Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 214,
22.10.2019.
OP numurs: 
2019/214.2
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
17.10.2019.
Stājas spēkā: 
23.10.2019.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts
prezidents izsludina šādu likumu:
Grozījumi 
likumā "
Par nodokļiem un nodevām
"
Izdarīt likumā "
Par nodokļiem un nodevām
" (Latvijas Republikas 
Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1995, 7.
nr.; 1996, 15. 
nr.; 1997, 24. nr.; 1998, 2., 18., 22., 24. nr.; 1999, 24. nr.; 
2000, 11. nr.; 2001, 3., 8., 12. nr.; 2002, 2.,
22. nr.; 2003, 
2., 6., 8., 15., 22. nr.; 2004, 9. nr.; 2005, 2., 11. nr.; 2006, 
1., 9., 13., 20., 24. nr.; 2007, 3., 7., 12. nr.;
2008, 1., 6., 
13. nr.; 2009, 2., 11., 13., 15. nr.; Latvijas Vēstnesis, 2009, 
200., 205. nr.; 2010, 91., 101., 131., 151.,
157., 178., 183., 
206. nr.; 2011, 68., 80., 85., 169. nr.; 2012, 24., 50., 56., 
109., 157., 186., 199., 203. nr.; 2013, 61.,
92., 187., 194., 
232. nr.; 2014, 6., 51., 119., 189., 204., 214., 220., 257. nr.; 
2015, 29., 68., 118., 190., 208., 230.,
245., 248., 251. nr.; 
2016, 2., 91., 241., 254. nr.; 2017, 5., 75., 124., 128., 156., 
236., 242. nr.; 2018, 36., 197., 225.
nr.; 2019, 10., 75., 118. 
nr.) šādus grozījumus:
1. Papildināt likumu ar XV nodaļu šādā redakcijā:
"
XV nodaļa
Strīdu izšķiršana, kas radušies ar citu Eiropas Savienības 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm saistībā ar
tādu starptautisko 
līgumu interpretāciju un piemērošanu, kuri paredz novērst nodokļu 
dubulto uzlikšanu
ienākumam un kapitālam
119. pants. Strīdu izšķiršanas 
vispārīgie noteikumi
(1) Šajā nodaļā noteiktais regulējums tiek piemērots, lai 
izšķirtu Latvijas Republikas un citas Eiropas Savienības
dalībvalsts kompetento iestāžu strīdu, kas rodas, interpretējot 
un piemērojot starptautiskos līgumus, kuri paredz
novērst nodokļu 
dubulto uzlikšanu ienākumam un kapitālam.
(2) Šīs nodaļas izpratnē nodokļu dubultā uzlikšana ir nodokļu 
uzlikšana Latvijā un citā Eiropas Savienības
dalībvalstī par 
vienu un to pašu ar nodokli apliekamo ienākumu vai kapitālu, ja 
uz šiem nodokļiem attiecas
starptautiskie līgumi, kuri paredz 
novērst nodokļu dubulto uzlikšanu ienākumam un kapitālam, un ja 
uzlikšana rada
vismaz vienu no šādiem apstākļiem:
1) papildus maksājamo nodokli;
2) nodokļu saistību palielinājumu;
3) to zaudējumu neatzīšanu vai samazināšanu, kurus varētu 
izmantot, lai samazinātu ar nodokli apliekamo
ienākumu.
(3) Piemērojot šajā nodaļā noteikto regulējumu, ja vien no 
lietas būtības neizriet pretējais, ikvienam terminam, kas
nav 
lietots šajā nodaļā, ir tāda nozīme, kāda tam ir attiecīgajā 
starptautiskajā līgumā dienā, kad saņemts pirmais
paziņojums par 
darbību, kura izraisīja vai izraisīs strīda jautājumu (piemēram, 
lēmums par nodokļu revīzijas (audita)
rezultātiem). Ja 
attiecīgajā starptautiskajā līgumā konkrētais termins nav 
definēts, šim terminam ir tāda nozīme, kāda
tam minētajā brīdī 
bija saskaņā ar tiešo nodokļu jomu regulējošiem normatīvajiem 
aktiem, un minētā nozīme prevalē
pār nozīmi, kāda attiecīgajam 
terminam ir saskaņā ar citiem normatīvajiem aktiem.
120. pants. Iesniegums par strīda 
jautājumu
(1) Nodokļu maksātājam ir tiesības iesniegt Valsts ieņēmumu 
dienestam un citu iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu 
kompetentajām iestādēm iesniegumu par strīda jautājumu. 
Iesniegumu par strīda jautājumu nodokļu
maksātājs iesniedz 
vienlaikus katrai iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts 
kompetentajai iestādei. Iesniegumā
norāda identisku informāciju 
par strīda jautājuma izšķiršanu, kā arī visas iesaistītās 
dalībvalstis (dalībvalstis, ar kurām
tieši saistīts strīda 
jautājums). Iesniegumu var iesniegt triju gadu laikā pēc tam, kad 
saņemts pirmais lēmums par
darbību, kas izraisīja vai izraisīs 
strīda jautājumu (piemēram, lēmums par nodokļu revīzijas (audita) 
rezultātiem),
1
/
10
neatkarīgi no tā, vai nodokļu maksātājam ir 
tiesības izmantot citus normatīvajos aktos paredzētos tiesību 
aizsardzības
līdzekļus.
(2) Valsts ieņēmumu dienests divu mēnešu laikā pēc tam, kad 
saņemts iesniegums par strīda jautājumu:
1) apstiprina nodokļu maksātājam iesnieguma saņemšanas 
faktu;
2) informē pārējo iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu 
kompetentās iestādes par iesnieguma saņemšanu, kā arī
par valodu, 
kuru tas izmantos saziņai attiecīgajā procesā.
(3) Valsts ieņēmumu dienests iesniegumu par strīda jautājumu 
izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā
pieņem, ja 
katrai iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentajai 
iestādei, tajā skaitā Valsts ieņēmumu
dienestam, adresētajā 
iesniegumā ir ietverta šāda informācija:
1) nodokļu maksātāja nosaukums (fiziskajai personai - vārds un 
uzvārds), reģistrācijas kods (fiziskajai personai -
personas 
kods), adrese un cita informācija, kas nepieciešama, lai 
identificētu iesniedzēju un citus ar attiecīgo lietu
saistītos 
nodokļu maksātājus;
2) pārskata periodi, uz kuriem attiecas strīda jautājums;
3) detalizēta informācija par attiecīgās lietas faktiskajiem 
apstākļiem (tostarp detalizēta informācija par darījumu
struktūru 
un attiecībām starp nodokļu maksātāju un pārējām attiecīgo 
darījumu pusēm, kā arī jebkādi ar attiecīgo lietu
saistīti fakti, 
kas labā ticībā konstatēti savstarpēji saistošā nolīgumā starp 
nodokļu maksātāju vai citu lietā iesaistītu
personu un nodokļu 
administrāciju), to darbību apraksts un datums, kuras izraisa 
strīda jautājumu (tostarp attiecīgā
gadījumā - detalizēta 
informācija par tiem pašiem ienākumiem, kas saņemti citā 
dalībvalstī, un par šādu ienākumu
iekļaušanu ar nodokli 
apliekamajā bāzē citā dalībvalstī un informācija par nodokli, kas 
samaksāts vai tiks maksāts par
šādiem ienākumiem citā 
dalībvalstī), kā arī saistītās summas attiecīgo dalībvalstu 
valūtās un samaksu apliecinošo
dokumentu kopijas;
4) atsauce uz piemērojamiem normatīvajiem aktiem un attiecīgo 
starptautisko līgumu. Ja ir piemērojams vairāk
nekā viens 
starptautisks līgums, iesnieguma iesniedzējs norāda, kurš 
starptautiskais līgums tiek interpretēts vai
piemērots saistībā 
ar attiecīgo strīda jautājumu;
5) šādas ziņas kopā ar apliecinošiem dokumentiem:
a) paskaidrojums, kāpēc nodokļu maksātājs uzskata, ka pastāv 
strīda jautājums,
b) informācija par visiem ar strīda jautājumu saistītajiem 
uzsāktiem apstrīdēšanas un pārsūdzēšanas procesiem, kā
arī tiesu 
spriedumiem,
c) nodokļu maksātāja apliecinājums, ka tas apņemas pēc 
iespējas pilnīgāk un ātrāk atbildēt uz visiem Valsts
ieņēmumu 
dienesta izteiktajiem pieprasījumiem un iesniegt visus saistībā 
ar strīda jautājumu Valsts ieņēmumu
dienesta pieprasītos 
dokumentus,
d) lēmums (kopija) par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem 
vai cita ar strīda jautājumu saistīta dokumenta kopija,
kā arī to 
dokumentu kopijas, kurus izdevušas nodokļu administrācijas 
attiecībā uz strīda jautājumu, ja šādi lēmumi
tikuši pieņemti vai 
dokumenti sagatavoti. Nodokļu maksātājam nav pienākuma pievienot 
Valsts ieņēmumu dienestam
iesniedzamajam iesniegumam šajā 
apakšpunktā minēto lēmumu vai dokumentu kopijas, ja šos lēmumus 
ir pieņēmis
vai dokumentus izdevis Valsts ieņēmumu dienests,
e) informācija par visiem iesniegumiem, ko nodokļu maksātājs 
iesniedzis saskaņā ar citu savstarpējās
saskaņošanas procedūru 
vai citu strīdu izšķiršanas procedūru, kā tas noteikts šā likuma 
132. panta trešajā daļā, un,
ja šāda savstarpējās saskaņošanas 
procedūra vai strīdu izšķiršanas procedūra pastāv, nodokļu 
maksātāja rakstveida
apņemšanās, ka tas ievēros šā likuma 132. 
panta trešās daļas noteikumus;
6) jebkādas papildu ziņas, kuras pieprasa Valsts ieņēmumu 
dienests, lai sāktu attiecīgās lietas izskatīšanu pēc
būtības.
(4) Valsts ieņēmumu dienestam triju mēnešu laikā pēc nodokļu 
maksātāja iesnieguma saņemšanas ir tiesības
pieprasīt šā panta 
trešās daļas 6. punktā minētās papildu ziņas. Šā likuma 121. 
pantā paredzētās savstarpējās
saskaņošanas procedūras laikā 
Valsts ieņēmumu dienests ir tiesīgs pieprasīt papildu ziņas arī 
pēc minētā termiņa.
Saskaņā ar šā panta trešās daļas 6. punktu 
pieprasītās ziņas nodokļu maksātājs Valsts ieņēmumu dienestam 
sniedz
triju mēnešu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas un minēto 
ziņu kopiju nosūta arī iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu 
kompetentajām iestādēm.
(5) Valsts ieņēmumu dienests lēmumu par iesnieguma par strīda 
jautājumu pieņemšanu izskatīšanai savstarpējās
saskaņošanas 
procedūrā vai atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai pieņem 
sešu mēnešu laikā pēc iesnieguma
vai šā panta trešās daļas 6. 
punktā minēto papildu ziņu saņemšanas. Par pieņemto lēmumu Valsts 
ieņēmumu
dienests nekavējoties informē nodokļu maksātāju un 
iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes.
Valsts ieņēmumu dienests šajā daļā minētajā termiņā ir arī 
tiesīgs pieņemt lēmumu par strīda jautājuma izšķiršanu
2
/
10
vienpusēji, neiesaistot pārējās attiecīgo Eiropas Savienības 
dalībvalstu kompetentās iestādes, ja šādam lēmumam
piekrīt 
nodokļu maksātājs. Par lēmumu par strīda jautājuma izšķiršanu 
vienpusēji Valsts ieņēmumu dienests
nekavējoties informē 
iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās 
iestādes.
(6) Nodokļu maksātājs ir tiesīgs atsaukt iesniegumu, nosūtot 
Valsts ieņēmumu dienestam un iesaistīto Eiropas
Savienības 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm rakstveida paziņojumu par 
iesnieguma atsaukšanu. Šādā gadījumā
Valsts ieņēmumu dienests 
nekavējoties pieņem lēmumu par administratīvā procesa izbeigšanu 
un par to paziņo
nodokļu maksātājam un iesaistīto Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
(7) Ja strīda jautājums vairs nepastāv, Valsts ieņēmumu 
dienests pieņem lēmumu par administratīvā procesa
izbeigšanu un 
par to nekavējoties paziņo nodokļu maksātājam un iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm.
121. pants. Strīda jautājuma 
izskatīšana savstarpējās saskaņošanas procedūrā
(1) Ja Valsts ieņēmumu dienests un pārējo iesaistīto Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes pieņem
iesniegumu par 
strīda jautājumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas 
procedūrā, tas, izmantojot savstarpējās
saskaņošanas procedūru, 
cenšas savstarpēji vienoties ar iesaistīto Eiropas Savienības 
dalībvalstu kompetentajām
iestādēm par strīda jautājuma 
risinājumu divu gadu laikā pēc tam, kad saņemts paziņojums par 
lēmumu, ar kuru
pēdējā no iesaistīto Eiropas Savienības 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm pieņēma iesniegumu par strīda 
jautājumu
izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā.
(2) Pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma nosūtīšanas 
iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm 
vai pēc citas Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes 
pieprasījuma
saņemšanas Valsts ieņēmumu dienestā šā panta pirmajā 
daļā minēto divu gadu termiņu var pagarināt par vienu gadu,
ja 
pieprasītāja kompetentā iestāde sniedz rakstveida pamatojumu.
(3) Pēc tam kad šajā pantā noteiktajā termiņā Valsts ieņēmumu 
dienests ir vienojies ar pārējām iesaistīto Eiropas
Savienības 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm par to, kā izšķirt strīda 
jautājumu, Valsts ieņēmumu dienests
nekavējoties paziņo šo 
vienošanos nodokļu maksātājam kā lēmumu, kura izpildi nodokļu 
maksātājs var pieprasīt ar
nosacījumu, ka tas piekrīt šim lēmumam 
un paziņo Valsts ieņēmumu dienestam, ka atsakās no tiesībām 
izmantot
jebkādu citu tiesību aizsardzības līdzekli. Ja procesi 
par citiem tiesību aizsardzības līdzekļiem jau ir uzsākti, lēmums
kļūst saistošs un izpildāms tikai tad, kad nodokļu maksātājs ir 
iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam pierādījumus
par to, ka ir 
veiktas darbības, lai izbeigtu minētos procesus. Šādus 
pierādījumus sniedz 60 dienu laikā no dienas, kad
šāds lēmums ir 
paziņots nodokļu maksātājam. Lēmumu pēc tam nekavējoties izpilda 
neatkarīgi no noteiktajiem
termiņiem.
(4) Ja Valsts ieņēmumu dienests šajā pantā noteiktajā termiņā 
nav vienojies ar citām iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu 
kompetentajām iestādēm par to, kā izšķirt strīda jautājumu, 
Valsts ieņēmumu dienests par to informē
nodokļu maksātāju, 
norādot iemeslus, kādēļ nav bijis iespējams panākt 
vienošanos.
122. pants. Valsts ieņēmumu dienesta 
lēmums par atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu
izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā
(1) Valsts ieņēmumu dienests šā likuma 120. panta piektajā 
daļā noteiktajā termiņā pieņem lēmumu par atteikumu
pieņemt 
iesniegumu par strīda jautājumu izskatīšanai savstarpējās 
saskaņošanas procedūrā, ja pastāv vismaz viens
no šādiem 
nosacījumiem:
1) iesniegumam nav pievienota šā likuma 120. panta trešajā un 
ceturtajā daļā minētā informācija, tostarp noteiktajā
termiņā nav 
sniegtas pieprasītās papildu ziņas;
2) strīda jautājums nepastāv;
3) iesniegums netika iesniegts triju gadu laikā, kā tas 
noteikts šā likuma 120. panta pirmajā daļā;
4) ir stājies spēkā iestādes lēmums vai tiesas spriedums, ar 
kuru ir konstatēta nodokļu maksātāja izvairīšanās no
nodokļu 
nomaksas saistībā ar strīda jautājumu.
(2) Lēmumā Valsts ieņēmumu dienests norāda iemeslus atteikumam 
pieņemt iesniegumu izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas 
procedūrā.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests nav paziņojis lēmumu par 
atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu
izskatīšanai šā 
likuma 120. panta piektajā daļā noteiktajā kārtībā un termiņā, 
iesniegums par strīda jautājumu tiek
uzskatīts par pieņemtu 
izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā.
(4) Valsts ieņēmumu dienesta lēmumu par atteikumu pieņemt 
iesniegumu par strīda jautājumu izskatīšanai
savstarpējās 
saskaņošanas procedūrā nodokļu maksātājs ir tiesīgs apstrīdēt vai 
pārsūdzēt 
Administratīvā procesa
likumā
 noteiktajā kārtībā. Ja 
lēmums par atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu 
izskatīšanai savstarpējās
saskaņošanas procedūrā tiek apstrīdēts 
vai pārsūdzēts, nodokļu maksātājs nav tiesīgs iesniegt lūgumu 
saskaņā ar šā
likuma 123. panta pirmās daļas 1. punktu:
3
/
10
1) kamēr jautājums par Valsts ieņēmumu dienesta lēmumu par 
atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai
savstarpējās 
saskaņošanas procedūrā tiek skatīts administratīvajā procesā 
saistībā ar tā apstrīdēšanu vai
pārsūdzēšanu;
2) kamēr augstākas iestādes lēmums vai tiesas spriedums 
saistībā ar apstrīdēto vai pārsūdzēto Valsts ieņēmumu
dienesta 
lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai savstarpējās 
saskaņošanas procedūrā ir
pārsūdzams;
3) ja Valsts ieņēmumu dienesta lēmumu par atteikumu pieņemt 
izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā
tam iesniegto 
iesniegumu tiesa atzinusi par tiesisku vai ja citas Eiropas 
Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes
lēmumu par atteikumu 
pieņemt izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā tai 
iesniegto iesniegumu attiecīgās
Eiropas Savienības dalībvalsts 
tiesa vai tiesu iestāde atzinusi par tiesisku un, ņemot vērā 
minētās valsts tiesisko
regulējumu, nav iespējams atkāpties no 
attiecīgās tiesas vai tiesu iestādes lēmuma.
(5) Ja lēmums par atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda 
jautājumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas
procedūrā ir 
apstrīdēts vai pārsūdzēts atbilstoši šā likuma 123. panta pirmās 
daļas 1. punktam, ņem vērā
apstrīdēšanas vai pārsūdzības iestādes 
galīgo lēmumu vai spriedumu.
123. pants. Strīdu izšķiršana 
padomdevēju komisijā
(1) Pēc nodokļu maksātāja rakstveida lūguma, kas iesniegts 
Valsts ieņēmumu dienestam un pārējām iesaistīto
Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm, Valsts ieņēmumu 
dienests kopīgi ar minētajām iestādēm
izveido strīdu izšķiršanas 
padomdevēju komisiju (turpmāk - padomdevēju komisija) saskaņā ar 
šā likuma 124. pantu, ja
ir spēkā vismaz viens no šādiem 
priekšnosacījumiem:
1) vismaz viena (bet ne visas) iesaistītās Eiropas Savienības 
dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar šā likuma
122. panta 
pirmo daļu ir pieņēmusi lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu 
izskatīšanai savstarpējās
saskaņošanas procedūrā;
2) Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm
ir pieņēmis 
lēmumu par iesnieguma pieņemšanu izskatīšanai savstarpējās 
saskaņošanas procedūrā, bet šā likuma
121. panta pirmajā daļā 
noteiktajā termiņā nav panākta vienošanās par to, kā, izmantojot 
savstarpējās saskaņošanas
procedūru, izšķirt strīda 
jautājumu.
(2) Nodokļu maksātājam ir tiesības iesniegt šajā pantā minēto 
lūgumu izveidot padomdevēju komisiju tikai tad, ja
saistībā ar šā 
likuma 122. pantā paredzēto Eiropas Savienības dalībvalsts 
kompetentās iestādes lēmumu pastāv kāds
no šādiem nosacījumiem 
(paziņojumu par attiecīga nosacījuma esību nodokļu maksātājs 
iekļauj lūgumā):
1) nodokļu maksātājam saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem 
nav tiesību apstrīdēt vai pārsūdzēt jebkuras
iesaistītās Eiropas 
Savienības dalībvalsts iestādes lēmumu par atteikumu pieņemt 
iesniegumu izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas procedūrā;
2) iestādes lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu 
izskatīšanai nodokļu maksātājs nav apstrīdējis vai
pārsūdzējis;
3) nodokļu maksātājs, iesniedzot attiecīgu paziņojumu Valsts 
ieņēmumu dienestam, ir atteicies apstrīdēt vai
pārsūdzēt iestādes 
lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai savstarpējās 
saskaņošanas procedūrā.
(3) Nodokļu maksātājs 50 dienu laikā no dienas, kad paziņots 
lēmums saskaņā ar šā likuma 120. panta piekto
daļu vai saņemta 
informācija saskaņā ar šā likuma 121. panta ceturto daļu, vai 
tiesa pieņēmusi spriedumu atbilstoši šā
likuma 122. panta 
ceturtajai daļai, iesniedz lūgumu izveidot padomdevēju komisiju. 
Padomdevēju komisiju izveido 120
dienu laikā pēc šāda lūguma 
saņemšanas, un pēc tās izveidošanas komisijas priekšsēdētājs 
nekavējoties par to
informē nodokļu maksātāju.
(4) Valsts ieņēmumu dienesta darbības tiesiskuma kontrole 
saistībā ar padomdevēju komisijas izveidi notiek
Administratīvā 
procesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
(5) Padomdevēju komisija, kas izveidota šā panta pirmās daļas 
1. punktā minētajā gadījumā, sešu mēnešu laikā
pēc tās 
izveidošanas pieņem lēmumu par to, vai iesniegums par strīda 
jautājumu ir pieņemams izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas 
procedūrā. Lēmumu Valsts ieņēmumu dienestam un iesaistīto Eiropas 
Savienības
dalībvalstu kompetentajām iestādēm padomdevēju 
komisija paziņo 30 dienu laikā pēc tā pieņemšanas.
(6) Ja padomdevēju komisija ir apstiprinājusi, ka ir ievērotas 
visas šā likuma 120. panta prasības, pēc Valsts
ieņēmumu dienesta 
vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes 
pieprasījuma tiek uzsākta šā
likuma 121. pantā paredzētā 
savstarpējās saskaņošanas procedūra. Ja šādu pieprasījumu 
izdarījis Valsts ieņēmumu
dienests, tas par to paziņo padomdevēju 
komisijai, iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu 
kompetentajām iestādēm
un nodokļu maksātājam. Termiņš, kas 
paredzēts šā likuma 121. panta pirmajā un otrajā daļā, sākas ar 
dienu, kad
paziņots padomdevēju komisijas lēmums, ka iesniegums 
par strīda jautājumu ir pieņemams izskatīšanai savstarpējās
saskaņošanas procedūrā.
4
/
10
(7) Ja neviena Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentā 
iestāde 60 dienu laikā pēc padomdevēju komisijas
lēmuma 
paziņošanas nav pieprasījusi sākt savstarpējās saskaņošanas 
procedūru, padomdevēju komisija sniedz
atzinumu par to, kā 
izšķirt strīda jautājumu, ievērojot šā likuma 129. panta pirmo 
daļu. Šādā gadījumā, piemērojot šā
likuma 129. panta pirmo daļu, 
uzskata, ka padomdevēju komisija ir izveidota dienā, kad beidzies 
minētais 60 dienu
termiņš.
(8) Šā panta pirmās daļas 2. punktā minētajā gadījumā 
padomdevēju komisija sniedz atzinumu par to, kā izšķirt
strīda 
jautājumu saskaņā ar šā likuma 129. panta pirmo daļu.
124. pants. Padomdevēju komisija
(1) Padomdevēju komisijas sastāvā ir:
1) priekšsēdētājs;
2) pa vienam pārstāvim no katras iesaistītās Eiropas 
Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes. Ja Eiropas
Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes piekrīt, katras 
Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes
pārstāvju 
skaitu var palielināt līdz diviem pārstāvjiem;
3) pa vienai neatkarīgai autoritatīvai personai, ko iecēlusi 
katras iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts
kompetentā 
iestāde, pamatojoties uz šā likuma 125. pantā minēto sarakstu. Ja 
Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentās iestādes piekrīt, 
katras Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes 
iecelto neatkarīgo
autoritatīvo personu skaitu var palielināt 
līdz divām personām.
(2) Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm
vienojas 
par neatkarīgo autoritatīvo personu iecelšanas noteikumiem. Pēc 
tam kad ir ieceltas neatkarīgās autoritatīvās
personas, katrai no 
tām nosaka aizstājēju saskaņā ar noteikumiem par neatkarīgo 
autoritatīvo personu iecelšanu tādos
gadījumos, kad neatkarīgās 
autoritatīvās personas nevar pildīt savus pienākumus.
(3) Ja vienošanās par neatkarīgo autoritatīvo personu 
iecelšanu nav panākta saskaņā ar šā panta otrās daļas
noteikumiem, šādu personu iecelšana notiek izlozes kārtībā.
(4) Valsts ieņēmumu dienests var iebilst pret jebkuras 
konkrētas neatkarīgās autoritatīvās personas iecelšanu
jebkāda 
tāda iemesla dēļ, par ko tas iepriekš panācis vienošanos ar 
iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm, 
vai jebkura turpmāk minētā iemesla dēļ, izņemot gadījumu, kad 
neatkarīgās autoritatīvās
personas ir iecēlusi jebkuras Eiropas 
Savienības dalībvalsts tiesa vai cita līdzvērtīga institūcija, 
kurai deleģētas tiesības
iecelt neatkarīgās autoritatīvās 
personas:
1) minētā persona ir tieši saistīta ar vienu attiecīgo nodokļu 
administrāciju vai darbojas tās uzdevumā, vai ir bijusi
šādā 
situācijā iepriekšējo triju gadu laikā;
2) minētajai personai pēdējo piecu gadu laikā pirms tās 
iecelšanas ir bijusi vai ir būtiska līdzdalība vai balsstiesības
jebkurā attiecīgajā nodokļu maksātājā, vai minētā persona ir 
bijusi vai ir jebkura attiecīgā nodokļu maksātāja darbinieks
vai 
padomnieks;
3) pastāv apstākļi, kas rada šaubas par minētās personas 
objektivitāti attiecībā uz konkrētā strīda izšķiršanu;
4) minētā persona ir tādas komercsabiedrības darbinieks, kas 
sniedz konsultācijas nodokļu jautājumos, vai citādi
profesionālā 
veidā sniedz konsultācijas nodokļu jomā, vai pēdējo triju gadu 
laikā pirms iecelšanas ir bijusi šādā
situācijā.
(5) Jebkurai iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts 
kompetentajai iestādei ir tiesības pieprasīt, lai neatkarīgā
autoritatīvā persona, kas iecelta saskaņā ar šā panta otro un 
trešo daļu, vai tās aizstājējs atklātu tās ieinteresētību vai
citus apstākļus, kas varētu ietekmēt minētās personas neatkarību 
vai objektivitāti vai varētu pamatoti radīt iespaidu par
personas 
neobjektivitāti procesā.
(6) Neatkarīgajai autoritatīvajai personai, kas ir iekļauta 
padomdevēju komisijas sastāvā, 12 mēnešus pēc
padomdevēju 
komisijas lēmuma pasludināšanas ir aizliegts atrasties tādā 
situācijā, kura Eiropas Savienības
dalībvalsts kompetentajai 
iestādei būtu devusi iemeslu iebilst pret tās iecelšanu, kā 
paredzēts šajā pantā, ja tā būtu
atradusies minētajā situācijā 
brīdī, kad tika iecelta tajā pašā padomdevēju komisijā.
(7) Valsts ieņēmumu dienesta pārstāvis padomdevēju komisijā 
kopīgi ar pārējo iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu 
kompetento iestāžu pārstāvjiem un neatkarīgajām autoritatīvajām 
personām, kuras ieceltas saskaņā ar šā
panta pirmo daļu, ievēlē 
priekšsēdētāju no šā likuma 125. pantā minētā personu saraksta. 
Ja vien katras Eiropas
Savienības dalībvalsts kompetentās 
iestādes pārstāvji un neatkarīgās autoritatīvās personas nav 
vienojušās citādi,
priekšsēdētājs ir tiesnesis.
125. pants. Neatkarīgo autoritatīvo 
personu saraksts
(1) Finanšu ministrs iekļaušanai Eiropas Savienības neatkarīgo 
autoritatīvo personu sarakstā izvirza vismaz trīs
5
/
10
kompetentas un 
neatkarīgas personas, kas spēj rīkoties objektīvi un godīgi. 
Finanšu ministra ieteiktos kandidātus
iekļaušanai minētajā 
sarakstā apstiprina Ministru kabinets. Par izvirzītajām 
neatkarīgajām autoritatīvajām personām
finanšu ministrs paziņo 
Eiropas Komisijai, norādot šo personu vārdu un uzvārdu, pilnīgu 
un aktuālu informāciju par
minēto personu darba un akadēmisko 
pieredzi, kompetenci, zināšanām un jebkādiem interešu 
konfliktiem, kas tām
varētu būt. Finanšu ministrs paziņojumā var 
norādīt, kuru no minētajām personām var iecelt par padomdevēju 
komisijas
priekšsēdētāju.
(2) Šā panta pirmās daļas izpratnē personu nevar uzskatīt par 
neatkarīgu, ja tā:
1) ieņem vai iepriekšējo triju gadu laikā ieņēma amatu Valsts 
ieņēmumu dienestā;
2) ir tādas komercsabiedrības darbinieks, kas sniedz 
konsultācijas nodokļu jautājumos, vai citādi profesionālā veidā
sniedz konsultācijas nodokļu jomā, vai pēdējo triju gadu laikā 
pirms iecelšanas ir bijusi šādā situācijā.
(3) Finanšu ministrs nekavējoties informē Eiropas Komisiju par 
visām izmaiņām to personu sastāvā, kuras tas
izvirza iekļaušanai 
neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstā.
(4) Finanšu ministrs nodrošina, ka vismaz reizi gadā tiek 
pārskatīts, vai nav iestājušies apstākļi, kas liedz viņa
izvirzītajām personām būt neatkarīgo autoritatīvo personu 
sarakstā. Ja šādi apstākļi tiek konstatēti, finanšu ministrs
atsauc attiecīgo personu un tās vietā, ievērojot šā panta pirmās 
daļas nosacījumus, ieceļ citu personu.
(5) Ja, ņemot vērā šā panta noteikumus, finanšu ministram ir 
pamatots iemesls iebilst pret citas dalībvalsts
izvirzītas 
personas palikšanu neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstā 
neatkarības trūkuma dēļ, tas informē Eiropas
Komisiju un sniedz 
atbilstošu pamatojumu.
(6) Ja finanšu ministrs saņem no Eiropas Komisijas informāciju 
par citas Eiropas Savienības dalībvalsts izteiktajiem
iebildumiem 
un tos pamatojošiem pierādījumiem par viņa izvirzīto neatkarīgo 
autoritatīvo personu, viņš sešu mēnešu
laikā izskata sūdzību un 
izlemj, vai minētā persona paliek neatkarīgo autoritatīvo personu 
sarakstā vai tiek svītrota no
tā. Lēmumu nekavējoties paziņo 
Eiropas Komisijai.
126. pants. Strīdu alternatīvās 
izšķiršanas komisija
(1) Valsts ieņēmumu dienestam kopīgi ar pārējām iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm ir tiesības 
vienoties, ka padomdevēju komisijas vietā tiek izveidota strīdu 
alternatīvās izšķiršanas komisija,
kas sniegs atzinumu par to, kā 
izšķirt strīda jautājumu saskaņā ar šā likuma 130. pantu. Valsts 
ieņēmumu dienests
kopīgi ar iesaistīto Eiropas Savienības 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm var vienoties arī par to, ka 
strīdu
alternatīvās izšķiršanas komisija tiek veidota kā 
pastāvīga komisija.
(2) Izņemot šā likuma 124. panta ceturtās, piektās un sestās 
daļas noteikumus par strīdu alternatīvās izšķiršanas
komisijas 
locekļu neatkarību, šī komisija pēc sava sastāva un formas var 
atšķirties no padomdevēju komisijas.
(3) Strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija var izmantot 
jebkuru strīdu izšķiršanas procesu vai metodi, lai atrisinātu
strīda jautājumu tādā veidā, kas ir saistošs iesaistītajām pusēm. 
Valsts ieņēmumu dienestam kopīgi ar pārējām
iesaistīto Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm saskaņā ar šo pantu 
ir tiesības vienoties par jebkuru
citu strīdu izšķiršanas procesa 
veidu, un strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai ir tiesības 
to piemērot kā alternatīvu
strīdu izšķiršanas procesa veidam, 
kuru piemēro padomdevēju komisija saskaņā ar šā likuma 124. pantu 
(neatkarīga
atzinuma procesam).
(4) Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm
vienojas 
par padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas 
komisijas darbības noteikumiem (turpmāk arī -
darbības noteikumi) 
saskaņā ar šā likuma 127. pantu.
(5) Šā likuma 128. un 129. pantā noteikto regulējumu piemēro 
strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai, ja vien šā
likuma 127. 
pantā minētajos darbības noteikumos nav paredzēts citādi.
127. pants. Darbības noteikumi
(1) Valsts ieņēmumu dienests 120 dienu laikā atbilstoši šā 
likuma 123. panta pirmajai daļai nodokļu maksātājam
paziņo:
1) padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas 
komisijas darbības noteikumus;
2) datumu, līdz kuram pieņem atzinumu par strīda jautājuma 
izšķiršanu;
3) atsauces uz visām piemērojamām Latvijas Republikas tiesību 
normām un visiem piemērojamiem
starptautiskajiem līgumiem.
(2) Darbības noteikumus paraksta Valsts ieņēmumu dienesta 
pārstāvis kopīgi ar pārējo attiecīgajā strīdā iesaistīto
Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetento iestāžu pārstāvjiem, un tajos 
iekļauj galvenokārt šādus aspektus:
1) strīda jautājuma apraksts un raksturojums;
6
/
10
2) darba uzdevumi, par kuriem Valsts ieņēmumu dienests 
vienojas ar citu Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām 
iestādēm attiecībā uz juridiskiem un ar lietas faktiskajiem 
apstākļiem saistītiem jautājumiem, kas
jārisina;
3) strīdu izšķiršanas komisijas veids (padomdevēju komisija 
vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija), kā arī
strīdu 
alternatīvās izšķiršanas procesa veids, ja tas atšķiras no 
neatkarīga atzinuma procesa, ko piemēro padomdevēju
komisija;
4) strīdu izšķiršanas procedūras termiņš;
5) padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas 
komisijas sastāvs (tostarp komisijas locekļu skaits un
attiecīgās 
personas identificējošā informācija, detalizēta informācija par 
to kompetenci un kvalifikāciju, kā arī
iespējamā komisijas 
locekļa atrašanās interešu konflikta situācijā);
6) noteikumi, kas reglamentē nodokļu maksātāju un trešo 
personu dalību procesā, memorandu, informācijas un
pierādījumu 
apmaiņu, izmaksas, izmantojamo strīdu izšķiršanas procesa veidu 
un visus citus attiecīgos procesuālos
vai organizatoriskos 
jautājumus;
7) loģistikas pasākumi padomdevēju komisijas procesu 
īstenošanai un atzinuma sniegšanai.
(3) Ja padomdevēju komisija ir izveidota, lai sniegtu atzinumu 
saskaņā ar šā likuma 123. panta pirmās daļas 1.
punktu, darbības 
noteikumos izklāsta tikai to informāciju, kas minēta šā panta 
otrās daļas 1., 4., 5. un 6. punktā.
(4) Ja darbības noteikumi ir nepilnīgi vai nav paziņoti 
nodokļu maksātājam, tiek piemēroti ar īstenošanas aktiem
pieņemtie Eiropas Komisijas standartnoteikumi.
(5) Ja iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās 
iestādes nav paziņojušas nodokļu maksātājam
darbības noteikumus 
saskaņā ar šā panta pirmo un otro daļu, neatkarīgās autoritatīvās 
personas un priekšsēdētājs
pabeidz darbības noteikumu izstrādi, 
pamatojoties uz standartnoteikumiem, kas paredzēti šā panta 
ceturtajā daļā, un
nosūta tos nodokļu maksātājam divu nedēļu 
laikā pēc padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās 
izšķiršanas
komisijas izveidošanas. Ja neatkarīgās autoritatīvās 
personas un priekšsēdētājs nav vienojušies par darbības
noteikumiem vai nav paziņojuši tos nodokļu maksātājam, nodokļu 
maksātājs var vērsties Administratīvajā rajona tiesā
ar prasījumu 
uzlikt padomdevēju komisijai pienākumu pieņemt darbības 
noteikumus.
128. pants. Procesa izmaksas
(1) Izņemot šā panta otrajā daļā paredzētos gadījumus un ja 
vien Valsts ieņēmumu dienests nav vienojies ar
iesaistīto Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm par citu izmaksu 
segšanas kārtību, Valsts
ieņēmumu dienests kopīgi ar citu 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm vienādās daļās sedz šādas 
izmaksas:
1) neatkarīgo autoritatīvo personu izdevumus, proti, summu, 
kas līdzvērtīga vidējai summai, ko parasti atmaksā
augstākā 
līmeņa ierēdņiem;
2) neatkarīgo autoritatīvo personu honorārus, kas nepārsniedz 
1000 
euro
 katrai personai dienā par katru
padomdevēju 
komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas sanāksmes 
dienu.
(2) Valsts ieņēmumu dienests nesedz izdevumus, kas radušies 
nodokļu maksātājam.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm par to 
vienojas, visas šā panta pirmajā daļā minētās izmaksas sedz 
nodokļu maksātājs, ja tas iesniedzis:
1) paziņojumu par iesnieguma par strīda jautājumu atsaukšanu 
saskaņā ar šā likuma 120. panta sesto daļu;
2) lūgumu izveidot padomdevēju komisiju saskaņā ar šā likuma 
123. panta pirmo daļu pēc tam, kad iesniegums par
strīda 
jautājumu tika noraidīts saskaņā ar šā likuma 122. panta pirmo 
daļu un padomdevēju komisija nolēma, ka
iesaistīto Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes ir rīkojušās pareizi, 
iesniegumu noraidot.
129. pants. Informācija, pierādījumi 
un uzklausīšana
(1) Šā likuma 123. vai 126. pantā paredzētajā procesā, ja 
Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto
Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm piekrīt, 
attiecīgais nodokļu maksātājs var sniegt padomdevēju
komisijai 
vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai jebkādu 
informāciju, pierādījumus vai dokumentus, kas var būt
svarīgi 
lēmuma pieņemšanas procesā. Nodokļu maksātājs un Valsts ieņēmumu 
dienests sniedz jebkādu informāciju,
pierādījumus vai dokumentus 
pēc padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas 
komisijas pieprasījuma.
Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības 
atteikties sniegt informāciju padomdevēju komisijai un strīdu 
alternatīvās
izšķiršanas komisijai jebkurā no šādiem 
gadījumiem:
1) lai iegūtu informāciju, ir jāveic administratīvi pasākumi, 
kas ir pretrunā ar normatīvajiem aktiem;
2) informāciju nevar iegūt saskaņā ar Latvijas Republikas 
normatīvajiem aktiem;
7
/
10
3) informācija satur tirdzniecības noslēpumu, komercnoslēpumu, 
rūpniecisku noslēpumu, dienesta noslēpumu vai
attiecas uz 
tirdzniecības procesu;
4) informācijas izpaušana būtu pretrunā ar sabiedrisko 
kārtību.
(2) Nodokļu maksātājam vai tā pārstāvim ir tiesības 
piedalīties padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās
izšķiršanas komisijas sanāksmēs, ja tam piekrīt Valsts ieņēmumu 
dienests un iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetentās 
iestādes. Nodokļu maksātājam vai tā pārstāvim ir pienākums 
piedalīties padomdevēju
komisijas vai strīdu alternatīvās 
izšķiršanas komisijas sanāksmēs pēc attiecīgās komisijas 
pieprasījuma.
(3) Nodokļu maksātājs un tā pārstāvis Valsts ieņēmumu 
dienestam sniedz informāciju, ko tas saņēmis saistībā ar
strīda 
jautājuma risināšanu, ja to pieprasa Valsts ieņēmumu 
dienests.
(4) Neatkarīgajai autoritatīvajai personai ir aizliegts 
izpaust jebkādas ziņas, ko tā saņem kā padomdevēju komisijas
vai 
strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas loceklis. Nodokļu 
maksātājam un tā pārstāvim aizliegts izpaust jebkādu
informāciju 
(tostarp informāciju par dokumentiem), ko tas saņem šajā nodaļā 
paredzētā procesa ietvaros.
130. pants. Padomdevēju komisijas 
vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinums
(1) Padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas 
komisija sešu mēnešu laikā pēc tās izveidošanas
sniedz atzinumu 
par strīda jautājumu Valsts ieņēmumu dienestam un iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm. Ja 
padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija 
uzskata, ka atzinuma
sniegšanai par strīda jautājumu nepieciešami 
vairāk nekā seši mēneši, šo termiņu var pagarināt par trim 
mēnešiem.
Padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās 
izšķiršanas komisija par šādu pagarinājumu informē Valsts 
ieņēmumu
dienestu, iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu 
kompetentās iestādes un nodokļu maksātāju.
(2) Padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas 
komisija atzinumu gatavo, ievērojot šā likuma 119.
panta pirmajā 
daļā minētā starptautiskā līguma noteikumus, kā arī visus 
piemērojamos iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu normatīvos 
aktus.
(3) Padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas 
komisija atzinumu apstiprina ar vienkāršu balsu
vairākumu. Ja 
balsis sadalās vienādi, izšķirošā ir priekšsēdētāja balss. 
Priekšsēdētājs nosūta padomdevēju komisijas
vai strīdu 
alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinumu Valsts ieņēmumu 
dienestam un iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu 
kompetentajām iestādēm.
131. pants. Galīgais lēmums par 
strīda jautājuma izšķiršanu
(1) Sešu mēnešu laikā pēc padomdevēju komisijas vai strīdu 
alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinuma
saņemšanas Valsts 
ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto Eiropas Savienības 
dalībvalstu kompetentajām
iestādēm vienojas par to, kā izšķirt 
strīda jautājumu.
(2) Valsts ieņēmumu dienestam kopīgi ar pārējām iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm ir tiesības 
pieņemt lēmumu, kas atšķiras no padomdevēju komisijas vai strīdu 
alternatīvās izšķiršanas
komisijas atzinuma. Ja Valsts ieņēmumu 
dienests un citu Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās 
iestādes
nespēj panākt vienošanos par to, kā izšķirt strīda 
jautājumu, attiecīgais padomdevēju komisijas vai strīdu 
alternatīvās
izšķiršanas komisijas atzinums Valsts ieņēmumu 
dienestam kļūst saistošs.
(3) Valsts ieņēmumu dienests nekavējoties paziņo nodokļu 
maksātājam galīgo lēmumu par strīda jautājuma
izšķiršanu (turpmāk 
- galīgais lēmums). Ja šāds lēmums nav nosūtīts 30 dienu laikā 
pēc tā pieņemšanas, nodokļu
maksātājs var vērsties 
Administratīvajā rajona tiesā ar prasījumu uzlikt attiecīgajai 
institūcijai pienākumu pieņemt
galīgo lēmumu.
(4) Galīgais lēmums ir saistošs konkrētā strīda jautājuma 
izšķiršanai. Galīgo lēmumu izpilda, ja nodokļu maksātājs
60 dienu 
laikā pēc tā paziņošanas informē Valsts ieņēmumu dienestu, ka 
piekrīt tam un atsakās no tiesībām izmantot
jebkādu citu tiesību 
aizsardzības līdzekli saistībā ar strīda jautājumu. Ar brīdi, kad 
nodokļu maksātājs šajā pantā
noteiktajā kārtībā ir informējis 
Valsts ieņēmumu dienestu par piekrišanu galīgajam lēmumam un 
atteikšanos no
tiesībām izmantot jebkādu citu tiesību 
aizsardzības līdzekli saistībā ar strīda jautājumu, tiek 
uzskatīts, ka starp Valsts
ieņēmumu dienestu un nodokļu maksātāju 
ir noslēgts administratīvais līgums strīda jautājuma 
izšķiršanai.
(5) Galīgo lēmumu izpilda saskaņā ar administratīvo procesu 
regulējošiem normatīvajiem aktiem, kuri regulē
administratīvā 
līguma izpildi, neatkarīgi no noilguma termiņiem, izņemot 
gadījumu, kad Administratīvā rajona tiesa
nolemj, ka, piemērojot 
šā likuma 124. pantā minētos kritērijus, procesā nebija 
nodrošināta neatkarība. Nodokļu
maksātājs var prasīt galīgā 
lēmuma izpildi Administratīvajā rajona tiesā atbilstoši 
administratīvo procesu regulējošiem
normatīvajiem aktiem.
132. pants. Mijiedarbība ar 
tiesvedību un atkāpes no vispārējās kārtības
(1) Tas, ka lēmums, kas izraisa strīda jautājumu, ir kļuvis 
neapstrīdams un nepārsūdzams, neliedz nodokļu
maksātājam izmantot 
šajā nodaļā paredzētās tiesības.
8
/
10
(2) Nodokļu maksātājs ir tiesīgs izmantot normatīvajos aktos 
noteiktos tiesību aizsardzības līdzekļus.
Neierobežojot šā panta 
ceturtajā daļā noteikto, gadījumā, kad nodokļu maksātājs ir 
vērsies tiesā, lai pieprasītu
piemērot tiesību aizsardzības 
līdzekli, attiecīgi šā likuma 120. panta piektajā daļā un 121. 
panta pirmajā un otrajā daļā
minētie termiņi sākas ar dienu, kurā 
spriedums, kas pasludināts minētajā tiesvedībā, ir kļuvis galīgs 
vai kurā minētā
tiesvedība ir izbeigta vai apturēta.
(3) Ar nodokļu maksātāja iesnieguma par strīda jautājumu 
iesniegšanu atbilstoši šā likuma 120. pantam tiek
izbeigta 
jebkāda cita savstarpējās saskaņošanas procedūra vai strīdu 
izšķiršanas procedūra, kura notiek saskaņā ar
starptautisko 
līgumu, kas tiek interpretēts vai piemērots saistībā ar attiecīgo 
strīda jautājumu. Citu notiekošu procesu
saistībā ar attiecīgo 
strīda jautājumu izbeidz ar dienu, kad jebkura no iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm ir pirmo 
reizi saņēmusi iesniegumu.
(4) Ja saistībā ar strīda jautājumu ir stājies spēkā tiesas 
spriedums:
1) pirms Valsts ieņēmumu dienests un iesaistīto Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes, izmantojot
šā likuma 
121. pantā paredzēto savstarpējās saskaņošanas procedūru, ir 
panākuši vienošanos par strīda jautājuma
izšķiršanu, Valsts 
ieņēmumu dienests paziņo visām iesaistīto Eiropas Savienības 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm
par attiecīgo tiesas spriedumu 
un par to, ka attiecīgā savstarpējās saskaņošanas procedūra ir 
jāizbeidz ar dienu, kad
saņemts šis Valsts ieņēmumu dienesta 
paziņojums;
2) pirms nodokļu maksātājs ir iesniedzis Valsts ieņēmumu 
dienestam šā likuma 123. panta pirmajā daļā paredzēto
lūgumu 
strīda jautājumu izšķirt padomdevēju komisijā, šā likuma 123. 
panta pirmā daļa nav piemērojama, ja,
izmantojot šā likuma 121. 
pantā paredzēto savstarpējās saskaņošanas procedūru, nav panākta 
vienošanās par strīda
jautājuma izšķiršanu. Šādā gadījumā Valsts 
ieņēmumu dienests informē iesaistīto Eiropas Savienības 
dalībvalstu
kompetentās iestādes par attiecīgā tiesas sprieduma 
sekām;
3) uzsāktais šā likuma 123. pantā paredzētais strīda jautājuma 
izšķiršanas process padomdevēju komisijā ir
jāizbeidz, ja 
attiecīgais tiesas spriedums ir stājies spēkā jebkurā laikā pēc 
tam, kad nodokļu maksātājs ir iesniedzis
Valsts ieņēmumu 
dienestam šā likuma 123. panta pirmajā daļā paredzēto lūgumu 
strīda jautājumu izšķirt padomdevēju
komisijā, bet pirms 
padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija 
ir sniegusi savu atzinumu
saskaņā ar šā likuma 130. pantu. Šādā 
gadījumā Valsts ieņēmumu dienests informē iesaistīto Eiropas 
Savienības
dalībvalstu kompetentās iestādes un padomdevēju 
komisiju vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisiju par 
attiecīgā
tiesas sprieduma sekām.
(5) Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības liegt nodokļu 
maksātājam tiesības izmantot strīdu izšķiršanas
procedūru saskaņā 
ar šā likuma 123. pantu, ja, ņemot vērā konkrētās lietas 
apstākļus, tas konstatē, ka strīda
jautājums nav par nodokļu 
dubulto uzlikšanu. Šādā gadījumā Valsts ieņēmumu dienests 
nekavējoties informē nodokļu
maksātāju un iesaistīto Eiropas 
Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes.
133. pants. Īpaši noteikumi 
fiziskajām personām un maziem uzņēmumiem
(1) Šā panta noteikumi attiecināmi uz nodokļu maksātāju, ja 
tas:
1) ir fiziskā persona;
2) neatbilst lielas komercsabiedrības kritērijiem, jo bilances 
datumā nepārsniedz vismaz divas no trim turpmāk
minēto kritēriju 
robežvērtībām:
a) bilances kopsumma - 20 000 000 
euro
,
b) neto apgrozījums - 40 000 000 
euro
,
c) vidējais darbinieku skaits finanšu gada laikā - 250;
3) neatbilst lielas starptautiskas uzņēmumu grupas 
kritērijiem, kuriem atbilstoši liela starptautiska uzņēmumu
grupa 
ir tāda, kurā mātes komercsabiedrība un meitas komercsabiedrības 
sagatavo konsolidētu gada pārskatu
saskaņā ar piemērojamiem 
finanšu pārskatu sagatavošanas principiem (standartiem) un kurai 
mātes
komercsabiedrības bilances datumā ir pārsniegtas vismaz 
divas no trim turpmāk minēto kritēriju robežvērtībām:
a) bilances kopsumma - 20 000 000 
euro
,
b) neto apgrozījums - 40 000 000 
euro
,
c) vidējais darbinieku skaits finanšu gada laikā - 250.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētais nodokļu maksātājs 
iesniegumus, sūdzības, atbildes uz lūgumu pēc papildu
informācijas, iesniegumu atsaukšanu un lūgumus, kas precizēti 
attiecīgi šā likuma 120. panta pirmajā, ceturtajā,
sestajā un 
septītajā daļā, šā likuma 123. panta pirmajā, otrajā un trešajā 
daļā, atkāpjoties no vispārīgiem noteikumiem,
var iesniegt arī 
tikai tās Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentajai iestādei, 
kurā nodokļu maksātājs ir rezidents. Ja
šādā gadījumā kompetentā 
iestāde ir Valsts ieņēmumu dienests, tas divu mēnešu laikā pēc 
minēto dokumentu
9
/
10
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
saņemšanas paziņo par to visām iesaistīto 
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Tiklīdz 
šāds
paziņojums ir sniegts, uzskata, ka nodokļu maksātājs ir 
iesniedzis iesniegumu visām iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetentajām iestādēm dienā, kad ir iesniegts kāds 
no šajā daļā minētajiem dokumentiem nodokļu
maksātāja rezidences 
valsts kompetentajai iestādei.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests saņem papildu ziņas saskaņā ar 
šā likuma 120. panta ceturto daļu, tas nosūta
kopiju visām 
iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm. 
Tiklīdz papildu ziņas ir iesniegtas
nodokļu maksātāja rezidences 
valsts kompetentajai iestādei, uzskata, ka tās saņēma arī 
iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetentās 
iestādes.
134. pants. Publicitāte
(1) Padomdevēju komisija un strīdu alternatīvās izšķiršanas 
komisija atzinumus sagatavo rakstveidā.
(2) Valsts ieņēmumu dienestam kopīgi ar pārējām iesaistīto 
dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir tiesības
vienoties par šā 
likuma 131. pantā minēto galīgo lēmumu publicēšanu pilnībā, ja 
tam piekrīt katrs iesaistītais nodokļu
maksātājs.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests vai attiecīgais nodokļu 
maksātājs nepiekrīt, ka galīgais lēmums tiek publicēts
pilnībā, 
Valsts ieņēmumu dienests publicē galīgā lēmuma kopsavilkumu. 
Kopsavilkumā iekļauj lietas un priekšmeta
aprakstu, datumu, 
attiecīgos pārskata periodus, juridisko pamatojumu, nozari un īsu 
aprakstu par galīgo iznākumu, kā
arī aprakstu par izmantoto 
strīda risināšanas metodi.
(4) Pirms publicēšanas Valsts ieņēmumu dienests nosūta nodokļu 
maksātājam informāciju, kas jāpublicē saskaņā
ar šā panta pirmo 
daļu. Nodokļu maksātājam 60 dienu laikā pēc šādas informācijas 
saņemšanas ir tiesības pieprasīt,
lai Valsts ieņēmumu dienests 
nepublicē informāciju, kas attiecas uz jebkādu tirdzniecības 
noslēpumu,
komercnoslēpumu, rūpniecisku vai dienesta noslēpumu 
vai tirdzniecības procesu vai kas ir pretrunā ar sabiedrisko
kārtību.
(5) Informācijas publicēšanai Valsts ieņēmumu dienests izmanto 
ar īstenošanas aktiem apstiprinātās Eiropas
Komisijas standarta 
veidlapas.
(6) Valsts ieņēmumu dienests nekavējoties paziņo Eiropas 
Komisijai informāciju, kas jāpublicē saskaņā ar šā
panta trešo 
daļu."
2. Papildināt informatīvo atsauci uz Eiropas Savienības 
direktīvām ar 18. punktu šādā redakcijā:
"18) Padomes 2017. gada 10. oktobra direktīvas (ES) 
2017/1852
 
par nodokļu strīdu izšķiršanas mehānismiem
Eiropas 
Savienībā."
Likums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā izsludināšanas.
Likums Saeimā pieņemts 2019. gada 17. oktobrī.
Valsts prezidenta vietā
Saeimas priekšsēdētāja 
I. Mūrniece
Rīgā 2019. gada 22. oktobrī
10
/
10