Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 116 (3900),
30.07.2008.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 16, 28.08.2008.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
17.07.2008.
Stājas spēkā: 
13.08.2008.
Attēlotā redakcija:
 01.07.2019. - 16.12.2019.
Grozījumi:
12.12.2008. likums / LV, 200 (3984), 23.12.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
Satversmes tiesas 28.05.2009. spriedums / LV, 85 (4071), 02.06.2009. / Stājas spēkā 02.06.2009.
01.12.2009. likums / LV, 196 (4182), 15.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
10.12.2009. likums / LV, 205 (4191), 30.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
31.03.2011. likums / LV, 60 (4458), 15.04.2011. / Stājas spēkā 29.04.2011.
07.06.2012. likums / LV, 100 (4703), 27.06.2012. / Stājas spēkā 11.07.2012.
12.09.2013. likums / LV, 187 (4993), 25.09.2013. / Stājas spēkā 09.10.2013.
31.10.2013. likums / LV, 227 (5033), 21.11.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
13.08.2014. likums / LV, 172 (5232), 02.09.2014. / Stājas spēkā 16.09.2014.
18.12.2014. likums / LV, 257 (5317), 30.12.2014. / Stājas spēkā 13.01.2015.
11.06.2015. likums / LV, 124 (5442), 30.06.2015. / Stājas spēkā 14.07.2015.
04.02.2016. likums / LV, 31 (5603), 15.02.2016. / Stājas spēkā 29.02.2016.
26.05.2016. likums / LV, 115 (5687), 15.06.2016. / Stājas spēkā 29.06.2016.
22.06.2017. likums / LV, 132 (5959), 05.07.2017. / Stājas spēkā 01.08.2017.
26.10.2017. likums / LV, 222 (6049), 08.11.2017. / Stājas spēkā 09.11.2017.
26.04.2018. likums / LV, 89 (6175), 08.05.2018. / Stājas spēkā 09.05.2018.
01.11.2018. likums / LV, 220 (6306), 07.11.2018. / Stājas spēkā 01.01.2019.
13.06.2019. likums / LV, 129 (6468), 28.06.2019. / Stājas spēkā 29.06.2019.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanas likums
(Likuma nosaukums 
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
līdzekļi
 — finanšu līdzekļi vai cita ķermeniska vai bezķermeniska, kustama vai nekustama manta;
2) 
finanšu līdzekļi
 — personas turējumā esoši finanšu instrumenti vai maksāšanas līdzekļi (skaidras vai
bezskaidras naudas veidā), dokumenti (papīra vai elektroniskā veidā), kas ir personas īpašumā vai valdījumā un
kas rada tiesības gūt labumu no tiem, kā arī īpašumā vai valdījumā esoši dārgmetāli;
2
1
) 
grupa
 — juridisko personu vai juridisku veidojumu grupa:
a) kas sastāv no mātes sabiedrības un tās meitas sabiedrības, kā arī no veidojumiem, kuros mātes
1
/
71
sabiedrībai vai meitas sabiedrībai ir dalība,
b) kas ir koncerns 
Gada pārskatu un konsolidēto gada pārskatu likuma
 izpratnē;
2
2
) 
virtuālā valūta
 — vērtības digitālais atspoguļojums, kas var būt digitāli nosūtīts, glabāts vai tirgots un
funkcionēt kā apmaiņas līdzeklis, bet nav atzīts par likumīgu maksāšanas līdzekli, nav uzskatāms par banknoti
un monētu, bezskaidru naudu un elektronisko naudu, kā arī nav monetārā vērtība, kura uzkrāta maksājuma
instrumentā, kas tiek izmantots Maksājumu pakalpojumu un elektroniskās naudas likuma 
3. panta
 10. un 11.
punktā minētajos gadījumos;
2
3
) 
virtuālās valūtas pakalpojumu sniedzējs
 — persona, kura sniedz virtuālās valūtas pakalpojumus, tai
skaitā citu personu emitētās virtuālās valūtas maiņas pakalpojumu sniedzējs, kas lietotājiem nodrošina iespēju
veikt virtuālās valūtas maiņu pret citu virtuālo valūtu, saņemot par to komisijas maksu, vai piedāvā iegādāties un
atpirkt virtuālo valūtu, izmantojot atzītu likumīgu maksāšanas līdzekli;
3) 
darījuma attiecības
 — likuma subjekta un klienta attiecības, kuras rodas, likuma subjektam veicot
saimniecisko vai profesionālo darbību, un kurām to nodibināšanas brīdī ir ilgstošs mērķis;
3
1
) 
gadījuma rakstura darījums
 — darījums starp likuma subjektu un klientu, nenodibinot darījuma attiecības
šā likuma izpratnē;
4) 
klients
 — juridiskā vai fiziskā persona vai juridisks veidojums, vai šādu personu apvienība, vai veidojumu
apvienība, kuram likuma subjekts sniedz pakalpojumu vai pārdod preci;
5) 
patiesais labuma guvējs
 — fiziskā persona, kura ir klienta — juridiskās personas — īpašnieks vai kura
kontrolē klientu, vai kuras vārdā, labā, interesēs tiek nodibinātas darījuma attiecības vai tiek veikts gadījuma
rakstura darījums, un tā ir vismaz:
a) attiecībā uz juridiskajām personām — fiziskā persona, kurai tiešas vai netiešas līdzdalības veidā pieder
vairāk nekā 25 procenti no juridiskās personas kapitāla daļām vai balsstiesīgajām akcijām vai kura to tiešā
vai netiešā veidā kontrolē,
b) attiecībā uz juridiskiem veidojumiem — fiziskā persona, kurai pieder vai kuras interesēs ir izveidots vai
darbojas juridisks veidojums vai kura tiešā vai netiešā veidā īsteno kontroli pār to, tostarp kura ir šāda
veidojuma dibinātājs, pilnvarnieks vai pārraudzītājs (pārvaldnieks);
6) 
kredītiestāde
 — Latvijas Republikā, citā dalībvalstī vai trešajā valstī reģistrēta kredītiestāde vai dalībvalsts,
trešās valsts kredītiestādes filiāle vai pārstāvniecība;
6
1
) 
korespondentattiecības
 — attiecības, kurās viena kredītiestāde (korespondents) sniedz citai kredītiestādei
(respondentam) pakalpojumus, tostarp pakalpojumus, kuri ietver maksājumu un norēķinu veikšanu, atbilstoši
savstarpēji noslēgtam līgumam. Par korespondentattiecībām uzskatāmas arī attiecības starp kredītiestādēm un
finanšu iestādēm vai attiecības starp finanšu iestādēm, ja korespondentiestāde sniedz respondentiestādei šā
punkta pirmajā teikumā minētajiem pakalpojumiem līdzīgus pakalpojumus atbilstoši savstarpēji noslēgtam
līgumam;
6
2
) 
privātbaņķieris
 — kredītiestādes darbinieks, kurš sniedz individuālus pakalpojumus turīgiem klientiem —
fiziskajām personām —, nodrošinot kompleksu klienta aktīvu pārvaldīšanu, tai skaitā konsultācijas finanšu
plānošanas, investīciju, nodokļu un mantošanas jautājumos, speciālus kreditēšanas noteikumus, šādu klientu
un to darījumu īpašu apkalpošanas kārtību, kā arī klienta informācijas paaugstinātas konfidencialitātes
nosacījumus;
6
3
) 
centrālais kontaktpunkts
 — dalībvalsts maksājumu iestādes vai elektroniskās naudas iestādes noteikta
persona Latvijas Republikā, kas nodrošina attiecīgās dalībvalsts finanšu iestādes atbilstību Latvijas Republikas
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas prasībām, kā arī
nepieciešamo informāciju un dokumentu apmaiņu ar Finanšu un kapitāla tirgus komisiju;
7)
 finanšu iestāde 
— komercreģistrā ierakstīts komersants, filiāle vai pārstāvniecība vai citas dalībvalsts vai
trešās valsts attiecīgā reģistrā reģistrēts komersants, kurš nav kredītiestāde un kurš sniedz vienu vai vairākus
finanšu pakalpojumus 
Kredītiestāžu likuma
 izpratnē. Tai skaitā par finanšu iestādi uzskatāms:
a) apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu
2
/
71
saistītas apdrošināšanas darbības, un privātais pensiju fonds,
b) apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu
saistītus apdrošināšanas pakalpojumus,
c) ieguldījumu brokeru sabiedrība,
d) ieguldījumu pārvaldes sabiedrība,
e) kapitālsabiedrība, kas nodarbojas ar ārvalstu valūtas skaidrās naudas pirkšanu un pārdošanu,
f) maksājumu iestāde,
g) elektroniskās naudas iestāde,
h) krājaizdevu sabiedrība,
i) cits šā punkta "f", "g" un "h" apakšpunktā neminēts maksājumu pakalpojumu sniedzējs,
j) alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieks,
k) pārapdrošināšanas pakalpojumu sniedzējs,
l) finanšu līzinga pakalpojumu sniedzējs,
m) persona, kura nodarbojas ar patērētāju kreditēšanu un kurai Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
izsniedz speciālo atļauju (licenci) kreditēšanas pakalpojumu sniegšanai;
8) 
juridisks veidojums
 — personu apvienība, kurai ir patstāvīga tiesībspēja un rīcībspēja, kā arī veidojums,
kurš nav juridiskā persona, bet kuram ir patstāvīga tiesībspēja un rīcībspēja un kura struktūrā var ietilpt
dibinātājs, pilnvarotais, pārraudzītājs (pārvaldnieks) vai tiem līdzvērtīgi statusi, un labuma guvējs — ja vēl nav
noteikta fiziskā persona, kura gūst labumu, — persona, kuras interesēs ir izveidots vai darbojas juridisks
veidojums, jebkura cita fiziskā persona, kura faktiski īsteno galējo kontroli pār juridisku veidojumu, izmantojot
īpašumtiesības vai citus līdzekļus;
8
1
) 
augstākā vadība
 — valde, ja to izveido, vai valdes īpaši iecelts valdes loceklis, amatpersona vai darbinieks,
kam ir pietiekamas zināšanas par likuma subjekta pakļautību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas riskiem un pietiekami augsta līmeņa amats, lai pieņemtu lēmumus, kas
skar likuma subjekta pakļautību minētajiem riskiem;
9)
 (izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu)
;
10) 
juridiska veidojuma dibināšanas un darbības nodrošināšanas pakalpojumu sniedzējs
 — juridiskā
vai fiziskā persona, kurai ir darījuma attiecības ar klientu un kura sniedz šādus pakalpojumus:
a) palīdz dibināt juridisku veidojumu,
b) pilda komersanta vai cita juridiska veidojuma direktora, sekretāra vai personālsabiedrības biedra
pienākumus, kā arī veic citus līdzīgus pienākumus vai nodrošina, ka tos pilda cita persona,
c) nodrošina juridisku veidojumu ar juridisko adresi, adresi pasta sūtījumu saņemšanai, darījuma norises
vietas adresi, kā arī sniedz citus līdzīgus pakalpojumus,
d) pilda uzticības personas pienākumus saskaņā ar tiešu pilnvarojumu vai līdzīgu juridisku dokumentu vai
nodrošina, ka šos pienākumus pilda cita persona,
e) pārstāv tādas komercsabiedrības akcionāru vai dalībnieku, kuras finanšu instrumenti nav iekļauti regulētā
tirgū un uz kuru attiecas informācijas atklāšanas prasības saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem vai
tiem līdzvērtīgiem starptautiskiem standartiem, vai nodrošina, ka šo darbību veic cita persona;
11) 
dalībvalsts
 — Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts;
3
/
71
12) 
trešā valsts
 — valsts, kas nav dalībvalsts;
12
1
) 
augsta riska trešās valstis 
— valstis vai teritorijas, kurās saskaņā ar starptautisko organizāciju vai
organizāciju, kas nosaka standartus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas jomā, nav efektīvas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas  finansēšanas novēršanas sistēmas, tai skaitā valstis vai teritorijas, kuras Eiropas Komisija ir
noteikusi par tādām, kuru noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
novēršanas režīmos ir stratēģiskas nepilnības, kas rada būtiskus draudus Eiropas Savienības finanšu sistēmai;
13) 
uzraudzības un kontroles institūcija
 — valsts institūcija vai profesionāla organizācija, kas veic šā likuma
prasību izpildes uzraudzības un kontroles pasākumus;
14) 
neparasta darījuma pazīmju saraksts
 — Ministru kabineta apstiprināts saraksts, kurā ietvertās darījuma
pazīmes var liecināt par iespējamu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma un proliferācijas finansēšanu
vai šādu darbību mēģinājumu;
15) 
čaulas banka
 — kredītiestāde vai finanšu iestāde, vai cita iestāde, kas veic tādas darbības, kuras ir
līdzvērtīgas tām, kādas veic kredītiestāde vai finanšu iestāde, un kas ir reģistrēta vai licencēta valstī, kurā tā
fiziski neatrodas (arī tās faktiskā vadība), un kas nav saistīta ar tādu finanšu grupu, kura ir regulēta un pakļauta
efektīvai konsolidētai uzraudzībai. Par čaulas banku uzskatāma arī persona, kura sniedz kredītiestādes
pakalpojumiem līdzīgus pakalpojumus, veicot bezskaidras naudas pārvedumus trešās personas uzdevumā, un
kurai nav tās darbību uzraudzības un kontroles institūcijas, izņemot gadījumus, kad šādus pārvedumus veic
elektroniskās naudas iestāde vai tie tiek veikti starp vienas grupas komercsabiedrībām, kas tādas ir 
Finanšu
konglomerātu likuma
 izpratnē, vai starp komercsabiedrībām, kurām ir viens un tas pats patiesais labuma
guvējs;
15
1
) 
čaulas veidojums
 — juridiskā persona, kurai raksturīga viena vai vairākas šādas pazīmes:
a) nav juridiskās personas saistības ar faktisku saimniecisko darbību vai juridiskās personas darbība veido
mazu vai neveido nekādu ekonomisko vērtību un likuma subjekta rīcībā nav dokumentāras informācijas, kas
pierāda pretējo,
b) valstī, kurā juridiskā persona reģistrēta, normatīvie akti neparedz pienākumu sagatavot un iesniegt
attiecīgās valsts pārraudzības institūcijām finanšu pārskatus, tai skaitā gada finanšu pārskatus, par savu
darbību,
c) valstī, kurā juridiskā persona reģistrēta, juridiskajai personai nav saimnieciskās darbības veikšanas vietas
(telpas);
16) 
neparasts darījums
 — darījums, kas atbilst vismaz vienai no neparasta darījuma pazīmju sarakstā
minētajām pazīmēm;
17) 
aizdomīgs darījums
 — darījums vai darbība, kas rada aizdomas, ka tajā iesaistītie līdzekļi ir tieši vai
netieši iegūti noziedzīga nodarījuma rezultātā vai saistīti ar terorisma un proliferācijas finansēšanu vai šādu
darbību mēģinājumu;
18) 
politiski nozīmīga persona
 — persona, kura Latvijas Republikā, citā dalībvalstī vai trešajā valstī ieņem vai
ir ieņēmusi nozīmīgu publisku amatu, tai skaitā valsts varas augstākā amatpersona, valsts administratīvās
vienības (pašvaldības) vadītājs, valdības vadītājs, ministrs (ministra vietnieks vai ministra vietnieka vietnieks, ja
attiecīgajā valstī ir šāds amats), valsts sekretārs vai cita augsta līmeņa amatpersona valdībā vai valsts
administratīvajā vienībā (pašvaldībā), parlamenta deputāts vai līdzīgas likumdošanas struktūras loceklis,
politiskās partijas vadības struktūras (valdes) loceklis, konstitucionālās tiesas, augstākās tiesas vai cita līmeņa
tiesas tiesnesis (tiesu institūcijas loceklis), augstākās revīzijas (audita) iestādes padomes vai valdes loceklis,
centrālās bankas padomes vai valdes loceklis, vēstnieks, pilnvarotais lietvedis, bruņoto spēku augstākais
virsnieks, valsts kapitālsabiedrības padomes vai valdes loceklis, starptautiskas organizācijas vadītājs (direktors,
direktora vietnieks) un valdes loceklis vai persona, kas šajā organizācijā ieņem līdzvērtīgu amatu;
18
1
) 
politiski nozīmīgas personas ģimenes loceklis
 — persona, kura ir šā panta 18.punktā minētās
personas:
a) laulātais vai laulātajam pielīdzināma persona. Persona par laulātajam pielīdzināmu personu uzskatāma
tikai tad, ja attiecīgās valsts likumi tai nosaka šādu statusu,
4
/
71
b) bērns vai politiski nozīmīgas personas laulātā vai laulātajam pielīdzināmas personas bērns, viņa laulātais
vai laulātajam pielīdzināma persona,
c) vecāks, vecvecāks vai mazbērns,
d) brālis vai māsa;
18
2
) 
ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona
 — fiziskā persona, par kuru ir zināms, ka tai ir
darījuma vai citas ciešas attiecības ar kādu no šā panta 18.punktā minētajām personām vai tā ir akcionārs vai
dalībnieks vienā un tajā pašā komercsabiedrībā ar kādu no šā panta 18.punktā minētajām personām, kā arī
fiziskā persona, kura ir vienīgā tāda juridiska veidojuma īpašnieks, par ko ir zināms, ka tas faktiski izveidots šā
panta 18.punktā minētās personas labā;
19) 
līdzekļu iesaldēšana 
— liegums jebkādai līdzekļu kustībai un darījumiem, arī pārvedumiem, grozījumiem,
maiņai, izmantošanai, piekļuvei tiem vai rīcībai ar tiem, kuras rezultātā jebkādā veidā varētu mainīties šo
līdzekļu apjoms, summa, atrašanās vieta, īpašnieks, valdītājs, raksturīgās iezīmes vai mērķis vai rasties citas
izmaiņas, kas varētu padarīt iespējamu līdzekļu izmantošanu, tostarp vērtspapīru portfeļa pārvaldību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2011.
, 
07.06.2012.
, 
12.09.2013.
, 
13.08.2014.
, 
04.02.2016.
, 
26.10.2017.
,
26.04.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Grozījums par 
14. 
un 
16. punkta
 izslēgšanu stājas
spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)  
2.pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir novērst noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma un proliferācijas finansēšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
3.pants. Likuma subjekti
(1) Šā likuma subjekti ir personas, kuras veic saimniecisko vai profesionālo darbību:
1) kredītiestādes;
2) finanšu iestādes;
3) ārpakalpojuma grāmatveži, zvērināti revidenti, zvērinātu revidentu komercsabiedrības un nodokļu konsultanti,
kā arī jebkura cita persona, kas apņemas sniegt palīdzību nodokļu jautājumos (piemēram, konsultācijas vai
materiālu palīdzību) vai rīkojas kā starpnieks šādas palīdzības sniegšanā neatkarīgi no tās sniegšanas biežuma
un atlīdzības esības;
4) zvērināti notāri, zvērināti advokāti, citi neatkarīgi juridisko pakalpojumu sniedzēji, kad tie, darbojoties savu
klientu vārdā un labā, sniedz palīdzību darījumu plānošanā vai veikšanā, piedalās tajos vai veic citas ar
darījumiem saistītas profesionālas darbības sava klienta labā attiecībā uz:
a) nekustamā īpašuma, komercsabiedrības kapitāla daļu pirkšanu vai pārdošanu,
b) klienta naudas, finanšu instrumentu un citu līdzekļu pārvaldīšanu,
c) visu veidu kontu atvēršanu vai pārvaldīšanu kredītiestādēs vai finanšu iestādēs,
d) juridisko personu vai juridisku veidojumu dibināšanu, vadību vai darbības nodrošināšanu, kā arī attiecībā
uz juridiskās personas vai juridiska veidojuma dibināšanai, vadīšanai vai pārvaldīšanai nepieciešamo
ieguldījumu veikšanu;
5) juridiska veidojuma vai juridiskās personas dibināšanas un darbības nodrošināšanas pakalpojumu sniedzēji;
6) personas, kas darbojas kā aģenti vai starpnieki darījumos ar nekustamo īpašumu, tostarp gadījumos, kad tās
rīkojas kā nekustamā īpašuma nomas starpnieki attiecībā uz darījumiem, kuriem ikmēneša nomas maksa ir
10 000 
euro
 vai lielāka;
5
/
71
7) izložu un azartspēļu organizētāji;
8) personas, kas sniedz inkasācijas pakalpojumus;
9) citas juridiskās vai fiziskās personas, kas nodarbojas ar transportlīdzekļu, kultūras pieminekļu, dārgmetālu,
dārgakmeņu, to izstrādājumu vai cita veida preču tirdzniecību, kā arī ar starpniecību minētajos darījumos vai cita
veida pakalpojumu sniegšanu, ja maksājumu veic skaidrā naudā vai skaidru naudu par šo darījumu iemaksā
kredītiestādē pārdevēja kontā 10 000 
euro 
vai lielākā apmērā vai valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā
izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā ir ekvivalenta 10 000 
euro 
vai pārsniedz
šo summu, neatkarīgi no tā, vai šo darījumu veic kā vienu operāciju vai kā vairākas savstarpēji saistītas
operācijas;
10) parāda atgūšanas pakalpojuma sniedzēji;
11) virtuālās valūtas pakalpojuma sniedzēji;
12) personas, kas darbojas mākslas un antikvāro priekšmetu apritē, tos ievedot Latvijas Republikā vai izvedot
no tās, glabājot vai tirgojot, tostarp tādas personas, kas šajā punktā paredzētās darbības veic antikvariātos,
izsoļu namos vai ostās, ja darījuma vai vairāku šķietami saistītu darījumu kopējā summa ir 10 000 
euro
 vai
lielāka;
13) 
(punkts stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 40.
punktu).
(1
1
) Šā panta pirmajā daļā noteiktie likuma subjekti saglabā likuma subjekta statusu arī maksātnespējas vai
likvidācijas procesa gaitā.
(2) Likuma subjekti, kas ir kādas grupas sastāvā, īsteno grupas mēroga politiku un procedūras, tostarp fizisko
personu datu apstrādes politiku, kā arī grupā noteikto informācijas apmaiņas politiku un procedūras noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas nolūkā. Minēto grupas mēroga politiku un
procedūras dalībvalstīs un trešajās valstīs efektīvi īsteno arī filiāļu līmenī un to meitas uzņēmumu līmenī, kuros likuma
subjektiem ir kapitāla daļu vairākums.
(2
1
) Likuma subjekti, kas ir kādas grupas sastāvā, grupas līmenī nodrošina, ka par atbilstību, auditu vai noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas funkciju izpildi atbildīgajām
struktūrvienībām ir pieejama šo funkciju izpildei nepieciešamā informācija no filiālēm un meitas uzņēmumiem, tai
skaitā informācija par klientiem, kontiem un maksājumiem.
(3) Likuma subjekti, kuru filiāles vai likumīgie pārstāvji darbojas (piedāvā pakalpojumus) citā dalībvalstī, nodrošina,
ka minētās filiāles un likumīgie pārstāvji ievēro attiecīgās dalībvalsts normatīvo aktu prasības noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā.
(3
1
) Ja likuma subjektiem ir filiāles vai meitas uzņēmumi, kuros tiem ir kapitāla daļu vairākums, dalībvalstīs vai
trešajās valstīs, kur minimālās prasības attiecībā uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanu nav tik stingras kā Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktās prasības, šo
subjektu dalībvalstī vai trešajā valstī izveidotās filiāles un meitas uzņēmumi, kuros tiem ir kapitāla daļu vairākums,
īsteno Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktās prasības, ja tās nav pretrunā ar dalībvalstu vai trešo valstu
normatīvajos aktos noteiktajām prasībām noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas jomā.
(3
2
) Ja dalībvalsts vai trešās valsts normatīvie akti neļauj īstenot šā panta otrajā, 2.
1
 vai 3.
1
 daļā minēto, likuma
subjekti nodrošina, ka filiāles un meitas uzņēmumi, kuros tiem pieder kapitāla daļu vairākums, minētajā dalībvalstī vai
trešajā valstī veic papildu pasākumus, lai efektīvi ierobežotu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas risku, un informē savu uzraudzības un kontroles institūciju Latvijas Republikā. Ja papildu
pasākumi nav pietiekami, Latvijas Republikas uzraudzības un kontroles institūcija veic papildu uzraudzības
pasākumus, tostarp prasot grupai neuzsākt vai izbeigt darījuma attiecības un neveikt darījumus un, ja nepieciešams,
prasot grupai izbeigt savu darbību dalībvalstī vai trešajā valstī.
(4) Lai novērstu ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma un proliferācijas finansēšanu saistītas
darbības, arī šā panta pirmajā daļā nenorādītajām personām, kā arī valsts institūcijām, atvasinātām publiskām
personām un to institūcijām ir pienākums pildīt šā likuma prasības attiecībā uz ziņu sniegšanu par neparastiem vai
aizdomīgiem darījumiem. Šajā daļā norādītajām personām tiek piemēroti likuma subjektiem paredzētie tiesiskās
aizsardzības mehānismi.
6
/
71
(5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 20. maija regulas (ES) Nr.  
2015/847
 par līdzekļu pārvedumiem
pievienoto informāciju un ar ko atceļ regulu (EK) Nr. 1781/2006 (turpmāk — Regula Nr.  
2015/847
) prasības neattiecas
uz Latvijā veiktiem līdzekļu pārvedumiem uz maksājuma saņēmēja maksājumu kontu, ja tiek veikts maksājums par
Latvijā iegādātajām precēm vai Latvijā saņemtajiem pakalpojumiem un ir izpildīti visi Regulas Nr.  
2015/847
 2. panta
5. punkta nosacījumi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 31.03.2011., 31.10.2013., 13.08.2014., 26.10.2017. un 
13.06.2019
. likumu, kas
stājas spēkā 
29.06.2019.
 Pirmās daļas 11. punkts stājas spēkā 
01.07.2019.
 Grozījums par ceturtās daļas izslēgšanu
stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 17. un 38. punktu)
3.
1
 pants. Citu personu pienākums attiecībā uz informācijas sniegšanu par aizdomīgiem darījumiem
(Pants stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 39. punktu)
4.pants. Noziedzīgi iegūti līdzekļi
(1) Līdzekļi ir atzīstami par noziedzīgi iegūtiem:
1) ja personas īpašumā vai valdījumā tie tieši vai netieši iegūti noziedzīga nodarījuma rezultātā;
2) citos 
Krimināllikumā
 noteiktajos gadījumos.
(2) Ar terminu “noziedzīgi iegūti līdzekļi” saprot 
Krimināllikumā
 lietoto terminu "noziedzīgi iegūta manta”.
(3) Papildus 
Krimināllikumā
 noteiktajiem par noziedzīgi iegūtiem uzskatāmi arī līdzekļi, kuri pieder personai vai
kurus tieši vai netieši kontrolē persona:
1) kura ir iekļauta kādā no Ministru kabineta noteiktu valstu vai starptautisko organizāciju sastādītajiem to
personu sarakstiem, kas tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās vai masveida
iznīcināšanas ieroču izgatavošanā, glabāšanā, pārvietošanā, lietošanā vai izplatīšanā;
2) kura ir iekļauta uz 
Starptautisko un Latvijas Republikas nacionālo sankciju likuma
 pamata Ministru kabineta
sastādītajā sankciju subjektu sarakstā nolūkā cīnīties pret iesaistīšanos teroristiskās darbībās vai masveida
iznīcināšanas ieroču izgatavošanā, glabāšanā, pārvietošanā, lietošanā vai izplatīšanā;
3) par kuru operatīvās darbības subjektiem, pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai vai tiesai ir
informācija, kas dod pietiekamu pamatu šo personu turēt aizdomās par tāda noziedzīga nodarījuma izdarīšanu,
kurš saistīts ar terorismu, vai līdzdalību tajā.
(4) Informāciju par šā panta trešajā daļā minētajām personām Finanšu izlūkošanas dienests uztur savā mājaslapā
internetā, darot to pieejamu likuma subjektiem un to uzraudzības un kontroles institūcijām.
(5) Līdzekļi par noziedzīgi iegūtiem atzīstami 
Kriminālprocesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
13.08.2014.
, 
04.02.2016.
, 
22.06.2017.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
.
likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
 
5.pants. Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija un terorisma un proliferācijas finansēšana
(1) Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija ir šādas darbības:
1) noziedzīgi iegūtu līdzekļu pārvēršana citās vērtībās, to atrašanās vietas vai piederības mainīšana, apzinoties,
ka šie līdzekļi ir noziedzīgi iegūti, un ja šīs darbības veiktas nolūkā slēpt vai maskēt līdzekļu noziedzīgo
izcelsmi vai palīdzēt citai personai, kura iesaistīta noziedzīga nodarījuma izdarīšanā, izvairīties no juridiskās
atbildības;
2) noziedzīgi iegūtu līdzekļu patiesā rakstura, izcelsmes, atrašanās vietas, izvietojuma, kustības, piederības
slēpšana vai maskēšana, apzinoties, ka šie līdzekļi ir noziedzīgi iegūti;
7
/
71
3) citas personas noziedzīgi iegūtu līdzekļu iegūšana īpašumā, valdījumā vai lietojumā vai to realizēšana,
apzinoties, ka šie līdzekļi ir noziedzīgi iegūti.
4) 
(izslēgts ar 
22.06.2017
. likumu).
(1
1
) Par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju ir atzīstamas arī šā panta pirmās daļas 1., 2. un 3. punktā minētās
darbības, kad persona apzināti pieļāva, ka līdzekļi ir noziedzīgi iegūti.
(2) Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija par tādu atzīstama arī tad, ja 
Krimināllikumā
 paredzētais noziedzīgais
nodarījums, kura rezultātā tieši vai netieši ir iegūti šādi līdzekļi, ticis izdarīts ārpus Latvijas Republikas teritorijas.
(2
1
) Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija par tādu ir atzīstama neatkarīgi no tā, vai konstatēts, konkrēti no kura
noziedzīgā nodarījuma līdzekļi ir iegūti.
(3) Terorisma finansēšana ir jebkādā veidā iegūtu finanšu līdzekļu vai citas mantas tieša vai netieša vākšana vai
nodošana ar mērķi tos izmantot vai zinot, ka tie tiks pilnīgi vai daļēji izmantoti, lai veiktu vienu vai vairākas šādas
darbības:
1) terorismu;
2) Konvencijas par cīņu pret nelikumīgu gaisa kuģu sagrābšanu 
1.pantā
 minētās darbības;
3) 1988.gada 10.marta Konvencijas par prettiesisku darbību pret kuģošanas drošību apkarošanu 
3.pantā
minētās darbības;
4) Starptautiskās konvencijas pret ķīlnieku sagrābšanu 
1.pantā
 minētās darbības;
5) Starptautiskās konvencijas par cīņu pret teroristu rīkotajiem sprādzieniem 
2.pantā
 minētās darbības;
6) Kodolmateriālu fiziskās aizsardzības konvencijas 
7.pantā
 minētās darbības;
7) Konvencijas par cīņu pret nelikumīgām darbībām, kas apdraud civilās aviācijas drošību, 
1.pantā
 minētās
darbības;
8) Protokola par cīņu pret nelikumīgu vardarbību lidostās, kas apkalpo starptautisko civilo aviāciju, kas papildina
Konvenciju par cīņu pret nelikumīgām darbībām, kas apdraud civilās aviācijas drošību, 
2.pantā
 minētās
darbības;
9) Konvencijas par tādu noziedzīgu nodarījumu novēršanu, kas vērsti pret starptautiski aizsargātām personām,
un par šādu noziedzīgu nodarījumu izdarījušo sodīšanu 
2.pantā
 minētās darbības;
10) 1988.gada 10.marta Protokola par prettiesisku darbību pret nostiprinātu platformu drošību kontinentālajā
šelfā apkarošanu 
2.pantā
 minētās darbības;
11) ceļošanu terorisma nolūkā;
12) iesaistīšanos teroristu grupā, tās organizēšanu vai vadīšanu;
13)
 
personas vervēšanu, apmācīšanu vai apmācīšanos terorismam.
(4) Terorisma finansēšana ir arī jebkādā veidā iegūtu finanšu līdzekļu vai mantas tieša vai netieša vākšana vai
nodošana teroristu grupas vai atsevišķa terorista rīcībā.
(5) Masveida iznīcināšanas ieroču izgatavošanas, glabāšanas, pārvietošanas, lietošanas vai izplatīšanas (turpmāk
— proliferācija) finansēšana ir jebkādā veidā iegūtu finanšu līdzekļu vai citas mantas tieša vai netieša vākšana vai
nodošana ar mērķi tos izmantot vai zinot, ka tie tiks pilnīgi vai daļēji izmantoti, lai finansētu proliferāciju (turpmāk —
proliferācijas finansēšana).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2011.
, 
13.08.2014.
, 
22.06.2017.
, 
26.10.2017.
, 
26.04.2018.
 un 
13.06.2019
.
likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)  
8
/
71
5.
1
 pants. Likuma prasību izpildei nepieciešamās informācijas pieejamība likuma subjektiem un
uzraudzības un kontroles institūcijām no Latvijas Republikas informācijas sistēmām
(1) Likuma subjektiem un uzraudzības un kontroles institūcijām šajā likumā noteikto pienākumu izpildei ir tiesības
pieprasīt un saņemt no Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajiem reģistriem tiešsaistes formā ierakstus un
ziņas par dalībniekiem un patiesajiem labuma guvējiem, kā arī glabāt un citādi apstrādāt minēto informāciju, lai
izvērtētu ziņas par klientu un tā darījuma partneriem un nepieciešamību ziņot Finanšu izlūkošanas dienestam par
aizdomīgu darījumu vai atturēties no aizdomīga darījuma veikšanas, kā arī konstatētu, vai klientam nav pasludināts
juridiskās personas maksātnespējas process vai ierosināts tiesiskās aizsardzības process.
(2) Likuma subjektiem, izņemot šā likuma 
41.
 panta otrajā daļā minētos subjektus, šajā likumā noteikto pienākumu
izpildei ir tiesības pieprasīt un par maksu Ministru kabineta noteiktajā apmērā saņemt no Valsts ieņēmumu dienesta
reģistriem, Sodu reģistra, Valsts vienotās datorizētās zemesgrāmatas, Transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistra
un Iedzīvotāju reģistra ierakstus un ziņas šā likuma 
10.
1
 panta pirmās daļas 2. punktā un 
41.
 panta otrās daļas 2., 3.,
4., 5., 6. un 7. punktā minētajā apjomā, kā arī glabāt un citādi apstrādāt minēto informāciju.
(3) Uzraudzības un kontroles institūcijām šajā likumā noteikto pienākumu izpildei ir tiesības pieprasīt un par maksu
Ministru kabineta noteiktajā apmērā saņemt no Sodu reģistra, kā arī glabāt un citādi apstrādāt ziņas par uzraugāmā
likuma subjekta dalībniekiem, patiesajiem labuma guvējiem, augstāko vadību un par noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas prasību izpildi atbildīgo personu.
(4) Likuma subjekti un uzraudzības un kontroles institūcijas, izmantojot Latvijas Republikas informācijas sistēmas
saskaņā ar šo likumu, ir atbildīgi par to izmantošanu tikai šajā likumā noteikto pienākumu izpildei.
(5) Lai novērstu iespēju likuma subjektiem un uzraudzības un kontroles institūcijām izmantot Latvijas Republikas
informācijas sistēmas šajā likumā neparedzētiem mērķiem, likuma subjekti un uzraudzības un kontroles institūcijas
dokumentē veiktos pieprasījumus un saņemto informāciju.
(6) Ministru kabinets nosaka maksas par šā panta otrajā un trešajā daļā minētās informācijas saņemšanu apmēru
un iekasēšanas kārtību.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Grozījumi pantā par Latvijas Republikas Uzņēmumu
reģistra informācijas pieejamību stājas spēkā vienlaikus ar grozījumiem likumā "
Par Latvijas Republikas Uzņēmumu
reģistru
" attiecībā uz bezmaksas informācijas izsniegšanas nodrošināšanu ikvienai personai no Latvijas Republikas
Uzņēmumu reģistra vestajiem reģistriem. Sk. Pārejas noteikumu 44. punktu)
5.
2 
pants. Fizisko personu datu apstrādes vispārīgie nosacījumi
(1) Fizisko personu datu apstrāde šā likuma mērķa sasniegšanai likumā noteiktajā apjomā tiek veikta sabiedrības
interesēs.
(2) Likuma subjekti, uzraudzības un kontroles institūcijas, Finanšu izlūkošanas dienests, Latvijas Republikas
Uzņēmumu reģistrs un šā likuma 
41.
 pantā minēto reģistru pārziņi datu subjektam nesniedz informāciju par šā likuma
ietvaros veikto datu apstrādi noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
novēršanas jomā, izņemot publiski pieejamos datus.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
II nodaļa 
Iekšējā kontrole
6. pants. Pienākums veikt risku novērtējumu un izveidot iekšējās kontroles sistēmu
(1) Likuma subjekts atbilstoši savam darbības veidam veic un dokumentē noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas risku novērtējumu, lai noskaidrotu, novērtētu, izprastu un pārvaldītu savai
darbībai un klientiem piemītošos noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
riskus, un, pamatojoties uz šo novērtējumu, izveido noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanas iekšējās kontroles sistēmu, tai skaitā izstrādājot un dokumentējot attiecīgās
politikas un procedūras, kuras apstiprina likuma subjekta valde, ja tā ir iecelta, vai likuma subjekta augstākā pārvaldes
institūcija.
9
/
71
(1
1
) Likuma subjekts, veicot risku novērtējumu un veidojot iekšējās kontroles sistēmu, ņem vērā:
1) riskus, kurus identificējusi Eiropas Komisija Eiropas Savienības noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas risku novērtējumā (turpmāk — Eiropas Savienības risku novērtējums);
2) riskus, kuri identificēti nacionālajā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas risku novērtēšanas ziņojumā;
3) citus attiecīgā likuma subjekta darbībai raksturīgus riskus.
(1
2
) Likuma subjekts, veicot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
risku novērtējumu un veidojot iekšējās kontroles sistēmu, ņem vērā vismaz šādus riskus ietekmējošus apstākļus:
1) klienta risku, kas piemīt klienta juridiskajai formai, īpašnieku struktūrai, klienta vai klienta patiesā labuma
guvēja saimnieciskajai vai personiskajai darbībai;
2) valsts un ģeogrāfisko risku, proti, risku, ka klients vai klienta patiesais labuma guvējs ir saistīts ar valsti vai
teritoriju, kuras ekonomiskie, sociālie, tiesiskie vai politiskie apstākļi var liecināt par valstij piemītošu augstu
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma un proliferācijas finansēšanas risku;
3) klienta izmantoto pakalpojumu un produktu risku, proti, risku, ka klients var attiecīgo pakalpojumu vai
produktu izmantot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai vai terorisma un proliferācijas finansēšanai;
4) pakalpojumu un produktu piegādes kanālu risku, kas saistīts ar veidu (kanālu), kādā klients pakalpojumu vai
produktu iegūst un izmanto.
(2) Iekšējās kontroles sistēma ir pasākumu kopums, kas ietver uz likuma prasību izpildes nodrošināšanu vērstas
darbības, paredzot tam atbilstošus resursus un veicot darbinieku apmācību, lai pēc iespējas novērstu likuma subjekta
iesaistīšanu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijā vai terorisma un proliferācijas finansēšanā.
(3) Izveidojot iekšējās kontroles sistēmu, kredītiestāde, apdrošināšanas sabiedrība un ieguldījumu brokeru
sabiedrība ievēro 
Kredītiestāžu likuma
, Finanšu instrumentu tirgus likuma, 
Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas
likuma
 un uz to pamata izdoto normatīvo aktu prasības.
(4) 
(Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.10.2017.
, 
01.11.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
7.pants. Iekšējās kontroles sistēma
(1) Izveidojot iekšējās kontroles sistēmu, likuma subjekts paredz vismaz:
1)
 (izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu)
;
2) kārtību, kādā tiek novērtēts, dokumentēts un pārskatīts ar klientu, tā rezidences (reģistrācijas) valsti, klienta
saimniecisko vai personisko darbību, izmantotajiem pakalpojumiem un produktiem un to piegādes kanāliem, kā
arī ar veiktajiem darījumiem saistītais noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas risks;
3) kārtību un apjomu, kādā, balstoties uz likuma subjekta veikto klienta noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
un terorisma un proliferācijas finansēšanas riska novērtējumu un ievērojot šajā likumā un citos normatīvajos
aktos noteiktās klienta izpētes minimālās prasības, veicama klienta izpēte;
4) kārtību, kādā, balstoties uz likuma subjekta veikto klienta noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas riska novērtējumu, veicama klienta darījumu uzraudzība;
5) neparastu un aizdomīgu darījumu atklāšanas kārtību un kārtību, kādā likuma subjekts atturas no aizdomīga
darījuma veikšanas;
6) kārtību, kādā tiek ziņots Finanšu izlūkošanas dienestam par neparastiem un aizdomīgiem darījumiem;
10
/
71
6
1
) 
(punkts stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 39.
punktu);
7) kārtību, kādā tiek uzglabāta un iznīcināta klienta izpētes gaitā, kā arī klienta veikto darījumu uzraudzības
gaitā iegūtā informācija un dokumenti;
8) darbinieku tiesības, pienākumus un atbildību, kā arī darbinieku profesionālās kvalifikācijas un atbilstības
standartus, pildot šā likuma prasības;
9) kārtību, kādā tiek nodrošināta anonīma iekšējā ziņošana par šā likuma prasību pārkāpumiem un šādu
ziņojumu izvērtēšana, ja, ņemot vērā likuma subjekta darbinieku skaitu, šāda ziņošana ir iespējama;
10) neatkarīga audita funkciju, lai pārbaudītu iekšējās kontroles sistēmas atbilstību normatīvo aktu prasībām
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā un novērtētu
tās darbības efektivitāti, ja tas ir atbilstoši, ņemot vērā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas risku un likuma subjekta saimnieciskās darbības apmēru un būtību. Neatkarīga
iekšējā un ārējā audita funkciju paredz kredītiestādes, neatkarīga ārējā audita funkciju — licencētas maksājumu
iestādes un licencētas elektroniskās naudas iestādes, bet neatkarīga iekšējā audita funkciju — finanšu
iestādes, izņemot kapitālsabiedrības, kas nodarbojas ar ārvalstu valūtas skaidrās naudas pirkšanu un
pārdošanu, un personas, kuras nodarbojas ar patērētāju kreditēšanu un kurām Patērētāju tiesību aizsardzības
centrs izsniedz speciālo atļauju (licenci) kreditēšanas pakalpojumu sniegšanai;
11) politiku un procedūru regulāras darbības pārskatīšanas prasības un kārtību atbilstoši grozījumiem
normatīvajos aktos vai likuma subjekta darbības procesos, sniegtajos pakalpojumos, pārvaldības struktūrā,
klientu bāzē vai darbības reģionos.
(1
1
) Uzraudzības un kontroles institūcija attiecībā uz uzraugāmajiem un kontrolējamiem likuma subjektiem,
ievērojot attiecīgā likuma subjekta darbībai piemītošos noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas riskus, var noteikt papildu — šā panta pirmajā daļā neminētas — prasības, kuras ievēro
likuma subjekts, izveidojot iekšējās kontroles sistēmu. Šīs daļas pirmajā teikumā minētās papildu prasības attiecībā
uz Latvijas Zvērinātu revidentu asociācijas, Izložu un azartspēļu uzraudzības inspekcijas, Patērētāju tiesību
aizsardzības centra, biedrības "Latvijas Sertificēto maksātnespējas procesa administratoru asociācija", Nacionālā
kultūras mantojuma pārvaldes un Valsts ieņēmumu dienesta uzraugāmajiem un kontrolējamiem likuma subjektiem var
noteikt Ministru kabinets.
(2) Šā likuma 
45.pantā
 minētās uzraudzības un kontroles institūcijas nosaka noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas riska noskaidrošanas un novērtēšanas metodiku atbilstoši tām
uzraugāmo un kontrolējamo šā likuma subjektu darbībai.
(3) Kredītiestādes un finanšu iestādes, izņemot kapitālsabiedrības, kas nodarbojas ar ārvalstu valūtas skaidras
naudas pirkšanu un pārdošanu, papildus šā panta pirmajā daļā minētajam paredz, ka par noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanu atbildīgajam darbiniekam ir pienākums regulāri
informēt valdi par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas
iekšējās kontroles sistēmas darbību attiecīgajā kredītiestādē vai finanšu iestādē.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums pirmās daļas 5. un 6. punktā par vārdu "neparastu un" (attiecīgā skaitlī un locījumā) izslēgšanu stājas
spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)  
8. pants. Risku novērtējuma aktualizēšana un iekšējās kontroles sistēmas uzlabošana
(1) Likuma subjekts regulāri atbilstoši piemītošajiem riskiem, bet ne retāk kā reizi trijos gados veic noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku novērtējuma pārskatīšanu un
aktualizēšanu.
(2) Likuma subjekts regulāri, bet ne retāk kā reizi 18 mēnešos dokumentējot izvērtē iekšējās kontroles sistēmas
darbības efektivitāti, tai skaitā pārskatot un aktualizējot ar klientu, tā rezidences (reģistrācijas) valsti, klienta
saimniecisko vai personisko darbību, izmantotajiem pakalpojumiem un produktiem un to piegādes kanāliem, kā arī ar
veiktajiem darījumiem saistīto noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku
novērtējumu un, ja nepieciešams, veic pasākumus iekšējās kontroles sistēmas efektivitātes uzlabošanai, tai skaitā
pārskata un precizē noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas
politikas un procedūras.
11
/
71
(3) Likuma subjekts neatkarīgi no šā panta pirmajā daļā noteiktās risku novērtēšanas regularitātes veic risku
novērtējumu un pasākumus iekšējās kontroles sistēmas uzlabošanai šādos gadījumos:
1) likuma subjektam vai uzraudzības un kontroles institūcijai ir pamats uzskatīt, ka likuma subjekta iekšējās
kontroles sistēmā ir trūkumi;
2) likuma subjekts plāno veikt izmaiņas savas darbības procesos, pārvaldības struktūrā, sniegtajos
pakalpojumos un produktos un to piegādes kanālos, klientu bāzē vai darbības ģeogrāfiskajos reģionos, kā arī
pirms jaunu tehnoloģiju vai pakalpojumu ieviešanas.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
9.pants. Darbinieku apmācība
Likuma subjekts nodrošina, lai atbildīgie darbinieki pārzina ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma un
proliferācijas finansēšanu saistītos riskus, noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanu regulējošos normatīvos aktus, kā arī veic regulāru darbinieku apmācību, lai pilnveidotu viņu
prasmi konstatēt neparasta darījuma pazīmes un aizdomīgus darījumus un to pazīmes un izpildīt iekšējās kontroles
sistēmā paredzētās darbības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Grozījums par vārdu "neparasta
darījuma pazīmes un" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas
noteikumu 38. punktu)
10.pants. Par likuma prasību izpildi atbildīgo darbinieku iecelšana
(1) Likuma subjekts — juridiskā persona — ieceļ vienu vai vairākus darbiniekus (par noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas prasību izpildi atbildīgās personas), tai skaitā no
augstākās vadības, kas ir tiesīgi pieņemt lēmumus un ir tieši atbildīgi par šā likuma prasību ievērošanu un par to, lai
tiek nodrošināta informācijas apmaiņa ar attiecīgo uzraudzības un kontroles institūciju (turpmāk — par šā likuma
prasību ievērošanu atbildīgie darbinieki). Šā likuma subjekts 30 dienu laikā pēc likuma subjekta statusa iegūšanas vai
izmaiņām par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgo darbinieku sastāvā paziņo par to attiecīgajai uzraudzības un
kontroles institūcijai.
(2) Kredītiestādes, licencētas maksājumu iestādes un licencētas elektroniskās naudas iestādes, kā arī ieguldījumu
brokeru sabiedrības par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas
prasību izpildi atbildīgo darbinieku ieceļ gan augstākajā vadībā, kas nodrošina noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas prasību izpildes pārraudzību, gan iekšējās kontroles
struktūrvienībā, kas nodrošina noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
novēršanas prasību praktisko izpildi.
(2
1
) Ja ārējos normatīvajos aktos nav noteikts citādi, likuma subjektam ir pienākums izstrādāt:
1) par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgā darbinieka (tai skaitā no augstākās vadības) novērtēšanas politiku
un dokumentēt novērtējumu, kas apliecina, ka attiecīgais darbinieks (tai skaitā no augstākās vadības) atbilst
normatīvajos aktos un šā likuma subjekta iekšējās politikās un procedūrās noteiktajām prasībām, lai
nodrošinātu šā likuma subjekta darbības atbilstību šā likuma prasībām;
2) procedūru, kurā nosaka par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgā darbinieka (tai skaitā no augstākās
vadības) pilnvaru un pienākumu sadali noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas jomā, un kārtību, kādā tiek nodrošināta par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgā
darbinieka (tai skaitā no augstākās vadības) darbības uzraudzība.
(3) Likuma subjektam — juridiskajai personai —, tā uzraudzības un kontroles institūcijai, Finanšu izlūkošanas
dienestam un to amatpersonām un darbiniekiem nav tiesību savā rīcībā esošos datus par šā panta pirmajā daļā
minētajām personām vai struktūrvienību darbiniekiem izpaust trešajām personām.
(4) 
(Izslēgta ar 
13.06.2019
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.05.2016.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
10.
1
 pants. Prasības augstākās vadības loceklim un par šā likuma prasību izpildi atbildīgajam
12
/
71
darbiniekam un pretendenta atbilstības izvērtēšana
(1) Par augstākās vadības locekli vai par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgo darbinieku var būt persona:
1) kurai ir nevainojama reputācija;
2) kura nav sodīta par tīša nozieguma izdarīšanu pret valsti, īpašumu vai pārvaldības kārtību, tīša nozieguma
izdarīšanu tautsaimniecībā vai valsts institūciju dienestā vai par tāda nozieguma izdarīšanu, kas saistīts ar
terorismu, vai kura sodīta par šādiem noziegumiem, bet kurai sodāmība ir noņemta vai dzēsta;
3) kurai nav piemērota sankcija (izņemot brīdinājumu) par normatīvo aktu pārkāpumu noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas vai starptautisko un nacionālo sankciju
jomā vai kurai ir piemērota šāda sankcija, bet no tās piemērošanas dienas ir pagājis vismaz viens gads;
4) kura atbilst citām ārējos normatīvajos aktos noteiktajām prasībām.
(2) Likuma subjekts, ievērojot uz risku novērtējumu balstītu pieeju, var noteikt arī citas šā panta pirmajā daļā
neminētas prasības attiecībā uz personu, kura pretendē uz augstākās vadības locekļa vai par šā likuma prasību izpildi
atbildīgā darbinieka amatu.
(3) Lai sasniegtu šā likuma mērķi, aizsargātu likuma subjekta reputāciju, novērstu likuma subjekta iesaistīšanu
nelikumīgās darbībās, identificētu un novērstu citus likuma subjektam būtiskus riskus, sargātu klienta, darījuma un
gadījuma rakstura darījuma noslēpumu, likuma subjekta īpaši pilnvarota persona nodrošina atbilstošu procedūru, kādā
tiek izvērtēta personas atbilstība augstākās vadības locekļa vai par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgā darbinieka
amatam, tostarp pārbauda šīs personas sniegtās informācijas patiesumu.
(4) Lai izvērtētu personas, kura pretendē uz augstākās vadības locekļa vai par šā likuma prasību ievērošanu
atbildīgā darbinieka amatu, atbilstību šā panta pirmās daļas 2. punkta prasībai, likuma subjekta īpaši pilnvarota
persona no Sodu reģistra normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā pieprasa, saņem un apstrādā personas datus.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
III nodaļa
Klienta izpēte
(Nodaļas nosaukums 
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
11. pants. Pienākums veikt klienta izpēti
(1) Likuma subjekts veic klienta izpēti:
1) pirms darījuma attiecību uzsākšanas;
2) pirms gadījuma rakstura darījuma, ja:
a) darījuma apjoms vai vairāku šķietami saistītu darījumu kopējā summa ir 15 000 
euro
 vai lielāka vai ir
ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas
sākumā ir ekvivalenta 15 000 
euro 
vai pārsniedz šo summu,
b) tiek veikts līdzekļu pārvedums, tostarp arī kredīta pārvedums, tiešā debeta pārvedums, bezkonta naudas
pārvedums vai pārvedums, kas veikts ar maksājumu karti, elektroniskās naudas instrumentu, mobilo
telefonu, digitālo vai citu informācijas tehnoloģijas ierīci un pārsniedz 1000 
euro
,
c) tiek veikts ārvalstu valūtas skaidras naudas pirkšanas vai pārdošanas darījums, kura apmērs vai vairāku
šķietami saistītu darījumu kopējā summa pārsniedz 1500 
euro
;
3) ja likuma subjekts nodarbojas ar preču tirdzniecību, kā arī ar starpniecību vai cita veida pakalpojumu
sniegšanu gadījuma rakstura darījuma ietvaros un ja maksājums tiek veikts skaidrā naudā vai skaidra nauda par
šo darījumu tiek iemaksāta kredītiestādē pārdevēja kontā 10 000 
euro 
vai lielākā apmērā vai ārvalstu valūtā, kas
saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā ir ekvivalenta
10 000 
euro 
vai pārsniedz šo summu, neatkarīgi no tā, vai šo darījumu veic kā vienu operāciju vai kā vairākas
13
/
71
savstarpēji saistītas operācijas;
4) ja likuma subjekts — izložu un azartspēļu organizētājs —, veicot darījumu ar klientu par summu, kuras
apmērs ir 2000 
euro 
vai vairāk, tai skaitā ja klients laimē, pērk spēles dalības līdzekļus vai loterijas biļetes vai
šajā nolūkā maina ārvalstu valūtu, neatkarīgi no tā, vai šo darījumu veic kā vienu operāciju vai kā vairākas
savstarpēji saistītas operācijas;
5) ja darījums atbilst vismaz vienai no neparasta darījuma pazīmju sarakstā ietvertajām pazīmēm vai rodas
aizdomas par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma un proliferācijas finansēšanu vai šo darbību
mēģinājumu;
6) ja rodas aizdomas, ka iepriekš iegūtie klientu izpētes dati nav patiesi vai atbilstoši;
7) ja darījumā tiek izmantota virtuālā valūta.
(2) Ja darījuma veikšanas brīdī nav nosakāms, vai darījuma summa būs 15 000 
euro 
vai lielāka vai būs ārvalstu
valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā ir
ekvivalenta 15 000 
euro 
vai pārsniedz šo summu, klienta izpēte veicama, tiklīdz kļuvis zināms, ka darījuma summa ar
klientu ir 15 000 
euro 
vai lielāka vai ir ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu
darījuma veikšanas dienas sākumā ir ekvivalenta 15 000 
euro 
vai pārsniedz šo summu.
(3) Ja, pamatojoties uz dokumentētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas risku novērtējumu, ir konstatēts zems risks un saskaņā ar šā likuma prasībām klienta padziļināta izpēte
nav veicama, tad, lai nepārtrauktu darījuma normālu norisi, klienta identifikācijas pārbaudi un pārliecināšanos par
norādīto patieso labuma guvēju var veikt darījuma attiecību uzsākšanas brīdī, tiklīdz tas ir iespējams pēc sākotnējā
kontakta ar klientu, taču pirms darījuma veikšanas.
(4) Ja, pamatojoties uz dokumentētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas risku novērtējumu, ir konstatēts zems risks un saskaņā ar šā likuma prasībām klienta padziļināta izpēte
nav veicama, apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu
saistītas apdrošināšanas darbības, un apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus
ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus apdrošināšanas pakalpojumus, klienta identifikācijas pārbaudi un pārliecināšanos par
noskaidrotā patiesā labuma guvēja atbilstību var veikt arī pēc darījuma attiecību uzsākšanas vai pirms persona, kura
gūst labumu no apdrošināšanas, saņem atlīdzības izmaksas, vai pirms tā izmanto apdrošināšanas līgumā paredzētās
tiesības.
(5) Ja likuma subjekts piemēro šā panta trešās vai ceturtās daļas noteikumus, tas veic šādus pasākumus:
1) dokumentē risku novērtējumu;
2) politikās un procedūrās nosaka noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas riskus mazinošus pasākumus, tai skaitā darījumu apmēra, skaita vai veida ierobežojumus.
(6) Ja likuma subjektam rodas aizdomas par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma un proliferācijas
finansēšanu un ir pamats uzskatīt, ka turpmāk klienta izpētes pasākumu piemērošana var klientam atklāt likuma
subjekta aizdomas, likuma subjektam ir tiesības neturpināt klienta izpēti, bet ziņot par aizdomīgu darījumu Finanšu
izlūkošanas dienestam. Likuma subjekts ziņojumā Finanšu izlūkošanas dienestam norāda arī apsvērumus, kas bija
par pamatu secinājumam, ka turpmāku klienta izpētes pasākumu piemērošana var klientam atklāt likuma subjekta
aizdomas.
(7) Ja likuma subjekts nespēj veikt šajā likumā noteiktos klienta izpētes pasākumus, tad likuma subjekts neuzsāk
darījuma attiecības, tai skaitā neatver kontu, nekavējoties izbeidz darījuma attiecības un neveic gadījuma rakstura
darījumu ar attiecīgo personu vai juridisku veidojumu. Likuma subjekts dokumentē un izvērtē katru šādu gadījumu un,
ja rodas aizdomas par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma un proliferācijas finansēšanu, ziņo Finanšu
izlūkošanas dienestam.
(8) Šā panta septītajā daļā noteiktais neattiecas uz zvērinātiem notāriem, zvērinātiem advokātiem, citiem
neatkarīgiem juridisko profesiju pārstāvjiem, nodokļu konsultantiem, ārpakalpojumu grāmatvežiem, zvērinātiem
revidentiem gadījumos, kad tie aizstāv vai pārstāv klientus pirmstiesas kriminālprocesā vai tiesas procesā vai sniedz
konsultācijas par tiesas procesa uzsākšanu vai izvairīšanos no tā.
(9) Šā likuma 
3.
 panta pirmās daļas 6. punktā minētais likuma subjekts klienta izpētes pasākumus veic attiecībā
uz personu, ar kuru klients slēdz darījumu par nekustamā īpašuma pirkšanu, pārdošanu vai iznomāšanu, un dara to
pirms šāda darījuma noslēgšanas. 
14
/
71
pirms šāda darījuma noslēgšanas.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums pirmās daļas 5. punktā par vārdu "darījums atbilst vismaz vienai no neparasta darījuma pazīmju sarakstā
ietvertajām pazīmēm vai" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk.
Pārejas noteikumu 38. punktu)
11.
1 
pants. Klienta izpētes pasākumi un riska faktori
(1) Klienta izpētes pasākumi ir uz risku novērtējumu balstīts darbību kopums, kura ietvaros likuma subjekts:
1) identificē klientu un pārbauda iegūtos identifikācijas datus;
2) noskaidro patieso labuma guvēju un, balstoties uz risku novērtējumu, pārliecinās par to, ka attiecīgā fiziskā
persona ir klienta patiesais labuma guvējs. Juridiskam veidojumam un juridiskajai personai likuma subjekts
noskaidro arī attiecīgās personas dalībnieku struktūru un veidu, kādā izpaužas patiesā labuma guvēja kontrole
pār šo juridisko veidojumu vai juridisko personu;
3) iegūst informāciju par darījuma attiecību un gadījuma rakstura darījuma mērķi un paredzamo būtību;
4) pēc darījuma attiecību uzsākšanas veic to uzraudzību, tai skaitā pārbaudes, kas apstiprina, ka darījuma
attiecību laikā slēgtie darījumi tiek veikti saskaņā ar likuma subjekta rīcībā esošo informāciju par klientu, tā
saimniecisko darbību, risku profilu un līdzekļu izcelsmi;
5) nodrošina klienta izpētes gaitā iegūto dokumentu, personas datu un informācijas uzglabāšanu, regulāru
izvērtēšanu un aktualizēšanu atbilstoši piemītošajiem riskiem, bet ne retāk kā reizi piecos gados.
(2) Nosakot klienta izpētes apjomu un kārtību, kā arī klienta izpētes gaitā iegūto dokumentu, personas datu un
informācijas izvērtēšanas regularitāti, likuma subjekts ņem vērā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas riskus, kurus rada klients, tā rezidences (reģistrācijas) valsts, klienta saimnieciskā vai
personiskā darbība, izmantojamie pakalpojumi un produkti un to piegādes kanāli, kā arī veiktie darījumi. Nosakot
klienta izpētes apjomu un regularitāti, likuma subjekts ņem vērā arī šādus risku ietekmējošus rādītājus:
1) darījuma attiecību mērķi;
2) klienta plānoto un veikto darījumu regularitāti;
3) darījuma attiecību ilgumu un darījumu regularitāti;
4) klienta plānoto un veikto darījumu apjomu.
(3) Likuma subjekts, veicot klienta izpēti, ņem vērā vismaz šādus risku paaugstinošus faktorus:
1) darījuma attiecības notiek neparastos apstākļos;
2) klients vai tā patiesais labuma guvējs ir saistīts ar paaugstināta riska jurisdikciju, proti:
a) augsta riska trešo valsti,
b) valsti vai teritoriju, kurā pastāv augsts korupcijas risks,
c) valsti vai teritoriju, kurā ir augsts tādu noziedzīgu nodarījumu līmenis, kuru rezultātā var tikt noziedzīgi
iegūti līdzekļi,
d) valsti un teritoriju, pret kuru Apvienoto Nāciju Organizācija, Amerikas Savienotās Valstis vai Eiropas
Savienība ir noteikusi finanšu vai civiltiesiskus ierobežojumus,
e) valsti vai teritoriju, kura sniedz finansējumu vai atbalstu teroristu darbībām vai kuras teritorijā darbojas
Ministru kabineta atzītu valstu vai starptautisko organizāciju, kuras sastādījušas to personu sarakstus, kas
tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās vai masu iznīcināšanas ieroču izgatavošanā,
glabāšanā, pārvietošanā, lietošanā vai izplatīšanā, sarakstos iekļautas teroristu organizācijas,
15
/
71
f) valsti vai teritoriju, kura ir atteikusies sadarboties ar starptautiskajām organizācijām noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā;
3) klients ir juridisks veidojums, kas ir privāto aktīvu pārvaldīšanas sabiedrība;
4) klients ir juridiskā persona, kura emitē vai ir tiesīga emitēt uzrādītāja akcijas (kapitāla vērtspapīrus) vai kurai ir
īpašnieki, kas ir patiesā labuma guvēja labā turēto kapitāla daļu reģistrētie īpašnieki;
5) klients veic liela apjoma skaidras naudas darījumus;
6) klienta — juridiskās personas — īpašnieku vai dalībnieku struktūra ir klienta saimnieciskajai darbībai
neraksturīga vai sarežģīta;
7) klients izmanto privātbaņķiera pakalpojumus;
8) klients izmanto pakalpojumus, produktus vai to piegādes kanālus, kas veicina anonimitāti;
9) klients izmanto pakalpojumus, produktus vai to piegādes kanālus, kas ierobežo tā identifikācijas vai
personiskās un saimnieciskās darbības pārzināšanas iespējas;
10) klients saņem maksājumus no nezināmas trešās personas;
11) klients izmanto jaunus pakalpojumus, produktus vai to piegādes kanālus vai jaunas tehnoloģijas.
(4) Likuma subjekts, vērtējot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
riskus, var ņemt vērā šādus risku pazeminošus faktorus:
1) valstī darbojas efektīvas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
novēršanas sistēmas;
2) valstī noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā ir
noteiktas tādas prasības, kas atbilst to organizāciju, kuras nosaka standartus noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā, noteiktajiem starptautiskajiem
standartiem, un valsts šīs prasības īsteno;
3) valstī ir zems korupcijas risks;
4) valstī ir zems tādu noziedzīgu nodarījumu līmenis, kuru rezultātā var tikt noziedzīgi iegūti līdzekļi;
5) klients — fiziskā persona — izmanto tikai pamatkontu Maksājumu pakalpojumu un elektroniskās naudas
likuma izpratnē.
(5) Likuma subjektam jāspēj pierādīt, ka klienta izpētes apjoms atbilst pastāvošajiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas riskiem.
(6) Uzsākot darījuma attiecības, likuma subjekts, balstoties uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas risku novērtējumu, iegūst un dokumentē informāciju par darījuma attiecību
mērķi un paredzamo būtību, tai skaitā kādus pakalpojumus klients plāno izmantot, kāds ir plānotais darījumu skaits un
apjoms, kāda ir klienta saimnieciskā vai personiskā darbība, kuras ietvaros tas izmantos attiecīgos pakalpojumus, un,
ja nepieciešams, kāda ir klienta līdzekļu izcelsme un materiālo stāvokli raksturojošas labklājības izcelsme.
(7) Likuma subjekts klienta izpētes pasākumus piemēro, ne tikai uzsākot darījuma attiecības, bet arī darījuma
attiecību laikā (tostarp esošiem klientiem), ievērojot uz risku novērtējumu balstītu pieeju, tai skaitā nekavējoties, ja:
1) mainās būtiski apstākļi saistībā ar klientu;
2) likuma subjektam ir juridisks pienākums noteiktajā termiņā sazināties ar klientu, lai pārskatītu jebkuru ar
patieso labuma guvēju saistītu būtisku informāciju;
3) likuma subjektam šis pienākums ir noteikts likumā "
Par nodokļiem un nodevām
".
(8) Likuma subjekts, piemērojot klienta izpētes pasākumus, iegūst un apstrādā fizisko personu datus atbilstoši šā 
16
/
71
(8) Likuma subjekts, piemērojot klienta izpētes pasākumus, iegūst un apstrādā fizisko personu datus atbilstoši šā
likuma mērķiem vienīgi nolūkā novērst nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma un proliferācijas
finansēšanu un tos tālāk neapstrādā veidā, kas neatbilst minētajiem mērķiem. Personas datu apstrāde citiem
mērķiem, tostarp komerciāliem mērķiem, ir aizliegta.
(9) Likuma subjekts, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus
apdrošināšanas pakalpojumus, izvērtē pastāvošos noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas riskus, tai skaitā ar apdrošināšanas atlīdzības saņēmēju saistīto risku, un papildus klienta izpētes
pasākumiem veic šādus izpētes pasākumus attiecībā uz apdrošināšanas atlīdzības saņēmēju, tiklīdz tas ir identificēts
vai noteikts:
1) ja apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs ir konkrēta fiziskā vai juridiskā persona, — noskaidro fiziskās
personas vārdu, uzvārdu vai juridiskās personas nosaukumu;
2) ja apdrošināšanas atlīdzības saņēmēju nosaka pēc pazīmēm, — iegūst informāciju par atlīdzības saņēmēju
tādā apjomā, lai spētu noteikt apdrošināšanas atlīdzības saņēmēja identitāti apdrošināšanas atlīdzības
izmaksas veikšanas brīdī;
3) ja apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs ir juridiskā persona vai juridisks veidojums, — veic tā padziļinātu
izpēti, lai noteiktu apdrošināšanas atlīdzības saņēmēja patieso labuma guvēju apdrošināšanas atlīdzības
izmaksas veikšanas brīdī.
(10) Šā panta devītajā daļā minētās darbības veicamas pirms apdrošināšanas atlīdzības izmaksas. Ja dzīvības
apdrošināšanas līgums vai cits ar līdzekļu uzkrāšanu saistīts apdrošināšanas līgums tiek nodots citam
apdrošināšanas komersantam, apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs tiek identificēts pirms cesijas veikšanas.
(11) Ja juridiska veidojuma patiesais labuma guvējs tiek noteikts juridiska veidojuma pārvaldības ietvaros pēc
īpašām pazīmēm, likuma subjekts iegūst informāciju par patieso labuma guvēju tādā apjomā, lai spētu noteikt patiesā
labuma guvēja identitāti līdzekļu (labuma) izmaksas laikā vai laikā, kad patiesais labuma guvējs izmantos tam
paredzētās tiesības.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
12.pants. Fizisko personu identifikācija
(1) Fizisko personu identificē, pārbaudot tās identitāti pēc klienta personu apliecinoša dokumenta, kurā sniegta
šāda informācija:
1) par rezidentu — vārds, uzvārds, personas kods;
2) par nerezidentu — vārds, uzvārds, dzimšanas datums, personas fotoattēls, personu apliecinoša dokumenta
numurs un izdošanas datums, valsts un institūcija, kas dokumentu izdevusi.
(2) Fiziskās personas — nerezidenta, kurš pats ieradies pie likuma subjekta Latvijas Republikā, identifikācijai
izmantojams tikai ieceļošanai Latvijas Republikā derīgs personu apliecinošs dokuments.
(3) Fiziskās personas — nerezidenta, kurš pats nav ieradies pie likuma subjekta, identifikācijai tā rezidences valstī
var izmantot attiecīgās valsts iekšzemes pasi, citu attiecīgās valsts atzītu personu apliecinošu dokumentu vai
dokumentu, kas dod tiesības ieceļot valstī, kurā tiek veikta personas identifikācija.
(3
1
) Likuma subjekts, pārbaudot fiziskās personas identitāti pēc klienta personu apliecinoša dokumenta,
pārliecinās, ka personu apliecinošais dokuments nav iekļauts Nederīgo dokumentu reģistrā.
(4) Zvērināti notāri fiziskās personas identitāti noskaidro Notariāta likumā noteiktajā kārtībā.
(5) Ja fizisko personu pārstāv cita fiziskā persona, likuma subjekts identificē personu, kura ir tiesīga pārstāvēt
fizisko personu attiecībās ar likuma subjektu, atbilstoši šā panta pirmajai daļai un iegūst dokumentu vai attiecīgā
dokumenta kopiju, kas apliecina tās tiesības pārstāvēt fizisko personu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
13. pants. Juridisko personu un juridisku veidojumu identifikācija
17
/
71
(1) Juridisko personu identificē:
1) pieprasot uzrādīt dokumentus, kas apliecina juridiskās personas nosaukumu, juridisko formu un dibināšanu
vai tiesisko reģistrāciju;
2) pieprasot sniegt ziņas par juridiskās personas juridisko adresi un saimnieciskās darbības faktisko veikšanas
vietu, ja tā atšķiras no juridiskās adreses;
3) pieprasot uzrādīt juridiskās personas dibināšanas dokumentu (dibināšanas līgumu, statūtus) un identificējot
personas, kuras ir tiesīgas pārstāvēt juridisko personu attiecībās ar likuma subjektu, tai skaitā noskaidrojot
attiecīgo personu vārdus un uzvārdus, kuras ieņem amatu juridiskās personas pārvaldes institūcijā, un iegūstot
dokumentu vai attiecīgā dokumenta kopiju, kas apliecina to tiesības pārstāvēt juridisko personu, kā arī veicot šo
personu identitātes pārbaudi.
(1
1
) Juridisku veidojumu identificē:
1) pieprasot uzrādīt dokumentus, kas apliecina juridiska veidojuma statusu, izveidošanas mērķi un nosaukumu;
2) pieprasot sniegt ziņas par juridiska veidojuma juridisko adresi un faktiskās darbības vietu, ja tā atšķiras no
juridiskās adreses;
3) noskaidrojot juridiska veidojuma struktūru un pārvaldes mehānismu, tai skaitā patieso labuma guvēju vai
personu, kuras interesēs ir izveidots vai darbojas juridisks veidojums, kā arī juridiskā veidojuma pilnvaroto
personu vai personas, kam ir līdzvērtīgs amats.
(2) Likuma subjekts var identificēt juridisko personu un juridisku veidojumu, iegūstot šā panta pirmajā daļā minētās
ziņas no publiski pieejama uzticama un neatkarīga avota.
(3) Zvērināti notāri juridiskās personas un juridiska veidojuma identitāti noskaidro Notariāta likumā noteiktajā
kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
14.pants. Personu identificējošo dokumentu kopiju izgatavošana
(1) Likuma subjekts, uzsākot darījuma attiecības vai veicot šā likuma 
11.pantā
 minētos darījumus, izgatavo to
dokumentu kopijas, uz kuru pamata veikta klienta identifikācija.
(2) Ja klientu — juridisko personu — identificējoša informācija tiek iegūta šā likuma 
13.panta
 otrajā daļā noteiktajā
veidā, likuma subjekts dokumentē šā likuma 
13.panta
 pirmajā daļā noteikto informāciju un ziņas par informācijas
avotu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
15. pants. Aizliegums uzturēt anonīmus kontus un anonīmus individuālos seifus
Likuma subjektam ir aizliegts atvērt un uzturēt anonīmus kontus, kontus ar fiktīviem (personu apliecinošiem
dokumentiem neatbilstošiem) vārdiem un anonīmus individuālos seifus.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
16.pants. Pienākums veikt klienta izpēti
(Izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
17.pants. Klienta izpēte
(Izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
18. pants. Patiesā labuma guvēja noskaidrošana un pārliecināšanās par noskaidrotā patiesā labuma
guvēja atbilstību
18
/
71
(1) Likuma subjekts gadījumos, kad saskaņā ar šā likuma prasībām veicama klienta izpēte, noskaidro klienta
patieso labuma guvēju un, balstoties uz risku novērtējumu, veic nepieciešamos pasākumus, lai pārliecinātos, ka
noskaidrotais patiesais labuma guvējs ir klienta patiesais labuma guvējs.
(2) Likuma subjekts noskaidro klienta patieso labuma guvēju, iegūstot par to vismaz šādu informāciju:
1) par rezidentu — vārds, uzvārds, personas kods, dzimšanas datums, mēnesis un gads, valstspiederība,
pastāvīgās dzīvesvietas valsts, kā arī personai piederošo tiešā vai netiešā veidā kontrolēto klienta kapitāla daļu
vai akciju, tai skaitā tiešās vai netiešās līdzdalības, īpatsvars kopējā skaitā, kā arī tieši vai netieši īstenojamās
klienta kontroles veids;
2) par nerezidentu — vārds, uzvārds, dzimšanas datums, mēnesis un gads, personu apliecinoša dokumenta
numurs un izdošanas datums, valsts un institūcija, kas dokumentu izdevusi, valstspiederība, pastāvīgās
dzīvesvietas valsts, kā arī personai piederošo tiešā vai netiešā veidā kontrolēto klienta kapitāla daļu vai akciju,
tai skaitā tiešās vai netiešās līdzdalības, īpatsvars kopējā skaitā, kā arī tieši vai netieši īstenojamās klienta
kontroles veids;
3) ja šīs daļas 
1. 
un 
2.
 punktā minētās personas kontroli īsteno netieši, par personu, ar kuras starpniecību
kontrole tiek īstenota, — vārds, uzvārds, personas kods (ja personai nav personas koda, — dzimšanas datums,
mēnesis un gads), bet par juridisko personu vai juridisko veidojumu — nosaukums, reģistrācijas numurs un
juridiskā adrese. Ja starpniecību īsteno ar juridiskā veidojuma starpniecību, noskaidro arī pilnvarotās personas
vai personas, kam ir līdzvērtīgs amats, vārdu, uzvārdu, personas kodu (ja personai nav personas koda, —
dzimšanas datumu, mēnesi un gadu).
(3) Likuma subjekts, izmantojot ziņas vai dokumentus no Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra, noskaidro
klienta patieso labuma guvēju. Papildus, balstoties uz risku novērtējumu, likuma subjekts noskaidro klienta patieso
labuma guvēju vienā vai vairākos no šādiem veidiem:
1) saņemot klienta apstiprinātu paziņojumu par patieso labuma guvēju;
2) izmantojot ziņas vai dokumentus no Latvijas Republikas vai ārvalsts informācijas sistēmām;
3) patstāvīgi noskaidrojot patieso labuma guvēju, ja ziņas par to nevar iegūt citādi.
(3
1
)
 (Daļa stājas spēkā 
01.07.2020.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 45.
punktu)
(3
2
) 
(Daļa stājas spēkā 
01.07.2020.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 45.
punktu)
(3
3
) 
(Daļa stājas spēkā 
01.07.2020.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 45.
punktu)
(3
4
) 
(Daļa stājas spēkā 
01.07.2020.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 45.
punktu)
(3
5
)
 (Daļa stājas spēkā 
01.07.2020.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 45.
punktu)
(4) Ja klienta vai vairāku klientu, kuriem ir viens patiesais labuma guvējs, kopējā darījuma summa (kredītiestādes,
maksājumu iestādes, elektroniskās naudas iestādes un ieguldījumu brokeru sabiedrības gadījumā — kopējais kredīta
apgrozījums) pēdējo 12 kalendāra mēnešu periodā pārsniedz 10 miljonus 
euro
, likuma subjekts ne vēlāk kā 45
kalendāra dienu laikā no brīža, kad ir pārsniegts minētais limits, iegūst klienta patiesā labuma guvēja parakstītu
apliecinājumu, ka tas ir klienta patiesais labuma guvējs, šādos gadījumos:
1) klients vai klienta patiesais labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona, politiski nozīmīgas personas
ģimenes loceklis, ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona;
2) klients ir čaulas veidojums;
3) klients izmanto privātbaņķiera pakalpojumus.
19
/
71
(5) Atsaucoties uz šā panta ceturtajā daļā noteikto, klienta parakstīts patiesā labuma guvēja apliecinājums
neatbrīvo likuma subjektu no pienākuma, balstoties uz risku novērtējumu, veikt citus nepieciešamos pasākumus, lai
pārliecinātos, ka noskaidrotais patiesais labuma guvējs ir klienta patiesais labuma guvējs.
(6) Apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas
apdrošināšanas darbības, un apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar
līdzekļu uzkrāšanu saistītus apdrošināšanas pakalpojumus, ir tiesīgs pārliecināties, ka klienta norādītais patiesais
labuma guvējs ir klienta patiesais labuma guvējs arī pēc darījuma attiecību uzsākšanas, bet ne vēlāk kā brīdī, kad
persona, kura gūst labumu, sāk izmantot tai apdrošināšanas līgumā noteiktās tiesības.
(7) Likuma subjekts, atbilstoši pamatojot un dokumentējot darbības, kas veiktas, lai noskaidrotu patieso labuma
guvēju, par juridiskās personas vai juridiska veidojuma patieso labuma guvēju var uzskatīt personu, kura ieņem
augstākās pārvaldības institūcijā amatu šajā juridiskajā personā vai juridiskā veidojumā, ja ir izmantoti visi iespējamie
noskaidrošanas līdzekļi un nav iespējams noskaidrot nevienu fizisko personu — patieso labuma guvēju šā likuma 
1.
panta
 5. punkta izpratnē, kā arī izslēgtas šaubas, ka juridiskajai personai vai juridiskam veidojumam ir cits patiesais
labuma guvējs.
(8) Ja šā panta septītajā daļā noteiktajā kārtībā par patieso labuma guvēju uzskatāms maksātnespējas procesa
administrators, ciktāl viņš rīkojas sava amata darbības ietvaros, maksātnespējas procesa administratora kā patiesā
labuma guvēja statuss netiek saistīts ar viņa kā privātpersonas patiesā labuma guvēja statusu.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums trešajā daļā attiecībā uz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajos reģistros reģistrētās informācijas
par patiesajiem labuma guvējiem obligātu izmantošanu klientu izpētes procesā stājas spēkā vienlaikus ar
grozījumiem likumā "
Par Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistru
". Sk. Pārejas noteikumu 44. punktu)
18.
1
 pants. Paziņošanas pienākums un pienākums noskaidrot patieso labuma guvēju
(1) Fiziskajai personai, ja tai ir pamats uzskatīt, ka kļuvusi par juridiskās personas vai ārvalsts juridiskās personas
vai juridiskā veidojuma, kas Latvijas Republikā reģistrē filiāli vai pārstāvniecību (turpmāk — ārvalsts subjekts) patieso
labuma guvēju, ir pienākums par šo faktu nekavējoties paziņot juridiskajai personai vai ārvalsts subjektam, norādot šā
panta ceturtajā daļā minētās ziņas.
(2) Šā likuma 
1. panta
 5. punkta "a" apakšpunktā minētā fiziskā persona nekavējoties paziņo juridiskajai personai
vai ārvalsts subjektam, ja tā rīkojas citas personas labā, un identificē šo personu, norādot šā panta ceturtajā daļā
minētās ziņas.
(3) Juridiskā persona un ārvalsts subjekts pēc savas iniciatīvas noskaidro un identificē savus patiesos labuma
guvējus, ja ir saprātīgs pamats apšaubīt šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktajā kārtībā iesniegto informāciju vai ja šī
informācija nav iesniegta, bet juridiskajai personai vai ārvalsts subjektam ir saprātīgs pamats uzskatīt, ka tam ir
patiesais labuma guvējs.
(4) Juridiskā persona, kā arī ārvalsts subjekts, glabā vismaz šādu informāciju par tās patiesajiem labuma guvējiem:
vārds, uzvārds, personas kods (ja tāds ir) un dzimšanas datums, mēnesis, gads, personu apliecinoša dokumenta
numurs un izdošanas datums, valsts un iestāde, kas dokumentu izdevusi, valstspiederība, pastāvīgās dzīvesvietas
valsts, kā arī veids, kā tiek īstenota kontrole pār juridisko personu vai ārvalsts subjektu, tai skaitā norādot dalībnieka
(akcionāra), biedra vai īpašnieka, ar kura starpniecību kontrole tiek īstenota, vārdu, uzvārdu, personas kodu (ja
personai nav personas koda, — dzimšanas datumu, mēnesi un gadu), bet juridiskajai personai — nosaukums,
reģistrācijas numurs un juridiskā adrese, kā arī īstenotās kontroles dokumentārs pamatojums.
(5) Pēc juridiskās personas izslēgšanas no attiecīgā Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestā reģistra šā
panta ceturtajā daļā minētās informācijas glabāšana nodrošināma atbilstoši attiecīgās juridiskās personas darbību
regulējošā normatīvajā aktā noteiktajai kārtībai.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījumi pantā par ārvalsts subjektu pienākumu atklāt to patiesos labuma guvējus stājas spēkā attiecībā uz Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistra vestajā komercreģistrā reģistrējamo ārvalsts subjektu filiālēm un pārstāvniecību
reģistrā, kā arī Valsts ieņēmumu dienesta vestajā nodokļu maksātāju reģistrā reģistrējamām pārstāvniecībām stājas
spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 46. punktu)
18.
2
 pants. Juridiskās personas pienākums atklāt savu patieso labuma guvēju
(1) Juridiskā persona, tai skaitā personālsabiedrība, kas reģistrēta Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajos
publiskajos reģistros, nekavējoties, bet ne vēlāk kā 14 dienu laikā no attiecīgās informācijas uzzināšanas dienas
20
/
71
iesniedz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram pieteikumu informācijas par patiesajiem labuma guvējiem
reģistrācijai vai šajā informācijā veikto izmaiņu reģistrācijai, norādot šā likuma 
18.
1
 panta
 ceturtajā daļā noteikto
informāciju. Īstenotās kontroles dokumentāro pamatojumu, kā arī dokumentu, kas apstiprina patieso labuma guvēju
identificējošās informācijas atbilstību (notariāli apliecinātu personu apliecinošā dokumenta kopiju, ārvalsts iedzīvotāju
reģistra izziņu vai citus minētajiem dokumentiem pielīdzināmus dokumentus), un dokumentu, kas pamato
apliecinājumu, ka patieso labuma guvēju noskaidrot nav iespējams, iesniedz pēc Latvijas Republikas Uzņēmumu
reģistra pieprasījuma, lai tas varētu pārliecināties par iesniegtās informācijas ticamību. Par personām, kurām ir
personas kods, nenorāda informāciju par dzimšanas datumu, mēnesi un gadu, personu apliecinošā dokumenta
numuru un izdošanas datumu, valsti un institūciju, kas dokumentu izdevusi.
(2) Iesniedzot Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram pieteikumu par juridiskās personas reģistrāciju
(dibināšanu) vai kapitālsabiedrību dalībnieku vai valdes locekļu izmaiņām, pieteikumā norāda informāciju par juridiskās
personas patieso labuma guvēju atbilstoši šā panta prasībām. Ja juridiskā persona ir izmantojusi visus iespējamos
noskaidrošanas līdzekļus un secinājusi, ka nav iespējams noskaidrot nevienu fizisko personu  —  patieso labuma
guvēju šā likuma 
1.
 panta 5. punkta izpratnē —, kā arī ir izslēgtas šaubas, ka juridiskajai personai ir patiesais labuma
guvējs, pieteicējs to apliecina pieteikumā, norādot pamatojumu.
(3) Ja dalībnieks (akcionārs), biedrs vai īpašnieks, ar kura starpniecību patiesais labuma guvējs īsteno kontroli
juridiskajā personā, zaudē savu statusu attiecīgajā juridiskajā personā, juridiskā persona nekavējoties, bet ne vēlāk kā
14 dienu laikā no attiecīgās informācijas uzzināšanas dienas iesniedz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram
pieteikumu par patiesā labuma guvēja maiņu vai pieteikumu, kurā apliecina, ka patiesais labuma guvējs nav mainījies,
un norāda dalībnieku (akcionāru), biedru vai īpašnieku, ar kura starpniecību patiesais labuma guvējs īsteno kontroli.
(4)
 
(Izslēgta no 
01.07.2019.
 ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 43.
punktu)
(5)
 
(Izslēgta no 
01.07.2019.
 ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 43.
punktu)
(6) Juridiskā persona var nesniegt Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram informāciju par patieso labuma guvēju,
ja patiesais labuma guvējs ir akcionārs tādā akciju sabiedrībā, kuras akcijas ir iekļautas regulētajā tirgū, un veids, kādā
tiek īstenota kontrole pār juridisko personu, izriet tikai no akcionāra statusa.
(7) Ārvalsts subjekts šā panta prasības izpilda, iesniedzot informāciju Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram (ja
ārvalsts subjekta filiāle vai pārstāvniecība ir reģistrēta vai tiek reģistrēta Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra
vestajos reģistros) vai Valsts ieņēmumu dienestam (ja ārvalsts subjekta pārstāvniecība ir reģistrēta vai tiek reģistrēta
kā nerezidenta (ārvalsts komersanta) pastāvīgā pārstāvniecība Latvijā nodokļu maksātāju reģistrā).
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījumi pantā par ārvalsts subjektu pienākumu atklāt to patiesos labuma guvējus stājas spēkā attiecībā uz Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistra vestajā komercreģistrā reģistrējamo ārvalsts subjektu filiālēm un pārstāvniecību
reģistrā, kā arī Valsts ieņēmumu dienesta vestajā nodokļu maksātāju reģistrā reģistrējamām pārstāvniecībām stājas
spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 46. punktu)  
18.
3 
pants. Informācijas par patiesajiem labuma guvējiem pieejamība
(1) Lai efektīvi ierobežotu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas riskus,
veicinātu uzticēšanos juridisko personu un ārvalsts subjektu veiktajiem darījumiem un finanšu sistēmai, un
uzņēmējdarbības videi kopumā, mazinātu iespēju izmantot juridiskās personas un ārvalsts subjektus prettiesiskām
darbībām (it īpaši korupcijai un nodokļu nemaksāšanai), aizsargātu citu personu tiesības un nodrošinātu informācijas
pieejamību par darījumu partneru — juridisko personu un ārvalsts subjektu — patiesajiem labuma guvējiem, ikvienai
personai ir tiesības saņemt informāciju par patiesajiem labuma guvējiem no Valsts ieņēmumu dienesta un tiešsaistes
formā — no Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra. Attiecīgo informāciju sniedz Latvijas Republikas Uzņēmumu
reģistra un Valsts ieņēmumu dienesta darbību regulējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(1
1
) Informāciju par nerezidentu (ārvalsts komersantu), kas Valsts ieņēmumu dienesta vestajā nodokļu maksātāju
reģistrā reģistrējuši pastāvīgās pārstāvniecības, patiesajiem labuma guvējiem sniedz Valsts ieņēmumu dienests
atbilstoši normatīvajiem aktiem, kas regulē informācijas izsniegšanu no nodokļu maksātāju reģistra.
(2) Informācija par patieso labuma guvēju, kas informācijas izsniegšanas brīdī nav sasniedzis 18 gadu vecumu, ir
ierobežotas pieejamības informācija. Šīs daļas pirmajā teikumā paredzētais informācijas pieejamības ierobežojums
neattiecas uz informācijas par patieso labuma guvēju izsniegšanu uzraudzības un kontroles institūcijām un likuma
subjektiem, izpildot šā likuma prasības.
(3) Fiziskajai personai, kura norādīta kā juridiskās personas vai ārvalsts subjekta patiesā labuma guvēja un kuras
21
/
71
oficiālā elektroniskā adrese ir iekļauta oficiālo elektronisko adrešu katalogā, nosūta informatīvu paziņojumu uz tās
oficiālo elektronisko adresi par šo fizisko personu kā juridiskās personas vai ārvalsts subjekta patieso labuma guvēju
vai izmaiņām šajā statusā.
(4) Informācija par juridisko personu un ārvalsts subjektu patiesajiem labuma guvējiem ir pieejama šajā pantā
minētajos reģistros ne ilgāk kā 10 gadus pēc tam, kad juridiskā persona vai ārvalsts subjekta reģistrētā filiāle vai
pārstāvniecība ir izslēgta no attiecīgā reģistra.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījumi pantā par Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra informācijas pieejamību stājas spēkā vienlaikus ar
grozījumiem likumā "
Par Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistru
" attiecībā uz bezmaksas informācijas izsniegšanas
nodrošināšanu ikvienai personai no Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajiem reģistriem. Sk. Pārejas
noteikumu 44. punktu)
19.pants. Informācijas iegūšana par darījuma attiecību mērķi un paredzamo būtību
(Izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
20. pants. Darījuma attiecību un gadījuma rakstura darījumu uzraudzība un likuma subjekta atbildība
(1) Likuma subjekts pēc darījuma attiecību uzsākšanas vai veicot gadījuma rakstura darījumus, balstoties uz
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku novērtējumu, pastāvīgi:
1) aktualizē informāciju par klienta saimniecisko vai personisko darbību;
2) veic klienta darbību un darījumu uzraudzību, lai pārliecinātos, vai darījumi nav uzskatāmi par neparastiem vai
aizdomīgiem.
(2) Likuma subjekts, veicot darījuma attiecību vai gadījuma rakstura darījumu uzraudzību, īpašu uzmanību pievērš:
1) klientam netipiski lielam darījumam, sarežģītam darījumam, šķietami savstarpēji saistītiem darījumiem vai
darījumam, kuram šķietami nav ekonomiska vai nepārprotami tiesiska mērķa;
2) darījumam, kurā piedalās persona no augsta riska trešajām valstīm.
(3) Likuma subjektam neiestājas juridiskā (tai skaitā civiltiesiskā) atbildība par šajā likumā paredzētajos gadījumos
un noteiktajā kārtībā izbeigtajām darījuma attiecībām ar klientu vai tā saistību pirmstermiņa izpildes pieprasījumu.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums pirmās daļas 
2. punktā
 par vārdu "neparastiem vai" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts
likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
21.pants. Aizliegums sadarboties ar čaulas bankām
(1) Likuma subjektam ir aizliegts veikt jebkāda veida darījumus ar čaulas bankām.
(2) Čaulas banku dibināšana un darbība Latvijas Republikā ir aizliegta.
21.
1
 pants. Aizliegums sadarboties ar čaulas veidojumiem
(1) Kredītiestādēm, maksājumu iestādēm, elektroniskās naudas iestādēm, ieguldījumu brokeru sabiedrībām un —
attiecībā uz klientu individuālo portfeļu pārvaldīšanu un atvērto ieguldījumu fondu apliecību izplatīšanu — arī ieguldījumu
pārvaldes sabiedrībām ir aizliegts uzsākt un uzturēt darījuma attiecības vai veikt gadījuma rakstura darījumu ar čaulas
veidojumu, ja tas vienlaikus atbilst šā likuma 
1.
 panta 15.
1
 punkta "a" un "b" apakšpunktā noteiktajām pazīmēm.
(2) Finanšu un kapitāla tirgus komisija izdod normatīvos noteikumus, kuros nosaka minimālos pasākumus, kas šā
panta pirmajā daļā minētajiem likuma subjektiem veicami, lai pārliecinātos par čaulas veidojuma atbilstību šā likuma
1.
 panta 15.
1 
punkta "a" apakšpunktā noteiktajai pazīmei.
(
26.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
22
/
71
22. pants. Klienta padziļināta izpēte
(1) Klienta padziļināta izpēte ir uz risku novērtējumu balstītas darbības, kas tiek veiktas papildus klienta izpētei un,
ievērojot uz risku novērtējumu balstītu pieeju, ietver vienu vai vairākus šādus pasākumus:
1) iegūt un izvērtēt papildinformāciju par klientu un tā patieso labuma guvēju, kā arī pārliecināties par iegūtās
papildinformācijas patiesumu;
2) iegūt un izvērtēt papildinformāciju par darījuma attiecību paredzamo būtību;
3) iegūt un izvērtēt papildinformāciju par klienta veikto darījumu atbilstību norādītajai saimnieciskajai darbībai;
4) iegūt un izvērtēt informāciju par klienta un tā patiesā labuma guvēja līdzekļu un labklājības izcelsmi;
5) iegūt un izvērtēt informāciju par paredzamo vai veikto darījumu pamatojumu;
6) saņemt augstākās vadības piekrišanu darījuma attiecību uzsākšanai vai turpināšanai;
7) veikt darījuma attiecību padziļinātu uzraudzību, palielinot piemēroto kontroļu skaitu un biežumu un nosakot
darījuma veidus, kuriem nepieciešama atkārtota pārbaude;
8) veikt citus pasākumus, kas nepieciešami, lai pārliecinātos par darījuma attiecību vai gadījuma rakstura
darījuma tiesisko un ekonomisko būtību.
(2) Likuma subjekts veic klienta padziļinātu izpēti šādos gadījumos:
1) uzsākot un uzturot darījuma attiecības vai veicot gadījuma rakstura darījumu ar klientu, kas nav personīgi
piedalījies identifikācijas procedūrā klātienē, izņemot gadījumu, kad tiek izpildīti šādi nosacījumi:
a) likuma subjekts nodrošina atbilstošus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas riskus mazinošus pasākumus, tai skaitā politiku un procedūru izstrādi un
darbinieku apmācību par neklātienes identifikācijas veikšanu,
b) klienta identifikācija, izmantojot tehnoloģiskos risinājumus, kas ietver videoidentifikāciju vai drošu
elektronisko parakstu, vai citus tehnoloģiskos risinājumus, tiek veikta Ministru kabineta noteiktajā apjomā
un kārtībā;
2) uzsākot un uzturot darījuma attiecības vai veicot gadījuma rakstura darījumu ar klientu — politiski nozīmīgu
personu, politiski nozīmīgas personas ģimenes locekli vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītu personu;
3) uzsākot un uzturot darījuma attiecības vai veicot gadījuma rakstura darījumu ar klientu, kura patiesais labuma
guvējs ir politiski nozīmīga persona, politiski nozīmīgas personas ģimenes loceklis vai ar politiski nozīmīgu
personu cieši saistīta persona;
4) uzsākot un uzturot kredītiestāžu korespondentattiecības ar kredītiestādi vai finanšu iestādi (respondentu);
5) citos gadījumos, uzsākot un uzturot darījuma attiecības vai veicot gadījuma rakstura darījumu ar klientu, ja
pastāv paaugstināts noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma un proliferācijas finansēšanas risks.
(3) Atbilstoši šā panta otrās daļas 1. punkta "b" apakšpunktam Ministru kabinets nosaka klienta identifikācijas
apjomu un kārtību, izmantojot tehnoloģiskos risinājumus, kas ietver videoidentifikāciju vai drošu elektronisko parakstu,
vai citus tehnoloģiskos risinājumus.
(4) Uzraudzības un kontroles institūcija attiecībā uz tās uzraugāmajiem un kontrolējamiem likuma subjektiem,
ievērojot attiecīgā likuma subjekta darbībai piemītošos noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas riskus, papildus šā panta pirmajā daļā un šā likuma 
25.
1
 pantā minētajam var noteikt tās
klientu kategorijas, attiecībā uz kurām veicama padziļināta izpēte, padziļinātās izpētes minimālo apjomu dažādām
klientu kategorijām un prasības šo klientu padziļinātai izpētei un noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
un proliferācijas finansēšanas risku pārvaldībai, kā arī noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas risku paaugstinošus faktorus. Šīs daļas pirmajā teikumā minētās papildu prasības attiecībā
uz Latvijas Zvērinātu revidentu asociācijas, Izložu un azartspēļu uzraudzības inspekcijas, Patērētāju tiesību
aizsardzības centra, Valsts ieņēmumu dienesta, biedrības "Latvijas Sertificēto maksātnespējas procesa administratoru
23
/
71
asociācija" un Nacionālā kultūras mantojuma pārvaldes uzraugāmajiem un kontrolējamiem likuma subjektiem var
noteikt Ministru kabinets.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
23. pants. Klienta personīga nepiedalīšanās identifikācijas procedūrā
(1) Ja klienta identifikācija tiek veikta, klientam personīgi nepiedaloties identifikācijas procedūrā klātienē, likuma
subjekts, izmantojot uz risku novērtējumu balstītu pieeju, veic vienu vai vairākus no šādiem pasākumiem:
1) iegūst papildu dokumentus vai informāciju, kas apliecina klienta identitāti;
2) veic papildus iesniegto dokumentu pārbaudi vai iegūst citas dalībvalstī reģistrētas kredītiestādes vai finanšu
iestādes apstiprinājumu par to, ka klientam ir darījuma attiecības ar šo kredītiestādi vai finanšu iestādi un
kredītiestāde vai finanšu iestāde ir veikusi klienta identifikāciju klātienē;
3) nodrošina, lai pirmais maksājums darījuma attiecību ietvaros tiek veikts ar tāda konta starpniecību, kas
kredītiestādē, uz kuru attiecas no šā likuma vai Eiropas Savienības tiesību aktiem izrietošas prasības par
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanu, ir atvērts uz
klienta vārda;
4) pieprasa klienta personīgu klātbūtni pirmā darījuma veikšanā;
5) ja klients ir fiziskā persona — rezidents —, iegūst klienta identitāti apliecinošu informāciju no dokumenta, ko
klients ir parakstījis ar drošu elektronisko parakstu.
(2) Likuma subjekts veic klienta identifikāciju, tikai klientam personīgi piedaloties identifikācijas procedūrā klātienē
šādos gadījumos:
1) klients vai tā patiesais labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona, politiski nozīmīgas personas ģimenes
loceklis vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona un izmanto pakalpojumu, kura mēneša kredīta
apgrozījums pārsniedz 3000 
euro
;
2) klients ir čaulas veidojums;
3) klients izmanto privātbaņķiera pakalpojumus.
(3) Pilnvarojot klienta identificēšanai personu, kas nav likuma subjekta darbinieks, likuma subjekts ir atbildīgs par
to, lai klients tiktu identificēts atbilstoši šā likuma prasībām.
(4) Likuma subjekts, balstoties uz risku novērtējumu, var veikt klienta identifikāciju, klientam personīgi nepiedaloties
identifikācijas procedūrā klātienē, kad klientu nav identificējis likuma subjekts, tā darbinieks vai pilnvarotā persona, ja
likuma subjekts ir veicis risku novērtējumu un veiktie klientu identifikācijas pasākumi, klientam personīgi nepiedaloties
identifikācijas procedūrā, atbilst noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
riskiem.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
24. pants.
 
Kredītiestāžu korespondentattiecības
(1) Kredītiestāde un finanšu iestāde, uzsākot korespondentattiecības ar kredītiestādi vai finanšu iestādi
(respondentu), tostarp uzsākot korespondentattiecības, kas ietver maksājumu izpildi ar augsta riska trešās valsts
kredītiestādi vai finanšu iestādi (respondentu), papildus klienta izpētes pasākumiem veic šādus pasākumus:
1) iegūst informāciju par respondentu, lai pilnībā saprastu respondenta darījumu būtību, kā arī lai no publiski
pieejamas informācijas noteiktu attiecīgās kredītiestādes vai ieguldījumu brokeru sabiedrības reputāciju un tās
uzraudzības kvalitāti;
2) novērtē noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas
pasākumus, ko veicis respondents, ar kuru tiek uzsāktas korespondentattiecības;
3) saņem savas kredītiestādes valdes vai valdes īpaši pilnvarota valdes locekļa piekrišanu pirms jaunu
24
/
71
korespondentattiecību nodibināšanas;
4) dokumentē respondenta atbildību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas jomā;
5) pārliecinās, ka respondents, kas izmanto ar tiešu pieeju korespondentkontiem saistītus pakalpojumus, ir
pārbaudījis to klientu identitāti, kuriem ir atļauta tieša pieeja korespondentiestādes kontiem, attiecībā uz šiem
klientiem ir veicis padziļinātu izpēti un pēc pieprasījuma ir spējīgs iesniegt klienta izpētes datus;
6) iegūst informāciju par respondenta reputāciju, tai skaitā tā iespējamo iesaisti ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizāciju un terorisma un proliferācijas finansēšanu saistītās darbībās vai starptautisko vai nacionālo sankciju
prasību pārkāpšanā, un par likuma subjektam piemērotajām sankcijām saistībā ar minētajām darbībām.
(2) Kredītiestāde neiesaistās korespondentattiecībās vai izbeidz šādas attiecības ar kredītiestādi vai finanšu iestādi,
par kuru ir zināms, ka tā uztur darījuma attiecības ar čaulas banku.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
25.pants. Darījuma attiecības ar politiski nozīmīgu personu, politiski nozīmīgas personas ģimenes locekli
un ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītu personu
(1) Uzsākot darījuma attiecības ar klientu, likuma subjekts, veicot uz risku novērtējumu balstītus pasākumus,
noskaidro, vai klients vai tā patiesais labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona vai politiski nozīmīgas personas
ģimenes loceklis, vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona.
(2) Likuma subjekta iekšējās kontroles sistēma, pamatojoties uz risku novērtējumu, nodrošina iespēju konstatēt,
ka klients, kas, uzsākot darījuma attiecības, nav politiski nozīmīga persona vai politiski nozīmīgas personas ģimenes
loceklis, vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona, par tādu kļūst pēc darījuma attiecību uzsākšanas.
(2
1
) Apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas
apdrošināšanas darbības, un apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar
līdzekļu uzkrāšanu saistītus apdrošināšanas pakalpojumus, pārliecinās, ka ar dzīvības apdrošināšanas līgumu ar
līdzekļu uzkrājumu atlīdzības vai citas atlīdzības vai citu līdzekļu saņēmējs vai — attiecīgajā gadījumā — atlīdzības
saņēmēja patiesais labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona vai politiski nozīmīgas personas ģimenes loceklis, vai
ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona. Minētās darbības veicamas pirms apdrošināšanas atlīdzības vai
citas izmaksas veikšanas vai pirms apdrošināšanas līguma nodošanas citam apdrošināšanas komersantam. Ja tiek
identificēts paaugstināts risks, apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar
līdzekļu uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, un apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības
apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus apdrošināšanas pakalpojumus, papildus šā likuma 
11.
1
 pantā
noteiktajiem klienta izpētes pasākumiem veic šā panta trešajā daļā noteiktos pasākumus, kā arī klienta padziļinātu
izpēti un izvērtē nepieciešamību ziņot Finanšu izlūkošanas dienestam.
(3) Ja pirms darījuma attiecību uzsākšanas vai darījuma attiecību laikā tiek konstatēts, ka klients vai tā patiesais
labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona vai politiski nozīmīgas personas ģimenes loceklis, vai ar politiski nozīmīgu
personu cieši saistīta persona, likuma subjekts veic šādus pasākumus:
1) saņem augstākās vadības piekrišanu pirms darījuma attiecību uzsākšanas. Šajā punktā minētais nosacījums
attiecas uz likuma subjektu — juridisko personu;
2) veic un dokumentē uz risku novērtējumu balstītus pasākumus, lai noteiktu klienta un tā patiesā labuma
guvēja līdzekļu izcelsmi un materiālo stāvokli raksturojošas labklājības izcelsmi.
(4) Likuma subjekts, uzturot darījuma attiecības ar politiski nozīmīgu personu vai politiski nozīmīgas personas
ģimenes locekli, vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītu personu, pastāvīgi uzrauga klienta veiktos darījumus.
(5) Likuma subjekts, pamatojoties uz riska izvērtējumu, izbeidz piemērot šā likuma 
22.pantā
 noteikto klienta
padziļināto izpēti saistībā ar tā atbilstību politiski nozīmīgas personas, politiski nozīmīgas personas ģimenes locekļa
vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītas personas statusam, ja:
1) politiski nozīmīgā persona nomirst;
2) politiski nozīmīgā persona vairs neieņem nozīmīgu publisku amatu atbilstoši šā likuma 
1.panta
 18.punktam
vismaz 12 mēnešus un tās darījuma attiecības vairs nerada paaugstinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
25
/
71
risku.
(6) Valsts ieņēmumu dienests sniedz informāciju par Latvijas Republikas politiski nozīmīgu personu (izņemot
starptautiskas organizācijas vadītāju (direktoru, direktora vietnieku) un valdes locekli vai personu, kas šajā organizācijā
ieņem līdzvērtīgu amatu), tās laulāto, vecākiem, bērniem, brāļiem vai māsām. Ministru kabinets nosaka tās
informācijas apjomu, kuru likuma subjekts var saņemt no Valsts ieņēmumu dienesta politiski nozīmīgu personu
datubāzes par šīs daļas pirmajā teikumā minētajām personām, kā arī šādas informācijas pieprasīšanas, izsniegšanas
un glabāšanas kārtību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
04.02.2016.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
 Grozījums par panta papildināšanu ar sesto daļu ir piemērojams ar 01.11.2019. Sk. Pārejas noteikumu
51. punktu)  
25.
1 
pants. Darījuma attiecības ar klientu no augsta riska trešās valsts
(1) Ja pirms darījuma attiecību uzsākšanas vai arī darījuma attiecību vai gadījuma rakstura darījuma laikā tiek
konstatēts, ka klients ir no augsta riska trešās valsts, likuma subjekts veic šādus padziļinātās klienta izpētes
pasākumus:
1) iegūst un izvērtē papildinformāciju par klientu un tā patieso labuma guvēju, kā arī pārliecinās par iegūtās
papildinformācijas patiesumu;
2) iegūst un izvērtē papildinformāciju par darījuma attiecību paredzamo būtību;
3) iegūst un izvērtē informāciju par klienta un tā patiesā labuma guvēja līdzekļu un labklājības izcelsmi;
4) iegūst un izvērtē informāciju par paredzamo vai veikto darījumu pamatojumu;
5) saņem augstākās vadības piekrišanu darījuma attiecību uzsākšanai vai turpināšanai;
6) veic darījuma attiecību padziļinātu uzraudzību, palielinot piemēroto kontroļu skaitu un biežumu un nosakot
darījuma veidus, kuriem nepieciešama atkārtota pārbaude.
(2) Likuma subjekts klientam no augsta riska trešās valsts var pieprasīt, lai tas nodrošina, ka pirmais maksājums
darījuma attiecību ietvaros tiek veikts ar tāda konta starpniecību, kas uz klienta vārda ir atvērts kredītiestādē, uz kuru
attiecas šā likuma vai Eiropas Savienības normatīvo aktu prasības par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanu.
(3) Papildus šā panta pirmajā daļā minētajiem pasākumiem likuma subjekts, ņemot vērā Eiropas Savienības
starptautiskās saistības, kā arī novērtējumus, izvērtējumus vai ziņojumus, kurus attiecībā uz riskiem, ko rada augsta
riska trešās valstis, sagatavojušas starptautiskās organizācijas un standartu noteikšanas iestādes noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā, var piemērot vienu vai vairākus
papildu risku mazinošus pasākumus klientiem, kas veic darījumus, kuros iesaistītas augsta riska trešās valstis, un
paziņo par to uzraudzības un kontroles institūcijai. Minētie pasākumi ietver vienu vai vairākus šādus elementus:
1) piemērot klienta padziļinātās izpētes papildprasības;
2) ieviest pastiprinātas uzraudzības mehānismu attiecībā uz darījuma attiecībām vai gadījuma rakstura darījumu
ar klientu no augsta riska trešās valsts, tostarp pienākumu sistemātiski ziņot par šāda klienta finanšu
darījumiem likuma subjekta ietvaros;
3) ierobežot darījuma attiecības vai gadījuma rakstura darījumus ar fiziskajām vai juridiskajām personām vai
juridiskiem veidojumiem no augsta riska trešām valstīm.
(4) Papildus šā panta pirmajā daļā minētajiem pasākumiem uzraudzības un kontroles institūcijas, ņemot vērā
Eiropas Savienības starptautiskās saistības, kā arī novērtējumus, izvērtējumus vai ziņojumus, kurus attiecībā uz
riskiem, ko rada augsta riska trešās valstis, sagatavojušas starptautiskās organizācijas un standartu noteikšanas
iestādes noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā, var
piemērot vienu vai vairākus šādus pasākumus:
1) atteikt klientam no augsta riska trešās valsts meitas uzņēmuma, filiāles vai pārstāvniecības izveidošanu;
26
/
71
2) aizliegt likuma subjektiem meitas uzņēmuma, filiāles vai pārstāvniecības izveidi augsta riska trešā valstī;
3) uzdot veikt padziļinātu izpēti vai pastiprinātu uzraudzību darījumiem vai piemērot pastiprinātas ārējās revīzijas
prasības likuma subjektu filiālēm, pārstāvniecībām vai meitas uzņēmumiem, kas atrodas augsta riska trešā
valstī;
4) piemērot stingrākas ārējās revīzijas prasības finanšu grupām attiecībā uz jebkurām filiālēm, pārstāvniecībām
vai meitas uzņēmumiem, kas atrodas augsta riska trešā valstī;
5) pieprasīt, lai kredītiestādes un finanšu iestādes pārskata, groza un, ja nepieciešams, izbeidz
korespondējošas attiecības ar respondentiestādēm no augsta riska trešās valsts.
(5) Uzraudzības un kontroles institūcijai ir pienākums pirms šā panta trešās un ceturtās daļas piemērošanas
paziņot Eiropas Komisijai par paredzētajiem pasākumiem.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
26. pants. Vienkāršota klientu izpēte
(1) Likuma subjekts šajā pantā minētajos gadījumos, ja pastāv zems noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas risks, kā arī ir veikti pasākumi, lai noskaidrotu, novērtētu un izprastu savas
darbības un klientam piemītošo noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
riskus, ir tiesīgs veikt klienta izpēti, izdarot šā likuma 
12.
, 
13. 
un 
14. pantā
 minētās klienta identifikācijas darbības un
šā likuma 
11.
1 
pantā
 minētos klienta izpētes pasākumus darījuma attiecību vai gadījuma rakstura darījuma raksturam
un noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku līmenim atbilstošā apmērā.
(2) Likuma subjekts, ja pastāv zems noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas risks, kas nav pretrunā ar risku novērtējumu, tai skaitā nacionālo noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku novērtēšanas ziņojumu, un ir veikti pasākumi, lai noskaidrotu,
novērtētu un izprastu savas darbības un klientam piemītošo noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas riskus, ir tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti gadījumos, ja klients ir:
1) Latvijas Republika, atvasināta publiska persona, tiešās pārvaldes iestāde vai pastarpinātās pārvaldes iestāde,
vai valsts, vai pašvaldības kontrolēta kapitālsabiedrība, kuru raksturo zems noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risks;
2) komersants, kura akcijas ir iekļautas regulētā tirgū vienā vai vairākās dalībvalstīs.
(3) Papildus šā panta otrajā daļā noteiktajam likuma subjekts ir tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti gadījumos,
kad sniegtie pakalpojumi atbilst visām šādām pazīmēm:
1) darījuma pamatā ir rakstveida līgums;
2) darījums tiek veikts, izmantojot bankas kontu, kuru atvērusi kredītiestāde, kas reģistrēta dalībvalstī;
3) darījums neatbilst neparasta darījuma pazīmju sarakstā ietvertajām pazīmēm;
4) darījums nerada aizdomas vai nav pieejama informācija, kas liecina par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju
un terorisma un proliferācijas finansēšanu vai mēģinājumu veikt šīs darbības;
5) darījuma kopējā summa nav lielāka par 15 000 
euro
 vai ir ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā
izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā nav lielāka par 15 000 
euro
;
6) ienākumus no darījuma veikšanas nav iespējams izmantot trešo personu labā, izņemot nāves, invaliditātes,
uztura došanas pienākuma vai citu līdzīgu gadījumu iestāšanos;
7) ja darījuma veikšanas laikā nav iespējama līdzekļu pārvēršana finanšu instrumentos vai apdrošināšanas vai
cita veida prasījumos vai ja šāda līdzekļu pārvēršana ir iespējama un tiek ievēroti šādi nosacījumi:
a) ienākumi no darījuma ir realizējami tikai ilgtermiņā — ne agrāk kā pēc pieciem gadiem no darījuma
noslēgšanas dienas,
27
/
71
b) darījuma priekšmetu nav iespējams izmantot kā nodrošinājumu,
c) darījuma spēkā esamības laikā netiek veikti pirmstermiņa maksājumi, netiek izmantota prasījuma tiesību
cesija un darījuma pirmstermiņa izbeigšana.
(4) Apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas
darbības, un apdrošināšanas starpnieks, kas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus
apdrošināšanas pakalpojumus, ir tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti attiecībā uz:
1) personām, kuru dzīvības apdrošināšanas līgumos paredzētā ikgadējā apdrošināšanas prēmija nav lielāka par
1000 
euro 
vai arī ir ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma
veikšanas dienas sākumā nav lielāka par 1000 
euro, 
vai ja vienreizējā prēmija nav lielāka par 2500 
euro 
vai ir
ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas
sākumā nav lielāka par 2500 
euro
;
2) personām, kuras noslēdz mūža pensiju apdrošināšanas līgumus un šajos līgumos nav paredzēta
priekšlaicīgas izmaksas iespēja un to nevar lietot kā nodrošinājumu.
(5) Privātais pensiju fonds ir tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti attiecībā uz iemaksām pensiju plānos, ja klients
minētās iemaksas nevar izmantot kā nodrošinājumu un nevar cedēt, un attiecībā uz tām iemaksām pensiju plānos,
kuras veidojas kā daļa no darba samaksas.
(6) Likuma subjekts, veicot šā likuma 
11. panta
 pirmās daļas 2. punkta "c" apakšpunktā paredzēto darījumu, ir
tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti, ja darījums neatbilst neparasta darījuma pazīmju sarakstā ietvertajām pazīmēm
un nerada aizdomas vai nav pieejama informācija, kas liecina par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma un
proliferācijas finansēšanu vai mēģinājumu veikt šīs darbības.
(7) Finanšu un kapitāla tirgus komisija kredītiestādēm un finanšu iestādēm, kuru darbību tā uzrauga saskaņā ar šo
likumu, papildus šajā pantā noteiktajam nosaka prasības vienkāršotai klienta izpētei, kā arī var noteikt papildu risku
pazeminošus faktorus, kas nav noteikti šā likuma 
11.
1
 panta
 ceturtajā daļā.
(8) Vienkāršotu klienta izpēti nepiemēro šajā pantā minētajos gadījumos, ja, balstoties uz risku novērtējumu,
likuma subjekts konstatē, vai tā rīcībā ir informācija par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma un
proliferācijas finansēšanu, vai mēģinājumu veikt šīs darbības, vai paaugstinātu šādu darbību risku, tostarp ja pastāv šā
likuma 
11.
1 
panta
 trešajā daļā minētie risku paaugstinošie faktori.
(9) Vienkāršotu klienta izpēti nepiemēro attiecībā uz klientu, kas veic saimniecisko darbību augsta riska trešajās
valstīs.
(10) Veicot vienkāršotu klienta izpēti, likuma subjekts iegūst un dokumentē informāciju, kas apliecina, ka klients
atbilst šā panta pirmajā, otrajā vai trešajā daļā minētajiem izņēmumiem, un pēc darījuma attiecību uzsākšanas veic to
uzraudzību.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums par trešās daļas 3. punkta izslēgšanu un sestās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
17.12.2019.
 un
iekļauta likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. un 39. punktu)
27.pants. Klientu izpētes izņēmumi
(Izslēgts ar 
12.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
09.10.2013.
)
27.
1
 pants. Klientu izpētes izņēmumi
(1) Likuma subjekts ir tiesīgs nepiemērot atsevišķus šā likuma 
11.
1
 pantā
 minētos klienta izpētes pasākumus
attiecībā uz darījumiem ar elektronisko naudu, ja pastāv zems noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas risks, likuma subjekts ir veicis risku novērtējumu un atbilstošus risku mazinošus
pasākumus, tai skaitā izpildot visus šādus nosacījumus:
1) maksājuma instrumentā elektroniski uzglabāto naudas summu nevar papildināt vai tam ir mēneša
maksājumu darījumu maksimālais limits 150 
euro
, ko var izmantot tikai Latvijas Republikā;
2) elektroniskās naudas turētāja elektroniski uzglabātā maksimālā summa nepārsniedz 150 
euro
;
28
/
71
3) maksājuma instrumentu var izmantot tikai preču vai pakalpojumu iegādei;
4) maksājuma instrumentu nevar finansēt ar anonīmu elektronisko naudu;
5) elektroniskās naudas emitents veic darījumu vai darījumu attiecību pietiekamu pārraudzību, lai varētu atklāt
neparastus vai aizdomīgus darījumus;
6) likuma subjekts nodrošina, ka viena persona var izmantot ierobežotu skaitu maksājuma instrumentu, kas
atbilst šajā pantā minētajiem nosacījumiem.
(2) Likuma subjekts šā panta pirmajā daļā minēto klientu izpētes izņēmumu nevar piemērot, ja ir iespējama
elektroniskās naudas vērtības izpirkšana ar skaidru naudu vai izņemšana skaidrā naudā, ja attiecīgi izpirktā vai skaidrā
naudā izņemtā summa pārsniedz 50 
euro
, vai arī ja veic attālinātu maksājumu atbilstoši Maksājumu pakalpojumu un
elektroniskās naudas likuma 
1.
 panta 3.
1
 punktam, ja katrā darījumā samaksātā summa pārsniedz 50 
euro
.
(3) Kredītiestādes un finanšu iestādes, kas darbojas kā saņēmēji (maksājumu karšu pieņēmēji), ir tiesīgas pieņemt
trešās valstīs izsniegtu anonīmo priekšapmaksas karšu maksājumus, ja tās atbilst šā panta pirmās daļas 1. un
2. punkta prasībām.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Pirmās daļas 5. punkta jaunā redakcija stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz uz 
17.12.2019.
 Sk.
Pārejas noteikumu 38. punktu)
28.pants. Klienta izpētei nepieciešamās informācijas iegūšana un klienta atbildība
(1) Lai izpildītu šā likuma prasības, likuma subjektam ir tiesības pieprasīt no saviem klientiem un klientiem ir
pienākums sniegt klienta izpētei nepieciešamo patieso informāciju un dokumentus, tajā skaitā par patiesajiem labuma
guvējiem, klientu veiktajiem darījumiem, klientu un patieso labuma guvēju saimniecisko, personisko darbību, finansiālo
stāvokli, naudas vai citu līdzekļu avotiem.
(2) Ja likuma subjekts neiegūst šajā likumā noteikto klienta izpētes prasību izpildei nepieciešamo patieso
informāciju un dokumentus apjomā, kas tam ļauj veikt pārbaudi pēc būtības, likuma subjekts izbeidz darījuma
attiecības ar klientu un pieprasa klienta saistību pirmstermiņa izpildi. Šādos gadījumos likuma subjekts lemj par
darījuma attiecību izbeigšanu arī ar citiem klientiem, kuriem ir tie paši patiesie labuma guvēji, vai par šādu klientu
saistību pirmstermiņa izpildes pieprasīšanu.
(3) 
(Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
29. pants. Klienta izpētes rezultātu atzīšana un pieņemšana
(1) Kredītiestādei un finanšu iestādei ir tiesības atzīt un pieņemt tādas klienta izpētes rezultātus attiecībā uz šā
likuma 
11.
1
 panta
 pirmās daļas 1., 2. un 3. punktā noteikto pasākumu izpildi, ko dalībvalstīs vai trešajās valstīs
veikušas kredītiestādes un finanšu iestādes, ja ir ievēroti visi šādi nosacījumi:
1) kredītiestāde un finanšu iestāde, kas izmanto klienta izpētes rezultātu atzīšanu un pieņemšanu, nodrošina,
ka, ja nepieciešams, nekavējoties iegūs no kredītiestādes un finanšu iestādes, pie kuras tā vērsusies, visus
klienta izpētes un klienta izpētes datu pārbaudes rezultātus, tostarp pieejamo informāciju, kas iegūta,
izmantojot elektroniskos identifikācijas līdzekļus, sertifikācijas pakalpojumus 
Elektronisko dokumentu likuma
1.
 panta 10. punkta izpratnē atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija regulai (ES)
Nr. 910/2014 par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektronisko darījumu veikšanai
iekšējā tirgū un ar ko atceļ direktīvu 
1999/93/EK
 vai citus tehnoloģiskos risinājumus Ministru kabineta noteiktajā
apjomā un kārtībā.
2) kredītiestāde un finanšu iestāde, kas izmanto klienta izpētes rezultātu atzīšanu un pieņemšanu, pārliecinās,
ka kredītiestāde un finanšu iestāde, pie kuras tā vērsusies, piemēro klienta izpētes un informācijas glabāšanas
prasības, kas ir līdzvērtīgas šā likuma prasībām, kā arī tās tiek uzraudzītas un kontrolētas vismaz tādā apmērā,
kā to nosaka šis likums;
3) likuma subjekts ir izvērtējis ar kredītiestādi vai finanšu iestādi, vai ar to darbības valsti saistīto risku un veicis
atbilstošus risku pazeminošos pasākumus;
29
/
71
4) kredītiestāde un finanšu iestāde nepieņem tāda klienta identifikācijas un izpētes rezultātus, ko veikusi
kredītiestāde un finanšu iestāde, kuras darbībai vai darbības valstij piemīt augsts noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas vai terorisma un proliferācijas finansēšanas risks.
(2) Ja likuma subjekts saskaņā ar šā panta pirmo daļu atzīst citas kredītiestādes vai finanšu iestādes veikto klienta
izpēti, tas kredītiestādei vai finanšu iestādei nedod tiesības paļauties uz šo kredītiestādes un finanšu iestādes veikto
uzraudzību. Likuma subjektam ir pienākums pastāvīgi uzraudzīt klienta darījuma attiecības.
(3) Likuma subjekts ir atbildīgs par šā likuma prasību izpildi arī tādā gadījumā, ja klienta izpēte veikta, izmantojot
šā panta pirmajā daļā minētās kredītiestādes un finanšu iestādes veiktās klienta izpētes rezultātus.
(4) Uzraudzības un kontroles institūcijas var pieņemt, ka kredītiestāde un finanšu iestāde ar savas grupas politikām
un procedūrām noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā
ievēro šā panta noteikumus, ja ir izpildīti visi šādi nosacījumi:
1) kredītiestāde un finanšu iestāde balstās uz informāciju, ko sniedz kredītiestāde un finanšu iestāde, kas
ietilpst tajā pašā grupā;
2) grupas ietvaros piemērotie klienta izpētes pasākumi, informācijas glabāšanas prasības un noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas prasības ir līdzvērtīgas šā likuma
prasībām;
3) šīs daļas 
2. punktā
 minēto prasību efektīvu īstenošanu grupas līmenī uzrauga piederības dalībvalsts vai trešās
valsts uzraudzības un kontroles institūcija.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
IV nodaļa
Ziņošana par aizdomīgiem darījumiem
(Nodaļa 
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
30. pants. Ziņošanas pienākums
(1) Likuma subjekta pienākums ir nekavējoties ziņot Finanšu izlūkošanas dienestam par katru aizdomīgu darījumu.
Ziņošanas pienākums attiecas arī uz līdzekļiem, kas rada aizdomas, ka tie tieši vai netieši iegūti noziedzīga
nodarījuma rezultātā vai ir saistīti ar terorisma un proliferācijas finansēšanu vai šādu darbību mēģinājumu, bet vēl nav
iesaistīti darījumā vai tā mēģinājumā, kā arī uz gadījumiem, kad bijis pietiekams pamats konstatēt aizdomīgu darījumu,
bet nepietiekamas uzmanības vai nolaidības dēļ ziņošanas pienākums nav veikts.
(2) Lai Finanšu izlūkošanas dienests varētu veikt savus pienākumus atbilstoši šā likuma prasībām, likuma subjekts
pēc Finanšu izlūkošanas dienesta rakstveida pieprasījuma sniedz savā rīcībā esošo informāciju un dokumentus šādos
termiņos:
1) triju darbdienu laikā pēc attiecīga pieprasījuma saņemšanas, ja tas saistīts ar Finanšu izlūkošanas dienesta
rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu uz piecām darbdienām;
2) septiņu darbdienu laikā pēc attiecīga pieprasījuma saņemšanas, ja tas saistīts ar likuma subjekta ziņojumu
par aizdomīgu darījumu vai šā likuma 
62.
 pantā minētās iestādes vai institūcijas sniegto informāciju, bet, ja tajā
norādīta steidzamība, — triju darbdienu laikā.
(3) Ja objektīvu iemeslu dēļ likuma subjekts nevar iesniegt pieprasīto informāciju un dokumentus šā panta otrajā
daļā noteiktajā termiņā, Finanšu izlūkošanas dienests var šo termiņu pagarināt.
(4) Likuma subjekts ne vēlāk kā nākamajā darbdienā reģistrē Finanšu izlūkošanas dienestam sniegtos ziņojumus
un nodrošina to pieejamību uzraudzības un kontroles institūcijām.
(5) Šā panta prasības nav attiecināmas uz nodokļu konsultantiem, ārpakalpojuma grāmatvežiem, zvērinātiem
revidentiem, zvērinātu revidentu komercsabiedrībām, zvērinātiem notāriem, zvērinātiem advokātiem un citiem
neatkarīgiem juridisko pakalpojumu sniedzējiem gadījumos, kad tie aizstāv vai pārstāv klientus pirmstiesas
kriminālprocesā vai tiesas procesā vai sniedz konsultācijas par tiesas procesa uzsākšanu vai izvairīšanos no tā
30
/
71
(izņemot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomu).
(6) Finanšu izlūkošanas dienestam nav tiesību izpaust to personu datus, kuras sniegušas informāciju par
aizdomīgiem darījumiem, izņemot šā likuma 
56.
 panta pirmajā daļā paredzētos gadījumus.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
31. pants. Ziņojuma par aizdomīgu darījumu saturs
(1) Likuma subjekta saņemtā informācija uzskatāma par ziņojumu par aizdomīgu darījumu, ja iesniegtā informācija
ietver vismaz:
1) klienta identifikācijas datus un šā likuma 
37.
2
 pantā minēto izpētes dokumentu kopijas, ciktāl tās attiecas uz
likuma subjekta ziņojumu par aizdomīgu darījumu;
2) plānotā, pieteiktā, konsultētā, uzsāktā, atliktā, veiktā vai apstiprinātā darījuma aprakstu, darbības metodi, kā
arī darījumā iesaistītās personas identifikācijas datus un darījuma summu, darījuma veikšanas vai pieteikšanas
laiku un vietu un, ja likuma subjekta rīcībā ir darījumu apliecinoši dokumenti, šo dokumentu kopijas;
3) pamatojumu, kāpēc likuma subjekts uzskata darījumu par aizdomīgu;
4) citas normatīvajos aktos noteiktās ziņas.
(2) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā sniedzami ziņojumi par aizdomīgiem darījumiem, kā arī apstiprina
ziņojuma veidlapu.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
31.
1
 pants. Informācijas saņemšana un apstrāde
(1) Šā likuma 
30.
 panta pirmajā daļā minētā informācija iesniedzama rakstveidā vai elektroniski un uzskatāma par
saņemtu ar tās reģistrēšanas brīdi.
(2) Šā likuma 
30.
 panta pirmajā daļā minētais ziņojums tiek reģistrēts, ja iesniegtās informācijas saturs atbilst šā
likuma 
31.
 panta prasībām. Ja iesniegtās informācijas saturā tiek konstatēti trūkumi, Finanšu izlūkošanas dienests
informē par to likuma subjektu.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
IV
1
 nodaļa
Sliekšņa deklarācija
(Nodaļa stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 39. punktu)
31.
2
 pants. Sliekšņa deklarācijas iesniegšana
(Pants stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 39. punktu)
31.
3
 pants. Sliekšņa deklarācijas iesniegšanas gadījumi, saturs un kārtība
(Pants stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 39. punktu)
V nodaļa
Atturēšanās no darījuma veikšanas un līdzekļu iesaldēšana
(Nodaļas nosaukums 
13.08.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
32.pants. Atturēšanās no darījuma veikšanas
31
/
71
(1) Likuma subjekts pieņem lēmumu par atturēšanos no darījuma veikšanas, ja darījums saistīts vai ir pamatotas
aizdomas, ka tas saistīts ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma un proliferācijas finansēšanu, vai ir
pamatotas aizdomas, ka līdzekļi ir tieši vai netieši iegūti noziedzīga nodarījuma rezultātā vai saistīti ar terorisma un
proliferācijas finansēšanu vai šā noziedzīgā nodarījuma mēģinājumu.
(2) Likuma subjekts par atturēšanos no darījuma veikšanas nekavējoties, bet ne vēlāk kā nākamajā darbdienā, ziņo
Finanšu izlūkošanas dienestam atbilstoši šā likuma prasībām.
(3) Likuma subjekts, atturoties no darījuma veikšanas, neveic nekādas darbības ar darījumā iesaistītajiem
līdzekļiem līdz brīdim, kad saņem Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojumu izbeigt atturēšanos no darījuma veikšanas.
Ja likuma subjekts saņem Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu, tas rīkojas atbilstoši šā
likuma 
32.
1 
panta
 trešajai daļai.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
32.
1 
pants. Rīkojums par līdzekļu iesaldēšanu
(1) Finanšu izlūkošanas dienestam ir tiesības izdot likuma subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim
saistošu rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu, ja rodas pamatotas aizdomas, ka notiek vai ir veikts noziedzīgs
nodarījums, tai skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija, terorisma un proliferācijas finansēšana vai šo noziedzīgo
nodarījumu mēģinājums.
(2) Finanšu izlūkošanas dienests izdod rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu:
1) pēc tam, kad saņemts likuma subjekta ziņojums par atturēšanos no darījuma veikšanas;
2) pēc savas iniciatīvas;
3) pēc šā likuma 
62.panta
 pirmajā daļā minēto ārvalstu pilnvaroto iestāžu lūguma par līdzekļu iesaldēšanu.
(3) Likuma subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim ir pienākums pēc tam, kad saņemts Finanšu
izlūkošanas dienesta rīkojums par līdzekļu iesaldēšanu, nekavējoties nodrošināt līdzekļu iesaldēšanu līdz šā dienesta
rīkojumā norādītajam datumam vai līdz brīdim, kad ir saņemts Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojums izbeigt līdzekļu
iesaldēšanu.
(4) Likuma subjekts vai valsts informācijas sistēmas pārzinis rakstveidā informē klientu par Finanšu izlūkošanas
dienesta rīkojumu iesaldēt līdzekļus un nosūta klientam šā dienesta rīkojuma kopiju, kurā izskaidrota tā apstrīdēšanas
kārtība.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
32.
2 
pants. Kārtība, kādā Finanšu izlūkošanas dienests izdod rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu
(1) Finanšu izlūkošanas dienests ne vēlāk kā piecu darbdienu, bet, ja nepieciešams pieprasīt papildu informāciju,
tad astoņu darbdienu laikā pēc tam, kad no likuma subjekta saņemts ziņojums par atturēšanos no darījuma veikšanas,
izvērtē, vai likuma subjekts ir pieņēmis šā likuma 
32.pantā
 paredzēto lēmumu atbilstoši šā likuma noteikumiem un vai
konkrētajai personai noteiktais tiesību ierobežojums ir samērīgs, un izdod rīkojumu izbeigt atturēšanos no darījuma
veikšanas vai veikt līdzekļu pagaidu iesaldēšanu. Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojumu, saskaņā ar kuru likuma
subjekts izbeidz atturēšanos no darījuma veikšanas, ir nepieciešams pamatot.
(2) Ja Finanšu izlūkošanas dienests ir izdevis rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu, pamatojoties uz likuma
subjekta ziņojumu par atturēšanos no darījuma veikšanas, tad šis dienests apkopo un analizē iegūto informāciju un ne
vēlāk kā 40 dienu laikā pēc tam, kad no likuma subjekta saņemts ziņojums par atturēšanos no darījuma veikšanas,
bet — izņēmuma gadījumā — ģenerālprokurora vai viņa īpaši pilnvarota prokurora noteiktajā papildu termiņā (ne ilgākā
par 40 dienām), kas nepieciešams būtiskas pieprasītās informācijas saņemšanai, tai skaitā no ārvalstīm, un veic vienu
no šādām darbībām:
1) izdod rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu uz noteiktu laiku, ja:
a) nauda vai citi līdzekļi saskaņā ar šā likuma 
4.panta
 trešo daļu ir atzīstami par noziedzīgi iegūtiem. Šādā
gadījumā līdzekļu iesaldēšanu veic uz rīkojumā noteikto laiku, bet ne ilgāku par sešiem mēnešiem,
32
/
71
b) pamatojoties uz Finanšu izlūkošanas dienesta rīcībā esošo informāciju, rodas aizdomas, ka notiek vai ir
veikts noziedzīgs nodarījums, tai skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija vai šā noziedzīgā nodarījuma
mēģinājums. Šādā gadījumā līdzekļu iesaldēšanu veic uz rīkojumā noteikto laiku, bet ne ilgāku par 45
dienām;
2) rakstveidā paziņo šā likuma subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim, ka turpmāka līdzekļu
pagaidu iesaldēšana ir izbeidzama, jo šā panta otrās daļas 1.punktā minētā rīkojuma izdošanai nav pamata;
3) ne vēlāk kā četrdesmitajā dienā no brīža, kad no likuma subjekta saņemts ziņojums par atturēšanos no
darījuma veikšanas, rakstveidā ar rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanas termiņa pagarinājumu paziņo likuma
subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim par šā panta otrajā daļā paredzēto ģenerālprokurora vai viņa
īpaši pilnvarota prokurora noteikto papildu termiņu.
(3) Finanšu izlūkošanas dienestam, pamatojoties uz tā rīcībā esošo informāciju, pēc savas iniciatīvas vai pēc šā
likuma 
62.panta
 pirmajā daļā minēto ārvalstu pilnvaroto iestāžu vai institūciju lūguma par līdzekļu iesaldēšanu ir
tiesības izdot rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu uz laiku līdz piecām darbdienām.
(4) Ja Finanšu izlūkošanas dienests ir izdevis rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu, pamatojoties uz tā rīcībā
esošo informāciju, pēc savas iniciatīvas vai pēc šā likuma 
62.panta
 pirmajā daļā minēto ārvalstu pilnvaroto iestāžu vai
institūciju lūguma par līdzekļu iesaldēšanu, tad šis dienests ne vēlāk kā piecu darbdienu laikā pēc šā panta trešajā
daļā minētā rīkojuma izdošanas veic vienu no šādām darbībām:
1) izdod rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu uz noteiktu laiku, ja:
a) nauda vai citi līdzekļi saskaņā ar šā likuma 
4.panta
 trešo daļu ir atzīstami par noziedzīgi iegūtiem. Šādā
gadījumā līdzekļu iesaldēšanu veic uz rīkojumā noteikto laiku, bet ne ilgāku par sešiem mēnešiem,
b) pamatojoties uz Finanšu izlūkošanas dienesta rīcībā esošo informāciju, rodas aizdomas, ka notiek vai ir
veikts noziedzīgs nodarījums, tai skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija vai šā noziedzīgā nodarījuma
mēģinājums. Šādā gadījumā līdzekļu iesaldēšanu veic uz rīkojumā noteikto laiku, bet ne ilgāku par 45
dienām;
2) rakstveidā paziņo šā likuma subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim, ka turpmāka līdzekļu
pagaidu iesaldēšana ir izbeidzama, jo rīkojuma izdošanai par līdzekļu iesaldēšanu uz noteiktu laiku nav pamata.
(5) Finanšu izlūkošanas dienestam ir tiesības šā panta otrajā un ceturtajā daļā noteiktajos gadījumos ar rīkojumu
noteikt līdzekļu iesaldēšanu uz laiku līdz 45 dienām, iepriekš neizdodot rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu.
(5
1
) Finanšu izlūkošanas dienestam ir tiesības, pamatojoties uz tā rīcībā esošo informāciju, pēc savas iniciatīvas
vai pēc šā likuma 
62.
 panta pirmajā daļā minēto ārvalstu pilnvaroto iestāžu vai institūciju lūguma par līdzekļu
iesaldēšanu nekavējoties izdot rīkojumu uz nenoteiktu laiku gadījumos, kad rodas aizdomas par starptautisko un
nacionālo sankciju apiešanu vai apiešanas mēģinājumu.
(6) Finanšu izlūkošanas dienests atceļ izdoto rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu, ja klients ir sniedzis pamatotu
informāciju par līdzekļu izcelsmes likumību. Minēto informāciju klients iesniedz likuma subjektam vai valsts
informācijas sistēmas pārzinim, kas to nekavējoties nodod Finanšu izlūkošanas dienestam.
(7) Finanšu izlūkošanas dienestam ir tiesības ar rīkojumu atcelt līdzekļu iesaldēšanu. Ja Finanšu izlūkošanas
dienests ir izdevis rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu uz nenoteiktu laiku un sniedzis informāciju pirmstiesas
izmeklēšanas iestādēm vai prokuratūrai, Finanšu izlūkošanas dienestam ir tiesības ar rīkojumu atcelt līdzekļu
iesaldēšanu, pamatojoties uz  izmeklēšanas iestāžu iesniegto informāciju.
(8) Ja rīkojums par līdzekļu iesaldēšanu nav atcelts, Finanšu izlūkošanas dienests 10 darbdienu laikā pēc tā
izdošanas sniedz informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm vai prokuratūrai šā likuma 
55.pantā
 noteiktajā
kārtībā.
(9) Ārpus darba laika saņemtos ziņojumus Finanšu izlūkošanas dienests reģistrē nākamajā darbdienā, bet ne vēlāk
kā otrajā darbdienā pēc to saņemšanas.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
33.pants. Rīkojums valsts informācijas sistēmas pārzinim
33
/
71
(1) Šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktā un ceturtajā daļā paredzētajos gadījumos Finanšu izlūkošanas
dienests var dot rīkojumu valsts informācijas sistēmas pārzinim veikt tā kompetencei atbilstošus pasākumus, lai uz
rīkojumā noteikto laiku nepieļautu mantas pārreģistrāciju.
(2) Valsts informācijas sistēmas pārzinis rīkojumu izpilda nekavējoties un par izpildes veidu un rezultātiem paziņo
Finanšu izlūkošanas dienestam.
(3) Finanšu izlūkošanas dienests 10 darbdienu laikā pēc rīkojuma izdošanas, ja tas rīkojumu nav atcēlis, sniedz
informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm vai prokuratūrai šā likuma 
55.pantā
 noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
33.
1
 pants. Objekti, uz kuriem attiecināmi Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojumi
(1) Rīkojumi, kurus Finanšu izlūkošanas dienests izdod saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktu un
ceturto daļu un 
33.panta
 pirmo daļu, attiecināmi uz noziedzīgi iegūtiem līdzekļiem, tai skaitā uz mantu, kas radusies,
pārvēršot noziedzīgi iegūtus līdzekļus citās vērtībās.
(2) Ja noziedzīgi iegūti līdzekļi pilnībā vai daļēji ir pievienoti no likumīgiem avotiem iegūtiem līdzekļiem, Finanšu
izlūkošanas dienesta rīkojumi attiecas uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu un no likumīgiem avotiem iegūtu līdzekļu kopējo
masu, nepārsniedzot noziedzīgi iegūto līdzekļu vērtību.
(3) Ja no līdzekļiem, uz kuriem saskaņā ar šā panta pirmo un otro daļu attiecina Finanšu izlūkošanas dienesta
rīkojumus, tiek gūti augļi, tad Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojumi attiecas arī uz iegūtajiem augļiem vai to daļu, kas
atbilst no noziedzīgi iegūtajiem līdzekļiem gūto augļu vērtībai.
(
10.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
33.
2
 pants. Rīkojums par darījumu pārraudzību
Finanšu izlūkošanas dienests, ja tam, pamatojoties uz savā rīcībā esošo informāciju, kas saņemta no likuma
subjekta vai informācijas apmaiņas ceļā ar šā likuma 
62.pantā
 minētajām iestādēm un institūcijām, rodas pamatotas
aizdomas, ka ir noticis vai notiek noziedzīgs nodarījums, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija,
terorisma un proliferācijas finansēšana vai šo darbību mēģinājums, ar ģenerālprokurora vai viņa īpaši pilnvarota
prokurora akceptu izdod rīkojumu likuma subjektam veikt darījumu pārraudzību tā klienta kontā — uz laiku līdz vienam
mēnesim. Ja nepieciešams, šo termiņu uz laiku līdz vienam mēnesim var pagarināt ģenerālprokurors vai viņa īpaši
pilnvarots prokurors.
(
10.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
33.
3
 pants. Rīkojuma paziņošana zemesgrāmatu nodaļai
(1) Finanšu izlūkošanas dienesta saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktu un ceturto daļu izdoto
rīkojumu, ja tas satur zemesgrāmatu kompetencē esošu jautājumu, paziņo zemesgrāmatu nodaļai. Ja zemesgrāmatu
nodaļā līdz rīkojuma saņemšanai vai rīkojumā noteiktā termiņa laikā saņemts nostiprinājuma lūgums par labprātīgu
tiesību nostiprinājumu uz Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojumā norādīto nekustamo īpašumu, zemesgrāmatu
nodaļas tiesnesis pieņem lēmumu par nostiprinājuma lūguma izskatīšanas apturēšanu uz rīkojumā noteikto termiņu.
Pieņemto lēmumu zemesgrāmatu nodaļa nosūta Finanšu izlūkošanas dienestam.
(2) Pēc šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktā un ceturtajā daļā minētā Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojuma
saņemšanas zemesgrāmatu nodaļa rakstveidā informē par to personu, uz kuru tas attiecas, nosūtot rīkojuma kopiju,
kurā izskaidrota tā apstrīdēšanas kārtība.
(
10.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
 
34.pants. Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojumu apstrīdēšanas kārtība
34
/
71
(1) Šajā likumā noteiktajos gadījumos un kārtībā Finanšu izlūkošanas dienesta izdotos rīkojumus likuma subjekts
vai valsts informācijas sistēmas pārzinis un personas, kuru līdzekļi tiek iesaldēti, vai šo personu pilnvaroti pārstāvji var
apstrīdēt īpaši pilnvarotam prokuroram šajā likumā noteiktajos termiņos.
(1
1
) 
(Izslēgta ar 
13.08.2014
. likumu)
(2) Īpaši pilnvarota prokurora lēmumu šā panta pirmajā daļā minētās personas var apstrīdēt ģenerālprokuroram, kura
lēmums ir galīgs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
13.08.2014.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
35.pants. Sūdzību iesniegšanas termiņi
Sūdzību par Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojumu šā likuma 
34.panta
 pirmajā daļā minētās personas var iesniegt
30 dienu laikā no dienas, kad tās saņēmušas rīkojuma kopiju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
36.pants. Izņēmums attiecībā uz atturēšanos no aizdomīga darījuma veikšanas
(1) Ja atturēšanās no tāda darījuma veikšanas, par kuru ir pamatotas aizdomas, ka tas saistīts ar noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizāciju vai terorisma un proliferācijas finansēšanu, var kalpot par informāciju, kas palīdz noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijā vai terorisma un proliferācijas finansēšanā iesaistītajām personām izvairīties no atbildības, likuma
subjektam ir tiesības veikt darījumu, pēc tā veikšanas atbilstoši šā likuma 
31.pantam
 ziņojot par to Finanšu
izlūkošanas dienestam.
(2) Šā panta pirmā daļa nav attiecināma uz darījumiem, ko veic personas, attiecībā uz kurām Apvienoto Nāciju
Organizācijas Drošības padome vai Eiropas Savienība ir noteikusi finanšu ierobežojumus.
(3) Kredītiestādēm ir tiesības veikt maksājumus Eiropas Savienības tiesību aktos noteiktajos gadījumos no tādu
personu kontiem, kuras tiek turētas aizdomās par to, ka izdarījušas noziedzīgu nodarījumu, kas saistīts ar
terorismu un proliferāciju vai noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, vai par līdzdalību šādā nodarījumā, ja attiecībā uz
šiem kontiem kredītiestāde ir pieņēmusi lēmumu atturēties no noteikta veida debeta operāciju veikšanas vai ir saņemts
Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojums atturēties no noteikta veida debeta operācijām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
VI nodaļa 
Lietvedība un likuma subjektu atbrīvošana no atbildības
37. pants. Klienta izpētes dokumentu glabāšana, atjaunošana un iznīcināšana
(1) 
(Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(2) Likuma subjekts piecus gadus pēc darījuma attiecību izbeigšanas vai gadījuma rakstura darījuma veikšanas
glabā:
1) visu klienta izpētes gaitā iegūto informāciju, tai skaitā informāciju par klienta iekšzemes un starptautiskajiem
darījumiem, iekšzemes un starptautiskajiem gadījuma rakstura darījumiem un šādiem kontiem, klienta
identifikācijas datus apliecinošu dokumentu kopijas, klientu izpētes rezultātus, kā arī pieejamo informāciju, kas
iegūta, izmantojot elektroniskos identifikācijas līdzekļus, sertifikācijas pakalpojumus 
Elektronisko dokumentu
likuma
 
1.
 panta 10. punkta izpratnē atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija regulai
(ES) Nr. 910/2014 par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektronisko darījumu veikšanai
iekšējā tirgū un ar ko atceļ direktīvu 
1999/93/EK
 vai citus tehnoloģiskos risinājumus Ministru kabineta noteiktajā
apjomā un kārtībā;
2) informāciju par visiem klienta veiktajiem maksājumiem;
3) saraksti ar klientu, tai skaitā elektronisko saraksti.
35
/
71
(2
1
) Pēc šajā pantā noteiktā dokumentu un informācijas glabāšanas termiņa beigām likuma subjekts iznīcina tā
rīcībā esošos dokumentus un informāciju par personu.
(3) Izvērtējot turpmākās uzglabāšanas nepieciešamību, samērīgumu un pamatotību, lai novērstu, atklātu vai
izmeklētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma un proliferācijas finansēšanas gadījumus, Finanšu
izlūkošanas dienests, uzraudzības un kontroles institūcija, operatīvās darbības subjekts, tai skaitā valsts drošības
iestāde, kā arī pēc izmeklēšanas iestādes, prokuratūras vai tiesas norādījuma var pagarināt šā panta otrajā daļā
minēto termiņu uz laiku, bet ne ilgāku par pieciem gadiem.
(4) Likuma subjektam ir tiesības elektroniski apstrādāt klientu identifikācijas un izpētes rezultātā iegūtos datus par
klientiem, to pārstāvjiem un patiesajiem labuma guvējiem.
(5) Zvērināti notāri klienta izpētes dokumentus glabā atbilstoši Notariāta likuma prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
37.
1
 pants. Klientu izpētes dokumentu un informācijas sniegšana Finanšu un kapitāla tirgus komisijai
Šā likuma 
45.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētie likuma subjekti sniedz Finanšu un kapitāla tirgus komisijai
informāciju, kas iegūta klientu identifikācijas un izpētes rezultātā, kā arī informāciju par klienta veiktajiem darījumiem
un citu informāciju, kas saistīta ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
risku pārvaldību. Finanšu un kapitāla tirgus komisijai ir tiesības izdot normatīvos noteikumus šā likuma 
45.panta
pirmās daļas 1.punktā minētajiem likuma subjektiem par sniedzamās informācijas apjomu, informācijas apkopošanas
prasībām un tās sniegšanas kārtību.
(
26.05.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
37.
2 
pants. Klientu izpētes dokumentu un informācijas sniegšana Finanšu izlūkošanas dienestam,
uzraudzības un kontroles institūcijām
Likuma subjekts dokumentē klienta izpētes pasākumus, kā arī informāciju par visiem klienta veiktajiem un
saņemtajiem maksājumiem un pēc uzraudzības un kontroles institūcijas vai Finanšu izlūkošanas dienesta
pieprasījuma tajā noteiktajā termiņā uzrāda šos dokumentus likuma subjekta uzraudzības un kontroles institūcijai vai
iesniedz šo dokumentu kopijas Finanšu izlūkošanas dienestam.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
38.pants. Aizliegums izpaust ziņošanas faktu
(1) Likuma subjektam, tā vadībai (padomes, valdes locekļiem) un darbiniekiem nav atļauts informēt klientu, patieso
labuma guvēju, kā arī citas personas, izņemot uzraudzības un kontroles institūcijas, par to, ka ziņas par klientu vai tā
darījumu (darījumiem) ir sniegtas Finanšu izlūkošanas dienestam un var tikt vai tiek veikta šo ziņu analīze vai
pirmstiesas kriminālprocess saistībā ar noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizāciju, terorisma un proliferācijas finansēšanu vai šādu darbību mēģinājumu.
(2) Šā panta pirmajā daļā noteiktais informācijas atklāšanas aizliegums neattiecas uz informācijas apmaiņu vienas
grupas ietvaros, arī uz gadījumiem, kad informācijas apmaiņa notiek starp kredītiestādēm un finanšu iestādēm un starp
kredītiestāžu un finanšu iestāžu filiālēm vai meitas uzņēmumiem, kuros tām ir kapitāla daļu vairākums, trešās valstīs,
ja tiek īstenota grupas mēroga politika un procedūras, tostarp grupā noteiktā informācijas apmaiņas politika un
procedūras noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas nolūkā.
(2
1
) Šā panta pirmajā daļā noteiktie aizliegumi neattiecas uz informācijas apmaiņu starp likuma subjektu un
personu, kura likuma subjektam sniedz pakalpojumus, kas saistīti ar likuma subjekta iekšējās kontroles sistēmas
atbilstības un darbības efektivitātes izvērtēšanu vai likuma subjekta darbībai piemītošo un varbūtējo risku
identificēšanu, novērtēšanu, pārvaldību un uzraudzību. Pirms informācijas sniegšanas šajā daļā noteiktajos gadījumos
likuma subjekts veic pasākumus, lai nodrošinātu informācijas aizsardzību pret tālāku izpaušanu.
(2
2
) Šā panta otrā daļa neattiecas uz gadījumiem, kad Finanšu izlūkošanas dienests ir aizliedzis likuma
subjektiem izpaust attiecīgo informāciju.
(3) Šā panta pirmajā daļā noteiktais informācijas atklāšanas aizliegums neattiecas uz informācijas apmaiņu starp
dalībvalstu nodokļu konsultantiem, ārpakalpojuma grāmatvežiem, zvērinātiem revidentiem, zvērinātu revidentu
36
/
71
komercsabiedrībām, zvērinātiem notāriem, zvērinātiem advokātiem un citiem neatkarīgiem juridisko pakalpojumu
sniedzējiem, ja tie veic savas profesionālās darbības kā vienas juridiskās personas darbinieki vai arī darbojoties vienas
grupas ietvaros.
(4) Šā panta pirmajā daļā noteiktais aizliegums neattiecas uz kredītiestādēm, finanšu iestādēm, nodokļu
konsultantiem, ārpakalpojuma grāmatvežiem, zvērinātiem revidentiem, zvērinātu revidentu komercsabiedrībām,
zvērinātiem notāriem, zvērinātiem advokātiem un citiem neatkarīgiem juridisko pakalpojumu sniedzējiem attiecībā uz
savstarpējo informācijas apmaiņu gadījumos, kad:
1) darījumā piedalās divi vai vairāki likuma subjekti;
2) darījumā ir iesaistīta viena un tā pati persona;
3) darījumā iesaistītie likuma subjekti ir reģistrēti vai darbojas dalībvalstī;
4) darījumā iesaistītie likuma subjekti pieder pie vienas profesionālās kategorijas un tiem ir līdzvērtīgi pienākumi
attiecībā uz profesionālo noslēpumu un personas datu aizsardzību;
5) savstarpēji iegūtā informācija tiek izmantota tikai noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanai.
(5) Šā panta pirmajā daļā noteiktais aizliegums neattiecas uz informācijas apmaiņu starp likuma subjektiem un šā
likuma 
55.
 panta otrajā daļā minētajām institūcijām, ja informācijas apmaiņa notiek saskaņā ar 
55.
 pantu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.05.2016.
, 
26.10.2017.
, 
26.04.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas
stājas spēkā 
29.06.2019.
 Grozījums trešajā un ceturtajā daļā par daļu papildināšanu pēc vārdiem "zvērinātiem
advokātiem" ar vārdiem "maksātnespējas procesa administratoriem" stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauts likuma
redakcijā uz 
01.01.2020
. Sk. Pārejas noteikumu 40. punktu)  
39.pants. Atļauja izpaust ziņošanas faktu
(1) 
(Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(2) Finanšu izlūkošanas dienests informē likuma subjektu:
1) par faktu, ka informācija šā likuma 
55.pantā
 noteiktajā kārtībā ir sniegta pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm
vai prokuratūrai, vai
2) par to, ka saistībā ar atturēšanos no darījuma veikšanas šā panta otrās daļas 1.punktā minēto informāciju
sniegt nav iespējams.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
07.06.2012.
, 
13.08.2014.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas
stājas spēkā 
29.06.2019.
)
40.pants. Likuma subjekta atbrīvošana no atbildības
(1) Ja likuma subjekts pilda šā likuma prasības, tā vadības (padomes, valdes locekļu) un darbinieku rīcību nevar
uzskatīt par profesionālo darbību reglamentējošo normu vai uzraudzības un kontroles institūciju prasību pārkāpumu.
(2) Ja likuma subjekts atbilstoši šā likuma prasībām labā ticībā ir sniedzis ziņojumu vai citu informāciju saskaņā ar
šo likumu Finanšu izlūkošanas dienestam, neatkarīgi no tā, vai noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma un
proliferācijas finansēšanas vai šo darbību mēģinājuma, vai ar to saistītu citu noziedzīgu nodarījumu fakts tiek vai netiek
pierādīts pirmstiesas kriminālprocesā vai tiesā, kā arī neatkarīgi no klienta un šā likuma subjekta savstarpējā līguma
noteikumiem ziņu sniegšana Finanšu izlūkošanas dienestam nav uzskatāma par neizpaužamu ziņu izpaušanu un
saistībā ar to likuma subjektam, tā vadībai (padomes, valdes locekļiem) un darbiniekiem neiestājas juridiskā, tajā
skaitā civiltiesiskā atbildība.
(3) Ja likuma subjekts labā ticībā ir atturējies no darījuma veikšanas atbilstoši šā likuma 
32.pantam
, izbeidzis
darījuma attiecības vai pieprasījis saistību pirmstermiņa izpildi saskaņā ar šā likuma 
28.panta
 otro daļu, šīs
atturēšanās vai darījuma aizkavēšanas, darījuma attiecību izbeigšanas vai saistību pirmstermiņa izpildes pieprasījuma
dēļ likuma subjektam, tā vadībai (padomes, valdes locekļiem) un darbiniekiem neiestājas juridiskā, tajā skaitā
civiltiesiskā atbildība.
37
/
71
(4) Ja nodokļu konsultanti, ārpakalpojuma grāmatveži, zvērināti revidenti, zvērinātu revidentu komercsabiedrības,
zvērināti notāri, zvērināti advokāti un citi neatkarīgi juridisko pakalpojumu sniedzēji attur klientu no iesaistīšanās
noziedzīgās darbībās, tā nav uzskatāma par neizpaužamu ziņu izpaušanu un saistībā ar to šajā daļā minētajiem
likuma subjektiem, to vadībai (padomes, valdes locekļiem) un darbiniekiem neiestājas juridiskā, tajā skaitā civiltiesiskā
atbildība.
(5) Ja Finanšu izlūkošanas dienests ir izdevis rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu atbilstoši šā likuma prasībām, tad
neatkarīgi no tā, kāds ir līdzekļu iesaldēšanas rezultāts, likuma subjektam, tā vadībai (padomes, valdes locekļiem) un
darbiniekiem neiestājas juridiskā, tai skaitā civiltiesiskā, atbildība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.10.2017.
, 
26.04.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
VII nodaļa 
Kredītiestādēm un finanšu iestādēm piemērojamie īpašie noteikumi
41.pants. Likuma prasību izpildei nepieciešamās informācijas pieejamība
(1) Lai izvērtētu personas atbilstību šā likuma 
10.
1
 panta pirmās daļas 2. punkta prasībām, kredītiestādēm un
apdrošināšanas komersantiem, ciktāl tie veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas
apdrošināšanas darbības, ir tiesības pieprasīt un bez maksas saņemt no Sodu reģistra informāciju par darbinieka un
personas, kura vēlas uzsākt darba tiesiskās attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, sodāmību par
izdarītajiem noziedzīgajiem nodarījumiem neatkarīgi no tā, vai sodāmība ir dzēsta vai noņemta.
(2) Kredītiestādēm un apdrošināšanas komersantiem, ciktāl tie veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu
uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, šajā likumā noteikto pienākumu izpildei ir tiesības pieprasīt un bez
maksas saņemt, kā arī glabāt un citādi apstrādāt informāciju no šādiem reģistriem:
1) 
(izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu)
;
2) Valsts ieņēmumu dienesta reģistriem — ziņas par klienta, tā pārstāvju un patieso labuma guvēju, kā arī par
personas, kura izteikusi vēlmi uzsākt darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās
pārstāvju un patieso labuma guvēju:
a) pēdējo piecu gadu ienākumiem,
b) ienākumu izmaksātājiem;
3) Nederīgo dokumentu reģistra — ziņas par klientu, tā patiesajiem labuma guvējiem un pārstāvjiem, kā arī par
personu, kura izteikusi vēlmi uzsākt darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās
patiesajiem labuma guvējiem un pārstāvjiem, lai pārliecinātos, ka minēto personu uzrādītie personu apliecinošie
dokumenti nav atzīti par nederīgiem;
4) Sodu reģistra — ziņas par klienta, tā patieso labuma guvēju un pārstāvju, kā arī par personas, kura izteikusi
vēlmi uzsākt darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās patieso labuma guvēju un
pārstāvju sodāmību par noziedzīgiem nodarījumiem tautsaimniecībā, kas nav dzēsta vai noņemta, veicot klienta
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas riska novērtējumu, kā arī
gadījumos, kad tiek vērtēta nepieciešamība ziņot Finanšu izlūkošanas dienestam par aizdomīgu darījumu vai
atturēties no aizdomīga darījuma veikšanas;
5) Valsts vienotās datorizētās zemesgrāmatas — ziņas par klientam un tā patiesajiem labuma guvējiem, klienta
darījuma partneriem un to patiesajiem labuma guvējiem, kā arī par personai, kura izteikusi vēlmi uzsākt
darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās patiesajiem labuma guvējiem un
pārstāvjiem, kā arī minēto personu laulātajiem un pirmās pakāpes radiniekiem piederošajiem vai piederējušajiem
nekustamiem īpašumiem, lai pārliecinātos, ka kredītiestādes vai apdrošināšanas komersanta rīcībā esošā
informācija par klienta veiktajiem darījumiem ar nekustamo īpašumu atbilst zemesgrāmatas datiem un ka
klienta patiesā labuma guvēja mantiskais stāvoklis liecina par to, ka šī persona varētu būt patiesais labuma
guvējs konkrētajam klientam, kā arī gadījumos, kad tiek vērtēta nepieciešamība ziņot Finanšu izlūkošanas
dienestam par aizdomīgu darījumu vai atturēties no aizdomīga darījuma veikšanas;
6) Transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistra — ziņas par klientam, tā patiesajiem labuma guvējiem, klienta
38
/
71
darījuma partneriem un to patiesajiem labuma guvējiem, kā arī par personai, kura izteikusi vēlmi uzsākt
darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās patiesajiem labuma guvējiem un
pārstāvjiem, kā arī minēto personu laulātajiem un pirmās pakāpes radiniekiem piederošajiem vai piederējušajiem
transportlīdzekļiem, lai pārliecinātos, ka kredītiestādes vai apdrošināšanas komersanta rīcībā esošā informācija
par klienta veiktajiem darījumiem ar transportlīdzekļiem atbilst Transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistra
datiem un ka klienta patiesā labuma guvēja mantiskais stāvoklis liecina par to, ka šī persona varētu būt
patiesais labuma guvējs konkrētajam klientam;
7) Iedzīvotāju reģistra — klienta, tā patieso labuma guvēju un pārstāvju, kā arī personas, kura izteikusi vēlmi
uzsākt darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās patieso labuma guvēju un
pārstāvju personas datus (vārdu, uzvārdu, personas kodu, ziņas par statusu Iedzīvotāju reģistrā un valstisko
piederību, personu apliecinoša dokumenta veidu, numuru, derīguma termiņu un personas miršanas datumu,
personas dzīvesvietas valsti), lai pārbaudītu minēto personu identitāti, kā arī ziņas par šo personu laulātajiem un
pirmās pakāpes radiniekiem, lai pārbaudītu viņu identitāti, noteiktu savstarpēji saistītus klientus un veiktu šādu
klientu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas riska novērtējumu.
(3) Atbilstoši šā panta pirmajai un otrajai daļai saņemtā informācija izmantojama tikai šajā likumā noteikto funkciju
veikšanai.
(4) Ja kredītiestāde vai apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu
uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, ir kredītinformācijas lietotājs 
Kredītinformācijas biroju likuma
 izpratnē,
tam ir tiesības saņemt šā panta otrās daļas 1., 2., 3., 5., 6. un 7.punktā minētās ziņas arī ar kredītinformācijas biroja
starpniecību. Kredītinformācijas birojs pēc kredītinformācijas lietotāja pieprasījuma no attiecīgā reģistra pieprasa un
saņem šā panta otrās daļas 1., 2., 3., 5., 6. un 7.punktā minētās ziņas. Saņemtās ziņas kredītinformācijas birojs
neizmanto citiem mērķiem kā vien šo ziņu nodošanai nemainītā veidā kredītinformācijas lietotājam, kas tās pieprasījis,
un pēc ziņu nodošanas kredītinformācijas lietotājam tās neuzglabā.
(5) Elektroniskās naudas iestādes un maksājumu pakalpojumu sniedzēji, kuri veic uzņēmējdarbību Latvijas
Republikā kādā no veidiem, kas nav filiāle, un kuru galvenais birojs atrodas citā dalībvalstī, ja tie atbilst Komisijas
2018. gada 7. maija Deleģētās regulas Nr. 2018/1108, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu (ES) 
2015/849
papildina ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem attiecībā uz kritērijiem centrālo kontaktpunktu iecelšanai
elektroniskās naudas emitentiem un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem un ar noteikumiem attiecībā uz šo
kontaktpunktu funkcijām (turpmāk — Regula Nr. 2018/1108) 3. panta 1. punkta "a" vai "b" apakšpunktā noteiktajam
kritērijam, izveido centrālo kontaktpunktu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
18.12.2014.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
42.pants. Tiesības veikt identifikāciju pēc konta atvēršanas
Kredītiestādēm ir tiesības atvērt kontu klientiem pirms to identifikācijas un patiesā labuma guvēja noskaidrošanas,
ja saskaņā ar likuma prasībām nav jāveic šo klientu padziļināta izpēte un ja tiek nodrošināts, ka pirms klienta pilnīgas
izpētes pabeigšanas klients nevar veikt darījumus, izmantojot šo kontu.
43.pants. Darījuma attiecību izbeigšana
(1)
 (Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(2) Ja kredītiestāde vai finanšu iestāde šā likuma 
28.
 panta otrajā daļā vai citos šajā likumā noteiktajos gadījumos
pēc savas iniciatīvas izbeidz darījuma attiecības ar klientu, slēdzot attiecīgos klienta kontus, kredītiestāde vai finanšu
iestāde tajos esošos naudas līdzekļus saskaņā ar klienta norādījumu pārskaita uz šā paša klienta norēķinu kontu citā
kredītiestādē vai finanšu iestādē vai uz kontu, no kura naudas līdzekļi iepriekš saņemti. Ja klientam nav norēķinu konta
citā kredītiestādē vai finanšu iestādē vai nav iespējams veikt pārskaitījumu uz kontu, no kura naudas līdzekļi iepriekš
saņemti, naudas līdzekļus izmaksā skaidrā naudā, ja kopējā summa nepārsniedz 7200 
euro
. Ja pastāv aizdomas par
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma un proliferācijas finansēšanu, kredītiestāde vai finanšu iestāde ziņo
par to Finanšu izlūkošanas dienestam atbilstoši šā likuma 
30.
 panta noteikumiem. Ja kredītiestādei vai finanšu
iestādei ir pamats atturēties no darījuma veikšanas, tā kontos esošos naudas līdzekļus nepārskaita un neizmaksā, bet
rīkojas atbilstoši šā likuma 
32.
 panta noteikumiem. Ja slēdz pagaidu kontu, kas ticis atvērts komercdarbības
dibināšanas nolūkā, naudas līdzekļus šajā daļā paredzētajā kārtībā izmaksā personai, kura tos iemaksājusi.
(3) Ja klientam kredītiestādē vai finanšu iestādē ir atvērts finanšu instrumentu konts, kredītiestāde vai finanšu
iestāde, šā likuma 
28.panta
 otrajā daļā vai citos šajā likumā noteiktajos gadījumos izbeidzot darījuma attiecības ar
klientu, slēdz klienta finanšu instrumentu kontu un pārved finanšu instrumentu kontā esošos finanšu instrumentus uz
citu kredītiestādi vai finanšu iestādi vai, ja tas nav iespējams vai klients to norāda, pārdod kontā esošos finanšu 
39
/
71
instrumentus par to tirgus vērtību. Ar iegūtajiem naudas līdzekļiem kredītiestāde vai finanšu iestāde rīkojas atbilstoši šā
panta otrās daļas noteikumiem.
(4) 
(Izslēgta ar 
13.06.2019
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
11.06.2015.
, 
26.10.2017.
, 
26.04.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas
stājas spēkā 
29.06.2019.
)
 
44. pants. Informācijas apmaiņa starp kredītiestādēm un finanšu iestādēm
(1) Šā likuma mērķu īstenošanai kredītiestāde, maksājumu iestāde vai elektroniskās naudas iestāde pēc
korespondentbankas vai citas maksājuma izpildē iesaistītās maksājumu iestādes vai elektroniskās naudas iestādes
pieprasījuma sniedz tai savu klientu un to patieso labuma guvēju vai pilnvaroto personu identifikācijas un izpētes gaitā
iegūto informāciju un dokumentus, kas attiecas uz darījumu, saistībā ar kuru maksājums tiek veikts.
(2) Kredītiestādēm un finanšu iestādēm šā likuma mērķu īstenošanai ir tiesības tieši vai ar šo iestāžu pilnvarotas
institūcijas starpniecību savstarpēji apmainīties ar savu klientu un to patieso labuma guvēju vai pilnvaroto personu
identifikācijas un izpētes gaitā iegūto informāciju un dokumentiem, kā arī ar informāciju par personām, ar kurām šajā
likumā noteiktajā kārtībā nav uzsāktas vai ir izbeigtas darījuma attiecības.
(3) Kredītiestādēm un finanšu iestādēm vai to pilnvarotām institūcijām, tai skaitā grupas ietvaros, šā likuma mērķu
īstenošanai ir tiesības izveidot, uzturēt un elektroniski apstrādāt personas datus, izveidot un uzturēt personas datu
apstrādes sistēmas par klientiem un personām, ar kurām šajā likumā noteiktajā kārtībā nav uzsāktas vai ir izbeigtas
darījuma attiecības, šo personu patiesajiem labuma guvējiem un pilnvarotajām personām. Šādos gadījumos uz veikto
personas datu apstrādi neattiecas datu subjekta tiesības pieprasīt informāciju par datu apstrādi, tai skaitā tās
mērķiem, saņēmējiem, iegūšanas avotiem, tiesības piekļūt saviem datiem un pieprasīt to grozīšanu, iznīcināšanu,
apstrādes pārtraukšanu vai aizliegšanu.
(4) Par šā panta pirmajā, otrajā un trešajā daļā minēto ziņu sniegšanu attiecīgajai kredītiestādei un finanšu iestādei
neiestājas juridiskā (tai skaitā civiltiesiskā) atbildība. Šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktajā kārtībā iegūtās ziņas
uzskatāmas par neizpaužamām.
(5) Kredītiestāde vai finanšu iestāde, kas saņēmusi šā panta pirmajā, otrajā vai trešajā daļā minēto informāciju, to
uzglabā tik ilgi, kamēr tā uztur darījuma attiecības vai veic gadījuma rakstura darījumu ar klientu, bet pēc to
izbeigšanas — saskaņā ar šā likuma 
37.
 pantu. Ja saņemta informācija par personām, kas informācijas saņemšanas
laikā nav kredītiestādes vai finanšu iestādes klienti, kredītiestāde vai finanšu iestāde to glabā piecus gadus no tās
saņemšanas dienas un šo termiņu var pagarināt, piemērojot šā likuma 
37.
 panta trešajā daļā minēto kārtību.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
VIII nodaļa 
Uzraudzības un kontroles institūciju tiesības un pienākumi
45.pants. Likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijas
(1) Likuma subjektus šā likuma prasību izpildē uzrauga un kontrolē šādas institūcijas:
1) kredītiestādes, elektroniskās naudas iestādes, apdrošināšanas sabiedrības, ciktāl tās veic dzīvības
apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, privātos pensiju fondus,
apdrošināšanas starpniekus, ciktāl tie sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus
apdrošināšanas pakalpojumus, ieguldījumu brokeru sabiedrības, alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekus,
ieguldījumu pārvaldes sabiedrības, krājaizdevu sabiedrības, pārapdrošināšanas pakalpojumu sniedzējus un
maksājumu iestādes — Finanšu un kapitāla tirgus komisija;
2) zvērinātus advokātus — Latvijas Zvērinātu advokātu padome;
3) zvērinātus notārus — Latvijas Zvērinātu notāru padome;
4) zvērinātus revidentus un zvērinātu revidentu komercsabiedrības — Latvijas Zvērinātu revidentu asociācija un
40
/
71
Valsts ieņēmumu dienests daļā par sankciju piemērošanu;
5) 
(izslēgts no 
25.06.2019.
 ar 
26.10.2017
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 28. punktu)
;
6) kapitālsabiedrības, kas saņēmušas Latvijas Bankas licenci ārvalstu valūtas skaidrās naudas pirkšanai un
pārdošanai, — Latvijas Banka;
7) izložu un azartspēļu organizētājus — Izložu un azartspēļu uzraudzības inspekcija;
8) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu);
9) 
(izslēgts ar 
10.12.2009
. likumu);
10) 
(punkts stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 40.
punktu).
(1
1
) Nacionālā kultūras mantojuma pārvalde uzrauga:
1) darījumus ar Valsts kultūras pieminekļu sarakstā iekļautajiem valsts nozīmes kultūras pieminekļiem;
2) personas, kas darbojas mākslas un antikvāro priekšmetu apritē, tos ievedot Latvijas Republikā vai izvedot no tās,
glabājot vai tirgojot, tostarp tādas personas, kas šajā punktā paredzētās darbības veic antikvariātos, izsoļu namos vai
ostās, ja darījuma vai vairāku šķietami saistītu darījumu kopējā summa ir vismaz 10 000 
euro
.
(2) Valsts ieņēmumu dienests uzrauga šādus šā panta pirmajā daļā neminētos likuma subjektus:
1) ārpakalpojuma grāmatvežus, zvērinātus revidentus, zvērinātu revidentu komercsabiedrības un nodokļu
konsultantus, kā arī jebkuru citu personu, kas sniedz palīdzību nodokļu jautājumos (piemēram, konsultācijas vai
materiālu palīdzību) vai rīkojas kā starpnieks šādas palīdzības sniegšanā neatkarīgi no tās sniegšanas biežuma
un atlīdzības esības;
2) neatkarīgus juridisko pakalpojumu sniedzējus, kad tie, darbojoties savu klientu vārdā, sniedz palīdzību
darījumu plānošanā vai veikšanā, piedalās tajos vai veic citas ar darījumiem saistītas profesionālas darbības vai
apstiprina darījumu sava klienta labā saistībā ar:
a) nekustamā īpašuma, uzņēmuma pirkšanu vai pārdošanu,
b) klienta naudas, finanšu instrumentu un citu līdzekļu pārvaldīšanu,
c) visu veidu kontu atvēršanu vai pārvaldīšanu kredītiestādēs vai finanšu iestādēs,
d) juridisku veidojumu dibināšanu, vadību vai darbības nodrošināšanu, kā arī attiecībā uz juridiska veidojuma
dibināšanai, vadīšanai vai pārvaldīšanai nepieciešamo ieguldījumu veikšanu;
3) juridiska veidojuma dibināšanas un darbības nodrošināšanas pakalpojumu sniedzējus;
4) personas, kas darbojas kā aģenti vai starpnieki darījumos ar nekustamo īpašumu, tostarp gadījumos, kad tie
rīkojas kā nekustamā īpašuma nomas starpnieki attiecībā uz darījumiem, kuriem ikmēneša nomas maksa ir
vismaz 10 000 
euro
;
5) citas juridiskās vai fiziskās personas, kas nodarbojas ar transportlīdzekļu, dārgmetālu, dārgakmeņu, to
izstrādājumu un cita veida preču tirdzniecību, kā arī ar starpniecību minētajos darījumos vai cita veida
pakalpojumu sniegšanu, ja maksājumu veic skaidrā naudā vai skaidru naudu par šo darījumu iemaksā
kredītiestādē pārdevēja kontā 10 000 
euro
 vai lielākā apmērā vai ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā
izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā ir ekvivalenta 10 000 
euro
 vai pārsniedz
šo summu, neatkarīgi no tā, vai šo darījumu veic kā vienu operāciju vai kā vairākas savstarpēji saistītas
operācijas;
6) citas iestādes, kuras nav minētas šā likuma 
45. panta
 pirmās daļas 1. punktā un kuras sniedz šādus
pakalpojumus:
a) kreditēšanu, tai skaitā finanšu līzingu, ja pakalpojumu sniegšanai nav nepieciešama licencēšana,
41
/
71
b) galvojumu un citu tādu saistību aktu izsniegšanu, ar kuriem uzlikts pienākums,
c) konsultācijas klientiem finansiāla rakstura jautājumos,
d) inkasāciju,
e) virtuālās valūtas maiņas pakalpojumus.
(2
1
)
 
Patērētāju tiesību aizsardzības centrs uzrauga:
1) likuma subjektus — personas, kuras nodarbojas ar patērētāju kreditēšanu un kurām Patērētāju tiesību
aizsardzības centrs izsniedz speciālo atļauju (licenci) kreditēšanas pakalpojumu sniegšanai;
2) likuma subjektus — personas, kuras nodarbojas ar parāda atgūšanas pakalpojumu sniegšanu un kurām
Patērētāju tiesību aizsardzības centrs izsniedz speciālo atļauju (licenci) parāda atgūšanas pakalpojumu sniegšanai.
(3) Šā panta otrajā daļā minētie likuma subjekti, izņemot šā panta otrās daļas 5.punktā minētos likuma subjektus, 10
darbdienu laikā pēc reģistrēšanas Uzņēmumu reģistrā vai Valsts ieņēmumu dienesta Nodokļu maksātāju reģistrā
iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam ziņojumu par savas darbības veidu.
(4) Šā panta otrās daļas 5.punktā minētie likuma subjekti 10 darbdienu laikā pēc darījuma attiecību uzsākšanas
dienas, darījuma partneru vienošanās par darījumu, pakalpojumu sniegšanu un saņemšanu iesniedz Valsts ieņēmumu
dienestam ziņojumu par savas darbības veidu.
(5) Likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijas uzrauga un kontrolē likuma subjektus arī to
maksātnespējas vai likvidācijas procesa gaitā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 01.12.2009., 10.12.2009., 31.03.2011., 12.09.2013., 31.10.2013., 13.08.2014.,
26.10.2017., 01.11.2018. un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Otrās daļas 6. punkta "e"
apakšpunkts stājas spēkā 
01.07.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 17. punktu)
46.pants. Uzraudzības un kontroles institūcijas pienākumi
(1) Uzraudzības un kontroles institūcijai ir šādi pienākumi:
1) uzskaitīt un reģistrēt uzraugāmos likuma subjektus;
2) veikt uzraugāmo un kontrolējamo likuma subjektu darbinieku apmācību un vadlīniju izstrādi jautājumos, kas
saistīti ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanu;
3) veikt saskaņā ar tās izstrādāto metodiku regulāras pārbaudes, lai izvērtētu, kā likuma subjekti izpilda šā
likuma prasības, un, konstatējot pārkāpumus, lemt par pārbaudes akta sastādīšanu un sankciju piemērošanu;
4) ziņot Finanšu izlūkošanas dienestam par pārbaužu laikā konstatētajiem neparastiem un aizdomīgiem
darījumiem, par kuriem attiecīgais likuma subjekts nav ziņojis Finanšu izlūkošanas dienestam;
5) pēc Finanšu izlūkošanas dienesta pieprasījuma sniegt tam metodisku palīdzību šajā likumā paredzēto
funkciju veikšanai;
6) piemērot vai ierosināt, lai citas kompetentās institūcijas piemēro normatīvajos aktos noteiktās sankcijas par
normatīvo aktu pārkāpumiem, un kontrolēt šo pārkāpumu novēršanas pasākumus;
7) pēc savas iniciatīvas vai atbilstoši lūgumam veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu iestādēm, kuru pienākumi
pēc būtības ir līdzīgi, ja tiek nodrošināta datu konfidencialitāte un to izmantošana ir iespējama vienīgi savstarpēji
saskaņotiem mērķiem;
8) ne vēlāk kā līdz katra gada 1.februārim apkopot un iesniegt Finanšu izlūkošanas dienestam statistisko
informāciju par iepriekšējā gadā veiktajiem pasākumiem, kas saistīti ar likuma subjektu uzraudzību un kontroli;
9) veikt nepieciešamos administratīvos, tehniskos un organizatoriskos pasākumus, lai nodrošinātu šā likuma
prasību izpildes ietvaros iegūtās informācijas aizsardzību, novērstu neatļautu piekļūšanu informācijai, neatļautu
tās grozīšanu, izplatīšanu vai iznīcināšanu. Informācijas reģistrēšanas, apstrādes, uzglabāšanas un
iznīcināšanas kārtību nosaka uzraudzības un kontroles institūcijas vadītājs. Uzraudzības un kontroles institūcija
glabā informāciju vismaz piecus gadus;
42
/
71
10) veikt informācijas apmaiņu ar citām uzraudzības un kontroles institūcijām, kuras attiecīgajā valstī pilda
līdzvērtīgas funkcijas, lai tiktu veiktas darbības, kas samazinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas iespējas;
11) veikt uzraudzības pasākumus, balstoties uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas risku novērtējumu;
12) veikt risku novērtējumu un tā regulāru pārskatīšanu atbilstoši riska līmenim;
13) nodrošināt Finanšu izlūkošanas dienestam piekļuvi informācijai par likuma subjektu augstākās vadības
locekļiem un par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgajiem darbiniekiem.
(1
1
) Izvērtējot turpmākas uzglabāšanas nepieciešamību, samērīgumu un pamatotību, lai novērstu, atklātu vai
izmeklētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma un proliferācijas finansēšanas gadījumus, pēc Finanšu
izlūkošanas dienesta, operatīvās darbības subjekta, tai skaitā valsts drošības iestādes, kā arī pēc izmeklēšanas
iestādes, prokuratūras vai tiesas norādījuma var pagarināt šā panta pirmās daļas 9. punktā minēto termiņu uz laiku,
bet ne ilgāku par pieciem gadiem.
(1
2
) Lēmumu, ar kuru piemēro sankcijas un uzraudzības pasākumus, ja tiek konstatēti noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas prasību pārkāpumi, uzraudzības un kontroles
institūcija publicē savā mājaslapā internetā nekavējoties pēc tam, kad persona, kurai piemērota sankcija vai
uzraudzības pasākums, tiek informēta par minēto lēmumu.
(1
3
) Uzraudzības un kontroles institūcija, publicējot lēmumu, ar kuru piemēro sankcijas un uzraudzības
pasākumus, ievēro šādus noteikumus:
1) publikācijā iekļauj informāciju vismaz par pārkāpumu veidu, būtību un atbildīgo personu identitāti, izņemot šīs
daļas 
2. punktā
 noteikto, kā arī par lēmuma apstrīdēšanu un pieņemto nolēmumu;
2) publikācijā var neidentificēt fizisko personu, ja pēc sākotnējā izvērtējuma veikšanas konstatē, ka tās datu
atklāšana var apdraudēt finanšu tirgus stabilitāti vai uzsāktā kriminālprocesa norisi vai radīt nesamērīgu
kaitējumu iesaistītajām personām;
3) ja paredzams, ka šīs daļas 
2. punktā
 minētie apstākļi saprātīgā laikposmā var izbeigties, informācijas
publiskošanu var uz laiku atlikt;
4) publikācija ir pieejama uzraudzības un kontroles institūcijas mājaslapā internetā piecus gadus saskaņā ar
piemērojamām fizisko personu datu apstrādes prasībām.
(2) Latvijas Zvērinātu notāru padome, Latvijas Zvērinātu advokātu padome un Latvijas Zvērinātu revidentu asociācija
uzrauga un kontrolē šā likuma prasību izpildi šajā likumā noteiktajā kārtībā, ciktāl tas nav pretrunā ar zvērinātu notāru,
zvērinātu advokātu un zvērinātu revidentu darbību regulējošos normatīvajos aktos noteikto kārtību. Minētajām
organizācijām ir šādi pienākumi:
1) izstrādāt kārtību, kurā ir noteikts likuma subjektam veicamais pasākumu kopums šā likuma prasību izpildes
nodrošināšanai;
2) nodrošināt, ka tiek veikta uzraugāmo un kontrolējamo likuma subjektu apmācība jautājumos, kas saistīti ar
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanu;
3) piemērot normatīvajos aktos noteiktās sankcijas, ja tiek konstatēta šā likuma prasību neievērošana.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums pirmās daļas 
4. punktā
 par vārdu "neparastiem un" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma
redakcijā uz 
17.12.2019.
, kā arī grozījums par otrās daļas ievaddaļas papildināšanu pēc vārdiem "Latvijas Zvērinātu
advokātu padome" ar vārdiem "biedrība "Latvijas Sertificēto maksātnespējas procesa administratoru asociācija"" un
pēc vārdiem "notāru, zvērinātu advokātu" — ar vārdiem "maksātnespējas procesa administratoru'' stājas spēkā
01.01.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. un 40. punktu)
47.pants. Uzraudzības un kontroles institūcijas tiesības
43
/
71
(1) Uzraudzības un kontroles institūcijai ir šādas tiesības:
1) apmeklēt uzraugāmajiem vai kontrolējamiem likuma subjektiem piederošās vai to lietošanā esošās telpas,
kas saistītas ar to saimniecisko vai profesionālo darbību, un veikt tajās pārbaudes;
2) pieprasīt no uzraugāmajiem vai kontrolējamiem likuma subjektiem informāciju, kas saistīta ar šā likuma
prasību izpildi, pieprasīt, lai uzrāda dokumentu oriģinālus, un saņemt to kopijas vai norakstus, saņemt
attiecīgus paskaidrojumus, kā arī veikt darbības, lai nepieļautu vai samazinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas vai terorisma un proliferācijas finansēšanas iespējas;
3) sastādīt aktus, kas apstiprina šā likuma prasību pārkāpumus un ar tiem saistītos faktus;
4) noteikt likuma subjektiem termiņu, līdz kuram novēršami konstatētie šā likuma prasību pārkāpumi, un
kontrolēt šo pārkāpumu novēršanas izpildi;
5) publicēt statistisko informāciju par šā likuma prasību pārkāpumiem un piemērotajām sankcijām;
6) pieprasīt no valsts un atvasinātām publisko personu institūcijām jebkuru to rīcībā esošo informāciju šajā
likumā noteikto pienākumu izpildei;
7) izdot ieteikumus likuma subjektiem šajā likumā noteikto pienākumu izpildei;
8) noteikt, ka likuma subjektam nav nepieciešams veikt savas darbības nozares risku novērtējumu, ja īpašie
attiecīgās nozares riski ir iepriekš nepārprotami identificēti un izprasti.
(1
1
) Uzraudzības un kontroles institūcijai ir tiesības veikt šā panta pirmajā daļā paredzētos uzraudzības un
kontroles pasākumus tādām personām, kuras kā likuma subjekti nav reģistrējušās, bet pēc uzraudzības un kontroles
institūcijas rīcībā esošās informācijas faktiski atbilst likuma subjekta statusam.
(2) Finanšu un kapitāla tirgus komisija izdod šā likuma 
45.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētajiem likuma
subjektiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas uzraudzības
un kontroles normatīvos noteikumus, kuros nosaka:
1) prasības, kas ietveramas iekšējā kontroles sistēmā papildus šā likuma 
7.panta
 pirmajā daļā noteiktajam;
2) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams, lai nodrošinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas prasībām atbilstošu iekšējās kontroles sistēmas izveidi un
iekšējās kontroles sistēmas darbības efektivitāti, kā arī tās atbilstības normatīvajiem aktiem izvērtēšanu, tai
skaitā nosakot izvērtēšanas regularitāti un prasības, saskaņā ar kurām veicama iekšējās kontroles sistēmas
neatkarīga izvērtēšana;
3) prasības noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku pārvaldības
personālresursu un personāla apmācības nodrošināšanai;
4) prasības sadarbībai ar trešajām personām potenciālo klientu piesaistei, klientu identifikācijas prasību
nodrošināšanai un komunikācijai ar klientu;
5) prasības noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku pārvaldības
tehnisko resursu, tai skaitā informācijas tehnoloģiju, nodrošināšanai;
6) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams politiski nozīmīgu personu, to ģimenes locekļu un ar to cieši
saistīto personu noskaidrošanai, kā arī minimālo pasākumu apjomu, kas veicams pirms darījumu attiecību
uzsākšanas un veicot šo personu padziļinātu izpēti;
7) prasības, saskaņā ar kurām veicams noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas risku izvērtējums, kā arī prasības attiecībā uz pasākumiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku pārvaldībai un to mazināšanai;
8) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams klientu identifikācijai un izpētei pirms darījumu attiecību
uzsākšanas un darījumu attiecību laikā, tai skaitā klientu veikto darījumu uzraudzībai;
9) aizdomīgu darījumu minimālo pazīmju sarakstu, kā arī minimālo pasākumu apjomu, kas veicams, lai
44
/
71
identificētu aizdomīgu darījumu pazīmes;
10) prasības kredītiestāžu un finanšu iestāžu korespondentattiecību nodibināšanai un uzturēšanai un
respondentu izpētes kārtību;
11) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams, lai noskaidrotu klientu līdzekļu un materiālo stāvokli
raksturojošas labklājības izcelsmi;
12) prasības attiecībā uz klientu identifikāciju, ja klients personiski nepiedalās identifikācijas procedūrā;
13) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams klientu — šā likuma subjektu — izpētei un darījumu uzraudzībai;
14) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams, lai noskaidrotu klienta patieso labuma guvēju un pārliecinātos,
ka persona, kas norādīta kā patiesais labuma guvējs, ir klienta patiesais labuma guvējs;
15) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams kredītiestādēm un finanšu iestādēm, ja trešās valsts tiesību akti
neļauj īstenot grupas līmeņa prasības noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas jomā;
16) pasākumus, kas veicami, lai nodrošinātu Regulas Nr.  
2015/847
 piemērošanu;
17) prasības centrālo kontaktpunktu izveidošanai, to funkcijām un uzraudzībai.
(2
1
) Finanšu un kapitāla tirgus komisija var prasīt, lai jebkura elektroniskās naudas iestāde vai maksājumu
pakalpojumu sniedzējs, kurš veic uzņēmējdarbību Latvijas Republikā kādā no veidiem, kas nav filiāle, kura galvenais
birojs atrodas citā dalībvalstī un kura darbību Finanšu un kapitāla tirgus komisija uzrauga, izveido centrālo
kontaktpunktu, ja iestājas vismaz viens no šādiem nosacījumiem:
1) elektroniskās naudas iestāde vai maksājumu pakalpojumu sniedzējs pēc pieprasījuma un savlaicīgi nesniedz
Finanšu un kapitāla tirgus komisijai informāciju, kas nepieciešama, lai izvērtētu iestādes atbilstību Regulas
Nr. 2018/1108 3. panta 1. punkta "a" vai "b" apakšpunktā noteiktajam kritērijam;
2) elektroniskās naudas iestādes vai maksājumu pakalpojumu sniedzēja darbība rada augstu noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas vai terorisma un proliferācijas finansēšanas risku.
(2
2
) Finanšu un kapitāla tirgus komisija var prasīt, lai centrālais kontaktpunkts papildus Regulas Nr. 2018/1108 4.
un 5. pantā noteiktajiem pienākumiem veic šādas funkcijas:
1) sagatavo un iesniedz Finanšu izlūkošanas dienestam ziņojumus par aizdomīgiem darījumiem;
2) atbild uz Finanšu izlūkošanas dienesta pieprasījumiem saistībā ar pārstāvētās elektroniskās naudas iestādes
un maksājumu pakalpojumu sniedzēja, kurš veic uzņēmējdarbību Latvijas Republikā kādā no veidiem, kas nav
filiāle, un kura galvenais birojs atrodas citā dalībvalstī, darbību un sniedz Finanšu izlūkošanas dienestam
pieprasīto informāciju, kas saistīta ar šādām iestādēm;
3) veic darījumu uzraudzību, lai noteiktu aizdomīgus darījumus, ņemot vērā elektroniskās naudas iestādes un
maksājumu pakalpojumu sniedzēja darījumu apjomu un raksturu Latvijas Republikā.
(3) Latvijas Banka nosaka kapitālsabiedrībām, kas nodarbojas ar ārvalstu valūtas skaidras naudas pirkšanu un
pārdošanu, saistošas prasības šajā likumā noteikto pienākumu izpildei attiecībā uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku novērtēšanu, iekšējās kontroles sistēmu un tās izveidi,
klientu izpēti un klientu veikto darījumu uzraudzību.
(4) Ministru kabinets nosaka šā likuma 
45. panta
 2.
1
 daļā minētajiem likuma subjektiem saistošas prasības šajā
likumā noteikto pienākumu izpildei attiecībā uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas risku novērtēšanu, iekšējās kontroles sistēmu un tās izveidi, klientu izpēti un klientu veikto darījumu
uzraudzību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.05.2016.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
45
/
71
47.
1
 pants. Informācijas glabāšanas pienākums un informācijas izpaušana kredītiestāžu un finanšu
iestāžu uzraudzības un kontroles institūcijām
(1) Ar kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzību un kontroli saistītā informācija uzskatāma par ierobežotas
pieejamības informāciju 
Informācijas atklātības likuma
 izpratnē. Ja likumā nav noteikts citādi, kredītiestāžu un finanšu
iestāžu uzraudzības un kontroles institūcija šādu informāciju var izpaust tikai pārskata vai apkopojuma veidā tā, lai
nebūtu iespējams identificēt kādu konkrētu kredītiestādi vai finanšu iestādi, šo iestāžu klientus vai atsevišķus to
darījumus.
(2) Šajā likumā noteikto kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības un kontroles institūciju nodarbinātie, kā arī
zvērināti revidenti un citas personas, kas savu uzdevumu veikšanai piesaista kredītiestāžu un finanšu iestāžu
uzraudzības un kontroles institūcijas, ir atbildīgas par tās šā panta pirmajā daļā minētās informācijas glabāšanu, kuru
šīs personas uzzinājušas, veicot savus pienākumus.
(3) Šā panta pirmā un otrā daļa neliedz kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības un kontroles institūcijām
atbilstoši tām šajā likumā noteiktajai kompetencei apmainīties ar ierobežotas pieejamības informāciju savstarpēji vai ar
citas dalībvalsts kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības institūcijām un Eiropas Centrālo banku, saglabājot
sniegtajai informācijai ierobežotas pieejamības informācijas statusu.
(4) Kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības un kontroles institūcijas šā panta trešajā daļā saņemto informāciju
ir tiesīgas izmantot vienīgi uzraudzības funkciju veikšanai:
1) lai pārliecinātos par kredītiestāžu un finanšu iestāžu darbības atbilstību šim likumam un citiem tiesību aktiem
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā un
prudenciālā regulējuma un kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības (tostarp sankciju piemērošanas) jomā;
2) lai pieņemtu likumā noteiktos lēmumus, tostarp lēmumus par uzraudzības pasākumu veikšanu un sankciju
piemērošanu;
3) tiesvedības procesā, kurā tiek apstrīdēti kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības institūciju izdotie
administratīvie akti vai faktiskā rīcība vai izskatīti strīdi saistībā ar publisko tiesību līgumiem;
4) tiesvedībā, kas uzsākta saskaņā ar īpašiem noteikumiem, kas paredzēti Eiropas Savienības tiesību aktos,
kuri pieņemti noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas
jomā vai prudenciālā regulējuma un kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības jomā.
(5) Šā panta pirmā un otrā daļa, neskarot šā likuma 
30.
 panta piekto daļu, neliedz uzraudzības un kontroles
institūcijām veikt informācijas apmaiņu ar fiziskajām vai juridiskajām personām, kuras veic savu profesionālo darbību
atbilstoši šā likuma 
3.
 panta pirmās daļas 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12. un 13. punktam, saglabājot sniegtajai
informācijai ierobežotas pieejamības informācijas statusu.
(6) Šā panta pirmā un otrā daļa neliedz uzraudzības un kontroles institūcijām atbilstoši to kompetencei sniegt to
rīcībā esošo informāciju, saglabājot tai ierobežotas pieejamības informācijas statusu, valsts iestādēm, kuru
kompetencē ietilpst noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma vai proliferācijas finansēšanas un ar to saistītu
noziedzīgu nodarījumu novēršana vai izmeklēšana:
1) procesa virzītājam — atbilstoši 
Kriminālprocesa likumam
;
2) operatīvās darbības subjektiem — atbilstoši to darbību reglamentējošiem normatīvajiem aktiem;
3) Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojam;
4) parlamentārās izmeklēšanas komisijām, revīzijas palātām un citām par izmeklēšanu atbildīgām struktūrām,
ja tām normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā ir piešķirtas pilnvaras izmeklēt vai pārbaudīt Finanšu un kapitāla
tirgus komisijas darbību. Ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to neizpauž bez nepārprotamas to
kompetento iestāžu piekrišanas, kuras to ir izpaudušas, un izpauž vienīgi tādiem nolūkiem, kādiem minētās
iestādes devušas savu piekrišanu.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
47.
2
 pants. Informācijas apmaiņa un sadarbība starp kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības un
kontroles institūcijām
46
/
71
(1) Kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības institūcijas sadarbojas cita ar citu, piemērojot šo likumu un uz tā
pamata izdotos normatīvos aktus, tostarp pieprasījumu iesniegušās uzraudzības institūcijas uzdevumā pieprasījuma
saņēmēja uzraudzības institūcija veic izmeklēšanu un apmainās ar tajā iegūto informāciju ar pieprasījumu iesniegušo
uzraudzības institūciju.
(2) Kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības institūcijas ir tiesīgas slēgt informācijas apmaiņas līgumus ar
ārvalsts kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības institūcijām, ja šīs ārvalsts normatīvie akti par ierobežotas
pieejamības informācijas izpaušanu paredz atbildību, kas ir līdzvērtīga Latvijas Republikas normatīvajos aktos
noteiktajai atbildībai par minēto pārkāpumu. Šāda informācija izmantojama, lai veiktu kredītiestāžu un finanšu iestāžu
uzraudzību vai attiecīgajām institūcijām likumā noteiktās funkcijas.
(3) Saņemto informāciju kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības institūcijas un attiecīgās ārvalsts institūcijas
ir tiesīgas izpaust ar kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības institūciju rakstveida piekrišanu un nolūkam, kādam
šī piekrišana dota.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
48.pants. Aizliegums izpaust informāciju
(1) Šā likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijām, to amatpersonām un darbiniekiem nav tiesību
informēt šā likuma subjektu klientus un patiesos labuma guvējus, kā arī citas personas par to, ka Finanšu izlūkošanas
dienestam ir sniegtas ziņas par klientu, darījumu pārraudzību klienta kontā un neparastiem vai aizdomīgiem darījumiem
un var tikt veikta vai tiek veikta šo ziņu analīze vai pirmstiesas kriminālprocess saistībā ar noziedzīgu nodarījumu
izdarīšanu, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma un proliferācijas finansēšanu vai šo darbību
mēģinājumu.
(2) Šā panta pirmajā daļā uzraudzības un kontroles institūcijām noteiktie aizliegumi neattiecas uz gadījumiem, kad
tās sniedz informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai vai tiesai, un uz gadījumiem, kad likuma
subjekts ir atturējies no darījuma veikšanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Grozījums
pirmajā daļā par vārdu "neparastiem vai" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
49.pants. Uzraudzības un kontroles institūciju atbrīvošana no atbildības
Ziņošana Finanšu izlūkošanas dienestam šajā nodaļā noteiktajā kārtībā nav uzskatāma par neizpaužamu ziņu
izpaušanu, un saistībā ar to šā likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijām, to amatpersonām un
darbiniekiem neiestājas juridiskā atbildība neatkarīgi no tā, vai noziedzīgs nodarījums, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas, terorisma un proliferācijas finansēšanas vai šo darbību mēģinājuma, vai cita ar to saistīta
noziedzīga nodarījuma fakts pirmstiesas kriminālprocesā un tiesā tiek vai netiek pierādīts.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
IX nodaļa
Finanšu izlūkošanas dienests
(Nodaļas nosaukums grozīts ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
50. pants. Finanšu izlūkošanas dienesta juridiskais statuss
(1) Finanšu izlūkošanas dienests ir Ministru kabineta pārraudzībā esoša tiešās pārvaldes iestāde, kas saskaņā ar
šo likumu veic neparastu un aizdomīgu darījumu un citas saņemtās informācijas kontroli un iegūst, saņem, reģistrē,
apstrādā, apkopo, uzglabā, analizē un sniedz pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai un tiesai informāciju,
kuru var izmantot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma un proliferācijas finansēšanas vai šo darbību
mēģinājuma, vai cita ar to saistīta noziedzīga nodarījuma novēršanai, atklāšanai, pirmstiesas kriminālprocesam vai
iztiesāšanai.
(2) Finanšu izlūkošanas dienests ir vadošā iestāde, kuras mērķis ir novērst iespēju izmantot Latvijas Republikas
finanšu sistēmu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai un terorisma un proliferācijas finansēšanai.
(3) Finanšu izlūkošanas dienests savā darbībā ir neatkarīgs.
47
/
71
(4) Ministru kabinets institucionālo pārraudzību īsteno ar iekšlietu ministra starpniecību. Pārraudzība neattiecas uz
Finanšu izlūkošanas dienestam noteikto uzdevumu un tiesību īstenošanu, kā arī Finanšu izlūkošanas dienesta
iekšējās organizācijas jautājumiem, tostarp iekšējo normatīvo aktu izdošanu, uzziņas sagatavošanu un lēmumiem,
kuri attiecas uz nodarbinātajiem.
(5) Finanšu izlūkošanas dienests lēmumus, kas saistīti ar tā tiesībām un pienākumiem, pieņem neatkarīgi,
pamatojoties uz likumu.
(6) Finanšu izlūkošanas dienestu finansē no valsts budžeta.
(7) Finanšu izlūkošanas dienestam ir valsts budžeta konts Valsts kasē, zīmogs ar papildinātā mazā valsts ģerboņa
attēlu un pilnu Finanšu izlūkošanas dienesta nosaukumu.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums pirmajā daļā par vārdu "neparastu un" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
50.
1
 pants. Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieks
(1) Finanšu izlūkošanas dienestu vada un pārstāv tā priekšnieks. Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka
prombūtnes laikā viņa pienākumus pilda Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka vietnieks, un viņam šajā laikā ir
tādas pašas pilnvaras kā priekšniekam.
(2) Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieku pēc Ministru kabineta ieteikuma uz pieciem gadiem amatā ieceļ
Saeima. Viena un tā pati persona par Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieku var būt ne vairāk kā divus termiņus
pēc kārtas.
(3) Uz Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka amatu Ministru kabinets izsludina atklātu konkursu. Ministru
kabinets nosaka Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka amata pretendentu pieteikšanās nosacījumus un kārtību,
kā arī pretendentu atlases un vērtēšanas kārtību.
(4) Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka amata pretendentu atlasi veic komisija, kuru vada Valsts kancelejas
direktors. Komisijas sastāvā ir Valsts kancelejas direktors, ģenerālprokurors vai viņa deleģēts pārstāvis, iekšlietu
ministrs vai viņa deleģēts pārstāvis, finanšu ministrs vai viņa deleģēts pārstāvis, 
Satversmes
 aizsardzības biroja
direktors un Valsts drošības dienesta priekšnieks, kā arī ar padomdevēja tiesībām piedalās ne vairāk kā trīs Finanšu
sektora attīstības padomes deleģēti pārstāvji. Komisijas izveides, darbības un lēmumu pieņemšanas kārtību nosaka
Ministru kabinets.
(5) Komisijas sekretariāta funkcijas veic Valsts kanceleja.
(6) Par Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieku var būt persona, kura atbilst 
Valsts civildienesta likumā
noteiktajām obligātajām ierēdņa amata prasībām un:
1) ir ar nevainojamu reputāciju;
2) pārvalda vismaz divas svešvalodas;
3) ieguvusi augstāko profesionālo vai akadēmisko izglītību (izņemot pirmā līmeņa profesionālo izglītību) un
jurista vai ekonomista kvalifikāciju vai kvalifikāciju finanšu vadībā, kā arī uzkrājusi amatam atbilstošu darba
pieredzi un pieredzi vadošā amatā;
4) atbilst likumā noteiktajām prasībām, lai saņemtu speciālo atļauju pieejai valsts noslēpumam;
5) nepiedalās politisko partiju vai to apvienību darbībā;
6) kurai nav piemērota sankcija par normatīvo aktu pārkāpumu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas vai starptautisko un nacionālo sankciju jomā.
(7) Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieks pilda 
Valsts pārvaldes iekārtas likumā
 noteiktās tiešās pārvaldes
iestādes vadītāja funkcijas, kā arī:
1) bez īpaša pilnvarojuma pārstāv Finanšu izlūkošanas dienestu; 
48
/
71
2) bez īpaša saskaņojuma izdod Finanšu izlūkošanas dienesta iekšējos normatīvos aktus;
3) nosaka lietu izskatīšanas un lēmumu pieņemšanas piekritību un kārtību Finanšu izlūkošanas dienestā;
4) nosaka ierēdņu un darbinieku amatus Finanšu izlūkošanas dienestā;
5) ne retāk kā reizi gadā iesniedz Ministru kabinetam, Saeimai un Finanšu sektora attīstības padomei ziņojumu
par Finanšu izlūkošanas dienesta darbības rezultātiem iepriekšējā kalendāra gadā, personālpolitikas attīstību
un budžeta līdzekļu izlietojumu.
(8) Uz Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieku neattiecas citos normatīvajos aktos noteiktais par iestādes
vadītāja darbības un tās rezultātu novērtēšanu, disciplināro atbildību, kā arī citas Finanšu izlūkošanas dienesta
priekšnieka neatkarību ierobežojošas tiesību normas, izņemot normas par viņa atstādināšanu no amata.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
50.
2
 pants. Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka atstādināšana no amata, pilnvaru izbeigšanās un
atbrīvošana no amata
(1) Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieku atstādina no amata normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā un
gadījumos. Lēmumu par Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka atstādināšanu no amata pieņem šā likuma
50.
1
 panta ceturtajā daļā minētā komisija.
(2) Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka pilnvaras bez īpaša lēmuma izbeidzas:
1) mēneša laikā no dienas, kad viņš Ministru prezidentam un Saeimas priekšsēdētājam iesniedzis iesniegumu
par atteikšanos no amata;
2) beidzoties likumā noteiktajam pilnvaru termiņam;
3) sasniedzot valsts noteikto vecuma pensijas piešķiršanai nepieciešamo vecumu, izņemot gadījumu, kad par
Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka atstāšanu amatā ir pieņemts pamatots Saeimas lēmums;
4) stājoties spēkā nolēmumam, ar kuru viņš sodīts par tīšu noziedzīgu nodarījumu;
5) stājoties spēkā galīgajam nolēmumam par speciālās atļaujas pieejai valsts noslēpumam anulēšanu;
6) sakarā ar viņa nāvi.
(3) Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieku ar Saeimas lēmumu atbrīvo no amata, ja šajā likumā noteiktajā
kārtībā konstatēts, ka viņš:
1) pildot dienesta pienākumus, ir pieļāvis tīšu likumpārkāpumu vai nolaidību, kuras dēļ radīts būtisks kaitējums
valstij vai personai;
2) piedalās politisko partiju vai to apvienību darbībā;
3) nav ievērojis likumā "
Par interešu konflikta novēršanu valsts amatpersonu darbībā
" noteiktos ierobežojumus
un aizliegumus, kuru dēļ radīts kaitējums valstij vai personai;
4) darbnespējas dēļ nav pildījis amata pienākumus ilgāk par četriem mēnešiem pēc kārtas vai sešus mēnešus
viena gada periodā.
(4) Šā panta trešajā daļā minētos iemeslus Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka atbrīvošanai no amata izvērtē
šā likuma 
50.
1
 panta ceturtajā daļā minētā komisija, kuras darbā ar padomdevēja tiesībām piedalās ne vairāk kā trīs
Finanšu sektora attīstības padomes deleģēti pārstāvji.
(5) Ja komisija nekonstatē šā panta trešajā daļā minētos iemeslus Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieka
atbrīvošanai no amata, viņa atbrīvošanas procedūru pārtrauc. Ja komisija konstatē iemeslus Finanšu izlūkošanas
dienesta priekšnieka atbrīvošanai no amata, tā sagatavo attiecīgu lēmumu. Finanšu izlūkošanas dienesta priekšnieks
49
/
71
šo lēmumu 10 dienu laikā no tā paziņošanas dienas var pārsūdzēt Administratīvajā apgabaltiesā.
(6) Administratīvā apgabaltiesa lietu izskata kā pirmās instances tiesa. Lieta tiek izskatīta triju tiesnešu sastāvā.
Tiesa lietu izskata un nolēmumu pieņem 30 dienu laikā pēc pieteikuma saņemšanas. Ja likums nosaka kādas
procesuālās darbības izpildes termiņu, bet, izpildot attiecīgo procesuālo darbību šajā termiņā, netiktu ievērots šajā daļā
noteiktais lietas izskatīšanas un nolēmuma pieņemšanas termiņš, tiesa (tiesnesis) pati nosaka attiecīgās procesuālās
darbības izpildes termiņu. Administratīvās apgabaltiesas nolēmums nav pārsūdzams.
(7) Ja komisijas lēmums nav pārsūdzēts vai ir pārsūdzēts un tiesa atzinusi, ka tas ir tiesisks, komisija lēmumu
nosūta Ministru kabinetam. Ministru kabinets sagatavo un iesniedz Saeimai attiecīgu lēmuma projektu par Finanšu
izlūkošanas dienesta priekšnieka atbrīvošanu no amata. Saeimas lēmums par Finanšu izlūkošanas dienesta
priekšnieka atbrīvošanu no amata nav pārsūdzams.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
51.pants. Finanšu izlūkošanas dienesta pienākumi un tiesības
(1) Finanšu izlūkošanas dienestam ir šādi pienākumi:
1) saņemt, apkopot, uzglabāt, uzkrāt, sistematizēt un analizēt likuma subjektu ziņojumus, kā arī citā veidā
iegūto informāciju, lai konstatētu, vai šī informācija var būt attiecināma uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju,
terorisma un proliferācijas finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu, vai citu ar to saistītu noziedzīgu nodarījumu;
2) sniegt izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai un tiesai informāciju, kuru var izmantot noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas, terorisma un proliferācijas finansēšanas vai šo darbību mēģinājuma, vai cita ar to saistīta
noziedzīga nodarījuma novēršanai, atklāšanai, pirmstiesas kriminālprocesam vai iztiesāšanai;
3) analizēt sniegto ziņojumu kvalitāti, to izmantošanas efektivitāti un informēt par to likuma subjektus un
uzraudzības un kontroles institūcijas;
4) veikt noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma un proliferācijas finansēšanas vai šādu darbību
mēģinājuma paņēmienu analīzi un izpēti, pilnveidot šādu darbību aizkavēšanas un atklāšanas metodes;
5) šajā likumā noteiktajā kārtībā sadarboties ar starptautiskajām un ārvalstu institūcijām, kas nodarbojas ar
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanu;
6) sniegt uzraudzības un kontroles institūcijām informāciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu iegūšanas,
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas raksturīgākajiem paņēmieniem un vietām, lai tiktu
veiktas darbības, kas samazinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas iespējas, nodrošināt uzraudzības un kontroles institūciju darbinieku apmācību jautājumos, kas
saistīti ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanu;
7) sniegt likuma subjektiem un to uzraudzības un kontroles institūcijām šā likuma 
4.panta
 ceturtajā daļā minēto
informāciju un nodrošināt tās atjaunināšanu;
8) pēc uzraudzības un kontroles institūciju pieprasījuma atbilstoši to kompetencei sniegt ziņas par šā likuma
subjektu ziņojumu statistiku, kvalitāti un izmantošanas efektivitāti;
9) ņemot vērā Finanšu izlūkošanas dienesta rīcībā esošo informāciju, sniegt likuma subjektiem, uzraudzības un
kontroles institūcijām, pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm un prokuratūrai rekomendācijas, lai samazinātu
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas iespējas;
10) apkopot un publicēt informāciju par Finanšu izlūkošanas dienesta darba rezultātiem, norādot iepriekšējā
gada laikā izmeklēto gadījumu un kriminālvajāšanai nodoto personu skaitu, par noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas vai terorisma un proliferācijas finansēšanas noziedzīgiem nodarījumiem notiesāto personu skaitu,
apturēto un konfiscēto līdzekļu apjomu;
11) informēt uzraudzības un kontroles institūcijas par atklātajiem likuma subjektu pieļautajiem šā likuma
prasību pārkāpumiem;
12) apkopot un iesniegt Finanšu izlūkošanas dienesta Konsultatīvajai padomei šā panta pirmās daļas 8.punktā
minēto statistisko informāciju, kā arī efektivitātes izvērtēšanas nolūkā apkopojošu statistiku par veiktajām
darbībām noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas un
50
/
71
apkarošanas jomā, tai skaitā par aizdomīgiem vai neparastiem darījumiem sniegto ziņojumu kvalitāti;
13) izstrādāt likuma subjektiem ieteikumus un veikt pasākumus, lai mazinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas riskus, tai skaitā lemjot par ziņošanu par neparastu vai
aizdomīgu darījumu veikšanu un atturēšanos no darījumu veikšanas pēc likuma subjekta iniciatīvas;
14) analizēt noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanu
regulējošos normatīvos aktus, sagatavot priekšlikumus šo normatīvo aktu pilnveidošanai, organizēt un veikt
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas risku novērtēšanu, kā arī
izstrādāt priekšlikumus šo risku līmeņa mazināšanai;
14
1
) savākt un apkopot statistisko informāciju, kas nepieciešama nacionālajam un Eiropas Savienības risku
novērtējumam un citiem risku novērtējumiem, kurus izstrādā starptautiskās organizācijas vai institūcijas, kā arī
Eiropas Padomes Ekspertu komitejas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
novēršanas pasākumu izvērtēšanā 
(Moneyval)
 sagatavotajām statistikas tabulām, vajadzības gadījumā savākto
informāciju saskaņojot;
15) uzturēt Finanšu izlūkošanas dienesta mājaslapā internetā vispārīga rakstura informāciju par aktuālajām
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma un proliferācijas finansēšanas un ar tām saistīto noziedzīgo
nodarījumu tipoloģijām;
16) sniegt uzraudzības un kontroles institūcijām detalizētu informāciju par aktuālajām noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas, terorisma un proliferācijas finansēšanas un ar tām saistīto noziedzīgo nodarījumu tipoloģijām;
17) koordinēt sadarbības koordinācijas grupu saskaņā ar šā likuma 
55.
 pantu.
(2) Finanšu izlūkošanas dienestam ir šādas tiesības:
1) šajā likumā noteiktajos gadījumos dot rīkojumu likuma subjektam iesaldēt darījumu vai noteikta veida debeta
operācijas klienta kontā;
2) šajā likumā noteiktajos gadījumos dot rīkojumu valsts informācijas sistēmas pārzinim vai vērsties
zemesgrāmatu nodaļā ar lūgumu veikt pasākumus, lai nepieļautu līdzekļu pārreģistrāciju;
3) dot norādījumu likuma subjektiem par klienta identifikācijas un izpētes gaitā iegūto dokumentu glabāšanas
termiņa pagarināšanu;
4) pieprasīt un saņemt informāciju no likuma subjektiem, valsts institūcijām, kā arī no atvasinātām publiskām
personām un to institūcijām;
5) sniegt informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai, tiesai, uzraudzības un kontroles
institūcijām;
6) apmainīties ar informāciju ar ārvalstu institūcijām, kuru pienākumi ir līdzīgi Finanšu izlūkošanas dienesta
pienākumiem;
7) noteikt statistikas nolūkiem uzkrājamo informāciju, pieprasīt un saņemt no pirmstiesas izmeklēšanas
iestādēm, prokuratūras, tiesas, Iekšlietu ministrijas un Tieslietu ministrijas, arī Tiesu administrācijas, to rīcībā
esošo informāciju par veikto darbību rezultātiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā, tostarp arī statistiku par pirmstiesas izmeklēšanas,
kriminālvajāšanas, iztiesāšanas rezultātiem, aresta uzlikšanu mantai un konfiskācijas apjomu, starptautisko
sadarbību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas jomā, kā arī
informāciju par tādiem noziedzīgiem nodarījumiem, ar kuriem var tikt iegūti un legalizēti noziedzīgi iegūti līdzekļi
vai finansēts terorisms un proliferācija;
7
1
) pieprasīt un saņemt no valsts institūcijām un uzraudzības un kontroles institūcijām statistisko informāciju,
kas nepieciešama nacionālajam un Eiropas Savienības risku novērtējumam un citiem risku novērtējumiem,
kurus izstrādā starptautiskās organizācijas vai institūcijas, kā arī Eiropas Padomes Ekspertu komitejas
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas pasākumu izvērtēšanā 
(Moneyval)
sagatavotajām statistikas tabulām;
7
2
) sniegt ieteikumus valsts informācijas sistēmu izstrādei un attīstīšanai, lai uzkrātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu
51
/
71
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas apkarošanas statistiskajai uzskaitei nepieciešamos
datus;
7
3
) saņemt un apkopot makroekonomisku un krimināltiesisku pētījumu rezultātus, kuri nepieciešami noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas un apkarošanas
novērtēšanai, ja nepieciešams, arī pētījumu veikšanai, piesaistot ārpakalpojuma sniedzējus;
8) pieprasīt un saņemt no šā likuma subjektiem un uzraudzības un kontroles institūcijām informāciju, kas
nepieciešama nacionālajam un Eiropas Savienības risku novērtējumam un citiem risku novērtējumiem, kurus
izstrādā starptautiskās organizācijas vai institūcijas, kā arī Eiropas Padomes Ekspertu komitejas noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas pasākumu izvērtēšanā 
(Moneyval)
sagatavotajām statistikas tabulām;
9) neizdot rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu, ja ir objektīvi iemesli uzskatīt, ka šāda rīcība negatīvi ietekmētu
operatīvās darbības pasākumus, pirmstiesas izmeklēšanu, Finanšu izlūkošanas dienesta sniegto analīzi vai
varētu apdraudēt personas dzīvību vai veselību vai citos ārkārtējos apstākļos vai ja šāda rīcība būtu acīmredzami
nesamērīga ar fiziskās vai juridiskās personas tiesiskajām interesēm;
10) piedalīties finanšu izlūkošanas vienību organizācijas Egmonta grupas, Eiropas Savienības finanšu
izlūkošanas vienību 
(FIU)
 platformas sanāksmēs, izmantot aizsargātus komunikāciju kanālus, kā arī
tehnoloģijas, lai identificētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
tendences un riskus valsts un starptautiskā līmenī, kā arī, nodrošinot personas datu aizsardzību, salīdzināt
savā rīcībā esošos datus ar citu valstu šādu pašu dienestu rīcībā esošajiem datiem, lai atklātu interesējošos
subjektus, tai skaitā citās valstīs, un identificētu viņu līdzekļu, tai skaitā noziedzīgi iegūto, apmērus;
11) savu uzdevumu ietvaros pieaicināt ekspertus finanšu izlūkošanas konsultāciju sniegšanai par Finanšu
izlūkošanas dienesta uzdotajiem jautājumiem;
12) nodot pieaicinātajam ekspertam informāciju, kas nepieciešama atzinuma sniegšanai. Pieaicinātais eksperts
tiek brīdināts par aizliegumu izpaust viņam nodoto informāciju un normatīvajos aktos noteikto atbildību par
informācijas nelikumīgu izpaušanu;
13) sniegt uzraudzības un kontroles institūcijām atbilstoši to kompetencei ziņas par likuma subjektu ziņojumu
statistiku, kvalitāti un izmantošanas efektivitāti;
14) pieprasīt, saņemt, apstrādāt un glabāt no Konsultatīvās padomes sastāvā iesaistītajām institūcijām
informāciju par veikto stratēģisko analīzi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
13.08.2014.
, 
11.06.2015.
, 
26.10.2017.
, 
26.04.2018.
, 
01.11.2018.
 un
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Grozījums pirmās daļas 
12. punktā
 par vārdu "aizdomīgiem vai
neparastiem darījumiem sniegto ziņojumu kvalitāti" aizstāšanu ar vārdiem "aizdomīgiem darījumiem sniegto ziņojumu
vai citas iesniegtās informācijas kvalitāti" un 13. punktā par vārdu "neparastu vai" izslēgšanu stājas spēkā
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
52.pants. Finanšu izlūkošanas dienesta atbildība
Ja šajā likumā noteiktie rīkojumi doti atbilstoši šā likuma prasībām, Finanšu izlūkošanas dienestam un tā
amatpersonām neiestājas juridiskā, tajā skaitā civiltiesiskā atbildība par rīkojuma sekām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
53.pants. Informācijas aizsardzība Finanšu izlūkošanas dienestā
(1) Finanšu izlūkošanas dienests tā rīcībā esošo informāciju drīkst izmantot tikai šajā likumā paredzētajiem
mērķiem un šajā likumā noteiktajā kārtībā. Finanšu izlūkošanas dienesta darbinieks, kas izmantojis šo informāciju
citiem mērķiem vai izpaudis to personām, kurām nav tiesību saņemt attiecīgo informāciju, saucams pie
kriminālatbildības 
Krimināllikumā
 noteiktajā kārtībā.
(2) Informācija, kura Finanšu izlūkošanas dienestā iegūta ģenerālprokurora un īpaši pilnvarotu prokuroru
uzraudzības kārtībā, nav nododama operatīvās darbības subjektu, pirmstiesas izmeklēšanas iestāžu, prokuratūras vai
tiesas rīcībā vai izmantojama to vajadzībām.
(3) Finanšu izlūkošanas dienests veic nepieciešamos administratīvos, tehniskos un organizatoriskos pasākumus,
52
/
71
lai nodrošinātu informācijas aizsardzību, novērstu neatļautu piekļūšanu informācijai, neatļautu tās grozīšanu,
izplatīšanu vai iznīcināšanu. Informāciju par darījumiem Finanšu izlūkošanas dienestā glabā vismaz piecus gadus.
Finanšu izlūkošanas dienestā saņemtās informācijas apstrāde netiek iekļauta Datu valsts inspekcijas personas datu
apstrādes reģistrā. Lai sabiedrības interesēs nodrošinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanu, neapdraudētu vai neietekmētu izmeklēšanas procesu gaitu, Finanšu
izlūkošanas dienestam, izvērtējot nepieciešamību un samērīgumu, ir tiesības aizliegt vai ierobežot datu subjekta
tiesības piekļūt saviem datiem Finanšu izlūkošanas dienestā, tai skaitā datu labošanai un dzēšanai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
X nodaļa
Finanšu izlūkošanas dienesta sadarbība ar valsts un pašvaldību institūcijām
(Nodaļas nosaukums grozīts ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
54.pants. Valsts un pašvaldību institūciju sadarbības pienākums
Visām valsts un pašvaldību institūcijām ir pienākums Ministru kabineta noteiktajā kārtībā sniegt Finanšu
izlūkošanas dienestam tā funkciju veikšanai pieprasīto informāciju. Veicot informācijas apmaiņu ar Finanšu
izlūkošanas dienestu, personai, kura veic datu apstrādi, ir aizliegts izpaust citām juridiskajām vai fiziskajām personām
informācijas apmaiņas faktu un informācijas saturu, izņemot gadījumus, kad informācija tiek sniegta pirmstiesas
izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai vai tiesai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
55. pants. Finanšu izlūkošanas dienesta sadarbība ar operatīvās darbības subjektiem, izmeklēšanas
iestādēm, prokuratūru, tiesu, Valsts ieņēmumu dienestu un likuma subjektiem
(1) Finanšu izlūkošanas dienests sniedz informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai vai tiesai, ja
šī informācija rada pamatotas aizdomas, ka attiecīgā persona ir izdarījusi noziedzīgu nodarījumu, tajā skaitā veikusi
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma un proliferācijas finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu.
(1
1
) Finanšu izlūkošanas dienests var sniegt informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai, tiesai,
operatīvās darbības subjektiem vai Valsts ieņēmumu dienestam, ja, pēc Finanšu izlūkošanas dienesta ieskata, šo
informāciju attiecīgās institūcijas var izmantot tām normatīvajos aktos noteikto uzdevumu veikšanai.
(2) Finanšu izlūkošanas dienests koordinē operatīvās darbības subjektu, izmeklēšanas iestāžu, prokuratūras,
Valsts ieņēmumu dienesta (turpmāk — iesaistītās institūcijas), kā arī likuma subjektu sadarbību. Sadarbību koordinē,
sasaucot sadarbības koordinācijas grupu. Sadarbības koordinācijas grupu sasauc Finanšu izlūkošanas dienests pēc
savas iniciatīvas vai tad, ja to ierosina vismaz viena no iesaistītajām institūcijām. Ja nepieciešams, sadarbības
koordinācijas grupā var pieaicināt likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijas pārstāvi.
(3) Sadarbības mērķis ir veicināt iesaistītajām institūcijām, likuma subjektiem un uzraudzības un kontroles
institūcijām normatīvajos aktos noteikto uzdevumu efektīvu izpildi, lai izbeigtu darījuma attiecības ar klientu, sniegtu
ziņojumu par aizdomīgu vai neparastu darījumu, pieprasītu informāciju saskaņā ar citiem normatīvajiem aktiem vai
sagatavotos citu normatīvajos aktos noteikto uzdevumu veikšanai.
(4) Iesaistītās institūcijas, likuma subjekti un uzraudzības un kontroles institūcijas pēc savas iniciatīvas sadarbības
koordinācijas grupas ietvaros ir tiesīgas apmainīties ar informāciju, kas attiecas uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizāciju, terorisma un proliferācijas finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu vai citu ar to saistītu noziedzīgu
nodarījumu vai aizdomīgu darījumu. Likuma subjektu sniegtā informācija sadarbības ietvaros uzskatāma par tādu, kas
tiek sniegta Finanšu izlūkošanas dienestam šā likuma mērķu sasniegšanai.
(5) Sadarbības koordinācijas grupas ietvaros iesaistītās institūcijas, likuma subjekti un uzraudzības un kontroles
institūcijas ir tiesīgas izskatīt arī konkrētas situācijas, kurās notiek pārbaudes vai izmeklēšana, un apmainīties ar
informāciju, ievērojot normatīvos aktus, kas nosaka attiecīgās pārbaudes vai izmeklēšanas veikšanu.
(6) Attiecībā uz atbildību par šajā pantā paredzētās informācijas apmaiņu sadarbības koordinācijas grupas ietvaros
piemērojama šā likuma 
40.
 panta pirmā un otrā daļa. Šajā nodaļā paredzētā informācijas apmaiņa neietekmē šā
likuma
 IV nodaļā
 noteikto ziņošanas pienākumu.
(7) Attiecībā uz sadarbības koordinācijas grupā atklātās informācijas tālāku izpaušanu ievēro attiecīgajos
53
/
71
normatīvajos aktos noteiktās informācijas aizsardzību regulējošās prasības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.04.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Grozījums
trešajā daļā par vārdu "vai neparastu" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
56.pants. Informācijas pieprasījumu apmierināšana
(1) Finanšu izlūkošanas dienests atbilstoši šajā likumā, tai skaitā arī 
62.
 pantā, noteiktajām prasībām sniedz tā
rīcībā esošo informāciju pēc operatīvās darbības subjektu, izmeklēšanas iestāžu vai prokuratūras pieprasījuma
operatīvās darbības procesā vai kriminālprocesā, kā arī pēc tiesas pieprasījuma kriminālprocesā. Informācijas
pieprasījumu un atbildi uz to var nosūtīt elektroniski. Papildus Finanšu izlūkošanas dienests saskaņā ar noslēgto
divpusējo līgumu pārbaudes nolūkā pēc operatīvās darbības subjektu, izmeklēšanas iestāžu vai prokuratūras
pieprasījuma operatīvās darbības procesā vai kriminālprocesā sniedz ziņas par personu vai tās kontu, ja ir pamatotas
aizdomas, ka attiecīgā persona ir saistīta ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma un proliferācijas
finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu vai citu ar šīm darbībām saistītu noziedzīgu nodarījumu, vai arī tās rīcībā varētu
būt noziedzīgi iegūti līdzekļi. Informācijas pieprasījumā un atbildē uz to personas dati tiek šifrēti, tos pseidonimizējot.
(1
1
) Finanšu izlūkošanas dienests pēc valsts drošības iestādes pieprasījuma sniedz tā rīcībā esošo informāciju par
personu, kura:
1) 
Imigrācijas likumā
 noteiktajā kārtībā ir pieprasījusi uzturēšanās atļauju, un pastāv pamatotas aizdomas, ka šī
persona var radīt draudus valsts drošībai vai sabiedriskajai kārtībai un drošībai un iespējama saistība ar
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma un proliferācijas finansēšanu;
2) 
Stratēģiskas nozīmes preču aprites likumā
 noteiktajā kārtībā ir pieprasījusi stratēģiskas nozīmes preču
licenci, un pastāv pamatotas aizdomas par šīs personas aizdomīgu darījumu ar stratēģiskas nozīmes precēm
un iespējama saistība ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma un proliferācijas finansēšanu;
3) ir starptautiskos pasažieru, kravas vai pasta gaisa pārvadājumus nodrošinošas lidostas, starptautiskos
pasažieru, kravas vai pasta gaisa pārvadājumus veicošo gaisa kuģu ekspluatanta un aeronavigācijas
pakalpojumu sniedzēja īpašnieks (patiesā labuma guvējs) vai darbinieks, kas ieņem vadošu amatu vai ar saviem
lēmumiem var būtiski ietekmēt uzņēmuma darbību, un pastāv pamatotas aizdomas, ka šī persona var radīt
draudus valsts vai sabiedrības drošībai un ir iespējama tās saistība ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai
terorisma un proliferācijas finansēšanu, un ja valsts drošības iestāde ir saņēmusi informācijas pieprasījumu
saskaņā ar likumu "
Par aviāciju
".
(2) Finanšu izlūkošanas dienests pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma sniedz normatīvajos aktos
paredzēto valsts amatpersonu deklarāciju, kā arī citu likumos paredzēto fizisko personu deklarāciju pārbaudei
nepieciešamo tā rīcībā esošo informāciju, ja ir pamatotas aizdomas, ka šīs personas deklarācijā norādījušas
nepatiesas ziņas par savu mantisko stāvokli vai ienākumiem.
(3) Finanšu izlūkošanas dienests pēc Finanšu un kapitāla tirgus komisijas pieprasījuma sniedz tai normatīvajos
aktos noteikto personu izvērtēšanai nepieciešamo šā dienesta rīcībā esošo informāciju par attiecīgo personu
iespējamu saistību ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma un proliferācijas finansēšanu vai ar tiem
saistītiem noziedzīgiem nodarījumiem.
(4)
 (Izslēgta ar 
26.04.2018
. likumu)
(5) Ja ir objektīvi iemesli uzskatīt, ka informācijas sniegšana, pamatojoties uz šā panta pirmajā, 1.
1
, otrajā un
trešajā daļā minēto institūciju pieprasījumu, negatīvi ietekmētu notiekošo operatīvo darbību, pirmstiesas izmeklēšanu,
Finanšu izlūkošanas dienesta sniegto analīzi vai varētu apdraudēt personas dzīvību vai veselību vai citos ārkārtējos
apstākļos vai ja informācijas izpaušana būtu acīmredzami nesamērīga ar fiziskās vai juridiskās personas tiesiskajām
interesēm vai neatbilstīga nolūkam, kādam tā pieprasīta, Finanšu izlūkošanas  dienestam nav pienākuma izpildīt
informācijas pieprasījumu.
(6) Finanšu izlūkošanas dienests pēc starptautiska informācijas pieprasījuma ārvalstīs uzsākta kriminālprocesa
ietvaros ir tiesīgs sniegt informāciju ārvalstīs uzsāktā kriminālprocesa virzītājam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
07.06.2012.
, 
11.06.2015.
, 
22.06.2017.
, 
26.10.2017.
, 
26.04.2018.
 un
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
57.pants. Atbildība par informācijas pieprasīšanu
54
/
71
(1) Par informācijas pieprasīšanas pamatotību ir atbildīgs tās pieprasītājs.
(2) Finanšu izlūkošanas dienesta sniegto informāciju drīkst publiskot ar brīdi, kad attiecīgā persona tiek saukta pie
kriminālatbildības vai agrāk, ja tas nepieciešams kriminālprocesa mērķa sasniegšanai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.04.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
58. pants. Informācijas izmantošana
(1) Informāciju, kuru šajā nodaļā minētās valsts institūcijas saņem no Finanšu izlūkošanas dienesta, drīkst
izmantot tikai tam mērķim, kuram attiecīgā informācija saņemta. Par informācijas izmantošanas, pirmstiesas
izmeklēšanas vai veiktās pārbaudes rezultātiem valsts institūcijas sniedz Finanšu izlūkošanas dienestam informāciju.
(2) Finanšu izlūkošanas dienests informāciju, kuru tas saņem no šā likuma 
62. panta
 pirmajā un ceturtajā daļā
minētajām iestādēm un institūcijām, var izpaust ar šo iestāžu un institūciju iepriekšēju piekrišanu un abpusēji
saskaņotam izmantošanas mērķim.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
XI nodaļa
Finanšu izlūkošanas dienesta Konsultatīvā padome
(Nodaļas nosaukums grozīts ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
59.pants. Finanšu izlūkošanas dienesta Konsultatīvās padomes uzdevums
Lai sekmētu Finanšu izlūkošanas dienesta darbību un koordinētu tā sadarbību ar pirmstiesas izmeklēšanas
iestādēm, prokuratūru, tiesu un šā likuma subjektiem, tiek izveidota Finanšu izlūkošanas dienesta Konsultatīvā
padome (turpmāk — Konsultatīvā padome), kurai ir šādi uzdevumi:
1) koordinēt valsts institūciju, likuma subjektu un to uzraudzības un kontroles institūciju sadarbību šā likuma
prasību izpildē;
2) izstrādāt ieteikumus Finanšu izlūkošanas dienestam šajā likumā paredzēto pienākumu veikšanai;
3) sagatavot un iesniegt Finanšu izlūkošanas dienestam ieteikumus par neparasta darījuma pazīmju saraksta
grozīšanu;
4) sniegt ieteikumus Finanšu izlūkošanas dienesta darbības pilnveidošanai;
5) izskatīt informāciju par darbībām noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas un apkarošanas jomā, tai skaitā par iepriekšējā gadā paveikto, kas saistīts ar likuma
subjektu uzraudzību un kontroli, kā arī par aizdomīgiem un neparastiem darījumiem sniegto ziņojumu kvalitāti;
6) pieprasīt no Konsultatīvās padomes sastāvā iesaistītajām institūcijām informāciju un izskatīt šo institūciju
sniegto informāciju par to rīcību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas jomā, Konsultatīvās padomes ietvaros apmainīties ar informāciju par noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas riskiem, tendencēm un lietām, kā arī sniegt
ieteikumus šo institūciju rīcības pilnveidošanai;
7) informēt Finanšu sektora attīstības padomi par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas globālajām tendencēm un to ietekmi nacionālajā līmenī.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
01.11.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 
3.
punkta
 jaunā redakcija un grozījums 5. punktā par vārdu "un neparastiem" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un
iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
60.pants. Konsultatīvās padomes sastāvs
(1) Konsultatīvās padomes sastāvā:
55
/
71
1) divus pārstāvjus, tajā skaitā vienu no Valsts ieņēmumu dienesta, norīko finanšu ministrs;
2) pa vienam pārstāvim norīko:
a) iekšlietu ministrs,
b) tieslietu ministrs,
c) Latvijas Banka,
d) Finanšu un kapitāla tirgus komisija,
e) Finanšu nozares asociācija,
f) Latvijas Apdrošinātāju asociācija,
g) Latvijas Zvērinātu revidentu asociācija,
h) Latvijas Zvērinātu notāru padome,
i) Latvijas Zvērinātu advokātu padome,
j) Augstākā tiesa,
k) ģenerālprokurors.
(2) Konsultatīvās padomes sēdes sasauc un vada, kā arī to darba kārtību nosaka Finanšu izlūkošanas dienesta
priekšnieks.
(3) Dalībai Konsultatīvās padomes sēdē var pieaicināt ekspertus.
(4) Konsultatīvās padomes lietvedību nodrošina Finanšu izlūkošanas dienests.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.11.2018.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
XII nodaļa
Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas koordinācija
(Nodaļas nosaukums grozīts ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
61.pants. Koordinējošā institūcija
(1) Koordinējošā institūcija, kuras darbības mērķis ir saskaņot un pilnveidot valsts institūciju un privātā sektora
sadarbību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanā, ir Finanšu
sektora attīstības padome.
(2) Finanšu sektora attīstības padomes sastāvu, funkcijas, uzdevumus, tiesības, lēmumu pieņemšanas kārtību un
darba organizāciju nosaka Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
XIII nodaļa 
Starptautiskā sadarbība
62.pants. Informācijas apmaiņa
(1) Finanšu izlūkošanas dienests drīkst pēc savas iniciatīvas vai atbilstoši lūgumam veikt informācijas apmaiņu ar
56
/
71
ārvalstu pilnvarotajām iestādēm, kuru pienākumi pēc būtības ir līdzīgi šā likuma 
50.panta
 pirmajā daļā un 
51.pantā
minētajiem pienākumiem, kā arī ar ārvalstu vai starptautiskajām terorisma un proliferācijas finansēšanas apkarošanas
institūcijām ar terorismu un proliferāciju saistītu līdzekļu kustības kontroles jautājumos, ja:
1) tiek nodrošināta datu konfidencialitāte un to izmantošana vienīgi savstarpēji saskaņotiem mērķiem;
2) tiek garantēta informācijas izmantošana tikai tādu noziedzīgu nodarījumu novēršanai un atklāšanai, kas ir
krimināli sodāmi Latvijā.
(1
1
) Finanšu izlūkošanas dienests, pamatojoties uz informācijas pieprasījumu, kas saņemts no Apvienoto Nāciju
Organizācijas Drošības padomes un saskaņā ar tās tiesību aktiem izveidotajām palīginstitūcijām (turpmāk — ANO
Drošības padome), drīkst ar Ārlietu ministrijas starpniecību nodot ANO Drošības padomei tās rezolūcijās noteiktā
sankciju režīma īstenošanai nepieciešamo informāciju, ja ir nodrošināta sniegtās informācijas datu konfidencialitāte un
tiek garantēta informācijas izmantošana tikai ANO Drošības padomes rezolūcijās noteiktā sankciju režīma
īstenošanai.
(2) Informācijas apmaiņas veikšanai ar šā panta pirmajā daļā minētajām iestādēm un institūcijām Finanšu
izlūkošanas dienests ir tiesīgs noslēgt sadarbības līgumus, vienojoties par informācijas apmaiņas kārtību un saturu.
Finanšu izlūkošanas dienests ārvalstu pilnvarotajām iestādēm un starptautiskajām institūcijām ir tiesīgs papildus šā
panta pirmajā daļā paredzētajiem noteikt vēl citus sniegtās informācijas izmantošanas ierobežojumus un nosacījumus,
kā arī pieprasīt ziņas par tās izmantošanu. Informācija tiek sniegta analizēšanai, un tās tālākai nodošanai ir
nepieciešama Finanšu izlūkošanas dienesta iepriekšēja piekrišana atbilstoši šā panta pirmās daļas prasībām. Par
saņemtās informācijas izmantošanu Finanšu izlūkošanas dienests, ja tas ir iespējams, informē tās sniedzēju.
(3) Finanšu izlūkošanas dienests, norādot pamatojumu, atsaka informācijas apmaiņu pilnā vai daļējā apjomā vai
atsaka dot piekrišanu informācijas tālākai nodošanai šādos gadījumos:
1) šāda rīcība var kaitēt Latvijas suverenitātei, drošībai, sabiedriskajai kārtībai vai citām valsts interesēm;
2) ir pietiekams pamats uzskatīt, ka persona tiks vajāta vai sodīta rases, reliģijas, pilsonības, etniskās
izcelsmes vai politisko uzskatu dēļ;
3) šāda rīcība būtu nepārprotami nesamērīga attiecībā uz Latvijas valsts vai personas likumīgajām interesēm;
4)
 
(izslēgts ar 
13.06.2019
. likumu).
(4) Finanšu izlūkošanas dienests var pieprasīt arī no citām, šā panta pirmajā daļā neminētajām ārvalstu iestādēm
informāciju, kas nepieciešama, lai analizētu saņemtos ziņojumus par neparastiem vai aizdomīgiem darījumiem.
(5) Ārvalstu izmeklēšanas iestādēm un tiesām Finanšu izlūkošanas dienesta rīcībā esošā informācija tiek sniegta
kārtībā, kāda paredzēta starptautiskajos līgumos par savstarpējo tiesisko palīdzību krimināllietās, un ar tajos norādīto
Latvijas Republikas valsts institūciju starpniecību, turklāt tikai par noziedzīgiem nodarījumiem, kas ir krimināli sodāmi
Latvijas Republikā, ja starptautiskajos līgumos par savstarpējo tiesisko palīdzību krimināllietās nav noteikts citādi.
(6) Ja Finanšu izlūkošanas dienests saskaņā ar šā likuma 
30.
 pantu saņem ziņojumu, kas attiecas uz citu
dalībvalsti, tas šo ziņojumu nekavējoties pārsūta attiecīgās dalībvalsts pilnvarotai iestādei, kuras pienākumi pēc
būtības ir līdzīgi šā likuma 
50.
 panta pirmajā daļā un 
51.
 pantā minētajiem pienākumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums ceturtajā daļā par vārdu "ziņojumus par neparastiem vai aizdomīgiem darījumiem" aizstāšanu ar vārdiem
"ziņojumus par aizdomīgiem darījumiem un sliekšņa deklarācijas" stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma
redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
63.pants. Rīkojumu izdošana
(1) Finanšu izlūkošanas dienestam ir tiesības pēc citu valstu pilnvaroto iestāžu vai starptautisko terorisma un
proliferācijas novēršanas institūciju lūguma izdot rīkojumu atbilstoši šā likuma prasībām.
(2) Finanšu izlūkošanas dienestam ir tiesības izdot rīkojumu, ja lūgumā sniegtā informācija rada pamatotas
aizdomas, ka notiek noziedzīgs nodarījums, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija, terorisma un
proliferācijas finansēšana vai šādu darbību mēģinājums, un šāds rīkojums arī būtu izdots, ja šajā likumā paredzētajā
kārtībā būtu saņemts ziņojums par neparastu vai aizdomīgu darījumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Grozījums otrajā daļā par vārdu
57
/
71
"neparastu vai" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas
noteikumu 38. punktu)
XIV nodaļa
Likuma subjekta un Finanšu izlūkošanas dienesta nepamatotas un
nelikumīgas rīcības rezultātā nodarītu zaudējumu atlīdzināšana
(Nodaļa 
07.06.2012
. likuma redakcijā. Nodaļas nosaukums grozīts ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
64.pants. Nepamatota rīcība
(1) Likuma subjekta rīcība ir nepamatota, ja tas lēmuma pieņemšanas brīdī rīkojies labā ticībā atbilstoši šā likuma
noteikumiem, taču vēlāk ir radies viens no šā likuma 
68.pantā
 noteiktajiem zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskajiem
pamatiem.
(2) Finanšu izlūkošanas dienesta rīcība ir nepamatota, ja tas rīkojies atbilstoši šā likuma noteikumiem, taču vēlāk ir
radies viens no šā likuma 
68.pantā
 noteiktajiem zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskajiem pamatiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
65.pants. Nelikumīga rīcība
(1) Likuma subjekta rīcība ir nelikumīga, ja tā neatbilst šā likuma noteikumiem.
(2) Finanšu izlūkošanas dienesta rīcība ir nelikumīga, ja tas, izdodot rīkojumu, ir pārkāpis šā likuma noteikumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
66.pants. Zaudējums
Zaudējums ir mantiski novērtējams pametums, kas personai radies Finanšu izlūkošanas dienesta vai likuma
subjekta nepamatotas vai nelikumīgas rīcības rezultātā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
67.pants. Cēloņsakarība
(1) Tiesības uz zaudējuma atlīdzinājumu rodas, ja starp likuma subjekta vai Finanšu izlūkošanas dienesta
nepamatotu vai nelikumīgu rīcību un personai nodarīto zaudējumu pastāv tieša cēloņsakarība — objektīva saikne starp
likuma subjekta vai Finanšu izlūkošanas dienesta rīcību un tās radītajām laika ziņā sekojošām zaudējumu nodarošām
sekām, proti, minētā rīcība ir galvenais faktors, kas nenovēršami radījis šīs sekas.
(2) Cēloņsakarība nepastāv, ja tāds pats zaudējums būtu radies, arī neiestājoties kādam no zaudējumu
atlīdzināšanas tiesiskajiem pamatiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
68.pants. Zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskais pamats
(1) Zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskais pamats ir šāds:
1) saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 pirmās daļas noteikumiem izdots Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojums
izbeigt atturēšanos no darījumu veikšanas;
2) atbilstoši šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 2.punktam likuma subjektam izsniegts Finanšu izlūkošanas
dienesta paziņojums par to, ka šis dienests nav konstatējis pamatu izdot šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas
1.punktā minēto rīkojumu;
58
/
71
2
1
) atbilstoši šā likuma 
32.
2 
panta
 ceturtās daļas 2.punktam likuma subjektam izsniegts Finanšu izlūkošanas
dienesta rīkojums, ar kuru paziņo, ka turpmāka līdzekļu pagaidu iesaldēšana ir izbeidzama, jo Finanšu
izlūkošanas dienests nav konstatējis pamatu izdot šā likuma 
32.
2 
panta
 ceturtās daļas 1.punktā minēto
rīkojumu;
3) atbilstoši šā likuma 
32.
2 
panta
 sestajai un septītajai daļai izdots Finanšu izlūkošanas dienesta rīkojums
atcelt rīkojumu, kas izdots saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punkta noteikumiem;
4) ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmums, ar kuru tiek atcelts Finanšu izlūkošanas dienesta
rīkojums, kas izdots saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 pirmo daļu vai otrās daļas 1.punktu.
(2) Ja likuma subjekts ir rīkojies nepamatoti, tiesības uz zaudējumu atlīdzinājumu nerodas no brīža, kad tas
saskaņā ar šā likuma 
32.panta
 otro daļu ir ziņojis Finanšu izlūkošanas dienestam, līdz brīdim, kad Finanšu
izlūkošanas dienests saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 pirmo daļu izdevis rīkojumu izbeigt atturēšanos no darījuma
veikšanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
69.pants. Līdzatbildība
Persona nav tiesīga pilnīgi vai daļēji saņemt zaudējuma atlīdzinājumu, ja tā:
1) nav izmantojusi savas zināšanas, spējas un praktiskās iespējas, kā arī nav darījusi visu iespējamo, lai
zaudējumu novērstu vai samazinātu;
2) traucējusi izvērtēt darījuma likumību, tajā skaitā nav sniegusi vai nav savlaicīgi sniegusi informāciju, kas
nepieciešama (pieprasīta) darījuma izvērtēšanai, sniegusi nepatiesu informāciju, nav bijusi sasniedzama
deklarētajā dzīvesvietā vai faktiskajā dzīvesvietā (ja likuma subjektam ir norādīta tās adrese), vai juridiskajā
adresē;
3) citā veidā radījusi sev zaudējumus vai izraisījusi šādu zaudējumu rašanos
70.pants. Atlīdzināmo zaudējumu veidi
(1) Personai ir atlīdzināmi šādi tiešie zaudējumi:
1) atturēšanās no darījumu veikšanas vai attiecīgo darbību apturēšanas rezultātā negūtie ienākumi;
2) saistību neizpildes vai nokavējuma rezultātā nodarītie zaudējumi;
3) citi šajā pantā neminētie tiešie zaudējumi, kuri noteikti 
Civillikumā
 un kurus persona var pierādīt.
(2) Ja personai kā nodokļu maksātājam ir bijusi aprēķināta nokavējuma nauda par periodu, kad tai nelikumīgi vai
nepamatoti bija liegta iespēja rīkoties ar finanšu līdzekļiem, un ģenerālprokurors vai īpaši pilnvarots prokurors ir
pieņēmis lēmumu par zaudējumu atlīdzināšanu, attiecīgajai personai šo nokavējuma naudu dzēš likumā “
Par
nodokļiem un nodevām
” noteiktajā kārtībā.
(Otrā daļa stājas spēkā 
11.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 9.punktu)
71.pants. Zaudējuma atlīdzinājuma apmēra noteikšana
(1) Nosakot atbilstošu zaudējuma atlīdzinājuma apmēru, ņem vērā likuma subjekta vai Finanšu izlūkošanas
dienesta rīcības tiesisko un faktisko pamatojumu un motīvus, kā arī personas rīcību.
(2) Nosakot zaudējuma atlīdzinājuma apmēru, papildus var ņemt vērā arī citus konkrētajā gadījumā būtiskus
apstākļus, ja tos ir iespējams objektīvi pierādīt.
(3) Zaudējumu, kas aprēķināts atbilstoši šā likuma 
70.panta
 un 
71.panta
 pirmās un otrās daļas noteikumiem,
atlīdzina šādā apmērā:
59
/
71
1) 100 procentu apmērā — par aprēķināto summu vai summas daļu, kas nepārsniedz 150 000 
euro
;
2) 75 procentu apmērā — par aprēķināto summas daļu, kas pārsniedz 150 000 
euro
, bet nepārsniedz 1 425 000
euro
;
3) 50 procentu apmērā — par aprēķināto summas daļu, kas pārsniedz 1 425 000 
euro
.
(4) Personai izmaksājamo zaudējuma atlīdzinājumu par negūtajiem ienākumiem apliek ar nodokļiem un nodevām
nodokļu likumos noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.10.2013.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
72.pants. Kārtība, kādā iesniedz un izskata iesniegumu par zaudējuma atlīdzināšanu
(1) Iesniegumu par zaudējuma atlīdzināšanu persona sešu mēnešu laikā no šā likuma 
68.pantā
 minētā tiesiskā
pamata iestāšanās dienas iesniedz Ģenerālprokuratūrai. Iesniegumā norāda:
1) iesniedzēja — fiziskās personas vārdu, uzvārdu, adresi un personas kodu, bet, ja tāda nav, — citu
informāciju, kas dod iespēju identificēt personu, vai juridiskās personas nosaukumu, reģistrācijas numuru un
juridisko adresi;
2) prasījumu;
3) zaudējuma atlīdzināšanas tiesisko pamatu un citus faktus, kas pamato tiesības uz zaudējuma atlīdzinājumu;
4) personas apliecinājumu par to, ka šai personai nebija brīvu finanšu līdzekļu, lai zaudējuma rašanās brīdī
izpildītu saistības;
5) bankas konta vai pasta norēķinu sistēmas konta rekvizītus, uz kuru zaudējuma atlīdzinājums pārskaitāms;
6) pēc izvēles — citu kontaktinformāciju (papildu adrese, tālruņa numurs, elektroniskā pasta adrese).
(2) Iesniegumam pievieno zaudējumu apliecinošos dokumentus un citus pierādījumus.
(3) Ģenerālprokurors vai īpaši pilnvarots prokurors triju mēnešu laikā pēc iesnieguma saņemšanas izvērtē
zaudējuma atlīdzināšanas tiesisko pamatu un pieņem lēmumu par zaudējuma atlīdzināšanu un tā apmēru vai par
atteikumu atlīdzināt zaudējumu. Ja objektīvu iemeslu dēļ nav iespējams ievērot triju mēnešu termiņu, to var pagarināt
līdz sešiem mēnešiem, par to rakstveidā informējot iesniedzēju. Ja nepieciešams, ģenerālprokurors vai īpaši pilnvarots
prokurors var pieprasīt papildu informāciju.
(4) Par apzināti nepatiesu ziņu sniegšanu Ģenerālprokuratūrai persona saucama pie likumā noteiktās atbildības.
73.pants. Ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmuma paziņošana un spēkā esamība
(1) Lēmums par zaudējuma atlīdzināšanu vai par atteikumu atlīdzināt zaudējumu stājas spēkā ar brīdi, kad tas
paziņots iesniedzējam.
(2) Personai, kura nepiekrīt ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmumam zaudējuma atlīdzināšanas
lietā, ir tiesības 30 dienu laikā vērsties tiesā 
Civilprocesa likumā
 paredzētajā kārtībā.
74.pants. Zaudējuma atlīdzināšanas lietā pieņemtā lēmuma izpilde
(1) Pēc tam, kad stājies spēkā ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmums par zaudējuma
atlīdzināšanu, Ģenerālprokuratūra triju darbdienu laikā nosūta Finanšu ministrijai izpildei:
1) lēmuma norakstu;
2) informāciju par personas datiem, bankas vai pasta norēķinu sistēmas rekvizītiem un kontaktinformāciju, ja
persona to ir norādījusi.
60
/
71
(2) Pēc tam, kad stājies spēkā ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmums, Ģenerālprokuratūra triju
darbdienu laikā šā likuma 
70.panta
 otrajā daļā minētās nokavējuma naudas dzēšanai nosūta nodokļu administrācijai:
1) lēmuma norakstu;
2) informāciju par personas datiem, apturētā darījuma summas apmēru un laika periodu, kurā personai bija
liegta iespēja rīkoties ar finanšu līdzekļiem.
(3) Finanšu ministrija mēneša laikā pēc visas nepieciešamās informācijas saņemšanas izmaksā zaudējuma
atlīdzinājumu, pārskaitot to uz iesniegumā norādīto bankas vai pasta norēķinu sistēmas kontu.
(4) Finanšu ministrija saskaņā ar pamatotu lēmumu zaudējuma atlīdzinājumu var izmaksāt pa daļām gada laikā
pēc visas nepieciešamās informācijas saņemšanas dienas. Šis lēmums nav apstrīdams un pārsūdzams.
(5) Zaudējuma atlīdzinājumu izmaksā no valsts budžetā īpaši šiem mērķiem paredzētajiem līdzekļiem.
(Otrā daļa stājas spēkā 
11.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 9.punktu)
75.pants. Pārskats par zaudējumu atlīdzināšanu
Finanšu ministrija reizi gadā (līdz nākamā gada 15.janvārim) sagatavo un iesniedz Ministru kabinetam pārskatu par
visiem attiecīgajā laikposmā saņemtajiem ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmumiem par zaudējumu
atlīdzināšanu no valsts budžeta.
76.pants. Likuma subjekta atbildība
(1) Ja valsts atlīdzina personai likuma subjekta nelikumīgas rīcības dēļ nodarītos zaudējumus, Ģenerālprokuratūra
pēc atlīdzinājuma izmaksas vērš regresa prasību pret likuma subjektu.
(2) Pirms regresa prasības vēršanas pret likuma subjektu Ģenerālprokuratūra to informē par pieņemto lēmumu un
aicina mēneša laikā labprātīgi atlīdzināt nodarītos zaudējumus.
(3) Regresa kārtībā piedzītie līdzekļi ieskaitāmi valsts pamatbudžetā.
XV nodaļa
Atbildība par pārkāpumiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā un kompetence
sankciju piemērošanā un uzraudzības pasākumu īstenošanā
(Nodaļa 
26.10.2017
. likuma redakcijā. Nodaļas nosaukums grozīts ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
77. pants. Kompetence sankciju piemērošanā un uzraudzības pasākumu īstenošanā
(1) Uzraudzības un kontroles institūcija piemēro šā likuma 
78. pantā
 noteiktās sankcijas, ja tiek konstatēti
normatīvo aktu pārkāpumi noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
novēršanas jomā. Šā likuma 
78. panta
 pirmās daļas 1., 2., 3., 5., 6. un 7. punktā noteiktās sankcijas attiecībā uz
zvērinātiem revidentiem un zvērinātu revidentu komercsabiedrībām piemēro Valsts ieņēmumu dienests pēc
uzraudzības un kontroles institūcijas — Latvijas Zvērinātu revidentu asociācijas — ierosinājuma.
(2) Uzraudzības un kontroles institūcija papildus šā likuma 
78. pantā
 noteiktajām sankcijām var piemērot
uzraudzības pasākumus, kas paredzēti attiecīgo likuma subjektu darbību reglamentējošos normatīvajos aktos, ja tiek
konstatēti normatīvo aktu pārkāpumi noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas
novēršanas jomā. Finanšu un kapitāla tirgus komisija var piemērot uzraudzības pasākumus arī tad, ja ir pamats
uzskatīt, ka šā panta pirmajā daļā minētais pārkāpums varētu notikt tuvāko 12 mēnešu laikā no lēmuma pieņemšanas
dienas un uzraudzības pasākums samazinās vai novērsīs šāda pārkāpuma iespējamību.
(3) Uzraudzības un kontroles institūcija, atbilstoši šā panta pirmajai daļai nosakot sankciju vai uzraudzības
pasākumu veidu un apmēru, ņem vērā visus būtiskos apstākļus, tostarp:
61
/
71
1) pārkāpuma smagumu, ilgumu un sistemātiskumu;
2) fiziskās vai juridiskās personas atbildības pakāpi;
3) fiziskās vai juridiskās personas finansiālo stāvokli (atbildīgās fiziskās personas gada ienākumu apmēru vai
atbildīgās juridiskās personas kopējo gada apgrozījumu un citus finansiālo stāvokli ietekmējošos faktorus);
4) fiziskās vai juridiskās personas pārkāpuma rezultātā iegūto peļņu, ciktāl to var aprēķināt;
5) pārkāpuma radītos zaudējumus trešajām personām, ciktāl tos var noteikt;
6) to, cik lielā mērā pie atbildības sauktā fiziskā vai juridiskā persona sadarbojas ar uzraudzības un kontroles
institūciju;
7) fiziskās vai juridiskās personas iepriekš izdarītos pārkāpumus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas un starptautisko vai nacionālo sankciju jomā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums pirmajā daļā par tās papildināšanu ar teikumu stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz
redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 40. punktu)
78. pants. Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanai
noteikto prasību neievērošana
(1) Par normatīvo aktu pārkāpumu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas jomā, tai skaitā attiecībā uz klienta izpēti, darījuma attiecību un darījumu uzraudzību,
ziņošanu par neparastiem un aizdomīgiem darījumiem, informācijas sniegšanu uzraudzības un kontroles institūcijai vai
Finanšu izlūkošanas dienestam, atturēšanos no darījuma veikšanas, līdzekļu iesaldēšanu, iekšējās kontroles sistēmu,
informācijas glabāšanu un iznīcināšanu, kā arī par Regulas Nr. 
2015/847
 pārkāpumu likuma subjektam var piemērot
šādas sankcijas:
1) izteikt publisku paziņojumu, norādot par pārkāpumu atbildīgo personu un pārkāpuma būtību;
2) izteikt brīdinājumu;
3) uzlikt par pārkāpumu atbildīgajai personai (fiziskajai vai juridiskajai) soda naudu līdz 1 000 000 
euro
;
4) apturēt vai pārtraukt darbību (tai skaitā apturēt vai anulēt licenci (sertifikātu) vai anulēt ierakstu attiecīgajā
reģistrā, apturēt saimniecisko darbību, piemērot liegumu izmaiņu reģistrācijai komercreģistrā
komercsabiedrības reorganizācijai un dalībnieku maiņai) un dot kredītiestādēm vai maksājumu pakalpojumu
sniedzējiem rīkojumus par likuma subjekta norēķinu operāciju daļēju vai pilnīgu apturēšanu;
5) noteikt pagaidu aizliegumu par pārkāpumu atbildīgajai personai pildīt tai likuma subjekta noteiktos
pienākumus;
6) pienākumu veikt noteiktu rīcību vai atturēties no tās;
7) uzlikt par pienākumu likuma subjektam atcelt par pārkāpumu atbildīgo personu no amata.
(2) Zvērinātiem advokātiem un zvērinātiem notāriem normatīvo aktu pārkāpumu lietas noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā izskata atbilstoši procesuālajai kārtībai,
kāda noteikta disciplinārlietu izskatīšanai šo personu darbību regulējošos normatīvajos aktos.
(3) Kredītiestādēm un finanšu iestādēm, atkāpjoties no šā panta pirmās daļas 3. punktā noteiktā, par normatīvo
aktu pārkāpumu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā,
tai skaitā attiecībā uz klienta izpēti, darījuma attiecību un darījumu uzraudzību, ziņošanu par neparastiem un
aizdomīgiem darījumiem, informācijas sniegšanu uzraudzības un kontroles institūcijai vai Finanšu izlūkošanas
dienestam, atturēšanos no darījuma veikšanas, līdzekļu iesaldēšanu, iekšējās kontroles sistēmu, informācijas
glabāšanu un iznīcināšanu, kā arī par Regulas Nr. 
2015/847
 pārkāpumu var piemērot šādas sankcijas:
1) uzlikt juridiskajai personai soda naudu līdz 10 procentiem no kopējā gada apgrozījuma saskaņā ar pēdējo
apstiprināto finanšu pārskatu, kas izstrādāts, apstiprināts un revidēts, ja nepieciešams, saskaņā ar
62
/
71
kredītiestādei vai finanšu iestādei saistošiem normatīvajiem aktiem gada pārskatu sagatavošanas jomā. Ja 10
procenti no kopējā gada apgrozījuma, kas pieejams saskaņā ar šā punkta pirmajā teikumā noteikto, ir mazāk
par 5 000 000 
euro
, uzraudzības un kontroles institūcija ir tiesīga uzlikt soda naudu līdz 5 000 000 
euro
. Ja
kredītiestāde vai finanšu iestāde ir mātes sabiedrība vai mātes sabiedrības meitas sabiedrība, attiecīgais
kopējais gada apgrozījums ir kopējais gada apgrozījums vai atbilstīga veida ienākumi saskaņā ar attiecīgajiem
normatīvajiem aktiem un pēdējiem pieejamiem konsolidētajiem pārskatiem, kurus apstiprinājusi galvenā mātes
sabiedrības vadības struktūra;
2) uzlikt amatpersonai, darbiniekiem vai personai, kura pārkāpuma izdarīšanas laikā ir atbildīga par noteiktas
darbības veikšanu kredītiestādes vai finanšu iestādes uzdevumā vai interesēs, soda naudu līdz 5 000 000 
euro
.
(4) Ja uzraudzības un kontroles institūcija konstatē, ka citā dalībvalstī licencētas kredītiestādes vai finanšu
iestādes filiāle, kas darbojas Latvijā, vai citā dalībvalstī licencēta kredītiestāde vai finanšu iestāde, kas sniedz finanšu
pakalpojumus, neatverot tajā filiāli, veic darbības, kas ir pretrunā ar šo likumu, tieši piemērojamiem Eiropas Savienības
tiesību aktiem vai citiem normatīvajiem aktiem vai dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju
pieņemtajiem lēmumiem, tā nekavējoties pieprasa, lai attiecīgā filiāle, kredītiestāde vai finanšu iestāde izbeidz šādas
darbības.
(5) Ja citā dalībvalstī licencētas kredītiestādes vai finanšu iestādes filiāle, kas darbojas Latvijā, vai citā dalībvalstī
licencēta kredītiestāde vai finanšu iestāde, kas sniedz finanšu pakalpojumus, neatverot filiāli, neizbeidz darbības, kas ir
pretrunā ar šo likumu, tieši piemērojamiem Eiropas Savienības tiesību aktiem vai citiem normatīvajiem aktiem vai
dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju pieņemtajiem lēmumiem, uzraudzības un kontroles
institūcija nekavējoties par to informē attiecīgās dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju.
(6) Ja citā dalībvalstī licencētas kredītiestādes vai finanšu iestādes filiāle, kas darbojas Latvijā, vai citā dalībvalstī
licencēta kredītiestāde vai finanšu iestāde, kas sniedz maksājumu pakalpojumus, neatverot filiāli, veic darbības, kas ir
pretrunā ar šo likumu, tieši piemērojamiem Eiropas Savienības tiesību aktiem vai citiem normatīvajiem aktiem vai
dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju pieņemtajiem lēmumiem, uzraudzības un kontroles
institūcija par to informē attiecīgās dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju un veic
pasākumus, lai šādus pārkāpumus novērstu.
(7) Uzraudzības un kontroles institūcija savā mājaslapā internetā publicē informāciju par likuma subjektam
piemērotajām sankcijām, kā arī informāciju par lēmuma par sankciju piemērošanu pārsūdzēšanu, pārsūdzības
iznākumu un lēmumu par sankciju atcelšanu.
(8) Šā panta septītajā daļā minēto informāciju uzraudzības un kontroles institūcija var publiskot, neidentificējot
personu, ja pēc iepriekšēja izvērtējuma veikšanas konstatē, ka tās fiziskās personas datu atklāšana, kurai piemērota
sankcija, nav samērīga vai arī fiziskās vai juridiskās personas datu atklāšana var apdraudēt finanšu tirgus stabilitāti vai
uzsākta kriminālprocesa norisi vai radīt nesamērīgu kaitējumu iesaistītajām personām.
(9) Ja paredzams, ka šā panta astotajā daļā minētie apstākļi saprātīgā laikposmā var izbeigties, šā panta septītajā
daļā minētās informācijas publiskošanu var atlikt.
(10) Šajā pantā noteiktajā kārtībā uzraudzības un kontroles institūcijas mājaslapā internetā ievietotā informācija ir
pieejama piecus gadus no tās ievietošanas dienas.
(11) Finanšu un kapitāla tirgus komisija informē Eiropas Banku iestādi par personām piemērotajām sankcijām.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
Grozījums pirmās daļas ievaddaļā un trešajā daļā par vārdu "neparastiem un" izslēgšanu stājas spēkā 
17.12.2019.
 un
iekļauts likuma redakcijā uz 
17.12.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
79. pants. Finanšu un kapitāla tirgus komisijas administratīvā akta pārsūdzēšana
Finanšu un kapitāla tirgus komisijas lēmumu par sankciju piemērošanu, kas pieņemts uz šā likuma pamata, var
pārsūdzēt Administratīvajā apgabaltiesā. Tiesa lietu izskata kā pirmās instances tiesa. Lieta tiek izskatīta triju
tiesnešu sastāvā. Administratīvās apgabaltiesas spriedumu var pārsūdzēt, iesniedzot kasācijas sūdzību.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
80. pants. Administratīvā akta darbība
Administratīvā akta par šā likuma 
78. pantā
 minēto sankciju piemērošanu, izņemot soda naudas uzlikšanu,
apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur šā akta darbību.
63
/
71
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
81. pants. Soda naudas izlietošanas kārtība
Par šā likuma pārkāpumiem soda naudas tiek ieskaitītas valsts budžetā. Par šā likuma pārkāpumiem iekasēto
soda naudu izlietošanu nosaka atbilstoši gadskārtējā valsts budžeta likumā paredzētajam.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
82. pants. Noilgums
(1) Ja likuma subjekts ir pārkāpis normatīvos aktus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā, uzraudzības un kontroles institūcija ir tiesīga ierosināt lietu ne vēlāk kā
piecu gadu laikā no pārkāpuma izdarīšanas dienas, bet, ja pārkāpums ir ilgstošs, — no pārkāpuma izbeigšanas
dienas.
(2) Ja likuma subjekts ir pārkāpis normatīvos aktus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanas jomā un ja uzraudzības un kontroles institūcijas rīcībā ir informācija, kas rada
aizdomas par likuma subjekta tiešu vai netiešu iesaisti noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijā vai terorisma un
proliferācijas finansēšanā, uzraudzības un kontroles institūcija ir tiesīga ierosināt lietu ne vēlāk kā 10 gadu laikā no
pārkāpuma izdarīšanas dienas, bet, ja pārkāpums ir ilgstošs, — no pārkāpuma izbeigšanas dienas.
(3) Šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktā noilguma termiņa skaitīšanu lietas ierosināšanai aptur ar lietas
ierosināšanas dienu.
(4) Lēmumu par šā likuma 
78. pantā
 noteikto sankciju piemērošanu uzraudzības un kontroles institūcija var
pieņemt divu gadu laikā no lietas ierosināšanas dienas.
(5) Objektīvu iemeslu dēļ, tostarp tad, ja lietā nepieciešama ilgstoša faktu konstatācija, uzraudzības un kontroles
institūcija, pieņemot lēmumu, var pagarināt šā panta ceturtajā daļā noteikto lēmuma pieņemšanas termiņu uz laiku,
kas nepārsniedz trīs gadus no lietas ierosināšanas dienas. Lēmums par termiņa pagarināšanu nav pārsūdzams.
(6) Uzraudzības un kontroles institūcija izbeidz lietu, ja šā panta ceturtajā vai piektajā daļā noteiktajā termiņā nav
pieņemts lēmums par šā likuma 
78. pantā
 noteikto sankciju piemērošanu.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
83. pants. Ziņošana par šā likuma pārkāpumiem (arī iespējamiem) uzraudzības un kontroles institūcijai
un aizliegums radīt nelabvēlīgas sekas
(1) Šā panta noteikumi attiecināmi uz tādu personu, kura ziņo par šā likuma pārkāpumu (arī iespējamu) (turpmāk
šajā pantā — pārkāpums) uzraudzības un kontroles institūcijai un nav uzskatāma par trauksmes cēlēju 
Trauksmes
celšanas likuma
 izpratnē.
(2) Ikviena persona var ziņot uzraudzības un kontroles institūcijai par šā likuma pārkāpumu. Uzraudzības un
kontroles institūcija izveido un uztur efektīvu un uzticamu ziņošanas sistēmu, kas ietver vismaz šādus elementus:
1) kārtību, kādā tiek saņemti ziņojumi par šā likuma pārkāpumiem un kādā veicama ziņojumu apstrāde;
2) tādas fiziskās personas identitātes aizsardzību, kura ziņo par šā likuma pārkāpumu vai kura, iespējams, ir
atbildīga par pārkāpumu.
(3) Uzraudzības un kontroles institūcija, saņemot ziņojumu par šā likuma pārkāpumu, izvērtē to pēc būtības un
pārkāpuma konstatēšanas gadījumā piemēro atbildību saskaņā ar normatīvajiem aktiem. Ja ziņojuma izskatīšanas
laikā uzraudzības un kontroles institūcijai rodas aizdomas par pārkāpumu, kura izskatīšana nav šīs institūcijas
kompetencē, ziņojumu pārsūta tālākai izskatīšanai pēc piekritības.
(4) Lai atvieglotu ziņošanu par šā likuma pārkāpumiem, Ministru kabinets apstiprina ziņojuma veidlapas paraugu un
nosaka tajā norādāmo informāciju.
(5) Aizliegts sodīt personu vai citādi tieši vai netieši radīt tai nelabvēlīgas sekas sakarā ar to, ka šī persona ir
ziņojusi par šā likuma pārkāpumu uzraudzības un kontroles institūcijai. Pienākums pierādīt, ka nelabvēlīgās sekas 
64
/
71
ziņojusi par šā likuma pārkāpumu uzraudzības un kontroles institūcijai. Pienākums pierādīt, ka nelabvēlīgās sekas
personai nav radītas saistībā ar ziņošanu par šā likuma pārkāpumu, ir pusei, kas šīs sekas radījusi. Šajā daļā minētais
ir piemērojams arī attiecībā uz tādu personu, kura par šā likuma pārkāpumu ir ziņojusi likuma subjektam vai Finanšu
izlūkošanas dienestam.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
Pārejas noteikumi
1. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē likums “
Par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu
”
(Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1998, 3.nr.; 2000, 14.nr.; 2002, 16.nr.; 2004, 2.nr.; 2005,
13.nr.; 2006, 12.nr.).
2. Šajā likumā noteikto klienta identifikāciju un patiesā labuma guvēja noskaidrošanu tiem klientiem, ar kuriem ir
spēkā darījuma attiecības un kuriem tā nav veikta, likuma subjekti veic ne vēlāk kā līdz 2009.gada 1.jūlijam vai līdz
minētajam termiņam pārtrauc ar tiem darījuma attiecības.
3. Līdz jaunu Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 1.janvārim ir
spēkā:
1) Ministru kabineta 1998.gada 2.jūnija noteikumi Nr.213 “Noteikumi par Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
novēršanas dienesta darbinieku darba samaksas sis
tēmu”;
2) Ministru kabineta 1998.gada 29.decembra noteikumi Nr.497 “
Kārtība, kādā valsts institūcijas sniedz
informāciju Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas dienestam
”;
3) Ministru kabineta 2001.gada 20.marta noteikumi Nr.127 “
Noteikumi par neparasta darījuma pazīmju sarakstu
un ziņošanas kārtību
”;
4) Ministru kabineta 2006.gada 29.augusta noteikumi Nr.731 “
Noteikumi par valstīm un starptautiskajām
organizācijām, kuru sastādītajos sarakstos iekļautas personas sakarā ar aizdomām par terora akta izdarīšanu
vai līdzdalību tajā
”.
4. Likuma subjekti, kurus atbilstoši šā likuma 
45.panta
 otrajai daļai uzrauga Valsts ieņēmumu dienests un kuri
savu darbību uzsākuši līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai, par savas darbības veidu rakstveidā informē Valsts
ieņēmumu dienesta teritoriālo iestādi 30 darbdienu laikā pēc šā likuma spēkā stāšanās.
5. Šā likuma 
41.panta
 noteikumi par tiesībām pieprasīt un saņemt bez maksas likuma izpildei nepieciešamo
informāciju no reģistriem un informācijas sistēmām stājas spēkā vienlaikus ar nepieciešamajiem grozījumiem
attiecīgajos spēkā esošajos likumos. Līdz attiecīgo grozījumu spēkā stāšanās dienai šā likuma 
41.pantā
 minētajiem
likuma subjektiem ir tiesības pieprasīt un saņemt informāciju no Nederīgo dokumentu reģistra, Sodu reģistra un
Iedzīvotāju reģistra saskaņā ar tiesību normām, kas ir spēkā līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai.
6. Šā likuma 
41.pantā
 minētā informācija no Sodu reģistra bez maksas sniedzama, sākot ar 2010.gada 1.janvāri.
7. Saskaņā ar šo likumu noteikto atlīdzību (darba samaksu u.c.) 2009.gadā nosaka atbilstoši likumam “Par valsts
un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzību 2009.gadā”.
(
12.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
8. Šā likuma 
32.panta
 2.
1
 daļa, grozījumi 
32.panta
 trešās daļas ievaddaļā un trešās daļas 3.punktā attiecībā uz 40
dienu termiņa noteikšanu, 
32.panta
 astotās daļas 4.punkts, 
34.panta
 1.
1
 daļa, grozījumi 
34.panta
 otrajā daļā, kā arī
grozījumi 
39.panta
 pirmajā daļā attiecībā uz klienta informēšanu par Kontroles dienesta saskaņā ar šā likuma 
32.panta
2.
1
 daļu izdoto rīkojumu nav piemērojami likuma subjekta ziņojumiem, kas Kontroles dienestam iesniegti līdz
2009.gada 31.decembrim.
(
10.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
65
/
71
9. Šā likuma 
70.panta
 otrā daļa un 
74.panta
 otrā daļa stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem likumā
“
Par nodokļiem un nodevām
”.
(
07.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.07.2012.
)
10. Šā likuma 
64.
, 
65.
, 
66.
, 
67.
, 
68. 
un 
69.pants
, 
70.panta
 pirmā daļa, 
71.
, 
72. 
un 
73.pants
, 
74.panta
 pirmā, trešā,
ceturtā un piektā daļa, 
75. 
un 
76.pants
 stājas spēkā 2013.gada 1.janvārī.
(
07.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.07.2012.
)
11. Grozījumi šā likuma 
41.panta
 otrās daļas 2.punktā stājas spēkā 2015.gada 1.martā.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
12. Ministru kabinets izdod noteikumus par valstīm un starptautiskajām organizācijām, kuras sastādījušas to
personu sarakstus, kas tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās vai masveida iznīcināšanas
ieroču izgatavošanā, glabāšanā, pārvietošanā, lietošanā vai izplatīšanā. Līdz šā punkta pirmajā teikumā minēto
Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2016.gada 1.aprīlim ir spēkā Ministru kabineta
2009.gada 13.janvāra noteikumi Nr.36 "
Noteikumi par valstīm un starptautiskajām organizācijām, kuras sastādījušas to
personu sarakstus, kas tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās
(
04.02.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.02.2016.
)
13. Šā likuma 
4.panta
 trešās daļas 2.punkts (jaunā redakcijā) stājas spēkā vienlaikus ar 
Starptautisko un Latvijas
Republikas nacionālo sankciju likumu
.
(
04.02.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.02.2016.
)
14. Attiecībā uz darījuma attiecību uzsākšanu ar klientu — politiski nozīmīgu personu, kura ieņem vai ir ieņēmusi
nozīmīgu publisku amatu Latvijas Republikā, kā arī ar politiski nozīmīgas personas ģimenes locekli vai ar politiski
nozīmīgu personu cieši saistītu personu — šā likuma 
22.panta
 otrās daļas 2.punktā, 
25.panta
 pirmajā, trešajā un
ceturtajā daļā noteikto prasību izpildi likuma subjekts nodrošina līdz 2016.gada 1.jūnijam.
(
04.02.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.02.2016.
)
15. Attiecībā uz klientu — politiski nozīmīgu personu, kura ieņem vai ir ieņēmusi nozīmīgu publisku amatu Latvijas
Republikā, kā arī uz politiski nozīmīgas personas ģimenes locekli vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītu
personu, ar kuru darījumu attiecības uzsāktas līdz šā likuma 
1.panta
 18.punkta (jaunā redakcijā) spēkā stāšanās
dienai, — šā likuma 
22.panta
 otrās daļas 2.punktā, 
25.panta
 otrajā, trešajā un ceturtajā daļā noteikto prasību izpildi
likuma subjekts nodrošina līdz 2016.gada 1.decembrim.
(
04.02.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.02.2016.
)
16. Kredītiestāde, maksājumu iestāde un elektroniskās naudas iestāde šā likuma 
10.panta
 2.
1
 daļas 1.punktā
noteikto politiku un 2.
1
 daļas 2.punktā noteikto procedūru izstrādā triju mēnešu laikā no dienas, kad stājas spēkā šā
likuma 
10.panta
 2.
1
 daļa, un līdz 2017.gada 1.janvārim veic un dokumentē novērtējumu, kas apliecina, ka par šā
likuma prasību ievērošanu atbildīgais darbinieks un atbildīgais valdes loceklis atbilst normatīvajos aktos un šā likuma
subjekta iekšējās politikās un procedūrās noteiktajām prasībām.
(
26.05.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2016.
)
17. Šā likuma 
3. panta
 pirmās daļas 11. punkts un 
45. panta
 otrās daļas 6. punkta "e" apakšpunkts stājas spēkā
2019. gada 1. jūlijā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
18. Grozījums, ar kuru šā likuma 
5. panta
 trešā daļa tiek papildināta ar 11., 12. un 13. punktu, stājas spēkā
vienlaikus ar attiecīgiem 
grozījumiem Krimināllikumā
.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
19. Fiziskā persona paziņo juridiskajai personai informāciju atbilstoši šā likuma 
18.
1
 panta
 pirmajai un otrajai daļai
66
/
71
līdz 2018. gada 1. februārim.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
20. Komercsabiedrība, kura komercreģistram ir iesniegusi paziņojumu par patieso labuma guvēju saskaņā ar
Komerclikuma
 
17.
1
 pantu
 un kurai šis patiesais labuma guvējs nav mainījies līdz šā likuma 
18.
2 
panta
 spēkā stāšanās
dienai, iesniedz trūkstošo šā likuma 
18.
1
 panta
 ceturtajā daļā minēto informāciju par patieso labuma guvēju līdz 2018.
gada 1. februārim.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
21. Šā likuma 
18.
2
 pants
 stājas spēkā 2017. gada 1. decembrī. Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrs līdz 2018.
gada 1. janvārim, nepieņemot atsevišķu lēmumu, reģistrē komercreģistrā ziņas, kas par komercsabiedrību patiesajiem
labuma guvējiem iesniegtas saskaņā ar 
Komerclikuma
 
17.
1
 pantu
.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
22. Juridiskā persona (izņemot komercsabiedrības, kas minētas šo pārejas noteikumu 20. punktā), kura ir
reģistrēta Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajā reģistrā vai par kuras reģistrāciju ir iesniegts pieteikums līdz
šā likuma 
18.
2 
panta
 spēkā stāšanās dienai, iesniedz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram pieteikumu par tās
patieso labuma guvēju atbilstoši šā likuma 
18.
2
 panta
 otrajai daļai līdz 2018. gada 1. martam.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
23. Šā likuma 
18.
3 
panta
 pirmajā daļā minētās informācijas pieejamību Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrs
tiešsaistes formā nodrošina, sākot ar 2018. gada 1. aprīli.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
24. Šā likuma 
18.
3
 panta
 trešā daļa stājas spēkā 2018. gada 1. jūnijā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
25. Ministru kabinets šā likuma 
22. panta
 otrās daļas "b" apakšpunktā un trešajā daļā minētos noteikumus izdod
līdz 2018. gada 1. aprīlim.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
26. Nacionālo noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku novērtēšanas ziņojumu
likuma subjekti attiecībā uz vienkāršotu klienta izpēti, kas noteikta šā likuma 
26. pantā
, ņem vērā, sākot ar 2018. gada
1. jūliju.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
27. Grozījums šā likuma 
41. panta
 otrās daļas 7. punktā attiecībā uz informācijas sniegšanu par personas
miršanas datumu stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
28. Grozījums, ar kuru tiek izslēgts šā likuma 
45. panta
 pirmās daļas 5. punkts, stājas spēkā 2019. gada 25.
jūnijā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
29. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. jūlijam izdod šā likuma 
47. panta
 ceturtajā daļā minētos noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas uzraudzības un kontroles noteikumus attiecībā uz šā
likuma 
45. panta
 2.
1
 daļā minētajiem likuma subjektiem.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
30. Šā likuma 
78. pantā
 noteiktās sankcijas Finanšu un kapitāla tirgus komisija ir tiesīga piemērot finanšu un
67
/
71
kapitāla tirgus dalībniekiem arī par normatīvo aktu prasību pārkāpumiem attiecībā uz finanšu ierobežojumiem, kas
noteikti saskaņā ar 
Starptautisko un Latvijas Republikas nacionālo sankciju likumu
, līdz dienai, kad stājušies spēkā
grozījumi normatīvajos aktos, kuri nosaka atbildību par normatīvo aktu prasību pārkāpumiem attiecībā uz finanšu
ierobežojumiem, par kuriem nav piemērojama kriminālatbildība saskaņā ar 
Krimināllikuma
 
84. pantu
.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
31. Kredītiestādes, maksājumu iestādes, elektroniskās naudas iestādes, ieguldījumu brokeru sabiedrības un —
attiecībā uz klientu individuālo portfeļu pārvaldīšanu un atvērto ieguldījumu fondu apliecību izplatīšanu — arī ieguldījumu
pārvaldes sabiedrības 14 dienu laikā pēc šā likuma 
21.
1
 panta spēkā stāšanās dienas paziņo klientiem — čaulas
veidojumiem, kas atbilst šā likuma 
1.
 panta 15.
1
 punkta "a" un "b" apakšpunktā noteiktajām pazīmēm, — par darījuma
attiecību izbeigšanu.
(
26.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
32. Kredītiestādes, maksājumu iestādes, elektroniskās naudas iestādes, ieguldījumu brokeru sabiedrības un —
attiecībā uz klientu individuālo portfeļu pārvaldīšanu un atvērto ieguldījumu fondu apliecību izplatīšanu — arī ieguldījumu
pārvaldes sabiedrības 60 dienu laikā pēc šā likuma 
21.
1
 panta spēkā stāšanās dienas izbeidz darījuma attiecības un
gadījuma rakstura darījumus ar klientiem — čaulas veidojumiem, kas atbilst šā likuma 
1.
 panta 15.
1
 punkta "a" un
"b" apakšpunktā noteiktajām pazīmēm.
(
26.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
33. Finanšu un kapitāla tirgus komisija šā likuma 
21.
1
 panta otrajā daļā minētos normatīvos noteikumus izdod līdz
2018. gada 1. jūnijam.
(
26.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
34. Ministru kabinets izdod Kontroles dienesta nolikumu līdz 2019. gada 1. martam.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2019.
)
35. Kontroles dienesta priekšnieks, kas pilda savus pienākumus šā likuma 
50.
1
 panta spēkā stāšanās dienā,
turpina tos pildīt līdz termiņam, uz kādu viņš tika iecelts Kontroles dienesta priekšnieka amatā, vai līdz brīdim, kad viņa
pilnvaras izbeidzas bez īpaša lēmuma saskaņā ar šā likuma 
50.
2
 panta otro daļu vai kad viņš tiek atbrīvots no amata
saskaņā ar šā likuma 
50.
2
 panta trešo daļu.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2019.
)
36. Kontroles dienesta priekšnieks, kas pilda savus pienākumus šā likuma 
50.
1
 panta spēkā stāšanās dienā,
saglabā speciālo atļauju pieejai valsts noslēpumam, ja vien netiek konstatēts likumisks pamats šādas atļaujas
anulēšanai, par ko ir pieņemts attiecīgs lēmums.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2019.
)
37. Kontroles dienesta priekšnieks ne vēlāk kā līdz 2019. gada 1. martam brīdina Kontroles dienestā nodarbinātos,
ar kuriem nodibināmas valsts dienesta attiecības, par darba tiesisko attiecību izbeigšanu un valsts dienesta tiesisko
attiecību nodibināšanu. Ja nodarbinātais mēneša laikā pēc brīdinājuma saņemšanas nepiekrīt nodibināt valsts dienesta
attiecības, Kontroles dienesta priekšnieks ar rīkojumu izbeidz darba tiesiskās attiecības ar nodarbināto.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2019.
)
38. Grozījumi par šā likuma 
1.
 panta 14. un 16. punkta un 
3.
 panta ceturtās daļas izslēgšanu, par vārdu "neparastu
un" (attiecīgā skaitlī un locījumā) izslēgšanu 
7.
 panta pirmās daļas 5. un 6. punktā, 
46.
 panta pirmās daļas 4. punktā,
50.
 panta pirmajā daļā un 
78.
 panta pirmajā un trešajā daļā, vārdu "neparasta darījuma pazīmes un" izslēgšanu
9.
 pantā, vārdu "darījums atbilst vismaz vienai no neparasta darījuma pazīmju sarakstā ietvertajām pazīmēm vai"
izslēgšanu 
11.
 panta pirmās daļas 5. punktā, vārdu "neparastu vai" (attiecīgā skaitlī un locījumā) izslēgšanu 
20.
 panta
pirmās daļas 2. punktā, 
48.
 panta pirmajā daļā, 
51.
 panta pirmās daļas 13. punktā un 
63.
 panta otrajā daļā, 
26.
 panta
trešās daļas 3. punkta izslēgšanu, 
27.
1
 panta pirmās daļas 5. punkta izteikšanu jaunā redakcijā, vārdu "aizdomīgiem
vai neparastiem darījumiem sniegto ziņojumu kvalitāti" aizstāšanu ar vārdiem "aizdomīgiem darījumiem sniegto
ziņojumu vai citas iesniegtās informācijas kvalitāti" 
51.
 panta pirmās daļas 12. punktā, vārdu "vai neparastu"
izslēgšanu 
55.
 panta trešajā daļā, 
59.
 panta 3. punkta izteikšanu jaunā redakcijā, vārdu "un neparastiem" izslēgšanu
68
/
71
59.
 panta 5. punktā, vārdu "ziņojumus par neparastiem vai aizdomīgiem darījumiem" aizstāšanu ar vārdiem "ziņojumus
par aizdomīgiem darījumiem un sliekšņa deklarācijas" 
62.
 panta ceturtajā daļā stājas spēkā 2019. gada 17. decembrī.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
17.12.2019.
)
39. Grozījumi par šā likuma papildināšanu ar 
3.
1
 pantu un IV
1
 nodaļu, 
7.
 panta pirmās daļas papildināšanu ar
6.
1
 punktu un 
26.
 panta sestās daļas izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2019. gada 17. decembrī.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
17.12.2019.
)
40. Grozījumi par šā likuma 
3.
 panta pirmās daļas papildināšanu ar 13. punktu, 
38.
 panta trešās un ceturtās daļas
papildināšanu pēc vārdiem "zvērinātiem advokātiem" ar vārdiem "maksātnespējas procesa administratoriem", 
45.
 panta
pirmās daļas papildināšanu ar 10. punktu, 
46.
 panta otrās daļas ievaddaļas papildināšanu pēc vārdiem "Latvijas
Zvērinātu advokātu padome" ar vārdiem "biedrība "Latvijas Sertificēto maksātnespējas procesa administratoru
asociācija"" un pēc vārdiem "notāru, zvērinātu advokātu" — ar vārdiem "maksātnespējas procesa administratoru",
77.
 panta pirmās daļas papildināšanu ar jaunu teikumu stājas spēkā 2020. gada 1. janvārī.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.01.2020.
)
41. Ja juridiskā persona līdz 2019. gada 1. jūlijam nav iesniegusi atsevišķu pieteikumu patiesā labuma guvēja
reģistrācijai, kā arī ja informācija par tās patieso labuma guvēju ir iesniegta citu normatīvajos aktos noteiktu pienākumu
ietvaros un veids, kādā tiek īstenota juridiskās personas kontrole, izriet attiecīgi tikai no sabiedrības ar ierobežotu
atbildību dalībnieka, personālsabiedrības biedra, individuālā uzņēmuma vai zemnieka vai zvejnieka saimniecības
īpašnieka vai nodibinājuma valdes locekļa statusa, uzskatāms, ka juridiskā persona ir paziņojusi tās patieso labuma
guvēju, un Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrs, nepieņemot atsevišķu lēmumu, līdz 2019. gada 1. jūlijam minētās
personas reģistrē kā patiesos labuma guvējus attiecīgajos reģistros.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
42. Šo pārejas noteikumu 41. punktā minētajā gadījumā Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrs ziņas par patiesā
labuma guvēja valstspiederību un pastāvīgās dzīvesvietas valsti reģistrē šādi:
1) ja personai ir personas kods, kā patiesā labuma guvēja valstspiederība un pastāvīgās dzīvesvietas valsts tiek
reģistrēta Latvija;
2) ja personai nav personas koda, kā patiesā labuma guvēja valstspiederība un pastāvīgās dzīvesvietas valsts
tiek reģistrēta tā valsts, kas izdevusi personu apliecinošu dokumentu.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
43. Grozījumi par šā likuma 
18.
2
 panta ceturtās un piektās daļas izslēgšanu stājas spēkā 2019. gada 1. jūlijā.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
44. Grozījumi šā likuma 
18.
 panta trešajā daļā attiecībā uz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajos
reģistros reģistrētās informācijas par patiesajiem labuma guvējiem obligātu izmantošanu klientu izpētes procesā, kā arī
grozījumi šā likuma 
5.
1
 pantā un 
18.
3
 pantā par Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra informācijas pieejamību stājas
spēkā vienlaikus ar grozījumiem likumā "
Par Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistru
" attiecībā uz bezmaksas
informācijas izsniegšanas nodrošināšanu ikvienai personai no Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajiem
reģistriem. Uzraudzības un kontroles institūcijām šajā likumā noteikto pienākumu izpildei informācija no Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistra vestajiem reģistriem bez maksas tiek sniegta no 2019. gada 1. jūnija.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
45. Šā likuma 
18.
 panta 3.
1
, 3.
2
, 3.
4
 un 3.
5
 daļa stājas spēkā 
2020.
 gada 
1.
 jūlijā. Likuma 
18.
 panta 3.
3
 daļā
noteiktās informācijas par reģistrētajiem brīdinājumiem pieejamība likuma subjektiem, kā arī tiesībaizsardzības
iestādēm, kontroles un uzraudzības institūcijām līdz 2021. gada 1. janvārim tiek nodrošināta, tikai saņemot no
minētajām institūcijām atsevišķus pieprasījumus par attiecīgās informācijas izsniegšanu.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.07.2020.
)
69
/
71
46. Grozījumi šā likuma 
18.
1
 un 
18.
2
 pantā par ārvalsts subjektu pienākumu atklāt to patiesos labuma guvējus
stājas spēkā attiecībā uz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajā komercreģistrā reģistrējamo ārvalsts
subjektu filiālēm un pārstāvniecību reģistrā, kā arī Valsts ieņēmumu dienesta vestajā nodokļu maksātāju reģistrā
reģistrējamām pārstāvniecībām stājas spēkā 2020. gada 1. jūlijā.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
47. Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajā komercreģistrā reģistrētajiem ārvalsts subjektiem ir pienākums
līdz 2021. gada 1. janvārim atklāt to patiesos labuma guvējus. Ja līdz minētajam datumam ārvalsts subjekti informāciju
neatklāj, Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrs izslēdz to reģistrētās filiāles no komercreģistra.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
48. Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajā pārstāvniecību reģistrā, kā arī Valsts ieņēmumu dienesta
vestajā nodokļu maksātāju reģistrā reģistrētajiem ārvalsts subjektiem ir pienākums līdz 2021. gada 1. janvārim atklāt to
patiesos labuma guvējus. Ja līdz minētajam datumam ārvalsts subjekti informāciju neatklāj, Latvijas Republikas
Uzņēmumu reģistrs vai Valsts ieņēmumu dienests izslēdz to reģistrētās ārvalstu organizāciju pārstāvniecības no
pārstāvniecību reģistra vai to reģistrētās nerezidentu (ārvalsts komersantu) pastāvīgās pārstāvniecības no nodokļu
maksātāju reģistra.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
49. Ja kapitālsabiedrība, kura bija reģistrēta komercreģistrā vai par kuras reģistrāciju bija iesniegts pieteikums līdz
šā likuma 
18.
2
 panta spēkā stāšanās dienai (2017. gada 1. decembrim), nav iesniegusi Latvijas Republikas
Uzņēmumu reģistram pieteikumu par tās patiesajiem labuma guvējiem un mēneša laikā pēc rakstveida brīdinājuma
saņemšanas nav novērsusi minēto trūkumu, tās darbību izbeidz, pamatojoties uz Latvijas Republikas Uzņēmumu
reģistra lēmumu. Kapitālsabiedrības darbības izbeigšanai un likvidācijai piemēro 
Komerclikuma
 normas, kas regulē
kapitālsabiedrības darbības izbeigšanu un likvidāciju gadījumā, kad kapitālsabiedrības darbība ir izbeigta, pamatojoties
uz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra lēmumu.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
50. Līdz dienai, kad stājas spēkā attiecīgi grozījumi likumā "
Par Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistru
" attiecībā
uz bezmaksas informācijas izsniegšanas nodrošināšanu ikvienai personai no Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra
vestajiem reģistriem, ir piemērojami Ministru kabineta 2018. gada 27. marta noteikumi Nr. 191 "
Noteikumi par Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistra informācijas izsniegšanas un citiem maksas pakalpojumiem
", ciktāl tie nav pretrunā ar
šo likumu.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
51. Grozījums par šā likuma 
25.
 panta papildināšanu ar sesto daļu ir piemērojams ar 2019. gada 1. novembri.
Ministru kabinets šā likuma 
25.
 panta sestajā daļā minētos noteikumus izdod līdz 2019. gada 1. oktobrim.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
52. Līdz attiecīgu grozījumu izdarīšanai citos normatīvajos aktos tajos lietotais nosaukums "Noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas novēršanas dienests" vai "Kontroles dienests" atbilst šajā likumā lietotajam nosaukumam
"Finanšu izlūkošanas dienests".
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
53. Ministru kabinets līdz 2021. gada 1. jūlijam iesniedz Saeimai likumprojektu, kas vienādo šā likuma 
5.
1
 panta
otrās daļas un 
41.
 panta otrās daļas nosacījumus informācijas pieejamības nodrošināšanai šā likuma subjektiem no
Latvijas Republikas informācijas sistēmām šā likuma prasību izpildei.
(
13.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2019.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2011.
, 
12.09.2013.
, 
26.10.2017.
 un 
13.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
29.06.2019.
)
70
/
71
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005.gada 26.oktobra direktīvas 
2005/60/EK
 par to, lai nepieļautu finanšu
sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai;
2) Eiropas Komisijas 2006.gada 1.augusta direktīvas 
2006/70/EK
, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Eiropas
Parlamenta un Padomes direktīvai 
2005/60/EK
 attiecībā uz “politiski ietekmējamas personas” definīciju un
tehniskajiem kritērijiem vienkāršotām klienta uzticamības pārbaudes procedūrām un atbrīvojumam sakarā ar finanšu
darbību, kuru veic reti vai ļoti ierobežotos apjomos;
3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 16.septembra direktīvas 
2009/110/EK
 par elektroniskās naudas iestāžu
darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem direktīvā 
2005/60/EK
 un direktīvā 
2006/48/EK
un par direktīvas 
2000/46/EK
 atcelšanu;
4) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011.gada 8.jūnija direktīvas 
2011/61/ES
 par alternatīvo ieguldījumu fondu
pārvaldniekiem un par grozījumiem direktīvā 
2003/41/EK
, direktīvā 
2009/65/EK
, regulā (EK) Nr. 
1060/2009
 un regulā
(ES) Nr. 
1095/2010
;
5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 20. maija direktīvas (ES) 
2015/849
 par to, lai nepieļautu finanšu
sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas
Parlamenta un Padomes regulu (ES) Nr. 
684/2012
 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu 
2005/60/EK
 un
Komisijas direktīvu 
2006/70/EK
 (Dokuments attiecas uz EEZ);
6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 15. marta direktīvas (ES) 
2017/541
 par terorisma apkarošanu un ar ko
aizstāj Padomes pamatlēmumu 
2002/475/
TI un groza Padomes lēmumu 
2005/671/
TI;
7) Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 30. maija direktīvas (ES) 
2018/843
, ar ko groza direktīvu (ES)
2015/849
 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu
finansēšanai, un ar ko groza direktīvas 
2009/138/EK
 un 
2013/36/ES
 (Dokuments attiecas uz EEZ).
Likums Saeimā pieņemts 2008.gada 17.jūlijā.
Valsts prezidents V.Zatlers
Rīgā 2008.gada 30.jūlijā
71
/
71