Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 169 (2744),
20.11.2002., "Ziņotājs", 24,
27.12.2002.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
31.10.2002.
Stājas spēkā: 
01.05.2003.
Attēlotā redakcija:
 01.09.2017. - ... 
Nākotnes
Grozījumi:
08.07.2003. likums / LV, 107 (2872), 23.07.2003. / Stājas spēkā 06.08.2003.
22.04.2004. likums / LV, 69 (3017), 01.05.2004. / Stājas spēkā 15.05.2004.
Satversmes tiesas 06.12.2004. spriedums / LV, 195 (3143), 08.12.2004. / Stājas spēkā 08.12.2004.
16.06.2005. likums / LV, 101 (3259), 30.06.2005. / Stājas spēkā 01.07.2005.
24.11.2005. likums / LV, 198 (3356), 13.12.2005. / Stājas spēkā 27.12.2005.
26.01.2006. likums / LV, 24 (3392), 09.02.2006. / Stājas spēkā 10.02.2006.
06.04.2006. likums / LV, 62 (3430), 19.04.2006. / Stājas spēkā 03.05.2006.
25.01.2007. likums / LV, 23 (3599), 08.02.2007. / Stājas spēkā 22.02.2007.
21.06.2007. likums / LV, 107 (3683), 05.07.2007. / Stājas spēkā 19.07.2007.
13.12.2007. likums / LV, 208 (3784), 29.12.2007. / Stājas spēkā 12.01.2008.
20.12.2007. likums / LV, 4 (3788), 09.01.2008. / Stājas spēkā 23.01.2008.
08.05.2008. likums / LV, 80 (3864), 23.05.2008. / Stājas spēkā 06.06.2008.
26.02.2009. likums / LV, 43 (4029), 18.03.2009. / Stājas spēkā 01.04.2009.
22.04.2010. likums / LV, 74 (4266), 12.05.2010. / Stājas spēkā 01.07.2010.
20.01.2011. likums / LV, 19 (4417), 03.02.2011. / Stājas spēkā 04.02.2011.
26.05.2011. likums / LV, 93 (4491), 15.06.2011. / Stājas spēkā 16.06.2011.
05.12.2013. likums / LV, 250 (5056), 20.12.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
08.05.2014. likums / LV, 98 (5158), 22.05.2014. / Stājas spēkā 01.09.2014.
29.05.2014. likums / LV, 108 (5168), 04.06.2014. / Stājas spēkā 01.09.2014.
09.06.2016. likums / LV, 123 (5695), 29.06.2016. / Stājas spēkā 01.07.2016.
02.02.2017. likums / LV, 36 (5863), 16.02.2017. / Stājas spēkā 02.03.2017.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Imigrācijas likums
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants.
 (1) Likumā ir lietoti šādi termini:
1)
 ārzemnieks 
— persona, kura nav Latvijas pilsonis vai Latvijas nepilsonis;
2)
 ceļošanas dokuments 
— personu apliecinošs dokuments, kas saskaņā ar Latvijas Republikai saistošiem
starptautiskajiem līgumiem, šo likumu un citiem normatīvajiem aktiem tā turētājam dod tiesības šķērsot Latvijas
Republikas valsts robežu;
2
1
) 
Eiropas Savienības zilā karte
 — termiņuzturēšanās atļauja, ko Latvijas Republikā izsniedz ārzemniekam,
kurš tiek nodarbināts un par nolīgto samaksu veic noteiktu darbu darba devēja vadībā Latvijas Republikā, kā arī
ir ieguvis augstāko izglītību studiju programmā, kuras ilgums ir vismaz trīs gadi, attiecīgajā specialitātē vai darba
līgumā noteiktajā nozarē vai kuram ir vismaz piecu gadu profesionālā pieredze darba līgumā noteiktajā
specialitātē vai nozarē;
2
2
) 
stažieris 
— ārzemnieks, kas ieguvis augstāko izglītību un tiek pārcelts darbā uzņēmumu grupas ietvaros,
1
/
56
lai profesionāli pilnveidotos vai apgūtu komercdarbības paņēmienus vai metodes, un stažēšanās laikā Latvijas
Republikā saņem darba samaksu;
3) 
ielūgums
 — Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes (turpmāk — Pārvalde) apstiprināts dokuments, kurā
uzaicinātājs uzņemas šajā likumā noteiktās saistības attiecībā uz ārzemnieku, kuru viņš uzaicinājis uzturēties
Latvijas Republikā (ar vīzu);
4) 
izbraukšanas rīkojums
 — administratīvais akts, kurā pamatots ārzemnieka nelikumīgas uzturēšanās fakts
un ārzemniekam uzlikts pienākums noteiktā termiņā labprātīgi doties atpakaļ uz savas pilsonības valsti, trešo
valsti, no kuras viņš ieceļojis, vai citu valsti, kurā viņam ir tiesības ieceļot;
5)
 izsaukums 
— Pārvaldes apstiprināts dokuments, kurā uzaicinātājs uzņemas šajā likumā noteiktās saistības
attiecībā uz ārzemnieku, kuru viņš uzaicinājis uzturēties Latvijas Republikā (ar uzturēšanās atļauju);
5
1
) 
kompetenta valsts iestāde
 — Drošības policija, Satversmes aizsardzības birojs, Militārās izlūkošanas un
drošības dienests, Valsts policija vai attiecīgas kompetences iestāde ārvalstīs;
5
2
) 
lēmums par piespiedu izraidīšanu
 — administratīvais akts, kurā pamatots ārzemnieka nelikumīgas
uzturēšanās fakts un noteikts piespiedu kārtā izraidīt ārzemnieku uz viņa pilsonības valsti, trešo valsti, no kuras
viņš ieceļojis, vai citu valsti, kurā viņam ir tiesības ieceļot;
6) 
mītnes zeme 
— ārzemnieka pilsonības valsts, ārzemnieka iepriekšējā pastāvīgās dzīvesvietas valsts vai
valsts, kas izsniegusi ārzemniekam uzturēšanās atļauju;
6
1
) 
nelikumīga uzturēšanās
 — ārzemnieka uzturēšanās Latvijas Republikā, kura neatbilst Eiropas
Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta regulas (ES) Nr. 
2016/399
 par Savienības Kodeksu par
noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (turpmāk —
Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta regula Nr. 
2016/399
) 4. panta vai šā likuma 4. vai 
4.
1
panta
 noteikumiem;
7) 
(izslēgts ar 
09.06.2016
. likumu)
;
7
1
) 
sezonas darbinieks
 — ārzemnieks, kas saglabā savu dzīvesvietu ārpus Eiropas Savienības teritorijas un
likumīgi uz laiku uzturas Latvijas Republikā, lai veiktu sezonas rakstura īslaicīgu darbu saskaņā ar vienu vai
vairākiem noteikta termiņa darba līgumiem, kuri noslēgti tieši starp minēto ārzemnieku un darba devēju, kas veic
komercdarbību Latvijas Republikā;
7
2
) 
speciālists 
— ārzemnieks, kurš strādā kādā no uzņēmumu grupas uzņēmumiem, kuram ir būtiskas un
specifiskas zināšanas, kas saistītas ar uzņēmuma darbības jomām, metodēm vai vadību, un kurš uzņēmumu
grupā ietilpstošu uzņēmumu ietvaros tiek pārcelts darbā Latvijas Republikā. Tiek ņemtas vērā ne tikai personas
specifiskās ar minēto uzņēmumu saistītās zināšanas, bet arī tas, vai personai ir augsts kvalifikācijas līmenis,
tai skaitā profesionālā pieredze, kas atbilst darba veidam vai darbībai, kuras veikšanai nepieciešamas
specifiskas tehniskas zināšanas;
8) 
starptautisko tiesību normas 
— Latvijas Republikai saistoši starptautiskie līgumi, starptautiskās paražu
tiesības un starptautisko tiesību vispārējie principi;
8
1
) 
uzaicinājums
 — Ministru kabineta noteiktajā kārtībā apliecināts dokuments, kurā uzaicinātājs uzņemas
šajā likumā noteiktās saistības attiecībā uz ārzemnieku, kuru viņš uzaicinājis uzturēties Latvijas Republikā (ar
vīzu);
9) 
uzaicinātājs 
— fiziskā vai juridiskā persona, kura uzaicina ārzemnieku;
9
1
) 
uzņēmuma ietvaros pārcelts darbinieks
 — ārzemnieks, kas pastāvīgi neuzturas nevienā no Eiropas
Savienības dalībvalstīm un profesionālos vai stažēšanās nolūkos norīkots no uzņēmuma, kas komercdarbību
neveic Eiropas Savienības dalībvalstī, uz uzņēmumu, kas veic komercdarbību Latvijas Republikā vai Latvijas
Republikā un citā Eiropas Savienības dalībvalstī;
9
2
) 
uzņēmumu grupa
 — divi vai vairāki uzņēmumi, kuri ir saistīti vienā no šādiem veidiem:
a) uzņēmumam citā uzņēmumā tieši vai netieši pieder lielākā daļa šā uzņēmuma parakstītā kapitāla,
2
/
56
b) uzņēmumam citā uzņēmumā ir balsstiesību vairākums,
c) uzņēmumam kā cita uzņēmuma dalībniekam (akcionāram) ir tiesības iecelt vai atcelt uzņēmuma
izpildinstitūcijas vai pārraudzības institūcijas locekļu vairākumu;
9
3
) 
vadītājs 
— persona, kura ieņem augstu amatu un kuras galvenais uzdevums ir vadīt uzņēmumu, kas
uzaicina ārzemnieku uzturēties Latvijas Republikā kā uzņēmuma ietvaros pārceltu darbinieku, uzraudzīt pārējo
uzņēmuma darbinieku darbu un veikt citu ar personālu saistītu darbību, un kuru vispārīgi uzrauga vai kurai
sniedz norādes uzņēmuma valde vai līdzvērtīga struktūra;
10) 
uzturēšanās atļauja
 — dokuments, kas ārzemniekam dod tiesības uzturēties Latvijas Republikā noteiktu
laiku vai pastāvīgi;
11) 
vīza
 — noteikta parauga uzlīme, kas apliecina, ka persona ir pieprasījusi atļauju ieceļot un uzturēties
Latvijas Republikā vai citā Šengenas līguma dalībvalstī, vai vairākās Šengenas līguma dalībvalstīs vai šķērsot to
teritoriju tranzītā un ka vīzu izsniegusī institūcija atbilstoši savai kompetencei nesaskata šķēršļus tam, ka
persona vīzā norādītajā laikposmā tik reižu, cik vīzā norādīts, ieceļo un uzturas Latvijas Republikā vai citā
Šengenas līguma dalībvalstī, vai vairākās Šengenas līguma dalībvalstīs. Vīza pati par sevi nedod tiesības ieceļot
Latvijas Republikā vai citā Šengenas līguma dalībvalstī;
12) 
Savienības pilsonis
 - ārzemnieks, kuram ir kādas Eiropas Savienības dalībvalsts, Eiropas Ekonomikas
zonas valsts vai Šveices Konfederācijas pilsonība;
13) 
Šengenas līgums 
- 1985.gada 14.jūnija Nolīgums starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām,
Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu
pie kopīgām robežām;
14) 
Šengenas konvencija 
- 1990.gada 19.jūnija Konvencija, ar ko īsteno 1985.gada 14.jūnija Šengenas
Nolīgumu starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un
Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām;
14
1
) 
trešā valsts
 — jebkura valsts, izņemot Eiropas Savienības dalībvalsti, Eiropas Ekonomikas zonas valsti un
Šveices Konfederāciju;
15) 
vietējās pierobežas satiksmes atļauja
 — saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006.gada
20.decembra regulu (EK) Nr. 
1931/2006
, ar ko nosaka vietējās pierobežas satiksmes noteikumus pie
dalībvalstu ārējām sauszemes robežām un ar ko groza Šengenas Konvencijas noteikumus, noteikta parauga
dokuments, kas tiek izsniegts ārvalsts pierobežas teritorijas iedzīvotājam un dod viņam tiesības šķērsot ārējo
sauszemes robežu un uzturēties Latvijas Republikas pierobežas teritorijā.
(2) Šajā likumā lietotais termins “pierobežas teritorija” atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes 2006.gada
20.decembra regulā (EK) Nr. 
1931/2006
, ar ko nosaka vietējās pierobežas satiksmes noteikumus pie dalībvalstu
ārējām sauszemes robežām un ar ko groza Šengenas Konvencijas noteikumus, lietotajam terminam.
(3) Šajā likumā lietotais termins "pārvadātājs" atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta regulas
Nr. 
2016/399
 2. panta 15. punktā lietotajam terminam.
(4) Šajā likumā lietotais termins "kvalificēts riska kapitāla investors" un termins "inovatīvs produkts" atbilst
Jaunuzņēmumu darbības atbalsta likumā
 lietotajiem terminiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
 Pirmās daļas 2.
1
 punkta jaunā redakcija stājas spēkā 
01.09.2017.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
35. punktu
)
2.pants.
 Likuma mērķis ir noteikt ārzemnieku ieceļošanas, uzturēšanās, tranzīta, izceļošanas un aizturēšanas
kārtību, kā arī kārtību, kādā ārzemniekus tur apsardzībā Latvijas Republikā un izraida no tās, lai nodrošinātu
starptautiskajām tiesību normām un Latvijas valsts interesēm atbilstošas migrācijas politikas īstenošanu.
2.
1
 pants.
 (1) Uz Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem attiecas šā likuma 
4.panta
 trešās, piektās,
sestās, astotās un devītās daļas, 
5.panta
 trešās daļas, 
10.
, 
11.panta
, 
13.panta
 otrās un ceturtās daļas, 
14.
, 
15.
, 
16.
,
3
/
56
17.panta
, 
18.panta
 otrās daļas, 
20.
, 
21.panta
, 
46.panta
 piektās daļas, 50.
4
, 
50.
5
 panta
, 
51.panta
 piektās daļas, 52.,
53., 54., 54.
1
, 55., 56., 57., 58., 59., 59.
1
, 59.
2
, 59.
3
, 59.
4
, 59.
5
, 60., 65.
1
, 65.
2
, 65.
3
, 65.
4
, 65.
5
, 
66.
, 
67. 
un 
70.panta
nosacījumi.
(2) Kārtību, kādā Savienības pilsoņi un viņu ģimenes locekļi ieceļo un uzturas Latvijas Republikā, kā arī
uzturēšanās ierobežojumus šīm personām nosaka Ministru kabinets.
(
26.05.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
3.pants.
 (1) Ārzemnieku ieceļošanu un uzturēšanos Latvijas Republikā atbilstoši savai kompetencei dokumentē un
kontrolē Pārvalde, Valsts robežsardze, Latvijas Republikas diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības (turpmāk —
pārstāvniecības) un Ārlietu ministrijas Konsulārais departaments (turpmāk — Konsulārais departaments).
(2) 
(Izslēgta ar 
09.06.2016
. likumu)
(3) Savu funkciju veikšanai Pārvalde un Valsts robežsardze veido un uztur elektroniskas informācijas sistēmas,
kurās iekļaujamās informācijas apjomu un izmantošanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2010.
 un 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
4.pants.
 (1) Ārzemnieks ir tiesīgs ieceļot un uzturēties Latvijas Republikā, ja viņam vienlaikus:
1) ir derīgs ceļošanas dokuments. Ceļošanas dokuments ir derīgs, ja:
a) tas ir atzīts Latvijas Republikā,
b) tas atbilst noteiktajam paraugam,
c) tajā ir visu to ārzemnieku personas dati un fotogrāfijas, kuri šo dokumentu izmanto par ceļošanas
dokumentu. Lai pieprasītu uzturēšanās atļauju, katram ārzemniekam ir nepieciešams savs ceļošanas
dokuments,
d) tā derīguma termiņš vismaz par trim mēnešiem pārsniedz paredzēto uzturēšanās laiku Latvijas Republikā
vai citas Šengenas līguma dalībvalsts teritorijā,
e) tas nesatur dokumenta izdevēja neatrunātus labojumus, mehāniskus bojājumus vai smērējumus, kuru dēļ
nav iespējams identificēt dokumenta turētāju, izlasīt dokumentā norādīto informāciju vai noteikt dokumenta
viltojumus,
f) tajā ir brīva vieta vismaz divām robežšķērsošanas atzīmēm vīzām paredzētajās lapās. Šis nosacījums nav
spēkā, ja Latvijas Republikai saistošos starptautiskajos tiesību aktos ir noteikts, ka robežšķērsošanas
atzīmes var neveikt;
2) ir derīga vīza, Latvijas Republikas izsniegta uzturēšanās atļauja vai Eiropas Savienības pastāvīgā iedzīvotāja
uzturēšanās atļauja. Ārzemnieks, kurš saņēmis jaunu ceļošanas dokumentu, var izmantot iepriekšējo
ceļošanas dokumentu ar ielīmētu derīgu uzturēšanās atļauju vienreizējai ieceļošanai, lai saņemtu jaunu Latvijas
Republikas izsniegtu uzturēšanās atļauju;
3) ir derīga veselības apdrošināšanas polise. Gadījumus, kad ārzemnieks drīkst ieceļot un uzturēties Latvijas
Republikā bez veselības apdrošināšanas polises, nosaka Ministru kabinets;
4) nav citu likumā vai citos normatīvajos aktos noteiktu šķēršļu ieceļošanai Latvijas Republikā;
5) ir nepieciešamie finanšu līdzekļi, lai uzturētos Latvijas Republikā vai citā Šengenas līguma dalībvalstī un
atgrieztos mītnes zemē vai izceļotu uz trešo valsti, kurā viņam ir tiesības ieceļot. Nepieciešamo finanšu līdzekļu
apmēru un to, kā konstatēt finanšu līdzekļu esamību, nosaka Ministru kabinets.
(1
1
) Atkāpjoties no šā panta pirmās daļas 1.punkta "d" apakšpunktā noteiktā, ārzemnieks, kuram vīza izsniegta
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 13.jūlija regulu Nr. 
810/2009
, ar ko izveido Kopienas Vīzu
kodeksu (Vīzu kodekss), vai kurš saņēmis uzturēšanās atļauju vai akreditētas personas apliecību Latvijas Republikā
vai citā Šengenas līguma dalībvalstī, ir tiesīgs ieceļot un uzturēties Latvijas Republikā līdz ceļošanas dokumentā
norādītā derīguma termiņa beigām, ciktāl tas nepārsniedz vīzā, uzturēšanās atļaujā vai akreditētas personas apliecībā
4
/
56
norādīto termiņu. Ja ārzemnieks pieprasa uzturēšanās atļauju uz laiku, kas ilgāks par vienu gadu, viņa ceļošanas
dokumentam jābūt derīgam vismaz sešus mēnešus.
(2) Šā panta pirmās daļas 2.punkts neattiecas uz ārzemnieku, kurš:
1) ieceļo un uzturas kārtībā, kāda noteikta Latvijas Republikai saistošos starptautiskajos līgumos par vīzu
prasības atcelšanu vai Padomes 2001.gada 15.marta regulā Nr. 
539/2001
/EK, ar ko izveido to trešo valstu
sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz
kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (turpmāk — regula Nr. 
539/2001
/EK);
2) par ceļošanas dokumentu izmanto Apvienoto Nāciju Organizācijas pasi (
Laissez-passer
);
3) par ceļošanas dokumentu izmanto Vatikāna pasi;
4) par ceļošanas dokumentu izmanto Eiropas Komisijas pasi;
5) 
(izslēgts ar 
22.04.2004
. likumu)
;
6) 
(izslēgts ar 
20.12.2007
. likumu)
;
7) ir atbilstoši Starptautiskās darba organizācijas konvencijām par jūrnieku nacionālajām personas apliecībām
izsniegtas jūrnieka grāmatiņas turētājs, ir iekļauts starptautiska reisa kuģa apkalpes sarakstā un ieceļo Latvijas
Republikā, bet kuģa stāvēšanas laikā, izkāpis krastā, uzturas ostas pilsētas administratīvajā teritorijā;
8) ir atbilstoši 1944.gada 7.decembra Starptautiskās konvencijas par civilo aviāciju standartiem izsniegtas
apkalpes locekļa apliecības turētājs, darba pienākumu ietvaros ieceļo Latvijas Republikā, lai veiktu nākamo
reisu, un uzturas lidostai tuvākās pilsētas administratīvajā teritorijā.
(3) Latvijas Republikā nav tiesīgs ieceļot un uzturēties ārzemnieks, kurš saskaņā ar šā likuma noteikumiem
iekļauts to ārzemnieku sarakstā, kuriem ieceļošana Latvijas Republikā ir aizliegta (turpmāk arī — saraksts), vai par
kuru iekļauts ziņojums Šengenas informācijas sistēmā, lai liegtu ārzemnieka ieceļošanu un uzturēšanos Šengenas
līguma dalībvalstu teritorijā (turpmāk — ieceļošanas aizliegums Šengenas teritorijā).
(4) Kārtību, kādā tiek atzīti ārzemnieku ceļošanas dokumenti, nosaka Ministru kabinets.
(5) Ceļošanas dokumentu, vīzu, uzturēšanās atļauju, zīmogu un spiedogu paraugus iekļauj dokumentu paraugu
informācijas sistēmā. Kārtību, kādā tiek veidota un izmantota dokumentu paraugu informācijas sistēma, nosaka
Ministru kabinets.
(6) Ārzemnieku veselības apdrošināšanas kārtību, kā arī kārtību, kādā ārzemnieks saņem veselības aprūpes
pakalpojumus Latvijas Republikā, minimālo apdrošināšanas summu, minimālo apmaksājamo pakalpojumu apjomu un
gadījumus, kad ārzemniekam var izsniegt vīzu vai uzturēšanās atļauju bez veselības apdrošināšanas polises, nosaka
Ministru kabinets.
(7) 
(Izslēgta ar 
21.06.2007
. likumu.)
(8) Izsniedzot vīzu vai uzturēšanās atļauju ārzemniekam, kurš ir šā panta devītajā daļā minētajā sarakstā iekļautas
valsts pilsonis, vai ārzemniekam, kuram ārvalstī piešķirts bezvalstnieka vai bēgļa statuss, amatpersona pārbauda
pieejamo informāciju par to, vai ārzemnieka ieceļošana neradīs draudus valsts drošībai vai sabiedriskajai kārtībai un
drošībai (turpmāk — papildu pārbaude). Papildu pārbaudes kārtību nosaka Ministru kabinets.
(9) Ministru kabinets nosaka to valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, izsniedzot vīzu vai uzturēšanās atļauju, tiek veikta
papildu pārbaude.
(10) 
(Izslēgta ar 
20.12.2007
. likumu.)
(11) Ziemeļatlantijas līguma organizācijas un Eiropas Savienības dalībvalstu bruņoto spēku militārpersonas, bruņoto
spēku nodarbinātībā esošās civilpersonas, šo militārpersonu vai civilpersonu apgādājamie, kā arī citas ar bruņotajiem
spēkiem saistītas personas ieceļo un uzturas Latvijas Republikā atbilstoši Latvijas Republikai saistošiem
starptautiskajiem līgumiem. Bruņoto spēku militārpersonu un bruņoto spēku nodarbinātībā esošo civilpersonu
apgādājamiem, bruņoto spēku nodarbinātībā esošajām civilpersonām un citām ar bruņotajiem spēkiem saistītajām
personām izsniedz apliecinājumu, kas dod tiesības uzturēties Latvijas Republikā. Ministru kabinets nosaka institūciju,
kas izsniedz šo apliecinājumu, kā arī šā apliecinājuma formu un saturu un apliecinājuma izsniegšanas kārtību. 
5
/
56
kas izsniedz šo apliecinājumu, kā arī šā apliecinājuma formu un saturu un apliecinājuma izsniegšanas kārtību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
22.04.2004.
, 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
, 
21.06.2007.
, 
20.12.2007.
,
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
4.
1
 pants.
 (1) Ārzemnieks ir tiesīgs ieceļot un uzturēties Latvijas Republikas pierobežas teritorijā, ja viņam ir
vietējās pierobežas satiksmes atļauja, kuru izsniedz pārstāvniecība saskaņā ar noslēgtajiem starptautiskajiem
līgumiem.
(2) Kārtību, kādā reģistrējama, anulējama un atceļama vietējās pierobežas satiksmes atļauja, tajā iekļaujamās
ziņas, kā arī elektroniskās informācijas sistēmā iekļaujamās informācijas apjomu un izmantošanas kārtību apstiprina
Ministru kabinets.
(3) Ārzemniekam ir tiesības lēmumu par pierobežas satiksmes atļaujas atteikumu, kā arī lēmumu par izsniegtas
pierobežas satiksmes atļaujas anulēšanu vai atcelšanu 30 dienu laikā pēc minētā lēmuma spēkā stāšanās dienas
apstrīdēt, iesniedzot attiecīgu iesniegumu:
1) Konsulārā departamenta direktoram, ja lēmumu pieņēmusi pārstāvniecības amatpersona vai Konsulārā
departamenta amatpersona;
2) Pārvaldes priekšniekam, ja lēmumu pieņēmusi Pārvaldes amatpersona;
3) Valsts robežsardzes priekšniekam, ja lēmumu pieņēmusi Valsts robežsardzes amatpersona.
(3
1
) Lēmumu par apstrīdēto administratīvo aktu ārzemnieks likumā noteiktajā kārtībā var pārsūdzēt Administratīvajā
rajona tiesā. Tiesas nolēmums ir galīgs un nav pārsūdzams.
(3
2
) Šā panta trešajā daļā minētā lēmuma apstrīdēšana un pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(4) Par vietējās pierobežas satiksmes atļaujas pieprasīšanai nepieciešamo dokumentu izskatīšanu ārzemnieks
maksā valsts nodevu Ministru kabineta noteiktajā apmērā un kārtībā. Ministru kabinets nosaka to personu kategorijas,
kuras ir atbrīvotas no valsts nodevas samaksas.
(
22.04.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2011.
 un 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2014.
)
4.
2
 pants.
 (1) Ja ārzemnieks ieceļo Latvijas Republikā atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9.
marta regulas Nr. 
2016/399
 nosacījumiem, uz viņu attiecas šajā regulā noteiktās ieceļošanas prasības.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētā ārzemnieka ceļošanas dokuments ir uzskatāms par derīgu, ja tas atbilst šā
likuma 
4.panta
 pirmās daļas 1.punkta "a", "b", "c", "e" un "f" apakšpunktā noteiktajām prasībām.
(3) Šā panta pirmajā daļā minētajam ārzemniekam nepieciešamos ieceļošanas un uzturēšanās finanšu līdzekļus
nosaka saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem par ārzemniekam nepieciešamo finanšu līdzekļu apmēru un finanšu
līdzekļu esamības konstatēšanu.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
5.pants. 
(1) 
(Izslēgta ar 
09.06.2016
. likumu)
(2) Ja ārzemnieks uzturējies Latvijas Republikā ar termiņuzturēšanās atļauju, pēc šīs atļaujas termiņa beigām viņš,
neizbraucot no Latvijas Republikas vai citas Šengenas līguma dalībvalsts teritorijas, nav tiesīgs saņemt vīzu vai turpināt
uzturēties Latvijas Republikā saskaņā ar šā likuma 
4.panta
 otrās daļas 1.punktu. Pārvaldes priekšnieks vai viņa
pilnvarota amatpersona var atļaut izsniegt vīzu, ja tas atbilst starptautisko tiesību normām, Latvijas valsts interesēm vai
ir saistīts ar nepārvaramu varu vai humāniem apsvērumiem.
(3) Ārzemniekam ir pienākums, ja to atbilstoši kompetencei pieprasa valsts iestāde, uzrādīt šā likuma 4. un 
4.
1
pantā
 noteiktos dokumentus, kā arī atļaut noņemt savu pirkstu nospiedumus.
(4) Ārzemniekam, kas nav Savienības pilsonis un ir atzīts par cilvēku tirdzniecības upuri, kā arī viņa pavadībā
esošam nepilngadīgam bērnam ir tiesības uzturēties Latvijas Republikā bez vīzas vai uzturēšanās atļaujas, līdz
beidzies vai pārtraukts noteiktais nogaidīšanas periods vai stājies spēkā lēmums par termiņuzturēšanās atļaujas
6
/
56
izsniegšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
25.01.2007.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
 un 
09.06.2016
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
5.
1
 pants.
 Latvijā akreditētas ārvalstu diplomātiskās vai konsulārās pārstāvniecības, starptautiskās organizācijas
vai tās pārstāvniecības, konsulārās iestādes darbinieks vai šāda darbinieka ģimenes loceklis, pamatojoties uz
akreditētas personas apliecību, ir tiesīgs uzturēties Latvijas Republikā visu akreditācijas laiku, ja ir atbrīvots no vīzu
prasības saskaņā ar regulu Nr. 
539/2001
/EK vai šāda kārtība ir noteikta Latvijas Republikai saistošos starptautiskajos
līgumos.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
6.pants.
 Par ilgtermiņa vīzas vai uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai nepieciešamo dokumentu izskatīšanu un ar to
saistītajiem pakalpojumiem ārzemnieks maksā valsts nodevu Ministru kabineta noteiktajā apmērā un kārtībā. Ministru
kabinets nosaka tās personu kategorijas, kuras ir atbrīvotas no valsts nodevas samaksas vai kurām, pieprasot vienotu
vīzu, piemēro samazinātu valsts nodevas likmi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2007.
, 
26.02.2009.
 un 
22.04.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2010.
)
7.pants. 
To nepilngadīgo ārzemnieku ieceļošanas un uzturēšanās kārtību, kuri ieceļo un uzturas Latvijas Republikā
bez vecāku vai aizbildņu pavadības, nosaka Ministru kabinets.
8.pants.
 Civiltiesiskā saistība, kuras termiņš pārsniedz laiku, kuru ārzemniekam atļauts uzturēties Latvijas
Republikā, pati par sevi nevar būt par vīzas izsniegšanas vai uzturēšanās atļaujas izsniegšanas vai reģistrēšanas
pamatu.
9.pants.
(1) Ārzemniekam var piešķirt tiesības uz nodarbinātību:
1) ar ierobežojumiem, slēdzot darba līgumu ar noteiktu darba devēju noteiktā specialitātē (profesijā) vai uz
nepilnu darba laiku vai slēdzot citu civiltiesisku līgumu, ja viņš vēlas būt nodarbināts;
2) komercdarbības veikšanai, ja viņš ir individuālais komersants, komercreģistrā reģistrēts valdes vai padomes
loceklis, prokūrists, administrators, likvidators vai personālsabiedrības biedrs, kam ir tiesības pārstāvēt
personālsabiedrību, vai persona, kura pilnvarota pārstāvēt komersantu (ārvalsts komersantu) darbībās, kas
saistītas ar filiāli, vai pašnodarbināta persona;
3) bez ierobežojumiem.
(2) Lēmumu par nodarbinātības tiesību piešķiršanu iekļauj lēmumā par vīzas vai uzturēšanās atļaujas izsniegšanu.
Tiesības uz nodarbinātību apliecina atbilstošs ieraksts ārzemniekam izsniegtajā vīzā vai uzturēšanās atļaujā.
(3) Apliecinājums par tiesībām uz nodarbinātību pie noteikta darba devēja un noteiktā specialitātē (profesijā) nav
nepieciešams, ja ārzemnieks likumīgi uzturas Latvijas Republikā saistībā ar:
1) dalību viesizrādēs (vieskoncertos) kā radošs mākslinieks vai izpildītājmākslinieks vai kā izrāžu (koncertu)
nodrošināšanā iesaistīts administratīvais vai tehniskais darbinieks un paredzētais uzturēšanās ilgums Latvijas
Republikā nepārsniedz 14 dienas;
2) izglītības iestādes vai zinātniskās institūcijas, vai atsevišķa zinātnieka uzaicinājumu veikt zinātniskus
pētījumus vai piedalīties izglītības programmu īstenošanā un paredzētais uzturēšanās ilgums Latvijas Republikā
nepārsniedz 14 dienas;
3) zinātniskās darbības veikšanu atbilstoši zinātniskās sadarbības līgumam, kas noslēgts ar Latvijas
Republikas zinātnisko institūciju reģistrā iekļautu zinātnisko institūciju;
4) to, ka ir Latvijas kuģu reģistrā reģistrēta starptautiskus jūras reisus veicoša kuģa apkalpes loceklis;
5) to, ka ir ārvalstī reģistrēta starptautiskos pārvadājumus veicoša transportlīdzekļa apkalpes loceklis;
6) to, ka likumīgi strādā kādā citā Eiropas Savienības dalībvalstī, Eiropas Ekonomikas zonas valstī vai Šveices
7
/
56
Konfederācijā un darba devējs viņu norīko darbā pakalpojumu sniegšanai Latvijā uz laikposmu, kas nepārsniedz
90 dienas sešu mēnešu laikā;
7) to, ka ir komercreģistrā reģistrēts individuālais komersants, valdes vai padomes loceklis, prokūrists,
administrators, likvidators vai personālsabiedrības biedrs, kam ir tiesības pārstāvēt personālsabiedrību, vai
persona, kura pilnvarota pārstāvēt komersantu (ārvalsts komersantu) darbībās, kas saistītas ar filiāli, vai
pašnodarbināta persona un uzturēšanās ilgums Latvijas Republikā nepārsniedz 90 dienas sešu mēnešu laikā;
8) to, ka ir uzņēmuma ietvaros pārcelts darbinieks, kura uzturēšanās ilgums Latvijas Republikā nepārsniedz 90
dienas jebkurā 180 dienu periodā un kuram ir derīga citas Eiropas Savienības dalībvalsts izsniegta
termiņuzturēšanās atļauja kā uzņēmuma ietvaros pārceltam darbiniekam;
9) to, ka ir nodarbināts Latvijas Republikā un viņa uzturēšanās ilgums Latvijas Republikā nepārsniedz 14 dienas
jebkurā 180 dienu periodā.
(4) Apliecinājums par tiesībām uz nodarbinātību pie noteikta darba devēja un noteiktā specialitātē (profesijā) nav
nepieciešams, ja notiesātais ārzemnieks, kas izcieš sodu izmeklēšanas cietumā, brīvības atņemšanas iestādē vai
audzināšanas iestādē nepilngadīgajiem, tiek nodarbināts Latvijas Sodu izpildes kodeksā noteiktajā kārtībā.
(5) Tiesības uz nodarbinātību bez ierobežojumiem piešķir ārzemniekam, kurš ir saņēmis:
1) pastāvīgās uzturēšanās atļauju vai Eiropas Savienības pastāvīgā iedzīvotāja uzturēšanās atļauju Latvijas
Republikā;
2) termiņuzturēšanās atļauju kā Latvijas pilsoņa, Latvijas nepilsoņa vai pastāvīgās uzturēšanās atļauju
saņēmuša ārzemnieka laulātais;
3) termiņuzturēšanās atļauju kā šīs daļas 
2.punktā
 minētā ārzemnieka bērns un tiks nodarbināts atbilstoši
Darba likumā
 noteiktajai kārtībai;
4) termiņuzturēšanās atļauju saistībā ar to, ka bijis Latvijas pilsonis 1940.gada 17.jūnijā;
5) termiņuzturēšanās atļauju kā Latvijas pilsoņa pilngadīgais bērns vai kā viņa ģimenes loceklis;
6) termiņuzturēšanās atļauju kā persona, kurai piešķirts alternatīvais statuss, vai kā šīs personas ģimenes
loceklis;
7) termiņuzturēšanās atļauju kā persona, kurai Latvijā piešķirts pagaidu aizsardzības statuss;
8) termiņuzturēšanās atļauju kā persona, kura iecelta par aizbildni vai aizgādni Latvijas pilsonim vai Latvijas
nepilsonim;
9) termiņuzturēšanās atļauju līdz dienai, kad stājas spēkā tiesas spriedums par laulības šķiršanu un bērna
dzīvesvietas noteikšanu, vai līdz dienai, kad zvērināts notārs taisījis laulības šķiršanas apliecību;
10) termiņuzturēšanās atļauju saistībā ar to, ka pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm vai tiesai nepieciešams, lai
viņš uzturētos Latvijas Republikā līdz krimināllietas izmeklēšanas pabeigšanai vai izskatīšanai tiesā;
11) termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 22.punktu;
12) termiņuzturēšanās atļauju kā persona, kurai piešķirts Eiropas Savienības pastāvīgā iedzīvotāja statuss citā
Eiropas Savienības dalībvalstī, vai kā šīs personas ģimenes loceklis, kas vienu gadu uzturējies Latvijā ar
termiņuzturēšanās atļauju un vēlas tikt nodarbināts Latvijas Republikā;
13) termiņuzturēšanās atļauju kā persona, kura veikusi ieguldījumu kapitālsabiedrības pamatkapitālā saskaņā ar
šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28.punktu, vai kā šīs personas ģimenes loceklis;
14) termiņuzturēšanās atļauju kā persona, kura iegādājusies un kurai pieder nekustamais īpašums saskaņā ar
šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 29.punktu, vai kā šīs personas ģimenes loceklis;
15) termiņuzturēšanās atļauju kā persona, kura veikusi finanšu investīcijas Latvijas Republikas kredītiestādē
saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 30.punktu, vai kā šīs personas ģimenes loceklis;
8
/
56
16) termiņuzturēšanās atļauju, pamatojoties uz iekšlietu ministra lēmumu, kas pieņemts saistībā ar valsts
interesēm;
17) termiņuzturēšanās atļauju, pamatojoties uz Pārvaldes priekšnieka lēmumu, kas pieņemts saistībā ar
starptautiskajām tiesību normām vai humāniem apsvērumiem;
18) termiņuzturēšanās atļauju kā cilvēku tirdzniecības upuris;
19) termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 25.punktu;
20) termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 27.punktu;
21) 
(izslēgts ar 
02.02.2017
. likumu)
;
22) Latvijā akreditētas ārvalstu diplomātiskās vai konsulārās pārstāvniecības, starptautiskās organizācijas vai
tās pārstāvniecības, konsulārās iestādes darbinieka ģimenes locekļa personas apliecību, ja Latvijas Republikai
ar attiecīgo valsti vai starptautisko organizāciju ir noslēgts atbilstošs līgums vai arī vienošanās par
savstarpējības principa piemērošanu;
23) patvēruma meklētāja personas dokumentu un nav saņēmis Pārvaldes lēmumu par bēgļa vai alternatīvā
statusa piešķiršanu vai atteikumu to piešķirt sešu mēnešu laikā pēc tam, kad iesniegts iesniegums par bēgļa
vai alternatīvā statusa piešķiršanu, un tas nav noticis viņa vainas dēļ. Tiesības uz nodarbinātību saglabājas līdz
brīdim, kad stājies spēkā un kļuvis neapstrīdams galīgais lēmums par bēgļa vai alternatīvā statusa piešķiršanu
vai atteikumu to piešķirt;
24) termiņuzturēšanās atļauju kā persona, kura iegādājusies valsts bezprocentu vērtspapīrus saskaņā ar šā
likuma 
23.panta
 pirmās daļas 31.punktu, vai kā šīs personas ģimenes loceklis;
25) termiņuzturēšanās atļauju kā studējošais Latvijas augstskolas akreditētas pilna laika maģistra vai doktora
studiju programmas pēdējo divu studiju semestru laikā (ja maģistra studiju programmas ilgums ir viens gads, —
šīs studiju programmas apguves laikā), ja šajā laikā nav studiju pārtraukuma;
26) termiņuzturēšanās atļauju kā tāda ārzemnieka ģimenes loceklis, kuram piešķirtas tiesības uz nodarbinātību
pie noteikta darba devēja vai tiesības veikt komercdarbību.
(5
1
) Ārzemniekam, kurš saņēmis ilgtermiņa vīzu vai termiņuzturēšanās atļauju sakarā ar pilna laika studijām
Latvijas Republikā akreditētā izglītības iestādē vai sakarā ar studentu apmaiņu, ir tiesības uz nodarbinātību līdz 20
stundām nedēļā pie jebkura darba devēja, izņemot to ārzemnieku, kuram ir tiesības uz nodarbinātību saskaņā ar šā
panta piektās daļas 25. punktu.
(6) Kārtību, kādā ārzemniekam piešķir un atņem tiesības uz nodarbinātību, nosaka Ministru kabinets.
(7) Ministru kabinets nosaka to specialitāšu (profesiju) sarakstu, kurās prognozē būtisku darbaspēka trūkumu un
kurās darbā Latvijas Republikā var tikt uzaicināti ārzemnieki. Minētajā specialitātē (profesijā) uzaicinātajam
ārzemniekam var piemērot šādus uzņemšanas nosacījumus:
1) ja tiek pieprasīta Eiropas Savienības zilā karte, darba samaksa atbilst Latvijas Republikā strādājošo mēneša
vidējai bruto darba samaksai iepriekšējā gadā, piemērojot koeficientu 1,2;
2) pārējos gadījumos, ja saskaņā ar normatīvajiem aktiem par ārzemnieku nodarbināšanas kārtību pirms
ārzemnieka uzaicināšanas nepieciešams Nodarbinātības valsts aģentūrā reģistrēt brīvu darba vietu, šai darba
vietai jābūt brīvai ne mazāk kā 10 darbdienas.
(8) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā profesionālo pieredzi var atzīt par derīgu Eiropas Savienības zilās kartes
saņemšanai attiecīgā specialitātē vai nozarē.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
02.03.2017.
 Septītā daļa stājas spēkā 
01.05.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 
37. punktu
)
9.
1
 pants.
 Uzaicinātājs uzņemas atbildību par uzaicinātā ārzemnieka ieceļošanas un uzturēšanās mērķa atbilstību
vīzas vai uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai iesniegtajos dokumentos norādītajam mērķim, par viņa izbraukšanu no
9
/
56
II nodaļa 
Vīzas
valsts noteiktā laikā, kā arī, ja nepieciešams, nodrošina ar ārzemnieka veselības aprūpi, uzturēšanos Latvijas
Republikā un atgriešanos mītnes zemē saistīto izdevumu segšanu.
(
22.04.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2010.
)
10.pants.
 (1) Ārzemniekam, ņemot vērā ieceļošanas mērķi, var izsniegt:
1) vienotu vīzu;
2) vīzu ar ierobežotu teritoriālo derīgumu;
3) lidostas tranzītvīzu;
4) ilgtermiņa vīzu.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētās vīzas var būt paredzētas vienreizējai, divreizējai vai vairākkārtējai ieceļošanai.
(3) Šā panta pirmās daļas 1., 2. un 3.punktā minētās vīzas izsniedz Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada
13.jūlija regulā Nr. 
810/2009
, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss), noteiktajā kārtībā.
(4) Šā panta pirmās daļas 4.punktā minētās vīzas izsniedz šajā likumā noteiktajā kārtībā.
(
20.12.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2010.
)
11.pants.
 (1) 
(Izslēgta ar 
09.06.2016
. likumu)
(2) Ilgtermiņa vīzu var izsniegt, ja tas atbilst starptautiskajām tiesību normām, Latvijas valsts interesēm vai ir
saistīts ar nepārvaramu varu, humāniem apsvērumiem vai būtiskiem personīgiem vai profesionāliem iemesliem un ja
ārzemnieka paredzētais uzturēšanās termiņš ir garāks par termiņu, uz kādu var izsniegt vīzu atbilstoši Eiropas
Parlamenta un Padomes 2009.gada 13.jūlija regulas Nr. 
810/2009
, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu
kodekss) nosacījumiem.
(3) Ārzemniekam, kura ieceļošanas mērķis ir darba tiesisko attiecību nodibināšana ar darba devēju par sezonas
darba veikšanu, izsniedz ilgtermiņa vīzu uz laiku līdz sešiem mēnešiem 12 mēnešu periodā. Ja ilgtermiņa vīza
izsniegta uz laiku, kas nepārsniedz sešus mēnešus 12 mēnešu periodā, bet ārzemnieks vēlas turpināt sezonas darba
tiesiskās attiecības ar to pašu darba devēju vai noslēgt jaunu sezonas darba līgumu ar citu darba devēju, viņš ir tiesīgs,
neizceļojot no Latvijas Republikas, pieprasīt jaunu ilgtermiņa vīzu, ja netiek pārsniegts šajā daļā noteiktais
maksimālais uzturēšanās termiņš un jaunas vīzas pieteikums iesniegts ne vēlāk kā trīs darbdienas pirms iepriekšējās
vīzas derīguma termiņa beigām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
05.12.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
02.03.2017.
)
12.pants. 
(1) Ārzemniekam šajā likumā noteiktajā kārtībā ir tiesības pieprasīt vīzu, ja vienlaikus pastāv šādi
nosacījumi:
1) viņam ir derīgs ceļošanas dokuments;
2) viņam ir nepieciešamie finanšu līdzekļi, lai uzturētos Latvijas Republikā vai citā Šengenas līguma dalībvalstī
un atgrieztos mītnes zemē vai izceļotu uz trešo valsti;
3) viņš Ministru kabineta noteiktajā kārtībā iesniedz dokumentus, kas pamato ieceļošanas un uzturēšanās
mērķi un uzturēšanās vietu, vai viņam ir ielūgums vai uzaicinājums. Ielūgums ir obligāts, ja fiziskā vai juridiskā
persona uzskatāma par darba devēju atbilstoši likumam “Par valsts sociālo apdrošināšanu” un ir paredzējusi
ārzemnieku nodarbināt, noslēdzot darba līgumu vai uzņēmuma līgumu;
4) viņam ir derīga veselības apdrošināšanas polise, kas garantē ar veselības aprūpi saistīto izdevumu segšanu
paredzamajā uzturēšanās laikā Latvijas Republikā vai Šengenas līguma dalībvalstīs, ieskaitot ārzemnieka
nogādāšanu atpakaļ mītnes zemē viņa smagas slimības dēļ. Gadījumus, kad ārzemniekam drīkst izsniegt vīzu
10
/
56
bez veselības apdrošināšanas polises, nosaka Ministru kabinets.
(2) 
(Izslēgta ar 
22.04.2010
. likumu)
(3) Ministru kabineta noteiktos ielūguma apstiprināšanai vai vīzas pieprasīšanai nepieciešamos dokumentus var
iesniegt latviešu, angļu, franču, krievu vai vācu valodā. Uzaicinātājs ielūguma apstiprināšanai nepieciešamo iesniegumu
un paskaidrojumus sniedz tikai latviešu valodā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
 un 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā
01.07.2016.
)
13.pants. 
(1) Ministru kabinets nosaka ielūgumu apstiprināšanas kārtību, kā arī uzaicinājumu noformēšanas
kārtību.
(2) Vīzas atbilstoši kompetencei izsniedz Pārvaldes, Valsts robežsardzes, pārstāvniecību vai Konsulārā
departamenta vai citu dalībvalstu diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību amatpersonas saskaņā ar Latvijas
Republikai saistošiem starptautiskajiem līgumiem. Vīzu atbilstoši kompetencei pagarina Pārvaldes vai Konsulārā
departamenta vai citu dalībvalstu diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību amatpersonas saskaņā ar Latvijas
Republikai saistošiem starptautiskajiem līgumiem.
(2
1
) Ja vīzu izsniedz pārstāvniecības amatpersona, ņem vērā šādus nosacījumus:
1) dokumentus vīzas pieprasīšanai iesniedz tai pārstāvniecībai, kuras kompetencē ir teritorija, kurā atrodas
pieteikuma iesniedzēja pastāvīgā dzīvesvieta;
2) ārzemnieks, kurš likumīgi, bet ne pastāvīgi uzturas citas valsts teritorijā, dokumentus vīzas pieprasīšanai var
iesniegt tai pārstāvniecībai, kuras kompetencē ir teritorija, kurā atrodas pieteikuma iesniedzēja uzturēšanās
vieta. Pārstāvniecība pieņem minētos dokumentus tikai tādā gadījumā, ja pieteikuma iesniedzējs spēj
pietiekami pamatot nepieciešamību iesniegt dokumentus attiecīgajai pārstāvniecībai.
(3) Ministru kabinets nosaka robežšķērsošanas vietas, kurās var izsniegt vīzu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un
Padomes 2009.gada 13.jūlija regulu Nr. 
810/2009
, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss).
(4) Vīzu izsniegšanas, reģistrēšanas, pagarināšanas, anulēšanas un atcelšanas kārtību, kā arī vīzu derīguma
termiņu nosaka Ministru kabinets.
(5) Pārstāvniecību teritoriālo kompetenci vīzu pieprasīšanai nosaka Ministru kabinets. Citu dalībvalstu diplomātisko
un konsulāro pārstāvniecību kompetenci vīzu pieprasīšanai nosaka Latvijas Republikai saistoši starptautiskie līgumi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
 un 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2014.
)
14.pants.
 Šā likuma 
13.panta
 otrajā daļā minēto iestāžu amatpersonām ir tiesības veikt pārrunas ar ārzemnieku un
viņa uzaicinātāju un pieprasīt paskaidrojumus un papildu dokumentus, kas pamato ieceļošanas un uzturēšanās mērķi
un ārzemnieka sniegto ziņu patiesumu, kā arī pārbaudīt ārzemnieka vai viņa uzaicinātāja sniegto informāciju, lai
pieņemtu lēmumu par ielūguma apstiprināšanu, atteikumu apstiprināt ielūgumu, apstiprināta ielūguma atcelšanu, vīzas
izsniegšanu vai pagarināšanu, atteikumu izsniegt vai pagarināt vīzu, izsniegtas vīzas atcelšanu vai vīzas anulēšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2010.
 un 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
15.pants. 
Lēmumu par ilgtermiņa vīzas izsniegšanu pieņem 15 dienu laikā pēc visu Ministru kabineta noteikto
dokumentu iesniegšanas. Ja ilgtermiņa vīzas izsniegšanai nepieciešama papildu informācija vai pārbaude, lēmumu
pieņem 60 dienu laikā.
(
22.04.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2010.
)
15.
1
 pants.
 (1) Ielūguma apstiprināšanu atsaka vai apstiprinātu ielūgumu atceļ, ja:
1) konstatēts šā likuma 
16.panta
 pirmās daļas 3., 6., 7., 9., 13., 15., 16., 17., 18., 19. vai 20.punktā minētais
iemesls;
2) uzaicinātājs nav iesniedzis Ministru kabineta noteikumos norādītos ielūguma apstiprināšanai nepieciešamos
dokumentus vai atsakās sniegt pieprasītos paskaidrojumus, kas saistīti ar ielūguma apstiprināšanu un 
11
/
56
dokumentus vai atsakās sniegt pieprasītos paskaidrojumus, kas saistīti ar ielūguma apstiprināšanu un
uzaicināmā ārzemnieka ieceļošanu un uzturēšanos Latvijas Republikā;
3) konstatēts, ka uzaicinātājs sniedzis nepatiesas ziņas;
4) konstatēts, ka uzaicinātajam ārzemniekam nav Latvijas Republikā atzīta ceļošanas dokumenta;
5) ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks rada nelegālās imigrācijas risku;
6) uzaicinātājs ir zaudējis šajā likumā noteiktās tiesības uzaicināt ārzemnieku;
7) uzaicinātāja komercsabiedrības pamatkapitāls nav apmaksāts saskaņā ar Komerclikumu;
8) konstatēts, ka pēdējā gada laikā uzaicinātājs sodīts par pārkāpumiem, kas saistīti ar darbinieku
nodarbināšanu vai nodokļu samaksu;
9) ārzemnieka uzaicināšanas iemesls ir nodarbinātība saskaņā ar darba līgumu un darba devējs Nodarbinātības
valsts aģentūrā nav reģistrējis brīvu darba vietu vai darba vieta ir reģistrēta, bet tā pēc reģistrēšanas bijusi brīva
mazāk par normatīvajos aktos par ārzemnieku nodarbināšanas kārtību noteikto periodu, vai uzaicinātā
ārzemnieka kvalifikācija vai nodarbināšanas nosacījumi neatbilst reģistrētās brīvās darba vietas pieteikumā
norādītajam;
10) konstatēts, ka Latvijas Republika nav par vīzas pieteikuma izskatīšanu atbildīgā valsts.
(2) Ja konstatēts, ka uzaicinātājs ir sniedzis nepatiesas ziņas par to, ka viņš ir reģistrējies kā nodokļu maksātājs,
vai par nodokļu parādiem, kurus administrē Valsts ieņēmumu dienests, Pārvalde ir tiesīga pieņemt lēmumu par
aizliegumu uz sešiem mēnešiem šai personai uzaicināt ārzemnieku.
(3) Ja konstatēts, ka uzaicinātājs pēdējā gada laikā pārkāpis ar ārzemnieku nodarbināšanu saistīto normatīvo aktu
prasības, Pārvalde ir tiesīga pieņemt lēmumu par aizliegumu uz vienu gadu šai personai uzaicināt ārzemnieku.
(4) Uzaicinātājam ir tiesības šā panta pirmajā, otrajā vai trešajā daļā minēto lēmumu 30 dienu laikā pēc tā spēkā
stāšanās dienas apstrīdēt, iesniedzot attiecīgu iesniegumu Pārvaldes priekšniekam.
(4
1
) Lēmumu par apstrīdēto administratīvo aktu uzaicinātājs likumā noteiktajā kārtībā var pārsūdzēt Administratīvajā
rajona tiesā. Tiesas nolēmums ir galīgs un nav pārsūdzams.
(4
2
) Šā panta pirmajā, otrajā vai trešajā daļā minētā lēmuma apstrīdēšana un pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(5) Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona var atļaut apstiprināt ielūgumu šajā pantā minētajos
gadījumos vai samazināt šā panta otrajā vai trešajā daļā noteikto aizlieguma termiņu, ja uzaicinātā ārzemnieka
ieceļošana un uzturēšanās Latvijas Republikā atbilst starptautiskajām tiesību normām, Latvijas valsts interesēm vai ir
saistīta ar nepārvaramu varu vai humāniem apsvērumiem.
(
22.04.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
02.03.2017.
)
16.pants.
 (1) Ilgtermiņa vīzas izsniegšanu atsaka, ja:
1) ārzemnieks nav iesniedzis visus Ministru kabineta noteiktos vīzas pieprasīšanai nepieciešamos dokumentus
vai iesniegtie dokumenti ir iegūti prettiesiskā ceļā, tie ir viltoti vai ar tiem veiktas manipulācijas, vai ārzemnieks
atsakās sniegt paskaidrojumus, kas saistīti ar vīzas pieprasīšanu un paredzamo uzturēšanos Latvijas Republikā
vai citā Šengenas līguma dalībvalstī;
2) ārzemnieks ir sniedzis nepatiesas ziņas;
3) ārzemnieka patiesais ieceļošanas mērķis neatbilst dokumentos norādītajam mērķim;
4) ārzemnieka sniegtā informācija neliecina par noturīgu saikni ar viņa mītnes zemi un ir pamats uzskatīt, ka
ārzemnieks rada nelegālas imigrācijas risku;
5) ārzemnieks nevar pierādīt, ka viņam ir nepieciešamie finanšu līdzekļi, lai uzturētos Latvijas Republikā vai citā
12
/
56
Šengenas līguma dalībvalstī un pēc tam izceļotu uz citu valsti, kurā viņam ir tiesības ieceļot;
6) 
ārzemnieks iekļauts sarakstā;
7) uzaicinātājs rakstveidā atsauc ielūgumu vai uzaicinājumu;
8) 
(izslēgts ar 
05.12.2013
. likumu)
;
9) ārzemnieks ar tiesas spriedumu atzīts par vainīgu tāda noziedzīga nodarījuma izdarīšanā Latvijas Republikā
vai ārpus tās, par ko Latvijas Republikas likumā paredzēts sods — brīvības atņemšana uz laiku, kas nav
mazāks par vienu gadu. Šo nosacījumu nepiemēro, ja sodāmība ir dzēsta vai noņemta likumā noteiktajā kārtībā,
bet attiecībā uz ārvalstīs izdarītajiem noziedzīgajiem nodarījumiem — pagājuši ne mazāk kā pieci gadi pēc
brīvības atņemšanas soda izciešanas;
10) ārzemnieks nevar pierādīt, ka likumīgi uzturas valstī, kurā atrodas vīzas pieprasīšanas laikā;
11) ārzemnieks vai cita persona ar draudiem vai solījumiem ir centusies ietekmēt amatpersonas lēmumu par
vīzas izsniegšanu;
12) ārzemnieks norādījis ieceļošanas mērķi, kas saistīts ar darbībām, kuras var veikt vienīgi Latvijas pilsonis vai
Latvijas nepilsonis vai kuru veikšanai Latvijas Republikā nepieciešama atļauja, bet šādu atļauju ārzemnieks nav
saņēmis. Šo nosacījumu nepiemēro, ja saskaņā ar normatīvajiem aktiem šādu atļauju iespējams saņemt tikai
uzturoties Latvijas Republikā;
13) izbeidzies saskaņā ar šā likuma 
5. panta
 otro daļu vai 
11. panta
 trešo daļu noteiktais uzturēšanās termiņš;
14) konstatēts, ka uzaicinātājs miris vai nespēj izpildīt šā likuma 
9.
1
 pantā
 noteikto;
15) kompetentas valsts iestādes sniegušas informāciju, kas ir par pamatu tam, lai ārzemniekam aizliegtu
ieceļot un uzturēties Latvijas Republikā;
16) konstatēts, ka ārzemniekam ir noteikts ieceļošanas aizliegums Šengenas teritorijā;
17) konstatēts, ka ārzemnieks, uzturoties Latvijas Republikā, pēdējo piecu gadu laikā, skaitot no dienas, kad
iesniegti dokumenti vīzas pieprasīšanai, ir izdarījis administratīvo pārkāpumu un normatīvajos aktos noteiktajā
termiņā nav samaksājis uzlikto naudas sodu, izņemot gadījumu, kad administratīvā akta darbība ir apturēta vai
tiesas nolēmums par naudas soda samaksu nav stājies spēkā;
18) 
(izslēgts no 
01.07.2014.
 ar 
05.12.2013
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 
23.punktu
)
;
19) ārzemnieks pēdējo piecu gadu laikā ir bijis izraidīts no Latvijas Republikas un viņš vai viņa uzaicinātājs nav
sedzis izdevumus, kas saistīti ar izbraukšanas rīkojuma izpildi vai ārzemnieka piespiedu izraidīšanu;
20) konstatēts, ka ārzemnieks pēdējā gada laikā vairākkārt pārkāpis noteikumus par ieceļošanu vai
uzturēšanos Latvijas Republikā vai citā Šengenas līguma dalībvalstī vai izmantojis iepriekš izsniegto vīzu
neatbilstoši deklarētajam ieceļošanas mērķim;
21) ārzemnieks ir persona, kas komercreģistrā reģistrēta kā personālsabiedrības biedrs, kuram ir tiesības
pārstāvēt personālsabiedrību, administrators vai likvidators, valdes loceklis, padomes loceklis, prokūrists, ja
attiecīgās kapitālsabiedrības pamatkapitāls nav apmaksāts saskaņā ar Komerclikumu;
22) ārzemnieks ir persona, kas komercreģistrā reģistrēta kā personālsabiedrības biedrs, kuram ir tiesības
pārstāvēt personālsabiedrību, administrators, likvidators, valdes loceklis, padomes loceklis, prokūrists vai
persona, kura pilnvarota pārstāvēt komersantu (ārvalsts komersantu) darbībās, kas saistītas ar filiāli, vai
individuālais komersants, vai pašnodarbinātā persona un iepriekšējā gada laikā ir pieļauti pārkāpumi, kas saistīti
ar ārzemnieku nodarbināšanu un nodokļu samaksu;
23) ārzemnieks pēdējā gada laikā bijis nodarbināts, bet viņam nebija tiesību uz nodarbinātību;
24) uzaicinātājs, kurš uzaicina sezonas darbā ārzemnieku, ir pieteicis sava uzņēmuma maksātnespēju vai ir
uzsākts uzņēmuma maksātnespējas process, vai uzņēmums ir likvidēts, vai netiek veikta saimnieciskā darbība.
13
/
56
(2) Izsniegto ilgtermiņa vīzu anulē, ja šā panta pirmajā daļā minētie nosacījumi ir pastāvējuši vīzas izsniegšanas
brīdī, bet konstatēti pēc vīzas izsniegšanas vai vīzas izsniegšanā pieļautas tehniska rakstura kļūdas vai neprecizitātes.
(3) Ilgtermiņa vīzu vai atlikušo vīzas derīguma termiņu atceļ, ja šā panta pirmajā daļā minētie nosacījumi ir
iestājušies pēc vīzas izsniegšanas vai ārzemniekam izsniegta cita vīza, vai to lūdzis ārzemnieks. Ja ārzemnieks šajā
likumā noteiktajā kārtībā iesniedzis dokumentus uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai, atrodoties Latvijas Republikā, vai
ārzemniekam ir derīga vīza vairākkārtējai ieceļošanai un uzturēšanās atļauja pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
pirmās daļas 2., 3., 4., 8., 9., 14., 15., 28., 29., 30. vai 31.punktu, izsniegto vīzu vai atlikušo vīzas termiņu šā panta
pirmās daļas 8.punktā minētajā gadījumā neatceļ.
(4) Pārvaldes priekšnieks, Valsts robežsardzes priekšnieks, Konsulārā departamenta direktors vai viņu pilnvarotas
amatpersonas var pieņemt lēmumu izsniegt vīzu ārzemniekam, pastāvot šā panta pirmajā daļā minētajiem
nosacījumiem, ja tas atbilst starptautiskajām tiesību normām, Latvijas valsts interesēm vai ir saistīts ar nepārvaramu
varu vai humāniem apsvērumiem.
(5) 
(Izslēgta ar 
05.12.2013
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2004.
, 
24.11.2005.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
,
29.05.2014.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
17.pants.
 (1) Lēmumu par vīzas izsniegšanu vai pagarināšanu, par atteikumu izsniegt vai pagarināt vīzu, par vīzas
anulēšanu vai atcelšanu pieņem šā likuma 
13.panta
 otrajā daļā minēto iestāžu amatpersonas. Amatpersona, pieņemot
lēmumu par vīzas izsniegšanu vai pagarināšanu, par atteikumu izsniegt vai pagarināt vīzu, par vīzas anulēšanu vai
atcelšanu, piemērojamo tiesību normu ietvaros ņem vērā arī valsts interešu aizsardzības principu — veicināt valsts
drošības interešu aizsardzību.
(2) Lēmumu par šā likuma 
10.panta
 pirmās daļas 1., 2. un 3.punktā minētās vīzas izsniegšanu vai pagarināšanu,
par atteikumu izsniegt vai pagarināt šādu vīzu, par vīzas anulēšanu vai atcelšanu noformē saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes 2009.gada 13.jūlija regulu Nr. 
810/2009
, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu
kodekss). Lēmums par atteikumu izsniegt vai pagarināt vīzu, kā arī par vīzas anulēšanu vai atcelšanu stājas spēkā tā
pieņemšanas brīdī.
(2
1
) Lēmumu par atteikumu izsniegt vai pagarināt šā likuma 
10. panta
 pirmās daļas 4. punktā minēto vīzu vai
lēmumu par šīs vīzas anulēšanu vai atcelšanu noformē, izmantojot veidlapu, kuras paraugu nosaka Ministru kabinets.
(3) Ārzemniekam ir tiesības lēmumu par vīzas atteikumu, anulēšanu vai atcelšanu 30 dienu laikā pēc tā
paziņošanas dienas apstrīdēt, iesniedzot attiecīgu iesniegumu un citus dokumentus latviešu, angļu vai krievu valodā:
1) Konsulārā departamenta direktoram, ja lēmumu pieņēmusi pārstāvniecības amatpersona vai Konsulārā
departamenta amatpersona;
2) ārlietu ministram, ja lēmumu pieņēmis Konsulārā departamenta direktors;
3) Pārvaldes priekšniekam, ja lēmumu pieņēmusi Pārvaldes amatpersona;
4) Valsts robežsardzes priekšniekam, ja lēmumu pieņēmusi Valsts robežsardzes amatpersona.
(4) Lēmumu par apstrīdēto administratīvo aktu likumā noteiktajā kārtībā ārzemnieks var pārsūdzēt Administratīvajā
rajona tiesā. Tiesas nolēmums ir galīgs un nav pārsūdzams.
(5) Minētā lēmuma apstrīdēšana un pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(6) Pieteikuma iesniegšana tiesā nerada ārzemniekam tiesības ieceļot un uzturēties Latvijas Republikā.
(7) Administratīvā rajona tiesa, pieņemot nolēmumu šā panta ceturtajā daļā minētajā gadījumā, pārbauda šā panta
otrajā un trešajā daļā minētā lēmuma atbilstību normatīvajiem aktiem.
(8) Lietu, kas ierosināta, pamatojoties uz pieteikumu par šā panta trešajā daļā minēto lēmumu, tiesa var izskatīt
rakstveida procesā, ja tā atzīst, ka lietā esošie pierādījumi ir pietiekami, lai šo lietu izspriestu. Lietas izskatīšanai
rakstveida procesā nav nepieciešama administratīvā procesa dalībnieku piekrišana.
(9) 
(Izslēgta ar 
05.12.2013
. likumu)
14
/
56
III nodaļa 
Atteikums ārzemniekam ieceļot Latvijas Republikā
IV nodaļa 
Uzturēšanās atļaujas
(10) 
(Izslēgta ar 
05.12.2013
. likumu)
(
26.05.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.12.2013.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā
02.03.2017.
)
18.pants. 
(1) Lēmumu par atteikumu ieceļot Latvijas Republikā Valsts robežsardzes amatpersona pieņem un
noformē saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta regulu Nr. 
2016/399
.
(2) Valsts robežsardzes amatpersonas, kuras ir tiesīgas pieņemt lēmumu par atteikumu ārzemniekam ieceļot
Latvijas Republikā, nosaka Valsts robežsardzes priekšnieks.
(3) Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes
2016. gada 9. marta regulas Nr. 
2016/399
 6. panta 5. punkta "c" apakšpunkta nosacījumus, var atļaut ieceļot Latvijas
Republikā ārzemniekam, kurš neatbilst ieceļošanas nosacījumiem.
(
20.12.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2011.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā
02.03.2017.
)
19.pants.
(Izslēgts ar 
24.11.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
20.pants.
 (1) Ārzemniekam ir tiesības lēmumu par atteikumu ieceļot Latvijas Republikā 30 dienu laikā pēc tā
pieņemšanas apstrīdēt pārstāvniecībā.
(2) Šā panta pirmajā daļā minēto iesniegumu izskata Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota
amatpersona.
(3) Lēmumu par apstrīdēto administratīvo aktu likumā noteiktajā kārtībā var pārsūdzēt Administratīvajā rajona tiesā.
Tiesas nolēmums ir galīgs un nav pārsūdzams.
(4) Šā panta pirmajā daļā minētā lēmuma apstrīdēšana un pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
21.pants. 
(1) Pārvadātājs pārliecinās par to, ka ārzemniekam, kuru tas pārvadā, ir ieceļošanai Latvijas Republikā
nepieciešamie dokumenti, kuri atbilst šā likuma 
4.panta
 pirmās daļas 1.punkta "b", "c", "d" un "e" apakšpunkta un
2.punkta prasībām.
(2) Pēc Valsts robežsardzes amatpersonas pieprasījuma pārvadātājs, kas ārzemnieku nogādājis līdz Latvijas
Republikas valsts robežai vai Latvijas Republikā, nogādā ārzemnieku atpakaļ valstī, no kuras viņš atvests, vai valstī,
kas izsniegusi ceļošanas dokumentu, vai jebkurā citā valstī, kurā ārzemnieka ieceļošana ir garantēta, ja:
1) pieņemts lēmums par atteikumu ārzemniekam ieceļot Latvijas Republikā;
2) nākamais pārvadātājs, kuram jānogādā galamērķa valstī vai nākamajā valstī ārzemnieks, kas šķērso Latvijas
Republikas teritoriju tranzītā, atsakās to darīt;
3) ārzemniekam, kas šķērso Latvijas Republikas teritoriju tranzītā, galamērķa valsts vai nākamā valsts atsaka
ieceļošanu un nosūta viņu atpakaļ uz Latvijas Republiku.
(3) Izdevumus, kas saistīti ar ārzemnieka aizturēšanu, turēšanu apsardzībā un piespiedu izraidīšanu, sedz
pārvadātājs. Izdevumu noteikšanas un piedziņas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
26.05.2011.
 un 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
15
/
56
22.pants. 
(1) Ārzemniekam var izsniegt:
1) termiņuzturēšanās atļauju;
2) pastāvīgās uzturēšanās atļauju.
(2) Termiņuzturēšanās atļauju, kuras derīguma termiņš ir ilgāks par vienu gadu, reģistrē katru gadu.
Termiņuzturēšanās atļaujai, kura izsniegta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 31.punktu vai kuras atlikušais
derīguma termiņš nepārsniedz vienu gadu un trīs mēnešus, nenosaka reģistrācijas termiņu. Pastāvīgās uzturēšanās
atļauju reģistrē reizi piecos gados.
(3) Izsaukumu apstiprina un termiņuzturēšanās un pastāvīgās uzturēšanās atļaujas izsniedz, reģistrē un anulē
Pārvalde Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(4) Ministru kabineta noteiktos izsaukuma apstiprināšanai vai uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai nepieciešamos
dokumentus var iesniegt latviešu, angļu, franču, krievu vai vācu valodā. Uzaicinātājs izsaukuma apstiprināšanai
nepieciešamo iesniegumu un paskaidrojumus sniedz tikai latviešu valodā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
08.05.2014.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā
02.03.2017.
)
22.
1
 pants.
 (1) Izsaukuma apstiprināšanu atsaka vai apstiprināto izsaukumu atceļ, ja:
1) uzaicinātājs nav iesniedzis visus nepieciešamos dokumentus, kas paredzēti Ministru kabineta noteikumos
par izsaukumu apstiprināšanas kārtību, vai iesniegtie dokumenti ir iegūti prettiesiskā ceļā, tie ir viltoti vai ar tiem
veiktas manipulācijas, vai uzaicinātājs atsakās sniegt pieprasītos paskaidrojumus, kas saistīti ar izsaukuma
apstiprināšanu un uzaicināmā ārzemnieka ieceļošanu un uzturēšanos Latvijas Republikā;
2) 
uzaicinātais ārzemnieks iekļauts sarakstā;
3) konstatēts, ka uzaicinātājs sniedzis nepatiesas ziņas;
4) kompetentas valsts iestādes sniegušas informāciju, kas ir par pamatu tam, lai ārzemniekam atteiktu
ieceļošanu;
5) konstatēts, ka uzaicinātajam ārzemniekam nav Latvijas Republikā atzīta ceļošanas dokumenta;
6) ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks rada nelegālās imigrācijas risku;
7) 
konstatēts, ka uzaicinātajam ārzemniekam ir noteikts ieceļošanas aizliegums Šengenas teritorijā;
8) uzaicinātājs rakstveidā atsaucis izsaukumu;
9) uzaicinātājs ir zaudējis tiesības uzturēties Latvijas Republikā;
10) uzaicinātājs ir zaudējis šajā likumā noteiktās tiesības uzaicināt ārzemnieku;
11) konstatēts, ka ārzemnieks, uzturoties Latvijas Republikā, pēdējo piecu gadu laikā, skaitot no dienas, kad
iesniegti dokumenti izsaukuma apstiprināšanai, ir izdarījis administratīvo pārkāpumu un normatīvajos aktos
noteiktajā termiņā nav samaksājis uzlikto naudas sodu, izņemot gadījumu, kad administratīvā akta darbība ir
apturēta vai tiesas nolēmums par naudas soda samaksu nav stājies spēkā;
12) uzaicinātāja komercsabiedrības pamatkapitāls nav apmaksāts saskaņā ar Komerclikumu;
13) ārzemnieka uzaicināšanas iemesls ir nodarbinātība saskaņā ar darba līgumu un darba devējs
Nodarbinātības valsts aģentūrā nav reģistrējis brīvu darba vietu vai darba vieta ir reģistrēta, bet tā pēc
reģistrēšanas bijusi brīva mazāk par normatīvajos aktos par ārzemnieku nodarbināšanas kārtību noteikto
periodu, vai uzaicinātā ārzemnieka kvalifikācija vai nodarbināšanas nosacījumi neatbilst reģistrētās brīvās darba
vietas pieteikumā norādītajam;
14) ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieka patiesais uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas mērķis neatbilst
16
/
56
iesniegtajos dokumentos norādītajam mērķim.
(2) Ja konstatēts, ka uzaicinātājs ir sniedzis nepatiesas ziņas par to, ka viņš ir reģistrējies kā nodokļu maksātājs,
vai par nodokļu parādiem, kurus administrē Valsts ieņēmumu dienests, Pārvalde ir tiesīga pieņemt lēmumu par
aizliegumu uz vienu gadu šai personai uzaicināt ārzemnieku.
(3) Ja konstatēts, ka uzaicinātājs pēdējā gada laikā pārkāpis ar ārzemnieku nodarbināšanu saistīto normatīvo aktu
prasības, Pārvalde ir tiesīga pieņemt lēmumu par aizliegumu uz vienu gadu šai personai uzaicināt ārzemnieku.
(4) Uzaicinātājam ir tiesības šā panta pirmajā, otrajā vai trešajā daļā minēto lēmumu 30 dienu laikā pēc tā spēkā
stāšanās dienas apstrīdēt, iesniedzot attiecīgu iesniegumu Pārvaldes priekšniekam.
(4
1
) Lēmumu par apstrīdēto administratīvo aktu uzaicinātājs likumā noteiktajā kārtībā var pārsūdzēt Administratīvajā
rajona tiesā. Tiesas nolēmums ir galīgs un nav pārsūdzams.
(4
2
) Šā panta pirmajā, otrajā vai trešajā daļā minētā lēmuma apstrīdēšana un pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(5) Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona var atļaut apstiprināt izsaukumu šajā pantā minētajos
gadījumos vai samazināt šā panta otrajā vai trešajā daļā noteikto aizlieguma termiņu, ja uzaicinātā ārzemnieka
ieceļošana un uzturēšanās Latvijas Republikā atbilst starptautiskajām tiesību normām, Latvijas valsts interesēm vai ir
saistīta ar nepārvaramu varu vai humāniem apsvērumiem.
(
22.04.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
23.pants. 
(1) Termiņuzturēšanās atļauju šajā likumā noteiktajā kārtībā ārzemniekam ir tiesības pieprasīt:
1) reizi kalendāra gadā uz laiku, kas nepārsniedz sešus mēnešus, ja viņš ir Latvijas pilsoņa vai Latvijas
nepilsoņa, vai pastāvīgās uzturēšanās atļauju saņēmuša ārzemnieka radinieks līdz trešajai pakāpei taisnā līnijā
vai līdz trešajai pakāpei sānu līnijā vai arī svainis līdz trešajai pakāpei;
2) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja viņš ir komercreģistrā reģistrēts individuālais komersants;
3) uz pilnvaru termiņu, bet ne ilgāk kā uz pieciem gadiem, ja viņš ir komercreģistrā reģistrēts valdes vai
padomes loceklis, prokūrists, administrators, likvidators vai personālsabiedrības biedrs, kam ir tiesības
pārstāvēt personālsabiedrību, vai persona, kura pilnvarota pārstāvēt komersantu (ārvalsts komersantu) darbībās,
kas saistītas ar filiāli, ja komercsabiedrība vai ārzemju komersanta filiāle ir ierakstīta komercreģistrā ne mazāk
kā vienu gadu pirms uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas, tā veic aktīvu saimniecisku darbību un tās darbība dod
ekonomisku labumu Latvijas Republikai. Attiecībā uz sabiedrības ar ierobežotu atbildību komercreģistrā
reģistrētu amatpersonu šo nosacījumu piemēro, ja sabiedrības ar ierobežotu atbildību pamatkapitāls ir ne
mazāks par 2800 
euro
;
4) uz laiku, kas nepārsniedz vienu gadu, ja viņš ir pašnodarbināta persona;
5) 
(izslēgts ar 
24.11.2005
. likumu)
;
6) 
uz nodarbināšanas laiku, bet ne ilgāk kā uz pieciem gadiem. Ja Eiropas Savienības zilā karte tiek pieprasīta
uz laiku, kas nepārsniedz vienu gadu, to attiecīgi izsniedz uz laiku, kas par trim mēnešiem pārsniedz darba
līguma termiņu;
6
1
) uz laiku līdz trim gadiem, ja ārzemnieks pieprasa termiņuzturēšanās atļauju kā uzņēmuma ietvaros pārcelts
darbinieks, kas tiks nodarbināts vadītāja vai speciālista amatā;
6
2
) uz laiku līdz vienam gadam, ja ārzemnieks pieprasa termiņuzturēšanās atļauju kā uzņēmuma ietvaros
pārcelts stažieris;
7) 
(izslēgts ar 
06.04.2006
. likumu)
;
8) uz laiku, kas nepārsniedz divus gadus, ja ārzemnieks ir ārvalsts komersanta pārstāvniecības pārstāvis un
ārvalsts komersants reģistrēts ārvalstī vismaz piecus gadus pirms uzturēšanās atļaujas pieteikuma
iesniegšanas dienas, pēdējā gada laikā nodarbinājis vairāk nekā 50 darbinieku, tā gada apgrozījums pārsniedz
10 miljonus 
euro 
un tam nav nodokļu maksājumu parādu. Pēc šajā punktā minētā termiņa beigām ārzemnieks
17
/
56
turpmāko divu gadu laikā nav tiesīgs pieprasīt termiņuzturēšanās atļauju šajā punktā norādītajam mērķim;
9) uz laiku, kāds minēts ar zinātnisko institūciju reģistrā iekļautu zinātnisko institūciju noslēgtā zinātniskās
sadarbības līgumā, bet ne ilgāk kā uz pieciem gadiem;
10) uz Latvijas Republikā akreditētas izglītības iestādes audzēkņa vai pilna laika studenta mācību laiku;
11) uz laiku, kāds norādīts līgumā par ārstēšanu stacionārā ārstniecības iestādē;
12) uz šā likuma 
25.
, 
26.
, 
30. 
un 
31.pantā
 minēto laiku;
13) uz laiku, uz kādu 
Patvēruma likumā
 noteiktajā kārtībā viņam piešķirts alternatīvais statuss;
14) uz laiku, kāds nepieciešams tāda starptautiska līguma vai projekta īstenošanai, kurā piedalās Latvijas
Republika, valsts tiešās pārvaldes iestāde vai atvasināta publiska persona;
15) uz laiku, kāds nepieciešams palīdzības sniegšanai Latvijas Republikas valsts vai pašvaldību institūcijām,
bet ne ilgāk kā uz vienu gadu;
16) uz laiku, kāds nepieciešams reliģiskas darbības veikšanai, bet ne ilgāk kā uz vienu gadu;
17) uz laiku, uz kādu pār viņu nodibināta aizbildnība vai aizgādnība vai uz kādu viņš iecelts par aizbildni vai
aizgādni Latvijas pilsonim vai Latvijas nepilsonim. Ja ir nodibināta aizgādnība, uzturēšanās atļauju izsniedz uz
laiku, kas nav ilgāks par pieciem gadiem;
18) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja ārzemnieks ir iestājies normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā
reģistrētā klosterī;
19) uz laiku, kas nepārsniedz gadu, ja uzturēšanās Latvijas Republikā ir saistīta ar audzēkņu vai studentu
apmaiņu, praksi vai stažēšanos kādā no Latvijas Republikas izglītības iestādēm vai komercreģistrā reģistrētā
komercsabiedrībā vai cita uzdevuma veikšanu;
20) uz laiku līdz dienai, kad stājies spēkā tiesas spriedums par laulības šķiršanu un bērna dzīvesvietas
noteikšanu, vai līdz dienai, kad zvērināts notārs taisījis laulības šķiršanas apliecību, bet ne ilgāk par gadu, ja
laulību šķir un laulībā ir bērns, kas ir Latvijas pilsonis vai Latvijas nepilsonis;
21) uz laiku, kas nepārsniedz gadu, ja pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm vai tiesai nepieciešams, lai
ārzemnieks uzturētos Latvijas Republikā līdz krimināllietas izmeklēšanas pabeigšanai vai izskatīšanai tiesā;
22) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja viņš, izceļojot uz citu valsti, zaudējis Eiropas Savienības
pastāvīgā iedzīvotāja statusu Latvijas Republikā un uzturēšanās atļauju pieprasa ne vēlāk kā trīs gadus pēc
izceļošanas;
23) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja viņam ir derīga citā Eiropas Savienības dalībvalstī izsniegta
Eiropas Savienības pastāvīgā iedzīvotāja uzturēšanās atļauja un nav pamata pieprasīt termiņuzturēšanās atļauju
saskaņā ar kādu citu šīs daļas noteikumu;
24) uz laiku, uz kādu viņam saskaņā ar 
Patvēruma likumu
 piešķirta pagaidu aizsardzība;
25) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja ārzemnieks nav izpildījis šā likuma 
24.panta
 piektās daļas
nosacījumu un viņam ir tiesības pieprasīt pastāvīgās uzturēšanās atļauju saskaņā ar:
a) šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas 2., 3. un 6.punktu vai 
25.panta
 otro daļu,
b) šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas 7.punktu (ja ārzemnieks uzturas Latvijas Republikā ar uzturēšanās
atļauju, kas izsniegta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 trešo daļu),
c) šā likuma 
28.panta
 otro daļu;
26) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja ārzemnieks var ieceļot un uzturēties Latvijas Republikā atbilstoši
kārtībai, kāda noteikta Latvijas Republikai saistošos starptautiskajos līgumos par vīzu prasības atcelšanu,
viņam ir pietiekami iztikas līdzekļi un viņš ir sasniedzis Latvijas Republikā noteikto pensijas vecumu;
18
/
56
27) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja ārzemniekam piešķirts bezvalstnieka statuss Latvijas Republikā.
Šis nosacījums neattiecas uz ārzemnieku, kuram pirms bezvalstnieka statusa piešķiršanas Latvijas Republikā
bijusi izsniegta uzturēšanās atļauja saskaņā ar citu ieceļošanas mērķi;
28) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja viņš ir veicis ieguldījumu kapitālsabiedrības pamatkapitālā, to
palielinot, vai ieguldījumu kapitālsabiedrības pamatkapitālā, dibinot jaunu kapitālsabiedrību, un, pieprasot
pirmreizēju termiņuzturēšanās atļauju, ir samaksājis valsts budžetā 10 000 
euro
, kā arī veiktais ieguldījums ir
vismaz:
a) 50 000 
euro
 un tas veikts kapitālsabiedrībā, kura nodarbina ne vairāk kā 50 darbinieku un kuras gada
apgrozījums vai gada bilance nepārsniedz 10 miljonus 
euro
. Saistībā ar ieguldījumu vienas
kapitālsabiedrības pamatkapitālā termiņuzturēšanās atļauju izsniedz ne vairāk kā 10 ārzemniekiem, ja katrs
no viņiem ir veicis šajā punktā noteikto ieguldījumu un samaksājis valsts budžetā 10 000 
euro
,
b) 100 000 
euro
 un tas veikts kapitālsabiedrībā, kura nodarbina vairāk nekā 50 darbinieku un kuras gada
apgrozījums vai gada bilance pārsniedz 10 miljonus 
euro
,
c) 100 000 
euro
 un tas veikts kapitālsabiedrības pamatkapitālā, kura kopā ar vienu vai vairākiem meitas
uzņēmumiem, kas reģistrēti Latvijas Republikā, nodarbina vairāk nekā 50 darbinieku un to kopējais gada
apgrozījums vai gada bilance pārsniedz 10 miljonus 
euro
;
29) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja viņš Rīgā vai Jūrmalā, vai Ādažu, Babītes, Baldones,
Carnikavas, Garkalnes, Ikšķiles, Ķekavas, Mārupes, Olaines, Ropažu, Salaspils, Saulkrastu vai Stopiņu novadā
ir iegādājies un viņam pieder viens funkcionāli saistīts nekustamais īpašums (izņemot gadījumu, kad
nekustamais īpašums ir neapbūvēta zeme), kura vērtība ir vismaz 250 000 
euro
, vai ārpus minētajām
administratīvajām teritorijām — ne vairāk kā divi nekustamie īpašumi (izņemot gadījumu, kad nekustamais
īpašums ir neapbūvēta zeme) un katrs no tiem ir viens funkcionāli saistīts nekustamais īpašums, kuru kopējā
vērtība ir vismaz 250 000 
euro
, ja vienlaikus pastāv šādi nosacījumi:
a) viņam nav nekustamā īpašuma nodokļa maksājumu parādu,
b) kopējās nekustamo īpašumu vērtības samaksa veikta bezskaidras naudas norēķinu veidā,
c) nekustamais īpašums iegādāts no Latvijas Republikā vai Eiropas Savienības dalībvalstī, Eiropas
Ekonomikas zonas valstī vai Šveices Konfederācijā reģistrētas juridiskās personas, kura ir nodokļu
maksātāja Latvijas Republikā Latvijas Republikas nodokļu jomu reglamentējošo normatīvo aktu izpratnē, vai
no fiziskās personas, kura ir Latvijas pilsonis, Latvijas nepilsonis, Eiropas Savienības pilsonis vai
ārzemnieks, kurš Latvijas Republikā uzturas ar derīgu Latvijas Republikas izsniegtu uzturēšanās atļauju,
d) nekustamā īpašuma kadastrālā vērtība tā iegādes brīdī ir ne mazāka par 80 000 
euro
. Ja ārzemnieks
iegādājies divus nekustamos īpašumus ārpus Rīgas vai Jūrmalas, vai Ādažu, Babītes, Baldones,
Carnikavas, Garkalnes, Ikšķiles, Ķekavas, Mārupes, Olaines, Ropažu, Salaspils, Saulkrastu vai Stopiņu
novada, katra nekustamā īpašuma kadastrālā vērtība tā iegādes brīdī ir ne mazāka par 40 000 
euro
. Ja
kadastrālā vērtība ir mazāka par šajā apakšpunktā norādīto, nekustamā īpašuma vērtība saskaņā ar
sertificēta nekustamā īpašuma vērtētāja noteikto nekustamā īpašuma tirgus vērtību nedrīkst būt mazāka par
250 000 
euro
 vai, ja ārzemnieks iegādājies divus nekustamos īpašumus, — katra nekustamā īpašuma tirgus
vērtība nedrīkst būt mazāka par 125 000 
euro
,
e) viņš, pieprasot pirmreizēju termiņuzturēšanās atļauju, samaksā valsts budžetā piecus procentus no
nekustamā īpašuma vērtības,
f) nekustamā īpašuma sastāvā neietilpst lauksaimniecībā izmantojamā zeme vai meža zeme;
30) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja viņam ir pakārtotās saistības ar Latvijas Republikas kredītiestādi
ne mazāk kā 280 000 
euro
 apmērā un ar šo kredītiestādi slēgtā darījuma termiņš nav mazāks par pieciem
gadiem un, pieprasot pirmreizēju termiņuzturēšanās atļauju, viņš samaksā valsts budžetā 25 000 
euro
;
31) uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus, ja viņš saskaņā ar normatīvajiem aktiem, kas nosaka valsts
vērtspapīru izlaišanu, iegādājas īpašam mērķim noteiktus bezprocentu valsts vērtspapīrus par nominālvērtību
250 000 
euro 
un samaksā valsts budžetā 38 000 
euro
. Ministru kabinets ir tiesīgs lemt par īpašam mērķim
paredzēto bezprocentu valsts vērtspapīru emisijas apturēšanu uz noteiktu laiku, ja atbilstoši finanšu ministra
ziņojumam tas apdraud gadskārtējā valsts budžeta likumā noteikto maksimālo valsts parāda apmēru gada
beigās; 
19
/
56
32) uz laiku, kas nepārsniedz sešus mēnešus, ja viņš Latvijas Republikā augstskolā apguvis pilna laika
maģistra vai doktora studiju programmu, ieguvis valsts atzītu augstākās izglītības diplomu par šīs studiju
programmas apguvi un pieprasījis uzturēšanās atļauju ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc šā diploma iegūšanas;
33) uz laiku, kas nepārsniedz trīs gadus, ja viņš Latvijas Republikā plāno īstenot aktivitātes ar mērķi radīt vai
attīstīt inovatīvu produktu un pēc termiņuzturēšanās atļaujas izsniegšanas saskaņā ar šo punktu tiek izpildīti
šādi nosacījumi:
a) triju mēnešu laikā pēc tam, kad pieņemts lēmums par termiņuzturēšanās atļaujas izsniegšanu,
ārzemnieks ir reģistrēts kā valdes loceklis ne ilgāk kā pirms gada komercreģistrā reģistrētā
kapitālsabiedrībā, kuras ietvaros viņš plāno īstenot minētās aktivitātes,
b) kopējie minētās kapitālsabiedrības pamatkapitālā veiktie kvalificēta riska kapitāla investora ieguldījumi
sešu mēnešu laikā pēc pirmās vienas un tās pašas aktivitātes īstenošanai izsniegtās termiņuzturēšanās
atļaujas izsniegšanas ir sasnieguši vismaz 30 000 
euro 
un 18 mēnešu laikā pēc termiņuzturēšanās atļaujas
izsniegšanas vismaz 60 000 
euro
.
(2) Ministru kabinets izdod noteikumus, kas paredz kritērijus (ņemot vērā samaksātos nodokļus, apgrozījumu,
nodarbināto skaitu, peļņu u.c.), lai konstatētu, ka komercsabiedrība, ārzemju komersanta filiāle, individuālais
komersants vai pašnodarbinātā persona veic aktīvu saimniecisko darbību un dod ekonomisku labumu Latvijas
Republikai vai ārvalsts komersanta pārstāvniecība veic aktīvu darbību, kuras rezultātā tiek veicināta Latvijas Republikas
tautsaimniecības attīstība, kā arī, ievērojot Latvijas Republikas ekonomiskās un iekšējās drošības intereses, ir tiesīgs
noteikt komercdarbības ierobežojumus ārzemniekiem.
(3) Šajā likumā neparedzētajos gadījumos termiņuzturēšanās atļauju uz laiku līdz pieciem gadiem piešķir:
1) iekšlietu ministrs, ja tas atbilst Latvijas valsts interesēm;
2) Pārvaldes priekšnieks, ja tas atbilst starptautiskajām tiesību normām vai ir saistīts ar humāniem
apsvērumiem.
(4) Šā panta pirmajā daļā minētajos gadījumos termiņuzturēšanās atļauju uz ārzemniekam izsniegtās uzturēšanās
atļaujas termiņu ir tiesības pieprasīt arī ārzemnieka laulātajam, ārzemnieka vai viņa laulātā nepilngadīgajiem (arī
aizbildnībā esošajiem) bērniem un aizgādnībā esošajām personām. Ja bērns uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas laikā
bijis nepilngadīgs, pēc pilngadības sasniegšanas uz viņu attiecina šā likuma 
29. panta
 nosacījumus.
(4
1
) Šā panta pirmās daļas 13. un 24. punktā minētajos gadījumos termiņuzturēšanās atļauju uz ārzemniekam
izsniegtās uzturēšanās atļaujas termiņu ir tiesības pieprasīt arī ārzemnieka ģimenes loceklim 
Patvēruma likuma
izpratnē.
(5) 
(Izslēgta ar 
22.04.2010
. likumu)
(6) Procesa virzītājam ir tiesības pieprasīt termiņuzturēšanās atļauju ārzemniekam, kas nav Savienības pilsonis un
ir atzīts par cilvēku tirdzniecības upuri, kā arī viņa pavadībā esošam nepilngadīgam bērnam uz laiku, kas nav mazāks
par sešiem mēnešiem.
(7) Ārzemniekam, kurš, nelikumīgi uzturoties Latvijas Republikā, ticis nelikumīgi nodarbināts īpaši ekspluatējošos
darba apstākļos, kā arī nepilngadīgam ārzemniekam, kurš, nelikumīgi uzturoties Latvijas Republikā, ticis nelikumīgi
nodarbināts, ir tiesības pieprasīt termiņuzturēšanās atļauju, ja viņš vērsies tiesā ar pieteikumu par neizmaksātās darba
samaksas piedziņu no darba devēja. Termiņuzturēšanās atļauju var pieprasīt atkārtoti, ja tiesas process par darba
samaksas piedziņu no darba devēja nav pabeigts vai neizmaksātā darba samaksa no darba devēja nav saņemta.
Pirmreizējo un atkārtotu termiņuzturēšanās atļauju izsniedz uz vienu gadu. Īpaši ekspluatējoši darba apstākļi ir tādi
darba apstākļi un nodarbinātības noteikumi, kas rada ļoti nesamērīgas atšķirības starp likumīgi nodarbinātu darbinieku
darba apstākļiem un nodarbinātības noteikumiem un tāda ārzemnieka darba apstākļiem un nodarbinātības
noteikumiem, kurš Latvijas Republikā uzturas nelikumīgi, kā arī atšķirības dzimumu diskriminācijas vai cita veida
diskriminācijas dēļ vai atšķirības, kas ietekmē ārzemnieka drošību un veselības aizsardzību darbā, kā arī aizskar viņa
cieņu.
(7
1
) Ārzemniekam saskaņā ar šā panta pirmās daļas 28.punkta "a" apakšpunktu izsniegtā termiņuzturēšanās
atļauja ir spēkā, ja tās derīguma termiņa laikā kapitālsabiedrība, kurā šis ārzemnieks veicis ieguldījumu, katrā pārskata
gadā atbilstoši nodokļu deklarācijās norādītajam iemaksā valsts budžetā un pašvaldību budžetos nodokļu
maksājumus, kuru kopsumma nav mazāka par 40 000 
euro
 (neieskaitot šajā nodokļu maksājumu kopsummā to
20
/
56
nodokļu maksājumu summas, kas ir atmaksātas vai atmaksājamas no valsts budžeta), bet par nepilnu pirmo pārskata
gadu kopš termiņuzturēšanās atļaujas izsniegšanas valsts budžetā un pašvaldību budžetos iemaksātā nodokļu
maksājumu kopsumma vidēji mēnesī ir ne mazāka par 3300 
euro
.
(7
2
) Ārzemniekam saskaņā ar šā panta pirmās daļas 28.punkta "b" apakšpunktu izsniegtā termiņuzturēšanās
atļauja ir spēkā, ja tās derīguma termiņa laikā kapitālsabiedrība, kurā šis ārzemnieks veicis ieguldījumu, katrā pārskata
gadā atbilstoši nodokļu deklarācijās norādītajam iemaksā valsts budžetā un pašvaldību budžetos nodokļu
maksājumus, kuru kopsumma nav mazāka par 100 000 
euro
 (neieskaitot šajā nodokļu maksājumu kopsummā to
nodokļu maksājumu summas, kas ir atmaksātas vai atmaksājamas no valsts budžeta), bet par nepilnu pirmo pārskata
gadu kopš termiņuzturēšanās atļaujas izsniegšanas valsts budžetā un pašvaldību budžetos iemaksātā nodokļu
maksājumu kopsumma vidēji mēnesī ir ne mazāka par 8300 
euro
.
(7
3
) Ārzemniekam, kuram saskaņā ar šā panta pirmās daļas 28., 29. vai 30. punktu ir izsniegta vai bija izsniegta
termiņuzturēšanās atļauja, ir tiesības atkārtoti pieprasīt termiņuzturēšanās atļauju, ja joprojām pastāv tās izsniegšanai
nepieciešamie nosacījumi un viņš, atkārtoti saņemot termiņuzturēšanās atļauju, samaksā valsts budžetā 5000 
euro
. Ja
atkārtotu termiņuzturēšanās atļauju pieprasa vēlāk nekā 90 dienu laikā pēc iepriekšējās termiņuzturēšanās atļaujas
derīguma termiņa beigām vai mainās investīciju objekts, piemēro šā panta nosacījumus, kuri attiecas uz pirmreizējas
termiņuzturēšanās atļaujas pieprasīšanu.
(7
4
) Ārzemniekam saskaņā ar šā panta pirmās daļas 28. punkta "c" apakšpunktu izsniegtā termiņuzturēšanās
atļauja ir spēkā, ja tās derīguma laikā kapitālsabiedrība, kurā šis ārzemnieks veicis ieguldījumu, katrā pārskata gadā
atbilstoši nodokļu deklarācijās norādītajam iemaksā valsts budžetā un pašvaldību budžetos nodokļu maksājumus, kuru
kopsumma nav mazāka par 100 000 
euro 
(šajā kopsummā neieskaitot to nodokļu maksājumu summas, kas ir
atmaksātas vai atmaksājamas no valsts budžeta), bet par nepilnu pirmo pārskata gadu kopš termiņuzturēšanās
atļaujas izsniegšanas valsts budžetā un pašvaldību budžetos iemaksātā nodokļu maksājumu kopsumma vidēji mēnesī
ir ne mazāka par 8300 
euro
. Nodokļu maksājumu kopsummā ieskaita arī Latvijas Republikā reģistrēto meitas
uzņēmumu veiktos nodokļu maksājumus.
(8) Ārzemnieka veikto maksājumu šā panta pirmās daļas 28., 29., 30. un 31.punktā noteiktajos gadījumos, kā arī
7.
3
 daļā noteiktajā gadījumā ieskaita valsts pamatbudžeta programmai "Ekonomikas attīstības programma" atvērtajā
valsts pamatbudžeta izdevumu kontā Valsts kasē un uzskaita kā iestādes citus pašu ieņēmumus. Maksājums ir
vienreizējs un netiek atmaksāts, izņemot Ministru kabineta noteikumos minētos gadījumus. Šo līdzekļu izmantošanas
mērķus nosaka gadskārtējā valsts budžeta likumā, kā prioritāro izmantošanas mērķi norādot šīs budžeta programmas
administrēšanas izdevumu segšanu, bet līdzekļu izmantošanas kārtību nosaka Ministru kabinets. Attiecīgo valsts
budžeta programmu administrē Ekonomikas ministrija.
(9) Ārzemniekiem — trešo valstu valstspiederīgajiem — uz noteiktu laiku, bet ne ilgāk kā uz pieciem gadiem var
tikt apturēta termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā panta pirmās daļas 28., 29., 30. vai 31.punktu izsniegšana.
Ministru kabinets, izvērtējis ietekmi uz nacionālo drošību vai valsts ekonomisko attīstību saistībā ar trešo valstu
valstspiederīgo daudzumu valstī un koncentrāciju noteiktā valsts teritorijā, izdod noteikumus, kuros paredz, kuras
trešās valsts valstspiederīgajiem un uz kādu termiņu tiek apturēta attiecīgo termiņuzturēšanās atļauju izsniegšana.
(10) Izskatot dokumentus, kas saskaņā ar šā panta pirmās daļas 28., 29., 30. vai 31.punktu iesniegti
termiņuzturēšanās atļaujas pieprasīšanai līdz šā panta devītajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā
stāšanās dienai, piemēro noteikumus, kuri bija spēkā līdz minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai.
(11) Pēc tam kad beidzies saskaņā ar šā panta pirmās daļas 6.
1
 vai 6.
2
 punktu izsniegtās termiņuzturēšanās
atļaujas termiņš, ārzemnieks ir tiesīgs atkārtoti pieprasīt termiņuzturēšanās atļauju kā uzņēmuma ietvaros pārcelts
darbinieks, bet ne agrāk kā sešus mēnešus pēc iepriekšējās termiņuzturēšanās atļaujas termiņa beigām.
(12) Šā panta pirmās daļas 33. punktā noteiktās termiņuzturēšanās atļaujas vienas un tās pašas aktivitātes
īstenošanai izsniedz ne vairāk kā pieciem ārzemniekiem. Ja visi ārzemnieki pieteikumu termiņuzturēšanās atļaujas
saņemšanai vienas un tās pašas aktivitātes īstenošanai neiesniedz vienlaikus, termiņuzturēšanās atļauju piešķir uz
termiņu, kas nepārsniedz laiku, uz kādu tā piešķirta pirmajam ārzemniekam, kurš saņēmis termiņuzturēšanās atļauju
minētās aktivitātes īstenošanai.
(13) Ārzemnieks, kuram izsniegta termiņuzturēšanās atļauja saskaņā ar šā panta pirmās daļas 33. punktu,
nedrīkst būt nodarbināts pie cita darba devēja vai komercreģistrā reģistrēta amatpersona citā kapitālsabiedrībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
, 
25.01.2007.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
20.01.2011.
,
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
, 
08.05.2014.
, 
29.05.2014.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā
02.03.2017.
 Pirmās daļas 33. punkts, panta divpadsmitā un trīspadsmitā daļa stājas spēkā 
01.05.2017.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
43. punktu
)
21
/
56
24.pants. 
(1) Pastāvīgās uzturēšanās atļauju šajā likumā noteiktajā kārtībā ir tiesības pieprasīt:
1) Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa, vai pastāvīgās uzturēšanās atļauju saņēmušā ārzemnieka
nepilngadīgajam bērnam;
2) Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa, vai pastāvīgās uzturēšanās atļauju saņēmušā ārzemnieka laulātajam
saskaņā ar šā likuma 
25. 
vai 
26.pantu
, kā arī laulātā bērnam saskaņā ar šā likuma 
29.pantu
;
3) Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa vecākiem un viņu laulātajiem saskaņā ar šā likuma 
30.pantu
;
4) 
(izslēgts ar 
20.12.2007
. likumu)
;
5) 
(izslēgts ar 
02.02.2017
. likumu)
;
6) ārzemniekam, kurš 1940.gada 17.jūnijā ir bijis Latvijas pilsonis vai kuram viens no vecākiem ir Latvijas
pilsonis un kurš pārceļas uz pastāvīgu dzīvi Latvijā saskaņā ar šā likuma 
31.pantu
;
7) ārzemniekam, kurš nepārtraukti uzturējies Latvijas Republikā ar termiņuzturēšanās atļauju vismaz piecus
gadus pirms pēdējās termiņuzturēšanās atļaujas termiņa beigām;
8) Latvijas Republikā dzīvojošam ārzemniekam, kurš pirms citas valsts pilsonības iegūšanas ir bijis Latvijas
pilsonis vai Latvijas nepilsonis;
9) ārzemniekam, kuram 
Patvēruma likumā
 noteiktajā kārtībā piešķirts bēgļa statuss, un viņa ģimenes loceklim
Patvēruma likuma
 izpratnē;
10) ārzemniekam, kuram viens no augšupējiem radiniekiem taisnā līnijā ir latvietis vai lībietis (līvs);
11) ārzemniekam, kurš saskaņā ar 
Repatriācijas likumu
 ir repatrianta ģimenes loceklis.
(2) Šajā likumā neparedzētajos gadījumos pastāvīgās uzturēšanās atļauju piešķir iekšlietu ministrs, ja tas atbilst
valsts interesēm.
(3) Šā panta pirmās daļas 7.punkta nosacījums neattiecas uz ārzemnieku, kurš termiņuzturēšanās atļauju saņēmis
uz mācību laiku saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 10.punktu, kā arī uz ārzemnieku, kurš termiņuzturēšanās
atļauju saņēmis saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 sesto daļu kā ārzemnieks, kas nav Savienības pilsonis un ir atzīts par
cilvēku tirdzniecības upuri, un uz viņa pavadībā esošu nepilngadīgu bērnu.
(4) Šā panta pirmās daļas 8.punktā minētais ārzemnieks pastāvīgās uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai
nepieciešamos dokumentus iesniedz 30 dienu laikā pēc lēmuma par Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa statusa
zaudēšanu spēkā stāšanās.
(5) Šā panta pirmās daļas 2., 3., 6. un 7.punktā minētais ārzemnieks ir tiesīgs saņemt pastāvīgās uzturēšanās
atļauju, ja viņš ir apguvis valsts valodu. Valsts valodas zināšanu apjomu, valsts valodas prasmes pārbaudes kārtību,
atvieglojumus valsts valodas prasmes pārbaudes kārtošanā, kā arī tādu personu kategorijas, kuras ilgstošu vai
nenovēršamu veselības traucējumu dēļ atbrīvojamas no valsts valodas prasmes pārbaudes, un citu attiecīga apjoma
valsts valodas prasmi apliecinošu dokumentu atzīšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(5
1
) Par valsts valodas prasmes pārbaudi ārzemnieks maksā valsts nodevu Ministru kabineta noteiktajā apmērā un
kārtībā.
(6) 
(Izslēgta ar 
22.04.2010
. likumu)
(7) Šā panta pirmās daļas 2., 3. un 6.punktā minētajos gadījumos ārzemnieks var pieprasīt pastāvīgās uzturēšanās
atļauju, ja viņš nepārtraukti uzturējies Latvijas Republikā ar termiņuzturēšanās atļauju vismaz piecus gadus pirms
pēdējās termiņuzturēšanās atļaujas termiņa beigām.
(8) Uzturēšanās Latvijas Republikā atzīstama par nepārtrauktu, ja norādītajā laikā prombūtne no Latvijas
Republikas nav bijusi ilgāka par sešiem secīgiem mēnešiem vai kopā nepārsniedz vienu gadu. Prombūtne uzskatāma
par attaisnotu, ja tās iemesls ir bijis no personas neatkarīgi apstākļi (ārzemnieka slimība vai nepārvarama vara).
Nepārtrauktas uzturēšanās laikā ieskaita akreditētas izglītības iestādes audzēkņa mācību laiku vai pilna laika
studējošā studiju laiku Latvijas Republikā, bet ne ilgāk kā pusi no minētā laika, kā arī Latvijas diplomātiskajā un 
22
/
56
studējošā studiju laiku Latvijas Republikā, bet ne ilgāk kā pusi no minētā laika, kā arī Latvijas diplomātiskajā un
konsulārajā dienestā esošas personas dienesta laiku ārvalstīs (tas attiecas arī uz laulāto un apgādībā esošu bērnu,
kas ar viņu uzturas ārvalstīs).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2005.
, 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
, 
25.01.2007.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
,
26.05.2011.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
25.pants. 
(1) Ārzemnieks, kurš ir Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa laulātais, ir tiesīgs pieprasīt:
1) pirmo reizi iesniedzot dokumentus, — termiņuzturēšanās atļauju uz vienu gadu;
2) otro reizi iesniedzot dokumentus, — termiņuzturēšanās atļauju uz četriem gadiem;
3) trešo reizi iesniedzot dokumentus, — pastāvīgās uzturēšanās atļauju.
(2) Ja laulība šķirta, pirms Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa laulātais ir saņēmis pastāvīgās uzturēšanās
atļauju, termiņuzturēšanās atļauju anulē, izņemot gadījumu, kad tiesa nepilngadīgo bērnu — Latvijas pilsoni vai Latvijas
nepilsoni — atstāj pie tā no vecākiem, kurš nav Latvijas pilsonis vai Latvijas nepilsonis. Šādā gadījumā bijušais
laulātais ir tiesīgs saņemt pastāvīgās uzturēšanās atļauju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
26.pants. 
(1) Ārzemnieks, kurš ir pastāvīgās uzturēšanās atļauju saņēmušā ārzemnieka laulātais, ir tiesīgs
pieprasīt:
1) pirmo reizi iesniedzot dokumentus, — termiņuzturēšanās atļauju uz vienu gadu;
2) otro reizi iesniedzot dokumentus, — termiņuzturēšanās atļauju uz četriem gadiem;
3) trešo reizi iesniedzot dokumentus, — pastāvīgās uzturēšanās atļauju.
(2) Ja laulība šķirta, pirms pastāvīgās uzturēšanās atļauju saņēmušā ārzemnieka laulātais ir saņēmis pastāvīgās
uzturēšanās atļauju, termiņuzturēšanās atļauju anulē.
(3) Šā likuma 
25.panta
 pirmajā daļā, 
26.panta
 pirmajā daļā, 
30.panta
 pirmajā daļā un 
31.panta
 otrajā daļā minētajos
gadījumos uzturēšanās atļauju izsniedz ar nosacījumu, ka laulība ir monogāma, laulātie dzīvos kopā un viņiem ir
kopīga mājsaimniecība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
27.pants. 
Ārzemnieks, kurš saņēmis pastāvīgās uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
25.pantu
 vai 
26.panta
pirmās daļas 3.punktu un kura laulība ir šķirta, iegūst tiesības uzaicināt laulāto — ārzemnieku — uzturēties Latvijas
Republikā saskaņā ar šā likuma 
26.pantu
 ne agrāk kā trīs gadus pēc pastāvīgās uzturēšanās atļaujas saņemšanas.
28.pants.
 (1) Ja nomirst termiņuzturēšanās atļauju saņēmuša ārzemnieka laulātais, kurš ir Latvijas pilsonis,
Latvijas nepilsonis vai pastāvīgās uzturēšanās atļauju saņēmis ārzemnieks, ārzemniekam jaunu termiņuzturēšanās
atļauju neizsniedz un esošo nereģistrē.
(2) Ja šā panta pirmajā daļā minētajā laulībā ir nepilngadīgs bērns — Latvijas pilsonis vai Latvijas nepilsonis,
laulātais ir tiesīgs saņemt pastāvīgās uzturēšanās atļauju.
29.pants.
 (1) Uz Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa, vai pastāvīgās uzturēšanās atļauju saņēmušā ārzemnieka
laulātajam izsniegtās uzturēšanās atļaujas laiku uzturēšanās atļauju ir tiesīgs pieprasīt šā laulātā bērns, izņemot
gadījumu, kad:
1) pastāv tiesiski ierobežojumi bērna izceļošanai no mītnes zemes;
2) bērns, pieprasot pirmo uzturēšanās atļauju, ir pilngadīgs;
3) bērns ir noslēdzis laulību vai viņam ir atsevišķa mājsaimniecība.
23
/
56
(2) Šajā pantā minētās tiesības attiecas arī uz citām laulātā aizbildnībā esošajām personām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
23.01.2008.
)
30.pants.
 (1) Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa vecāki, kuri sasnieguši Latvijas Republikā noteikto pensijas
vecumu, ir tiesīgi pieprasīt:
1) pirmo reizi iesniedzot dokumentus, — termiņuzturēšanās atļauju uz vienu gadu;
2) otro reizi iesniedzot dokumentus, — termiņuzturēšanās atļauju uz četriem gadiem;
3) trešo reizi iesniedzot dokumentus, — pastāvīgās uzturēšanās atļauju;
4) 
(izslēgts ar 
06.04.2006
. likumu)
.
(2) Termiņuzturēšanās atļauja izsniedzama ar nosacījumu, ka ārzemnieks nepieprasīs materiālo pabalstu Latvijas
Republikas sociālās palīdzības sistēmā.
(3) Šā panta pirmās daļas nosacījumi attiecas uz Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa vecāka laulāto neatkarīgi no
viņa vecuma.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
 un 
22.04.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2010.
)
31.pants.
 (1) Ārzemnieks, kurš 1940.gada 17.jūnijā bijis Latvijas pilsonis vai kuram viens no vecākiem ir Latvijas
pilsonis, ir tiesīgs pieprasīt:
1) pirmo reizi iesniedzot dokumentus, — termiņuzturēšanās atļauju uz vienu gadu;
2) otro reizi iesniedzot dokumentus, — termiņuzturēšanās atļauju uz četriem gadiem;
3) trešo reizi iesniedzot dokumentus, — pastāvīgās uzturēšanās atļauju;
4) 
(izslēgts ar 
06.04.2006
. likumu)
.
(2) Šā panta pirmās un trešās daļas nosacījumi attiecināmi arī uz ārzemnieka laulāto un bērniem, ja vien uz viņiem
neattiecas kāds no šā likuma 
29.panta
 pirmās daļas 1., 2. un 3.punkta noteikumiem.
(3) Ārzemnieks, kuram viens no vecākiem ir Latvijas Republikas pilsonis, ir tiesīgs turpināt uzturēšanos Latvijas
Republikā saskaņā ar šā panta pirmās daļas nosacījumiem arī tad, ja minētais vecāks nomirst.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
, 
22.04.2010.
 un 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā
16.06.2011.
)
32.pants.
 (1) Dokumentus uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai ārzemnieks iesniedz pārstāvniecībā, kas neatrodas
Šengenas līguma dalībvalstī. Ja ārzemniekam ir derīga uzturēšanās atļauja kādā no Šengenas līguma dalībvalstīm,
viņam ir tiesības iesniegt dokumentus pārstāvniecībā, kura atrodas Šengenas līguma dalībvalstī.
(2) To personu loku, kuras ir tiesīgas iesniegt dokumentus Pārvaldē, lai saņemtu uzturēšanās atļauju, nosaka
Ministru kabinets.
(3) Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona var atļaut iesniegt uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai
nepieciešamos dokumentus Pārvaldē, ja tas atbilst starptautiskajām tiesību normām, Latvijas valsts interesēm vai ir
saistīts ar humāniem apsvērumiem.
(4) Izglītības iestāžu audzēkņi un studenti uzturēšanās atļaujas derīguma termiņa laikā nav tiesīgi pieprasīt
Pārvaldei uzturēšanās atļauju sakarā ar citu uzturēšanās iemeslu. Šis noteikums neattiecas uz ārzemniekiem, kuri
ieguvuši augstāko izglītību Latvijas Republikā un kuriem šīs izglītības iegūšanai izsniegta uzturēšanās atļauja.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
, 
26.02.2009.
, 
22.04.2010.
 un 
26.05.2011
. likumu, kas
stājas spēkā 
16.06.2011.
)
33.pants.
 
(1) Pārvalde pēc visu uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai vai reģistrēšanai nepieciešamo dokumentu
24
/
56
saņemšanas tos izskata un atbildi sniedz:
1) par termiņuzturēšanās atļauju — 30 dienu laikā;
1
1
) par Eiropas Savienības zilās kartes pieprasīšanu saskaņā ar šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 6. punktu —
10 darbdienu laikā;
2) par termiņuzturēšanās atļauju, kas pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28., 29., 30. vai
31.punktu, ja to pieprasa ārzemnieks, kurš ir tādas valsts pilsonis, kuras pilsoņiem, izsniedzot uzturēšanās
atļauju, tiek veikta papildu pārbaude, vai kuram ārvalstī piešķirts bezvalstnieka vai bēgļa statuss, kā arī
gadījumā, ja uzturēšanās atļauju pieprasa attiecīgā ārzemnieka laulātais, nepilngadīgie (arī aizbildnībā esošie)
bērni un aizgādnībā esošās personas, — 90 dienu laikā;
3) par pastāvīgās uzturēšanās atļauju — 30 dienu laikā;
4) 
(izslēgts ar 
02.02.2017
. likumu)
;
5) par uzturēšanās atļaujas reģistrēšanu — 30 dienu laikā.
(1
1
) Iekšlietu ministrs pēc visu uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai nepieciešamo dokumentu saņemšanas tos
izskata un atbildi sniedz:
1) ja termiņuzturēšanās atļauja pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 trešo daļu, — 60 dienu laikā;
2) ja pastāvīgās uzturēšanās atļauja pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 otro daļu, — 90 dienu laikā.
(1
2
) Uzturēšanās atļauju Pārvalde sagatavo 10 darbdienu laikā pēc tam, kad pieņemts lēmums par uzturēšanās
tiesību piešķiršanu. Pēc ārzemnieka pieprasījuma vai gadījumā, ja ārzemnieka likumīgās uzturēšanās Latvijas
Republikā termiņš ir īsāks par 10 darbdienām, uzturēšanās atļauju sagatavo divu darbdienu laikā.
(2) Ministru kabinets nosaka uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai vai reģistrēšanai nepieciešamos dokumentus,
turklāt paredzot, ka šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 2., 3., 4., 6., 28., 29. un 30.punktā minētajos gadījumos
ārzemnieks iesniedz arī dokumentus, kas apliecina normatīvajos aktos noteikto attiecīgo nodokļu un nodevu samaksu.
(3) Dokumentus uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai vai reģistrēšanai Pārvaldē iesniedz:
1) ņemot vērā to, lai saskaņā ar šā panta pirmajā, 1.
1
 un 1.
2
 daļā noteikto atbildes sniegšanas un uzturēšanās
atļaujas sagatavošanas termiņu ārzemnieks nepārsniegtu likumīgās uzturēšanās Latvijas Republikā termiņu;
2) uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai bērnam, kurš dzimis Latvijas Republikā, — ne vēlāk kā 90 dienas pēc
viņa piedzimšanas.
(4) Ja ārzemnieks nav tiesīgs uzturēties Latvijas Republikā šā panta pirmajā, 1.
1
 un 1.
2
 daļā noteiktajā dokumentu
izskatīšanas un uzturēšanās atļaujas sagatavošanas laikā, Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona var
atļaut iesniegt dokumentus uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai vai reģistrēšanai, ja tas atbilst Latvijas valsts interesēm
vai ir saistīts ar nepārvaramu varu vai humāniem apsvērumiem un ir pamatots ar attiecīgiem dokumentiem. Šādos
gadījumos lēmumu pieņem:
1) piecu vai 10 darbdienu laikā — atkarībā no laika, kādu ārzemnieks ir tiesīgs uzturēties Latvijas Republikā, ja
tiek pieprasīta termiņuzturēšanās atļauja vai tiek reģistrēta uzturēšanās atļauja;
2) 10 darbdienu laikā — ja tiek pieprasīta pastāvīgās uzturēšanās atļauja un lēmumu par uzturēšanās atļaujas
piešķiršanu pieņem Pārvalde; 
3) šā panta 1.
1
 daļā noteiktajā termiņā, ja lēmumu par uzturēšanās atļaujas
piešķiršanu pieņem iekšlietu ministrs.
(5) Ja uzturēšanās atļauja tiek pieprasīta vairāk nekā 90 dienas pēc tam, kad beidzies iepriekšējās uzturēšanās
atļaujas derīguma termiņš, šā likuma 
25.
, 
26.
, 
30. 
un 
31.pantā
 minētajā gadījumā uzturēšanās atļauju izsniedz uz
termiņu, kāds noteikts šo pantu pirmās daļas 1.punktā.
(6) Šā likuma 
3.panta
 pirmajā daļā minēto iestāžu amatpersonām ir tiesības veikt pārrunas ar ārzemnieku un viņa
uzaicinātāju un pieprasīt paskaidrojumus un papildu dokumentus, kas pamato ieceļošanas un uzturēšanās mērķi un
25
/
56
ārzemnieka sniegto ziņu patiesumu, kā arī pārbaudīt ārzemnieka vai viņa uzaicinātāja sniegto informāciju, lai pieņemtu
lēmumu par uzturēšanās atļaujas izsniegšanu vai reģistrēšanu, vai anulēšanu.
(
24.11.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.04.2006.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
,
05.12.2013.
, 
08.05.2014.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
 Grozījumi pantā, kas
paredz noteikt 30 dienu termiņu lēmuma pieņemšanai pastāvīgās uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas gadījumā, 10
darbdienu termiņu lēmuma pieņemšanai Eiropas Savienības zilās kartes pieprasīšanas gadījumā vai pastāvīgās
uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas gadījumā, kad pieprasījumu iesniedzis ārzemnieks, kurš nav tiesīgs uzturēties
Latvijas Republikā šā likuma 
33. panta
 pirmajā, 1.
1
 un 1.
2
 daļā noteiktajā dokumentu izskatīšanas un uzturēšanās
atļaujas sagatavošanas laikā, stājas spēkā 
01.05.2017.
, un dokumentus, kas līdz 30.04.2017. iesniegti Eiropas
Savienības zilās kartes vai pastāvīgās uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai, izskata atbilstoši šā likuma 
33. panta
noteikumiem 
01.07.2016.
 redakcijā. Sk. Pārejas noteikumu 
44. punktu
)
34.pants.
 (1) Uzturēšanās atļaujas izsniegšanu vai reģistrēšanu atsaka, ja:
1) ārzemnieks vai viņa uzaicinātājs nav iesniedzis visus Ministru kabineta noteikumos norādītos uzturēšanās
atļaujas pieprasīšanai nepieciešamos dokumentus vai atsakās sniegt pieprasītos paskaidrojumus, kas saistīti
ar uzturēšanās atļaujas saņemšanu;
2) ārzemnieks vai viņa uzaicinātājs sniedzis nepatiesas ziņas vai iesniegtie dokumenti ir iegūti prettiesiskā ceļā,
tie ir viltoti vai ar tiem veiktas manipulācijas;
3) ārzemniekam nav nepieciešamo finanšu līdzekļu, lai uzturētos Latvijas Republikā;
4) ārzemnieks uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai nepieciešamos dokumentus iesniedzis ar Latvijas Republikā
neatzītu vai nederīgu ceļošanas dokumentu vai viņam ceļošanas dokumenta nav;
5) ārzemniekam ir tāds veselības traucējums vai slimība, kas apdraud sabiedrības drošību un tās locekļu
veselību, vai ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks varētu radīt draudus sabiedrības veselībai, izņemot gadījumus,
kad ārzemnieks ar Veselības ministrijas piekrišanu ierodas ārstēt attiecīgo veselības traucējumu vai slimību.
Veselības traucējumu un slimību sarakstu nosaka Ministru kabinets. Ja ārzemniekam minētais veselības
traucējums vai slimība radusies iepriekšējās uzturēšanās atļaujas derīguma termiņa laikā un viņš vēlas saņemt
jaunu uzturēšanās atļauju, papildus nepieciešamajiem dokumentiem iesniedzama medicīnas iestādes izziņa,
kas apliecina, ka ārzemnieks veicis visus nepieciešamos pasākumus attiecīgās slimības ārstēšanai;
6) ārzemnieks pēdējā gada laikā ir nelikumīgi uzturējies Latvijas Republikā vai citas Šengenas līguma
dalībvalsts teritorijā vai ar tiesas spriedumu konstatēts, ka viņš palīdzējis citam ārzemniekam nelikumīgi ieceļot
Latvijas Republikā vai citas Šengenas līguma dalībvalsts teritorijā;
7) 
ārzemnieks ir iekļauts sarakstā vai konstatēts, ka viņam ir noteikts ieceļošanas aizliegums Šengenas
teritorijā;
8) ārzemnieks ar tiesas spriedumu atzīts par vainīgu tāda noziedzīga nodarījuma izdarīšanā Latvijas Republikā
vai ārpus tās, par ko Latvijas Republikas likumā paredzēts sods - brīvības atņemšana uz laiku, kas ir ilgāks par
trim gadiem. Šo nosacījumu nepiemēro, ja ārzemniekam ir piešķirts bezvalstnieka statuss Latvijas Republikā
vai arī sodāmība ir dzēsta vai noņemta likumā noteiktajā kārtībā, bet attiecībā uz ārvalstīs izdarītajiem
noziedzīgajiem nodarījumiem - pagājuši ne mazāk kā pieci gadi pēc brīvības atņemšanas soda izciešanas;
9) ārzemnieks ir saņēmis atlīdzību (kompensāciju) par izbraukšanu uz pastāvīgu dzīvi ārvalstīs neatkarīgi no tā,
vai šo atlīdzību (kompensāciju) ir izmaksājušas Latvijas Republikas valsts vai pašvaldību iestādes vai
starptautiskie (ārvalstu) fondi vai iestādes. Šis nosacījums neattiecas uz ārzemnieku, kurš atlīdzības
(kompensācijas) saņemšanas laikā ir bijis nepilngadīgs, uz ārzemnieku, kurš atmaksājis saņemto atlīdzību
(kompensāciju), kā arī uz ārzemnieku, kurš pieprasa termiņuzturēšanās atļauju, taču tā netiek pieprasīta,
pamatojoties uz šā likuma 
25.
, 
26.
, 
30. 
vai 
31.pantu
. Atlīdzības (kompensācijas) atmaksāšanas kārtību nosaka
Ministru kabinets;
10) uzaicinātājs zaudējis tiesības uzturēties Latvijas Republikā;
11) ārzemnieks nav ievērojis šā likuma 
24.panta
 ceturtajā daļā minēto termiņu, izņemot gadījumu, kad
ārzemnieks var pierādīt, ka termiņš nokavēts attaisnojoša iemesla dēļ;
12) ārzemnieks iestājies ārvalsts militārajā dienestā;
26
/
56
13) ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks noslēdzis fiktīvu laulību, lai saņemtu uzturēšanās atļauju Latvijas
Republikā;
14) ārzemnieks ir tāda ārzemnieka aizbildnībā vai aizgādnībā, kuram ieceļošana Latvijas Republikā ir aizliegta;
15) ir pamats uzskatīt, ka nodibinātā adopcija ir fiktīva un dibināta, lai ārzemnieks varētu saņemt uzturēšanās
atļauju Latvijas Republikā;
16) 
(izslēgts no 
01.07.2014.
 ar 
05.12.2013
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 
23.punktu
)
;
17) uzaicinātājs rakstveidā atsauc izsaukumu;
18) uzaicinātājs miris vai nespēj izpildīt šā likuma 
9.
1
 pantā
 noteikto;
19) kompetentas valsts iestādes sniegušas informāciju, kas ir par pamatu tam, lai ārzemniekam aizliegtu
ieceļot un uzturēties Latvijas Republikā;
20) pastāvīgās uzturēšanās atļauja pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas 8.punktu un Latvijas
pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa statusu ir bijis pamats atņemt saskaņā ar 
Pilsonības likumu
 vai likumu "
Par to
bijušās PSRS pilsoņu statusu, kuriem nav Latvijas vai citas valsts pilsonības
";
21) ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks rada nelegālās imigrācijas risku;
22) uzaicinātājs atrodas pirmstiesas izmeklēšanas vai brīvības atņemšanas iestādē, izņemot gadījumu, kad
uzturēšanās atļauju pieprasa uzaicinātāja laulātais un viņu ģimenē ir kopīgs nepilngadīgs bērns;
23) uzturēšanās atļauja pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 1.punktu, 
25.panta
 pirmās daļas
2. vai 3.punktu, 
26.panta
 pirmās daļas 2. vai 3.punktu, 
30.panta
 pirmo daļu vai 
31.pantu
 un uzaicinātājs ilgāk
par sešiem mēnešiem gada laikā uzturas ārpus Latvijas Republikas, izņemot gadījumu, kad uzaicinātājs ir
jūrnieks vai pilda militāro dienestu Latvijas Republikas Nacionālajos bruņotajos spēkos vai civildienestu ārpus
Latvijas Republikas, vai uzturēšanās atļauju pieprasa Latvijas pilsoņa, Latvijas nepilsoņa vai pastāvīgās
uzturēšanās atļauju saņēmuša ārzemnieka laulātais un viņu ģimenē ir kopīgs bērns;
24) ārzemnieks uzturējies Latvijas Republikā saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 2., 3., 4. vai 7.punktu
un par pēdējo gadu par viņu nav maksāti nodokļi vai viņam ir normatīvajos aktos paredzēto nodokļu parāds;
25) laulātie neievēro šā likuma 
26.panta
 trešās daļas nosacījumus vai ir pamats uzskatīt, ka laulība faktiski
nepastāv;
26) 
(izslēgts ar 
05.12.2013
. likumu)
;
27) uzturēšanās atļauja pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 2., 3. vai 4.punktu un
komercsabiedrība, ārvalstu komersanta filiāle, individuālais komersants vai pašnodarbinātā persona pēdējā gada
laikā nav veikusi aktīvu saimniecisko darbību un nav devusi ekonomisku labumu Latvijas Republikai;
28) ārzemnieks pieprasa uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 8.punktu un ārvalsts
komersanta pārstāvniecība, kas darbojas Latvijas Republikā, pēdējā gada laikā nav veikusi aktīvu darbību, kuras
rezultātā tiek veicināta Latvijas Republikas tautsaimniecības attīstība;
29) pastāvīgās uzturēšanās atļauja pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 pirmo daļu un iepriekš izsniegto
termiņuzturēšanās atļauju ir bijis pamats anulēt saskaņā ar šā likuma 
35.panta
 pirmo un otro daļu;
30) ārzemnieks pieprasa pastāvīgās uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas 2., 3., 6.
vai 7.punktu un ir konstatēts, ka viņš nav izpildījis šā likuma 
24.panta
 septītās daļas nosacījumus;
31) ārzemnieks ir iesniedzis dokumentus Eiropas Savienības zilās kartes pieprasīšanai un:
a) ir ieguvis bēgļa vai alternatīvo statusu vai pagaidu aizsardzību Latvijas Republikā vai ir pieprasījis
patvērumu Latvijas Republikā un galīgais lēmums nav pieņemts,
b) ir pieprasījis uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 9.punktu,
27
/
56
c) viņam ir kādā citā Eiropas Savienības dalībvalstī piešķirts Eiropas Savienības pastāvīgā iedzīvotāja
statuss,
d) viņš ieceļo saskaņā ar starptautisku nolīgumu, kurš regulē atvieglotu ārzemnieku ieceļošanu un
uzturēšanos saistībā ar tirdzniecību un ieguldījumiem,
e) viņš uzturas citā Eiropas Savienības dalībvalstī kā sezonas darbinieks,
f) 
viņa izraidīšana no valsts atlikta,
g) viņš uzturas Latvijas Republikā kā pakalpojumu sniedzējs;
32) ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieka patiesais uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas mērķis neatbilst
iesniegtajos dokumentos norādītajam;
33) ārzemnieks pēdējā gada laikā bijis nodarbināts, bet viņam nebija tiesību uz nodarbinātību;
34) konstatēts, ka uzturēšanās atļaujas izsniegšana neatbilst šā likuma 
23.
, 
24.
, 
25.
, 
26.
, 
27.
, 
28.
, 
29.
, 
30. 
vai
31.pantā
 minētajiem nosacījumiem;
35) juridiskā persona, kas uzaicina uzņēmuma ietvaros pārceltu darbinieku, ir izveidota, lai vienkāršotu
ārzemnieku ieceļošanu Latvijas Republikā;
36) ārzemnieks saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 33. punktu un
kapitālsabiedrība nav izpildījusi šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 33. punkta "a" vai "b" apakšpunkta
nosacījumus;
37) ārzemnieks saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 33. punktu un
viņš neievēro šā likuma 
23. panta
 divpadsmitajā daļā noteikto;
38) ārzemnieks pieprasījis vai saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas
2., 3., 6., 28. vai 33. punktu un individuālajam komersantam vai kapitālsabiedrībai, kurā viņš ir nodarbināts vai
veic komercdarbību, ir reģistrēts normatīvajos aktos noteikto nodokļu parāds, kas lielāks par 150 
euro
.
(2) Ārzemniekam, kurš pieprasa pastāvīgās uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas
8.punktu, šo atļauju var atteikt šā panta pirmās daļas 1., 2., 4., 7., 9., 11., 12. un 20.punktā minētajos gadījumos.
(3) Ārzemniekam, kurš pieprasa termiņuzturēšanās atļauju un kuram ir piešķirts pastāvīgā iedzīvotāja statuss citā
Eiropas Savienības dalībvalstī, vai viņa ģimenes loceklim termiņuzturēšanās atļauju var atteikt šā panta pirmās daļas
1., 2., 3., 4., 5., 7., 8., 10., 13., 14., 15., 17., 18., 19., 22., 23. un 25.punktā minētajos gadījumos vai gadījumos, ja
ārzemnieks rada draudus valsts drošībai vai sabiedriskajai kārtībai un drošībai.
(4) Ja konstatēts, ka ārzemnieks, uzturoties Latvijas Republikā, pēdējo piecu gadu laikā, skaitot no dienas, kad
iesniegti dokumenti uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai vai reģistrēšanai, ir izdarījis administratīvo pārkāpumu un
normatīvajos aktos noteiktajā termiņā nav samaksājis uzlikto naudas sodu, uzturēšanās atļauju izsniedz tikai pēc
attiecīgā soda samaksas, izņemot gadījumu, kad administratīvā akta darbība ir apturēta vai tiesas nolēmums par
naudas soda samaksu nav stājies spēkā.
(5) Ja ārzemniekam, kurš Latvijas Republikā pieprasa termiņuzturēšanās atļauju vai uzturas saskaņā ar šā likuma
23.panta
 pirmo daļu, termiņuzturēšanās atļaujas izsniegšana vai reģistrēšana atteikta, termiņuzturēšanās atļaujas
izsniegšanu vai reģistrēšanu atsaka arī šā likuma 
23.panta
 ceturtajā daļā minētajiem ārzemnieka ģimenes locekļiem.
(6) Ārzemniekam, kurš Latvijas Republikā pieprasa termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
pirmās daļas 28., 29., 30. vai 31.punktu, gadījumos, kad uz viņu ir attiecināmi saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 devīto
daļu pieņemtajos Ministru kabineta noteikumos paredzētie ierobežojumi, to neizsniedz.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2004.
, 
16.06.2005.
, 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
,
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
 Pirmās daļas 36., 37. un
38. punkts stājas spēkā 
01.05.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 
43. punktu
)
35.pants. 
(1) Termiņuzturēšanās atļauju anulē, ja:
28
/
56
1) ārzemnieks vai viņa uzaicinātājs sniedzis nepatiesas ziņas vai iesniegtie dokumenti iegūti prettiesiski vai ir
viltoti;
2) ārzemniekam nav nepieciešamo finanšu līdzekļu, lai uzturētos Latvijas Republikā;
3) 
ārzemnieks ir iekļauts sarakstā vai konstatēts, ka viņam ir noteikts ieceļošanas aizliegums Šengenas
teritorijā;
4) ārzemnieks ar tiesas spriedumu atzīts par vainīgu tāda noziedzīga nodarījuma izdarīšanā Latvijas Republikā
vai ārpus tās, par ko Latvijas Republikas likumā paredzēts sods — brīvības atņemšana uz laiku, kas ir ilgāks
par diviem gadiem;
5) ārzemnieks iestājies ārvalsts militārajā dienestā;
6) ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks noslēdzis fiktīvu laulību, lai saņemtu uzturēšanās atļauju Latvijas
Republikā;
7) 
(izslēgts no 
01.07.2014.
 ar 
05.12.2013
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 
23.punktu
)
;
8) uzaicinātājs rakstveidā atsauc izsaukumu;
9) uzaicinātājs zaudējis tiesisko statusu vai tiesības uzturēties Latvijas Republikā;
10) ārzemnieks nav izpildījis lēmumā par uzturēšanās atļaujas izsniegšanu norādītos nosacījumus;
11) vairs nepastāv vai ir mainījušies apstākļi, pamatojoties uz kuriem ārzemnieks saņēmis termiņuzturēšanās
atļauju. Ja Eiropas Savienības zilās kartes turētājs kļūst par bezdarbnieku un bezdarba periods nepārsniedz trīs
secīgus mēnešus, Eiropas Savienības zilo karti anulē tikai tādā gadījumā, kad šīs kartes turētājs par to nav
paziņojis Pārvaldei vai bezdarba periods ir iestājies atkārtoti Eiropas Savienības zilās kartes derīguma termiņa
laikā;
12) 
(izslēgts ar 
24.11.2005
. likumu)
;
13) 
(izslēgts ar 
22.04.2010
. likumu)
;
14) ārzemnieks izceļojis uz pastāvīgu dzīvi citā valstī;
15) 
(izslēgts ar 
05.12.2013
. likumu)
;
16) ārzemnieks ir nodrošinājis ar dzīvesvietu citu ārzemnieku, kurš nelikumīgi uzturas Latvijas Republikā;
17) ar tiesas spriedumu konstatēts, ka ārzemnieks palīdzējis citam ārzemniekam nelikumīgi ieceļot Latvijas
Republikā;
18) uzaicinātājs ilgāk par sešiem mēnešiem gada laikā uzturas ārpus Latvijas Republikas, izņemot gadījumu,
kad uzaicinātājs ir jūrnieks vai pilda militāro dienestu Latvijas Republikas Nacionālajos bruņotajos spēkos vai
civildienestu ārpus Latvijas Republikas, vai uzturēšanās atļauja izsniegta uzaicinātāja laulātajam un viņu ģimenē
ir kopīgs bērns;
19) ārzemnieks uzturas Latvijas Republikā saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 2., 3., 4. vai 7.punktu
un par pēdējo gadu par viņu nav maksāti nodokļi vai viņam ir normatīvajos aktos paredzēto nodokļu parāds;
20) laulātie neievēro šā likuma 
26.panta
 trešās daļas nosacījumus vai ir pamats uzskatīt, ka laulība faktiski
nepastāv;
21) atteikts reģistrēt termiņuzturēšanās atļauju vai ārzemnieks triju mēnešu laikā no šajā likumā noteiktās
uzturēšanās atļaujas reģistrēšanas dienas nav iesniedzis dokumentus uzturēšanās atļaujas reģistrēšanai;
22) procesa virzītājs rakstveidā informē iestādi, kura izsniegusi termiņuzturēšanās atļauju, ka ārzemniekam,
kas nav Savienības pilsonis, kā arī viņa pavadībā esošam nepilngadīgam bērnam, kurš uzturējies Latvijas
Republikā saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 sesto daļu, vairs nav nepieciešams uzturēties Latvijas Republikā
cilvēku tirdzniecības upura statusā;
29
/
56
23) kompetentas valsts iestādes sniegušas informāciju, kas ir par pamatu tam, lai aizliegtu ārzemniekam
uzturēties Latvijas Republikā vai citas Šengenas līguma dalībvalsts teritorijā;
24) ārzemnieks saņēmis uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 2.punktu kā
individuālais komersants un pēdējā gada laikā nav veicis aktīvu saimniecisko darbību un nav devis ekonomisku
labumu Latvijas Republikai;
25) ārzemnieks saņēmis uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 3.punktu un
komercsabiedrība vai ārvalstu komersanta filiāle, kurā viņš nodarbināts, pēdējā gada laikā nav veikusi aktīvu
saimniecisko darbību un nav devusi ekonomisku labumu Latvijas Republikai;
26) ārzemnieks saņēmis uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 8.punktu un ārvalsts
komersanta pārstāvniecība, kura darbojas Latvijas Republikā un kurā ārzemnieks nodarbināts, pēdējā gada
laikā nav veikusi aktīvu darbību;
27) ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieka patiesais uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas mērķis neatbilst
iesniegtajos dokumentos norādītajam;
28) ārzemnieks pēdējā gada laikā bijis nodarbināts, bet viņam nebija tiesību uz nodarbinātību;
29) ārzemnieks pēdējā gada laikā ir nodarbinājis citu ārzemnieku, kuram nav tiesību uz nodarbinātību;
30) ārzemniekam, kurš saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 2., 3.,
4., 8., 28., 29., 30. vai 31.punktu, ir Valsts ieņēmumu dienesta administrēto nodokļu (nodevu) parāds, kas
kopsummā pārsniedz 150 
euro
, izņemot nodokļu maksājumus, kuru maksāšanas termiņš ir pagarināts likuma
"
Par nodokļiem un nodevām
" 
24.panta
 pirmajā un 1.
3
 daļā noteiktajā kārtībā.
31) ārzemnieks saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 33. punktu un
kapitālsabiedrība nav izpildījusi šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 33. punkta "a" vai "b" apakšpunkta
nosacījumus;
32) ārzemnieks saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 33. punktu un
neievēro šā likuma 
23. panta
 divpadsmitajā vai trīspadsmitajā daļā noteikto;
33) ārzemnieks saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 2., 3., 6., 28.
vai 33. punktu un individuālajam komersantam vai kapitālsabiedrībai, kurā viņš nodarbināts vai veic
komercdarbību, ir reģistrēts normatīvajos aktos noteikto nodokļu parāds, kas lielāks par 150 
euro
.
(2) Ja ārzemniekam anulē termiņuzturēšanās atļauju, termiņuzturēšanās atļauju anulē arī viņa laulātajam,
nepilngadīgajiem bērniem un aizbildnībā vai aizgādnībā esošajām personām, kuru uzturēšanās Latvijas Republikā
saistīta ar minētā ārzemnieka uzturēšanos Latvijas Republikā.
(3) Ārzemniekam, kuram ir pastāvīgā iedzīvotāja statuss citā Eiropas Savienības dalībvalstī un kurš saņēmis
termiņuzturēšanās atļauju, vai viņa ģimenes loceklim termiņuzturēšanās atļauju var anulēt šā panta pirmās daļas 1., 2.,
3., 4., 6., 8., 9., 11., 14., 15., 16., 17., 18., 20. un 21.punktā minētajos gadījumos vai gadījumos, ja ārzemnieks
uzturējies bez pārtraukuma ārpus Eiropas Savienības teritorijas 12 mēnešus, kā arī tad, ja ārzemnieks rada draudus
valsts drošībai vai sabiedriskajai kārtībai un drošībai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
, 
25.01.2007.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
,
05.12.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
 Pirmās daļas 31., 32. un 33. punkts
stājas spēkā 
01.05.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 
43. punktu
)
36.pants. 
(1) Pastāvīgās uzturēšanās atļauju anulē, ja:
1) ārzemnieks sniedzis nepatiesas ziņas;
2) ārzemnieks ir iekļauts to personu sarakstā, kurām ieceļošana Latvijas Republikā ir aizliegta;
3) ārzemnieks ar tiesas spriedumu atzīts par vainīgu smaga vai sevišķi smaga noziedzīga nodarījuma izdarīšanā
Latvijas Republikā;
30
/
56
4) ārzemnieks uzturas ārpus Latvijas Republikas vairāk par 12 mēnešiem nepārtraukti, izņemot gadījumu, kad
prombūtne pieteikta Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un tai ir dokumentāri apliecināts attaisnojošs iemesls
(no personas neatkarīgi apstākļi vai izglītības iegūšana);
5) ārzemnieks izceļo vai izceļojis uz pastāvīgu dzīvi ārvalstī;
6) ir pamats uzskatīt, ka nodibinātā adopcija ir fiktīva un dibināta, lai ārzemnieks varētu saņemt uzturēšanās
atļauju Latvijas Republikā;
7) ārzemnieks ir zaudējis bēgļa vai repatrianta statusu vai tas viņam atņemts;
8) 
(izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu)
;
9) 
(izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu)
;
10) ārzemnieks ir bēgļa vai repatrianta statusu zaudējušas personas ģimenes loceklis;
11) pastāvīgās uzturēšanās atļauja izsniegta saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas 8.punktu un Latvijas
pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa statusu ir bijis pamats atņemt saskaņā ar 
Pilsonības likumu
 vai likumu "
Par to
bijušās PSRS pilsoņu statusu, kuriem nav Latvijas vai citas valsts pilsonības
";
12) ārzemniekam piešķirts Eiropas Savienības pastāvīgā iedzīvotāja statuss Latvijas Republikā;
13) ārzemnieks ir ieguvis Latvijas pilsonību;
14) ārzemnieks sešu mēnešu laikā no atļaujai noteiktās reģistrēšanas dienas nav iesniedzis dokumentus
uzturēšanās atļaujas reģistrēšanai.
(2) Šā panta pirmās daļas 10.punktā minētajā gadījumā pastāvīgās uzturēšanās atļauju var anulēt tikai tad, ja
pagājuši ne vairāk kā pieci gadi no tās izsniegšanas dienas.
(3) Ārzemniekam, kurš saņēmis pastāvīgās uzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas
8.punktu, to var anulēt šā panta pirmās daļas 1., 2., 4., 5., 11., 12., 13. vai 14.punktā minētajos gadījumos.
(4) Ja ārzemniekam anulē uzturēšanās atļauju, pastāvīgās uzturēšanās atļauju anulē arī viņa nepilngadīgajiem
bērniem, izņemot gadījumu, kad bērna otrs vecāks ir Latvijas pilsonis, Latvijas nepilsonis vai ārzemnieks, kurš
saņēmis pastāvīgās uzturēšanās atļauju Latvijas Republikā, vai bērns pastāvīgās uzturēšanās atļauju saņēmis
neatkarīgi no vecāka, kuram anulē pastāvīgās uzturēšanās atļauju, vai viņš ir nodots ārpusģimenes aprūpē. Pastāvīgās
uzturēšanās atļauju anulē arī aizbildnībā vai aizgādnībā esošai personai, kura saņēmusi atļauju uzturēties Latvijas
Republikā pie minētā ārzemnieka.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
06.04.2006.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
 un
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
37.pants.
 (1) Šā likuma 
34.panta
 pirmās daļas 8.punktā, 
35.panta
 4.punktā un 
36.panta
 pirmās daļas 3.punktā
minētajos gadījumos pieņemt lēmumu par atteikumu izsniegt uzturēšanās atļauju vai tās anulēšanu ārzemniekam,
kurš ir Latvijas pilsoņa vai Latvijas nepilsoņa laulātais, var tikai valsts un sabiedrības drošības interesēs.
(2) Šā panta pirmās daļas nosacījumi piemērojami, ja laulība noslēgta, pirms ārzemnieks izdarījis noziedzīgu
nodarījumu, par kuru likumā noteiktajā kārtībā saukts pie kriminālatbildības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2010.
)
38.pants.
 (1) Tiesas, Latvijas Republikas valsts un pašvaldību iestādes septiņu dienu laikā informē Pārvaldi, ja to
rīcībā ir informācija par šā likuma 
34.
, 
35. 
vai 
36.panta
 pirmajā daļā minētajiem nosacījumiem.
(2) Ministru kabinets ne retāk kā reizi gadā izvērtē šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 3., 28., 29., 30. un 31.punktā
paredzēto noteikumu praktiskās īstenošanas gaitu, rezultātus, to ietekmi uz valsts un pašvaldību budžetu un uz valsts
parādu, kā arī uz Latvijas sabiedrības un tautsaimniecības attīstību un iesniedz par to ziņojumu Saeimai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2010.
 un 
08.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.09.2014.
)
31
/
56
39.pants.
 (1) Uzaicinātājam ir pienākums triju darbdienu laikā informēt Pārvaldi par to, ka vairs nepastāv vai ir
mainījušies apstākļi, pamatojoties uz kuriem ārzemnieks saņēmis termiņuzturēšanās atļauju.
(2) Ārzemniekam ir pienākums triju darbdienu laikā rakstveidā informēt Pārvaldi par izmaiņām uzturēšanās atļaujas
pieprasīšanai sniegtajās ziņās.
(3) Ārzemniekam, kuram ir derīga uzturēšanās atļauja, ir pienākums 30 dienu laikā pēc jauna ceļošanas
dokumenta saņemšanas Latvijas Republikā (iepriekšējā ceļošanas dokumenta vietā) iesniegt to Pārvaldē jaunas
uzturēšanās atļaujas saņemšanai vai ziņu aktualizēšanai Iedzīvotāju reģistrā.
(4) Ārzemniekam, kuram ir derīga uzturēšanās atļauja, ir pienākums pēc jauna ceļošanas dokumenta saņemšanas
ārpus Latvijas Republikas (iepriekšējā ceļošanas dokumenta vietā) 30 dienu laikā pēc ieceļošanas Latvijas Republikā
iesniegt to Pārvaldē jaunas uzturēšanās atļaujas saņemšanai vai ziņu aktualizēšanai Iedzīvotāju reģistrā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2010.
 un 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
39.
1
 pants.
 (1) Ja pieņemts lēmums par termiņuzturēšanās atļaujas izsniegšanu ārzemniekam, kuram citā Eiropas
Savienības dalībvalstī izsniegta termiņuzturēšanās atļauja kā uzņēmuma ietvaros pārceltam darbiniekam, Pārvalde par
šo lēmumu informē to Eiropas Savienības dalībvalsti, kas izsniegusi iepriekšējo termiņuzturēšanās atļauju.
(2) Ja ārzemniekam, kurš Latvijas Republikā uzturas kā uzņēmuma ietvaros pārcelts darbinieks, anulē
termiņuzturēšanās atļauju un Pārvaldes rīcībā ir informācija, ka ārzemnieks kā uzņēmuma ietvaros pārcelts darbinieks
ir nodarbināts arī citā Eiropas Savienības dalībvalstī, Pārvalde par šo lēmumu informē attiecīgo Eiropas Savienības
dalībvalsti.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
40.pants. 
(1) Uzaicinātājam vai ārzemniekam, kuram saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem nav nepieciešams
izsaukums uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai, ir tiesības apstrīdēt lēmumu par uzturēšanās atļaujas izsniegšanas vai
reģistrēšanas atteikumu vai uzturēšanās atļaujas anulēšanu Pārvaldes priekšniekam 30 dienu laikā pēc šā lēmuma
spēkā stāšanās dienas.
(2) Pārvaldes priekšnieka lēmumu par uzturēšanās atļaujas izsniegšanas vai reģistrēšanas atteikumu vai
uzturēšanās atļaujas anulēšanu šā panta pirmajā daļā minētajām personām likumā noteiktajā kārtībā ir tiesības
pārsūdzēt tiesā.
(3) Pieteikuma iesniegšana tiesā nerada ārzemniekam, kuram atteikts izsniegt vai reģistrēt uzturēšanās atļauju vai
uzturēšanās atļauja anulēta, tiesības uzturēties Latvijas Republikā, izņemot šā panta ceturtajā daļā noteiktos
gadījumus.
(4) Ārzemniekam, kuram atteikts izsniegt vai reģistrēt uzturēšanās atļauju vai uzturēšanās atļauja anulēta, ir
tiesības uzturēties Latvijas Republikā visu lēmuma apstrīdēšanas vai pārsūdzēšanas termiņu, ja uzturēšanās atļaujas
atteikums vai uzturēšanās atļaujas anulēšana nav pamatota ar šā likuma 
34.panta
 pirmās daļas 13.punktu, 
35.panta
pirmās daļas 6.punktu vai ar viņa iekļaušanu to ārzemnieku sarakstā, kuriem ieceļošana Latvijas Republikā aizliegta
saskaņā ar šā likuma 
61.panta
 pirmo vai otro daļu, un viņam atteikta vai anulēta:
1) pastāvīgās uzturēšanās atļauja, kas pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas 1., 2. vai
8.punktu;
2) termiņuzturēšanās atļauja, kas pieprasīta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 25.punktu, 
25.panta
pirmās daļas 2.punktu vai 
26.panta
 pirmās daļas 2.punktu.
(5) Ja ārzemnieks uzturas Latvijas Republikā ar uzturēšanās atļauju un ir pieņemts lēmums par uzturēšanās
atļaujas pieprasīšanai vai reģistrēšanai iesniegto dokumentu izskatīšanas termiņa pagarināšanu, viņam ir tiesības
uzturēties Latvijas Republikā līdz dienai, kad tiek pieņemts lēmums par uzturēšanās atļaujas piešķiršanu, reģistrēšanu
vai anulēšanu vai lēmums par atteikumu piešķirt uzturēšanās atļauju.
(5
1
) Ja ārzemnieks turpina uzturēties Latvijas Republikā šā panta ceturtajā vai piektajā daļā paredzētajā gadījumā,
viņam saglabā tiesības uz nodarbinātību tādā apjomā, kādā tās bija piešķirtas, izsniedzot to uzturēšanās atļauju, par
kuru pieņemtais lēmums ir apstrīdēts vai pārsūdzēts vai attiecībā uz kuru ir pieņemts lēmums par iesniegto dokumentu
izskatīšanas termiņa pagarināšanu. Šādā gadījumā informāciju par ārzemnieka tiesībām uz nodarbinātību iekļauj
lēmumā, ko ārzemnieks apstrīdējis vai pārsūdzējis, vai lēmumā par dokumentu izskatīšanas termiņa pagarināšanu.
32
/
56
V nodaļa 
Izraidīšana
(Nodaļa 
26.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
(6) Lēmuma par uzturēšanās atļaujas anulēšanu apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā darbību. Lēmums par
uzturēšanās atļaujas anulēšanu izpildāms nekavējoties pēc tā spēkā stāšanās.
(7) Ja ārzemnieks, kuram ir derīga Latvijas Republikā izsniegta Eiropas Savienības zilā karte un kurš vēlas mainīt
darba devēju vai kuram ir derīga citā Eiropas Savienības dalībvalstī izsniegta Eiropas Savienības zilā karte, iesniedzis
dokumentus Eiropas Savienības zilās kartes pieprasīšanai Latvijas Republikā, attiecīgajam ārzemniekam un viņa
ģimenes locekļiem ir tiesības uzturēties Latvijas Republikā līdz dienai, kad tiek pieņemts lēmums par Eiropas
Savienības zilās kartes vai uzturēšanās atļaujas piešķiršanu vai lēmums par atteikumu piešķirt Eiropas Savienības zilo
karti vai uzturēšanās atļauju.
(
24.11.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
41.pants.
 (1) Ja konstatēta ārzemnieka nelikumīga uzturēšanās Latvijas Republikā, viņam izdod izbraukšanas
rīkojumu, izņemot šā likuma 
42.pantā
 noteiktos gadījumus.
(2) Izbraukšanas rīkojumu izdod Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona šādos gadījumos:
1) ārzemnieka nelikumīgu uzturēšanos Latvijas Republikā konstatē Pārvaldes amatpersona;
2) ārzemnieka nelikumīgu uzturēšanos Latvijas Republikā konstatē Valsts robežsardzes amatpersona un
pastāv kāds no šādiem apstākļiem:
a) ārzemniekam ir bijusi izsniegta uzturēšanās atļauja Latvijas Republikā,
b) ārzemnieks uzturas Latvijas Republikā ilgāk par vienu gadu,
c) Latvijas Republikā likumīgi uzturas ārzemnieka laulātais vai radinieks līdz otrajai pakāpei taisnā līnijā,
d) ārzemnieks ir bijis Latvijas pilsonis vai Latvijas nepilsonis,
e) ir pieņemts lēmums par atteikumu piešķirt ārzemniekam bēgļa vai alternatīvo statusu Latvijas Republikā,
lēmums par iesnieguma par bēgļa vai alternatīvā statusa piešķiršanu atstāšanu bez izskatīšanas, lēmums
par iesnieguma par bēgļa vai alternatīvā statusa piešķiršanu izskatīšanas pārtraukšanu vai lēmums par
atteikumu atsākt iesnieguma par bēgļa vai alternatīvā statusa piešķiršanu izskatīšanu,
f) 
ārzemniekam šajā likumā noteiktajā kārtībā ir tiesības pieprasīt uzturēšanās atļauju,
g) ārzemnieks ir izcietis sodu par Latvijas Republikā izdarītu noziedzīgu nodarījumu, izņemot noziedzīgu
nodarījumu, kas saistīts ar valsts robežas nelikumīgu šķērsošanu, personas nelikumīgu pārvietošanu pāri
valsts robežai vai nelikumīgu uzturēšanos valstī.
(3) Ja ārzemnieka nelikumīgu uzturēšanos Latvijas Republikā konstatē Valsts robežsardzes amatpersona,
izbraukšanas rīkojumu izdod Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona, izņemot šā panta otrās
daļas 2.punktā noteiktos gadījumus.
(4) Ja ārzemnieka nelikumīga uzturēšanās Latvijas Republikā konstatēta tad, kad viņš izceļo, šķērsojot ārējo
robežu, un nav iespējams izdot izbraukšanas rīkojumu līdz starptautiska reisa transporta atiešanai, Valsts
robežsardzes amatpersona informē ārzemnieku par to, ka attiecībā uz viņu tiks izdots izbraukšanas rīkojums, kuram
var tikt pievienots lēmums par iekļaušanu sarakstā un lēmums par ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā. Šajā
gadījumā Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona, vai Pārvaldes priekšnieks, vai viņa
pilnvarota amatpersona 10 dienu laikā no ārzemnieka izceļošanas dienas atbilstoši šā likuma 
41.panta
 otrajā un
trešajā daļā noteiktajai kompetencei izdod izbraukšanas rīkojumu un tas stājas spēkā tā izdošanas dienā.
Izbraukšanas rīkojumu ārzemniekam nosūta uz viņa norādīto adresi, izskaidrojot viņam valodā, kuru ārzemnieks saprot
vai kura viņam pamatoti būtu jāsaprot, ja nepieciešams, izmantojot tulka pakalpojumus, izbraukšanas rīkojuma, tajā
ietvertā lēmuma par iekļaušanu sarakstā un lēmuma par ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā būtību un
apstrīdēšanas kārtību.
33
/
56
(5) Ja, izdodot izbraukšanas rīkojumu, konstatēts, ka ārzemnieks ieceļojis, pārkāpjot ieceļošanas nosacījumus
Latvijas Republikā, un attiecībā uz viņu nav pastāvējuši apstākļi, kas ļāva viņam uzturēties Latvijas Republikā,
izbraukšanas rīkojumā norāda ziņas par ārzemnieku, pārkāpuma būtību, lēmumu par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā
un lēmumu par ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā, izbraukšanas rīkojuma apstrīdēšanas kārtību, tā
sastādīšanas vietu un datumu, rīkojumu izdevušās amatpersonas amatu, vārdu un uzvārdu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.12.2013.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
42.pants.
 Izbraukšanas rīkojumu neizdod vai lēmumu par piespiedu izraidīšanu nepieņem, ja:
1) ārzemniekam ir derīga citas Eiropas Savienības dalībvalsts uzturēšanās atļauja vai cits dokuments, kas dod
viņam tiesības tur uzturēties, un ārzemnieks nekavējoties dodas uz attiecīgās Eiropas Savienības dalībvalsts
teritoriju;
2) ārzemnieku uzņem atpakaļ cita Eiropas Savienības dalībvalsts saskaņā ar starptautiska līguma
nosacījumiem, kas Latvijas Republikai kļuvuši saistoši laikā līdz 2009.gada 13.janvārim;
3) Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona humānu apsvērumu dēļ pieņem lēmumu atļaut
ārzemniekam noteiktu laiku, bet ne ilgāk kā gadu uzturēties Latvijas Republikā;
4) saskaņā ar šā likuma 
18.pantu
 ir pieņemts lēmums par atteikumu ārzemniekam ieceļot Eiropas Savienības
dalībvalstu teritorijā;
5) pierobežā konstatēto ārzemnieku, kurš nelikumīgi šķērsojis ārējo robežu un attiecībā uz kuru nav pastāvējuši
apstākļi, kas ļāva viņam uzturēties Latvijas Republikā, uzņem atpakaļ trešā valsts saskaņā ar Latvijas
Republikas noslēgto līgumu vai vienošanos nosacījumiem;
6) ārzemniekam ar tiesas spriedumu ir piespriests papildsods — izraidīšana no Latvijas Republikas;
7) atbilstoši starptautiskajai sadarbībai krimināltiesiskajā jomā ārzemnieks ir pakļauts atpakaļnosūtīšanas vai
izdošanas procesam.
43.pants.
 (1) Izbraukšanas rīkojumā uzliktā pienākuma izpildei nosaka termiņu no septiņām līdz 30 dienām.
Ārzemniekam ir tiesības izpildīt šo pienākumu agrāk, nekā noteikts izbraukšanas rīkojumā.
(2) Amatpersonai, kas izdevusi izbraukšanas rīkojumu, pēc ārzemnieka lūguma ir tiesības pagarināt šā panta
pirmajā daļā noteikto termiņu uz laiku, kas nepārsniedz vienu gadu. Lemjot par noteiktā termiņa pagarināšanu, ņem
vērā katra konkrētā gadījuma apstākļus, jo īpaši ārzemnieka uzturēšanās ilgumu, ģimenes vai sociālās saites, to, vai
ārzemniekam ir nepilngadīgs bērns, kas apmeklē izglītības iestādi Latvijas Republikā. Par termiņa pagarināšanu
ārzemnieku informē rakstveidā.
(3) Ja, pieprasot uzturēšanās atļauju, ārzemnieks ir sniedzis nepatiesas ziņas vai uzturēšanās atļaujas
pieprasīšana ir nepārprotami nepamatota, termiņu, kādā ārzemniekam jāizpilda izbraukšanas rīkojums, var noteikt
īsāku par septiņām dienām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
44.pants. 
(1) Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona vai Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa
pilnvarota amatpersona izbraukšanas rīkojumā ir tiesīga ietvert lēmumu par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā un
lēmumu par ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā, ievērojot šā likuma 
61.panta
 ceturtās vai piektās daļas
noteikumus.
(2) Izbraukšanas rīkojumā neietver lēmumu par iekļaušanu sarakstā un lēmumu par ieceļošanas aizliegumu
Šengenas teritorijā, ja ārzemnieks saskaņā ar attiecīgo jomu regulējošiem normatīvajiem aktiem ir atzīts par cilvēku
tirdzniecības upuri vai bijis iesaistīts nelegālās imigrācijas veicināšanā un ir sadarbojies ar attiecīgajām valsts
iestādēm. Minētais nosacījums neattiecas uz ārzemnieku, kurš saskaņā ar kompetentās iestādes atzinumu apdraud
valsts drošību, sabiedrisko kārtību vai drošību.
(3) Iestāde, kas izdevusi izbraukšanas rīkojumu, tajā ietverto lēmumu par ieceļošanas aizliegumu Šengenas
teritorijā var atcelt vai tajā noteikto ieceļošanas aizlieguma termiņu saīsināt, ja ārzemnieks var pierādīt, ka ir pilnībā
izpildījis izbraukšanas rīkojumu.
34
/
56
45.pants.
 (1) Ārzemniekam, attiecībā uz kuru pieņemts lēmums par piespiedu izraidīšanu vai izdots izbraukšanas
rīkojums, ir tiesības pieteikties uz atbalstu, ko sniedz starptautiskās organizācijas, biedrības vai nodibinājumi, lai viņš
brīvprātīgi atgrieztos mītnes zemē (turpmāk — brīvprātīgas atgriešanās programma).
(2) Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona vai Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota
amatpersona ir tiesīga atcelt lēmumu par piespiedu izraidīšanu, ja ārzemnieks, attiecībā uz kuru pieņemts lēmums,
pieteicies uz brīvprātīgas atgriešanās programmu un attiecīgā starptautiskā organizācija, biedrība vai nodibinājums par
to informējis lēmuma izdevēju iestādi. Atceļot lēmumu par piespiedu izraidīšanu, ārzemniekam izdod izbraukšanas
rīkojumu.
(3) Šā panta otrās daļas noteikumu nepiemēro, ja pastāv kāds no šādiem gadījumiem:
1) ārzemnieks saskaņā ar kompetentās iestādes atzinumu apdraud valsts drošību, sabiedrisko kārtību vai
drošību;
2) ārzemnieks jau iepriekš izmantojis brīvprātīgas atgriešanās programmu.
46.pants.
 (1) Ja ārzemnieka uzturēšanās Latvijas Republikā ir nelikumīga, Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota
amatpersona vai Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona atbilstoši šā likuma 
41.panta
 otrajā
un trešajā daļā noteiktajai kompetencei pieņem lēmumu par piespiedu izraidīšanu, ja pastāv šā likuma 
51.panta
 otrajā
daļā minētie apstākļi.
(2) Ja ārzemniekam bijis izdots izbraukšanas rīkojums, bet šā likuma 
51.panta
 otrajā daļā minētos apstākļus
konstatē pēc izbraukšanas rīkojuma izdošanas, iestādes amatpersona, kas izdevusi izbraukšanas rīkojumu, pieņem
lēmumu par ārzemnieka piespiedu izraidīšanu.
(3) Pieņemot lēmumu par piespiedu izraidīšanu, amatpersona šajā lēmumā ietver lēmumu par iekļaušanu sarakstā
un lēmumu par ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā un nosaka ieceļošanas aizlieguma termiņu saskaņā ar šā
likuma 
61.panta
 ceturto vai piekto daļu. Amatpersona lēmumā par piespiedu izraidīšanu var ietvert lēmumu par
iekļaušanu sarakstā un lēmumu par ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā, ja lēmums par piespiedu izraidīšanu
pieņemts attiecībā uz nepilngadīgu ārzemnieku.
(4) Ja, pieņemot lēmumu par piespiedu izraidīšanu, tiek konstatēts, ka ārzemnieks ieceļojis, pārkāpjot ieceļošanas
nosacījumus Latvijas Republikā un attiecībā uz viņu nav pastāvējuši apstākļi, kas ļāva viņam uzturēties Latvijas
Republikā, lēmumā par piespiedu izraidīšanu norāda ziņas par ārzemnieku, pārkāpuma būtību, lēmumu par
ārzemnieka iekļaušanu sarakstā un lēmumu par ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā, lēmuma par piespiedu
izraidīšanu apstrīdēšanas kārtību, tā sastādīšanas vietu un datumu, lēmumu par piespiedu izraidīšanu pieņēmušās
amatpersonas amatu, vārdu un uzvārdu.
(5) Ja iekšlietu ministrs vai ārlietu ministrs, pamatojoties uz šā likuma 
61.panta
 pirmo vai otro daļu, pieņēmis
lēmumu par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā un ārzemnieks atrodas Latvijas Republikā, Valsts robežsardzes
priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona astoņu dienu laikā no dienas, kad konstatēts fakts, ka ārzemnieks atrodas
Latvijas Republikā, pieņem lēmumu par ārzemnieka piespiedu izraidīšanu.
47.pants.
 Ārzemnieku neizraida, ja izraidīšana ir pretrunā ar Latvijas Republikas starptautiskajām saistībām.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
48.pants.
 (1) Pārvaldes vai Valsts robežsardzes amatpersona iepazīstina ārzemnieku valodā, kuru viņš saprot vai
kura viņam pamatoti būtu jāsaprot, ja nepieciešams, izmantojot tulka pakalpojumus, ar izbraukšanas rīkojumu vai
lēmumu par piespiedu izraidīšanu, ar tajos ietverto lēmumu par iekļaušanu sarakstā un ar lēmumu par ieceļošanas
aizliegumu Šengenas teritorijā, izskaidrojot to būtību un apstrīdēšanas kārtību, kā arī informējot par ārzemnieka
tiesībām uz juridisko palīdzību. Iepazīstinot ārzemnieku, kurš ticis nelikumīgi nodarbināts Latvijas Republikā, ar
izbraukšanas rīkojumu vai lēmumu par piespiedu izraidīšanu, viņu informē par tiesībām iesniegt prasību pret darba
devēju un panākt, lai tiek izpildīts spriedums par darba devēja neizmaksāto darba samaksu, kā arī par prasības
iesniegšanas un atalgojuma atgūšanas procedūru un iespēju pieprasīt termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma
23.panta
 septīto daļu.
(2) Pēc ārzemnieka pieprasījuma iestāde, kas izdevusi attiecīgo administratīvo aktu, nodrošina izbraukšanas
rīkojuma vai lēmuma par piespiedu izraidīšanu galveno sastāvdaļu (faktu konstatējums, administratīvā akta
pamatojums, adresātam uzliktais tiesiskais pienākums, norāde, kur un kādā termiņā šo administratīvo aktu var
apstrīdēt vai pārsūdzēt) tulkojumu. Attiecīgā iestāde nodrošina mutvārdu vai rakstveida tulkojumu ārzemniekam valodā,
35
/
56
kuru viņš saprot vai kura viņam pamatoti būtu jāsaprot, ja nepieciešams, izmantojot tulka pakalpojumus.
(3) Iestāde, pieņemot lēmumu par piespiedu izraidīšanu, nekavējoties par to paziņo tiesībsargam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
49.pants.
 Pārvaldes vai Valsts robežsardzes priekšnieks var atcelt vai apturēt savas iestādes amatpersonas izdotā
izbraukšanas rīkojuma vai pieņemtā lēmuma par piespiedu izraidīšanu un tajā ietverto lēmumu par iekļaušanu sarakstā
un ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā darbību, ja ir mainījušies apstākļi, kas bija par pamatu attiecīga
administratīvā akta izdošanai, to skaitā ir konstatēti apstākļi, kas minēti šā likuma 
47.pantā
, vai humānu apsvērumu
dēļ.
50.pants.
 (1) Ārzemniekam ir tiesības septiņu dienu laikā pēc tam, kad stājies spēkā izbraukšanas rīkojums vai
lēmums par piespiedu izraidīšanu un tajos ietvertais lēmums par iekļaušanu sarakstā un lēmums par ieceļošanas
aizliegumu Šengenas teritorijā, tos apstrīdēt padotības kārtībā augstākā iestādē. Ārzemnieku iepazīstina ar pieņemto
lēmumu par apstrīdēto izbraukšanas rīkojumu vai lēmumu par piespiedu izraidīšanu valodā, kuru viņš saprot vai kura
viņam pamatoti būtu jāsaprot, ja nepieciešams, izmantojot tulka pakalpojumus, izskaidro viņam pieņemtā lēmuma
būtību un pārsūdzēšanas kārtību, kā arī informē viņu par tiesībām uz juridisko palīdzību.
(2) 
(Izslēgta ar 
05.12.2013
. likumu)
(3) 
(Izslēgta ar 
05.12.2013
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
50.
1
 pants.
 (1) Augstākas iestādes lēmumu par izbraukšanas rīkojuma vai lēmuma par piespiedu izraidīšanu un
tajos ietverto lēmumu par iekļaušanu sarakstā un lēmumu par ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā var
pārsūdzēt Administratīvajā rajona tiesā septiņu dienu laikā no tā spēkā stāšanās dienas. Pieteikuma iesniegšana tiesā
neaptur minēto lēmumu darbību.
(2) Administratīvās rajona tiesas spriedumu var pārsūdzēt, iesniedzot kasācijas sūdzību Augstākās tiesas
Administratīvo lietu departamentam.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
50.
2
 pants.
 (1) Ārzemniekam tiesības uz valsts nodrošināto juridisko palīdzību Valsts nodrošinātās juridiskās
palīdzības likumā noteiktajā gadījumā un apjomā ir, ja:
1) viņam nepietiek līdzekļu, viņš uzturas Latvijas Republikā un attiecībā uz viņu izdotā izbraukšanas rīkojuma vai
lēmuma par piespiedu izraidīšanu izpilde tiek apturēta;
2) viņš šajā likumā noteiktajos gadījumos un kārtībā aizturēts un uzturas Latvijas Republikā speciāli iekārtotās
telpās vai izmitināšanas centrā.
(2) Šā panta pirmās daļas 1.punktā minētajā gadījumā ārzemnieks lēmuma par apstrīdēto izbraukšanas rīkojumu
vai lēmuma par piespiedu izraidīšanu pārsūdzēšanas termiņā iesniedz iestādei, kas pieņēma lēmumu par apstrīdēto
izbraukšanas rīkojumu vai lēmumu par piespiedu izraidīšanu, aizpildītu iesniegumu par valsts nodrošinātās juridiskās
palīdzības pieprasījumu un ienākumiem. Minētā iesnieguma veidlapas paraugu nosaka Ministru kabinets.
(3) Iestāde, kas pieņēma lēmumu par apstrīdēto izbraukšanas rīkojumu vai lēmumu par piespiedu izraidīšanu,
saņemot iesniegumu par valsts nodrošinātās juridiskās palīdzības pieprasījumu un ienākumiem, nekavējoties, bet ne
vēlāk kā nākamajā darba dienā pārsūta to iestādei, kas ir atbildīga par valsts nodrošinātās juridiskās palīdzības
sniegšanu. Iesniegumam pievienojamas lēmuma par apstrīdēto izbraukšanas rīkojumu vai lēmuma par piespiedu
izraidīšanu kopijas.
(4) Iesnieguma par valsts nodrošinātās juridiskās palīdzības pieprasījumu un ienākumiem iesniegšana iestādei, kas
pieņēma lēmumu par apstrīdēto izbraukšanas rīkojumu vai lēmumu par piespiedu izraidīšanu, aptur tā pārsūdzēšanas
termiņu līdz dienai, kad ārzemniekam, pamatojoties uz lēmumu par valsts nodrošinātās juridiskās palīdzības
piešķiršanu, ir sniegta pirmā juridiskā konsultācija vai ir pieņemts lēmums par atteikumu piešķirt valsts nodrošināto
juridisko palīdzību.
(5) Ja ārzemnieks šā panta pirmās daļas 2.punktā minētajā gadījumā vēlas saņemt valsts nodrošināto juridisko
36
/
56
palīdzību, Valsts robežsardze nekavējoties, bet ne vēlāk kā nākamajā darba dienā pēc tam, kad pieņemts lēmums par
apstrīdēto lēmumu par piespiedu izraidīšanu, uzaicina juridiskās palīdzības sniedzēju no saraksta, ko sagatavojusi
iestāde, kas ir atbildīga par valsts nodrošinātās juridiskās palīdzības sniegšanu.
(6) Šā panta pirmās daļas 2.punktā minētajā gadījumā juridiskās palīdzības sniedzējam par valsts nodrošinātās
juridiskās palīdzības sniegšanu maksā iestāde, kas ir atbildīga par valsts nodrošinātās juridiskās palīdzības
sniegšanu, atbilstoši normatīvajiem aktiem, kas nosaka valsts nodrošinātās juridiskās palīdzības veidus, apjomu,
samaksas apmēru un ar juridiskās palīdzības sniegšanu saistītos atlīdzināmos izdevumus, to apmēru un izmaksas
kārtību.
(7) Ja Pārvaldes vai Valsts robežsardzes rīcībā ir informācija, ka ārzemnieks, kuram piešķirta valsts nodrošinātā
juridiskā palīdzība, izceļojis no Latvijas Republikas, tās nekavējoties informē par to iestādi, kas ir atbildīga par valsts
nodrošinātās juridiskās palīdzības sniegšanu.
(Pants stājas spēkā 
07.09.2011.
 Sk. Pārejas noteikumu 
21.punktu
)
50.
3
 pants.
 (1) Valsts robežsardze organizē un veic ārzemnieku piespiedu izraidīšanu.
(2) Ārzemnieku piespiedu izraidīšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(3) Kārtību, kādā Latvijas Republika saņem un sniedz palīdzību Eiropas Savienības dalībvalstīm un Šengenas
līguma dalībvalstīm piespiedu izraidīšanā, izmantojot gaisa telpu, palīdzības apjomu, kā arī kārtību, kādā organizējami
kopīgi lidojumi starp Eiropas Savienības dalībvalstīm un Šengenas līguma dalībvalstīm, nosaka Ministru kabinets.
50.
4
 pants.
 Termiņu ieceļošanas aizliegumam Šengenas teritorijā skaita saskaņā ar šā likuma 
63.panta
 ceturto
daļu.
50.
5
 pants.
 (1) Ja ārzemniekam, kuram izdots izbraukšanas rīkojums vai attiecībā uz kuru pieņemts lēmums par
piespiedu izraidīšanu, nav derīga ceļošanas dokumenta un to nav iespējams iegūt ar diplomātisko vai konsulāro
dienestu starpniecību, viņam izsniedz izceļošanas dokumentu.
(2) Izceļošanas dokumenta paraugu un tā izsniegšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
50.
6
 pants.
 (1) Ja Pārvalde vai Valsts robežsardze konstatējusi, ka attiecībā uz ārzemnieku ir spēkā citas Eiropas
Savienības dalībvalsts pieņemts izbraukšanas rīkojums vai lēmums par piespiedu izraidīšanu, Pārvaldes priekšnieks
vai viņa pilnvarota amatpersona vai Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona, izvērtējusi lietas
apstākļus un sazinājusies ar šo Eiropas Savienības dalībvalsti, ir tiesīga pieņemt lēmumu par attiecīgā izbraukšanas
rīkojuma vai lēmuma par piespiedu izraidīšanu atzīšanu šādos gadījumos:
1) citas Eiropas Savienības dalībvalsts izbraukšanas rīkojums vai lēmums par piespiedu izraidīšanu pamatots ar
nopietniem draudiem valsts drošībai, sabiedriskajai kārtībai vai drošībai, un ārzemnieks attiecīgajā Eiropas
Savienības dalībvalstī ir notiesāts par nodarījumu, par kuru paredzēts sods — brīvības atņemšana vismaz uz
vienu gadu;
2) citas Eiropas Savienības dalībvalsts izbraukšanas rīkojums vai lēmums par piespiedu izraidīšanu pamatots ar
nopietniem draudiem valsts drošībai, sabiedriskajai kārtībai vai drošībai, un ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks ir
izdarījis noziedzīgu nodarījumu, vai ir konkrēti pierādījumi par viņa nodomu šādu nodarījumu izdarīt kādas
Eiropas Savienības dalībvalsts teritorijā;
3) citas Eiropas Savienības dalībvalsts izbraukšanas rīkojums vai lēmums par piespiedu izraidīšanu pamatots ar
tādu normatīvo aktu neievērošanu, kuri nosaka ārzemnieku ieceļošanu vai uzturēšanos.
(2) Ja Valsts robežsardzes rīcībā ir informācija, ka ārzemnieks, attiecībā uz kuru ir spēkā citas Eiropas Savienības
dalībvalsts pieņemts izbraukšanas rīkojums, nolūkā izpildīt izbraukšanas rīkojumu plāno šķērsot Latvijas Republikas
teritoriju tranzītā, Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona, izvērtējusi lietas apstākļus, ir
tiesīga pieņemt lēmumu par minētā izbraukšanas rīkojuma atzīšanu.
(3) Lēmumu par citas Eiropas Savienības dalībvalsts izbraukšanas rīkojuma vai lēmuma par piespiedu izraidīšanu
atzīšanu ārzemniekam ir tiesības pārsūdzēt, iesniedzot attiecīgu pieteikumu tiesā. Pieteikuma iesniegšana tiesā
neaptur lēmuma darbību.
37
/
56
(4) Par atzīta citas Eiropas Savienības dalībvalsts izbraukšanas rīkojuma vai lēmuma par piespiedu izraidīšanu
izpildi Valsts robežsardze informē to Eiropas Savienības dalībvalsti, kura pieņēmusi izbraukšanas rīkojumu vai lēmumu
par piespiedu izraidīšanu.
50.
7
 pants.
 (1) Piespiedu izraidīšanas procesu novēro tiesībsargs.
(2) Piespiedu izraidīšanas procesa novērošanā ietilpst:
1) piespiedu izraidīšanai pakļauto aizturēto ārzemnieku apmeklēšana izmitināšanas vietā, lai novērtētu
izmitināšanas un uzturēšanas apstākļus, arī medicīniskās palīdzības nodrošināšanu un citu vajadzību
apmierināšanu;
2) ārzemnieka iztaujāšana, lai noskaidrotu viņa informētību par piespiedu izraidīšanas procesa gaitu, viņa
tiesībām un to īstenošanas iespēju;
3) aizturēšanas brīdī izņemto aizturētās personas personīgo mantu atdošanas, transportēšanas no aizturēto
personu izmitināšanas centra līdz izceļošanas punktam, bagāžas nodošanas un reģistrēšanas novērošana, kā
arī dalība piespiedu izraidīšanas procesa faktiskajā īstenošanā, lai novērtētu izraidāmā ārzemnieka cilvēktiesību
ievērošanu.
(3) Tiesībsargs ir tiesīgs iesaistīt piespiedu izraidīšanas procesa novērošanā biedrības vai nodibinājumus, kuru
darbības mērķis ir saistīts ar šā procesa novērošanu. Iesaistot biedrības vai nodibinājumus piespiedu izraidīšanas
procesa novērošanā, tiesībsargs izvērtē biedrības vai nodibinājuma kompetenci attiecīgās darbības veikšanā un
vienojas par šā panta otrajā daļā minēto piespiedu izraidīšanas procesa posmu, kuru biedrība vai nodibinājums ir
pilnvarots novērot. Tiesībsargs var iesaistīt katra šā panta otrajā daļā minētā piespiedu izraidīšanas procesa posma
novērošanā vienu biedrību vai nodibinājumu. Tiesībsargs nevar iesaistīt piespiedu izraidīšanas procesa novērošanā
biedrību vai nodibinājumu, kas pārkāpis šā panta ceturtajā daļā minēto nosacījumu. Tiesībsargs informē Valsts
robežsardzi par biedrībām vai nodibinājumiem, kas ir pilnvaroti attiecīgo piespiedu izraidīšanas procesa posmu novērot.
(4) Tiesībsarga, kā arī piespiedu izraidīšanas procesa novērošanā iesaistīto biedrību un nodibinājumu pārstāvjiem
(turpmāk — Novērotājs) piespiedu izraidīšanas procesa novērošanas gaitā ir aizliegts traucēt piespiedu izraidīšanas
procesu.
(5) Ja Novērotāja rīcībā ir informācija par apstākļiem, kas var ietekmēt piespiedu izraidīšanas procesa organizēšanu
vai īstenošanu, kā arī apdraudēt personu drošību vai veselību, Novērotājs par to informē Valsts robežsardzes
amatpersonas.
(6) Novērotājam ir tiesības:
1) iegūt no attiecīgas valsts iestādes, kas ir iesaistīta ārzemnieku piespiedu izraidīšanas procesā, informāciju
par ārzemnieka atgriešanās procesa organizēšanu un veiktajiem pasākumiem;
2) pieaicināt speciālistus (piemēram, juristus, ārstniecības personas, tulkus) piespiedu izraidīšanai pakļautajam
ārzemniekam nepieciešamo konsultāciju sniegšanai;
3) organizēt palīdzību sadzīves apstākļu uzlabošanai, garīdznieka aprūpi, kā arī cita atbalsta sniegšanu.
(7) Novērotājs, veicot šā panta sestajā daļā minētos pasākumus, par plānotajām darbībām nekavējoties rakstveidā
informē Valsts robežsardzes amatpersonu, kura īsteno attiecīgā ārzemnieka piespiedu izraidīšanas procesu.
(8) Pēc tam, kad piespiedu izraidīšanas procesa novērošana pabeigta, Novērotājs sagatavo ziņojumu par
konstatētajiem trūkumiem un rekomendācijas piespiedu izraidīšanas procesa pilnveidošanai. Tiesībsargs apkopoto
ziņojumu par konstatētajiem trūkumiem un apkopotās rekomendācijas piespiedu izraidīšanas procesa pilnveidošanai
iesniedz Iekšlietu ministrijai izvērtēšanai.
50.
8
 pants.
 (1) Pārvalde un Valsts robežsardze, konstatējot nepilngadīgu ārzemnieku, kurš ir bez vecāka vai viņa
likumiskā pārstāvja pavadības un kura uzturēšanās Latvijas Republikā ir nelikumīga, nekavējoties informē Valsts
policiju un bāriņtiesu un rīkojas tā, lai nodrošinātu bērna tiesības un intereses visā izraidīšanas procesā saskaņā ar
bērnu tiesību aizsardzību reglamentējošiem normatīvajiem aktiem.
38
/
56
VI nodaļa 
Piespiedu izraidīšana
(Nodaļa izslēgta ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
VII nodaļa 
Aizturēšana
(Nodaļas nosaukums 
21.06.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2007.
)
(2) Izraidīšanas procedūras laikā nepilngadīgu ārzemnieku, kurš ir bez vecāka vai viņa likumiskā pārstāvja
pavadības, personiskajās un mantiskajās attiecībās pārstāv bāriņtiesa vai tās iecelts aizbildnis, vai bērnu aprūpes
iestādes vadītājs.
(3) Ja nepilngadīgam ārzemniekam, kurš ir bez vecāka vai viņa likumiskā pārstāvja pavadības, noskaidrota
identitāte un pilsonība vai mītnes valsts, Valsts robežsardze ar Konsulārā departamenta starpniecību sazinās ar
attiecīgās valsts diplomātisko vai konsulāro pārstāvniecību, attiecīgajām kompetentajām iestādēm vai nevalstiskajām
organizācijām, kuras uzrauga bērnu tiesību ievērošanu šajā valstī, un veic citus nepieciešamos pasākumus, lai
nodrošinātu izbraukšanas rīkojuma vai lēmuma par piespiedu izraidīšanu izpildi un nepilngadīga ārzemnieka, kurš ir
bez vecāka vai viņa likumiskā pārstāvja pavadības, nodošanu ģimenes loceklim, vecāku likumiskajam pārstāvim,
pārstāvim, kas uzrauga bērnu tiesību ievērošanu šajā valstī, vai iestādes pārstāvim, kas nodrošina bērna ievietošanu
piemērotā uzņemšanas iestādē.
46.pants.
 
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
47.pants.
 
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
47.
1
 pants.
 
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
48.pants.
 
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
48.
1
 pants.
 
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
48.
2
 pants.
 
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
49.pants.
 
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
50.pants.
 
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
51.pants.
 (1) Valsts robežsardzes amatpersonai ir tiesības aizturēt ārzemnieku, izņemot nepilngadīgu ārzemnieku,
kurš nav sasniedzis 14 gadu vecumu, ja:
1) uz viņu attiecas izraidīšanas procedūra saskaņā ar šā likuma 41., 46. vai 
50.
6
 pantu
;
2) viņš pakļauts atpakaļnodošanai trešajai valstij vai citai Eiropas Savienības dalībvalstij saskaņā ar līgumu vai
vienošanos, kas paredz tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras attiecīgās valsts teritorijā uzturas nelikumīgi.
(2) Valsts robežsardzes amatpersona ir tiesīga pieņemt lēmumu par ārzemnieka aizturēšanu, ja ir pamats uzskatīt,
ka viņš izvairīsies no izraidīšanas procedūras vai traucēs tās sagatavošanu vai pastāv ārzemnieka bēgšanas
iespējamība, un to pamato kāds no šādiem apstākļiem:
1) ārzemnieks slēpj savu identitāti, sniedz nepatiesas ziņas vai citādi atsakās sadarboties;
2) ārzemnieks šķērsojis ārējo robežu, izvairoties no robežpārbaudēm, kā arī izmantojis viltotu ceļošanas
39
/
56
dokumentu, viltotu vīzu vai uzturēšanās atļauju;
3) ārzemnieks nevar norādīt vietu, kur viņš uzturēsies līdz attiecīgās izraidīšanas procedūras beigām, un
iesniegt dzīvokļa vai mājas īpašnieka rakstveida apliecinājumu par apņemšanos nodrošināt viņa izmitināšanu vai
nevar uzrādīt naudas summu, ar ko pietiek viesnīcas rezervēšanai līdz viņa izraidīšanai;
4) kompetenta valsts vai ārvalsts iestāde sniegusi informāciju, kas ir par pamatu tam, lai uzskatītu, ka
ārzemnieks apdraud valsts drošību, sabiedrisko kārtību vai drošību;
5) ārzemnieks ir iesaistīts nelegālās imigrācijas veicināšanā;
6) ārzemnieks ir notiesāts par Latvijas Republikā izdarītu noziedzīgu nodarījumu, par ko paredzētais sods ir
saistīts ar brīvības atņemšanu vismaz uz vienu gadu;
7) ārzemnieks iepriekš izvairījies no izraidīšanas procedūras Latvijas Republikā vai citā Eiropas Savienības
dalībvalstī;
8) ārzemnieks nepamatoti nav izpildījis izbraukšanas rīkojumu;
9) ārzemnieks nepamatoti nav ievērojis noteikto pienākumu reģistrēties attiecīgajā Valsts robežsardzes
struktūrvienībā;
10) ārzemnieks iepriekš patvaļīgi atstājis aizturēto ārzemnieku izmitināšanas centru vai aizturēšanas telpas;
11) ārzemnieks ieceļojis Latvijas Republikā, neievērojot lēmumu par iekļaušanu sarakstā vai lēmumu par
ieceļošanas aizliegumu Šengenas teritorijā.
(3) Valsts robežsardzes amatpersona, izlemjot jautājumu par ārzemnieka aizturēšanu, humānu apsvērumu dēļ var
pieņemt lēmumu piemērot vienu no šādiem aizturēšanai alternatīviem līdzekļiem:
1) regulāra reģistrēšanās noteiktajā Valsts robežsardzes struktūrvienībā;
2) ceļošanas dokumenta un citu ārzemnieka rīcībā esošo personu apliecinošu dokumentu nodošana Valsts
robežsardzes amatpersonai.
(4) Valsts robežsardzes amatpersona lēmumā par šā panta trešajā daļā minēto pienākumu uzlikšanu norāda ziņas
par ārzemnieku, viņam noteikto pienākumu un tā izpildes nosacījumus, kā arī pievieno lēmumam ārzemnieka
fotoattēlu.
(5) Valsts robežsardzes amatpersona aiztur ārzemnieku, lai:
1) veiktu viņa piespiedu izraidīšanu. Ja ārzemniekam ar tiesas spriedumu piespriests papildsods — izraidīšana
no Latvijas Republikas —, viņu aizturēt ir tiesības pēc tiesas sprieduma pasludināšanas, ja konkrētajā gadījumā
ārzemniekam nav piemērots drošības līdzeklis — apcietinājums;
2) nodrošinātu izraidīšanas procedūru, kas paredzēta šā likuma 
46.panta
 piektajā daļā.
(
26.05.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
52.pants. 
(1) Valsts robežsardzes vai Valsts policijas amatpersona, aizturot ārzemnieku, sastāda aizturēšanas
protokolu.
(2) Aizturēšanas protokolā norāda tā sastādīšanas laiku, vietu, protokola sastādītāja amatu, vārdu un uzvārdu,
ziņas par aizturēto, aizturēšanas laiku un motīvus. Protokolu paraksta amatpersona, kura to sastādījusi, un
aizturētais. Ja aizturētais atsakās parakstīt protokolu, to norāda protokolā.
53.pants.
 Valsts policijas amatpersonai šā likuma 
51.pantā
 minētajos gadījumos ir tiesības aizturēt ārzemnieku uz
trim stundām līdz nodošanai Valsts robežsardzei.
54.pants. 
(1) Valsts robežsardzes amatpersonai šā likuma 
51.pantā
 minētajos gadījumos ir tiesības aizturēt
40
/
56
ārzemnieku līdz 10 diennaktīm. Ārzemniekam lēmumu par aizturēšanu ir tiesības pārsūdzēt tiesā. Pieteikuma
iesniegšana tiesai neaptur lēmuma darbību.
(2) Aizturēt ārzemnieku ilgāk par 10 diennaktīm Valsts robežsardzes amatpersonai ir tiesības tikai ar rajona
(pilsētas) tiesas (atbilstoši aizturētā ārzemnieka faktiskajai atrašanās vietai) tiesneša (turpmāk — tiesnesis) lēmumu.
Pamatojoties uz Valsts robežsardzes amatpersonas iesniegumu, tiesnesis pieņem lēmumu par ārzemnieka
aizturēšanu uz laiku līdz diviem mēnešiem vai par aizturēšanas atteikumu.
(3) Ja tiesneša lēmumā norādītajā termiņā ārzemnieku nav bijis iespējams izraidīt, tiesnesis, pamatojoties uz
Valsts robežsardzes amatpersonas iesniegumu, pieņem lēmumu par aizturēšanas termiņa pagarināšanu uz laiku līdz
diviem mēnešiem vai par atteikumu pagarināt aizturēšanas termiņu.
(4) Valsts robežsardzes amatpersona iesniegumu par aizturēšanas termiņa pagarināšanu var iesniegt tiesai
atkārtoti, taču kopējais aizturēšanas termiņš nedrīkst pārsniegt sešus mēnešus, izņemot šā panta septītajā daļā
noteikto gadījumu.
(5) 
(Izslēgta ar 
26.05.2011
. likumu)
(6) Par tāda nepilngadīga ārzemnieka aizturēšanu, kurš ir vecumā no 14 līdz 18 gadiem un kurš ir bez vecāka vai
viņa likumiskā pārstāvja pavadības, Valsts robežsardzes amatpersona nekavējoties informē Konsulāro departamentu,
Valsts policiju un bāriņtiesu.
(7) Tiesnesis var pieņemt lēmumu par šā panta ceturtajā daļā minētā aizturēšanas termiņa pagarināšanu,
nepārsniedzot papildu 12 mēnešus, ja ārzemnieks atsakās sadarboties vai kavējas nepieciešamo dokumentu
saņemšana no trešajām valstīm.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
21.06.2007.
, 
13.12.2007.
 un 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā
16.06.2011.
)
54.
1
 pants.
 (1) Tiesnesis, pieņemot lēmumu par aizturēšanu, aizturēšanas termiņa pagarināšanu vai atteikumu
pagarināt aizturēšanas termiņu, izvērtē un ņem vērā izraidīšanas procedūras ietvaros noskaidrotos apstākļus, kā arī to,
vai ir spēkā šā likuma 
51.panta
 otrajā daļā minētie apstākļi, kas bija par pamatu ārzemnieka aizturēšanai.
(2) Pieņemot lēmumu par aizturēšanas termiņa pagarināšanu vai atteikumu pagarināt aizturēšanas termiņu,
tiesnesis norāda konstatētos faktus, secinājumus un argumentus, uz kuriem pamatojoties pieņemts attiecīgais
lēmums.
(
24.11.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.12.2007.
 un 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā
16.06.2011.
)
55.pants.
 (1) Aizturēšanas termiņu aprēķina stundās, dienās un mēnešos. Aprēķinot termiņu, ņem vērā to stundu
un dienu, kurā sākas termiņa skaitījums. Aizturēšanas termiņu skaita no brīža, kad ārzemnieks nogādāts Valsts
robežsardzes vai Valsts policijas telpās, lai sastādītu aizturēšanas protokolu.
(2) Valsts robežsardzes amatpersona nogādā ārzemnieku pie tiesneša ne vēlāk kā 48 stundas pirms šā likuma
54.panta
 pirmajā daļā noteiktā termiņa vai ne vēlāk kā 48 stundas pirms lēmumā par ārzemnieka aizturēšanu norādītā
termiņa izbeigšanās un, ja nepieciešams, pieaicina tulku.
(3) Tiesnesis nekavējoties izskata iesniegtos materiālus [Valsts robežsardzes amatpersonas iesniegumu,
aizturēšanas protokolu, lēmumu par ārzemnieka piespiedu izraidīšanu (ja tāds ir pieņemts) un dokumentus, kas
norāda uz pasākumiem, kuri veikti ārzemnieka izraidīšanas nodrošināšanai], uzklausa Valsts robežsardzes
amatpersonas sniegto informāciju un ārzemnieka vai viņa pārstāvja paskaidrojumus.
(4) Tiesnesis lēmumu par ārzemnieka aizturēšanu, aizturēšanas termiņa pagarināšanu vai atteikumu aizturēt
ārzemnieku vai pagarināt aizturēšanas termiņu pieņem vienpersoniski un norāda tajā attiecīgās tiesas nosaukumu,
savu vārdu un uzvārdu, materiālu izskatīšanas datumu, ziņas par aizturēto, lēmuma motīvus, normatīvo aktu, ar kuru
lēmums pamatots, un savu nolēmumu.
(5) Tiesneša lēmuma norakstu nosūta ārzemniekam un Valsts robežsardzei 24 stundu laikā no Valsts
robežsardzes iesnieguma saņemšanas brīža.
(6) Tiesneša lēmumu ārzemnieks vai Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona var
pārsūdzēt 48 stundu laikā no lēmuma noraksta saņemšanas brīža.
41
/
56
(7) Rajona (pilsētas) tiesa nekavējoties izskata iesniegto sūdzību un pieņem lēmumu pēc būtības. Attiecīgajā lietā
pieņemtais apgabaltiesas lēmums nav pārsūdzams. Lēmuma norakstu nosūta ārzemniekam un Valsts robežsardzei
24 stundu laikā no lēmuma pieņemšanas brīža.
(8) Aizturēšanas apstrīdēšana, pārsūdzība vai sūdzības iesniegšana pati par sevi nevar būt par pamatu aizturētā
atbrīvošanai.
(9) Izbraukšanas rīkojuma vai lēmuma par piespiedu izraidīšanu darbības apturēšana sakarā ar to apstrīdēšanu vai
pārsūdzēšanu nevar būt par pamatu aizturētā ārzemnieka atbrīvošanai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
22.04.2010.
 un 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
56.pants.
 (1) Aizturētajam ir tiesības savu likumīgo interešu aizstāvībai pārsūdzēt aizturēšanu rajona (pilsētas)
tiesā, sazināties ar savas valsts konsulāro iestādi un saņemt juridisko palīdzību. Ar šīm tiesībām ārzemnieku
iepazīstina aizturēšanas brīdī.
(2) Aizturētajam ir tiesības personiski vai ar sava pārstāvja palīdzību iepazīties ar materiāliem, kas saistīti ar viņa
aizturēšanu.
(3) Aizturētajam nodrošina tiesības sazināties valodā, kuru ārzemnieks saprot vai kura viņam pamatoti būtu
jāsaprot, ja nepieciešams, izmantojot tulka pakalpojumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
 un 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
57.pants.
 (1) Valsts robežsardzes vai Valsts policijas amatpersona noskaidro aizturētā identitāti, noņem viņa
pirkstu nospiedumus un viņu nofotografē, veic ārzemnieka un viņa mantu apskati, kā arī, ja nepieciešams, nodrošina
ārzemnieka medicīnisko pārbaudi un sastāda par to protokolu. Minētās darbības ar aizturēto nepilngadīgo ārzemnieku,
kurš ir vecumā no 14 līdz 18 gadiem, veic darbam ar nepilngadīgajiem sagatavota Valsts robežsardzes vai Valsts
policijas amatpersona. Aizturētajam ir pienākums sadarboties ar Valsts robežsardzi un Valsts policiju savas
identitātes noskaidrošanā.
(2) Aizturētā apskati veic Valsts robežsardzes vai Valsts policijas amatpersona. Minētajai amatpersonai jābūt
vienāda dzimuma ar aizturēto ārzemnieku.
(3) Mantu apskati veic aizturētā klātbūtnē. Neatliekamos gadījumos mantas var apskatīt divu pieaicināto klātbūtnē
bez aizturētā ārzemnieka.
(4) Valsts robežsardzei ir tiesības noteikt un organizēt dokumentu, priekšmetu, valodas, medicīniskās un citas
ekspertīzes un pārbaudes, lai identificētu aizturēto ārzemnieku un viņa pilsonības valsti.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
24.11.2005.
, 
21.06.2007.
, 
22.04.2010.
 un 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā
16.06.2011.
)
58.pants. 
(1) Valsts robežsardzes vai Valsts policijas amatpersonai ir tiesības izņemt aizturētā ārzemnieka
mantas un personu apliecinošus un ceļošanas dokumentus, sastādot par to protokolu vai izdarot protokolā attiecīgu
ierakstu par aizturētā mantu apskati.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētos dokumentus izņem līdz ārzemnieka izraidīšanai.
59.pants. 
(1) Aizturēto ārzemnieku ievieto Valsts robežsardzes pagaidu turēšanas telpā vai izmitināšanas centrā,
šķirti no kriminālprocesuālā kārtībā aizturētām vai apcietinātām personām.
(1
1
) Pamatojoties uz šā likuma 
52.pantā
 noteiktajā kārtībā sastādītu aizturēšanas protokolu, Valsts robežsardzes
amatpersona var ievietot aizturēto ārzemnieku speciāli iekārtotās un aprīkotās Valsts policijas telpās (turpmāk —
īslaicīgās aizturēšanas vieta), ja pastāv bēgšanas iespējamība vai ārzemnieks rada draudus valsts drošībai vai
sabiedriskajai kārtībai un drošībai. Tur aizturētajam ārzemniekam nodrošināmi īslaicīgās aizturēšanas vietas sadzīves
apstākļi un uz viņu attiecināmi īslaicīgās aizturēšanas vietas iekšējās kārtības noteikumi.
(1
2
) Īslaicīgās aizturēšanas vietā neievieto ārzemnieku, kas ir mazāk aizsargāta persona — nepilngadīga persona,
persona ar invaliditāti, persona vecumā, kuru sasniedzot Latvijas Republikā piešķir vecuma pensiju, grūtniece, viens no
vecākiem, ar kuru kopā ir vecāku nepilngadīgais bērns (bērni), un persona, kas pārcietusi nopietnu psiholoģisku,
42
/
56
fizisku vai seksuālu vardarbību.
(2) Izmitināšanas centrs ir Valsts robežsardzes struktūrvienība. Izmitināšanas centra iekārtošanas un aprīkošanas
prasības nosaka Ministru kabinets.
(3) Valsts robežsardzes pagaidu turēšanas telpā vai izmitināšanas centrā ievietoto ārzemnieku uzturēšanas
normas nosaka Ministru kabinets.
(3
1
) Izmitināšanas centrā ievietotajam ārzemniekam garantēto veselības aprūpes pakalpojumu apjomu un
saņemšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(4) 
Izmitināšanas centra iekšējās kārtības noteikumu
s reglamentē Ministru kabinets.
(5) Izdevumus, kas saistīti ar ārzemnieka uzturēšanu, sedz no valsts budžeta.
(
21.06.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā
02.03.2017.
)
59.
1
 pants.
 (1) Valsts robežsardzes amatpersona aizturēto ārzemnieku ievieto izmitināšanas centrā, pamatojoties
uz šā likuma 
52.pantā
 noteiktajā kārtībā sastādītu aizturēšanas protokolu.
(2) Ievietojot aizturēto ārzemnieku izmitināšanas centrā, viņam pārbauda veselību un veic sanitāro apstrādi.
Aizturētā ārzemnieka veselības pārbaudes un sanitārās apstrādes, kā arī to rezultātu fiksēšanas kārtību nosaka
Ministru kabinets.
(3) Izmitināšanas centrā aizturēto ārzemnieku izmitina, ievērojot vispārējos cilvēktiesību principus un iekšējo
drošību, kā arī personiskās īpašības un psiholoģisko saderību:
1) aizturētos vīriešus un sievietes izvieto atsevišķi;
2) aizturēto nepilngadīgo ārzemnieku izmitina kopā ar aizturēto vecāku vai viņa likumisko pārstāvi;
3) aizturēto ārzemnieku, kuram ir veselības traucējumi, saskaņā ar ārstniecības personas norādījumiem ievieto
speciāli šim nolūkam aprīkotā telpā;
4) aizturēto ārzemnieku, kurš ir pārkāpis 
izmitināšanas centra iekšējās kārtības noteikumu
s vai attiecībā uz
kuru ir pamats uzskatīt, ka viņš varētu tos pārkāpt, ievieto speciāli šim nolūkam aprīkotā telpā;
5) aizturēto ārzemnieku, kurš var radīt draudus izmitināšanas centrā esošo personu drošībai, ievieto atsevišķi
speciāli šim nolūkam aprīkotā telpā.
(4) Pēc aizturētā ārzemnieka lūguma, lai saglabātu ģimenes vienotību, ģimenes locekļus var izmitināt kopā.
(5) Ja aizturētajam ārzemniekam ir bērns, kurš nav aizturēts, pēc aizturētā ārzemnieka lūguma, lai saglabātu
ģimenes vienotību, bērnu var ievietot izmitināšanas centrā kopā ar aizturēto ārzemnieku. Aizturētā ārzemnieka bērnam
izmitināšanas centrā ir tādas pašas tiesības un pienākumi kā aizturētajam ārzemniekam.
(
21.06.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2007.
)
59.
2
 pants.
 (1) Pēc ievietošanas izmitināšanas centrā aizturēto ārzemnieku iepazīstina viņam saprotamā valodā (ja
nepieciešams, izmantojot tulka pakalpojumus) ar viņa tiesībām un pienākumiem, kā arī ar 
izmitināšanas centra
iekšējās kārtības noteikumi
em.
(2) Aizturētajam ārzemniekam izmitināšanas centrā ir tiesības:
1) sazināties ar savas valsts konsulāro iestādi;
2) informēt ģimenes locekļus, radiniekus vai citas personas par savu atrašanās vietu;
3) par saviem līdzekļiem saņemt juridisko palīdzību;
43
/
56
4) satikties ar ģimenes locekļiem vai radiniekiem, kā arī starptautisko un nevalstisko cilvēktiesību organizāciju
pārstāvjiem;
5) iesniegt sūdzības un iesniegumus;
6) saņemt uzturu un materiālo nodrošinājumu sadzīves vajadzībām saskaņā ar noteiktajām uzturēšanas
normām;
7) saņemt neatliekamo medicīnisko palīdzību, kā arī garantētos veselības aprūpes pakalpojumus normatīvajos
aktos noteiktajā apjomā un kārtībā;
8) par saviem līdzekļiem saņemt veselības aprūpes pakalpojumus un medikamentus, ko izrakstījusi
ārstniecības persona;
9) turēt pie sevis naudas summu, kas nepārsniedz pusi no valstī noteiktās minimālās mēneša darba algas;
10) izmantot koplietošanas telpas;
11) lietot aizturētajiem ārzemniekiem paredzēto aprīkojumu;
12) saņemt sūtījumus un pienesumus;
13) glabāt pārtikas produktus tam speciāli paredzētā vietā;
14) glabāt pie sevis mantas, kas nav iekļautas to priekšmetu sarakstā, kurus aizliegts glabāt izmitināšanas
centrā.
(3) Aizturētajam ārzemniekam izmitināšanas centrā ir pienākums:
1) pakļauties Valsts robežsardzes amatpersonu likumīgajām prasībām, tajā skaitā nepieciešamajām veselības
pārbaudēm;
2) ievērot 
izmitināšanas centra iekšējās kārtības noteikumu
s;
3) saudzīgi izturēties pret izmitināšanas centra īpašumu;
4) uzturēt kārtību uzturēšanās telpās un koplietošanas telpās, kā arī ievērot personisko higiēnu.
(4) Ministru kabinets nosaka to priekšmetu sarakstu, kurus aizturētajam ārzemniekam aizliegts glabāt
izmitināšanas centrā.
(
21.06.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2007.
)
59.
3
 pants. 
Aizturēto ārzemnieku var izvest no izmitināšanas centra konvoja pavadībā šādos gadījumos:
1) lai nodrošinātu šajā likumā noteiktās darbības;
2) lai sniegtu medicīnisko palīdzību;
3) lai saskaņā ar kriminālprocesa virzītāja rakstveida pieprasījumu veiktu kriminālprocesuālās darbības, ja tās
nevar veikt izmitināšanas centrā;
4) citos ar humāniem apsvērumiem saistītos gadījumos, pamatojoties uz Valsts robežsardzes attiecīgās
teritoriālās pārvaldes priekšnieka rakstveida atļauju.
(
21.06.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2007.
)
59.
4
 pants.
 Aizturēto ārzemnieku atbrīvo:
1) ja beidzies aizturēšanas termiņš vai ja tiesa pieņēmusi lēmumu par atteikumu pagarināt aizturēšanas
termiņu;
44
/
56
VIII nodaļa 
To ārzemnieku saraksts, kuriem ieceļošana Latvijas Republikā aizliegta
2) pēc piespiedu izraidīšanas;
3) saskaņā ar Valsts robežsardzes amatpersonas lēmumu par aizturētā ārzemnieka atbrīvošanu, ja ir zuduši
apstākļi, kas bija par pamatu viņa aizturēšanai, vai nav iespējams iegūt nepieciešamos dokumentus, lai veiktu
ārzemnieka piespiedu izraidīšanas procedūru.
(
26.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
59.
5
 pants.
 (1) Aizturētu nepilngadīgu ārzemnieku, kurš ir vecumā no 14 līdz 18 gadiem un kurš ir bez vecāka vai
viņa likumiskā pārstāvja pavadības, līdz aizturēšanas termiņa beigām ievieto attiecīgajā Valsts policijas struktūrvienībā.
(2) Ja Valsts robežsardzei sadarbībā ar Konsulāro departamentu līdz aizturēšanas termiņa beigām nav bijis
iespējams noskaidrot identitāti un pilsonības vai mītnes valsti aizturētam nepilngadīgam ārzemniekam, kurš ir vecumā
no 14 līdz 18 gadiem un kurš ir bez vecāka vai viņa likumiskā pārstāvja pavadības, Valsts policija nodrošina
nepilngadīgā ārzemnieka ievietošanu bērnu aprūpes iestādē.
(3) Izdevumus par tāda nepilngadīga ārzemnieka izmitināšanu bērnu aprūpes iestādē, kurš ir bez vecāka vai viņa
likumiskā pārstāvja pavadības, sedz saskaņā ar normatīvajiem aktiem, kas regulē sociālo pakalpojumu un sociālās
palīdzības jomu.
(
21.06.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
59.
6
 pants.
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
59.
7
 pants.
 Kompetentas valsts iestādes amatpersonas, biedrību vai nodibinājumu, kā arī starptautisko
organizāciju pilnvaroti pārstāvji var apmeklēt aizturēto ārzemnieku izmitināšanas centru vai speciāli iekārtoto telpu, lai
pārliecinātos, ka to izmanto ārzemnieku aizturēšanas nodrošināšanai, kā arī novērtētu aizturēto ārzemnieku
izmitināšanas un uzturēšanās apstākļus. Kompetentas valsts iestādes amatpersonas, biedrību vai nodibinājumu, kā
arī starptautisko organizāciju pilnvaroti pārstāvji savu apmeklējumu saskaņo ar izmitināšanas centra vai speciāli
iekārtotās telpas priekšnieku un ievēro izmitināšanas centra vai speciāli iekārtotās telpas iekšējās kārtības
noteikumus.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
60.pants. 
Ja Valsts robežsardzes amatpersonai, pieņemot lēmumu par atteikumu ārzemniekam ieceļot Latvijas
Republikā, nav iespējams viņu tūlīt nosūtīt atpakaļ uz valsti, no kuras viņš ieradies, Valsts robežsardzes amatpersonai
ir tiesības šo ārzemnieku aizturēt tik ilgi, līdz to var izdarīt, bet ne ilgāk par 48 stundām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.06.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2007.
)
61.pants.
 (1) Iekšlietu ministrs lemj par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā, ja pastāv kāds no šādiem apstākļiem:
1) kompetentām valsts iestādēm ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks darbojas pretvalstiskā vai noziedzīgā
organizācijā vai ir tās biedrs;
2) kompetentām valsts iestādēm ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks rada draudus valsts drošībai vai
sabiedriskajai kārtībai un drošībai vai, ierodoties Latvijā, var traucēt pirmstiesas izmeklēšanu vai
tiesībaizsardzības iestāžu darbu noziedzīga nodarījuma atklāšanā;
3) kompetentām valsts iestādēm ir pamats uzskatīt, ka ārzemnieks izdarījis vai plāno izdarīt smagu vai sevišķi
smagu noziegumu;
4) ārzemnieks izdarījis noziegumu pret cilvēci, starptautisku vai kara noziegumu vai piedalījies masu represijās,
ja tas konstatēts ar tiesas spriedumu;
5) kompetentas ārvalsts iestādes sniegušas informāciju, kas liedz ārzemniekam ieceļot un uzturēties Latvijas 
45
/
56
5) kompetentas ārvalsts iestādes sniegušas informāciju, kas liedz ārzemniekam ieceļot un uzturēties Latvijas
Republikā;
6) ārzemnieka ieceļošana un uzturēšanās Latvijas Republikā nav vēlama citu iemeslu dēļ, pamatojoties uz
kompetentu valsts iestāžu sniegto atzinumu;
7) 
ārzemnieks notiesāts par Latvijas Republikā izdarītu noziedzīgu nodarījumu, par kuru ir paredzēta brīvības
atņemšana vismaz uz vienu gadu.
(2) Ja ārzemnieks ir Latvijas Republikai nevēlama persona (
persona non grata
), par viņa iekļaušanu sarakstā lemj
ārlietu ministrs.
(3) Ja pieņemts lēmums atteikt vīzas izsniegšanu, anulēt vai atcelt vīzu vai arī ārzemnieks palīdzējis citam
ārzemniekam iesniegt dokumentus vīzas pieprasīšanai, lai nelikumīgi saņemtu vīzu, par ārzemnieka iekļaušanu
sarakstā lemj Konsulārā departamenta direktors vai pārstāvniecības diplomātiskā amatpersona, kura pilnvarota veikt
konsulārās funkcijas.
(4) Pārvaldes priekšnieks vai viņa pilnvarota persona lemj par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā, ja pastāv kāds no
šādiem apstākļiem:
1) attiecībā uz ārzemnieku pieņemts lēmums anulēt vai atcelt vīzu;
2) saskaņā ar šā likuma 
34.panta
 pirmās daļas 6., 13., 15., 16. vai 19.punktu ir pieņemts lēmums atteikt
uzturēšanās atļaujas izsniegšanu vai reģistrēšanu vai saskaņā ar šā likuma 
35.panta
 pirmās daļas 6., 7., 16.,
17. vai 20.punktu vai 
36.panta
 pirmās daļas 3. vai 6.punktu ir pieņemts lēmums anulēt uzturēšanās atļauju;
3) ārzemnieks pēdējā gada laikā pārkāpis normatīvajos aktos noteikto ārzemnieku ieceļošanas un uzturēšanās
kārtību Latvijas Republikā vai citā Šengenas līguma dalībvalstī vai muitas noteikumus;
4) ārzemnieks noteiktajā termiņā nav izpildījis izbraukšanas rīkojumu;
5) ārzemnieks ir palīdzējis citam ārzemniekam nelikumīgi ieceļot Latvijas Republikā un tas ir konstatēts ar
tiesas spriedumu vai prokurora priekšrakstu par sodu, vai lēmumu par kriminālprocesa izbeigšanu, nosacīti
atbrīvojot no kriminālatbildības;
6) ārzemnieks ir izcietis sodu par Latvijas Republikā izdarītu noziedzīgu nodarījumu.
(5) Valsts robežsardzes priekšnieks vai viņa pilnvarota amatpersona lemj par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā, ja
pastāv kāds no šādiem apstākļiem:
1) attiecībā uz ārzemnieku pieņemts lēmums anulēt vai atcelt vīzu;
2) ārzemnieks pēdējā gada laikā nelikumīgi šķērsojis ārējo robežu vai citādi pārkāpis normatīvajos aktos
noteikto ārzemnieku ieceļošanas un uzturēšanās kārtību Latvijas Republikā vai citā Šengenas līguma dalībvalstī
vai muitas noteikumus;
3) ārzemnieks noteiktajā termiņā nav izpildījis izbraukšanas rīkojumu;
4) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta regulas Nr. 
2016/399
 nosacījumiem
pieņemts lēmums par atteikumu ieceļot Eiropas Savienības dalībvalstu teritorijā, pamatojoties uz to, ka
ārzemnieks uzrāda viltotu ceļošanas dokumentu, vīzu vai uzturēšanās atļauju;
5) ārzemnieks tika izraidīts no Latvijas Republikas piespiedu kārtā un valsts budžetā nav atlīdzināti ar piespiedu
izraidīšanu, aizturēšanu un turēšanu apsardzībā saistītie izdevumi;
6) ārzemnieks ir palīdzējis citam ārzemniekam nelikumīgi ieceļot vai nelikumīgi uzturēties Latvijas Republikā un
tas ir konstatēts ar tiesas spriedumu vai prokurora priekšrakstu par sodu, vai lēmumu par kriminālprocesa
izbeigšanu, nosacīti atbrīvojot no kriminālatbildības;
7) ārzemnieks ir izcietis sodu par Latvijas Republikā izdarītu noziedzīgu nodarījumu, kas saistīts ar valsts
robežas nelikumīgu šķērsošanu vai nelikumīgu uzturēšanos valstī.
(6) Ārzemniekam, par kuru pieņemts lēmums saskaņā ar šā panta pirmo daļu, viena mēneša laikā pēc lēmuma
46
/
56
uzzināšanas ir tiesības to pārsūdzēt Latvijas Republikas Augstākās tiesas Administratīvo lietu departamentā.
Pieteikuma iesniegšana tiesā neaptur šā panta pirmajā daļā minētā lēmuma izpildi. Pieteicējs nav tiesīgs lūgt tiesai
apturēt šā lēmuma darbību.
(7) Lēmums, kas pieņemts saskaņā ar šā panta otro daļu, nav pārsūdzams.
(8) Ja šā panta pirmajā daļā minētais lēmums pieņemts, pamatojoties uz valsts drošības iestādes izlūkošanas vai
pretizlūkošanas darbību rezultātā iegūto informāciju, to var pārsūdzēt ģenerālprokuroram, kura lēmums ir galīgs.
(9) Lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar šā likuma 
61.panta
 trešo, ceturto vai piekto daļu, var apstrīdēt un pārsūdzēt
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā. Šis nosacījums neattiecas uz lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar
šā likuma 
44. 
un 
46.pantu
. Lēmumu par iekļaušanu sarakstā ārzemniekam, kurš neatrodas Latvijas Republikā,
izsniedz pēc viņa pieprasījuma.
(10) Saskaņā ar šā likuma 
61.panta
 trešo, ceturto vai piekto daļu pieņemto lēmumu apstrīdēšana un pārsūdzēšana
neaptur to darbību. To, vai saskaņā ar šā likuma 
44. 
un 
46.pantu
 pieņemto lēmumu darbība ir vai nav apturama sakarā
ar lēmuma apstrīdēšanu vai pārsūdzēšanu, nosaka šā likuma 50. un 
50.
1
 pants
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2005.
, 
24.11.2005.
, 
26.01.2006.
, 
06.04.2006.
, 
13.12.2007.
, 
20.12.2007.
,
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
61.
1
 pants.
 (1) Kompetentas valsts iestādes vadītājs atzinumu par šā likuma 
61.panta
 pirmajā daļā minēto
nosacījumu esamību nosūta iekšlietu ministram lēmuma pieņemšanai.
(2) Lēmumā par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā saskaņā ar šā likuma 
61.panta
 pirmo daļu ir šādas ziņas:
1) iestādes nosaukums un adrese;
2) adresāts (vārds, uzvārds vai citas ziņas, kas palīdz identificēt personu);
3) atzinuma par šā likuma 
61.panta
 pirmajā daļā minēto nosacījumu esamību datums un identificējošais
numurs;
4) piemēroto tiesību normu uzskaitījums;
5) termiņš, uz kādu ārzemnieks iekļauts sarakstā;
6) norāde par izraidīšanu piespiedu kārtā, ja ārzemnieks atrodas Latvijas Republikā;
7) norāde, kur un kādā termiņā šo lēmumu var pārsūdzēt.
(3) Lēmumu par iekļaušanu sarakstā ārzemniekam, kurš neatrodas Latvijas Republikā, izsniedz pēc viņa
pieprasījuma.
(4) Sarakstu uztur un aktualizē Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(
16.06.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2010.
 un 
05.12.2013
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2014.
)
62.pants.
(Izslēgts ar 
26.01.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
10.02.2006.
)
63.pants. 
(1) Pieņemot lēmumu par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā šā likuma 
61.panta
 trešajā, ceturtajā un
piektajā daļā minētajos gadījumos, vienlaikus nosaka ieceļošanas aizliegumu uz laiku no 30 dienām līdz trim gadiem.
(2) 
(Izslēgta ar 
26.05.2011
. likumu)
(3) Pieņemot lēmumu par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā šā likuma 
61.panta
 pirmajā un otrajā daļā minētajos
gadījumos, vienlaikus nosaka ieceļošanas aizliegumu uz noteiktu vai nenoteiktu laiku.
47
/
56
VIII
1
 nodaļa 
Pieteikuma par iekšlietu ministra lēmumu par personas iekļaušanu sarakstā
izskatīšana tiesā
(Nodaļa 
26.01.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.02.2006.
)
(4) Ieceļošanas aizlieguma termiņu skaita no dienas, kad ārzemnieks izceļojis no Latvijas Republikas, bet, ja viņš
atrodas ārpus Latvijas Republikas, — no lēmuma pieņemšanas dienas.
(5) Ja ārzemniekam par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu piespriests papildsods - izraidīšana no Latvijas
Republikas, Valsts robežsardzes amatpersona viņu iekļauj sarakstā, nosakot tiesas spriedumā norādīto ieceļošanas
aizliegumu.
(6) Ja saskaņā ar likuma “Par starptautisko organizāciju noteikto sankciju ieviešanu Latvijas Republikā”
noteikumiem vai Eiropas Savienības Padomes regulām attiecībā uz ārzemnieku piemērojami ceļošanas ierobežojumi,
Pārvaldes amatpersona viņu iekļauj sarakstā.
(7) Iestāde, kas pieņēma lēmumu par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā, nosakot ieceļošanas aizlieguma termiņu,
kas pārsniedz trīs gadus, pārskata pieņemto lēmumu ik pēc trim gadiem no attiecīgā lēmuma pieņemšanas dienas un,
ja ir zudusi nepieciešamība ārzemnieka iekļaušanai sarakstā uz attiecīgo termiņu, pieņem lēmumu saīsināt aizlieguma
termiņu vai atcelt ieceļošanas aizliegumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2004.
, 
24.11.2005.
, 
13.12.2007.
, 
20.12.2007.
, 
22.04.2010.
, 
26.05.2011.
,
05.12.2013.
 un 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
64.pants. 
(1) 
(Izslēgta ar 
05.12.2013
. likumu)
(2) Šā likuma 
61.panta
 pirmajā, otrajā un trešajā daļā minētās amatpersonas triju darbdienu laikā informē Pārvaldi
par to, ka samazināts termiņš, uz kādu ārzemnieks iekļauts sarakstā, vai par ārzemnieka izslēgšanu no saraksta.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.04.2004.
, 
24.11.2005.
, 
20.12.2007.
, 
05.12.2013.
 un 
09.06.2016
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.07.2016.
)
65.pants.
 Sarakstā iekļauto informāciju savu uzdevumu veikšanai izmanto Pārvalde, Valsts robežsardze,
pārstāvniecības, Konsulārais departaments un citas kompetentas Latvijas Republikas iestādes.
65.
1
 pants.
 (1) Augstākās tiesas Administratīvo lietu departaments lietu, kas ierosināta, pamatojoties uz
pieteikumu par šā likuma 
61.panta
 pirmajā daļā minēto lēmumu, izskata divu mēnešu laikā no dienas, kad pieņemts
lēmums par pieteikuma pieņemšanu un lietas ierosināšanu.
(2) Tiesa lietu izskata kā pirmās instances tiesa. Lietu izskata koleģiālā sastāvā mutvārdu procesā.
(3) Pēc tiesas lēmuma lietu var izskatīt slēgtā tiesas sēdē, lai aizsargātu valsts noslēpumu vai citu ierobežotas
pieejamības informāciju, kas saistīta ar valsts drošību, kā arī personu privātās dzīves apstākļus, komerciālo vai
profesionālo noslēpumu.
(4) Ja lietas apstākļu objektīvai noskaidrošanai tiesai ir nepieciešams pārbaudīt valsts noslēpumu saturošu
informāciju, lietu sagatavo un izskata tiesneši, kuriem ir speciālā atļauja pieejai valsts noslēpumam. Speciālā atļauja
nepieciešama arī tiesas sēdes sekretāram, kā arī tiesas tulkam un citiem tiesas darbiniekiem, ja viņi piedalās lietas
sagatavošanā vai izskatīšanā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.04.2006.
 un 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
65.
2
 pants. 
(1) Pēc tam, kad pieņemts lēmums par pieteikuma pieņemšanu un lietas ierosināšanu, tiesa nosaka
tiesas sēdes laiku un vietu, kā arī uz tiesu aicināmās un izsaucamās personas.
(2) Pieteicēju uz tiesas sēdi aicina tad, ja lietas izskatīšanas laikā viņš likumīgi uzturas Latvijas Republikā.
(3)Atbildētāja pusē tiesa papildus var pieaicināt tās iestādes pārstāvi, kura sniegusi šā likuma 
61.
1
panta
 pirmajā
daļā minēto atzinumu.
48
/
56
IX nodaļa 
Ar piespiedu izraidīšanu un nosūtīšanu saistītie izdevumi
(Nodaļas nosaukums 
21.06.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2007.
)
(4) Tiesa lietas izskatīšanā var pieaicināt Ģenerālprokuratūru, lai tā atbilstoši kompetencei sniegtu atzinumu.
(5) Ja uzaicinātās personas nav ieradušās, tiesa var lemt par lietas izskatīšanu bez uzaicināto personu klātbūtnes.
65.
3
 pants. 
(1) Pieteicējam ir pienākums iesniegt viņa rīcībā esošos pierādījumus, kas apliecina lietas izspriešanai
būtiskus apstākļus. Atbildētājam ir pienākums pamatot pārsūdzētā lēmuma tiesiskumu.
(2) Ja lietas apstākļu objektīvai noskaidrošanai tiesai ir nepieciešams pārbaudīt valsts noslēpumu saturošus
pierādījumus, šo pierādījumu pārbaudē piedalās lietas dalībnieki, kā arī, ja nepieciešams, citas personas, kurām ir
speciālā atļauja pieejai valsts noslēpumam.
(3) Ja pieteicēja pārstāvim nav speciālās atļaujas pieejai valsts noslēpumam, tiesa ieceļ par pieteicēja pārstāvi šajā
procesa daļā Latvijā praktizējošu advokātu, kuram ir izsniegta speciālā atļauja pieejai valsts noslēpumam. Ja pieteicējs
šādai pārstāvībai nepiekrīt, tiesa pārbauda ar valsts noslēpumu saistīto informāciju, nepiedaloties pieteicējam un viņa
pārstāvim.
(4) Tiesas sēde tiek protokolēta. Tiesas sēdes protokolā izdara atzīmi par laiku, kad tiesa uzsāka un pabeidza
pārbaudīt valsts noslēpumu saturošus pierādījumus, kā arī fiksē attiecīgo pierādījumu pārbaudi.
(5) Ja tiesas sēdē tika pārbaudīti valsts noslēpumu saturoši pierādījumi, tiesas sēdes protokols klasificējams kā
valsts noslēpuma objekts. No tiesas sēdes protokola sagatavo izrakstu par to tiesas sēdes posmu, kurā tiesa
nepārbaudīja valsts noslēpumu saturošus pierādījumus.
(6) Lietas materiāliem valsts noslēpumu saturošos pierādījumus nepievieno.
(7) Tiesas sēdē nedrīkst izmantot informāciju, kas var atklāt slepeno palīgu identitāti.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.04.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
65.
4
 pants. 
(1) Tiesa spriedumā neatspoguļo informāciju, kas ir valsts noslēpuma objekts, bet norāda, ka ar šo
informāciju ir iepazinusies un to izvērtējusi.
(2) Tiesas nolēmums ir galīgs un nepārsūdzams un stājas spēkā pasludināšanas brīdī.
(3) Tiesa, izskatot lietu un pieņemot spriedumu, nelemj par valsts noslēpuma subjekta iesniegtās klasificētās
informācijas atbilstību valsts noslēpuma objekta statusam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.04.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
65.
5
 pants.
 Šajā likumā neregulētajos ar pieteikuma vai lietas izskatīšanu saistītajos jautājumos tiesa piemēro
Administratīvā procesa likuma
 nosacījumus.
66.pants.
 (1) Izdevumus par ārzemnieka piespiedu izraidīšanu, aizturēšanu un turēšanu apsardzībā vai nosūtīšanu
uz valsti, kas viņu uzņem atpakaļ, sedz no valsts budžeta.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētos izdevumus piedzen no ārzemnieka, viņa uzaicinātāja vai no darba devēja, ja tas
nelikumīgi nodarbinājis ārzemnieku, kurš nelikumīgi uzturas Latvijas Republikā.
(
26.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
67.pants. 
Ar ārzemnieka piespiedu izraidīšanu, aizturēšanu un turēšanu apsardzībā vai nosūtīšanu uz valsti, kas
viņu uzņem atpakaļ, saistīto izdevumu noteikšanu un to piedziņas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(
26.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
49
/
56
X nodaļa 
Nobeiguma noteikumi
Pārejas noteikumi
68.pants. 
(1) Ja uzaicinātājs nav sedzis izdevumus, kas saistīti ar izbraukšanas rīkojuma izpildi vai ārzemnieka
piespiedu izraidīšanu, viņš zaudē tiesības uzaicināt ārzemniekus turpmāko piecu gadu laikā vai līdz izdevumu
segšanai.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikums neattiecas uz fiziskās personas tiesībām uzaicināt pirmās pakāpes
radiniekus un laulāto.
69.pants.
(Izslēgts ar 
26.05.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
70.pants.
 Ja darba ņēmēju brīvas pārvietošanās pārejas periodā, kas noteikts saskaņā ar Līgumu starp Beļģijas
Karalisti, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Grieķijas Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku,
Īriju, Itālijas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Nīderlandes Karalisti, Austrijas Republiku, Portugāles Republiku,
Somijas Republiku, Zviedrijas Karalisti, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Eiropas Savienības
dalībvalstīm) un Čehijas Republiku, Igaunijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku,
Ungārijas Republiku, Maltas Republiku, Polijas Republiku, Slovēnijas Republiku, Slovākijas Republiku par Čehijas
Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas,
Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas
Savienībai, Līgumu starp Beļģijas Karalisti, Čehijas Republiku, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku,
Igaunijas Republiku, Grieķijas Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Īriju, Itālijas Republiku, Kipras
Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Ungārijas Republiku, Maltas
Republiku, Nīderlandes Karalisti, Austrijas Republiku, Polijas Republiku, Portugāles Republiku, Slovēnijas Republiku,
Slovākijas Republiku, Somijas Republiku, Zviedrijas Karalisti, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Eiropas
Savienības dalībvalstīm) un Bulgārijas Republiku un Rumāniju par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos
Eiropas Savienībai un Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm un Šveices Konfederāciju par personu brīvu
pārvietošanos protokolu, būtiski tiek apdraudēts Latvijas darba tirgus vai attiecībā uz Latviju noteikti darba ņēmēju
brīvas pārvietošanās ierobežojumi, Ministru kabinets, ievērojot Līguma starp Beļģijas Karalisti, Dānijas Karalisti,
Vācijas Federatīvo Republiku, Grieķijas Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Īriju, Itālijas Republiku,
Luksemburgas Lielhercogisti, Nīderlandes Karalisti, Austrijas Republiku, Portugāles Republiku, Somijas Republiku,
Zviedrijas Karalisti, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Eiropas Savienības dalībvalstīm) un Čehijas
Republiku, Igaunijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Ungārijas Republiku, Maltas
Republiku, Polijas Republiku, Slovēnijas Republiku, Slovākijas Republiku par Čehijas Republikas, Igaunijas
Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas,
Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, Līguma starp
Beļģijas Karalisti, Čehijas Republiku, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Igaunijas Republiku, Grieķijas
Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Īriju, Itālijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku,
Lietuvas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Ungārijas Republiku, Maltas Republiku, Nīderlandes Karalisti,
Austrijas Republiku, Polijas Republiku, Portugāles Republiku, Slovēnijas Republiku, Slovākijas Republiku, Somijas
Republiku, Zviedrijas Karalisti, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Eiropas Savienības dalībvalstīm) un
Bulgārijas Republiku un Rumāniju par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai, Līguma
par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas
Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas dalību Eiropas
Ekonomikas zonā un Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm un Šveices Konfederāciju par personu brīvu
pārvietošanos protokola noteikumus, nosaka atbilstošus pretpasākumus.
(
21.06.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2007.
)
1. Dokumentus vīzas vai uzturēšanās atļaujas pieprasīšanai, kas iesniegti līdz 2003.gada 30.aprīlim, izskata
saskaņā ar likumu "
Par ārvalstnieku un bezvalstnieku ieceļošanu un uzturēšanos Latvijas Republikā
".
2. Šā likuma 
1.panta
 7.punktā, 
23.panta
 pirmās daļas 2., 3., 5., 7., 8. un 19.punktā un 
24.panta
 pirmās daļas
4.punktā minētos nosacījumus attiecina arī uz Uzņēmumu reģistrā reģistrētiem uzņēmumiem (uzņēmējsabiedrībām),
filiālēm, nodaļām un pārstāvniecībām līdz to ierakstīšanai komercreģistrā Komerclikuma spēkā stāšanās kārtības
likumā norādītajā termiņā.
50
/
56
3. Šā likuma 
69.pants
 stājas spēkā 2004.gada 1.maijā.
(
22.04.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.05.2004.
)
4. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē likums "
Par ārvalstnieku un bezvalstnieku ieceļošanu un uzturēšanos
Latvijas Republikā
" (Latvijas Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1992, 27./28.nr.; Latvijas
Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1997, 3.nr.; 1998, 2., 12., 23.nr.; 1999, 11.nr.; 2000, 23.nr.; 2002,
3., 10.nr.).
5. Šā likuma 
24.panta
 piektā un sestā daļa stājas spēkā 2004.gada 1.maijā.
6. Līdz attiecīgo šā likuma 
4.panta
 otrās daļas 5.punktā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās
dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2004.gada 1.maijam ir spēkā Ministru kabineta 2003.gada 22.aprīļa noteikumi nr.206
"
Valstu saraksts, kuru pilsoņiem (pavalstniekiem) nav nepieciešama vīza vai uzturēšanās atļauja, lai ieceļotu un
uzturētos Latvijas Republikā
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.08.2003.
)
7. Izbraukšanas rīkojumi, lēmumi par piespiedu izraidīšanu vai lēmumi par ārzemnieka iekļaušanu sarakstā, kuri
pieņemti, pamatojoties uz kompetentu iestāžu sniegto informāciju un par kuriem ārzemnieks uzzinājis līdz 2005.gada
30.aprīlim, nav pārsūdzami, bet ārzemnieks ir tiesīgs prasīt, lai attiecīgā amatpersona pārskata lēmumu pēc būtības.
Ja vēl pastāv apstākļi, kas bija par pamatu lēmuma pieņemšanai, iekšlietu ministrs pieņem lēmumu atbilstoši šā
likuma 
61.
1
panta
 otrajā daļā noteiktajam.
(
16.06.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
8. Līdz šā likuma 
61.
1
panta
 ceturtajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne
ilgāk kā līdz 2005.gada 1.augustam ir spēkā Ministru kabineta 2003.gada 29.aprīļa noteikumi Nr.216 "
Kārtība, kādā
izmanto, uztur un aktualizē sarakstu par ārzemniekiem, kuriem aizliegta ieceļošana Latvijas Republikā
".
(
16.06.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
9. Līdz šā likuma 
24.panta
 piektās daļas grozījumos paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās
dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2005.gada 1.jūlijam ir spēkā Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.319
"Noteikumi par valsts valodas zināšanu apjomu un valsts valodas prasmes pārbaudes kārtību ārzemniekiem, kas ir
tiesīgi pieprasīt pastāvīgās uzturēšanās atļauju".
(
16.06.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
10. Ministru kabinets līdz 2006.gada 1.martam izdod šā likuma 
4.panta
 devītajā un desmitajā daļā minētos
noteikumus.
(
24.11.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
11. Līdz šā likuma 
4.panta
 devītajā un desmitajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai,
bet ne ilgāk kā līdz 2006.gada 28.februārim vīza nepieciešama un papildu pārbaude veicama to valstu pilsoņiem, kuras
noteiktas Ministru kabineta 2003.gada 15.aprīļa noteikumos Nr.183 "
Ielūgumu apstiprināšanas kārtība
".
(
24.11.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
12. Ministru kabinets līdz 2006.gada 1.martam izdod šā likuma 
33.panta
 otrajā daļā, 
34.panta
 pirmās daļas
5.punktā, 
35.panta
 13.punktā, 
36.panta
 pirmās daļas 4.punktā un 
69.pantā
 minētos noteikumus.
(
24.11.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
13. Līdz šo pārejas noteikumu 
12.punktā
 minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk
kā līdz 2006.gada 1.martam piemērojami Ministru kabineta 2003.gada 29.aprīļa noteikumi Nr.213 "
Uzturēšanās atļauju
noteikumi
", Ministru kabineta 2004.gada 9.novembra noteikumi Nr.914 "Kārtība, kādā Latvijas Republikā ieceļo un
uzturas Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu pilsoņi un viņu ģimenes locekļi" un
Veselības ministrijas 2005.gada 21.maija rīkojums Nr.122 "Par veselības traucējumu un slimību sarakstu", ciktāl tie
nav pretrunā ar šo likumu.
(
24.11.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
) 
51
/
56
14. Ministru kabinets līdz 2006.gada 1.augustam izdod šā likuma 
4.panta
 astotajā daļā minētos noteikumus.
(
06.04.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
15. Līdz šā likuma 
6.pantā
 un 
12.panta
 pirmās daļas 3.punktā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā
stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2008.gada 1.aprīlim ir spēkā Ministru kabineta 2007.gada 13.februāra noteikumi
Nr.108 "
Noteikumi par valsts nodevu par vīzas, uzturēšanās atļaujas vai Eiropas Kopienas pastāvīgā iedzīvotāja statusa
Latvijas Republikā pieprasīšanai nepieciešamo dokumentu izskatīšanu un ar to saistītajiem pakalpojumiem
" un
Ministru kabineta 2003.gada 9.decembra noteikumi Nr.691 "
Ārzemnieku veselības apdrošināšanas noteikumi
", ciktāl
tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
20.12.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.01.2008.
)
16. Termiņuzturēšanās atļauju šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28., 29. un 30.punktā noteiktajā kārtībā
ārzemniekam ir tiesības pieprasīt, ja ieguldījums kapitālsabiedrības pamatkapitālā noteiktā apmērā izdarīts,
nekustamais īpašums noteiktā vērtībā iegādāts vai finanšu investīcijas noteiktā apmērā izdarītas pēc 2010.gada
1.jūlija.
(
22.04.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2010.
)
17. Ārzemnieks, kurš līdz 2011.gada 30.jūnijam saņēmis termiņuzturēšanās atļauju, pamatojoties uz šā likuma
23.panta
 pirmās daļas 28. un 29.punktu, drīkst uzturēties Latvijas Republikā līdz izsniegtās termiņuzturēšanās atļaujas
termiņa beigām, izņemot gadījumu, kad viņa iegādātā nekustamā īpašuma kadastrālā vai tirgus vērtība neatbilst šā
likuma 
23.panta
 pirmās daļas 29.punkta "d" apakšpunktā (2011.gada 26.maija redakcija) noteiktajai vērtībai.
(
26.05.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.09.2014.
)
18. Šā likuma 
4.
1
 panta
 ceturtā daļa stājas spēkā 2011.gada 1.jūlijā.
(
26.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
19. Līdz šā likuma 
2.
1
 panta
 otrajā daļā un 
13.panta
 trešajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā
stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2011.gada 1.septembrim piemērojami Ministru kabineta 2011.gada 29.marta
noteikumi Nr.243 "
Kārtība, kādā Latvijas Republikā ieceļo un uzturas Eiropas Savienības dalībvalstu, Eiropas
Ekonomikas zonas valstu un Šveices Konfederācijas pilsoņi un viņu ģimenes locekļi
" un Ministru kabineta 2010.gada
12.oktobra noteikumi Nr.958 "
Vīzu noteikumi
".
(
26.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
20. Līdz šā likuma 
21.panta
 trešajā daļā un 
67.pantā
 minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai,
bet ne ilgāk kā līdz 2011.gada 1.oktobrim piemērojami Ministru kabineta 2003.gada 9.septembra noteikumi Nr.504
"
Kārtība, kādā nosaka un piedzen ar ārzemnieka izraidīšanu, aizturēšanu un turēšanu apsardzībā saistītos
izdevumus
".
(
26.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
21. Šā likuma 
50.
2
 pants
 stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem Valsts nodrošinātās juridiskās
palīdzības likumā.
(
26.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.06.2011.
)
22. Līdz šā likuma 
9.panta
 sestajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā
līdz 2014.gada 1.februārim piemērojami Ministru kabineta 2010.gada 21.jūnija noteikumi Nr.553 "
Noteikumi par darba
atļaujām ārzemniekiem
".
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
23. Šā likuma grozījumi par 
16.panta
 pirmās daļas 18.punkta, 
34.panta
 pirmās daļas 16.punkta un 
35.panta
 pirmās
daļas 7.punkta izslēgšanu stājas spēkā 2014.gada 1.jūlijā.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
52
/
56
24. Līdz attiecīgu grozījumu izdarīšanai citos Latvijas Republikas normatīvajos aktos terminam "darba atļauja"
atbilst termins "tiesības uz nodarbinātību".
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
25. Ārzemnieks, kas līdz 2013.gada 31.decembrim saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma
23.panta
 pirmās daļas 28.punktu (2011.gada 26.maija redakcijā) un līdz 2014.gada 31.decembrim iesniedz
dokumentus tās reģistrācijai, pierāda atbilstību šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28.punkta (2011.gada 26.maija
redakcijā) nosacījumiem. Iesniedzot dokumentus termiņuzturēšanās atļaujas reģistrācijai pēc 2014.gada 31.decembra,
ārzemnieks pierāda, ka saimnieciskā gada laikā kapitālsabiedrība kopā valsts budžetā un pašvaldības budžetā kā
nodokļus samaksā ne mazāk kā 40 000 
euro
.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
26. Ārzemniekam, kuram īpašumtiesības uz nekustamo īpašumu, kas atbilst šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas
29.punkta prasībām (attiecīgi 2011.gada 26.maija vai 2013.gada 5.decembra redakcija), nostiprinātas zemesgrāmatā
līdz 2014.gada 31.augustam un kurš pieprasa pirmreizēju vai atkārtotu termiņuzturēšanās atļauju vai reģistrē
termiņuzturēšanās atļauju, piemēro šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 29.punktu (attiecīgi 2011.gada 26.maija vai
2013.gada 5.decembra redakcija). Ārzemniekam, kurš saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma
23.panta
 pirmās daļas 29.punktu (2010.gada 22.aprīļa redakcija), atkārtoti pieprasot termiņuzturēšanās atļauju,
piemēro šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 29.punkta (2011.gada 26.maija redakcija) nosacījumus, izņemot "c"
apakšpunktā noteikto. Šajā punktā minētajos gadījumos, pirmo reizi atkārtoti pieprasot termiņuzturēšanās atļauju,
nepiemēro šā likuma 
23.panta
 7.
3
 daļas nosacījumu par 5000 
euro
 samaksu valsts budžetā.
(
08.05.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
27. Ārzemniekam, kurš pieprasa atkārtotu termiņuzturēšanās atļauju vai reģistrē termiņuzturēšanās atļauju, kas
izsniegta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 30.punktu (attiecīgi 2010.gada 22.aprīļa vai 2013.gada
5.decembra redakcija), piemēro šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 30.punktu (attiecīgi 2010.gada 22.aprīļa vai
2013.gada 5.decembra redakcija). Šajā punktā minētajā gadījumā, pirmo reizi atkārtoti pieprasot termiņuzturēšanās
atļauju, nepiemēro šā likuma 
23.panta
 7.
3
 daļas nosacījumu par 5000 
euro
 samaksu valsts budžetā.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
28. Šā likuma grozījums par 
9.panta
 piektās daļas papildināšanu ar 24.punktu un 
23.panta
 pirmās daļas
papildināšanu ar 31.punktu stājas spēkā 2015.gada 1.janvārī.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.09.2014.
)
29. Ārzemnieks, kurš līdz 2014.gada 31.augustam ir nostiprinājis zemesgrāmatā īpašumtiesības uz nekustamo
īpašumu, kas atbilst šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 29.punkta prasībām (attiecīgi 2011.gada 26.maija vai 2013.gada
5.decembra redakcija), pirmreizēju termiņuzturēšanās atļauju uz šā pamata var pieprasīt ne vēlāk kā līdz 2016.gada
30.decembrim.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
30. Izskatot dokumentus, kas saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28.punktu iesniegti termiņuzturēšanās
atļaujas pieprasīšanai līdz 2016.gada 30.jūnijam, piemērojami šā likuma noteikumi, kuri bija spēkā līdz 2016.gada
30.jūnijam.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
31. Ja ārzemnieks saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28.punkta "a"
apakšpunktu (2014.gada 29.maija redakcija) un attiecīgajā kapitālsabiedrībā, kura nodarbina ne vairāk kā 50 darbinieku
un kuras gada apgrozījums vai gada bilance nepārsniedz 10 miljonus 
euro
, ieguldījumu veikuši un ar derīgu
termiņuzturēšanās atļauju Latvijas Republikā uzturas vairāk nekā trīs ārzemnieki, tad ārzemnieks, kurš saņēmis
termiņuzturēšanās atļauju atbilstoši šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28.punkta "a" apakšpunktam (2014.gada
29.maija redakcija), atkārtoti pieprasot termiņuzturēšanās atļauju saistībā ar ieguldījumu šajā kapitālsabiedrībā vai
reģistrējot termiņuzturēšanās atļauju, iesniedz dokumentus, kas apliecina, ka veiktais ieguldījums atbilst vismaz 50
000 
euro
 un valsts budžetā samaksāti 10 000 
euro
. Atkārtoti pieprasot termiņuzturēšanās atļauju, nepiemēro šā
likuma 
23.panta
 7.
3
 daļas nosacījumu par 5000 
euro
 samaksu valsts budžetā.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
53
/
56
32. Ārzemnieka termiņuzturēšanās atļauju, kura izsniegta saskaņā ar šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28.punkta
"b" apakšpunktu (2014.gada 29.maija redakcija) un kuras reģistrācijai dokumenti iesniegti līdz 2017.gada 30.jūnijam,
reģistrē, piemērojot šā likuma noteikumus, kuri bija spēkā līdz 2016.gada 30.jūnijam.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2016.
)
33. Ārzemniekam, kurš līdz 2016.gada 30.jūnijam saņēmis termiņuzturēšanās atļauju saskaņā ar šā likuma
23.panta
 pirmās daļas 28.punktu un uz kuru neattiecas šo pārejas noteikumu 
31.punktā
 noteiktais, atkārtoti pieprasot
termiņuzturēšanās atļauju, piemēro šā likuma 
23.panta
 pirmās daļas 28.punkta noteikumus, kuri bija spēkā
iepriekšējās termiņuzturēšanās atļaujas pieprasīšanas brīdī. Šajā punktā minētajā gadījumā, atkārtoti pieprasot
termiņuzturēšanās atļauju, nepiemēro šā likuma 
23.panta
 7.
3
 daļas nosacījumu par 5000 
euro 
samaksu valsts
budžetā.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
34. 
(Izslēgts ar 
02.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
35. Grozījumi šā likuma 
1. panta
 pirmās daļas 2.
1
 punktā stājas spēkā 2017. gada 1. septembrī.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.09.2017.
)
36. Ministru kabinets līdz 2017. gada 30. aprīlim izdod šā likuma 
4. panta
 vienpadsmitajā daļā minētos noteikumus.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
37. Šā likuma 
9. panta
 septītā daļa stājas spēkā 2017. gada 1. maijā.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.05.2017.
)
38. Ministru kabinets līdz 2017. gada 30. aprīlim izdod šā likuma 
9. panta
 septītajā daļā minētos noteikumus.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
39. Ministru kabinets līdz 2017. gada 31. augustam izdod šā likuma 
9. panta
 astotajā daļā minētos noteikumus.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
40. Uz kapitālsabiedrību, kuras pamatkapitālā ieguldījumu veicis ārzemnieks, kas saskaņā ar šā likuma 
23. panta
pirmās daļas 28. punktu līdz 2016. gada 30. jūnijam iesniedzis dokumentus termiņuzturēšanās atļaujas pieprasīšanai,
attiecina prasību par visu šā likuma 
23. panta
 7.
1
 vai 7.
2
 daļā paredzēto nodokļu maksājumu veikšanu, izņemot prasību
par tiem nodokļu maksājumiem, kas valsts budžetā un pašvaldību budžetos iemaksājami par nepilnu pirmo pārskata
gadu pēc termiņuzturēšanās atļaujas izsniegšanas.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
41. Dokumentus, kas līdz 2017. gada 30. aprīlim iesniegti termiņuzturēšanās atļaujas pieprasīšanai saskaņā ar šā
likuma 
23. panta
 pirmās daļas 8. punktu, izskata atbilstoši šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 8. punkta noteikumiem
2016. gada 1. jūlija redakcijā.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
42. Dokumentus, kas līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai iesniegti termiņuzturēšanās atļaujas pieprasīšanai
atbilstoši šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 31. punkta redakcijai, kas paredzēja iemaksu valsts budžetā 25 000 
euro
apmērā, izskata atbilstoši šā likuma 
23. panta
 pirmās daļas 31. punkta noteikumiem 2016. gada 1. jūlija redakcijā.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
43. Šā likuma grozījumi par 
23. panta
 pirmās daļas papildināšanu ar 33. punktu un divpadsmito un trīspadsmito
daļu, 
34. panta
 pirmās daļas papildināšanu ar 36., 37. un 38. punktu, 
35. panta
 pirmās daļas papildināšanu ar 31., 32.
54
/
56
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
20.12.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2011.
, 
05.12.2013.
 un 
02.02.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
02.03.2017.
)
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 1996.gada 16.decembra direktīvas 
96/71/EK
 par darba ņēmēju norīkošanu darbā
pakalpojumu sniegšanas jomā;
2) Padomes 2001.gada 28.maija direktīvas 
2001/40/EK
 par tādu lēmumu savstarpēju atzīšanu, kas attiecas uz trešo
valstu valstspiederīgo personu izraidīšanu;
3) Padomes 2001.gada 28.jūnija direktīvas 
2001/51/EK
, ar kuru papildina 26.pantu Konvencijā, ar ko īsteno 1985.gada
14.jūnija Šengenas līgumu;
4) Padomes 2003.gada 22.septembra direktīvas 
2003/86/EK
 par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos;
5) Padomes 2003.gada 25.novembra direktīvas 
2003/109/EK
 par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas
dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji;
6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004.gada 29.aprīļa direktīvas 
2004/38/EK
 par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes
locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza regulu (EEK) Nr. 
1612/68
 un atceļ
direktīvas 
64/221/EEK
, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un
93/96/EEK (dokuments attiecas uz EEZ);
7) Padomes 2004.gada 29.aprīļa direktīvas 
2004/81/EK
 par uzturēšanās atļauju, ko izdod trešo valstu valstspiederīgām
personām, kuras ir cilvēku tirdzniecības upuri vai kurām ir palīdzēts nelegāli imigrēt un kuras sadarbojas ar
kompetentajām iestādēm;
8) Padomes 2004.gada 13.decembra direktīvas 
2004/114/EK
 par nosacījumiem attiecībā uz trešo valstu pilsoņu
uzņemšanu studiju, skolēnu apmaiņas, prakses vai stažēšanās, nesaņemot atalgojumu, vai brīvprātīga darba nolūkā;
9) Padomes 2005.gada 12.oktobra direktīvas 
2005/71/EK
 par īpašu procedūru trešo valstu valstspiederīgo personu
uzņemšanai zinātniskās pētniecības nolūkos;
10) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 16.decembra direktīvas 
2008/115/EK
 par kopīgiem standartiem un
procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi;
11) Padomes 2009.gada 25.maija direktīvas 
2009/50/EK
 par trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanu un uzturēšanos
augsti kvalificētas nodarbinātības nolūkos;
12) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 18.jūnija direktīvas 
2009/52/EK
, ar ko nosaka minimālos standartus
sankcijām un pasākumiem pret darba devējiem, kas nodarbina trešo valstu valstspiederīgos, kuri dalībvalstīs uzturas
nelikumīgi;
13) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011.gada 13.decembra direktīvas 
2011/98/ES
 par vienotu pieteikšanās
procedūru, lai trešo valstu valstspiederīgajiem izsniegtu vienotu uzturēšanās un darba atļauju dalībvalsts teritorijā, un
un 33. punktu stājas spēkā 2017. gada 1. maijā.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.05.2017.
)
44. Grozījumi šā likuma 
33. pantā
, kas paredz noteikt 30 dienu termiņu lēmuma pieņemšanai pastāvīgās
uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas gadījumā, 10 darbdienu termiņu lēmuma pieņemšanai Eiropas Savienības zilās
kartes pieprasīšanas gadījumā vai pastāvīgās uzturēšanās atļaujas pieprasīšanas gadījumā, kad pieprasījumu
iesniedzis ārzemnieks, kurš nav tiesīgs uzturēties Latvijas Republikā šā likuma 
33. panta
 pirmajā, 1.
1
 un 1.
2
 daļā
noteiktajā dokumentu izskatīšanas un uzturēšanās atļaujas sagatavošanas laikā, stājas spēkā 
2017. 
gada 
1. 
maijā,
un dokumentus, kas līdz 
2017. 
gada 
30. 
aprīlim iesniegti Eiropas Savienības zilās kartes vai pastāvīgās uzturēšanās
atļaujas pieprasīšanai, izskata atbilstoši šā likuma 
33. panta
 noteikumiem 2016. gada 1. jūlija redakcijā.
(
02.02.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.03.2017.
)
55
/
56
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
par vienotu tiesību kopumu trešo valstu darba ņēmējiem, kuri kādā dalībvalstī uzturas likumīgi;
14) Eiropas Parlamenta un Padomes 2013.gada 26.jūnija direktīvas 
2013/33/ES
, ar ko nosaka standartus
starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai (pārstrādāta redakcija);
15) Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra direktīvas 
2014/36/ES
 par trešo valstu valstspiederīgo
ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumiem nodarbinātības kā sezonas darbiniekiem nolūkā;
16) Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija direktīvas 
2014/66/ES
 par ieceļošanas un uzturēšanās
nosacījumiem trešo valstu valstspiederīgajiem saistībā ar pārcelšanu uzņēmuma ietvaros.
Likums stājas spēkā 2003.gada 1.maijā. 
Likums Saeimā pieņemts 2002.gada 31.oktobrī.
Valsts prezidentes vietā 
Saeimas priekšsēdētāja I.Ūdre
Rīgā 2002.gada 20.novembrī
56
/
56