Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 101,
30.06.2006.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 14, 27.07.2006.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
15.06.2006.
Stājas spēkā: 
01.10.2006.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2019. - ...
Grozījumi:
16.09.2010. likums / LV, 157, 05.10.2010. / Stājas spēkā 19.10.2010.
22.03.2012. likums / LV, 56, 11.04.2012. / Stājas spēkā 25.04.2012.
15.11.2012. likums / LV, 189, 30.11.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
04.10.2018. likums / LV, 204, 16.10.2018. / Stājas spēkā 01.01.2019.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts
prezidents izsludina šādu likumu:
Iekšlietu ministrijas sistēmas iestāžu un Ieslodzījuma vietu
pārvaldes amatpersonu ar speciālajām dienesta pakāpēm
disciplināratbildības likums
1.pants. Likuma mērķis
Likuma mērķis ir nodrošināt Iekšlietu ministrijas sistēmas iestāžu un Ieslodzījuma vietu pārvaldes (turpmāk —
Iestāde) amatpersonu ar speciālajām dienesta pakāpēm (turpmāk — amatpersona) disciplinārpārkāpumu savlaicīgu,
pilnīgu, vispusīgu un objektīvu izmeklēšanu un taisnīga lēmuma pieņemšanu, kā arī dienesta disciplīnas ievērošanu
Iestādē.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
19.10.2010.
)
2.pants. Likuma darbības joma
Likums nosaka amatpersonas disciplināratbildības pamatu, disciplinārsodu veidus un kārtību, kādā izlemjami
jautājumi par amatpersonas saukšanu pie disciplinār
atbildības.
2.
1
 pants. Dienesta disciplīna
(1) Dienesta disciplīna Iestādē ir tiesību aktos noteiktās kārtības un prasību precīza izpilde.
(2) Amatpersona ievēro dienesta disciplīnu un nepieļauj tās pārkāpumus.
(3) Amatpersona, kurai padotas citas amatpersonas (turpmāk — augstāka amatpersona), atbilstoši kompetencei
nodrošina pastāvīgu kontroli pār dienesta disciplīnas ievērošanu Iestādē (struktūrvienībā), kā arī attiecīgu pasākumu
veikšanu, lai novērstu dienestā tos trūkumus, kuri ir bijuši vai var būt par padoto amatpersonu dienesta disciplīnas
pārkāpumu cēloni.
(4) Augstāka amatpersona ir saucama pie disciplināratbildības, ja tā nav nodrošinājusi kontroli pār dienesta
disciplīnas ievērošanu sev padotajā Iestādē (struktūrvienībā), kā arī savā kompetencē ietilpstošu pasākumu
veikšanu, lai novērstu dienestā tos trūkumus, kuri ir bijuši vai var būt par padoto amatpersonu dienesta disciplīnas
pārkāpumu cēloni Iestādē (struktūrvienībā).
1
/
10
(5) Amatpersonai ir pienākums atturēt no dienesta disciplīnas pārkāpuma citu amatpersonu, veicot pasākumus
pārkāpuma pārtraukšanai, kā arī nekavējoties informēt augstāku amatpersonu par notikušo dienesta disciplīnas
pārkāpumu.
(6) Par amatpersonām piemērotajiem disciplinārsodiem tiek informētas citas attiecīgās struktūrvienības
amatpersonas.
(
16.09.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
3.pants. Disciplinārpārkāpums
(1) Par disciplinārpārkāpumu atzīstama amatpersonas ar nodomu (tīši) vai aiz neuzmanības izdarīta darbība vai
bezdarbība, kas saistīta ar tās dienesta pienākumu pildīšanu un izpaužas kā tiesību aktos noteiktās kārtības un
prasību neievērošana.
(2) Par disciplinārpārkāpumu atzīstama arī amatpersonas darbība vai bezdarbība, kas nav saistīta ar tās dienesta
pienākumu pildīšanu, bet kas diskreditē iestādi un mazina uzticību valsts pārvaldei.
(3) Amatpersonas saukšana pie disciplināratbildības neizslēdz tās civiltiesisko atbildību, administratīvo atbildību
vai kriminālatbildību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
19.10.2010.
)
4.pants. Pierādīšanas pienākums
(1) Nevienu nevar atzīt par vainīgu disciplinārpārkāpuma izdarīšanā un sodīt, kamēr viņa vaina nav pierādīta
likumā noteiktajā kārtībā.
(2) Pierādīt amatpersonas vainu ir Iestādes pienākums.
(3) Ja nepieciešams, Iestāde var veikt pārbaudi, lai noskaidrotu amatpersonu, pret kuru ierosināma disciplinārlieta,
kā arī disciplinārlietas ierosināšanai nepieciešamos faktus.
(4) Jebkurai amatpersonai, kuras rīcībā ir informācija par disciplinārlietā noskaidrojamiem apstākļiem, ir pienākums
sadarboties ar disciplinārlietas izmeklēšanas veicēju un pēc Iestādes kompetentas amatpersonas pieprasījuma
nekavējoties sniegt savā rīcībā esošo informāciju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
19.10.2010.
)
5.pants. Galējā nepieciešamība
Amatpersona nav saucama pie disciplināratbildības, ja tā atradusies galējās nepieciešamības situācijā, tas ir,
veikusi darbības, kas bija nepieciešamas, lai novērstu valstij vai sabiedriskajai kārtībai, īpašumam, personu tiesībām
un brīvībām vai noteiktai pārvaldes kārtībai draudošas briesmas, un konkrētajos apstākļos tās nav bijis iespējams
novērst ar citiem līdzekļiem, kā arī radītais kaitējums ir mazāks par novērsto kaitējumu.
6.pants. Attaisnojams profesionālais risks
Profesionālais risks ir attaisnojams un amatpersona nav saucama pie disciplinār
atbildības, ja tā rīkojusies, lai
sasniegtu sabiedrībai nozīmīgu mērķi, ko nebija iespējams sasniegt citā veidā, un ja amatpersona, kura pieļāvusi
risku, ir darījusi visu, lai novērstu kaitējumu tiesiski aizsargātām interesēm.
7.pants. Vainas forma
(1) Par vainīgu disciplinārpārkāpumā atzīstama amatpersona, kura to izdarījusi ar nodomu (tīši) vai aiz
neuzmanības.
(2) Disciplinārpārkāpums atzīstams par izdarītu ar nodomu (tīši), ja amatpersona, kura to izdarījusi, ir apzinājusies
savas rīcības prettiesisko raksturu, paredzējusi tās kaitīgās sekas un vēlējusies vai apzināti pieļāvusi šo seku
iestāšanos.
2
/
10
(3) Disciplinārpārkāpums atzīstams par izdarītu aiz neuzmanības, ja amatpersona, kura to izdarījusi, ir paredzējusi
savas rīcības kaitīgo seku iestāšanās iespēju, bet paļāvusies, ka tās neiestāsies vai ka tās varēs novērst, vai nav
paredzējusi šādu seku iestāšanās iespēju, kaut gan konkrētajos apstākļos tās vajadzēja paredzēt un amatpersona tās
varēja paredzēt.
8.pants. Tiesiskuma un lietderības kontrole
Augstāka iestāde un augstāka amatpersona kontrolē, vai amatpersonas saukšana pie disciplināratbildības ir
tiesiska un lietderīga. Augstāka iestāde un augstāka amatpersona attiecīgi iekšlietu ministra vai tieslietu ministra
(turpmāk — attiecīgais ministrs) noteiktajā kārtībā ir tiesīga pēc savas iniciatīvas pārbaudīt lēmumu par
disciplinārsoda piemērošanu.
9.pants. Apstākļi, kas mīkstina atbildību par disciplinārpārkāpumu
(1) Atbildību par disciplinārpārkāpumu mīkstina šādi apstākļi:
1) amatpersona pēc savas iniciatīvas ir novērsusi disciplinārpārkāpuma sekas, labprātīgi atlīdzinājusi nodarīto
zaudējumu vai novērsusi kaitējumu;
2) amatpersona ir labprātīgi pieteikusies pirms izdarītā disciplinārpārkāpuma atklāšanas.
(2) Par atbildību mīkstinošiem apstākļiem var atzīt arī citus apstākļus, kas šajā likumā nav minēti.
10.pants. Apstākļi, kas pastiprina atbildību par disciplinārpārkāpumu
Atbildību par disciplinārpārkāpumu pastiprina šādi apstākļi:
1) amatpersona turpinājusi prettiesisko rīcību, neņemot vērā prasību to izbeigt;
2) amatpersonas tīša disciplinārpārkāpuma dēļ valstij vai personai nodarīts būtisks mantisks zaudējums vai
būtisks kaitējums;
3) amatpersona disciplinārpārkāpumu izdarījusi, izmantojot stihisku nelaimi vai citus ārkārtējus apstākļus;
4) amatpersona disciplinārpārkāpumu izdarījusi, jau būdama disciplināri sodīta;
5) amatpersona disciplinārpārkāpumu izdarījusi alkohola, narkotisko, psihotropo, toksisko vai citu apreibinošu
vielu ietekmē vai reibumā, vai amatpersona savlaicīgi nav izpildījusi rīkojumu par medicīnisko pārbaudi, lai
konstatētu alkohola, narkotisko, psihotropo, toksisko vai citu apreibinošo vielu ietekmi vai reibumu;
6) amatpersona izdarījusi tādu disciplinārpārkāpumu, par kuru pēdējā gada laikā tai jau ir izteikts aizrādījums.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010.
 un 
22.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
11.pants. Būtisks mantisks zaudējums un būtisks kaitējums
(1) Ja disciplinārpārkāpuma dēļ ir radīts mantisks zaudējums, kura apmērs disciplinārpārkāpuma izdarīšanas brīdī
pārsniedz piecu attiecīgajā laikposmā valstī noteikto minimālo mēneša darba algu summu, tas uzskatāms par būtisku
mantisku zaudējumu.
(2) Ja disciplinārpārkāpuma dēļ ir nodarīts personisks kaitējums, ko nav iespējams novērst, novēršot attiecīgā
disciplinārpārkāpuma tiešās sekas, tas uzskatāms par būtisku personisku kaitējumu.
(3) Ja disciplinārpārkāpuma dēļ ir radīts kaitējums svarīgām valsts vai sabiedrības interesēm un šo kaitējumu nav
iespējams novērst, novēršot attiecīgā disciplinārpārkāpuma tiešās sekas, tas uzskatāms par būtisku kaitējumu
valstij.
12.pants. Disciplinārlietu apvienošana un sadalīšana
3
/
10
(1) Disciplinārlietas par vairākiem vienas amatpersonas izdarītiem disciplinārpārkāpumiem var apvienot vienā
disciplinārlietā. Uz apvienoto disciplinārlietu attiecināmi tie procesuālie termiņi, kuri attiecināmi uz disciplinārlietu, kas
ierosināta pirmā.
(2) Disciplinārlietu par disciplinārpārkāpumu, ko izdarījušas vairākas amatpersonas, var sadalīt vairākās
disciplinārlietās, ja šāda sadalīšana ir nepieciešama un nekaitē pareizai un savlaicīgai disciplinārlietas izmeklēšanai.
(3) Lēmumu par disciplinārlietu apvienošanu vai disciplinārlietas sadalīšanu pieņem šā likuma 
16.panta
 trešajā
daļā minētās amatpersonas, pamatojot apvienošanas vai sadalīšanas nepieciešamību.
13.pants. Disciplinārsodi
(1) Disciplinārsoda mērķis ir sodīt vainīgo amatpersonu un panākt, lai tā un citas amatpersonas ievērotu dienesta
disciplīnu un atturētos no disciplinārpārkāpumu izdarīšanas.
(2) Amatpersonai var piemērot šādus disciplinārsodus:
1) piezīmi;
2) rājienu;
3) mēneša amatalgas samazināšanu par 10–20 procentiem no mēneša amatalgas uz laiku no viena mēneša
līdz sešiem mēnešiem;
4) pazemināšanu dienesta pakāpē par vienu pakāpi uz laiku no sešiem mēnešiem līdz vienam gadam;
5) pazemināšanu amatā;
6) atvaļināšanu no dienesta.
(3) 
(Izslēgta ar 
04.10.2018
. likumu)
.
(
16.09.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.10.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2019.
)
13.
1
 pants. Aizrādījums
(1) Ja amatpersona ir izdarījusi disciplinārpārkāpumu, bet šis pārkāpums ir mazsvarīgs vai nav radījis nelabvēlīgas
sekas, augstāka amatpersona tai var izteikt aizrādījumu, neierosinot disciplinārlietu vai pieņemot lēmumu par
disciplinārlietas izbeigšanu. Pirms aizrādījuma izteikšanas no amatpersonas pieprasa paskaidrojumu.
(2) Aizrādījumu izsaka rakstveidā (arī rezolūcijas veidā), norādot darbību vai bezdarbību, kas ietver
disciplinārpārkāpuma pazīmes, un pārkāpto tiesību normu, un informē par to amatpersonu, kurai tiek izteikts
aizrādījums.
(3) Aizrādījums nav disciplinārsods.
(4) Tā dokumenta kopiju, kurā rakstveidā izteikts aizrādījums, pievieno personas lietai.
(
16.09.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2010.
)
14.pants. Amatpersonu tiesības piemērot disciplinārsodus
Disciplinārsodus ir tiesīgs piemērot attiecīgais ministrs, Iestādes vadītājs vai viņa pilnvarota amatpersona.
(
22.03.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
15.pants. Disciplinārsoda piemērošanas vispārīgie noteikumi
(1) Piemērojot disciplinārsodu, ņem vērā:
4
/
10
1) disciplinārpārkāpuma izdarīšanas apstākļus;
2) disciplinārpārkāpuma raksturu;
3) disciplinārpārkāpuma radīto zaudējumu un kaitējumu;
4) amatpersonas vainas formu;
5) atbildību mīkstinošos apstākļus;
6) atbildību pastiprinošos apstākļus;
7) disciplinārsoda piemērošanas lietderības apsvērumus (vai pārkāpums nav mazsvarīgs, vai tas ir radījis
nelabvēlīgas sekas);
8) piemērojamā disciplinārsoda samērīgumu ar izdarīto disciplinārpārkāpumu.
(2) Disciplinārsodu — piezīme — nepiemēro, ja konstatēti apstākļi, kas pastiprina atbildību par
disciplinārpārkāpumu, izņemot šā likuma 
10.panta
 4. un 6.punktā paredzēto atbildību pastiprinošo apstākli.
(3) Disciplinārsodu — rājiens — nepiemēro, ja ir konstatēts vairāk nekā viens šā likuma 
10.panta
 1., 3. vai
4.punktā paredzētais apstāklis, kas pastiprina atbildību par disciplinārpārkāpumu, vai ir izdarīts tīšs
disciplinārpārkāpums, kura rezultātā radīts būtisks mantisks zaudējums vai būtisks kaitējums.
(4) Ja ir konstatēts šā likuma 
10.panta
 5.punktā paredzētais apstāklis, kas pastiprina atbildību par
disciplinārpārkāpumu, piemēro disciplinārsodu — atvaļināšana no dienesta.
(
16.09.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
16.pants. Disciplinārlietas ierosināšana
(1) Disciplinārlietu ierosina, ja vienlaikus pastāv šādi apstākļi:
1) darbība vai bezdarbība ietver disciplinārpārkāpuma pazīmes;
2) nav izbeigušās dienesta attiecības ar amatpersonu;
3) kopš disciplinārpārkāpuma izdarīšanas nav pagājis vairāk par diviem gadiem.
(2) Disciplinārlieta ierosināma ne vēlāk kā mēneša laikā pēc tam, kad saņemta informācija par faktiem, kas liecina
par iespējamo disciplinārpārkāpuma izdarīšanu, vai iestāde pati to konstatējusi.
(3) Disciplinārlietu var ierosināt:
1) iestādes vadītājs vai viņa pilnvarota amatpersona, kuras padotībā atrodas amatpersona, pret kuru
ierosināma disciplinārlieta;
2) augstākas iestādes vadītājs vai attiecīgais ministrs.
(4) Ja ir uzsākta amatpersonas kriminālvajāšana par to pašu nodarījumu, par kuru ir pamats ierosināt
disciplinārlietu, to var ierosināt mēneša laikā pēc tam, kad saņemts lēmums par kriminālprocesa izbeigšanu vai
stājies spēkā prokurora priekšraksts par sodu vai tiesas spriedums krimināllietā, ja kopš disciplinārpārkāpuma
izdarīšanas nav pagājuši vairāk kā trīs gadi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
19.10.2010.
)
17.pants. Lēmums par disciplinārlietas ierosināšanu
(1) Lēmumā par disciplinārlietas ierosināšanu norāda:
1) Iestādes nosaukumu un adresi;
5
/
10
2) amatpersonas, pret kuru ierosināta disciplinārlieta, vārdu, uzvārdu un amatu;
3) darbību vai bezdarbību, kas ietver disciplinārpārkāpuma pazīmes;
4) tiesību normu, kura, iespējams, ir pārkāpta;
5) disciplinārlietas izmeklēšanas veicēju.
(2) Amatpersonu nekavējoties iepazīstina ar lēmumu par disciplinārlietas ierosināšanu un pieprasa no tās
rakstveida paskaidrojumu par tās darbību vai bezdarbību, kas ietver disciplinārpārkāpuma pazīmes, un citiem
apstākļiem, kas ir noskaidrojami disciplinārlietā.
(3) Par ierosināto disciplinārlietu informē Iestādes vadītāju, augstāku iestādi un attiecīgi Iekšlietu ministriju vai
Tieslietu ministriju.
(4) Lēmums par disciplinārlietas ierosināšanu nav administratīvais akts, un uz to neattiecas šajā likumā paredzētā
lēmumu apstrīdēšanas un pārsūdzēšanas kārtība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010.
 un 
22.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
18.pants. Disciplinārlietas izmeklēšana
(1) Disciplinārlietas izmeklēšanas veicējs ir Iestādes amatpersona vai amatpersonas, kurām saskaņā ar šā likuma
16.panta
 trešajā daļā minēto amatpersonu lēmumu ir uzdots veikt disciplinārlietas izmeklēšanu. Disciplinārlietas
izmeklēšanai var izveidot komisiju.
(2) Disciplinārlietas izmeklēšanu aizliegts veikt amatpersonai:
1) 
(izslēgts ar 
16.09.2010
. likumu)
;
2) kura ir iespējamā disciplinārpārkāpumā vai notikumā iesaistīto personu (arī liecinieku) padotais;
3) kura ir radniecības attiecībās līdz trešajai pakāpei vai svainības attiecībās līdz otrajai pakāpei ar
amatpersonu, pret kuru ierosināma disciplinārlieta, kā arī tās laulātais;
4) kura ir iespējamā disciplinārpārkāpuma vai notikuma aculiecinieks;
5) kurai konkrētajā disciplinārlietā rodas vai var rasties interešu konflikts;
6) kura personiski tieši vai netieši ir ieinteresēta disciplinārlietas iznākumā vai ir citi apstākļi, kas rada
pamatotas šaubas par tās objektivitāti.
(3) Disciplinārlietas izmeklēšanas veicējs, izmeklējot disciplinārlietu, noskaidro visus tiesiska un lietderīga lēmuma
pieņemšanai nepieciešamos faktiskos un tiesiskos apstākļus, tai skaitā:
1) vai ir izdarīts disciplinārpārkāpums;
2) vai amatpersona ir vainojama disciplinārpārkāpuma izdarīšanā;
3) disciplinārpārkāpuma izdarīšanas apstākļus un raksturu;
4) disciplinārpārkāpuma radīto zaudējumu un kaitējumu;
5) vai pastāv disciplināratbildību izslēdzoši apstākļi;
6) amatpersonas vainas formu;
7) atbildību mīkstinošos vai pastiprinošos apstākļus.
(4) Lai noskaidrotu lietas faktiskos un tiesiskos apstākļus, disciplinārlietas izmeklēšanas veicējs pieprasa no
6
/
10
iestādēm, amatpersonām un, ja nepieciešams, no privātpersonām nepieciešamos paskaidrojumus un citu informāciju
vai dokumentus.
(4
1
) Amatpersonai ir pienākums ne vēlāk kā piecu darbdienu laikā vai disciplinārlietas izmeklēšanas veicēja
norādītajā termiņā sniegt paskaidrojumu par apstākļiem, kas noskaidrojami disciplinārlietā.
(5) Pēc disciplinārlietas izmeklēšanas tās veicējs konstatē lietas būtisko faktisko apstākļu atbilstību lietas
tiesiskajiem apstākļiem un sagatavo lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu vai par disciplinārlietas izbeigšanu.
(6) Visus dokumentus un informāciju, uz kuras pamata pieņemts lēmums par disciplinārsoda piemērošanu vai par
disciplinārlietas izbeigšanu, ievieto un glabā disciplinārlietā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010.
 un 
22.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
19.pants. Amatpersonas atstādināšana no amata pienākumu pildīšanas uz disciplinārlietas izmeklēšanas
laiku
(1) Attiecīgais ministrs, Iestādes vadītājs vai viņa pilnvarota amatpersona uz disciplinārlietas izmeklēšanas laiku
var atstādināt amatpersonu no amata pienākumu pildīšanas, saglabājot tai darba samaksu.
(2) Izdodot rīkojumu par amatpersonas atstādināšanu no amata pienākumu pildīšanas uz disciplinārlietas
izmeklēšanas laiku, attiecīgais ministrs, Iestādes vadītājs vai viņa pilnvarota amatpersona var uzdot amatpersonai
šajā laikā pildīt citus pienākumus, kuri nav saistīti ar tās tiešajiem amata pienākumiem un kuru pildīšana netraucē
disciplinārlietas izmeklēšanas interesēm.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.03.2012.
 un 
15.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
20.pants. Disciplinārlietas izmeklēšanas termiņi
(1) Disciplinārlietu izmeklē un lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu vai disciplinārlietas izbeigšanu pieņem
mēneša laikā pēc tās ierosināšanas.
(2) Ja objektīvu iemeslu dēļ viena mēneša termiņu nav iespējams ievērot, saskaņā ar pamatotu šā likuma
16.panta
 trešajā daļā minētās amatpersonas lēmumu disciplinārlietas izmeklēšanas termiņu var pagarināt līdz trim
mēnešiem. Ar lēmumu iepazīstina amatpersonu, pret kuru ierosināta disciplinārlieta.
(3) Disciplinārlietas izmeklēšanas termiņā neieskaita amatpersonas, pret kuru ierosināta disciplinārlieta, darba
nespējas, atvaļinājuma vai komandējuma laiku.
(4) Ja pret amatpersonu ir uzsākts kriminālprocess vai uzsākta amatpersonas kriminālvajāšana par to pašu
nodarījumu, par kuru ierosināta disciplinārlieta, disciplinārlietas izmeklēšanu var apturēt, lai vispusīgi un pilnīgi
noskaidrotu disciplinārpārkāpuma faktus. Disciplinārlietas izmeklēšanu atjauno mēneša laikā no dienas, kad saņemts
lēmums par kriminālprocesa izbeigšanu vai stājies spēkā prokurora priekšraksts par sodu vai tiesas spriedums
krimināllietā, ja kopš disciplinārpārkāpuma izdarīšanas nav pagājuši vairāk kā trīs gadi.
(5) 
(Izslēgta ar 
16.09.2010
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
19.10.2010.
)
21.pants. Lēmuma pieņemšana
(1) Lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu vai par disciplinārlietas izbeigšanu pieņem:
1) Iestādes vadītājs vai viņa pilnvarota amatpersona, kuras padotībā atrodas amatpersona, pret kuru ierosināta
disciplinārlieta;
2) augstākas iestādes vadītājs vai attiecīgais ministrs.
(2) Ja amatpersona ir pārcelta citā iestādē Iekšlietu ministrijas sistēmas ietvaros, iekšlietu ministrs var pieņemt
lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu par disciplinārpārkāpumu, kas izdarīts, amatpersonai atrodoties iepriekšējos
amatos.
7
/
10
(3) Disciplinārlietu izmeklē un lēmumu par disciplinārlietas izbeigšanu pieņem arī tad, ja izbeigušās dienesta
attiecības ar amatpersonu.
(4) Lēmumā par disciplinārlietas izbeigšanu norāda:
1) iestādes nosaukumu un adresi;
2) amatpersonas, pret kuru ierosināta disciplinārlieta, vārdu, uzvārdu un amatu;
3) disciplinārpārkāpuma faktu un pārkāpto tiesību normu;
4) disciplinārlietas izmeklēšanas veicēju;
5) disciplinārlietas izbeigšanas pamatojumu;
6) dienesta attiecību izbeigšanās pamatojumu un datumu — šā panta trešajā daļā minētajā gadījumā;
7) to, ka amatpersonai izteikts aizrādījums, ja disciplinārlieta ierosināta, bet konstatēts, ka pārkāpums ir
mazsvarīgs vai nav radījis nelabvēlīgas sekas.
(5) Pieņemto lēmumu attiecīgā ministra noteiktajā kārtībā Iestāde nosūta Iestādes vadītājam, augstākai iestādei
un attiecīgi Iekšlietu ministrijai vai Tieslietu ministrijai.
(6) Lēmumu par disciplinārlietas izbeigšanu paziņo šā panta ceturtās daļas 2.punktā minētajai amatpersonai.
(7) Lēmums par disciplinārsoda piemērošanu ir administratīvais akts.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.09.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
19.10.2010.
)
22.pants. Saīsinātais process
(Izslēgts ar 
16.09.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
19.10.2010.
)
22.
1
 pants. Saīsinātais process
(1) Lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu var pieņemt, neierosinot disciplinārlietu (saīsinātais process), ja šā
likuma 
15.panta
 pirmajā daļā paredzētie apstākļi ir noskaidrojami bez disciplinārlietas izmeklēšanas un tiek
konstatēts, ka nav pamata piemērot kādu no šā likuma 
13.panta
 otrās daļas 3., 4., 5. vai 6.punktā noteiktajiem
disciplinārsodiem.
(2) Saīsinātajā procesā var piemērot tikai disciplinārsodu — piezīme vai rājiens.
(3) Saīsinātajā procesā lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu pieņem, ievērojot šā likuma 
16.panta
 pirmajā un
otrajā daļā paredzētos nosacījumus.
(4) Saīsinātajā procesā no amatpersonas, kura izdarījusi disciplinārpārkāpumu, pieprasa rakstveida
paskaidrojumu, norādot pārkāpto tiesību normu un darbību vai bezdarbību, kas ietver disciplinārpārkāpuma pazīmes.
Amatpersonai ir pienākums pieprasījumā norādītajā termiņā, bet ne vēlāk kā triju darbdienu laikā sniegt paskaidrojumu
par izdarīto disciplinārpārkāpumu.
(5) Saīsinātajā procesā lēmumā par disciplinārsoda piemērošanu norāda:
1) tās amatpersonas vārdu, uzvārdu un amatu, kura izdarījusi disciplinārpārkāpumu;
2) amatpersonas darbību vai bezdarbību, kas izpaudusies kā disciplinārpārkāpums;
3) tiesību normu, kura ir pārkāpta ar attiecīgo darbību vai bezdarbību un kura amatpersonai bija jāievēro
atbilstoši tās kompetencei;
4) atbildību mīkstinošus un pastiprinošus apstākļus;
8
/
10
5) piemērotā disciplinārsoda samērīgumu ar izdarīto disciplinārpārkāpumu;
6) piemēroto disciplinārsodu;
7) informāciju, kur un kādā termiņā šo lēmumu var apstrīdēt.
(
22.03.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
23.pants. Disciplinārlietas pārņemšana
(1) Disciplinārlietu pēc savas iniciatīvas jebkurā tās izskatīšanas stadijā no zemākas amatpersonas var pārņemt
Iestādes vadītājs vai attiecīgais ministrs.
(2) Lēmumā par disciplinārlietas pārņemšanu norāda disciplinārlietas pārņemšanas pamatojumu.
(3) Pieņemot lēmumu par disciplinārlietas pārņemšanu, Iestādes vadītājs vai attiecīgais ministrs norīko
disciplinārlietas izmeklēšanas veicēju un iepazīstina amatpersonu, pret kuru ierosināta disciplinārlieta, ar lēmumu par
disciplinārlietas pārņemšanu. Attiecīgais ministrs vai iestāde, kura pārņēmusi disciplinārlietu, to izmeklē un pieņem
lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu vai par disciplinārlietas izbeigšanu šajā likumā noteiktajā kārtībā.
(4) Ja disciplinārlieta pārņemta no citas iestādes, lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu vai par disciplinārlietas
izbeigšanu pieņem termiņā, kas noteikts, skaitot no dienas, kad pieņemts lēmums par disciplinārlietas pārņemšanu,
bet ne ilgāk kā četru mēnešu laikā, un triju darbdienu laikā nosūta to amatpersonai, kura ierosinājusi disciplinārlietu.
24.pants. Lēmuma par disciplinārsoda piemērošanu spēkā stāšanās
(1) Lēmums par disciplinārsoda piemērošanu, izņemot šā panta otrajā daļā noteikto gadījumu, stājas spēkā ar
brīdi, kad tas paziņots amatpersonai.
(2) Ja lēmumā par disciplinārsoda piemērošanu paredzēts piemērot disciplinārsodu — atvaļināšana no dienesta,
minētais lēmums stājas spēkā tajā norādītajā termiņā.
25.pants. Lēmuma par disciplinārsoda piemērošanu apstrīdēšana un pārsūdzēšana
(1) Iestādes vadītāja pieņemto lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu var apstrīdēt augstākā iestādē mēneša
laikā no lēmuma spēkā stāšanās dienas. Iestādes citas amatpersonas pieņemto lēmumu var apstrīdēt, iesniedzot
attiecīgu iesniegumu Iestādes vadītājam.
(2) Ja lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu pieņēmis attiecīgais ministrs vai Iekšlietu ministrijas vai Tieslietu
ministrijas valsts sekretārs, to var pārsūdzēt tiesā Administratīvā procesa likumā noteiktajā kārtībā mēneša laikā no
lēmuma spēkā stāšanās dienas.
(3) Administratīvās rajona tiesas spriedumu par disciplinārsoda — rājiens vai piezīme — piemērošanu var
pārsūdzēt, iesniedzot kasācijas sūdzību Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departamentam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
26.pants. Lēmuma par disciplinārsoda piemērošanu izpilde
(1) Lēmuma par disciplinārsoda piemērošanu apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā izpildi.
(2) Lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu, kas paredz šā likuma 
13.panta
 otrās daļas 6.punktā noteiktā
disciplinārsoda piemērošanu, izpilda nekavējoties pēc tā stāšanās spēkā.
(3) Lēmuma par disciplinārsoda piemērošanu izpildi pārtrauc, ja izbeigušās dienesta attiecības ar amatpersonu.
(4) Lēmuma par disciplinārsoda piemērošanu izpildi atjauno, ja gada laikā pēc dienesta attiecību izbeigšanās
amatpersonu pieņem dienestā un ieceļ amatā tajā pašā vai citā Iestādē.
(5) Amatpersona uzskatāma par disciplināri nesodītu, ja gada laikā pēc disciplinārsoda piemērošanas vai no
9
/
10
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums stājas spēkā 2006.gada 1.oktobrī.
Likums Saeimā pieņemts 2006.gada 15.jūnijā.
Valsts prezidentes vietā
Saeimas priekšsēdētāja I.Ūdre
Rīgā 2006.gada 30.jūnijā
dienas, kad beigusies disciplinārsoda izpilde, tā nav izdarījusi jaunu disciplinārpārkāpumu.
(6) Ja piemērots disciplinārsods — piezīme, amatpersona uzskatāma par disciplināri nesodītu, ja triju mēnešu
laikā pēc disciplinārsoda piemērošanas tā nav izdarījusi jaunu disciplinārpārkāpumu.
(7) Disciplinārsoda darbības laikā amatpersonu nedrīkst paaugstināt amatā.
(8) Par disciplinārlietas izbeigšanu, par disciplinārsoda piemērošanu vai par disciplinārsoda piemērošanas izpildes
pārtraukšanu un atjaunošanu pieņemto lēmumu kopijas pievieno amatpersonas personas lietai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
Pārejas noteikumi
1. Šā likuma 
26.panta
 piekto, sesto un septīto daļu nepiemēro par disciplinārpārkāpumiem, kas izdarīti līdz
2006.gada 1.oktobrim.
2. Dienesta pārbaudes, kas uzsāktas līdz 2006.gada 1.oktobrim, pabeidz un, ja nepieciešams, piemēro
disciplinārsodu saskaņā ar noteikumiem, kas bija spēkā līdz 2006.gada 1.oktobrim.
10
/
10