Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 165 (5225),
22.08.2014.
OP numurs: 
2014/165.13
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
482
Pieņemts: 
19.08.2014.
Stājas spēkā: 
01.10.2014.
Ministru kabineta noteikumi Nr.482
 
Rīgā 2014.gada 19.augustā (prot. Nr.44 21.§)
Noteikumi par aizsardzību pret jonizējošo starojumu
medicīniskajā apstarošanā
Izdoti saskaņā ar likuma "
Par radiācijas drošību un kodoldrošību
" 
3.panta trešo daļu
1. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka radiācijas drošības un kodoldrošības pamatprincipu ieviešanu cilvēku aizsardzībai pret
jonizējošo starojumu medicīniskajā apstarošanā.
2. Noteikumos lietoti šādi termini:
2.1. 
apstarošana
 – process, kura laikā cilvēks tiek pakļauts jonizējošam starojumam;
2.2. 
ārsts nosūtītājs
 – ārsts, zobārsts vai cita ārstniecības persona ar atbilstošu kvalifikāciju un tiesībām
nosūtīt personas medicīniskajai apstarošanai;
2.3. 
brīvprātīgais palīgs
 – persona, kura nonāk saskarē ar pacientu tā medicīniskās apstarošanas laikā,
apzināti un labprātīgi sniedzot pacientam atbalstu, ja tas neietilpst šīs personas profesionālajos pienākumos;
2.4. 
diagnostikas standartlīmeņi
 – jonizējošā starojuma dozu līmeņi radiodiagnostiskajā manipulācijā vai
kopējās radioaktivitātes līmeņi darbībām ar radiofarmaceitiskajiem preparātiem, veicot standarta izmēra pacientu
izmeklējumus (ķermeņa svars ir 70 kg) vai veicot standarta izmeklējumus, izmantojot radioloģisko ierīci
saskaņā ar medicīniskajā apstarošanā izmantojamās metodes aprakstu. Standarta manipulācijās, izmantojot
vispārpieņemto un labo praksi diagnostikā un tehniskajā izpildījumā, šos līmeņus nepārsniedz;
2.5. 
dozas ierobežojumi
 – personai paredzamās dozas (kura var rasties no noteikta jonizējošā starojuma
avota) ierobežojums, ko ņem vērā radiācijas drošības plānošanā un apstarošanas optimizācijā;
2.6. 
individuāls kaitējums
 − kaitīgie efekti, kas pēc apstarošanas klīniski novērojami personai vai tās
pēcnācējiem. Kaitīgie efekti pēc apstarošanas parādās nekavējoties vai vēlākā laikā, un šajā gadījumā to
parādīšanās ir drīzāk varbūtēja nekā droši sagaidāma;
2.7. 
juridiski medicīniskas manipulācijas
 – apstarošanas manipulācijas bez medicīniskām indikācijām, kas
tiek veiktas apdrošināšanas vai juridiskiem mērķiem;
2.8. 
klīniskais audits
 – radioloģisko manipulāciju sistemātiska pārbaude vai pārskatīšana, lai uzlabotu pacientu
aprūpes kvalitāti un iznākumu. Klīniskā audita laikā veic strukturētu radioloģisko manipulāciju pārskatīšanu un
vērtē atbilstību labas klīniskās prakses prasībām, kā arī salīdzina manipulācijas un rezultātus ar pieņemtajiem
1
/
33
radioloģisko manipulāciju standartiem un, ja nepieciešams, pārveido praksi un izmanto jaunus standartus;
2.9. 
kvalitātes kontrole
 – kvalitātes nodrošināšanas daļa, kas ietver darbību kopumu (plānošana,
koordinēšana, izpilde), lai uzturētu vai uzlabotu kvalitāti, kā arī ietver visu iekārtu izmērāmo un kontrolējamo
raksturlielumu pārraudzību, novērtēšanu un uzturēšanu attiecīgajā līmenī;
2.10. 
kvalitātes nodrošināšana
 – visas nepieciešamās plānotās un sistemātiskās darbības, lai nodrošinātu
pietiekamu pārliecību, ka radioloģiskās manipulācijas tiks veiktas atbilstoši standartiem un apstiprinātajām
medicīniskajām tehnoloģijām;
2.11. 
medicīniskā apstarošana
 – process, kura laikā jonizējošais starojums medicīniskos nolūkos iedarbojas
uz cilvēka audiem, orgāniem un organismu kopumā;
2.12. 
medicīniskās apstarošanas tehniskie aspekti
 – radioloģisko manipulāciju sagatavošana un izpilde, ar
radioloģisko manipulāciju saistītās radioloģiskās ierīces darbināšana un lietošana, radioloģiskās ierīces
tehnisko parametru un fizikālo parametru novērtēšana, tai skaitā jonizējošā starojuma dozas, pacienta
dozimetrija, radioloģiskās ierīces apkope un funkciju atbilstības novērtēšana, filmu attīstīšana un
radiofarmaceitisko preparātu sagatavošana un lietošana;
2.13. 
medicīnas fizikas eksperts
 – medicīnas fiziķis ar vismaz maģistra grādu medicīnas fizikā vai eksperts
jonizējošā starojuma fizikā vai jonizējošā starojuma tehnoloģijā, ko izmanto medicīniskajā apstarošanā, un
kuram ir izsniegts radiācijas drošības eksperta sertifikāts medicīnas fizikā atbilstoši normatīvajiem aktiem par
aizsardzību pret jonizējošo starojumu;
2.14. 
pacienta doza
 – jonizējošā starojuma doza, ko medicīniskās apstarošanas laikā saņem pacients vai cita
persona;
2.15. 
pacienta dozimetrija
 – to pacientu vai citu personu dozimetrija (dozas noteikšana), kuras pakļautas
medicīniskajai apstarošanai;
2.16. 
praktizējošs ārsts
 – sertificēta ārstniecības persona, kurai ir tiesības veikt radioloģisko manipulāciju un
kura ir atbildīga par radioloģiskās manipulācijas izvēli un katru medicīnisko apstarošanu (piemēram, radiologs
terapeits, radiologs diagnosts vai zobārsts);
2.17. 
radiofarmaceitisks preparāts
 – jebkuras radioloģijā lietojamas zāles, kas lietošanai sagatavotā veidā
satur vienu vai vairākus radionuklīdus − radioaktīvos izotopus, izņemot izotopus no slēgtiem starojuma avotiem,
kas paredzēti medicīniskiem nolūkiem;
2.18. 
radiodiagnostiska manipulācija
 – medicīniskā izmeklēšana, izmantojot radionuklīdu vai citu jonizējošā
starojuma avotu tikai diagnostiskos nolūkos (piemēram, kodolmedicīnas diagnostiskā manipulācija, vispārējā
rentgenoloģija, datortomogrāfija, invazīvā radioloģija, kā arī zobārstniecības radioloģija);
2.19. 
radiodiagnostisks
 – tāds, kas attiecas uz 
in vivo
 diagnostisko kodolmedicīnu, medicīniski diagnostisko
radioloģiju un zobārstniecības radioloģiju;
2.20. 
radioloģiska manipulācija
 – manipulācija, kura saistīta ar medicīnisko apstarošanu. Radioloģisko
manipulāciju iedala radiodiagnostiskā un radioterapeitiskā manipulācijā;
2.21. 
radioloģiskas ierīces
 – radioloģijā lietojamās medicīniskās ierīces, kas ģenerē jonizējošo starojumu vai
satur jonizējošā starojuma avotu;
2.22. 
radioloģisks
 – tāds, kas attiecas uz radiodiagnostiskām un radioterapeitiskām manipulācijām, kā arī
invazīvo radioloģiju vai citu plānotu un vadītu radioloģiju;
2.23. 
radioterapeitiska manipulācija
 – ārstēšana, izmantojot radionuklīdu vai citu jonizējošā starojuma avotu
(piemēram, kodolmedicīnas terapeitiskā manipulācija, paātrinātāju un citu jonizējošā starojuma avotu
izmantošana staru terapijā un invazīvajā radioloģijā);
2.24. 
radioterapeitisks
 – tāds, kas attiecas uz radioterapiju, ietverot kodolmedicīnu terapeitiskiem mērķiem;
2.25. 
skrīninga izmeklējums
 – procedūra, kurā izmanto radioloģiskās ierīces agrīnai diagnostikai iedzīvotāju
grupās ar paaugstinātu risku.
2
/
33
3. Noteikumi attiecas uz šādiem medicīniskās apstarošanas veidiem:
3.1. personas apstarošana, kas saistīta ar slimības diagnostiku vai ārstēšanu, vai veselības pārbaudi;
3.2. darbinieka apstarošana obligātajās darbinieka veselības pārbaudēs un apskatēs;
3.3. tādas personas apstarošana, kura brīvprātīgi piedalās medicīnisko, biomedicīnisko, diagnostisko vai
terapeitisko pētījumu programmā;
3.4. personas apstarošana, kas saistīta ar juridiski medicīnisku manipulāciju;
3.5. brīvprātīgā palīga apstarošana.
4. Medicīniskajā apstarošanā izmanto metodes, kas apstiprinātas saskaņā ar normatīvajiem aktiem par ārstniecībā
izmantojamo medicīnisko tehnoloģiju apstiprināšanas un jaunu medicīnisko tehnoloģiju ieviešanas kārtību, kā arī
medicīniskās ierīces, kas laistas apgrozībā saskaņā ar normatīvajiem aktiem par medicīnisko ierīču reģistrāciju.
5. Praktizējoša ārsta klīniskā atbildība saistībā ar medicīnisko apstarošanu ir:
5.1. izvērtēt medicīniskās apstarošanas pamatojumu;
5.2. nodrošināt medicīniskās apstarošanas optimizāciju:
5.2.1. izvēlēties radioloģiskajai manipulācijai atbilstošu radioloģisko ierīci;
5.2.2. iegūt radiodiagnostisko informāciju vai nodrošināt radioterapeitisko rezultātu;
5.2.3. iesaistīties medicīniskās apstarošanas tehnisko aspektu izvērtēšanā, lai samazinātu personāla un
citu personu apstarošanu;
5.2.4. izvērtēt radioloģisko manipulāciju un pacienta dozu;
5.3. novērtēt medicīniskajā apstarošanā iegūto radiodiagnostisko informāciju vai radioterapeitisko rezultātu;
5.4. sadarboties ar citiem speciālistiem, kas saistīti ar medicīnisko apstarošanu (piemēram, medicīnas fiziķiem,
radiologa asistentiem vai radiogrāferiem), attiecībā uz medicīniskās apstarošanas tehniskajiem aspektiem, it
īpaši attiecībā uz radioloģiskajām manipulācijām grūtniecēm un mātēm, kas baro bērnu ar krūti, brīvprātīgiem
pētījumu dalībniekiem un palīgiem;
5.5. iespēju robežās iegūt informāciju par personai iepriekš veiktajām radioloģiskajām manipulācijām un ņemt
vērā šos datus, lai izvairītos no nepamatotas medicīniskās apstarošanas;
5.6. nodot citām ārstniecības personām, tai skaitā citiem praktizējošiem ārstiem un ārstiem nosūtītājiem,
informāciju par personai veiktajām radioloģiskajām manipulācijām, kā arī, ja nepieciešams, informāciju par
slimības vēsturi, lai samazinātu individuālo kaitējumu, ko var radīt nepamatota medicīniskā apstarošana;
5.7. nodrošināt pacientu un brīvprātīgo palīgu ar informāciju par jonizējošā starojuma iespējamo kaitīgo ietekmi.
6. Ja radioloģiskās manipulācijas tiek izpildītas atbilstoši tipveida radiodiagnostiskajām manipulācijām, tiesības
veikt radioloģisko manipulāciju ir arī citā specialitātē sertificētam ārstam, kas apmācīts attiecīgo manipulāciju veikšanā
un radiācijas drošības ievērošanā.
7. Operators nodrošina:
7.1. radiācijas drošības kvalitātes nodrošināšanas programmas izstrādi un ieviešanu;
7.2. klīnisko auditu ne retāk kā reizi piecos gados, izņemot zobārstniecību. Klīniskā audita organizēšanā
3
/
33
operators iesaista praktizējošus ārstus, medicīnas fiziķus un kvalitātes kontroles veicējus, lai ieviestu iestādes
specifikai atbilstošus diagnostikas standartlīmeņus un klīniskos protokolus, tai skaitā:
7.2.1. izmantojot šo noteikumu 
1. pielikumā
 ieteiktos standartlīmeņus;
7.2.2. veicot pacienta dozu vai ar to saistīto parametru mērījumus radioloģiskās manipulācijās ar standarta
izmēra pacientu (ķermeņa svars ir 70 kg);
7.2.3. nosakot kā kontroles lielumu pacienta dozu vai ar to saistītos parametrus, kurus var iegūt ar iestādei
piederošo mēraparatūru;
7.3. medicīnas fizikas eksperta un medicīnas fiziķa iesaistīšanu radioloģiskajās manipulācijās (tai skaitā
pacienta dozimetrijas un kvalitātes nodrošināšanas optimizācijā, ietverot arī kvalitātes kontroli) atbilstoši šo
noteikumu 
2. pielikumā
 norādītajām medicīnas fizikas ekspertu un medicīnas fiziķu minimālajām darba
slodzēm. Medicīnas fizikas ekspertu, ja nepieciešams, iesaista arī citās radioloģiskajās manipulācijās;
7.4. ar medicīnisko apstarošanu saistīto pacientu un darbinieku izvietošanu un radioloģisko manipulāciju
veikšanu radiācijas drošības prasībām atbilstošās telpās;
7.5. radiācijas drošības instrukciju pieejamību brīvprātīgajiem palīgiem;
7.6. informācijas sniegšanu citām ārstniecības iestādēm pēc to rakstiska pieprasījuma par pacientam veikto
medicīnisko apstarošanu;
7.7. darba organizāciju un atbildības sadalījumu atbilstoši speciālajā atļaujā (licencē) noteiktajām darbībām ar
jonizējošā starojuma avotiem.
8. Radiācijas drošības kvalitātes nodrošināšanas programmā nosaka šādas prasības:
8.1. radioloģiskās ierīces, attēla iegūšanas iekārtu, aizsardzības pret jonizējošo starojumu aprīkojuma un ar
jonizējošā starojuma ģenerēšanu saistīto tehnisko iekārtu tehnisko parametru pārbaužu nosacījumi un
regularitāte, kā arī tehniskā servisa pakalpojumu nosacījumi;
8.2. medicīniskā apstarošana veicama ar radioloģisko ierīci, kuras tehniskie parametri atbilst šo noteikumu 
3.
pielikumā
 minētajiem radioloģiskās ierīces tehnisko parametru kritērijiem;
8.3. atbilstības nodrošināšana starp radiodiagnostiskās vai radioterapeitiskās manipulācijas mērķi un
medicīniskajā apstarošanā izmantotās radioloģiskās ierīces tehniskajām iespējām;
8.4. rakstisku procedūras aprakstu (protokolu) izstrāde katrai radioloģiskās ierīces tipveida radiodiagnostiskajai
manipulācijai;
8.5. prasības pacienta dozimetrijas kontrolei, mēriekārtu un medicīniskās apstarošanas kontroles iekārtu
pārbaudēm, tai skaitā mērinstrumentu veiktspējas ikdienas pārbaudēm;
8.6. papildu prasības regulārām kvalitātes kontroles pārbaudēm bērnu medicīniskajā apstarošanā un pacienta
dozu vai radioloģisko manipulāciju novērtējumam bērniem, iesaistot radniecīgu iestāžu ekspertus;
8.7. informācijas pieejamības nodrošināšana par filtrāciju, fokusa lauka izmēriem, attālumu no jonizējošā
starojuma avota līdz attēla uztvērējam, lauka izmēra indikāciju, kā arī par citiem parametriem, kas raksturo
radioloģiskās ierīces darbu;
8.8. prasības individuālo aizsarglīdzekļu (tai skaitā apkakļu un priekšautu) lietošanai un pārbaudei;
8.9. prasības kvalitātes nodrošināšanas programmai, kas noteiktas citos normatīvajos aktos par aizsardzību
pret jonizējošo starojumu.
9. Medicīniskajā apstarošanā izmanto ar jonizējošo starojumu saistītās medicīniskās tehnoloģijas, kuras
Nacionālais veselības dienests apstiprinājis atbilstoši normatīvajiem aktiem par ārstniecībā izmantojamo medicīnisko
tehnoloģiju apstiprināšanas un jaunu medicīnisko tehnoloģiju ieviešanas kārtību. Minētās tehnoloģijas izmanto,
ievērojot šajos noteikumos noteiktos radiācijas drošības un kodoldrošības pamatprincipus cilvēku aizsardzībai pret 
4
/
33
ievērojot šajos noteikumos noteiktos radiācijas drošības un kodoldrošības pamatprincipus cilvēku aizsardzībai pret
jonizējošo starojumu.
10. Valsts vides dienesta Radiācijas drošības centrs (turpmāk – centrs):
10.1. lai paaugstinātu radiācijas drošības līmeni valstī, sadarbībā ar attiecīgajām profesionālajām biedrībām
izstrādā ieteikumus par mācību programmās iekļaujamiem mācību tematiem, kas saistīti ar radiācijas drošību
medicīniskajā apstarošanā, tai skaitā kvalitātes nodrošināšanas jautājumiem;
10.2. apkopo informāciju par pacientu dozām, novērtējot kopējās jonizējošā starojuma dozas atsevišķām
iedzīvotāju grupām;
10.3. analizē iespējas samazināt pacienta dozu atbilstoši pieejamām tehnoloģijām un metodēm;
10.4. reizi gadā Nacionālajam veselības dienestam un Slimību profilakses un kontroles centram sniedz
informāciju par operatoriem piešķirtajām un anulētajām speciālajām atļaujām (licencēm) darbībām ar jonizējošā
starojuma avotiem medicīnā.
11. Veselības inspekcijai, veicot ārstniecības iestāžu uzraudzību un kontroli, ir tiesības pieprasīt operatoram
apliecinājumus par radioloģisko ierīču elektrodrošības un funkciju atbilstības testēšanu.
2. Medicīniskās apstarošanas pamatojums
12. Ārsts nosūtītājs aizpilda nosūtījumu radioloģiskās manipulācijas veikšanai, pamatojot medicīniskās
apstarošanas nepieciešamību.
13. Praktizējošais ārsts izvērtē ārsta nosūtītāja sniegto medicīniskās apstarošanas pamatojumu un, ja tas ir
pietiekams, atļauj veikt medicīnisko apstarošanu.
14. Medicīniskā apstarošana bez attiecīgā pamatojuma ir aizliegta. Vēža skrīninga izmeklējumos ievēro
normatīvajos aktos par veselības aprūpes organizēšanas un finansēšanas kārtību noteiktās prasības attiecībā uz vēža
skrīningu.
15. Šo noteikumu 
12.
, 
13. 
un 
14. punktā
 minētās prasības neattiecas uz medicīniskajiem pētījumiem un juridiski
medicīniskajām manipulācijām.
16. Praktizējošais ārsts, pamatojot un izvērtējot medicīniskās apstarošanas nepieciešamību:
16.1. salīdzina pacienta izārstēšanas, paredzamo sāpju samazināšanas, ārstēšanas iespēju palielināšanas vai
dzīves ilguma pagarināšanas iespējas ar iespējamo individuālo kaitējumu, ko medicīniskā apstarošana var radīt.
Veicot salīdzinājumu, ņem vērā arī efektivitāti, ieguvumu un risku, kas rodas, izmantojot pieejamās alternatīvās
metodes, kurām ir tas pats mērķis, bet tās nav saistītas ar apstarošanu vai saistītas mazāk (piemēram,
ultraskaņas izmeklējumi un ķīmijterapija);
16.2. ņem vērā medicīniskās apstarošanas mērķus un personas fiziskās īpatnības;
16.3. ņem vērā diagnostikas standartlīmeņus, kuri norādīti šo noteikumu 
1. pielikumā
, un iestādes specifikai
atbilstošus diagnostikas standartlīmeņus, ja tādi ir noteikti;
16.4. ņem vērā iepriekš iegūtu radiodiagnostisko informāciju vai slimības vēstures datus, kas saistīti ar
medicīnisko apstarošanu;
16.5. var noteikt ierobežojumus vai atteikt radioloģisko manipulāciju, ja:
16.5.1. ārstniecības iestādē sāk izmantot jaunu radioloģisko manipulāciju;
5
/
33
16.5.2. ir iegūti pierādījumi par attiecīgās radioloģiskās manipulācijas nepietiekamu efektivitāti vai
iespējamām nelabvēlīgām blakusparādībām;
16.5.3. no medicīniskās apstarošanas personas veselībai nav tieša diagnostiska vai terapeitiska labuma (arī
ja persona pati pieprasa to veikt). Šādos gadījumos medicīnisko apstarošanu var veikt, ņemot vērā
praktizējošā ārsta noteiktos ierobežojumus, izņemot gadījumu, ja šāds apstarojums rada būtisku
apdraudējumu personas veselībai vai draudus dzīvībai.
17. Praktizējošais ārsts, pamatojot brīvprātīgā palīga medicīnisko apstarošanu, ņem vērā tiešo labumu pacienta
veselībai un iespējamo apstarošanas radīto kaitējumu brīvprātīgajam palīgam un pacientam.
18. Ja kādas radioloģiskās manipulācijas izmantošana kopumā nav pamatota, ārstu konsilijs atsevišķos
gadījumos, izvērtējot iespēju gūt labumu pacienta veselībai un apstarošanas iespējamo individuālo kaitējumu, var
pieņemt lēmumu atļaut medicīnisko apstarošanu.
19. Skrīninga izmeklējumi ir atļauti tikai tad, ja paredzamie medicīniskās apstarošanas ieguvumi attiecīgajai
iedzīvotāju grupai vai visam iedzīvotāju kopumam kompensē ekonomiskās un sociālās izmaksas, kuras var radīt
jonizējošā starojuma kaitīgā iedarbība, un ir ņemtas vērā šādas apstarošanas iespējas slimību atklāšanā, atklāto
slimību ārstēšanas iespējas un sabiedrības ieguvums no šo slimību izplatības ierobežošanas.
20. Aizliegts apstarot personu medicīniskajā vai biomedicīniskajā pētījumā (turpmāk – pētījums), izņemot gadījumu,
ja medicīnas ētikas komiteja ir piekritusi pētījumu programmas uzsākšanai un apstarojamā persona ir informēta par
sagaidāmo risku un rakstiski devusi piekrišanu piedalīties pētījumā. Medicīnas ētikas komiteja uzrauga, lai pētījumos
iesaistīto un medicīniskai apstarošanai pakļauto personu skaits būtu pēc iespējas mazāks, bet pietiekams, lai iegūtu
precīzu un ticamu informāciju.
21. Pirms personas apstarošanas pētījumā nepieciešams novērtēt iespējamo diagnostisko vai terapeitisko labumu,
ko persona varētu gūt, piedaloties šajā pētījumā, un saņemt viņas ārstējošā ārsta rakstisku piekrišanu.
22. Pirms lēmuma pieņemšanas par personas apstarošanu pētījumā medicīnas ētikas komiteja pārbauda, vai
persona, kuru paredzēts iesaistīt pētījumā un pakļaut medicīniskajai apstarošanai:
22.1. nav atkarīga no pētījuma veicēja;
22.2. nav piekritusi piedalīties pētījumā par samaksu, izņemot tiešo kompensāciju par piedalīšanos pētījumā,
vai tikusi kā citādi ietekmēta.
23. Pētījumu veicējs ir atbildīgs, lai:
23.1. persona, kuru paredzēts iesaistīt pētījumā un pakļaut medicīniskajai apstarošanai, vismaz dienu pirms
apstarošanas tiktu rakstiski viņai saprotamā veidā informēta par iespējamo risku;
23.2. persona, kuru paredzēts iesaistīt pētījumā un pakļaut medicīniskajai apstarošanai, saņemtu informāciju
par pētījuma iespējamo ietekmi uz veselību, kā arī par blakusparādībām, kas var rasties pētījuma laikā vai pēc
tā;
23.3. tiktu nodrošināta informācijas konfidencialitāte par pētījumā iesaistītajām personām;
23.4. pētījumā iesaistītajām personām tiktu nodrošināta iespēja jebkurā brīdī atteikties no dalības pētījumā,
nesniedzot atteikšanās pamatojumu.
3. Radioloģiskās manipulācijas
6
/
33
3.1. Vispārīgās prasības
24. Veicot radioloģisko manipulāciju, nodrošina (atkarībā no apstarošanas nolūka un apstarojamā orgāna vai
audiem) aizsardzību pret jonizējošo starojumu jutīgajiem orgāniem, kas ir apstarojamās ķermeņa daļas tuvumā un
kurus var skart jonizējošais starojums (mazā iegurņa orgāniem, piena dziedzeriem vai vairogdziedzerim).
25. Praktizējošais ārsts:
25.1. ir atbildīgs par lēmuma pieņemšanu atļaut vai neatļaut attiecīgo radioloģisko manipulāciju;
25.2. veic nepieciešamās korekcijas medicīniskās apstarošanas izpildē, ja radioloģiskā manipulācija kopumā
nenodrošina radiodiagnostisko informāciju vai radioterapeitisko rezultātu;
25.3. veic pasākumus, lai:
25.3.1. turpmāk kopumā samazinātu personu medicīnisko apstarošanu, ja radiodiagnostiskajā manipulācijā
pacientu dozas pastāvīgi pārsniedz diagnostikas standartlīmeni;
25.3.2. samazinātu medicīnisko apstarošanu, ja personai tiek veikts nestandarta izmeklējums;
25.4. nodrošina, lai brīvprātīgā palīga saņemtā jonizējošā starojuma doza nepārsniedz 5 mSv gadā.
26. Ja brīvprātīgā palīga novērtētā jonizējošā starojuma doza var pārsniegt 5 mSv gadā, brīvprātīgo palīgu pielīdzina
darbiniekam, kurš veic darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, un operators viņam nodrošina individuālo dozimetriju.
27. Studenti, rezidenti un nesertificētas ārstniecības personas, kuras apgūst atbilstošas mācību programmas, var
veikt radioloģisko manipulāciju vai daļu no tās atbilstoši normatīvajiem aktiem par ārstniecības personu un studējošo,
kuri apgūst pirmā vai otrā līmeņa profesionālās augstākās medicīniskās izglītības programmas, kompetenci ārstniecībā
un šo personu teorētisko un praktisko zināšanu apjomu.
28. Praktizējošais ārsts, radiologa asistents un medicīnas fiziķis kontrolē pacienta medicīniskās apstarošanas
izpildi un nodrošina konkrētās radioloģiskās manipulācijas dokumentēšanu attiecīgajās medicīnisko dokumentu
veidlapās atbilstoši normatīvajiem aktiem par medicīnisko dokumentu lietvedības kārtību.
29. Operators nodrošina, ka individuālo aizsarglīdzekļu pārbaudi pēc svina ekvivalenta ražotāja noteiktajā termiņā,
bet, ja tas nav noteikts, − ne retāk kā reizi divos gados, veic laboratorija, kas akreditēta nacionālajā akreditācijas
institūcijā atbilstoši normatīvajiem aktiem par atbilstības novērtēšanas institūciju novērtēšanu, akreditāciju un
uzraudzību vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts akreditācijas institūcijā.
3.2. Medicīniskā apstarošana radiodiagnostiskos nolūkos
30. Praktizējošais ārsts ir atbildīgs, lai radiodiagnostiskajā manipulācijā:
30.1. pacients tiktu apstarots ar iespējami mazāku medicīniskās apstarošanas dozu, ņemot vērā ekonomiskos
un sociālos faktorus un izvēloties tādus medicīniskās apstarošanas parametrus, kas nodrošina kvalitatīva attēla
iegūšanu;
30.2. tiktu ņemti vērā attiecīgās radioloģiskās ierīces tehniskie parametri;
30.3. varētu izvairīties no papildu medicīniskās apstarošanas, maksimāli izmantojot iepriekšējā medicīniskajā
apstarošanā gūto radiodiagnostisko informāciju.
31. Lai samazinātu pacienta dozu un vienlaikus nodrošinātu nepieciešamo radiodiagnostisko informāciju, plānojot
un veicot radiodiagnostisko manipulāciju, ņem vērā šādus medicīniskās apstarošanas parametrus: 
7
/
33
un veicot radiodiagnostisko manipulāciju, ņem vērā šādus medicīniskās apstarošanas parametrus:
31.1. izmeklējamā lauka lielums;
31.2. digitālo attēlu skaits, uzņēmumu lielums un skaits izmeklējuma laikā vai griezumu skaits
datortomogrāfijā;
31.3. attēla uztvērēja veids, tā jutīgums un izšķirtspēja;
31.4. izkliedētā jonizējošā starojuma uztveršanas režģa esība;
31.5. primārā staru kūļa kolimācija;
31.6. attēla uzlabošanas tehnika dinamiskajā attēlošanā, tai skaitā attēlu skaits sekundē;
31.7. attīstītāja temperatūra, attēla rekonstrukcijas algoritms un citi attēla apstrādāšanas faktori;
31.8. rentgenspuldzei pievadītais augstspriegums, strāvas stiprums, izmeklēšanas laiks un citi radioloģiskās
ierīces tehniskie parametri;
31.9. pacienta fiziskās īpatnības.
32. Mobilo radioloģisko ierīci ārpus radiodiagnostiskā kabineta radiodiagnostiskajā manipulācijā lieto tad, ja
medicīnisku kontrindikāciju dēļ pacientu nav iespējams pārvietot uz radiodiagnostisko kabinetu.
3.3. Medicīniskā apstarošana kodolmedicīnas diagnostiskajās manipulācijās un
radioterapeitiskos nolūkos
33. Radiologs diagnosts kodolmedicīnas diagnostiskajā manipulācijā:
33.1. izvēlas radionuklīdu ar pēc iespējas īsāku pussabrukšanas periodu;
33.2. izvēlas tādu ievadāmās devas kopējo radioaktivitāti un attēla iegūšanas algoritmu, lai to kombinācija
nodrošinātu minimālu pacienta dozu un kvalitatīvu attēlu;
33.3. ņem vērā kopējās radioaktivitātes diagnostikas standartlīmeņus;
33.4. ievieš nepieciešamās papildu prasības pacientiem ar orgānu vai orgānu sistēmu funkciju traucējumiem;
33.5. izmanto metodes, kas paātrina radiofarmaceitiskā preparāta izvadīšanu;
33.6. ja kodolmedicīnas diagnostiskā manipulācija nepieciešama bērnam, veic pacientam ievadāmās devas
kopējās radioaktivitātes korekciju, ņemot vērā bērna fiziskos parametrus, un izvēlas attiecīgu lielumu starp
minimālo radiofarmaceitiskā preparāta devu bērnam (
1. pielikuma
 7. un 8. punkts) un maksimālo devu
pieaugušajam (
1. pielikuma
 6. punkts);
33.7. nodrošina, ka radioaktīvo farmaceitisko preparātu sagatavo, pacientam ievadāmās devas kopējo
radioaktivitāti mēra un tās lielumu protokolē tieši pirms radioloģiskās manipulācijas izpildes;
33.8. izvieto pacientus, kuriem ievadīts radiofarmaceitiskais preparāts, īpaši aprīkotās telpās.
34. Radiologs terapeits sadarbībā ar medicīnas fiziķi attiecīgās ķermeņa daļas medicīnisko apstarošanu
radioterapeitiskajā manipulācijā plāno individuāli, lai jonizējošā starojuma dozas apkārtējos audos, kas nav
medicīniskās apstarošanas objekti, būtu tik zemas, cik tas praktiski ir iespējams atbilstoši paredzētajam
radioterapeitiskajam mērķim.
35. Radioterapeitiskā manipulācijā katram pacientam medicīnas fiziķis vai fizikas tehniķis sagatavo medicīniskās
8
/
33
apstarošanas plānu, kuru pārbauda cits medicīnas fiziķis vai medicīnas fizikas eksperts. Plānu apstiprina radiologs
terapeits. Medicīniskās apstarošanas plānā ietver:
35.1. kopējo jonizējošā starojuma dozu medicīniskās apstarošanas objektā, apkārtējos audos un pret
jonizējošo starojumu jutīgajos orgānos;
35.2. medicīniskās apstarošanas topogrāfisko shēmu;
35.3. jonizējošā starojuma avotu, jonizējošā starojuma veidu un enerģiju, apstarojamā lauka ģeometriskos
parametrus, lauka modifikatorus, monitorvienības un citus apstarojamā lauka parametrus;
35.4. medicīniskās apstarošanas frakciju skaitu, jonizējošā starojuma dozas jaudu un laiku katrā apstarošanas
frakcijā.
36. Radiologs terapeits kodolmedicīnas terapeitiskajā manipulācijā:
36.1. izvēlas atbilstošu radionuklīdu;
36.2. ievēro īpašas prasības pacientam ar orgānu vai orgānu sistēmu funkciju traucējumiem;
36.3. ir atbildīgs, lai:
36.3.1. medicīniskās apstarošanas plānotais mērķa (objekta) tilpums saņem nepieciešamo jonizējošā
starojuma dozu, maksimāli aizsargājot citus orgānus un audus;
36.3.2. lietojamo radiofarmaceitisko preparātu sagatavo, pacientam ievadāmās devas kopējo radioaktivitāti
mēra un tās lielumu protokolē tieši pirms manipulācijas izpildes;
36.3.3. pacientu, kuram ir veikta manipulācija, ievieto īpašā palātā, lai aizsargātu darbiniekus, kuri saistīti ar
medicīnisko apstarošanu, pārējos pacientus un apmeklētājus pret jonizējošo starojumu, un nosaka šādus
dozas ierobežojumus:
36.3.3.1. jonizējošā starojuma doza, ko apmeklētājs saņēmis no pacienta, kurš ir vai ir bijis pakļauts
kodolmedicīnas radioloģiskajai manipulācijai, nedrīkst pārsniegt 5 mSv gadā visam ķermenim;
36.3.3.2. ja apmeklētājs nav sasniedzis 18 gadu vecumu, jonizējošā starojuma doza, ko apmeklētājs
saņēmis no pacienta, kurš ir vai ir bijis pakļauts kodolmedicīnas radioloģiskajai manipulācijai, nedrīkst
pārsniegt 1 mSv gadā visam ķermenim.
37. Lai ierobežotu citu personu apstarošanu no pacienta, kuram ir veikta kodolmedicīnas terapeitiskā manipulācija,
operators nodrošina, ka pacientu neizraksta un neizlaiž no ārstniecības iestādes, līdz kopējā radioaktivitāte viņa
ķermenī nav mazāka par 400 MBq I-131, bet, ja pacients dzīvo kopā (vienā istabā) ar bērniem līdz 14 gadu vecumam, –
200 MBq I-131. Ja tiek lietoti citi radionuklīdi, konkrēto kopējās radioaktivitātes lielumu nosaka radiologs terapeits,
ņemot vērā to personu aizsardzību pret jonizējošo starojumu, ar kurām pacients dzīvo vai strādā kopā, un to, ka
paredzamā doza nedrīkst pārsniegt 0,1 mSv/gadā, ja pacients ievēro ārstniecības iestādes norādījumus.
38. Ja pacients bijis pakļauts kodolmedicīnas radioloģiskajai manipulācijai, radiologs:
38.1. informē pacientu par uzturēšanās noteikumiem līdz radiodiagnostiskās manipulācijas beigām;
38.2. nodrošina pacienta apmeklētājus ar informāciju par jonizējošā starojuma iespējamo kaitīgo ietekmi;
38.3. izrakstot pacientu no ārstniecības iestādes, izsniedz pacientam vai viņa ģimenes loceklim, aizgādnim vai
aizbildnim rakstiskus norādījumus par pasākumiem aizsardzībai pret jonizējošo starojumu un informāciju par
iespējamo jonizējošā starojuma dozu, ko citas personas var saņemt no attiecīgā pacienta.
39. Operators kodolmedicīnas radioloģiskajās manipulācijās ir atbildīgs:
39.1. par tādu operatora kontrolētajā zonā radušos radioaktīvo atkritumu (piemēram, pacientu izdalījumi), 
9
/
33
radioaktīvi piesārņoto materiālu un atkārtoti izmantojamo priekšmetu uzskaiti, savākšanu, marķēšanu,
glabāšanu līdz radioaktīvajai sabrukšanai atbilstoši normatīvajiem aktiem par prasībām darbībām ar
radioaktīvajiem atkritumiem un ar tiem saistītajiem materiāliem vai izvadīšanai vidē, kuri rodas no pacientiem vai
saistībā ar pacientiem, kam veic vai ir veiktas kodolmedicīnas radioloģiskās manipulācijas;
39.2. par regulāriem dozimetriskajiem mērījumiem telpās, kurās veic kodolmedicīnas radioloģiskās
manipulācijas vai kurās atrodas pacienti, kam veic vai ir veiktas kodolmedicīnas radioloģiskās manipulācijas.
4. Radioloģiskā ierīce
40. Operators nodrošina, lai radiodiagnostiskajā manipulācijā lietojamā radioloģiskā ierīce un tās aprīkojums
atbilstu šādām prasībām:
40.1. medicīniskā apstarošana tiek uzturēta atbilstoši diagnostikas standartlīmeņiem, kas ļauj iegūt pietiekamu
radiodiagnostisko informāciju;
40.2. uz radioloģiskās ierīces vai ražotāja pievienotajā lietošanas instrukcijā ir norādīts rentgenlampas
augstspriegums, strāvas stiprums un ekspozīcijas laiks vai strāvas stipruma un ekspozīcijas laika reizinājums;
40.3. radioloģiskajai ierīcei ir aprīkojums, kurš automātiski pārtrauc jonizējošā starojuma ģenerēšanu pēc
noteikta laika, kā arī pēc paredzētās jonizējošā starojuma dozas sasniegšanas;
40.4. radioloģiskā ierīce un tās aprīkojums ir piemēroti un nodrošina iespējas pietiekami samazināt pacientu
dozas, veicot medicīnisko apstarošanu veselības pārbaudēs, kā arī veicot tādu medicīnisko apstarošanu, kurā
tiek saņemtas lielas pacienta dozas, tai skaitā invazīvajā radioloģijā un datortomogrāfijā;
40.5. rentgendiagnostikas ierīce ir aprīkota ar pacienta dozas mērīšanas ierīci. Ja nav iespējams
rentgendiagnostisko ierīci aprīkot ar pacienta dozas mērīšanas ierīci, pacienta dozimetriju veic, izmantojot citas
metodes.
41. Lai samazinātu medicīnisko apstarošanu bērniem, operators nodrošina, ka šādiem izmeklējumiem
specializētās veselības aprūpes iestādes izmanto:
41.1. radiodiagnostisko ierīci, kas papildus iekārtās izmantotajam 2,5 mm alumīnija filtram ir aprīkota ar 0,1 mm
alumīnija un 0,1 mm vara filtru vai 0,2 mm vara filtru, un ir iespēja atslēgt dozas jaudas automātiskās
regulēšanas ierīci;
41.2. datortomogrāfu, kas nodrošina, lai pacienta doza neatšķiras no ražotāja noteiktās dozas vairāk par ±15 %
no bērnu izmeklējumiem noteiktajiem diagnostikas parametriem.
42. Rentgenoskopiskie izmeklējumi:
42.1. ir aizliegti:
42.1.1. bez elektronoptiskas attēla pastiprināšanas ierīces vai līdzvērtīgas iekārtas;
42.1.2. bez digitālās attēla apstrādes ierīces skrīninga izmeklējumu programmās;
42.1.3. bez dozas jaudas automātiskās regulēšanas ierīces caurskatēs;
42.2. ar izslēgtu dozas jaudas automātiskās regulēšanas ierīci ir atļauti:
42.2
.
1. 
izmeklējot nelielas ķermeņa daļas, tai skaitā ekstremitātes;
42.2.2. izmeklējot bērnu, kurš nav vecāks par 5 gadiem vai kura svars nepārsniedz 12 kilogramu;
42.2.3. citos gadījumos, ja to pieļauj radioloģiskās ierīces tehniskās iespējas.
10
/
33
43. Operators nodrošina, lai radioterapeitiskajā manipulācijā izmantojamā radioloģiskā ierīce un tās aprīkojums
atbilstu šādām prasībām:
43.1. izmantojamā ierīce un tās aprīkojums ir apgādāti ar ierīcēm, kas nodrošina medicīniskās apstarošanas
izvēli un ekspluatācijas parametru uzturēšanu atbilstoši lietošanas mērķim, kā arī nepārtrauktu un
nepārprotamu indikāciju par tādiem radioloģiskās ierīces tehniskajiem parametriem kā jonizējošā starojuma
veids, enerģija, primārā kūļa modifikatori, tai skaitā filtri, attālums līdz pacientam, apstarojamā lauka izmēri,
kūļa orientācija, medicīniskās apstarošanas laiks un pacienta doza;
43.2. ja tiek pārtraukta elektriskās strāvas piegāde, jonizējošā starojuma avots radioloģiskajā ierīcē automātiski
tiek izslēgts (tiek izslēgta jonizējošā starojuma ģenerācija vai jonizējošā starojuma avots tiek pārvietots no
darba stāvokļa uz drošas glabāšanas stāvokli, vai kādā citā veidā tiek nodrošināta apstarojuma pārtraukšana vai
būtiska samazināšana) tā, lai kūļa kontroles mehānismu var atkārtoti ieslēgt tikai no vadības pults;
43.3. radioloģiskā ierīce, kas ir lieljaudas jonizējošā starojuma avots, ir aprīkota ar drošības blokatoriem vai
citiem līdzekļiem, kas nepieļauj radioloģisko ierīci izmantot citādi, kā tas norādīts uz vadības pults, un tā ir
nodrošināta vismaz ar divām savstarpēji neatkarīgām drošības sistēmām ierīces darbības pārtraukšanai;
43.4. drošības blokatoru konstrukcijā lieto tādas fiziskās aizsardzības sistēmas kā kodus un atslēgas, kas
garantē, ka radioloģiskās ierīces ekspluatācija ar izslēgtu bloķēšanu, veicot remontdarbus vai kalibrēšanu, ir
iespējama tikai ekspluatācijas darbinieku tiešā kontrolē, izmantojot bloķēšanai divas savstarpēji neatkarīgas
sistēmas, kuras izslēdz divi speciālisti vienlaikus;
43.5. kontroles iekārtas nekavējoties brīdina par jebkurām novirzēm radioloģiskās ierīces darbībā un pārtrauc
tās darbību, ja šīs novirzes pārsniedz drošas ekspluatācijas parametrus.
44. Operators nodrošina, lai:
44.1. jebkurš radioloģiskās ierīces komponenta bojājums tiktu konstatēts pēc iespējas ātrāk, bet tāds
bojājums, kas var radīt lielas jonizējošā starojuma dozas, tiktu konstatēts nekavējoties un, ja tas ir tehniski
iespējams, nodrošina, lai jonizējošā starojuma avots nebūtu darba stāvoklī;
44.2. cilvēka kļūdas iespējamība jonizējošā starojuma avotu darbībā būtu samazināta līdz minimumam;
44.3. radioloģiskai ierīcei tiktu veikta elektrodrošības pārbaude un funkciju atbilstības testēšana un novērtēšana
(tehnisko parametru novērtēšana);
44.4. tiktu noteikti dozu ierobežojumi saistībā ar radioloģiskās ierīces izmantošanu tā, lai potenciālā doza no
vienas iekārtas pie maksimālajiem ekspluatācijas parametriem nepārsniedz 1/3 no dozu limitiem gadā
(darbiniekiem − 6 mSv, brīvprātīgajiem palīgiem – 1,5 mSv, bet apmeklētājiem − 0,3 mSv). Ja attiecīgajā telpā
vienlaikus izmanto vairākas iekārtas, tad šo dozu ierobežojumu nosaka visām iekārtām kopā.
45. Radioloģiskās ierīces elektrodrošības pārbaudes un funkciju atbilstības testēšanu un novērtēšanu attiecībā uz
tehniskajiem parametriem, kuri minēti šo noteikumu 
3. pielikuma
 1. un 2. tabulā, veic inspicēšanas institūcija, kas ir
akreditēta nacionālajā akreditācijas institūcijā atbilstoši normatīvajiem aktiem par atbilstības novērtēšanas institūciju
novērtēšanu, akreditāciju un uzraudzību vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts akreditācijas institūcijā:
45.1. uzsākot radioloģiskās ierīces lietošanu;
45.2. pēc katras tādas lietošanas, apkopes un remonta procedūras, kas ietekmē radioloģiskās ierīces
tehniskos parametrus;
45.3. lietošanas laikā zobārstniecības iekārtām ne retāk kā reizi trijos gados, pārējām radioloģiskajām ierīcēm
− ne retāk kā reizi gadā.
46. Papildus šo noteikumu 
45. punktā
 noteiktajam operators nodrošina, ka šo noteikumu 
3. pielikuma
 3. tabulā
minēto tehnisko parametru novērtēšanu atbilstoši kvalitātes nodrošināšanas programmā iekļautajām prasībām un
regularitātei veic:
11
/
33
46.1. radiodiagnostiskajā manipulācijā lietojamām radioloģiskajām ierīcēm – inspicēšanas institūcija, radiācijas
drošības struktūrvienība, medicīnas fiziķis, medicīnas fiziķis eksperts vai darba vadītājs;
46.2. radioterapeitiskajā manipulācijā lietojamajām radioloģiskajām ierīcēm – inspicēšanas institūcija vai
medicīnas fiziķis eksperts.
47. Šo noteikumu 
3. pielikuma
 2. tabulas I sadaļas 
8. punktā
 minēto dozas un laukuma reizinājuma mērītāja
kalibrēšanu ne retāk kā reizi divos gados veic laboratorija, kas akreditēta nacionālajā akreditācijas institūcijā atbilstoši
normatīvajiem aktiem par atbilstības novērtēšanas institūciju novērtēšanu, akreditāciju un uzraudzību vai citas Eiropas
Savienības dalībvalsts akreditācijas institūcijā.
48. Inspicēšanas institūcijai ir šādi pienākumi:
48.1. ne retāk kā četras reizes gadā (līdz kārtējā gada 15. aprīlim, 15. jūlijam, 15. oktobrim un 15. janvārim)
rakstiski informēt centru par radioloģiskajām ierīcēm veiktajām elektrodrošības pārbaudēm un funkciju
atbilstības testēšanu un novērtēšanu (tehnisko parametru novērtēšanu), norādot šādu informāciju:
48.1.1. operatora nosaukums un reģistrācijas numurs;
48.1.2. radioloģiskās ierīces nosaukums un tās atrašanās vieta (adrese);
48.1.3. radioloģiskās ierīces funkciju atbilstības testēšanas un novērtēšanas (tehnisko parametru
novērtēšanas) pārskata datums un numurs;
48.2. pēc radioloģiskās ierīces funkciju atbilstības testēšanas un novērtēšanas pārskata izsniegšanas
operatoram nekavējoties rakstiski informēt centru par radioloģiskās ierīces elektrodrošības pārbaudē un funkciju
atbilstības testēšanā un novērtēšanā (tehnisko parametru novērtēšanā) konstatētajām neatbilstībām.
49. Centrs, veicot uzraudzību radiācijas drošībā un kodoldrošībā:
49.1. izvērtē radioloģiskās ierīces izmantošanas iespējamību atbilstoši plānotajiem mērķiem;
49.2. kontrolē, vai kvalitātes nodrošināšanas programmā ir iekļauta šo noteikumu 
3. pielikuma
 3. tabulā minēto
tehnisko parametru atbilstības novērtēšanas regularitāte, un, ja nepieciešams, pieprasa, lai operators precizē
novērtēšanas regularitāti;
49.3. ja nepieciešams, pieprasa, lai operators uzlabo radioloģiskās ierīces tehniskos parametrus vai izlabo
defektus;
49.4. pieprasa apturēt radioloģiskās ierīces izmantošanu līdz korektīvo darbību veikšanai vai ierīces darbības
izbeigšanai, ja tās ekspluatācija neatbilst radiācijas drošības prasībām, radioloģiskās ierīces tehniskie
parametri neatbilst noteiktajām prasībām (3. pielikums) vai radioloģiskā ierīce nenodrošina nepieciešamo
radiodiagnostisko informāciju vai radioterapeitisko rezultātu.
50. Centrs par lēmumu aizliegt radioloģiskās ierīces lietošanu informē Zāļu valsts aģentūru, Veselības inspekciju un
Nacionālo veselības dienestu.
5. Aizsardzība pret jonizējošo starojumu grūtniecēm, mātēm zīdīšanas periodā
un bērniem
51. Ja medicīniskā apstarošana paredzēta reproduktīvā vecuma sievietei, ārsts nosūtītājs vai praktizējošais ārsts
noskaidro, vai viņa nav grūtniece vai māte, kas baro bērnu ar krūti, un par to izdara attiecīgu ierakstu medicīniskajā
dokumentā un norīkojumā. Sieviete ar parakstu apliecina, ka viņas sniegtā informācija ir patiesa.
52. Ja medicīniskā apstarošana nepieciešama grūtniecei, īpaši ja apstarošanai ir pakļauti vēdera dobuma un
12
/
33
iegurņa orgāni, ārsts nosūtītājs un praktizējošais ārsts medicīniskās apstarošanas pamatojumā papildus izvērtē
medicīniskās apstarošanas steidzamību un medicīniskās apstarošanas optimizāciju, ņemot vērā arī augļa
apstarošanu.
53. Jebkuru medicīnisko apstarošanu grūtniecei plāno tā, lai viņa saņemtu minimālo pacienta dozu. Praktizējošais
ārsts grūtnieci informē par iespējamo risku auglim.
54. Ja māte baro bērnu ar krūti, ārsts nosūtītājs un praktizējošais ārsts kodolmedicīniskās apstarošanas
pamatojumā papildus izvērtē apstarošanas steidzamību un optimizāciju, ņemot vērā arī bērna paredzamo apstarošanu.
Praktizējošais ārsts medicīnisko apstarošanu plāno tā, lai māte un bērns saņemtu minimālo pacienta dozu.
55. Ja radioloģiskajā manipulācijā mātei, kas baro bērnu ar krūti, praktizējošais ārsts izmanto radionuklīdus, māte
bērna zīdīšanu pārtrauc un turpina tikai pēc tam, kad radiofarmaceitiskā preparāta daudzums mātes pienā ir zemāks
par pieļaujamo kopējo radioaktivitāti. Pieļaujamie radioaktīvo farmaceitisko preparātu kopējās radioaktivitātes limiti
mātes pienā norādīti šo noteikumu 
4. pielikumā
.
56. Ārstniecības iestādes organizē pasākumus, kuros reproduktīvā vecuma sievietes, grūtnieces un mātes, kuras
baro bērnu ar krūti, tiek brīdinātas par iespējamo jonizējošā starojuma apdraudējumu, tai skaitā sagatavo un
piemērotās vietās attiecīgajās ārstniecības iestādēs izvieto materiālus par šiem jautājumiem.
57. Praktizējošais ārsts nodrošina, lai, veicot bērnu medicīnisko apstarošanu, tiktu izmantota tikai bērniem
piemērota radioloģiskā ierīce un papildaprīkojums, tai skaitā pacienta imobilizācijas aprīkojums, kā arī tiktu ievēroti šo
noteikumu 
1. pielikuma
 2. punktā un 
1. pielikuma
 7. un 8. punktā noteiktie diagnostikas standartlīmeņi.
6. Neplānota apstarošana
58. Lai samazinātu neplānotas apstarošanas risku un novērstu radiācijas negadījumus, operators nodrošina
iespējamo radiācijas negadījumu analīzi, apzina iespējamos radioloģiskās aparatūras bojājumus un darbinieku kļūdas,
kas var veicināt personas neplānotu apstarošanu.
59. Praktizējošais ārsts nekavējoties informē operatoru par šo noteikumu prasību neievērošanu vai radiācijas
negadījumu un nodrošina nepieciešamos aizsardzības pasākumus medicīniskās apstarošanas laikā, lai samazinātu
pacienta neplānotas apstarošanas risku un lielumu.
60. Operators nekavējoties izmeklē šādus radiācijas negadījumus un nepamatotas apstarošanas gadījumus:
60.1. medicīnisko apstarošanu radioterapeitiskos nolūkos, kas radījusi individuālu kaitējumu pacientam, ja:
60.1.1. lietots neatbilstošs radiofarmaceitiskais preparāts;
60.1.2. personas medicīniskās apstarošanas jonizējošā starojuma doza vai dozas frakcionēšana atšķiras no
noteiktās dozas;
60.1.3. pacienta medicīniskā apstarošana var izraisīt neparedzētu akūtu efektu ārpus mērķa tilpuma;
60.1.4. kopējā pacienta doza par 5 % pārsniedz radiologa 
terapeita noteikto dozu;
60.2. radiodiagnostisko apstarošanu, kas par 30 % atšķiras no diagnostikas standartlīmeņa (ir lielāka par to) (
1.
pielikums
);
60.3. nepamatotu pacienta medicīniskās apstarošanas atkārtošanu;
60.4. radioloģiskās ierīces bojājumu vai citu neparedzētu gadījumu, kura dēļ pacienta radiodiagnostiskā
apstarošana vairāk nekā par 20 % atšķiras no plānotās apstarošanas;
13
/
33
60.5. medicīnisko apstarošanu, kas veikta personai, kurai attiecīgā medicīniskā manipulācija nebija jāveic.
61. Ja noticis šo noteikumu 
60. punktā
 minētais radiācijas negadījums vai nepamatotas apstarošanas gadījums,
operators kopā ar praktizējošo ārstu un medicīnas fizikas ekspertu:
61.1. aprēķina vai novērtē saņemto pacienta dozu un tās sadalījumu pacienta ķermenī, kā arī informē ārstu
nosūtītāju un pacientu par minēto dozu un iespējamām negadījuma sekām;
61.2. nosaka un veic korektīvo darbību kopumu, lai novērstu šādu negadījumu atkārtošanos;
61.3. 
24 stundu laikā ziņo centram par jebkuru radiācijas negadījumu, kas var izraisīt veselības traucējumus
pacientam vai pacienta nāvi;
61.4. 
30 dienu laikā pēc radiācijas negadījuma, kas var izraisīt veselības traucējumus pacientam vai pacienta
nāvi, iesniedz centram rakstisku ziņojumu, kurā norādīti negadījuma iemesli, sniegta informācija par
izmantotajām pacienta dozām, veiktajiem pasākumiem un jebkura cita svarīga informācija;
61.5. ziņo Zāļu valsts aģentūrai par negadījumiem, kas saistīti ar radioloģisko medicīnisko ierīču lietošanu
atbilstoši kārtībai, kas noteikta normatīvajos aktos par prasībām medicīnisko ierīču vigilances sistēmas
nodrošināšanai.
7. Radiodiagnostisko manipulāciju izmantošana juridiski medicīniskajās
manipulācijās
62. Apstarošana ar izmeklējamās personas vai viņa aizbildņa rakstisku piekrišanu var tikt veikta šādās juridiski
medicīniskajās manipulācijās bez medicīniskām indikācijām:
62.1. lai atklātu cilvēka ķermenī paslēptus priekšmetus;
62.2. saskaņā ar procesa virzītāja vai tiesas lēmumu, lai pārliecinātos par slēptu traumu vai citādi neatklājamu
veselības kaitējumu;
62.3. tiesu medicīnā.
63. Apstarošanu bez izmeklējamās personas rakstiskas piekrišanas var veikt, ja pastāv būtiski apdraudējumi
sabiedrības drošībai.
64. Juridiski medicīniskajās manipulācijās praktizējošais ārsts vai darbu vadītājs pirms jebkuras apstarošanas kopā
ar ārstu nosūtītāju informē izmeklējamo personu par manipulācijas pamatojumu un iespējamo negatīvo ietekmi.
65. Apstarošana juridiski medicīniskajās manipulācijās bērniem, lai konstatētu fiziskas vardarbības sekas, ja nav
klīnisku indikāciju, ir pieļaujama tikai izņēmuma gadījumā, ja nevar izmantot alternatīvas metodes.
8. Noslēguma jautājumi
66. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2002. gada 5. marta noteikumus Nr. 97 "Noteikumi par
aizsardzību pret jonizējošo starojumu medicīniskajā apstarošanā" (Latvijas Vēstnesis, 2002, 38. nr.; 2005, 176. nr.).
67. Noteikumi stājas spēkā 2014. gada 1. oktobrī.
68. Šo noteikumu 
29. punktā
 noteiktā prasība par laboratoriju akreditāciju stājas spēkā 2015. gada 1. septembrī. 
14
/
33
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīvas 
97/43/E
uratom, ar ko paredz personu veselības aizsardzību pret
jonizējošā starojuma kaitīgo iedarbību saistībā ar ārstnieciski diagnostisko apstarošanu un atceļ Direktīvu
84/466/E
uratom;
2) Padomes 1996. gada 13. maija Direktīvas 
96/29/E
uratom, kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un
iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām.
Ministru prezidente Laimdota Straujuma 
Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Romāns Naudiņš
1. Diagnostikas standartlīmeņi rentgenogrāfijā
Nr.
p. k.
Izmeklējamais objekts
Projekcija
Ieejas virsmas doza
1
pacientam vienā
rentgenogrāfijā (mGy)
1.
Jostas skriemeļi
Mugurējā (AP) projekcija
10
Sānu (LL) projekcija
30
Lumbosakrālā pāreja ar slīpu kraniāli vērstu staru kūli
40
2.
Vēdera dobums
Mugurējā (AP) projekcija
10
3.
Iegurnis
Mugurējā (AP) projekcija
10
4.
Gūžas locītava
Mugurējā (AP) projekcija
10
5.
Krūšu kurvis 
Priekšējā (PA) projekcija
0,4
Sānu (LL) projekcija
1,5
6.
 
Piena dziedzeris
Kraniokaudālā (CC) projekcija (ar režģi)
10
Mediolaterālā slīpā (MLO) projekcija (ar režģi)
10
Sānu (LL) projekcija (ar režģi)
10
7.
Urīnceļu sistēma:
  
  
7.1.
pirms kontrastvielas ievades
  
10
7.2.
pēc kontrastvielas ievades
  
10
8.
Krūšu skriemeļi 
Mugurējā (AP) projekcija
7
Sānu (LL) projekcija
20
9.
Zobi 
Intraorālā projekcija
7
Mugurējā (AP) projekcija
5
10.
Galva 
Priekšējā (PA) projekcija
5
Sānu (LL) projekcija
 3
Piezīme.
69. Šo noteikumu 
47. punkts
 un 
3. pielikums
 stājas spēkā 2015. gada 1. septembrī. Radioloģisko ierīču
elektrodrošības pārbaudes un funkciju atbilstības testēšanu un novērtēšanu atbilstoši šo noteikumu 
45. 
un 
46.
punktam
 līdz 
2015. 
gada 
31. 
augustam veic atbilstoši inspicēšanas institūcijas akreditācijai, kura veikta līdz šo
noteikumu spēkā stāšanās dienai.
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
1.pielikumss 
Ministru kabineta 
2014.gada 19.augusta noteikumiem Nr.482
Diagnostikas standartlīmeņi
15
/
33
1
 Jonizējošā starojuma doza gaisā (mGy) kopā ar izkliedēto starojumu pie ieejas virsmas atbilst filmas ekrāna
kombinācijai ar relatīvo jutīgumu 200. Augsta jutīguma filmas ekrāna kombinācijai (400–600) vērtība jāsamazina divas
līdz trīs reizes.
2. Diagnostikas standartlīmeņi rentgenogrāfijā pediatrijā
1
Nr.
p. k.
Izmeklējamais objekts
Projekcija
Ieejas virsmas doza
2
pacientam vienā
rentgenogrāfijā (mGy)
1.
Krūšu kurvis 
Priekšējā (PA) projekcija
0,10
Mugurējā (AP) projekcija
0,10
Sānu (LL) projekcija
0,20
Mugurējā (AP) projekcija jaundzimušajiem
0,08
2.
Galva
Priekšējā/mugurējā (PA/AP) projekcija
1,50
Sānu (LL) projekcija
1,00
3.
Iegurnis
  
Mugurējā (AP) projekcija
0,90
Mugurējā (AP) projekcija zīdaiņiem
0,20
4.
Vēdera dobums
Mugurējā/priekšējā (AP/PA) projekcija ar
vertikālo/horizontālo staru kūli
1,00
Piezīmes.
1
 Jonizējošā starojuma doza gaisā (mGy) paredzēta piecus gadus vecam bērnam, citos gadījumos veic korekcijas,
ņemot vērā pacienta vecumu un svaru.
2
 Jonizējošā starojuma doza gaisā (mGy) kopā ar izkliedēto starojumu pie ieejas virsmas atbilst filmas ekrāna
kombinācijai ar relatīvo jutīgumu 200. Augsta jutīguma filmas ekrāna kombinācijai (400–600) vērtību samazina divas
līdz trīs reizes.
3. Diagnostikas standartlīmeņi datortomogrāfijā
Nr.p. k.
Pārbaudes veids
Vienas manipulācijas (daudzu griezumu) vidējā jonizējošā
starojuma doza
1
 (mGy)
1.
Galva
50
2.
Jostas skriemeļi
35
3.
Vēdera dobums
25
Piezīme.
1
 Nosaka mērījumos no ūdens ekvivalenta materiāla izgatavotam galvas fantomam, kura garums pa rotācijas asi ir
15 cm, diametrs − 16 cm, un no ūdens ekvivalenta materiāla izgatavotam vēdera dobuma fantomam, kura garums ir
15 cm, diametrs – 30 cm.
4. Diagnostikas standartlīmeņi mamogrāfijā
Nr.p. k.
Piena dziedzera vidējā jonizējošā starojuma doza katrā kraniokaudālajā projekcijā
1
 (mGy)
1.
Ar režģi
3
2.
Bez režģa
 1
Piezīme.
1
 Doza noteikta, izmantojot filmas un ekrāna sistēmu rentgenspuldzi ar molibdēna anodu un molibdēna filtru, krūtij,
kas saspiesta līdz 4,5 cm biezumam un sastāv no 50 % dziedzeraudu un 50 % taukaudu.
5. Diagnostikas standartlīmeņi rentgenoskopijā
Nr.p. k.
Darbību veids
Dozas jauda ieejas virsmai
1
 (mGy/min)
1.
Rentgenoskopija ar normālu staru slodzi
25
2.
Rentgenoskopija ar lielu staru slodzi
2
100
Piezīmes.
16
/
33
1
 Jonizējošā starojuma doza gaisā (mGy) kopā ar izkliedēto jonizējošo starojumu pie ieejas virsmas.
2
 Rentgenoskopiskie izmeklējumi, kuriem radioloģiskās aparatūras aprīkojumā papildus paredzēta iespēja veikt
rentgenoskopiju ar lielu staru slodzi, kuru bieži izmanto invazīvajā radioloģijā.
6. Diagnostikas standartlīmeņi kodolmedicīnā
Nr.
p. k.
Izmeklējamais orgāns vai
scintigrāfijas veids
Radionuklīds
Ķīmiskā forma
Ievadāmās devas
maksimālā kopējā
radioaktivitāte vienam
izmeklējumam
(MBq)
1.
Skelets
 
99m
Tc
Fosfāti un citi fosfora savienojumi
 600
2.
Skelets (vienfotona emisijas
datortomogrāfija SPECT)
99m
Tc
Fosfāti un citi fosfora savienojumi
 800
3.
Sarkanās kaula smadzenes
99m
Tc
Koloīds
 400
4.
  
Galvas smadzenes (statiska)
99m
Tc
Nātrija pertehnetāts
 500
99m
Tc
Dietilēn-triamino-penta-acetāts
(DTPA), glukonāts un glukoheptonāts
 500
5.
  
  
Galvas smadzenes (vienfotona
emisijas datortomogrāfija
SPECT)
99m
Tc
Nātrija pertehnetāts
 800
99mTc
Dietilēn-triamino-penta-acetāts
(DTPA), glukonāts, glukoheptonāts
 800
99m
Tc
Eksametazīms
 500
6.
  
Galvas smadzeņu radionuklīdā
angiogrāfija
133
Xe
Nātrija hlorīda izotonisks šķīdums
 400
99m
Tc
Heksametilpropilēna amīna oksīms
(HMPAO)
 500
7.
Cisternogrāfija
111
In
Dietilēn-triamino-penta-acetāts
(DTPA)
 40
8.
  
Asaru dziedzeri un to drenāža
99m
Tc 
Nātrija pertehnetāts
 4
99m
Tc
Iezīmēts koloīds
 4
9.
  
Vairogdziedzeris
99m
Tc 
Nātrija pertehnetāts
 200
123
I
Jodīds
 20
10.
Vairogdziedzera metastāzes
131
I
Jodīds
 400
11.
Epitēlijķermenīši
201
Tl
Tallija hlorīds
 80
12.
Plaušu perfūzija
81m
Kr
Ūdens šķīdums
 6000
99m
Tc
Cilvēka seruma albumīns
(makroagregāti vai mikrosfēras)
 100
133
Xe
Nātrija hlorīda izotonisks šķīdums
 200 
127
Xe
Nātrija hlorīda izotonisks šķīdums
 200
13.
Plaušas (vienfotona emisijas
datortomogrāfija SPECT)
99m
Tc
Cilvēka seruma albumīna
makroagregāti (MAA)
 200
14.
  
Plaušu ventilācija
81m
Kr
Gāze
 6000
99m
Tc
Dietilēn-triamino-penta-acetāta
(DTPA) aerosols
 80
133
Xe
Gāze
 400
127
Xe
Gāze
 200
15.
Aknas
99m
Tc
Koloīds
 80
16.
Aknas (vienfotona emisijas
datortomogrāfija SPECT)
99m
Tc
Koloīds
 200
17.
Aknas un žultsceļi
99m
Tc
Iminodiacetāta atvasinājumi (IDA)
 150
18.
Liesa
99m
Tc
Denaturēti eritrocīti
 100
19.
Asins pirmā pasāža caur sirdi
99m
Tc
Nātrija pertehnetāts
 800
99m
Tc
Dietilēn-triamino-penta-acetāts
 800
17
/
33
Tc
(DTPA), glukonāts, glukoheptonāts
99m
Tc
Globulīna-3 makroagregāti (MAG3)
 400
20.
Sirds dobumi un asinsvadi
99m
Tc 
Cilvēka seruma albumīns
 800 
99m
Tc
Iezīmēti eritrocīti
 800
21.
Miokards
99m
Tc
Fosfonāti un fosfātu savienojumi
  
99m
Tc
Izonitrili
 300
22.
Miokards (vienfotona emisijas
datortomogrāfija SPECT)
201
Tl
Hlorīds
 100
99m
Tc
Fosfonāti un fosfātu savienojumi
 800
99m
Tc
Izonitrili
 600
23.
Siekalu dziedzeris un kuņģis
99m
Tc
Nātrija pertehnetāts
 40
24.
Mekela divertikuls
99m
Tc
Nātrija pertehnetāts
 400
25.
Kuņģa un zarnu trakta asiņošana
99m
Tc
Koloīds
 400
99m
Tc
Eritrocīti
 400
26.
Kuņģa iztukšošanās
 
99m
Tc
Neabsorbējamie savienojumi
 12 
111
In
Neabsorbējamie savienojumi
 12 
113m
In
Neabsorbējamie savienojumi
 12 
27.
Barības vada pasāža un atvilnis
99m
Tc
Neabsorbējamie savienojumi
 40
99m
Tc
Koloīds
 40
28.
Nieru statiskā scintigrāfija
99m
Tc
Dimerkapto-sukcīnskābe (DMSA)
 160
29.
Nieru radionuklīdā angiogrāfija un
dinamiskā scintigrāfija
99m
Tc
Dietilēn-triamino-penta-acetāts
(DTPA), glukonāts un glukoheptonāts
 350
99m
Tc
Globulīna-3 makroagregāti (MAG3)
 100
123
I
O-jodhipurāns
 20
30.
Virsnieres
75
Se
Seleno-holesterols
 8
31.
Audzējs vai abscess
67
Ga
Citrāts
 300
201
Tl
Hlorīds
 100
99m
Tc
Dimerkapto-sukcīnskābe (DMSA)
 400
32.
Abscesi
99m
Tc 
Ar eksametazīmu iezīmētie leikocīti
 400 
111
In
Iezīmēti leikocīti
 20
33.
Audzējs
99m
Tc
Dimerkapto-sukcīnskābe (DMSA)
 400
34.
Neiroektodermālie audzēji
123
I
Meta-jod-benzil-guanidīns (MIBG)
 400 
131
I
Meta-jod-benzil-guanidīns (MIBG)
 20
35.
Limfmezgli
99m
Tc
Iezīmēts koloīds
 80
36.
Trombi asinsvados
111
In
Iezīmēti trombocīti
 20
7. Diagnostikas standartlīmeņi kodolmedicīnā pediatrijā
Nr.
p. k.
Radionuklīds
Ievadāmās devas minimālā
kopējā radioaktivitāte
1
 bērnam
(MBq)
1.
67
Ga − citrāts (audzēji)
  10
 2.
123
I − amfetamīns (smadzenes)
 18
 3.
123
I − hipurāns (nieres)
 10
 4.
123
I − jodīds (vairogdziedzeris)
 3
 5.
123
I − meta-jod-benzil-guanidīns (MIBG) (audzējs)
 35
 6.
131
I − meta-jod-benzil-guanidīns (MIBG) (audzējs)
 35
18
/
33
 7.
99m
 Tc − albumīns (sirds)
 80
 8.
99m
 Tc − koloīds (aknas, liesa un sarkanās kaula smadzenes)
 15
 9.
99m
Tc − koloīds (kuņģa atvilnis)
 10
 10.
99m
Tc − dietilēn-triamino-penta-acetāts (DTPA) (nieres)
 20
 11.
99m
Tc − dimerkapto-sukcīnskābe (DMSA) (nieres)
 15
 12.
99m
Tc − fosfora savienojumi (skelets)
 40
 13.
99m
Tc − denaturētie eritrocīti (liesa)
 20
 14.
99m
Tc − IDAs derivāti (žults izvadceļi)
 20
 15.
99m
Tc − heksametilpropilēna amīna oksīms (HMPAO) (smadzenes)
 100
 16.
99m
Tc − heksametilpropilēna amīna oksīms (HMPAO) (iekaisums)
 40
 17.
99m
Tc − cilvēka seruma albumīna makroagregāti (MAA) vai mikrosfēras
(plaušas)
 10
 18.
99m
Tc − globulīna-3 makroagregāti (MAG
3
) (nieres)
 15
 19.
99m
Tc − pertehnetāts (mikcijas cistouretrogrāfija)
 20
 20.
99m
Tc − pertehnetāts (pirmā pasāža)
 80
 21.
99m
Tc − pertehnetāts (Mekela divertikuls un ektopiska kuņģa gļotāda)
 20
 22.
99m
Tc − pertehnetāts (vairogdziedzeris)
 10
 23.
99m
Tc − iezīmēti eritrocīti (asins gultnes vizualizēšanai)
 80
Piezīme.
1
 1/10 no kopējās radioaktivitātes, kas paredzēta pieaugušajam.
8. Pacientiem ievadāmās devas kopējās radioaktivitātes  pārrēķina koeficienti bērniem
Nr.
p. k.
Bērna svars (kg)
Pārrēķina koeficients
1.
3
0,10
2.
4
0,14
3.
6
0,19
4.
8
0,23
5.
10
0,27
6.
12
0,32
7.
14
0,36
8.
16
0,40
9.
18
0,44
10.
20
0,46
11.
22
0,50
12.
24
0,53
13.
26
0,56
14.
28
0,58
15.
30
0,62
16.
32
0,65
17.
34
0,68
18.
36
0,71
19.
38
0,73
20.
40
0,76
21.
42
0,78
22.
44
0,80
23.
46
0,82
24.
48
0,85
25.
50
0,88 
19
/
33
25.
50
0,88
26.
52−54
0,90
27.
56−58
0,95
28.
60−62
1,00
Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Romāns Naudiņš
Nr.
p. k.
Radioloģiskā ierīce
Medicīnas fiziķa
minimālā darba
slodze
1
Medicīnas fizikas
eksperta minimālā
darba slodze
1
1.
Paātrinātājs
0,88
0,37
2.
Radioloģiskā ierīce (ar slēgtajiem starojuma avotiem)
0,34
0,14
3.
Rentgeniekārta medicīnā
0,07
0,03
4.
Radioloģiskā ierīce, kuru izmanto medicīniskajai apstarošanai
ķermeņa dobumos
0,42
0,18
5.
Simulators
0,30
0,13
6.
Starošanas plānošanas sistēma:
 
 
6.1.
ārējai staru terapijai
0,38
0,16
6.2.
brahiterapijai
0,08
0,04
7.
100 pacientu gadiem
2
:
 
 
7.1.
ārējai staru terapijai
0,27
0,11
7.2.
brahiterapijai
0,22
0,09
8.
Darbības ar radioaktīvajām vielām (katram TBq)
0,40
0,20
9.
Pārnēsājama vai pārvietojama radioloģiskā ierīce
0,30
0,15
10.
Radioterapijas ierīce, kuras jonizējošā starojuma avots darba
stāvoklī atrodas ārpus ierīces
0,50
0,30
Piezīmes.
1
 Pilna darba slodze tiek pieņemta par 1.
2
 100 pacientu gadi – attiecas uz pacientiem, kuriem pirmoreiz tiek veikta attiecīgā medicīniski radioloģiskā
manipulācija vai atkārtota manipulācija, vai jauna tipa manipulācija (ieskaitot medicīniski radioloģisko manipulāciju, ja
apstarošanas mērķis tiek mainīts).
Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Romāns Naudiņš
1.tabula
Radioloģisko ierīču elektrodrošības pārbaudēs novērtējamie parametri, to minimālie atbilstības kritēriji
un mērījumu nosacījumi
1
2.pielikums 
Ministru kabineta 
2014.gada 19.augusta noteikumiem Nr.482
Medicīnas fiziķu un medicīnas fizikas ekspertu minimālā darba slodze darbā ar
radioloģisko ierīci
3.pielikums 
Ministru kabineta 
2014.gada 19.augusta noteikumiem Nr.482
Radioloģisko ierīču tehniskie parametri un mērījumu nosacījumi
20
/
33
Nr.p. k.
Novērtējamais parametrs
Atbilstības kritērijs
Mērījumu nosacījumi
1.
Aizsargvadītāja pretestība
< 
0,3 Ω
Mērījumi tiek veikti radioloģisko ierīču
darbības režīmā atbilstoši ražotāja
noteiktajai pieslēguma shēmai
2.
Korpusa noplūdes strāva
< 
0,1 mA
Mērījumi tiek veikti radioloģisko ierīču
darbības režīmā atbilstoši ražotāja
noteiktajai pieslēguma shēmai
Piezīme.
1
 Nosacījumi elektrodrošības pārbaudēm attiecas uz radioloģiskajām ierīcēm, kuras minētas šo noteikumu
3.
 pielikuma 2. tabulā.
2.tabula
Radioloģisko ierīču tehniskie parametri, to minimālie atbilstības kritēriji un mērījumu nosacījumi
funkciju testēšanā un novērtēšanā
Nr.p. k.
Tehniskie parametri
Atbilstības kritērijs
1
Mērījumu nosacījumi
I. Parametri diagnostiskās radiogrāfijas iekārtai
2
1.
Rentgenlampas augstsprieguma precizitāte:
1.1.
izmērītā sprieguma atbilstība uz skalas
norādītajiem parametriem un
augstsprieguma novirze atkārtotajos
mērījumos
≤ ± 10 %
 
Mērījumi:
1) ar šādām augstsprieguma
vērtībām: 60, 80, 100 un 120 kV. Ja
nav iespējams uzstādīt minētās
vērtības, izmanto tuvāko iespējamo
lielumu.
Pie ~80 kV mērījumi jāveic arī pie
minimālās strāvas vērtības un 80 %
no maksimālās strāvas vērtības;
2) anodstrāva ~50 % no
maksimālās anodstrāvas vērtības.
Ģeneratoriem, kuriem ir iespēja
uzstādīt tikai mAs vērtības, uzstāda
strāvas un laika reizinājumu
lielajam fokusam ~32 mAs, bet
mazajam fokusam ~20 mAs;
3) ekspozīcijas laiks – 100 ms;
4) visiem rentgenlampas
izmantojamajiem fokusiem
1.2.
augstsprieguma atkārtojamība, mainot
rentgenlampas strāvas stiprumu
< ± 5 %
Mērījumi, ja augstspriegums ir
~80 kV ar minimālo un 80 % no
maksimālās anodstrāvas
2.
Pusvājinājuma slāņa biezums:
 
Mērījumi ar augstspriegumu ~80 kV
rentgenlampai ar volframa anodu.
Ja nav iespējams uzstādīt 80 kV
lielumu, izmanto tuvāk iespējamo
un pusvājinājuma slāņa biezuma
vērtības noteikšanai izmanto
lineārās interpolācijas metodi
2.1.
pusvājinājuma slāņa biezums
≥ 2,9 mm Al
2.2.
pusvājinājuma slāņa biezums ierīcēm, kuras
ir ražotas pirms 2008.gada
≥ 2,3 mm Al
3.
Gaisa kermas
2
 linearitāte
< ± 20 %
Mērījumi pie augstsprieguma
~80 kV ar piecām dažādām
anodstrāvas un ekspozīcijas laika
reizinājuma vērtībām
4.
Gaisa kermas
3
 atkārtojamība
4
< ± 5 %
Mērījumi:
1) pie augstsprieguma ~80 kV ar
piecām dažādām anodstrāvām, tai
skaitā minimālo un 80 % no
maksimālās anodstrāvas vērtības;
2) visiem rentgeniekārtas
izmantojamajiem fokusiem
5.
Jonizējošā starojuma dozas atdeve 1 m
attālumā no rentgenlampas fokusa
> 25 µGy/mAs
Mērījumi pie augstsprieguma
~80 kV un rentgenlampas pilnās
filtrācijas – 2,5 mm Al
6.
Ekspozīcijas dozas atkārtojamība automātiskas kontroles režīmā, izmantojot vienu no šādām metodēm:
21
/
33
6.1.
ja izmanto dozimetrisko metodi
< ± 5 %
Mērījumi pie augstsprieguma ~80
kV
6.2.
ja izmanto rentgenfilmas metodi
< 0,2 optiskā blīvuma
vienības (pie vidējā
gradienta ap 3,0)
Mērījumi pie augstsprieguma 80 kV
ar dažādiem pacienta ekvivalenta
ūdens (vai PMMA
5
) fantoma
biežumiem: 10, 15 un 20 cm
7.
Ekspozīcijas laika precizitāte
6
≤ ± 10 %
Mērījumi šādos ekspozīcijas laika
diapazonos: 20–50 ms, 100–200
ms un 500–800 ms
8.
Dozas un laukuma reizinājuma mērītāja
precizitāte
≤ ± 25 %
Mērījumi ar šādām augstsprieguma
vērtībām: 50, 70, 90 un 110 kV. Ja
nav iespējams uzstādīt minētās
vērtības, izmanto tuvāko iespējamo
lielumu
II. Papildu parametri rentgenoskopijas iekārtām
7
1.
Gaisa kermas
3
 jauda rentgenattēla
pastiprinātāja ieejas plaknē:
 
Caurskates automātikas režīmā
1.1.
vispārējas lietošanas rentgeniekārtām
< 1,0 µGy/s
1.2.
netiešās radiogrāfijas iekārtām
< 2,0 µGy/s
1.3.
kineradiogrāfijas iekārtām
< 0,2 µGy/ uz kadru
2.
Izšķirtspēja:
2.1.
ar 15−18 cm rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 1,4 līniju pāri/mm
1) Redzamais attēls ir vismaz 2/3
no nominālā rentgenattēla
pastiprinātāja lauka;
2) Izšķirtspējas testa objekts
novietots maksimāli tuvu
rentgenattēla pastiprinātāja ieejas
plaknei
2.2.
ar 23−25 cm rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 1,0 līniju pāri/mm
2.3.
ar 30−35 cm rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 0,8 līniju pāri/mm
2.4.
netiešās radiogrāfijas iekārtām ar 25 cm
rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 2,0 līniju pāri/mm
2.5.
kineradiogrāfijas iekārtām ar 25 cm
rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 1,6 līniju pāri/mm
III. Papildu parametri digitālās radiogrāfijas iekārtām un digitāliem skeneriem
1.
Kontrasta izšķirtspēja:
1.1.
tests, izmantojot dažāda optiska blīvuma
objektu (dinamiskā trepe)
Redzami mainīga
biezuma (optiska
blīvuma) pakāpieni
Vara testa objekts ar šādiem
biezumiem: 0 mm, 0,3 mm,
0,65 mm, 1,0 mm, 1,4 mm,
1,85 mm un 2,3 mm
1.2.
testa objekts ar zemu kontrastu
Redzami vismaz trīs
zema kontrasta objekti
Alumīnija testa objekts ar šādiem
biezumiem: 0,1 mm, 0,15 mm,
0,25 mm, 0,35 mm, 0,5 mm un
0,7 mm
2.
Telpiskā izšķirtspēja:
2.1.
ja gaisa kerma
3
 fokusa–attēla uztvērēja
attālumā ir robežās no 5 līdz 10 µGy
≥ 2,8 līniju pāri/mm
Izmanto telpiskās izšķirtspējas
testa objektu
2.2.
ja gaisa kerma
3
 fokusa–attēla uztvērēja
attālumā ir mazāka par 5 µGy
≥ 2,4 līniju pāri/mm
3.
Attēla ģeometriskie parametri
≤  3 % no fokusa–attēla
uztvērēja attāluma
Ja ir sakritības novirzes, tad novirze
katrā asī (horizontāli un vertikāli)
IV. Zobārstniecības rentgeniekārtas
8
1.
Rentgenlampas augstsprieguma precizitāte
≤ ± 10 %
Ja rentgeniekārtai ir iespējams
mainīt augstspriegumu un
anodstrāvu, mērījumus veic pie
visbiežāk izmantojamajiem
augstsprieguma un anodstrāvas
uzstādījumiem, izmantojot
ekspozīcijas laiku ap 500 ms
2.
Primārā kūļa kopējā filtrācija:
2.1.
pilnā filtrācija
≥ 1,5 mm Al
Ja rentgeniekārtas augstspriegums
≤ 70 kV
2.2.
pilnā filtrācija
≥ 2,5 mm Al
Ja rentgeniekārtas augstspriegums
> 70 kV
2.3.
pusvājinājuma slāņa biezums
≥ 1,95 mm Al
Ja rentgeniekārtas augstspriegums
22
/
33
ir
65 kV
2.4.
pusvājinājuma slāņa biezums
≥ 2,1 mm Al
Ja rentgeniekārtas augstspriegums
ir
70 kV
3.
Jonizējošā starojuma dozas atdeve 1 m
attālumā no rentgenlampas fokusa
> 30 µGy/mAs
Mērījumi ar augstspriegumu 50−70
kV
4.
Gaisa kermas
3
 atkārtojamība
< ± 5 %
Mērījumi, izmantojot ekspozīcijas
laiku ~ 500 ms
5.
Ekspozīcijas laika precizitāte
≤ ± 20 %
Mērījumi šādos ekspozīcijas laika
diapazonos: 20–50 ms; 100–200
ms un 500–800 ms
V. Datortomogrāfijas (DT) iekārtas
1.
Attēla parametri:
1.1.
attēla troksnis
≤ ± 10 % vai
≤ 0,2 H.V.
9
DT absorbcijas skaitļa standarta
deviācija ūdens vai audu ekvivalenta
fantoma apskates zonas centrā
vismaz 40 % no testa objekta
(16 cm un/vai 32 cm PMMA
5
fantoma) attēla lielā apskates
laukā, attiecībā pret bāzes vērtību
1.2.
vidējā DT−skaitļa novirze
≤ ± 4 H.V.
9
DT absorbcijas skaitļa (apskates
zonas centrā vismaz 10 % no testa
objekta attēla lielā apskates laukā)
novirze attiecībā pret bāzes vērtību
1.3.
vienmērīgums
≤ ± 2 H.V.
9
Vidējā DT absorbcijas skaitļu
novirze perifērijā no DT absorbcijas
skaitļa centrā ūdens vai audu
ekvivalenta fantoma vismaz 10 %
no testa objekta attēla lielā
apskates laukā attiecībā pret bāzes
vērtību
2.
Telpiskā (augsta kontrasta) izšķirtspēja
≥ 0,5 līniju pāri/cm vai
≤ ± 15 % no bāzes
vērtības
 
3.
DT dozas indekss (vai dozas un
mērdetektora aktīvās daļas garuma
reizinājums)
≤ ± 20 %
Jonizējošā starojuma dozas
mērījumi 16 cm un/vai 32 cm
PMMA
5
 fantoma rotācijas centrā
un perifērijā (1 cm attālumā no
virsmas) attiecībā pret bāzes vērtību
4.
Griezuma slāņa biezums:
4.1.
ja nominālais griezuma slāņa biezums ≥ 2
mm
≤ ± 1,0 mm
Vismaz ar minimālo, vidējo un
maksimālo uzstādīto griezuma
slāņa biezuma vērtību
4.2.
ja nominālais griezuma slāņa biezums ir
robežās no 1 līdz 2 mm
≤ ± 50 %
4.3.
ja nominālais griezuma slāņa biezums ≤ 1
mm
≤ ± 0,5 mm
5.
Pacienta galda pozicionēšana:
5.1.
pacienta galda garenvirziena pozicionēšana
≤ ± 1,0 mm
Mērījumi ar ekvivalentu fantomu,
kura svars atbilst 70 kg (standarta
izmēra pacienta svars)
5.2.
pacienta galda atpakaļgaitas pozicionēšana
≤ ± 1,0 mm
VI. Mamogrāfijas iekārtas
1.
Rentgenlampas augstsprieguma precizitāte
≤ 2 kV
Novirze no uzstādītā
augstsprieguma (25, 28 un 30 kV)
2.
Gaisa kermas
2
 atkārtojamība
≤ 5 %
Mērījumi pie 28 kV un ~20 mAs
3.
Ekspozīcijas dozas automātikas kontrole,
izmantojot vienu no šādām metodēm:
 
 
3.1.
optiskā blīvuma pastāvība |D|, mainot
rentgenlampas spriegumu un pacienta
ekvivalenta fantoma biezumu (rentgenfilmas
metode)
|D| ≤ 0,15 optiskā
blīvuma vienības
(attiecināms uz vidējo
gradientu 1,4−2,0
optiskā blīvuma
vienības references
Mērījumi:
1) pie augstsprieguma 28 kV ar
dažādiem pacienta ekvivalenta
fantoma biezumiem – 20, 40 un 60
mm PMMA
5
;
23
/
33
vienības references
attēlā, iegūtā ar
augstspriegumu 28 kV
un 40 mm PMMA
5
)
2) pie augstsprieguma 25 kV un 30
kV ar ekvivalenta fantoma biezumu
– 40 mm PMMA
5
3.2.
atkārtojamība (dozimetriskā metode)
≤ 5 %
Mērījumi pie augstsprieguma 28 kV
ar pacienta ekvivalenta fantoma
biezumu – 40 mm PMMA
5
4.
Vidējā dziedzera doza:
 
 
4.1.
ar 40 mm PMMA
5
 fantomu
< 
2,0 mGy
Mērījumi ekspozīcijas automātikas
režīmā ar augstspriegumu 28 kV
4.2.
ar 45 mm PMMA
5
fantomu
< 
2,5 mGy
4.3.
ar 50 mm PMMA
5
 fantomu
< 
3,0 mGy
5.
Pusvājinājuma slāņa biezums:
5.1.
ja izmanto molibdēna anodu un 30 µm
molibdēna filtru
≥ 0,32 mm Al
Mērījumi:
1) ar augstspriegumu 28 kV;
2) bez kompresijas plāksnes
5.2.
ja izmanto molibdēna anodu un 25 µm rodija
filtru
≥ 0,40 mm Al
 
5.3.
ja izmanto volframa anodu un 60 µm
molibdēna filtru
≥ 0,37 mm Al
5.4.
ja izmanto volframa anodu un 50 µm rodija
filtru
≥ 0,51 mm Al
5.5.
ja izmanto rodija anodu un 25 µm rodija filtru
≥ 0,39 mm Al
 
5.6.
ja izmanto volframa anodu un 500 µm
alumīnija filtru
≥ 0,46 mm Al
6.
Gaisa kermas
2
 jauda
≥ 7,5 mGy/s
Mērījumi:
1) attālumā, kas attiecināts uz
fokusa−attēla uztvērēja attālumu no
izkliedētā starojuma brīvos
apstākļos;
2) pie augstsprieguma 28 kV un
~20 mAs
VII. Radioterapija
10
1.
Mehāniskās pārbaudes:
1.1.
gentrija rotācijas leņķa uzstādīšanas
precizitāte
± 1°
Mērījumi pie gentrija leņķiem 0°,
90°, 180°, 270°
1.2.
kolimācijas sistēmas rotācijas leņķa
uzstādīšanas precizitāte
± 1°
Mērījumi pie kolimācijas sistēmas
leņķiem 0°, 90°, 180°, 270°
1.3.
pacienta galda izocentriskās rotācijas leņķa
uzstādīšanas precizitāte
± 1°
Mērījumi pie galda leņķiem 0°, 90°,
270°
1.4.
pacienta galda virsmas rotācijas leņķa
uzstādīšanas precizitāte
± 1°
Mērījumi pie galda leņķa 0°
1.5.
izocentra nobīde, rotējot gentriju
2 mm (diametrs)
Mērījumi pie gentrija leņķiem 0°,
90°, 180°, 270°
1.6.
izocentra nobīde, rotējot kolimācijas
sistēmu
2 mm (diametrs)
Mērījumi pie kolimācijas sistēmas
leņķiem 0°, 90°, 180°, 270°
1.7.
izocentra nobīde, izocentriski rotējot galdu
2 mm (diametrs)
Mērījumi pie galda leņķiem 0°, 90°,
270°
1.8.
indikatora, kas norāda attālumu no avota
līdz virsmai, precizitāte
± 2 mm
Mērījumi izocentrā, kā arī pie
maksimālā un minimālā klīniskajā
praksē izmantojamā attāluma
1.9.
kūļa centrēšanas stiepļu krustpunkta
sakrišana ar izocentru, rotējot kolimācijas
sistēmu
2 mm (diametrs)
Mērījumi izocentra plaknē pie
kolimācijas sistēmas leņķiem 0°,
90°, 180°, 270°
1.10.
gaismas lauka izmēru ciparu indikācijas
precizitāte
± (2 mm vai 1 %)
Mērījumi izocentra plaknē katrai
gaismas lauka asij
1.11.
ārstniecības galda laterālas kustības
indikācijas precizitāte
± 2 mm
Mērījumi izocentra plaknē vismaz
pie trijām klīniskajā praksē
izmantojamām galda pozīcijām
1.12.
ārstniecības galda longitudinālas kustības
indikācijas precizitāte
± 2 mm
Mērījumi izocentra plaknē vismaz
pie trijām klīniskajā praksē
izmantojamām galda pozīcijām 
24
/
33
1.13.
ārstniecības galda (bez noslogojuma)
vertikālās kustības indikācijas precizitāte
± 2 mm
Mērījumi izocentrā, kā arī visā
klīniskajā praksē izmantojamo
augstumu diapazonā
1.14.
gaismas lauka sakritība ar jonizējošā
starojuma lauku
± 1 mm (mala < 10 cm)
± 1 % (mala ≥ 10 cm)
Mērījumi pie gaismas laukiem 5 x 5
cm
2
, 10 x 10 cm
2
, 20 x 20 cm
2
,
30 x 30 cm
2
, 20 x 10 cm
2
(asimetriskais lauks ar vienu lauka
malu caur izocentru, uzstādot to
katrai malai)
2.
Jonizējošā starojuma dozas kontrolsistēma:
2.1.
atkārtojamība
± 0,5 %
Mērījumi pie visām klīniskajā
praksē izmantojamām staru
enerģijām un dozas jaudas
režīmiem
2.2.
linearitāte
11
± 2 %, ja ≥ 5 MU,
± 5 %, ja 2−4 MU
Mērījumi pie 2 MU, 5 MU, 20 MU,
100 MU, 500 MU visām klīniskajā
praksē izmantojamām staru
enerģijām un dozas jaudas
režīmiem
2.3.
jonizējošā starojuma dozas stabilitāte
izocentrā, rotējot gentriju
± 2 %
Mērījumi pie gentrija leņķiem 0°,
90°, 180°, 270° visām klīniskajā
praksē izmantojamām staru
enerģijām un dozas jaudas
režīmiem
3.
Jonizējošā starojuma dozas novērtēšana interešu punktā ūdens fantomā uz centrālās ass:
3.1.
lineārā paātrinātāja fotonu režīms
± 2 %
Mērījumi visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām un
dozas jaudas režīmiem
3.2.
lineārā paātrinātāja elektronu režīms
± 2 %
Mērījumi visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām un
dozas jaudas režīmiem
3.3.
60
Co un 
137
Cs terapijas iekārtas
± 2 %
 
3.4.
tuva fokusa rentgena terapijas iekārtas
± 6 %
Mērījumi visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām
4.
Staru kūļa homogenitāte
12
 un simetrija
13
:
4.1.
lineāra paātrinātāja fotonu kūļa
homogenitāte
± 3 %
Mērījumi visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām un
dozas jaudas režīmiem ūdens
fantomā 10 cm dziļumā, laukiem −
10 x 10 cm² un 20 x 20 cm²
4.2.
lineāra paātrinātāja fotonu kūļa simetrija
± 2 %
Mērījumi visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām un
dozas jaudas režīmiem ūdens
fantomā 10 cm dziļumā, laukiem −
10 x 10 cm
2
 un 20 x 20 cm
2
4.3.
60
Co un 
137
Cs iekārtu kūļa simetrija
± 3 %
 
4.4.
tuva fokusa rentgeniekārtu kūļa simetrija
± 6 %
 
4.5.
lineāra paātrinātāja elektronu kūļa
homogenitāte
± 7 % (4 MeV),
± 5 % (> 4 MeV)
Mērījumi visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām un
dozas jaudas režīmiem ūdens
fantomā dozas maksimuma
dziļumā, laukiem 10 x 10 cm
2
 un
20 x 20 cm
2
4.6.
lineāra paātrinātāja elektronu kūļa simetrija
± 2 %
Mērījumi visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām un
dozas jaudas režīmiem ūdens
fantomā dozas maksimuma
dziļumā, laukiem 10 x 10 cm
2
 un
20 x 20 cm
2
5.
Kompensatori un ķīļi:
5.1.
kompensatoru un ķīļu transmisijas faktoru
± 2%
Mērījumi visām klīniskajā praksē
25
/
33
pastāvība
izmantojamām staru enerģijām.
Programmējamiem ķīļiem mērījumi
visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām un
dozas jaudas režīmiem
5.2.
dinamiskā ķīļa leņķa precizitāte
± 2°
Mērījumi visām klīniskajā praksē
izmantojamām staru enerģijām un
dozas jaudas režīmiem
6.
Portālās attēlošanas sistēma:
6.1.
portālās attēlošanas sistēmas
pozicionēšanas precizitāte
± 2 mm
Mērījumi izocentra plaknē
VIII. Kodolmedicīna
1.
Gamma kamera:
1.1.
attēlu homogenitāte lietojamā lauka robežās
< ±  5 %
Mērījumi: bez kolimatora,
punktveida zemas enerģijas
(piemēam, 
99m
Tc) avots, enerģijas
logs 15−20 %, skaitīšanas ātrums
10000−30000 imp./s, attēla matrica
vismaz 256 x 256 pikseļi
Ar zemas enerģijas augstas
izšķirtspējas kolimatoru, lapveida
avots ap 10 cm virs kolimatora,
enerģijas logs 15–20 %,
skaitīšanas ātrums 10000–
30000 imp./s, attēla matrica vismaz
256 x 256 pikseļi
1.2.
jutības stabilitāte
< 20 %
Tiek pārbaudīta jutības novirze no
jūtības bāzes vērtības, bet ne vairāk
kā ražotāja noteiktā spēja uztvert
gamma starojumu, ko emitē
radioaktīvs avots, impulsi/s/MBq.
Mērījumi: bez kolimatora,
punktveida zemas enerģijas
(piemēram, 
99m
Tc) avots, enerģijas
logs 15−20 %
1.3.
rotācijas centra novirze
< 2 mm (diametrs)
SPECT gamma kamerām
Ar zemas enerģijas augstas
izšķirtspējas kolimatoru, enerģijas
logs 15−20 %
2.
Vairāku detektoru gamma kameras:
2.1.
atšķirība (novirze) starp jebkuru detektoru
jutību
< 10 %
Bez kolimatora, punktveida zemas
enerģijas (piemēram, 
99m
Tc) avots,
enerģijas logs 15−20 %
2.2.
pretējo attēlu pikseļu nobīde
< puse no pikseļa
izmēra
Ar zemas enerģijas augstas
izšķirtspējas kolimatoru, punktveida
zemas enerģijas (piem., 
99m
Tc)
avots, enerģijas logs 15–20 %
3.
Izotopu devu kalibrators:
3.1.
devu linearitāte
< ±  5 %
Visā lietojamo aktivitāšu diapazonā,
nomērot aktivitāti katrā dekādē
3.2.
devu atkārtojamība
< ±  5 %
Visā lietojamo aktivitāšu diapazonā
3.3.
devas mērīšanas precizitāte gamma
starotājiem ar enerģiju virs 100 keV
< ±  5 %
Kalibrēšanai lieto avotus ar
vistuvāko enerģijas spektru
klīniskajā praksē izmantojamiem
radionuklīdiem
3.4.
devas mērīšanas precizitāte beta
starotājiem un zemas enerģijas gamma
starotājiem
< ±  10 %
Kalibrēšanai lieto avotus ar
vistuvāko enerģijas spektru
klīniskajā praksē izmantojamiem
radionuklīdiem
Piezīmes.
1
 Atbilstības kritērijs – vērtējot atbilstību kritērijam, ņem vērā iegūtās vērtības nenoteiktību, kurai jāatbilst ~95 %
varbūtības pārklājumam. 
26
/
33
varbūtības pārklājumam.
2
 Nodaļā minētie parametri un kritēriji ir attiecināmi uz vispārējas lietošanas diagnostiskās radiogrāfijas ierīcēm.
Speciālās diagnostiskās radiogrāfijas ierīču kritēriji aplūkoti šā pielikuma II un III nodaļā. Ja šajās nodaļās nav vajadzīgo
kritēriju, izmanto I nodaļā noteiktos kritērijus.
3 
Gaisa kerma (K) – ar jonizējošā starojuma dozu saistīts lielums, kas ir visu ar starojumu atbrīvotu lādēto daļiņu
sākotnējā kinētiskā enerģija vielā (dE
tr
) uz to masas vienību (dm):
K = dE
tr
/dm
Kermai ir absorbētās dozas mērvienība (J/kg) jeb speciālā mērvienība grejs (Gy).
Gaisa kermas linearitāte (L) – to nosaka pie dažādiem uzstādītajiem parametriem (strāva−laiks), un uzstādītie
parametri neatšķiras viens no otra vairāk kā divas reizes:
 , kur
 un 
 − vidējās vērtības izmērītajai gaisa kermai;
Q
1
 un 
Q
2
 − uzrādīto parametru reizinājumi (strāva−laiks, Q = I x t, kur 
I
1
 un 
I
2
 − uzrādītās rentgena lampas
anodstrāvas un t
1
 un t
2
− uzrādītie ekspozīcijas laiki);
4
 Gaisa kermas atkārtojamība – izmērīto vērtību standartnovirze, kas konstatēta vairākos mērījumos ar vienādiem
mērīšanas nosacījumiem:
 
, kur
N – mērījumu skaits;
X
i
 – i-tais mērījums pēc kārtas,
X
vid
 − vidējā mērījumu vērtība,
k – koeficients, ko lieto, lai atkārtojamība atbilstu apmēram 95 % varbūtības pārklājumam.
5
 PMMA – polimetilmetakrilāts.
6
 Precizitāte – izmērīto vērtību tuvums patiesajai vērtībai:
, kur
m – mērītā vērtība;
t − teorētiskā vērtība.
7
 Nodaļā ir formulētas papildu prasības rentgenoskopiskajiem izmeklējumiem. Ja šajā nodaļā nav vajadzīgo kritēriju,
izmanto šā pielikuma I nodaļā norādītos kritērijus.
8
 Panorāmas zobārstniecības radioloģiskai ierīcei un cefalometriskajai radioloģiskajai ierīcei IV nodaļas 
1.
, 
4. 
un 
5.
punktā
 minētajā gadījumā veic mērījumus pie attiecīgā ekspozīcijas laika, ko ierīce ļauj uzstādīt.
9
 H.V. (Haunsfilda vienība) – rentgenstarojuma blīvuma relatīvais rādītājs. Haunsfilda skalā tiek pieņemts, ka
destilēta ūdens lineārais starojuma vājināšanas koeficients normālos apstākļos ir 0 H.V., bet gaisam − 1000 H.V.
Materiāla X, kura lineārais vājināšanas koeficients ir µ
x
, relatīvo blīvumu H.V. vienībās aprēķina, izmantojot šādu
formulu: 
27
/
33
formulu:
10 Kritēriji paredzēti radioterapeitiskās ierīces klīniskajai izmantošanai, bet nav paredzēti brahiterapijas,
intraoperatīvajai, dinamiskajai, paliatīvajai un visa ķermeņa radioloģiskajai ierīcei, kā arī simulatoriem radioterapijā. Ja
šajā nodaļā nav vajadzīgo kritēriju, izmanto I nodaļā noteiktos kritērijus.
11
 Linearitāte − nosaka atkarību starp kontrolsistēmas monitora vienībām un jonizējošā starojuma dozām,
izmantojot šādu formulu:
, kur
 un 
− vidējās vērtības izmērītajai dozai;
M
1
 un 
M
2
 − uzrādītās monitoru vienību vērtības.
12
 Homogenitāte:
1. Fotoni
100 x D
max
/D
min
, kur
D
max
 − nosaka jebkurā maksimālajā punktā staru lauka robežās;
D
min
 − nosaka jebkurā minimālajā punktā homogēna (flattened area) staru lauka robežās. Staru lauku nosaka
šādi:
a) pie lauka: 5 ≤ staru lauka izmērs ≤ 10 staru lauka robežās. Staru lauka platums – 2 x 1 cm;
b) pie lauka: 10 ≤ staru lauka izmērs ≤ 30 staru lauka robežās. Staru lauka platums – 2 x (0,1 x staru lauka
platums);
c) pie lauka: staru lauka izmērs > 30 staru lauka robežās. Staru lauka platums – 2 x 3 cm.
2. Elektroni
Homogenitāti nosaka tāpat kā pie fotonu staru laukiem, kur Dmax un Dmin nosaka homogēna staru lauka robežās,
ko savukārt nosaka šādi:
a) 2 cm ≤ staru lauka platums ≤ 10 cm. Staru lauka platums – 2 x 1 cm;
b)10 cm ≤ staru lauka platums < 30 cm. 80 % no staru lauka platuma;
c) staru lauka platums ≥ 30 cm. Staru lauka platums – 2 x 3 cm.
13
 Staru kūļa simetrija:
1. Fotoni
Maksimālais dozas koeficients starp punktiem vienādā attālumā no centrālās ass homogēna staru lauka robežās
(homogēnu staru lauku nosaka tāpat kā pie homogenitātes).
100 x Max (punkts pa kreisi/punkts pa labi, punkts pa labi/punkts pa kreisi)
2. Elektroni
Nosaka tāpat kā pie fotonu staru laukiem, bet atšķiras homogēna staru lauka noteikšanas metode, un tas ir: 1 cm
staru lauka centra virzienā, atskaitot no 90 % izodozas.
3.tabula
Radioloģisko ierīču tehniskie parametri, to minimālie atbilstības kritēriji un mērījumu nosacījumi
28
/
33
funkciju testēšanas un atbilstības papildu novērtēšanā
Nr.p. k.
Tehniskie parametri
Atbilstības kritērijs
Mērījumu nosacījumi
I. Diagnostiskās radiogrāfijas ierīces
1
1.
Staru kūļa un gaismas kūļa sakritība:
1.1.
summāra novirze katrā galvenajā asī
≤  3 %
Ģeometriskie mērījumi,
izmantojot speciālo testa plati no
attāluma starp fokusu (starotāju)
un redzamā lauka centru (attēla
uztvērēju)
1.2.
summāra novirze abās galvenajās asīs
≤  4 %
1.3.
rentgenstaru lauka centra un attēla
uztvērēja centra sakrišana
≤  2 %
1.4.
rentgenstaru kūļa centra un gaismas
kūļa centra sakrišana
≤  1 %
1.5.
gaismas kūļa centra un režģī ievietotās
filmas centra sakrišana
≤  1 %
2.
Leņķis starp rentgenstaru kūļa asi un
attēla uztvērēja plakni
< 1,5°
Ģeometriskie mērījumi,
izmantojot speciālo testa plati,
novērtē novirzi no 90° leņķa
3.
Automātiskā kolimācija:
3.1.
kolimācijas precizitāte
neatkarīgi no attāluma starp
fokusu un attēla uztvērēju
apstarotais lauks atrodas
attēla uztvērēja robežās
 
3.2.
automātiskās kolimācijas režīmā
attālums starp staru kūļa un attēla
uztvērēja malām jebkurā virzienā
<
 2 %
Mērījumi no attāluma starp
fokusu un attēla uztvērēju.
Ģeometriskie mērījumi,
izmantojot speciālo testa plati
4.
Režģis:
4.1.
defekti attēlā
nav
Attēlu iegūst pie augstsprieguma
50 kV
4.2.
kustīgā režģa plātnītes attēlā
nav
Attēlu iegūst praksē visīsākajā
izmantojamā ekspozīcijas laikā
5.
Ekspozīcijas datu iestādīšanas
precizitāte rokas režīmā (gaisa kermas
2
precizitāte)
≤ ± 20 % no references
vērtības
Mērījumi tiešā jonizējošā
starojuma kūlī
6.
Ekspozīcijas dozas automātikas kontrole (var izmantot jebkuru no šādām metodēm):
6.1.
ja izmanto dozimetrisko metodi
≤ ± 20 % no references
vērtības
Mērījumi attēla uztvērēja plaknē
ar 25 mm Al vājinātāju
6.2.
ja izmanto rentgenfilmas metodi
≤ ± 30 % no references
vērtības
7.
Pacienta dozas mērītāja (dozas un
laukuma reizinājuma mērītājs)
precizitāte
≤ ± 25 %
Mērījumi vismaz ar šādām
augstsprieguma vērtībām − 50,
70, 90 un 110 kV. Ja nav
iespējams uzstādīt minētās
vērtības, izmanto tuvāko
iespējamo lielumu
II. Rentgenoskopijas iekārtas
3
1.
Gaisa kermas
2
 jauda rentgenattēla pastiprinātāja ieejas plaknē:
1.1.
vispārējas lietošanas rentgeniekārtām
< 1,0 µGy/s
Caurskates automātikas režīmā
1.2.
netiešās radiogrāfijas iekārtām
< 2,0 µGy/s
1.3.
kineradiogrāfijas iekārtām
< 0,2 µGy/kadrā
2.
Telpiskā izšķirtspēja:
2.1.
ar 15−18 cm rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 1,4 līniju pāri/mm
1) Redzamais attēls ir vismaz 2/3
no nominālā rentgenattēla
pastiprinātāja lauka
2) Telpiskās izšķirtspējas testa
objekts novietots maksimāli tuvu
rentgenattēla pastiprinātāja
ieejas plaknei
2.2.
ar 23−25 cm rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 1,0 līniju pāri/mm
2.3.
ar 30−35 cm rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 0,8 līniju pāri/mm
2.4.
netiešās radiogrāfijas iekārtām ar 25 cm
rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 2,0 līniju pāri/mm
2.5.
kineradiogrāfijas iekārtām ar 25 cm
rentgenattēla pastiprinātāju
≥ 1,6 līniju pāri/mm
III. Digitālās radiogrāfijas iekārtas (arī fosfora plašu sistēmām un digitāliem skeneriem)
1.
Kontrasta izšķirtspēja:
29
/
33
1.1.
tests, izmantojot dažāda optiska
blīvuma vara objektu (dinamiskā trepe)
Redzami mainīga biezuma
(optiska blīvuma) pakāpieni
Izmanto testa objektu ar šādiem
biezumiem: 0 mm, 0,3 mm, 0,65
mm, 1,0 mm, 1,4 mm, 1,85 mm
un 2,3 mm
1.2.
testa objekts ar zemu kontrastu no
alumīnija
Redzami vismaz 3 zema
kontrasta objekti
Izmanto testa objektu ar šādiem
biezumiem: 0,1 mm, 0,15 mm,
0,25 mm, 0,35 mm, 0,5 mm un
0,7 mm
2.
Telpiskā izšķirtspēja:
2.1.
ja gaisa kerma
2
 ir robežās no 5 līdz 10
µGy
≥ 2,8 līniju pāri/mm
Izšķirtspējas testa objekts
2.2.
ja gaisa kerma
2
 ir mazāka par 5 µGy
≥ 2,4 līniju pāri/mm
3.
Attēla ģeometriskie parametri:
3.1.
attēla redzamība pilnībā
ir
Vizuālā novērtēšana
3.2.
dubultkontūri (pseidokontūri)
nav
3.3.
attēla kļūdas
nav
3.4.
novirze katrā asī (horizontāli un vertikāli)
< 
± 3 % no fokusa–attēla
detektora attāluma
Ģeometriskie mērījumi,
izmantojot speciālo testa plati
4.
Attēla artefakti:
nav
Novērtē vizuāli
4.1.
skrāpējumi, izsmērēti attēli
nav
4.2.
fantomattēli
nav
4.3.
attēla ģeometriskie kropļojumi
nav
IV. Filmu attīstīšana 
4, 5
1.
Pamatne un aizplīvurojums
< 0,3 optiskā blīvuma vienībām
Optiskā blīvuma mērīšana ar
sensitodensitometru
2.
Novirze no jutīguma bāzes vērtības
< 0,2 optiskā blīvuma vienībām
Optiskā blīvuma mērīšana ar
sensitodensitometru
3.
Novirze no kontrasta indeksa bāzes
vērtības
< 0,2 optiskā blīvuma vienībām
Optiskā blīvuma mērīšana ar
sensitodensitometru
V. Datortomogrāfijas (DT) iekārtas
1.
Attēla parametri:
 
1.1.
attēla troksnis
≤ ± 10 % vai
≤ 0,2 H.V.
7
DT absorbcijas skaitļa standarta
deviācija ūdens vai audu
ekvivalenta fantoma apskates
zonas centrā vismaz 40 % no
testa objekta attēla lielā
apskates laukā attiecībā pret
bāzes vērtību
1.2.
vidējā DT−skaitļa novirze
≤ ± 4 H.V.
7
DT absorbcijas skaitļa (apskates
zonas centrā vismaz 10 % no
testa objekta attēla lielā
apskates laukā) novirze attiecībā
pret bāzes
1.3.
vienmērīgums
≤ ± 2 H.V.
7
Vidējā DT absorbcijas skaitļu
novirze perifērijā no DT
absorbcijas skaitļa centrā ūdens
vai audu ekvivalenta fantoma
vismaz 10 % no testa objekta
attēla lielā apskates laukā
attiecībā pret bāzes vērtību
2.
Telpiskā (augsta kontrasta) izšķirtspēja
≥ 0,5 līniju pāri/cm vai
≤ ± 15 % no bāzes vērtības
Mērījumi ar izšķirtspējas fantomu
3.
DT dozas indekss (vai dozas un garuma
reizinājums)
≤ ± 20 %
Jonizējošā starojuma dozas
mērījumi 16 cm un/vai 32 cm
PMMA
6
 fantoma rotācijas centrā
un perifērijā (1 cm attālumā no
virsmas) attiecībā pret bāzes
vērtību.
4.
Griezuma slāņa biezums:
4.1.
ja nominālais griezuma slāņa biezums
≥ 2 mm
≤ ± 1,0 mm
Vismaz ar minimālo, vidējo un
maksimālo uzstādīto griezuma
slāņa biezuma vērtību 
30
/
33
4.2.
ja nominālais griezuma slāņa biezums ir
robežās no 1 līdz 2 mm
≤ ± 50 %
slāņa biezuma vērtību
4.3.
ja nominālais griezuma slāņa biezums
≤ 1 mm
≤ ± 0,5 mm
5.
Pacienta galda pozicionēšana:
5.1.
pacienta galda garenvirziena
pozicionēšana
≤ ± 1,0 mm
Mērījumi ar pacienta ekvivalentu
70 kg
5.2.
pacienta galda atpakaļgaitas
pozicionēšana
≤ ± 1,0 mm
VI. Mamogrāfijas iekārtas
1.
Ekspozīcijas dozas kontrole (izmanto
vienu no divām šādām metodēm):
 
 
1.1.
ekspozīcijas datu iestādīšana rokas
režīmā
≤ ± 0,2 optiskā blīvuma
vienības no references vērtības
Ar 40 mm PMMA
6
 pie 28 kV
augstsprieguma
1.2.
ekspozīcijas datu iestādīšana rokas
režīmā, dozas atkārtojamība
(dozimetriskā metode)
≤ 5 %
Dozas mērījumi ar 40 mm
PMMA
6
 pie augstsprieguma 28
kV
1.3.
ekspozīcijas datu iestādīšana
ekspozīcijas dozas automātikas režīmā
≤ ± 0,2 optiskā blīvuma
vienības no references vērtības
Mērījumi pie augstsprieguma
28 kV ar dažādiem pacienta
ekvivalenta fantoma biezumiem –
20, 40 un 60 mm PMMA
6
1.4.
ekspozīcijas datu iestādīšana rokas
režīmā, dozas atkārtojamība
(dozimetriskā metode)
≤ 5 %
Dozas mērījumi ar 20, 40 un 60
mm PMMA
6
 pie augstsprieguma
28 kV
2.
Telpiskā (augsta kontrasta) izšķirtspēja
≤ 1 līniju pāru grupu no
references vērtības
Telpiskās izšķirtspējas fantoms
un 45 PMMA
6
3.
Starojuma lauka sakritība:
3.1.
starojuma lauks pacienta balsta
frontālajā pusē
≤ 5 mm ārpus pacienta balsta
Ģeometriskie mērījumi,
izmantojot divas dažāda izmēra
kasetes un rentgenstarojumu
absorbējošos materiālus.
(apstarošana tiek veikta AEK
(automātiskās ekspozīcijas
kontroles sistēma) režīmā)
3.2.
starojuma lauks pacienta balsta malās
≤ 2 % no FFA (attālums no
rentgenlampas fokusa līdz
filmas (attēla uztvērēja) plaknei
ārpus pacienta balsta
4.
Kompresijas spēks
130−200 N
Spiediena mērīšanas iekārta
5.
Kompresijas plāksnes sakritība:
 
 
5.1.
pieļaujama asimetriska noslodze
< 15 mm
Ģeometriskie mērījumi,
izmantojot porgumiju starp režģa
iekārtas virsmu un kompresijas
ierīci
5.2.
pieļaujama simetriska noslodze
< 5 mm
6.
Gaisa kermas
2
 jauda
≥ 7,5 mGy/s
Mērījumi:
1) attālumā, kas attiecināts uz
fokusa−attēla uztvērēja attālumu
no izkliedētā starojuma brīvos
apstākļos
2) pie augstsprieguma 28 kV
VII. Pastiprinātājekrāni un kasetes
4,5
1.
Ekrāna un kasešu stāvoklis un tīrība
nav artefaktu
Uz eksponētajām filmām
nevajadzētu būt artefaktiem
2.
Kasešu aptumšojums
uz neeksponētas filmas nav
redzamas melnas malas
Pārbauda, kaseti ar filmu no
abām pusēm apgaismojot pie
negatoskopa (katru pusi
10 minūtes) ar gaismu, kuras
spilgtums nav mazāks par
1000 cd/m
2
3.
Filmas un ekrāna kontakts
kasetei uz rentgenogrammas
nevajadzētu radīt vizuālus, no
optiskā blīvuma atšķirīgus vai
neasus laukus
Pārbauda, novietojot metāla tīklu
uz kasetes
4.
Vienas un tās pašas jutīguma klases
filmas un ekrāna kombināciju relatīvais
filmu nomelnojuma atšķirība
< 0,3 optiskā blīvuma vienībām
Pārbauda ar vienu un to pašu
jonizējošā starojuma dozu,
31
/
33
jutīgums ar identiskiem ekspozīcijas
nosacījumiem
augstspriegumu un filtrāciju
dažādām kasetēm
VIII. Medicīniskie attēlu apskates monitori
1.
Attēlu apskates apstākļu nemainīgums
≤ 1 cd/m² un ≤ ± 25 % no
bāzes vērtības
Mērījumi ar fotometru.
Monitora spilgtuma un to
viendabīguma mērīšana, fiksējot
telpas apgaismojuma izmaiņas
2.
Pelēkuma gradācija
≤ ± 25 % no bāzes vērtības
Mērījumi ar fotometru
3.
Maksimālais kontrasts
maksimālais spilgtums pret
minimālo spilgtumu ≥ 100
Mērījumi ar fotometru
4.
Vizuāla pārbaude:
4.1.
ierobežojošo līniju redzamība
ir
Videotesta attēls ar atbilstošiem
testa objektiem
4.2.
ierobežojošo līniju garuma vienādība
ir
4.3.
attēla redzamība
ir
4.4.
attēla robežu redzamība
ir
4.5.
attēla nobīdes vai rotācija
nav
4.6.
riņķa kropļojums
nav
4.7.
līniju atbilstība
ir
4.8.
līniju kropļošana
nav
4.9.
krāsu konverģence
nav
4.10.
tonējuma izmaiņu zonas
nav
4.11.
bojātie pikseļi
nav
4.12.
atstarotais attēls
nav
4.13.
gaišie un tumšie plankumi
nav
4.14.
redzamas baltas diagonālas līnijas
nav
4.15.
mirgošana
nav
4.16.
horizontāla/vertikāla attēla kustība
nav
4.17.
gadījuma rakstura kropļojumi
nav
4.18.
kustības attēlā
nav
5.
Vizuāla izšķirtspējas pārbaude
līniju pāri/mm redzamība
Video testa attēls ar atbilstošiem
izšķirtspējas objektiem
6.
Spilgtuma izmaiņas monitorā:
6.1.
LCD monitoram
≤ ± 15 %
Spilgtuma neviendabīgums starp
ekrāna malām un centru.
Mērījumi ar fotometru
6.2.
CRT monitoram
≤  ± 30 %
 
IX. Radioloģiskā attēla apskate
1.
Negatoskopa gaismas spilgtums
≥   1700 cd/m
2
Mērījumi ar fotometru
3.
Mamogrāfijas attēlu apskatei lietoto
negatoskopu gaismas spilgtums
≥   3000 cd/m
2
Mērījumi ar fotometru
4.
Gaismas neviendabīgums
< 30 %
Mērījumi ar fotometru. Gaismas
spilgtuma neviendabīgums starp
malām un centru
5.
Telpas apgaismojums
< 50 l x 1 m attālumā no
negatoskopa
Mērījumi ar fotometru
Piezīmes.
1
 Nodaļā minētie parametri un kritēriji ir attiecināmi uz vispārējas lietošanas diagnostiskās radioloģijas ierīcēm.
Speciālās diagnostiskās radioloģijas ierīču kritēriji aplūkoti šā pielikuma II un III nodaļā. Ja šajās nodaļās nav vajadzīgo
kritēriju, izmanto I nodaļā noteiktos kritērijus.
2 
Gaisa kerma (K) – ar jonizējošā starojuma dozu saistīts lielums, kas ir visu ar starojumu atbrīvotu lādēto daļiņu
sākotnējā kinētiskā enerģija vielā (dE
tr
) uz to masas vienību (dm):
K = dE
tr
/dm
Kermai ir absorbētās dozas mērvienība (J/kg) jeb speciālā mērvienība grejs (Gy).
32
/
33
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
3
 Nodaļā ir formulētas papildu prasības rentgenoskopiskajiem izmeklējumiem. Ja šajā nodaļā nav vajadzīgo kritēriju,
izmanto šā pielikuma I nodaļā norādītos kritērijus.
4
 Nodaļā minētās prasības neattiecas uz zobārstniecības rentgeniekārtām.
5
 Nodaļā minētie kritēriji paredzēti kvalitatīvu rentgenattēlu iegūšanai uz atbilstošas kvalitātes fotomateriāliem.
6
 PMMA – polimetilmetakrilāts.
7
 H.V. (Haunsfilda vienība) – rentgenstarojuma blīvuma relatīvais rādītājs. Haunsfilda skalā tiek pieņemts, ka
destilēta ūdens lineārais starojuma vājināšanas koeficients normālos apstākļos ir 0 H.V., bet gaisam – 1000 H.V.
Materiāla X, kura lineārais vājināšanas koeficients ir µ
x
, relatīvo blīvumu H.V. vienībās aprēķina, izmantojot šādu
formulu:
Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Romāns Naudiņš
Nr.
p. k.
Radionuklīds
Pieļaujamā kopējā radioaktivitāte gada laikā (MBq)
1.
67Ga
56
2.
99mTc
5
3.
111In
10,4
4.
123I
0,5
5.
131I
0,01
6.
201Tl
1,2
Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Romāns Naudiņš
4.pielikums 
Ministru kabineta 
2014.gada 19.augusta noteikumiem Nr.482
Pieļaujamā kopējā radioaktivitāte mātes pienā, ko gada laikā uzņem bērns
33
/
33