Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 66,
28.04.1995.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 11, 08.06.1995.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
12.04.1995.
Stājas spēkā: 
12.05.1995.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2015. - 19.11.2019.
Grozījumi:
01.10.1997. likums / LV, 274/276, 21.10.1997. / Stājas spēkā 04.11.1997.
29.10.1998. likums / LV, 331/332, 04.11.1998. / Stājas spēkā 18.11.1998.
17.02.2000. likums / LV, 73/75, 03.03.2000. / Stājas spēkā 17.03.2000.
18.10.2001. likums / LV, 159, 06.11.2001. / Stājas spēkā 20.11.2001.
19.06.2003. likums / LV, 103, 10.07.2003. / Stājas spēkā 24.07.2003.
30.10.2003. likums / LV, 159, 12.11.2003. / Stājas spēkā 01.01.2004.
30.09.2004. likums / LV, 162, 13.10.2004. / Stājas spēkā 27.10.2004.
26.05.2005. likums / LV, 92, 10.06.2005. / Stājas spēkā 24.06.2005.
09.10.2008. likums / LV, 168, 29.10.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
01.12.2009. likums / LV, 196, 15.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
16.06.2010. likums / LV, 105, 06.07.2010. / Stājas spēkā 20.07.2010.
16.12.2010. likums / LV, 205, 29.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
29.05.2014. likums / LV, 114, 12.06.2014. / Stājas spēkā 26.06.2014.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Zvejniecības likums
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1. pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
zivis 
— visu sugu zivis, šā likuma izpratnē — arī vēži un citi ūdens bezmugurkaulnieki, kā arī nēģi;
2) 
ūdensaugi 
— ūdens bioloģisko resursu daļa, kura ir tieši saistīta ar zivju barības resursiem, zivju dabīgo
nārstu un ūdens dabiskās attīrīšanās procesu. Šajā likumā uz ūdensaugiem attiecinātas tādas pašas normas
kā uz zivīm;
3)
 zivju resursi
 — visas zivis, kuras sastopamas Latvijas Republikas iekšējos ūdeņos un teritoriālajos jūras
ūdeņos, kā arī visas zivis Latvijas Republikas ekonomiskās zonas ūdeņos, kur Latvijas Republikai ir suverēnas
tiesības tās iegūt, izmantot, pētīt, saglabāt un pavairot. Šādas tiesības Latvijas Republikai citu Eiropas
Savienības dalībvalstu ūdeņos, trešo valstu ūdeņos un starptautiskajos ūdeņos nosaka Eiropas Savienības
tiesību akti un Latvijas Republikas noslēgtie starptautiskie līgumi;
4) 
zveja
 — darbība nolūkā iegūt zivis, izmantojot zvejas rīkus un paņēmienus;
5)
 zvejnieks 
— fiziskā persona, kas tieši veic zveju, tas ir, rīkojas ar zvejas rīkiem, vai juridiskā persona, kuras
vārdā un uzdevumā tiek veikta zveja;
1
/
18
6) 
tauvas josla
 — sauszemes josla gar ūdeņu krastu, kas paredzēta ar zveju vai kuģošanu saistītām darbībām
un kājāmgājējiem;
7) 
makšķerēšana, vēžošana un zemūdens medības
 — zvejas tiesību izmantošanu regulējošos normatīvajos
aktos noteiktajā kārtībā fiziskajai personai paredzēto makšķerēšanas, vēžošanas vai zemūdens medību tiesību
izmantošana atpūtas, sporta vai citā nolūkā zivju vai vēžu ieguvei savam patēriņam ar attiecīgajos normatīvajos
aktos noteiktajiem rīkiem bez tiesībām iegūtās zivis vai vēžus piedāvāt tirgū, pārdot vai nodot citām personām
labuma gūšanai;
8) 
rūpnieciskā zveja
 — darbība nolūkā iegūt zivis, izmantojot rūpnieciskus zvejas rīkus;
9) 
komerciālā zveja
 — zvejas tiesību izmantošanu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā
komersantam noteikto zvejas tiesību izmantošana nolūkā iegūt, piedāvāt tirgū vai pārdot zivis, lai gūtu peļņu,
izmantojot zvejniecību regulējošos normatīvajos aktos noteikto zvejas limitu (rūpnieciskās zvejas rīku skaitu,
veidu, nozvejas apjomu);
10) 
pašpatēriņa zveja
 — zvejas tiesību izmantošanu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā
fiziskajai personai noteikto zvejas tiesību izmantošana nolūkā iegūt zivis savam patēriņam bez tiesībām tās
piedāvāt tirgū, pārdot vai nodot citām personām labuma gūšanai, izmantojot zvejniecību regulējošos
normatīvajos aktos noteikto ierobežota apjoma zvejas limitu (rūpnieciskās zvejas rīku skaitu, veidu, nozvejas
apjomu).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.2003.
, 
30.09.2004.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
2.pants. Likuma mērķis un darbības joma
(1) Šā likuma mērķis ir tāda Latvijas Republikas iekšējo ūdeņu, teritoriālo jūras ūdeņu (turpmāk — teritoriālie ūdeņi)
un ekonomiskās zonas ūdeņu apsaimniekošana, kas, ievērojot bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas
nepieciešamību, nodrošina zivju resursu ilgtspējīgu izmantošanu, aizsardzību, pavairošanu un pētīšanu valsts
zivsaimniecības nozares ilgtermiņa attīstībai.
(2) Šis likums regulē Latvijas Republikas iekšējo ūdeņu, teritoriālo ūdeņu un ekonomiskās zonas ūdeņu zivju
resursu iegūšanu, izmantošanu, pētīšanu, saglabāšanu, pavairošanu un uzraudzīšanu.
(3) Zivju resursu iegūšanu citu Eiropas Savienības dalībvalstu ūdeņos un starptautiskajos ūdeņos, kuros Latvijas
Republikai ir iedalīta nozvejas kvota, vai trešo valstu ūdeņos, ar kurām Latvijai ir noslēgti nolīgumi zivsaimniecības
jomā, regulē attiecīgie Eiropas Savienības tiesību akti un Latvijas Republikas noslēgtie starptautiskie līgumi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.02.2000.
, 
30.09.2004.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
3. pants. Zivju resursu pārvaldīšana
(1) Zivju resursus Latvijas Republikas iekšējos ūdeņos un teritoriālajos ūdeņos pārvalda valsts.
(2) Zivju resursus pārvalda, pamatojoties uz to pētniecību, ekspertu novērtējumu un zinātniski pamatotām
rekomendācijām.
(
18.10.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.09.2004.
, 
26.05.2005.
, 
09.10.2008.
 un 
29.05.2014
.
likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
4. pants. Zivju resursu izmantošana
(1) Zivju resursus Latvijas Republikas iekšējos ūdeņos izmanto saskaņā ar Latvijas normatīvajiem aktiem.
Teritoriālajos ūdeņos, ekonomiskās zonas ūdeņos un ūdeņos, kurus šķērso valsts robeža, zivju resursus izmanto
saskaņā ar Latvijas normatīvajiem aktiem, Eiropas Savienības tiesību aktiem un Latvijas Republikas noslēgtajiem
starptautiskajiem līgumiem.
(2) Īpašuma tiesības uz zivīm, kas iegūtas, izmantojot zivju resursus, nosakāmas saskaņā ar 
Civillikumu
, kā arī
ievērojot Eiropas Savienības tiesību aktos Eiropas Savienības dalībvalstīm noteiktās zvejas tiesības.
(3) Ja zivis izaudzētas un iegūtas specializētās zivkopības un mākslīgās pavairošanas rezultātā, tai skaitā
mākslīgai zivju pavairošanai pielāgotos privātajos ezeros, kuros zvejas tiesības nepieder valstij, tad šīs zivis pieder
attiecīgajām juridiskajām vai fiziskajām personām.
2
/
18
(
30.09.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
II nodaļa 
Zivju resursu un zvejas pārvaldīšana
(Nodaļas nosaukums 
18.10.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.11.2001.
)
5. pants. 
Valsts un pašvaldības institūciju funkcijas zivju resursu pārvaldīšanā
(1) Zemkopības ministrija nosaka zivsaimniecības nozares politiku zivju resursu pārvaldīšanas jomā, nodrošina
nozares tiesību aktu izstrādi un pārrauga Latvijas Republikas iekšējo ūdeņu, teritoriālo ūdeņu un ekonomiskās zonas
ūdeņu zivju resursu ilgtspējīgu izmantošanu un Eiropas Savienības kopējās zivsaimniecības politikas ieviešanu.
(2) Zivju resursu uzskaiti, novērtēšanu, zinātniski pamatotu rekomendāciju izstrādi un zivsaimniecisko ekspertīzi
pēc valsts, pašvaldības vai juridisko un fizisko personu pasūtījuma veic valsts zinātniskais institūts "Pārtikas drošības,
dzīvnieku veselības un vides zinātniskais institūts "BIOR"" (turpmāk — institūts) vai citas juridiskās personas, kuru
statūtos ir paredzēts šāds darbības virziens un kuru pētījumu rezultātus un atzinumus izvērtē institūts. Prasības
zinātniski pamatotu rekomendāciju saturam nosakāmas attiecīgos zvejas tiesību izmantošanu un zivju resursu
pārvaldību regulējošos normatīvajos aktos.
(3) Zemkopības ministrija zvejniecību regulējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā organizē valstij piederošo
zvejas tiesību izmantošanu teritoriālajos ūdeņos, ekonomiskās zonas ūdeņos, kā arī savas kompetences ietvaros citu
Eiropas Savienības dalībvalstu ūdeņos un starptautiskajos ūdeņos, kuros Latvijas Republikai ir iedalīta nozvejas kvota,
vai trešo valstu ūdeņos, ar kurām Eiropas Kopienai ir noslēgti nolīgumi zivsaimniecības jomā.
(4) Pašvaldība zvejniecību regulējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā organizē valstij piederošo zvejas tiesību
izmantošanu un pārzina privāto zvejas tiesību izmantošanu ūdeņos, kas atrodas pašvaldības administratīvajā teritorijā
vai piekļaujas tai. Zvejas tiesību izmantošana iekšējos ūdeņos, kas atrodas vairāku pašvaldību administratīvajās
teritorijās vai robežojas ar tām, veicama saskaņā ar šo pašvaldību vienošanos.
(5) Lai attīstītu zivju resursu pārvaldīšanā iesaistīto valsts institūciju, pašvaldību un ieinteresēto nevalstisko
organizāciju sadarbību, nodrošinātu konsultēšanās iespējas un tādējādi dotu ieguldījumu un uzlabotu Latvijas
Republikas iekšējo un jūras piekrastes ūdeņu resursu ilgtspējīgu izmantošanu, tiek izveidota Latvijas iekšējo un jūras
piekrastes ūdeņu resursu ilgtspējīgas izmantošanas un pārvaldības konsultatīvā padome. Šīs padomes nolikumu
apstiprina Ministru kabinets.
(
09.10.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
, 
16.06.2010.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas
stājas spēkā 
26.06.2014.
)
6. pants. Zvejas tiesības
(1) Latvijas Republikas ūdeņi zvejas tiesību jomā tiek iedalīti šādi:
1) publiskie ūdeņi (
Civillikuma
 
1.pielikums
), kuri ir valsts īpašumā un kuros zvejas tiesības pieder valstij,
izņemot šā panta ceturtajā daļā noteiktās zvejas tiesības publiskajās upēs;
2) ūdeņi, kuros zvejas tiesības pieder valstij (
Civillikuma
 
2. 
un 
3.pielikums
), ieskaitot tos ūdeņus, uz kuriem
neattiecas 
Civillikuma
 
1.
, 
2. 
un 
3.pielikums
, bet kuri nav arī privātā īpašumā;
3) privātie ūdeņi, uz kuriem neattiecas 
Civillikuma
 
2. 
un 
3.pielikums
 un kuros zvejas tiesības pieder ūdeņu
īpašniekam un tiek izmantotas saskaņā ar spēkā esošajiem normatīvajiem aktiem.
(2) Zvejas tiesības Latvijas Republikas ekonomiskās zonas ūdeņos, kā arī citu Eiropas Savienības dalībvalstu
ūdeņos, trešo valstu ūdeņos un starptautiskajos ūdeņos, kuros atbilstoši starptautisko zvejniecības organizāciju
lēmumiem vai saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem un starptautiskajiem līgumiem Latvijas Republikai ir
iedalīta nozvejas kvota, iedalīto kvotu apjomā pieder Latvijas Republikai. Citu Eiropas Savienības dalībvalstu zvejas
tiesības Latvijas Republikas ekonomiskās zonas ūdeņos tiek noteiktas attiecīgajos Eiropas Savienības tiesību aktos.
(3) Latvijas Republikas teritoriālajos ūdeņos zvejas tiesības pieder Latvijas Republikai, un tās tiek izmantotas
saskaņā ar spēkā esošajiem normatīvajiem aktiem.
3
/
18
(4) Zvejas tiesības publiskajās upēs pieder katram piekrastes zemes īpašniekam gar viņa īpašuma robežu tajā
ūdeņu daļā, kas viņa zemei ir tuvāka nekā cita īpašnieka zemei, un tās tiek izmantotas saskaņā ar spēkā esošajiem
normatīvajiem aktiem.
(5) Zvejas tiesības privātajos ūdeņos (izņemot 
Civillikuma
 
2. 
un 
3.pielikumā
 minētos) pieder ūdeņu īpašniekam, un
tās tiek izmantotas saskaņā ar spēkā esošajiem normatīvajiem aktiem.
(6) Šajā pantā minētās rūpnieciskās zvejas tiesības var izmantot, ja attiecīgajos ūdeņos vai to daļā ir brīvi nozvejas
limiti vai zvejas rīku limita daļa rūpnieciskajai zvejai, kā arī brīvas rūpnieciskās zvejas vietas.
(7) Makšķerēšanas, vēžošanas un zemūdens medību tiesības izmantojamas saskaņā ar šā likuma 
10.pantu
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.02.2000.
, 
30.09.2004.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
7. pants. Zvejas tiesību nodošana
(1) 
(Izslēgta ar 
09.10.2008
. likumu.)
(2) Valsts un pašvaldības institūcijas valstij piederošās zvejas tiesības zvejniecību regulējošos normatīvajos aktos
noteiktajā kārtībā var nodot (iznomāt) tādām personām, kuras veic pašpatēriņa zveju vai kuras saņēmušas speciālo
atļauju (licenci) komercdarbībai attiecīgajos ūdeņos. Ministru kabinets izdod noteikumus par kārtību, kādā
izsniedzamas speciālās atļaujas (licences) komercdarbībai zvejniecībā, kā arī par speciālās atļaujas (licences)
izsniegšanu maksājamās valsts nodevas apmēru un maksāšanas kārtību.
(3) Privāto ūdeņu īpašnieks savas zvejas tiesības var nodot citām juridiskajām un fiziskajām personām,
pamatojoties uz attiecīgu pilnvarojumu vai nomas līgumu.
(4) Pašvaldība, kuras administratīvajā teritorijā atrodas attiecīgā ūdenstilpe, izdod saistošos noteikumus, kuros
paredz ūdenstilpes ekspluatācijas noteikumus, kas ir ūdenstilpes nomas līguma neatņemama sastāvdaļa, atspoguļo
visus ar zveju, makšķerēšanu, vēžošanu, zemūdens medībām un citu saimniecisko darbību, kā arī ar vides un zivju
resursu aizsardzību un atjaunošanu saistītos jautājumus. Zvejas tiesības komerczvejai un pašpatēriņa zvejai
ūdenstilpēs var iznomāt atsevišķi vai ietvert ūdenstilpes nomas līgumā, ja ūdenstilpes noma paredz attiecīgā veida
zveju. Iznomājot publiskās upes (upju posmus) un publiskos ezerus, paredz makšķerēšanas iespēju nodrošināšanu.
(5) Ūdenstilpju nomas un zvejas tiesību nomas un izmantošanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(6) Iznomājot zvejas tiesības, priekšroka ir tai komercsabiedrībai vai individuālajam komersantam, kas darbojas
attiecīgās pašvaldības teritorijā, ir saistīts ar komerciālo zveju vai nodarbojas ar zivju resursu atražošanu un
pavairošanu, pildījis iepriekš noslēgtā līguma nosacījumus un ievērojis zveju regulējošos noteikumus. Attiecīgā
pašvaldība ir tiesīga daļu no zvejas tiesībām iznomāt pašpatēriņa zvejai fiziskajām personām, kuru deklarētā
dzīvesvieta vai kurām piederošais nekustamais īpašums atrodas šīs pašvaldības administratīvajā teritorijā, ievērojot
nosacījumu, ka publiskajos ūdeņos, kas norādīti 
Civillikuma
 
1.pielikumā
, šai zvejai var iedalīt tikai zivju murdu limitu.
(7) Iznomātās zvejas tiesības nedrīkst nodot tālāk citām juridiskajām un fiziskajām personām.
(8) Zvejas tiesību nomas parauglīgumu apstiprina Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.10.1997.
, 
18.10.2001.
, 
30.09.2004.
, 
26.05.2005.
, 
09.10.2008.
, 
16.06.2010.
 un
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
 Sestās daļas otrajais teikums ar kuru noteikts, ka zvejas tiesību
iznomāšanai pašpatēriņa zvejai publiskajos ūdeņos, kas norādīti 
Civillikuma
 
1.pielikumā
, attiecīgā pašvaldība ir
tiesīga iedalīt tikai murdu limitu, piemērojams ar 01.01.2015. Sk. Pārejas noteikumu 23.punktu)
8. pants. Iznomāto zvejas tiesību izmantošanas pārtraukšana
(1) Iznomāto zvejas tiesību izmantošanu var pārtraukt, ja:
1) zvejas tiesību nomnieks nepilda līguma noteikumus;
2) zvejas tiesību nomnieks pārkāpj spēkā esošos zveju regulējošos normatīvos aktus;
3) zvejas tiesību nomnieks pārkāpj šā likuma 
7.panta
 septītās daļas noteikumus;
4
/
18
4) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas atzinums vai institūta rekomendācijas paredz zvejas
tiesību izmantošanas pārtraukšanu.
(2) Ja iznomātājs un nomnieks nevar vienoties par nomas līguma pārtraukšanas nosacījumiem, zvejas tiesību
izmantošana šā panta pirmās daļas 1. un 2.punktā minētajos gadījumos tiek pārtraukta, pamatojoties uz tiesas
spriedumu.
(3) Zvejas tiesību izmantošana šā panta pirmās daļas 3. un 4.punktā minētajos gadījumos tiek pārtraukta ar
Zemkopības ministrijas vai attiecīgās pašvaldības vienpusēju lēmumu pēc Vides aizsardzības un reģionālās attīstības
ministrijas, Valsts vides dienesta ierosinājuma, un šis lēmums stājas spēkā Administratīvā procesa likumā noteiktajā
kārtībā. Iesniegums vai pieteikums par lēmuma apstrīdēšanu vai pārsūdzēšanu neaptur tā darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.10.1997.
, 
17.02.2000.
, 
19.06.2003.
, 
30.09.2004.
, 
26.05.2005.
, 
09.10.2008.
,
01.12.2009.
 un 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
9. pants. Tauvas josla
(1) Ar zvejas tiesību izmantošanu vai kuģošanu un citām ar to saistītām darbībām gar ūdeņu krastiem ir nosakāma
tauvas josla. Tauvas josla nav jānosaka, ja privātie ūdeņi visā to platībā un tiem piegulošās sauszemes daļa pieder
vienam un tam pašam īpašniekam un zvejas tiesības šajos ūdeņos nepieder valstij.
(2) Tauvas josla gar jūras piekrasti ir norobežojama ar speciālām zīmēm, zemes īpašumu plānos tā apzīmējama kā
lietošanas tiesību ierobežojums.
(3) Gar upēm un ezeriem tauvas josla nav jānorobežo ar speciālām zīmēm; zemes īpašumu plānos tā apzīmējama
kā lietošanas tiesību ierobežojums.
(4) Tauvas josla gar mākslīgi izbūvētiem kanāliem, hidrotehniskām būvēm un citām būvēm uz ūdens (mākslīgi
izbūvēta tauvas josla) nosakāma saskaņā ar šo būvju plāniem. To uztur un apsaimnieko attiecīgie īpašnieki (lietotāji).
(5) Piekrastes zemes īpašniekiem ir tiesības lietot tauvas joslu, ciktāl šīs tiesības neierobežo šis likums, citi likumi
un normatīvie akti.
(6) Tauvas joslas bezmaksas lietošana bez iepriekšējas saskaņošanas ar zemes īpašnieku ir paredzēta:
1) kājāmgājējiem;
2) zivju resursu un ūdeņu uzraudzībai un izpētei;
3) robežapsardzībai;
4) vides aizsardzības, ugunsdrošības un glābšanas pasākumu veikšanai.
(7) Pēc saskaņošanas ar zemes īpašnieku tauvas joslā ir atļauta:
1) laivu un kuģu piestāšana (izņemot zvejas uzraudzības dienesta laivas un kuģus, ja tie izmantoti, pildot
dienesta pienākumus), to izkraušana un pagaidu uzglabāšana;
2) laivu un kuģu pārziemošana, būve un remonts;
3) zvejnieku apmetņu ierīkošana, atpūta, zvejas rīku žāvēšana un citas ar zveju saistītas darbības;
4) ūdenstūristu apmetņu ierīkošana.
(8) Šā panta sestajā un septītajā daļā minētās darbības drīkst veikt, ievērojot vides aizsardzības normas, bet pie
robežas ūdenstilpēm — arī valsts robežas režīma prasības. Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes tauvas joslā
laivu un kuģu pārziemošana, būve un remonts, kā arī zvejnieku un ūdenstūristu apmetņu ierīkošana atļauta, ja tas nav
pretrunā ar vietējās pašvaldības teritorijas plānojumu.
(9) Dabiskās tauvas joslas platums ir:
1) gar privāto ūdeņu krastiem — 4 metri;
5
/
18
2) gar pārējo ūdeņu krastiem — 10 metru;
3) gar jūras piekrasti — 20 metru.
(10) Zemkopības ministrija tauvas joslas platumu zvejas vajadzībām un Satiksmes ministrijas Jūrniecības
departaments — kuģošanas vajadzībām var noteikt arī šaurāku vai platāku, tomēr tas nedrīkst pārsniegt 40 metrus.
(11) Mākslīgi izbūvētās tauvas joslas platums tiek noteikts attiecīgās būves plānā.
(12) Tauvas joslas platums tiek skaitīts:
1) gar upju un ezeru lēzeniem krastiem — no normālās ūdenslīnijas;
2) gar upju un ezeru kraujiem krastiem — no krasta nogāžu augšmalas, turklāt tauvas joslas platumā ietilpst arī
zeme no ūdenslīmeņa līdz krasta nogāzei un pati nogāze;
3) jūras piekrastē — no tās vietas, kuru sasniedz jūras augstākās bangas.
(13) Piekrastes pilsētās vai biezi apdzīvotās vietās zvejas tiesību izmantošanai un kuģošanai (ja tāda tur atļauta)
tauvas joslu lieto, ievērojot tādus pašus noteikumus kā neapdzīvotās vietās, bet, ja krastmalas apbūvētas ar ēkām tādā
mērā, ka nav iespējams izmantot visu šā panta devītajā daļā noteikto platumu, gar ūdeņu krastu atstājama tik plata
tauvas josla, lai nodrošinātu ērtu braukšanu pa krastu, ja nepieciešams, izvērtējot atsevišķi katru konkrēto apbūvi.
(14) Atsevišķos gadījumos, kad pilsētās vai biezi apdzīvotās vietās izbūvē mākslīgās piekrastes, attiecīgo
pašvaldību uzdevums ir ierīkot zvejas tiesību izmantošanas (ja tāda tur atļauta) un kuģošanas (ja tāda tur atļauta)
vajadzībām ērti pieejamās vietās un piebraucamo ceļu tuvumā tauvas joslas vietā piemērota garuma un platuma
piestātnes un uzturēt tās labā stāvoklī un lietošanai derīgas.
(15) Ja dabiski mainās ūdenslīnija, atbilstoši jaunajai ūdenslīnijai mainās arī tauvas josla. Gadījumos, kad upes
gultni groza ar mākslīgiem regulēšanas darbiem, ja nepieciešams, zemes gabali jaunām gultnēm un tauvas joslai
atsavināmi uz vispārēja pamata saskaņā ar nekustamās mantas piespiedu atsavināšanas normām.
(16) Šā panta noteikumi neattiecas uz ostas teritoriju, kuras robežas noteiktas saskaņā ar "Likuma par ostām"
3.pantu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.10.1997.
, 
17.02.2000.
, 
18.10.2001.
, 
19.06.2003.
, 
30.09.2004.
, 
09.10.2008.
,
01.12.2009.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
III nodaļa 
Zveja
10.pants. Makšķerēšana, vēžošana un zemūdens medības
(1) Fiziskā persona, ievērojot makšķerēšanu un vēžošanu regulējošos noteikumus, ir tiesīga tai noteiktās
makšķerēšanas vai vēžošanas tiesības izmantot visos Latvijas Republikas ūdeņos, ja tajos kāds no minētajiem zivju
vai vēžu ieguves veidiem nav aizliegts, izņemot ezerus, kuri ir privātā īpašumā un kuros zvejas tiesības nepieder valstij.
(2) Fiziskā persona, ievērojot zemūdens medības regulējošos noteikumus, ir tiesīga tai noteiktās zemūdens
medību tiesības izmantot Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņos, privātajos ezeros, kur tas tiek atļauts
atbilstoši šā panta trešās daļas nosacījumiem, kā arī tādos ūdeņos, kuros saskaņā ar šā panta ceturtajā un piektajā
daļā noteikto ir ieviestas licencētās zemūdens medības. Ministru kabinets, izdodot šā likuma 
13.panta
 pirmās daļas
3.punktā minētos noteikumus, ir tiesīgs noteikt arī citus, šajā panta daļā neminētus ūdeņus, kuros ir atļautas
zemūdens medības.
(3) Īpašnieks, kam pieder privāts ezers, kurā zvejas tiesības nepieder valstij, izvieto pie ezera attiecīgu
privātīpašuma norādi, un makšķerēšana, vēžošana un zemūdens medības tajā atbilstoši 
makšķerēšanas, vēžošanas
un zemūdens medību noteikumi
em vai šā panta ceturtajā daļā minētajā gadījumā atbilstoši licencētās 
makšķerēšanas,
vēžošanas un zemūdens medību noteikumi
em var notikt tikai ar īpašnieka atļauju.
6
/
18
(4) Ja makšķerēšanai, vēžošanai vai zemūdens medībām konkrētos ūdeņos vai to daļā attiecībā uz vērtīgu zivju un
vēžu sugām pastāvīgi vai uz laiku tiek noteikts ieguves apjoma vai ieguves rīku limits vai zivju un vēžu ieguves kārtība,
kas atšķiras no 
makšķerēšanas, vēžošanas un zemūdens medību noteikumos
 paredzētās kārtības, makšķerēšanas,
vēžošanas un zemūdens medību tiesības tajos var izmantot tikai ar īpašām atļaujām (licencēm), ievērojot konkrētajai
ūdenstilpei saskaņā ar normatīvajiem aktiem par licencēto makšķerēšanu, licencēto vēžošanu un licencētajām
zemūdens medībām izstrādāto licencētās makšķerēšanas, vēžošanas vai zemūdens medību nolikuma noteikumus.
(5) Pašvaldība izdod saistošos noteikumus par licencēto makšķerēšanu, licencēto vēžošanu vai licencētajām
zemūdens medībām tās administratīvajā teritorijā esošajos ūdeņos, ja saskaņā ar normatīvajiem aktiem par licencēto
makšķerēšanu, licencēto vēžošanu un licencētajām zemūdens medībām šajos ūdeņos paredzēta makšķerēšanas,
vēžošanas vai zemūdens medību tiesību izmantošana ar īpašām atļaujām (licencēm).
(6) Šā panta noteikumus nepiemēro zivju un vēžu ieguvei ūdeņos, kas tiek izmantoti tikai specializētai zivkopībai un
mākslīgai zivju pavairošanai, tai skaitā mākslīgai zivju pavairošanai pielāgotiem privātajiem ezeriem, kuros zvejas
tiesības nepieder valstij.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
11. pants. Rūpnieciskā zveja
(1) Tiesības nodarboties ar rūpniecisko zveju Latvijas Republikas ūdeņos (ja rūpnieciskā zveja tajos ir atļauta)
Latvijas Republikas juridiskās un fiziskās personas iegūst, pamatojoties uz zvejas tiesību nomas līgumu ar valsts vai
pašvaldības institūciju par zvejas tiesību nodošanu (iznomāšanu) un saņemot zvejas atļauju (licenci) vai neslēdzot
zvejas tiesību nomas līgumu, ja zveja tiek veikta saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem par licencēto rūpniecisko
zveju un noteikumiem par zvejas tiesību izmantošanu privātajos ūdeņos. Eiropas Savienības tiesību aktos paredzētās
citu Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības nodarboties ar rūpniecisko zveju Latvijas Republikas ekonomiskās zonas
ūdeņos šo valstu juridiskās un fiziskās personas iegūst atbilstoši attiecīgo Eiropas Savienības dalībvalstu normatīvo
aktu prasībām.
(2) Priekšroka saņemt zvejas atļauju (licenci) ir tai komercsabiedrībai vai individuālajam komersantam, kas darbojas
attiecīgās pašvaldības teritorijā, ir saistīts ar komerciālo zveju, kā arī tam attiecīgās pašvaldības iedzīvotājam, kas
nodarbojas ar pašpatēriņa zveju, ja komercsabiedrība, individuālais komersants vai attiecīgās pašvaldības iedzīvotājs ir
ievērojis zveju regulējošos noteikumus.
(3) Valsts vides dienests izsniedz zvejas atļauju (licenci) atbilstoši iedalītajiem zvejas limitiem, kā arī zvejai īpašos
nolūkos (zivkopība, aklimatizācija, kontrolzveja, melioratīvā un cita veida zveja) un zinātniskās izpētes nolūkos.
(4) Latvijas Republikai iedalītais kopējais pieļaujamais nozvejas apjoms teritoriālajos ūdeņos un ekonomiskās
zonas ūdeņos, kā arī citu Eiropas Savienības dalībvalstu ūdeņos un starptautiskajos ūdeņos vai to trešo valstu ūdeņos,
ar kurām Eiropas Savienībai ir noslēgti nolīgumi zivsaimniecības jomā, noteikts Eiropas Savienības tiesību aktos.
Kopējo pieļaujamo nozvejas apjomu (nozvejas kvotu) Latvijas Republikas teritoriālajos ūdeņos un ekonomiskās zonas
ūdeņos sadala zvejai Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņos un zvejai aiz piekrastes ūdeņiem. Ūdeņu
dalījumu piekrastes ūdeņos un ūdeņos aiz piekrastes ūdeņiem nosaka atbilstoši normām, kas noteiktas Ministru
kabineta 
noteikumos par rūpniecisko zveju teritoriālajos ūdeņos un ekonomiskās zonas ūdeņos
. No Latvijas Republikai
noteiktā kopējā pieļaujamā nozvejas apjoma zvejai piekrastē iedala šādu nozvejas apjomu:
1) brētliņu zvejai Baltijas jūrā — ne mazāk par 0,04 procentiem;
2) brētliņu zvejai Rīgas jūras līcī — ne mazāk par 0,6 procentiem;
3) lašu zvejai — ne mazāk par 6 procentiem;
4) mencu zvejai Baltijas jūras austrumu daļā — ne mazāk par 3 procentiem;
5) reņģu zvejai Baltijas jūrā — ne mazāk par 4 procentiem;
6) reņģu zvejai Rīgas jūras līcī — ne mazāk par 15 procentiem.
(4
1
) Kopējo nozvejas apjoma limitu, nozvejas apjoma limitu atsevišķām zivju sugām un zvejas rīku skaita limitu
sadalījumā pa ūdenstilpēm Latvijas Republikas iekšējos ūdeņos un to izmantošanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(4
2
) Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņos iedalāmo zvejas rīku skaita limitu vai nozvejas apjoma
limitu, kas attiecas uz pašvaldībām, kuru administratīvās teritorijas robežojas ar šiem ūdeņiem, kā arī šo limitu
7
/
18
izmantošanas kārtību, ievērojot šā panta ceturto daļu un saskaņā ar Eiropas Savienības zvejniecību regulējošiem
tiesību aktiem nosaka Ministru kabinets.
(4
3
) Institūts nodrošina zinātniskā pamatojuma sniegšanu kopējā nozvejas apjoma limita, nozvejas apjoma limita
atsevišķām zivju sugām un zvejas rīku limita noteikšanai šā panta 4.
1
 daļā paredzēto normatīvo aktu projektu
izstrādāšanā un zinātniskā pamatojuma sniegšanu kopējā nozvejas apjoma limita un zvejas rīku limita noteikšanai šā
panta 4.
2
 daļā paredzēto normatīvo aktu projektu izstrādāšanā.
(4
4
) Institūts atbilstoši savai kompetencei ik gadu sagatavo un līdz 15.oktobrim iesniedz Zemkopības ministrijai
novērtējuma ziņojumu par Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņos noteiktā nozvejas apjoma izmantošanas
iespējām. Ja ziņojumā norādīts, ka Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņos noteiktais nozvejas apjoms līdz
kārtējā gada beigām netiks pilnībā izmantots, Zemkopības ministrija attiecīgajā gadā neizmantoto nozvejas apjomu
iedala zvejai aiz piekrastes ūdeņiem.
(5) Zvejas limitu juridiskajām un fiziskajām personām var noteikt kā nozvejas apjomu, zvejas kuģu vai zvejas rīku
skaitu un veidu, kā arī kā zvejas periodus vai zvejas dienu skaitu.
(5
1
) Zemkopības ministrija juridiskajām un fiziskajām personām iznomāto zvejas tiesību izmantošanai iedala zvejas
limitu Baltijas jūrā un Rīgas jūras līcī aiz piekrastes ūdeņiem, kā arī citu Eiropas Savienības dalībvalstu ūdeņos un
starptautiskajos ūdeņos vai trešo valstu ūdeņos, ar kurām Eiropas Kopienai ir noslēgti nolīgumi zivsaimniecības jomā.
(5
2
) 
Pašvaldība juridiskajām un fiziskajām personām iznomāto zvejas tiesību izmantošanai iedala zvejas rīku skaita
limitu vai nozvejas apjoma limitu Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņos un zvejas rīku skaita limitu, kā arī
nozvejas apjoma limitu atsevišķām zivju sugām Latvijas Republikas iekšējos ūdeņos.
(6) Ja pieļaujamais nozvejas apjoms, zvejas rīku skaits vai rūpnieciskās zvejas vietu skaits nav pietiekams, lai
nodrošinātu attiecīgos ūdeņos vai to daļā juridiskajām un fiziskajām personām ar 
Civillikumu
 noteikto vai iznomāto
zvejas tiesību izmantošanu, kā arī apmierinātu juridisko un fizisko personu iesniegtos lūgumus par zvejas tiesību
nomas līgumu noslēgšanu, var organizēt zvejas tiesību nomas vai zvejas atļauju (licenču) izsoli.
(7) Izsoli var organizēt gan juridiskajām un fiziskajām personām, kurām saskaņā ar šā likuma 
7.panta
 sesto daļu ir
dodama priekšroka zvejai attiecīgos ūdeņos vai to daļā (slēgtā izsole), gan visiem interesentiem (atklātā izsole) uz
atlikušo nozvejas apjomu, zvejas rīku un zvejas vietu skaitu.
(8) Rūpnieciskā zveja veicama saskaņā ar attiecīgām Eiropas Savienības tiesību aktu prasībām, rūpnieciskās
zvejas noteikumiem un citām rūpniecisko zveju regulējošām normām.
(9) Šā panta noteikumus nepiemēro zivju un vēžu ieguvei ūdeņos, kas tiek izmantoti tikai specializētai zivkopībai un
mākslīgai zivju pavairošanai, tai skaitā mākslīgai zivju pavairošanai pielāgotiem privātajiem ezeriem, kuros zvejas
tiesības nepieder valstij.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.10.1997.
, 
17.02.2000.
, 
18.10.2001.
, 
19.06.2003.
, 
30.09.2004.
, 
26.05.2005.
,
09.10.2008.
, 
01.12.2009.
 
16.06.2010.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
 4.
1
, 4.
3
, 5.
2
 daļas jaunā
redakcija stājas spēkā 
01.01.2015.
 Sk. Pārejas noteikumu 25.punktu)
12. pants. Zveja īpašos nolūkos un zinātniskās izpētes nolūkos
(1) Zveju īpašos nolūkos (zivkopība, aklimatizācija, kontrolzveja, melioratīvā un cita veida zveja) un zinātniskās
izpētes nolūkos veic, pamatojoties uz institūtā un Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijā saskaņotiem
ūdenstilpes ekspluatācijas noteikumiem, zivsaimniecības programmām vai projektiem, kas pamatoti ar zinātniskām
rekomendācijām, kuras nosaka šādas zvejas nepieciešamību. Zivsaimniecības programmas zvejai īpašos nolūkos un
zinātniskās izpētes nolūkos, kuras saskaņā ar zinātniskām rekomendācijām paredzēts veikt institūta darbības un
funkciju nodrošināšanai, papildus saskaņo ar Zemkopības ministriju. Zvejai īpašos nolūkos atļauts izmantot tikai
konkrētajā zivsaimniecības programmā vai projektā paredzētos zvejas rīkus programmā vai projektā paredzēto zivju
sugu ieguvei. Veicot šādu zveju, ievēro atbilstoši zvejniecību regulējošiem normatīvajiem aktiem noteiktos aizliegumus
attiecībā uz projektā vai programmā neminētu zivju sugu ieguvi.
(2) Publiskajos ūdeņos un ūdeņos, kuros zvejas tiesības pieder valstij, zveja īpašos nolūkos un zinātniskās
pētniecības nolūkos veicama pēc pieteikšanas Valsts vides dienestam un pamatojoties uz darbu grafiku, kas
saskaņots ar pašvaldību, kuras administratīvajā teritorijā atrodas un kurai piekļaujas attiecīgie ūdeņi, bet privātajos
ūdeņos, kuros zvejas tiesības nepieder valstij, — pamatojoties uz darbu grafiku, kas saskaņots ar ūdeņu īpašnieku.
8
/
18
(3) Pirms uzsākt zveju īpašos nolūkos vai zinātniskās izpētes nolūkos, tās veicējs informē attiecīgo Valsts vides
dienestu.
(4) Ministru kabinets izdod noteikumus par atļaujas (licences) izsniegšanas kārtību zvejai īpašos nolūkos un
zinātniskās izpētes nolūkos.
(5) Zvejai īpašos nolūkos izmantojamo zvejas rīku skaits (limits) netiek ieskaitīts kopējā zvejas rīku skaitā (limitā).
(6) Zvejai zinātniskās izpētes nolūkos izmantojamo zvejas rīku skaits (limits) tiek ieskaitīts kopējā zvejas rīku
skaitā (limitā), ja zveja tiek veikta Baltijas jūras un Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņos un iekšējos ūdeņos, izņemot
gadījumus, kad zveju veic institūts vai cita zinātniskās pētniecības institūcija.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.09.2004.
, 
09.10.2008.
, 
01.12.2009.
, 
16.06.2010.
,
16.12.2010.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
13. pants. Zvejas, zvejas tiesību nomas un zvejas tiesību izmantošanas noteikumi un nozvejoto zivju
aprites kontroles noteikumi
(1) Ministru kabinets izdod šādus zvejas noteikumus un nozvejoto zivju aprites (izkraušana, transportēšana,
tirdzniecība, uzglabāšana un ražošana) kontroles noteikumus:
1) noteikumus par rūpniecisko zveju teritoriālajos ūdeņos un ekonomiskās zonas ūdeņos;
2) noteikumus par rūpniecisko zveju iekšējos ūdeņos;
3) 
makšķerēšanas, vēžošanas un zemūdens medību noteikumu
s;
4) noteikumus par nozvejoto zivju izkraušanas kontroli;
5) noteikumus par zivju tirdzniecības un transporta objektu, noliktavu un ražošanas telpu pārbaudi.
(2) Ministru kabinets izdod šādus noteikumus par zvejas tiesību nomu un zvejas tiesību izmantošanu:
1) noteikumus par ūdenstilpju un rūpnieciskās zvejas tiesību nomu un zvejas tiesību izmantošanas kārtību;
2) noteikumus par zvejas tiesību izmantošanu privātajos ūdeņos;
3) noteikumus par licencētās rūpnieciskās zvejas kārtību;
4) noteikumus par licencētās makšķerēšanas, vēžošanas un zemūdens medību kārtību.
(
17.02.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
IV nodaļa 
Nozvejas uzskaite, 
zvejas regulēšana un ierobežojumi
14. pants. Pienākums sniegt informāciju par darbībām, kas saistītas ar zveju
(1) Juridiskajām un fiziskajām personām, kas nodarbojas ar rūpniecisko zveju, ir pienākums sniegt ziņas par
nozveju tādā kārtībā un tādos termiņos, kādi noteikti zvejas tiesību nomas līgumā un rūpnieciskās zvejas noteikumos.
Ja juridiskās vai fiziskās personas īpašumā ir trešajā valstī reģistrēts kuģis un šī persona nodarbojas ar zveju vai tās
īpašumā ir tādas komercsabiedrības daļas (akcijas), kurai pieder trešajā valstī reģistrēts kuģis, un šī komercsabiedrība
nodarbojas ar zveju, minētā persona, kā arī nodarbinātais, kas ar zvejniecību saistītas darbības veic uz trešajā valstī
reģistrēta kuģa, mēneša laikā pēc kuģa zvejas darbības vai darba attiecību uzsākšanas par to informē Valsts vides
dienestu.
(2) Informācija par zveju, zvejas pārkāpumiem, zivju izkraušanu, zivju cenām, zvejas kuģu sarakstiem un zvejnieku
un zivju pircēju reģistrāciju tiek apkopota Latvijas zivsaimniecības integrētajā kontroles un informācijas sistēmā, kas
reģistrēta valsts informācijas sistēmu reģistrā. Nepieciešamo informāciju sistēmas datubāzes nodrošināšanai sniedz
9
/
18
Valsts vides dienests, Ceļu satiksmes drošības direkcija, Latvijas Jūras administrācija un institūts.
(3) Zemkopības ministrija koordinē šā panta otrajā daļā minētās informācijas nosūtīšanu attiecīgajām Eiropas
Savienības institūcijām saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktu prasībām, kā arī pārrauga zvejas kuģu kopējās
dzinēju jaudas un kopējās tonnāžas atbilstību Latvijai kā Eiropas Savienības dalībvalstij noteiktajiem robežlīmeņiem.
(4) Zemkopības ministrija nodrošina, lai šā panta otrajā daļā noteiktā un informācijas sistēmā apkopotā informācija,
kā arī Valsts vides dienesta, Lauku atbalsta dienesta, pašvaldību un institūta apkopotā informācija par zivju resursu
izmantošanu, tai skaitā par makšķerēšanu, vēžošanu un zemūdens medībām, iznomātajām un izmantotajām
rūpnieciskās zvejas tiesībām un publisko ūdenstilpju nomu, atbilstoši normatīvajiem aktiem par informācijas atklātību ir
publiski pieejama Zemkopības ministrijas un tās padotībā esošas iestādes tīmekļa vietnē.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.02.2000.
, 
30.09.2004.
, 
26.05.2005.
, 
09.10.2008.
, 
01.12.2009.
, 
16.06.2010.
 un
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
15. pants. Zvejas regulēšana
(1) Rūpniecisko zveju Latvijas Republikas ūdeņos regulē, nosakot ikgadēji pieļaujamo nozvejas apjomu, zvejas
kuģu, zvejas rīku skaitu un to veidu, kā arī citus zvejas regulēšanas pasākumus, kas pamatojas uz zinātnisko
ekspertīžu atzinumiem un zinātniskiem ieteikumiem, starptautisko zvejniecības organizāciju rekomendācijām, Eiropas
Savienības tiesību aktu prasībām un rūpnieciskās zvejas noteikumiem.
(2) Šā likuma 
13.panta
 pirmās daļas 3.punktā minētie noteikumi reglamentē kārtību, kādā fiziskā persona izmanto
makšķerēšanas, vēžošanas un zemūdens medību tiesības, kā arī makšķerēšanas, vēžošanas un zemūdens medību
rīkus, to lietošanas nosacījumus, vietu un laiku, kur un kad zivju un vēžu ieguve ir aizliegta, pieļaujamo loma lielumu,
zivju un vēžu garumu, makšķernieka, vēžotāja un zemūdens mednieka pienākumus un atbildību, kā arī nosaka, kādos
gadījumos un kādās atšķirības robežās pašvaldība tās administratīvajā teritorijā esošajos ūdeņos var noteikt papildu
nosacījumus zivju un vēžu ieguves kārtībai. Īpašās prasības vēžošanas un zemūdens medību rīku lietošanai norāda
atsevišķās minēto noteikumu nodaļās.
(3) Šā likuma 
13.panta
 otrās daļas 4.punktā minētie noteikumi reglamentē licencētās makšķerēšanas, licencētās
vēžošanas un licencēto zemūdens medību ieviešanu, to organizētāja pienākumus, kontroles prasības, kārtību, kādā
nosakāma maksa par licencēm, un no licenču pārdošanas iegūto līdzekļu sadalījumu, kā arī prasības licencētās
makšķerēšanas, licencētās vēžošanas vai licencēto zemūdens medību nolikumu izstrādei un šo nolikumu
saskaņošanas un apstiprināšanas kārtību.
(
01.10.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.02.2000.
, 
30.09.2004.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas
stājas spēkā 
26.06.2014.
)
16.pants. Zvejas tiesību izmantošanas ierobežojumi
(1) Lai nodrošinātu zivju resursu saglabāšanu un aizsardzību, Zemkopības ministrija, pamatojoties uz Eiropas
Savienības tiesību aktu prasībām, kā arī zinātniskajām vai Dabas aizsardzības pārvaldes rekomendācijām, pēc
saskaņošanas ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju var noteikt zvejas, makšķerēšanas, vēžošanas
un zemūdens medību tiesību izmantošanu regulējošus pasākumus uz konkrētu laiku, ierobežot vai pilnīgi apturēt šo
tiesību izmantošanu atsevišķos ūdeņos vai to daļā un ierosināt, lai ūdeņos un tauvas joslā tiek pārtraukta tāda darbība,
kas negatīvi ietekmē ūdeņu hidroloģisko režīmu, piesārņo ūdeņus vai tauvas joslu, maina ūdens līmeni ūdenstilpē vai
rada citus zivju resursiem nelabvēlīgus apstākļus, kā arī noteikt zivju un vēžu ieguvi regulējošus un limitējošus
pasākumus ūdeņos vai to daļā, kur tiek veikta zveja zivju atražošanas valsts iepirkuma vajadzībām.
(2) Rūpnieciskā zveja ar tīkliem sestdienās, svētdienās un svētku dienās no ledus brīvajā zvejas sezonā ir aizliegta
visos publiskajos ezeros, izņemot atsevišķus publiskos ezerus (to daļas). Šo atsevišķo publisko ezeru sarakstu un
kārtību, kādā tajos veicama rūpnieciskā zveja ar tīkliem, reglamentē Ministru kabineta 
noteikumi par rūpniecisko zveju
iekšējos ūdeņos
.
(3) Rūpnieciskā zveja, izņemot zušu, stagaru, ezera salaku un vīķu specializētu zveju un zveju īpašos nolūkos un
zinātniskās izpētes nolūkos saskaņā ar šā likuma 
12.pantu
, ir aizliegta šādos publiskajos ezeros: Alūksnes ezerā —
Alūksnes novada Alūksnes pilsētā un Jaunalūksnes pagastā; Āraišu ezerā — Amatas novada Drabešu pagastā;
Babītes ezerā — Babītes novada Babītes pagastā un Salas pagastā; Balvu ezerā — Balvu novada Kubuļu pagastā;
Cirmas ezerā — Ludzas novada Cirmas pagastā; Dagdas ezerā — Dagdas novada Asūnes pagastā; Dūņezerā —
Ādažu novadā; Dzirnezerā — Carnikavas novadā; Juglas ezerā — Rīgas pilsētā; Kaunatas ezerā — Rēzeknes novada
Kaunatas pagastā; Ķīšezerā — Rīgas pilsētā; Lielajā Baltezerā — Ādažu un Garkalnes novadā; Lielajā Nabas ezerā
— Kuldīgas novada Padures pagastā; Lielauces ezerā — Auces novada Lielauces pagastā; Līlastes ezerā — Ādažu
novadā; Limbažu Lielezerā — Limbažu novada Limbažu pilsētā un Limbažu pagastā; Mazajā Baltezerā — Ādažu
10
/
18
novadā; Mazajā Ludzas ezerā — Ludzas novada Ludzas pilsētā; Mazajā Nabas ezerā — Kuldīgas novada Padures
pagastā; Rēzeknes ezerā — Rēzeknes pilsētā; Salas ezerā — Madonas novada Madonas pilsētā; Slokas ezerā —
Jūrmalas pilsētā; Viesītes ezerā — Viesītes novada Viesītes pagastā; Viļakas ezerā — Viļakas novada Viļakas
pilsētā; Virtūkšņa (Vertūkšņas) ezerā — Rēzeknes novada Lūznavas pagastā; Zosnas ezerā — Rēzeknes novada
Lūznavas pagastā. Rūpnieciskā zveja ar tīkliem aizliegta šādos publiskajos ezeros: Feimaņu ezerā — Rēzeknes
novada Feimaņu pagastā un Riebiņu novada Rušonas pagastā; Lielajā Ludzas ezerā — Ciblas novada Zvirgzdenes
pagastā; Liepājas ezerā — Nīcas novada Nīcas pagastā un Otaņķu pagastā, Liepājas pilsētā un Grobiņas novada
Grobiņas pagastā; Papes ezerā — Rucavas novada Rucavas pagastā.
(4) Visās upēs un kanālos ir aizliegta rūpnieciskā zveja, izņemot zušu, nēģu un stagaru specializētu zveju, zveju
īpašos nolūkos un zinātniskās izpētes nolūkos saskaņā ar šā likuma 
12.pantu
, kā arī zveju ar zivju murdiem Daugavā
(arī tās ūdenskrātuvēs) un Buļļupē, kur to var veikt, ievērojot Ministru kabineta noteikumus par rūpniecisko zveju
iekšējos ūdeņos un Ministru kabineta noteikumus par rūpnieciskās zvejas limitiem un to izmantošanas kārtību
iekšējos ūdeņos.
(5) Pašvaldība, lai saglabātu zivju resursus, kā arī attīstītu rekreācijas nolūkos veicamas darbības publiskajos
ūdeņos (
Civillikuma
 
1.pielikums
), kuri atrodas tās administratīvajā teritorijā, pēc institūta ekspertu novērtējuma
saņemšanas un saskaņošanas ar Zemkopības ministriju un Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju var
aizliegt rūpniecisko zveju.
(6) Lēmums par šā panta pirmajā un piektajā daļā paredzēto pasākumu, ierobežojumu vai aizliegumu noteikšanu
stājas spēkā Administratīvā procesa likumā noteiktajā kārtībā. Iesniegums vai pieteikums par lēmuma apstrīdēšanu vai
pārsūdzēšanu neaptur tā darbību.
(7) Lai novērstu zvejas rīku nereglamentētu izmantošanu Latvijas Republikas ūdeņos, Ministru kabinets izdod
noteikumus par zvejas tīklu tirdzniecību un apriti.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.09.2004.
, 
26.05.2004.
, 
09.10.2008.
, 
01.12.2009.
,
16.06.2010.
, 
16.12.2010.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
17. pants. Aizliegtās zvejas metodes, rīki un līdzekļi
(1) Zvejā nav atļauts izmantot tādas metodes, zvejas rīkus un līdzekļus, kas ir aizliegti vai arī nav paredzēti Eiropas
Savienības tiesību aktos vai Latvijas normatīvajos aktos.
(2) Zvejai īpašos nolūkos (zivkopība, aklimatizācija, kontrolzveja, melioratīvā un cita veida zveja) un zinātniskās
izpētes nolūkos pēc saskaņošanas ar Zemkopības ministriju un Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju
var atļaut izmantot zvejas metodes, rīkus un līdzekļus, kas nav paredzēti attiecīgā zvejas veida noteikumos, norādot
tos zvejas atļaujā (licencē). Ja zveja paredzēta ūdeņos, kas atrodas attiecīgās pašvaldības administratīvajā teritorijā,
šāda zveja saskaņojama arī ar attiecīgo pašvaldību.
(3) Rūpnieciskajā zvejā īpaši aizsargājamās dabas teritorijās esošās ūdenstilpēs aizliegts izmantot zivju vadu, ja
vien saskaņā ar šā likuma 
12.pantu
 nav nepieciešama zveja īpašos nolūkos un zinātniskās izpētes nolūkos. Citās
ūdenstilpēs zveja ar zivju vadu notiek pēc to pašvaldību ierosinājuma, kuru administratīvajā teritorijā atrodas ūdenstilpe,
ievērojot normatīvos aktus par rūpnieciskās zvejas limitiem un to izmantošanas kārtību iekšējos ūdeņos. Limits zvejai
ar zivju vadu nosakāms kā proporcionāla daļa no kopējā ūdenstilpei paredzētā zvejas rīku limita.
(4) 
(Izslēgta ar 
30.09.2004
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.10.2001.
, 
19.06.2003.
, 
30.09.2004.
, 
26.05.2005.
, 
09.10.2008.
, 
16.12.2010.
 un
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
V nodaļa 
Zivju resursu aizsardzība un uzraudzība
18. pants. Zivju resursu aizsardzības un uzraudzības institūcijas
Latvijas Republikas iekšējo ūdeņu, teritoriālo ūdeņu un ekonomiskās zonas ūdeņu zivju resursu aizsardzību un
uzraudzību veic Valsts vides dienests un Dabas aizsardzības pārvalde, kā arī Valsts vides dienesta pilnvarota persona
— sabiedriskais vides inspektors Latvijas Republikas iekšējos ūdeņos un jūras piekrastē un pašvaldības pilnvarota
persona — attiecīgās pašvaldības administratīvajā teritorijā.
(
09.10.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
) 
11
/
18
19. pants. Zivju resursu aizsardzības un uzraudzības institūciju tiesības
(1) Valsts vides dienests ir tiesīgs likumos un zvejniecību regulējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā veikt
zvejas pārbaudi visos Latvijas Republikas ūdeņos (arī privātajos ūdeņos), kontrolēt zivju izkraušanu, kā arī pārbaudīt
tirdzniecības un transporta objektus, jebkuras noliktavas un ražošanas telpas, ja ir pamats domāt, ka tiek tirgotas,
pārvadātas, uzglabātas vai pārstrādātas nelikumīgi iegūtas zivis, kā arī, ievērojot Eiropas Savienības tiesību aktu
prasības, veikt šādu pārbaudi un kontroli uz Latvijas kuģiem, kas zvejo Eiropas Savienības dalībvalstu, trešo valstu un
starptautiskajos ūdeņos.
(2) Valsts vides dienests ir tiesīgs savas kompetences ietvaros veikt šādas darbības:
1) izsniegt zvejas atļaujas (licences);
2) sastādīt administratīvos protokolus un uzlikt administratīvos sodus, tai skaitā apturēt zvejas atļaujas
(licences) izmantošanu vai to anulēt;
3) izņemt un konfiscēt zivis, kas iegūtas, pārkāpjot to ieguves noteikumus;
4) pārkāpumu gadījumos piemērot Eiropas Savienības tiesību aktos par kopējo zivsaimniecības politiku noteikto
soda punktu sistēmu;
5) pieprasīt, lai tiek atlīdzināti zivju resursiem nodarītie zaudējumi;
6) ar Zvejas pārraudzības centra starpniecību uzraudzīt Latvijas zvejas kuģu zvejas darbību;
7) veikt citas darbības saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem, makšķerēšanas un rūpnieciskās zvejas
noteikumiem.
(2
1
) Dabas aizsardzības pārvalde savas kompetences ietvaros ir tiesīga pārkāpumu gadījumos sastādīt
administratīvos protokolus un uzlikt administratīvos sodus, izņemt un konfiscēt zivis un pieprasīt, lai tiek atlīdzināti
zivju resursiem nodarītie zaudējumi.
(3) Ja zveja tiek veikta citu Eiropas Savienības dalībvalstu ūdeņos, trešo valstu ūdeņos vai starptautiskajos ūdeņos,
kuros atbilstoši starptautisko zvejniecības organizāciju lēmumiem vai saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem un
starptautiskiem līgumiem Latvijas Republikai ir iedalīta nozvejas kvota, Valsts vides dienests var veikt visas šā panta
otrajā daļā paredzētās darbības gadījumos, kad tas konstatējis šos pārkāpumus, vai gadījumos, kad saņemti citu
valstu vai starptautisko zvejniecības organizāciju zivju resursu aizsardzības institūciju sastādīti pārkāpumu protokoli vai
citi pārkāpumu fiksējoši oficiāli dokumenti.
(4) Pašvaldības pilnvarotas personas attiecīgās pašvaldības administratīvajā teritorijā un Valsts vides dienesta
pilnvarotas personas — sabiedriskie vides inspektori ūdenstilpēs un to tiešā tuvumā ir tiesīgi pārbaudīt lomu un zvejā
izmantotos rīkus, kā arī pārkāpumu gadījumos savas kompetences ietvaros sastādīt administratīvos protokolus, nosūtīt
tos izskatīšanai attiecīgajai kompetentajai institūcijai un normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā izņemt nelikumīgi
iegūtās zivis, kā arī izmantotos zvejas rīkus un līdzekļus.
(5) Valsts vides dienesta inspektori ir tiesīgi iznīcināt nelikumīgi izmantotos aizliegtos zvejas rīkus un līdzekļus un
nelikumīgi izmantotos nemarķētos zvejas tīklus, bet pašvaldības pilnvarotas personas, ja tās nav sabiedriskie vides
inspektori, ir tiesīgas to darīt attiecīgas pašvaldības administratīvajā teritorijā.
(6) Ministru kabinets nosaka šā panta piektajā daļā minēto zvejas rīku, līdzekļu un tīklu iznīcināšanas kārtību.
(7) 
(Izslēgta ar 
29.05.2014
. likumu)
(8) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā zvejas licences turētājiem un zvejas kuģu kapteiņiem tiek piemērota
Eiropas Savienības tiesību aktos par kopējās zivsaimniecības politiku noteiktā soda punktu sistēma.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.10.1997.
, 
29.10.1998.
, 
18.10.2001.
, 
19.06.2003.
, 
30.09.2004.
, 
26.05.2005.
,
09.10.2008.
, 
16.06.2010.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
20. pants. Pienākums piedalīties zivju resursu aizsardzībā un uzraudzībā
12
/
18
Zivju resursu pārzinātājam un zvejas tiesību izmantotājam (arī nomniekam) ir pienākums savas kompetences
ietvaros piedalīties attiecīgo ūdeņu zivju resursu aizsardzībā un uzraudzībā.
VI nodaļa 
Zivju resursu saglabāšana un palielināšana. 
Zivju audzēšana
21. pants. Zivju resursu saglabāšana un palielināšana
(1) Zivju resursu pārzinātājam un zvejas tiesību izmantotājam (arī nomniekam) jāveic ar institūtu saskaņoti
pasākumi zivju resursu saglabāšanai.
(2) Zivju resursus pavairo specializētas zivju audzētavas, pamatojoties uz Ministru kabineta apstiprinātām zivju
resursu mākslīgas atražošanas pamatnostādnēm vai — ja zivju resursu pavairošanu nodrošina ūdenstilpju un zvejas
tiesību nomnieki un privāto ūdeņu īpašnieki — saskaņā ar ūdenstilpju zivsaimnieciskās ekspluatācijas noteikumiem un
uz atsevišķu līgumu pamata. Zivju resursu pavairošanu Daugavā, tās baseina ūdenstilpēs un pēc valsts pasūtījuma arī
citos ūdeņos nodrošina institūts.
(3) Šā likuma 
4.panta
 trešās daļas nosacījumi neattiecas uz gadījumiem, kad, īstenojot zivju resursu palielināšanas
pasākumus, zivis ir ielaistas dabiskās ūdenstilpēs, izņemot mākslīgai zivju pavairošanai pielāgotos privātos ezerus,
kuros zvejas tiesības nepieder valstij un kuri tiek izmantoti atbilstoši normatīvajiem aktiem par kārtību, kādā uzskaitāmi
un ielaižami dabiskajās ūdenstilpēs zivju resursu atražošanai un pavairošanai paredzētie zivju mazuļi, kā arī prasībām
attiecībā uz mākslīgai zivju pavairošanai pielāgotu privāto ezeru izmantošanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.10.1997.
, 
17.02.2000.
, 
19.06.2003.
, 
26.05.2005.
, 
09.10.2008.
, 
01.12.2009.
 un
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
22. pants. Zivju sugu pārvietošana un jaunu sugu ieviešana
(1) Zivju sugu pārvietošanai, izņemot zivju mazuļu ielaišanu, un jaunu sugu ieviešanai vai pavairošanai dabiskajās
ūdenstilpēs, kā arī Latvijas Republikas teritoriālajos ūdeņos un ekonomiskās zonas ūdeņos (neatkarīgi no īpašuma
veida) nepieciešama Dabas aizsardzības pārvaldes atļauja, kas tiek izdota pēc pozitīva atzinuma saņemšanas no
institūta un Pārtikas un veterinārā dienesta.
(2) Informācija par dažādu zivju sugu pārvietošanu, jaunu sugu ieviešanu vai pavairošanu jāiesniedz institūtam.
(3) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā uzskaitāmi un ielaižami dabiskajās ūdenstilpēs zivju resursu
atražošanai un pavairošanai paredzētie zivju mazuļi, kā arī prasības attiecībā uz mākslīgai zivju pavairošanai pielāgotu
privāto ezeru izmantošanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.02.2000.
, 
18.10.2001.
, 
19.06.2003.
, 
26.05.2005.
, 
09.10.2008.
, 
01.12.2009.
,
16.06.2010.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
23.pants. Atļauja zivju audzēšanai un ūdensaugu kultivēšanai
Specializētai zivju audzēšanai un ūdensaugu kultivēšanai Latvijas Republikas ūdeņos (neatkarīgi no īpašuma veida)
nepieciešama attiecīgās pašvaldības atļauja, kas saskaņota ar institūtu un Dabas aizsardzības pārvaldi, bet ūdeņos,
kas iekļauti normatīvajā aktā par riska ūdensobjektiem, arī ar Valsts vides dienestu. Saskaņojums ar Dabas
aizsardzības pārvaldi nav nepieciešams, ja zivju audzēšana un ūdensaugu kultivēšana paredzēta īpaši šim nolūkam
izveidotās mākslīgās ūdenstilpēs.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
24. pants. Zivju audzēšana ūdenstilpēs
(1) Par zivju audzēšanas ūdenstilpēm uzskatāmas dabiskās ūdenstilpes vai to daļas, kas pielāgotas zivju
audzēšanai, kā arī speciāli šim nolūkam mākslīgi izveidotas ūdenstilpes.
(2) Lai aizsargātu zivju resursus un saglabātu ūdens kvalitāti un daudzumu, Zemkopības ministrija pēc
13
/
18
saskaņošanas ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju var noteikt īpašu režīmu tauvas joslā ap šīm
ūdenstilpēm.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.2003.
, 
09.10.2008.
, 
01.12.2009.
 un 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2011.
)
VII nodaļa 
Maksa par zvejas tiesībām un 
zaudējumu kompensācija
25. pants. Maksa par zvejas tiesībām
(1) Zvejas tiesības Latvijas Republikas iekšējos ūdeņos (neatkarīgi no īpašuma veida), teritoriālajos ūdeņos un
ekonomiskās zonas ūdeņos, citu Eiropas Savienības dalībvalstu ūdeņos, trešo valstu ūdeņos, kā arī starptautiskajos
ūdeņos, kuros Latvijas Republikai pieder zvejas tiesības, tiek izmantotas par maksu, kas norādīta zvejas tiesību
nomas līgumā vai zvejas atļaujā (licencē, makšķerēšanas kartē), ja zvejas tiesību nomas līgums netiek slēgts.
(2) Šā likuma 
13.panta
 otrās daļas noteikumi reglamentē maksu par zvejas tiesībām un tās atvieglojumus, zvejas
tiesību nomas vai zvejas atļauju (licenču) izsoles kārtību, kā arī kārtību, kādā iznomātājs iemaksā valsts budžetā
līdzekļus no kopējās summas, kas iekasēta par rūpnieciskās zvejas tiesību nomu vai izsoli vai rūpnieciskās zvejas
tiesību un makšķerēšanas tiesību izmantošanu, un kārtību, kādā pašvaldības sniedz pārskatu par veiktajiem naudas
līdzekļu atskaitījumiem.
(3) Šā panta noteikumus nepiemēro, ja attiecīgie ūdeņi tiek izmantoti tikai specializētai zivkopībai un mākslīgai
zivju pavairošanai, tai skaitā mākslīgai zivju pavairošanai pielāgotiem privātajiem ezeriem, kuros zvejas tiesības
nepieder valstij.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.10.1997.
, 
17.02.2000.
, 
30.09.2004.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā
26.06.2014.
)
26. pants. Atbildība par zivju resursu aizsardzību, uzraudzību un izmantošanu regulējošo normu
pārkāpšanu un zivju resursiem nodarītajiem zaudējumiem
(1) Juridiskās un fiziskās personas, kas pieļāvušas šā likuma vai makšķerēšanas, vēžošanas, zemūdens medību
vai rūpniecisko zveju regulējošo normatīvo aktu pārkāpumus, nodarījušas vai varējušas nodarīt zaudējumus zivju
resursiem, ir atbildīgas saskaņā ar spēkā esošajiem normatīvajiem aktiem.
(2) Neatkarīgi no uzliktā administratīvā soda vai kriminālsoda vainīgais pilnībā kompensē zivju resursiem nodarīto
zaudējumu. Zivju resursiem nodarīto zaudējumu var kompensēt, arī veicot zivju resursu pārzinātāja noteiktos un ar
institūtu un Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju saskaņotos zivju resursu atražošanas pasākumus vai
arī vides sakopšanu atbilstoši tiesas nolēmumam.
(3) Uzsākot jebkuru saimniecisko vai zinātniskās izpētes darbu, kas var kaitēt zivju resursiem vai mainīt ūdens
ekosistēmu, nepieciešama šā darba projekta zivsaimnieciskā ekspertīze, lai noteiktu ietekmes un iedarbības apjomu,
darba pamatotību, iespējamo zaudējumu un kompensācijas lielumu un veidu.
(4) Zivju resursiem radītos zaudējumus kompensē saimniecisko darbību veicēji, īstenojot zivsaimnieciskajā
ekspertīzē noteiktos pasākumus: izlaižot zivju mazuļus vai samaksājot mākslīgi pavairoto mazuļu audzēšanas
izdevumus, vai samaksājot kompensāciju par zivju resursiem nodarītajiem zaudējumiem. Hidroelektrostaciju īpašnieki
minētos zaudējumus kompensē katru gadu.
(5) Noteikumus par saimnieciskās darbības rezultātā zivju resursiem nodarīto zaudējumu noteikšanu un
kompensācijas kārtību izdod Ministru kabinets.
(6) Ministru kabinets izdod noteikumus par to upju (upju posmu) sarakstu, uz kurām zivju resursu aizsardzības
nolūkā aizliegts būvēt un atjaunot hidroelektrostaciju aizsprostus un veidot jebkāda veida mehāniskus šķēršļus.
(7) Ministru kabinets izdod noteikumus par kārtību, kādā nosaka un veic vides sakopšanas darbus, kas kompensē
zivju resursiem nodarītos zaudējumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.02.2000.
, 
18.10.2001.
, 
19.06.2003.
, 
30.09.2004.
, 
26.05.2005.
, 
09.10.2008.
,
01.12.2009.
, 
16.12.2010.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
14
/
18
VIII nodaļa 
Zivju fonds
27. pants. Zivju fonda mērķis
Zivju fonda mērķis ir nodrošināt līdzekļus zinātniskiem pētījumiem, kuri saistīti ar zivju resursu izpēti, piesārņojuma
un dažādas saimnieciskās darbības ietekmi uz zivju resursiem, kā arī līdzekļus zivju atražošanas un aizsardzības
pasākumiem, tai skaitā papildu līdzekļus Zivju fonda mērķim atbilstošiem projektiem, kurus saistībā ar to kompetencē
esošiem uzdevumiem realizē valsts pārvaldes iestādes, pašvaldības un citas atvasinātas publiskas personas, un
konkrētiem normatīvajos aktos par Zivju fondu norādītiem pasākumiem, ko veic biedrības, kuru darbības mērķis ir
saistīts ar zivju resursu izmantošanu un aizsardzību.
(
16.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.07.2010.
)
28. pants. Zivju fonda veidošanas avoti
(1) Zivju fondu veido dotācija no vispārējiem ieņēmumiem, kā arī fizisko un juridisko (arī ārvalstu) personu ziedojumi
un dāvinājumi.
(2) Dotāciju zivju fondam no vispārējiem ieņēmumiem veido šādi valsts pamatbudžeta ieņēmumos ieskaitītie
maksājumi:
1) kompensāciju summas par zivju resursiem nodarītajiem zaudējumiem;
2) naudas sodi par zivju resursiem nodarītajiem zaudējumiem sakarā ar zveju regulējošo normatīvo aktu
pārkāpumiem;
3) ieņēmumi, kas rodas, realizējot normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā konfiscētos zvejas rīkus, zvejas
līdzekļus un nelikumīgi iegūtās zivis;
4) maksa par zvejas tiesību nomu un izmantošanu [nomas maksa, maksa par zvejas atļauju (licenci,
makšķerēšanas karti)];
5) daļa no maksas par publisko ūdenstilpju nomu un citu ūdenstilpju nomu, kurās zvejas tiesības pieder valstij,
saskaņā ar attiecīgās ūdenstilpes nomas līguma papildu nosacījumiem (atkarībā no attiecīgās ūdenstilpes
platības un zivsaimnieciskās izmantošanas veida).
(
30.10.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
29. pants. Zivju fonda izmantošana
Zivju fonda līdzekļi tiek izmantoti saskaņā ar 
Zivju fonda nolikumu
, kuru apstiprina Ministru kabinets. Par līdzekļu
sadalījumu un piešķiršanu lemj Zivju fonda padome saskaņā ar 
Zivju fonda nolikumu
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
20.07.2010.
)
Pārejas noteikumi
1. Ministru kabinets mēneša laikā pēc šā likuma stāšanās spēkā iesniedz Saeimai priekšlikumus par 
Civillikuma
1.
, 
2. 
un 
3.pielikuma
 precizēšanu.
2. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē 
Satversmes
 
81.panta
 kārtībā izdotie Ministru kabineta noteikumi
nr.156 "
Par zvejniecību
" (Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1994, 17.nr.).
3. Likuma 
16.panta
 otrā daļa un 
17.panta
 trešā un ceturtā daļa stājas spēkā 2002.gada 1.janvārī.
(
18.10.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.11.2001.
)
15
/
18
4. Ministru kabinets izdod likuma 
26.panta
 sestajā daļā minētos noteikumus triju mēnešu laikā pēc šo likuma
grozījumu spēkā stāšanās.
(
18.10.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.11.2001.
)
5. Šā likuma 
8.panta
 trešā daļa attiecībā uz lēmuma par zvejas tiesību izmantošanas pārtraukšanu stāšanos
spēkā Administratīvā procesa likumā noteiktajā kārtībā un šā lēmuma apstrīdēšanu vai pārsūdzēšanu stājas spēkā
vienlaikus ar Administratīvā procesa likumu. Ja minētais lēmums ir pieņemts pirms Administratīvā procesa likuma
stāšanās spēkā, tas stājas spēkā divu nedēļu laikā pēc pieņemšanas.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.07.2003.
)
6. Ministru kabinets izdod šā likuma 
22.panta
 trešajā daļā minētos noteikumus līdz 2004.gada 1.janvārim.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.07.2003.
)
7. 2003.gada 19.jūnijā pieņemtie grozījumi šā likuma 
16.panta
 otrajā daļā, 
17.panta
 trešajā un ceturtajā daļā, kā arī
16.panta
 trešā daļa stājas spēkā 2004.gada 1.janvārī.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.07.2003.
)
8. Ministru kabinets līdz 2004.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
7.panta
 otrajā daļā minētos noteikumus par
kārtību, kādā izsniedzamas speciālās atļaujas (licences) komercdarbībai zvejniecībā.
(
30.09.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.10.2004.
)
9. Šā likuma normas, kurās lietoti termini "komercsabiedrība" vai "individuālais komersants", piemērojamas arī
attiecībā uz zvejnieku saimniecībām un citiem uzņēmumu reģistrā reģistrētajiem uzņēmumiem (uzņēmējsabiedrībām).
(
30.09.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.10.2004.
)
10. Līdz 2004.gada 31.decembrim izsniegtās speciālās atļaujas (licences) zvejniecības uzņēmējdarbības veikšanai
ir spēkā līdz speciālajā atļaujā (licencē) noteiktajam termiņam.
(
30.09.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.10.2004.
)
11. Ministru kabinets līdz 2004.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
12.pantā
 minētos noteikumus par kārtību,
kādā izsniedzamas atļaujas (licences) zvejai īpašos nolūkos un zinātniskās izpētes nolūkos.
(
30.09.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.10.2004.
)
12. Ministru kabinets līdz 2004.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
26.panta
 septītajā daļā minētos noteikumus
par kārtību, kādā nosaka un veic vides sakopšanas darbus, kas kompensē zivju resursiem nodarītos zaudējumus.
(
30.09.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.10.2004.
)
13. Grozījumi šā likuma 
7.panta
 sestajā daļā attiecībā uz priekšroku, iznomājot zvejas tiesības komercsabiedrībām
un individuālajiem komersantiem, kas saistīti ar komerciālo zveju, kā arī personām, kas nodarbojas ar pašpatēriņa
zveju, neattiecas uz zvejas tiesību nomas līgumiem, kuri noslēgti 2004.gadam.
(
30.09.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.10.2004.
)
14. Grozījumi šā likuma 
16.panta
 trešajā daļā attiecībā uz zvejas ierobežojumiem Cirmas ezerā, Dūņezerā,
Feimaņu ezerā, Lielajā Ludzas ezerā, Liepājas ezerā, Lilastes ezerā, Papes ezerā, Virtukšņas ezerā un Zosnas ezerā
stājas spēkā 2005.gada 1.janvārī, bet grozījumi šā likuma 
16.panta
 ceturtajā daļā attiecībā uz zvejas ierobežojumiem
Buļļupē un Daugavā — 2005.gada 16.aprīlī.
(
30.09.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.10.2004.
)
15. Grozījumi 
11.panta
 ceturtajā daļā attiecībā uz nozvejas kvotu noteikšanu piekrastē stājas spēkā 2006.gada
1.janvārī.
16
/
18
(
26.05.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.06.2005.
)
16. Konkrēto ūdenstilpju licencētās ama
tier
zvejas — makšķerēšanas — nolikumi, kuri saskaņā ar Ministru
kabineta noteikumiem par licencētās amatierzvejas — makšķerēšanas — kārtību Latvijas Republikas ūdeņos ir
izstrādāti un apstiprināti līdz šā likuma 
10.panta
 trešās daļas grozījumu attiecībā uz pašvaldību izdodamajiem
licencētās amatierzvejas — makšķerēšanas — saistošajiem noteikumiem spēkā stāšanās dienai, ir spēkā līdz
2005.gada 31.decembrim.
(
26.05.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.06.2005.
)
17. Ministru kabinets līdz 2009.gada 1.decembrim izdod šā likuma 
7.panta
 otrajā daļā minētos noteikumus. Līdz to
spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 30.novembrim ir piemērojami Ministru kabineta 2005.gada
11.janvāra noteikumi Nr.39 “
Kārtība, kādā izsniedzamas speciālās atļaujas (licences) komercdarbībai zvejniecībā
”,
ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
09.10.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
18. Ministru kabinets līdz 2009.gada 1.jūlijam izdod šā likuma 
7.panta
 piektajā daļā, 
13.panta
 otrās daļas 1.punktā
un 
25.panta
 otrajā daļā minētos noteikumus. Līdz to spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 30.jūnijam
ir piemērojami Ministru kabineta 2000.gada 12.decembra noteikumi Nr.433 “Noteikumi par ūdens
tilpju un rūpnieciskās
zvejas tiesību nomu un zvejas tiesību izmantošanas kārtību”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
09.10.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
19. Ministru kabinets līdz 2009.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
7.panta
 astotajā daļā minētos noteikumus.
(
09.10.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
20. Ministru kabinets līdz 2009.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
11.panta
 4.
1
 un 4.
2
 daļā minētos noteikumus.
Līdz to spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 31.decembrim iekšējos ūdeņos un Baltijas jūras un
Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņos ir piemērojami zvejas rīku skaita limiti vai nozvejas apjomi, kuri tika noteikti
2008.gadam un atbilst šā likuma 
11.panta
 ceturtās daļas nosacījumiem.
(
09.10.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
21. Ministru kabinets līdz 2011.gada 30.martam izdod šā likuma 
16.panta
 septītajā daļā un 
19.panta
 septītajā daļā
minētos noteikumus.
(
16.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.07.2010.
)
22. Ministru kabinets līdz 2015.gada 31.martam izdod:
1) šā likuma 
5.panta
 piektajā daļā minētos noteikumus;
2) šā likuma 
13.panta
 pirmās daļas 3.punktā un otrās daļas 4.punktā minētos noteikumus, lai nodrošinātu
termina "amatierzveja" aizstāšanu ar terminu "makšķerēšana, vēžošana un zemūdens medības";
3) šā likuma 
19.panta
 astotajā daļā minētos noteikumus;
4) šā likuma 
22.panta
 trešajā daļā minētos noteikumus. Līdz to spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz
2015.gada 31.martam ir spēkā Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.381 "
Kārtība, kādā
uzskaitāmi un ielaižami dabiskajās ūdenstilpēs zivju resursu atražošanai un pavairošanai paredzētie zivju
mazuļi
''.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
23. Grozījums šā likuma 
7.panta
 sestās daļas otrajā teikumā (ar kuru noteikts, ka zvejas tiesību iznomāšanai
pašpatēriņa zvejai publiskajos ūdeņos, kas norādīti 
Civillikuma
 
1.pielikumā
, attiecīgā pašvaldība ir tiesīga iedalīt tikai
murdu limitu) piemērojams, sākot ar 2015.gada 1.janvāri.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
17
/
18
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums Saeimā pieņemts 1995.gada 12.aprīlī.
Valsts prezidents G.Ulmanis
Rīgā 1995.gada 28.aprīlī
24. Ievērojot ledus apstākļus ūdenstilpēs 2015.gadā, bet ne vēlāk kā līdz 2015.gada 15.aprīlim pašpatēriņa zvejai
Civillikuma
 
1.pielikumā
 norādītajos publiskajos ūdeņos pašvaldības noteikto zivju murdu limitu 2015.gadam var aizstāt
ar tīklu izmantošanas limitu Ministru kabineta 2009.gada 30.novembra noteikumos Nr.1374 "
Noteikumi par
rūpnieciskās zvejas limitiem un to izmantošanas kārtību iekšējos ūdeņos
" norādītajā proporcijā. Šādā gadījumā
rūpnieciskās zvejas tiesību nomas līguma protokolā 2015.gadam un izsniegtajā zvejas licencē veic ierakstu par atļauju
aizstāt zvejas rīkus.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
25. Šā likuma 
11.panta
 4.
1
, 4.
3
 un 5.
2
 daļas jaunā redakcija (par nozvejas apjoma limita noteikšanu atsevišķām
zivju sugām iekšējos ūdeņos) stājas spēkā 2015.gada 1.janvārī.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
26. Ministru kabinets 
noteikumos par rūpnieciskās zvejas limitiem un to izmantošanas kārtību iekšējos ūdeņos
paredz, ka no 2015.gada 16.aprīļa Buļļupē zveja ar zivju murdiem ir atļauta, izmantojot ne vairāk kā sešus murdus, to
skaitā četri murdi ar sētas garumu līdz 30 metriem un divi murdi ar sētas garumu virs 30 metriem.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.06.2014.
)
18
/
18