Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 51 (2438),
29.03.2001.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 9, 03.05.2001.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
15.03.2001.
Stājas spēkā: 
01.07.2001.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2019. - 31.12.2019.
Grozījumi:
20.06.2002. likums / LV, 104 (2679), 10.07.2002. / Stājas spēkā 24.07.2002.
18.12.2003. likums / LV, 2 (2950), 07.01.2004. / Stājas spēkā 21.01.2004.
27.01.2005. likums / LV, 25 (3183), 15.02.2005. / Stājas spēkā 01.03.2005.
06.04.2006. likums / LV, 62 (3430), 19.04.2006. / Stājas spēkā 03.05.2006.
27.09.2007. likums / LV, 160 (3736), 04.10.2007. / Stājas spēkā 05.10.2007.
25.10.2007. likums / LV, 179 (3755), 07.11.2007. / Stājas spēkā 21.11.2007.
07.05.2009. likums / LV, 82 (4068), 27.05.2009. / Stājas spēkā 01.08.2009.
10.12.2009. likums / LV, 205 (4191), 30.12.2009. / Stājas spēkā 13.01.2010.
17.06.2010. likums / LV, 104 (4296), 02.07.2010. / Stājas spēkā 05.07.2010.
16.12.2010. likums / LV, 206 (4398), 30.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
14.07.2011. likums / LV, 120 (4518), 03.08.2011. / Stājas spēkā 04.08.2011.
31.01.2013. likums / LV, 36 (4842), 20.02.2013. / Stājas spēkā 06.03.2013.
06.02.2014. likums / LV, 38 (5098), 21.02.2014. / Stājas spēkā 22.02.2014.
09.06.2016. likums / LV, 123 (5695), 29.06.2016. / Stājas spēkā 30.06.2016.
01.02.2018. likums / LV, 36 (6122), 20.02.2018. / Stājas spēkā 06.03.2018.
12.04.2018. likums / LV, 84 (6170), 26.04.2018. / Stājas spēkā 10.05.2018.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Par piesārņojumu
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
būtiska izmaiņa
 — iekārtas īpašību vai darbības veida izmaiņa vai paplašināšana, kas var būtiski nelabvēlīgi
ietekmēt cilvēku veselību vai vidi vai kas var ietekmēt emisiju robežvērtības, kuru ievērošana jānodrošina
attiecīgās iekārtas operatoram;
1
1
) 
atļauja
 — Valsts vides dienesta izdots administratīvs akts, kas atļauj veikt piesārņojošu darbību ar
nosacījumu, ka iekārta vai tās daļa funkcionē atbilstoši vides aizsardzību regulējošos normatīvajos aktos un
šajā administratīvajā aktā noteiktajām prasībām;
1
2
)
 bīstamas vielas
 — vielas vai maisījumi, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada
16. decembra regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar
ko groza un atceļ direktīvas 
67/548/EEK
 un 
1999/45/EK
 un groza regulu (EK) Nr. 1907/2006 klasificējami kādā
no šajā regulā uzskaitītajām bīstamības klasēm;
2) 
darbības izmaiņa 
— izmaiņa iekārtas darbībā, arī darbības paplašināšana, kas var ietekmēt vidi;
1
/
66
3) 
emisija
 — tieša vai netieša vielu, vibrācijas, siltuma, nejonizējoša starojuma vai trokšņa izplūde no
stacionāra vai difūza avota gaisā, ūdenī vai zemē;
3
1
) 
emisijas kvota
 — pieļāvums emitēt noteiktā laika posmā vienu tonnu oglekļa dioksīda vai noteiktu
daudzumu citas siltumnīcefekta gāzes, izteiktu oglekļa dioksīda ekvivalentos, ņemot vērā attiecīgās
siltumnīcefekta gāzes globālās sasilšanas potenciālu. Emisijas kvotu izmanto vienīgi šā likuma nosacījumu
izpildei, kā arī saskaņā ar šā likuma nosacījumiem var pārskaitīt citai fiziskajai vai juridiskajai personai;
3
2
) 
gaisa kuģa operators
 — persona, kas veic gaisa pārvadājumus un ekspluatē gaisa kuģi laikā, kad tas veic
šā likuma 
2.pielikumā
 noteikto aviācijas darbību, vai arī, ja šī persona nav zināma vai gaisa kuģa īpašnieks to
nav norādījis, — gaisa kuģa īpašnieks. Šo likumu piemēro gaisa kuģa operatoram, kura administrējošā
dalībvalsts ir Latvija;
3
3
) 
komerciāls gaisa transporta operators
 — persona, kas veic gaisa pārvadājumus un par atlīdzību sniedz
regulārus vai neregulārus gaisa transporta pakalpojumus, veicot pasažieru, kravas vai pasta sūtījumu
pārvadājumus;
3
4
) 
emisijas kvotu izsolīšana
 — emisijas kvotu sadales veids atbilstoši Eiropas Komisijas 2010.gada
12.novembra regulai (ES) Nr. 
1031/2010
 par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu izsoļu laika grafiku,
administrēšanu un citiem aspektiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu 
2003/87/EK
, ar kuru
nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā (Dokuments attiecas uz
EEZ);
3
5
) 
gaisa kuģa operatora administrējošā dalībvalsts
 — dalībvalsts, kas izsniegusi darbības licenci
attiecīgajam gaisa kuģa operatoram, ja gaisa kuģa operatoram ir spēkā tāda darbības licence, kuru kāda
dalībvalsts ir izdevusi saskaņā ar Padomes 1992.gada 23.jūlija regulu Nr. 
2407/92
 par gaisa pārvadātāju
licencēšanu, bet visos citos gadījumos — dalībvalsts ar lielāko aprēķināto aviācijas emisiju daudzumu
lidojumos, ko veicis attiecīgais gaisa kuģa operators bāzes gadā (kalendārais gads, kas sākas 2006.gada
1.janvārī, vai gaisa kuģa operatora darbības pirmais kalendārais gads tiem gaisa kuģu operatoriem, kuri
aviācijas darbības sākuši pēc 2006.gada 1.janvāra);
3
6
)
 kuģošanas sabiedrība
 — šā likuma izpratnē Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 29. aprīļa
regulas (ES) 
2015/757
 par jūras transporta oglekļa dioksīda emisiju monitoringu, ziņošanu un verifikāciju un ar
ko groza direktīvu 
2009/16/EK
 (turpmāk — Regula Nr. 
2015/757
) 3. panta "d" punktā minētais uzņēmums;
3
7
)
 emisijas kvotu izsolīšanas instruments
 — līdzekļi, kas iegūti, izsolot šā likuma 
32.
2
 panta
 trešajā daļā
minētās emisijas kvotas;
4) 
militāri piesārņota teritorija
 — teritorija, kurā atrodas sprādzienbīstami priekšmeti un materiāli vai
toksiskas vai citādi bīstamas vielas, ko izmanto vai bija paredzēts izmantot militāriem mērķiem;
4
1
) 
oglekļa dioksīda (CO2) uzglabāšana
 — oglekļa dioksīda plūsmu iesūknēšana, nodrošinot to pilnīgu un
pastāvīgu ietveršanu ģeoloģiskās struktūrās;
4
2
) 
oglekļa dioksīda plūsma
 — vielu plūsma, kas rodas oglekļa dioksīda uztveršanas procesos;
5) 
operators
 — privātpersona, atvasināta publiska persona, tiešās vai pastarpinātās pārvaldes iestāde, kura
veic profesionālu darbību vai ir atbildīga par šādas darbības veikšanu vai kurai ir noteicošā ekonomiskā ietekme
uz attiecīgās profesionālās darbības tehnisko izpildījumu;
6) 
piesārņojoša darbība
 — augsnes, zemes dzīļu, ūdens, gaisa, iekārtu vai ēku un citu stacionāru objektu
izmantošana, kas var radīt vides piesārņojumu vai avāriju risku, kā arī darbība, kas tiek veikta piesārņotā vietā
un var izraisīt piesārņojuma izplatīšanos;
7) 
piesārņojums
 — cilvēka rīcības izraisīta vielu, vibrācijas, siltuma vai trokšņa tieša vai netieša novadīšana
gaisā, ūdenī vai zemē, kam var būt kaitīga ietekme uz cilvēku veselību vai vidi un kas var radīt kaitējumu
īpašumam vai ietekmēt dabas resursu izmantošanu un cita veida likumīgu vides izmantošanu;
8) 
piesārņota vieta 
— augsne, zemes dzīles, ūdens, dūņas, kā arī ēkas, ražotnes vai citi objekti, kas satur
piesārņojošas vielas;
2
/
66
9) 
potenciāli piesārņota vieta
 — augsne, zemes dzīles, ūdens, dūņas, kā arī ēkas, ražotnes vai citi objekti,
kuri, pēc nepārbaudītas informācijas, satur vai var saturēt piesārņojošas vielas;
10) 
sanācija
 — piesārņotas vietas attīrīšana un atveseļošana vismaz līdz tādai pakāpei, ka turpmāk cilvēku
veselība vai vide netiek apdraudēta un attiecīgo teritoriju iespējams izmantot noteiktai saimnieciskai darbībai;
10
1
) 
siltumnīcefekta gāzes
 — oglekļa dioksīds (CO
2
), metāns (CH
4
), vienvērtīgā slāpekļa oksīds (N
2
O),
fluorogļūdeņraži (HFC), perfluorogļūdeņraži (PFC), sēra heksafluorīds (SF
6
), slāpekļa trifluorīds (NF
3
) un citas
atmosfēras gāzveida sastāvdaļas (gan dabiskas, gan antropogēnas), kas absorbē un reemitē infrasarkano
starojumu;
10
2
) 
siltumnīcefekta gāzu emisijas
 — siltumnīcefekta gāzu izplūde atmosfērā no:
a) šā likuma 
2.pielikuma
 I daļā minētajām Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā
iekļautajām piesārņojošām darbībām,
b) gaisa kuģiem, ar kuriem tiek veikti visi lidojumi, kuri ietilpst šā likuma 
2.pielikuma
 II daļā minētajās
aviācijas darbībās,
c) šā likuma 
4.pielikuma
 I daļā minētajiem citiem siltumnīcefekta gāzu emisiju avotiem;
10
3
) 
citi siltumnīcefekta gāzu emisiju avoti
 — siltumnīcefekta gāzu emisija atmosfērā no šā likuma
4.pielikuma
 I daļā minētajām darbībām, kuras nav iekļautas Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības
sistēmā un kurām nav nepieciešama siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja;
10
4
) 
oglekļa dioksīda piesaiste
 — oglekļa dioksīda piesaiste, kas izriet no šā likuma 
4.pielikuma
 II daļā
minētajām zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām;
10
5
) 
ikgadējais emisiju sadales apjoms
 — ikgadējais maksimāli pieļaujamais siltumnīcefekta gāzu emisiju
apjoms no šā likuma 
4.pielikuma
 I daļā minētajiem citiem siltumnīcefekta gāzu emisiju avotiem;
11) 
tehnoloģija
 — tehnisku metožu un paņēmienu kopums, kas ietver patentu, preču zīmju, licenču, tehnisko
izstrādņu, kā arī speciālas tehnikas un aprīkojuma izmantošanu, lai sasniegtu noteiktu mērķi vai rezultātu;
11
1
) 
uzglabāšanas vieta
 — noteikta tilpuma apgabals ģeoloģiskā struktūrā, ko izmanto oglekļa dioksīda
uzglabāšanai, un ar to saistītā virsma un iesūknēšanas iekārtas;
11
2
) 
vertikālais ūdens slānis
 — nepārtraukta vertikāla ūdens masa no ūdens virsmas līdz ūdenstilpes dibena
nosēdumiem;
12)
 viela
 — jebkurš ķīmisks elements vai ķīmisku elementu savienojums;
12
1
) 
troksnis
 — gaisa vidē nevēlamas, traucējošas visu veidu skaņas, kas rada diskomfortu, ietekmē dzirdi un
traucē akustisko saziņu;
13)
 trokšņa kartēšana
 — esoša vai prognozēta vides trokšņa līmeni raksturojošu datu izteikšana trokšņa
rādītājos, kas ataino trokšņa robežlielumu pārsniegumu konkrētajā rajonā un to cilvēku vai mājokļu skaitu, uz
kuriem konkrētajā rajonā iedarbojas troksnis, ko raksturo konkrēts trokšņa rādītājs;
14)
 trokšņa rādītājs
 — fizikāls lielums, ar kuru raksturo troksni, kas var radīt kaitīgas sekas;
15) 
trokšņa stratēģiskā karte
 — karte, kas izstrādāta noteiktai teritorijai, lai novērtētu dažādu vides trokšņa
avotu radītā trokšņa kopējo iedarbību vai noteiktu vispārīgu vides trokšņa prognozi;
16) 
vides troksnis
 — nevēlams vai kaitīgs cilvēka darbības radīts āra troksnis, piemēram, troksnis, ko rada
transportlīdzekļi, ceļu satiksme, dzelzceļa satiksme, gaisa satiksme, troksnis, kas rodas rūpnieciskās darbības
zonās, kā arī troksnis, ko rada šā likuma 
1.pielikumā
 minētās piesārņojošās darbības (iekārtas);
17) 
iekārta
 — stacionāra tehniska vienība, kurā tiek veikta viena vai vairākas A, B vai C kategorijas
3
/
66
piesārņojošas darbības, kā arī citas ar iekārtas pamatdarbību tieši tehniski saistītas darbības, kas ietekmē
emisiju vai piesārņojumu un tiek veiktas ar iekārtas darbību saistītā teritorijā;
18) 
jauns tehnisks paņēmiens
 — šā likuma 
1.pielikumā
 noteiktajām piesārņojošām darbībām (iekārtām)
paredzēts tehnisks paņēmiens, kas, ieviests ražošanā, var nodrošināt augstāku vispārējo vides aizsardzības
līmeni vai vismaz tādu pašu vides aizsardzības līmeni un lielākus izmaksu ietaupījumus nekā pašreizējie labākie
pieejamie tehniskie paņēmieni;
19) 
secinājumi par labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem
 — rūpniecības nozarei vai
piesārņojošai darbībai Eiropas Komisijas noteikto labāko pieejamo tehnisko paņēmienu apraksts, kā arī ar
labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem saistītie emisiju līmeņi, izejvielu patēriņa līmeņi,
piesārņojošas darbības uzraudzība un uz piesārņojošu darbību attiecināmi vietas sanācijas pasākumi;
20) 
vides inspicēšana
 — rīcības veidu kopums, ko veic Valsts vides dienests vai persona, ja Valsts vides
dienests tai devis šādu uzdevumu, tai skaitā iekārtu pārbaude, emisiju pārraudzība un iekšējo ziņojumu un
pārbaudes dokumentu kontrole, pašuzraudzības pārbaude, izmantoto tehnisko paņēmienu un iekārtas vides
pārraudzības atbilstības pārbaude, kuras mērķis ir uzlabot iekārtu atbilstību atļauju nosacījumiem un, ja
nepieciešams, pārraudzīt to ietekmi uz vidi, kā arī nodrošināt iekārtas darbības atbilstību normatīvajiem aktiem
par vides aizsardzību
;
21) 
augsne
 — zemes garozas virsējais slānis, kas atrodas starp pamatiezi un zemes virsmu un ir veidots no
minerāldaļiņām, organiskām vielām, ūdens, gaisa un dzīviem organismiem;
22)
 transporta enerģijas aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisijas
 — visas oglekļa dioksīda (CO
2
),
metāna (CH
4
) un vienvērtīgā slāpekļa oksīda (N
2
O) neto emisijas, ko var attiecināt uz transporta enerģiju,
ietverot visas attiecīgās stadijas, sākot ar ieguvi vai audzēšanu un ražošanu, tostarp zemes izmantošanas
maiņu, pārvadāšanu, ievešanu, izvešanu, izplatīšanu, apstrādi un sadedzināšanu, neatkarīgi no tā, kurā valstī
tās tiek radītas;
23)
 augšposma emisijas
 — visas siltumnīcefekta gāzu emisijas, kas rodas pirms jēlmateriāla nokļūšanas
rafinēšanas vai pārstrādes rūpnīcā, kur ražo benzīnu, dīzeļdegvielu vai gāzeļļu, sašķidrināto naftas gāzi,
saspiesto dabasgāzi, sašķidrināto dabasgāzi, saspiesto sintētisko metānu un saspiesto ūdeņradi;
24)
 transporta enerģijas siltumnīcefekta gāzu emisijas uz vienu enerģijas vienību
 — uz transporta
enerģiju attiecināmo siltumnīcefekta gāzu emisiju (izteikta oglekļa dioksīda ekvivalentos) kopējās masas
dalījums ar transporta enerģijas kopējo energoietilpību, kas degvielai ir izteikta kā tās zemākā siltumspēja;
25) 
degvielas piegādātājs
 — persona, kurai likumā "
Par akcīzes nodokli
" noteiktajos gadījumos ir pienākums
samaksāt akcīzes nodokli par degvielu;
26)
 kravas izgarojumu emisijas kontroles sistēma
 — Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas
drošības komitejas cirkulāra Nr. 585 "Izgarojumu emisiju kontroles sistēmu standarti" 1.2.13. apakšpunktā
noteiktā sistēma;
27)
 transporta enerģija
 — šā likuma izpratnē prece ar noteiktu vērtību, ar ko nodrošina transportlīdzekļa
kustību un uzstādīto agregātu darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
06.04.2006.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
, 
14.07.2011.
, 
31.01.2013.
,
09.06.2016.
, 
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
2.pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir novērst vai mazināt piesārņojuma dēļ cilvēku veselībai, īpašumam un videi nodarīto kaitējumu,
novērst kaitējuma radītās sekas, kā arī:
1) novērst piesārņojošu darbību izraisīta piesārņojuma rašanos vai, ja tas nav iespējams, samazināt emisiju
augsnē, ūdenī un gaisā;
2) novērst vai, ja tas nav iespējams, samazināt neatjaunojamo dabas resursu un enerģijas izmantošanu, veicot
piesārņojošas darbības;
3) novērst vai, ja tas nav iespējams, samazināt atkritumu radīšanu;
4
/
66
4) nodrošināt piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu apzināšanu valsts teritorijā un to reģistrāciju;
5) noteikt pasākumus piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu izpētei un piesārņotu vietu sanācijai;
6) noteikt personas, kuras sedz ar piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu izpēti un piesārņotu vietu sanāciju
saistītos izdevumus;
7) novērst vai samazināt vides trokšņa iedarbību uz cilvēkiem;
8) samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas no šā likuma 
2. 
un 
4.pielikumā
 minētajām darbībām un palielināt
oglekļa dioksīda piesaisti no šā likuma 
4.pielikuma
 II daļā minētajām darbībām, ņemot vērā izmaksu efektivitāti,
nodrošinot līdzdalību Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā un izpildot Latvijas saistības
attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu un oglekļa dioksīda piesaisti;
9) noteikt ikvienas fiziskās un juridiskās personas, kā arī šo personu apvienības, organizācijas un grupas
(turpmāk — sabiedrība) tiesības piedalīties lēmuma pieņemšanas procesā attiecībā uz atļauju izsniegšanu
piesārņojošu darbību veikšanai vai izmaiņai piesārņojošā darbībā vai šādu atļauju pārskatīšanu, kā arī attiecībā
uz siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu sadali un piešķiršanu;
10) novērst vai, ja tas nav iespējams, ierobežot piesārņojošo darbību radītās smakas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
09.06.2016.
 un 
01.02.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
3.pants. Likuma darbības joma
(1) Šis likums nosaka prasības, kuras piesārņojuma novēršanas un kontroles jomā jāņem vērā operatoram un gaisa
kuģa operatoram, un piesārņojuma novēršanas un kontroles kārtību, kā arī:
1) prasības, kas jāņem vērā, uzsākot, veicot un pārtraucot piesārņojošas darbības;
2) prasības, kas jāņem vērā, izsniedzot atļaujas piesārņojošu darbību veikšanai un ūdens lietošanai, kā arī
kārtību, kādā sniedzama informācija par piesārņojošām darbībām, kuru veikšanai nav nepieciešama atļauja;
3) vides kvalitātes normatīvu noteikšanas kārtību;
4) kārtību, kādā nosakāma noteiktu vielu emisijas robežvērtība, piesārņojošas darbības nosacījumi, kā arī citi
ierobežojumi, kas attiecas uz piesārņojošu darbību veikšanu;
5) piesārņotu vietu apzināšanas, reģistrācijas, izpētes un sanācijas kārtību;
6) piesārņojošu darbību uzraudzības nosacījumus, piesārņojošu darbību kontroli, monitoringu, kā arī kārtību,
kādā par šīm darbībām informējama sabiedrība;
7) prasības, kas jāņem vērā, izsniedzot siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas, kā arī piešķirot un izsolot
emisijas kvotas;
7
1
) prasības, kas siltumnīcefekta gāzu emisijas kontroles jomā jāievēro gaisa kuģu operatoriem;
8) prasības attiecībā uz darbībām ar emisijas kvotām un nosacījumus emisijas kvotu sadales plāna izstrādei;
9) īpaši jutīgu teritoriju noteikšanas kārtību, tai skaitā prasības attiecībā uz pilsētu un citu komunālo (turpmāk
— pilsētu) notekūdeņu attīrīšanu, kā arī ūdens un augsnes aizsardzību attiecīgajās teritorijās;
10) prasības, kas noteiktas ķīmiskās vielas saturošām iekārtām un produktiem.
(2) Šis likums attiecas arī uz Ministru kabineta noteiktajiem mobilajiem piesārņojuma avotiem.
(2
1
) Šis likums nosaka gaisu piesārņojošo vielu emisiju samazināšanas mērķus, kā arī emisiju samazināšanas
rīcības programmas izstrādes un gaisu piesārņojošo vielu emisijas uzskaites kārtību.
(3) Darbības ar radioaktīvajām vielām, radioaktīvajiem atkritumiem, jonizējošā starojuma avotiem un ģenētiski
5
/
66
modificētiem organismiem regulē citi normatīvie akti.
(4) Šis likums paredz nosacījumus:
1) siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai no citiem siltumnīcefekta gāzu emisiju avotiem un šajā likumā
minēto siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas saistību izpildei;
2) oglekļa dioksīda piesaistei no šā likuma 
4.pielikuma
 II daļā minētajām zemes izmantošanas, zemes
izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām un šajā likumā minēto saistību izpildei attiecībā uz
oglekļa dioksīda piesaisti.
(5) Šis likums nosaka prasības jūras transporta oglekļa dioksīda emisiju monitoringam, ziņošanai un verifikācijai,
ko veic saskaņā ar Regulu Nr. 
2015/757
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
, 
14.07.2011.
, 
09.06.2016.
, 
01.02.2018.
 un
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
II nodaļa 
Prasības un nosacījumi attiecībā 
uz piesārņojošas darbības veikšanu
4.pants. Prasības attiecībā uz piesārņojošas darbības veikšanu
(1) Operators, veicot piesārņojošu darbību, ievēro tās specifiku un izpilda šādas prasības:
1) veic pasākumus, lai novērstu piesārņojuma rašanos vai samazinātu tā emisiju;
2) nodrošina vides kvalitātes normatīvu ievērošanu;
3) veic piesārņojošas darbības monitoringu;
4) sniedz vides aizsardzības un citām valsts institūcijām, pašvaldībām un sabiedrībai šajā likumā un citos
normatīvajos aktos paredzēto informāciju;
5) ievēro prasības attiecībā uz piesārņojošas darbības vietu;
6) apkopo un sniedz darbiniekiem, kuri veic piesārņojošu darbību, nepieciešamo informāciju par tās iespējamo
ietekmi uz cilvēku veselību un vidi;
7) ievēro šā likuma 
11.pantā
 minētos nosacījumus;
8) saņem atļauju A vai B kategorijas piesārņojošas darbības veikšanai vai paziņo par C kategorijas
piesārņojošas darbības veikšanu un šajā likumā noteiktajos gadījumos saņem atļauju siltumnīcefekta gāzu
emisijai;
9) pēc iekārtas darbības pilnīgas pārtraukšanas veic pasākumus, kas nepieciešami piesārņojuma riska
novēršanai un iekārtas atrašanās vietas sakārtošanai atbilstošā stāvoklī;
10) racionāli izmanto enerģiju.
(2) Gaisa kuģa operators, veicot piesārņojošu darbību, ievēro šā panta pirmās daļas 1., 3., 4. un 7.punkta prasības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
25.10.2007.
 un 
10.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
13.01.2010.
)
5.pants. Piesardzības pasākumi
Operators, kā arī atbildīgās valsts un pašvaldību institūcijas veic nepieciešamos piesardzības pasākumus, lai
novērstu vai, ja tas nav iespējams, samazinātu vides piesārņošanu vai tās risku, kā arī avāriju risku. Piesardzības
pasākumi ietver:
6
/
66
1) pieejamo tehnisko līdzekļu izmantošanu un organizatorisko pasākumu veikšanu visos piesārņojošas darbības
posmos un procesos;
2) ražošanas vai citu darbību ierobežošanu vai pārtraukšanu uz noteiktu laikposmu, ja tas nepieciešams
nelabvēlīgu meteoroloģisko vai citu apstākļu dēļ;
3) izvairīšanos no neatjaunojamo dabas resursu un enerģijas lietošanas vai to lietošanas ierobežošanu, kā arī
izvairīšanos no atkritumu radīšanas vai to radīšanas ierobežošanu, visā vielu vai materiālu aprites ciklā
izmantojot tādas metodes kā vielu un materiālu atkārtota lietošana un pārstrāde vai citas metodes;
4) izvairīšanos no tādu ķīmisko vielu un maisījumu izmantošanas, kuru vietā ir iespējams izmantot aizstājējus,
kas ir mazāk bīstami cilvēku dzīvībai, veselībai vai videi;
5) avāriju riska novērtēšanu un tādus pasākumus, kas nepieciešami, lai izvairītos no avārijām, bet avārijas
gadījumā — samazinātu tās sekas;
6) piesārņojošas darbības pārtraukšanu un neatliekamu piesārņotās vietas sanāciju, ja tas nepieciešams;
7) pasākumus, kas nepieciešami, lai nepieļautu piesārņojuma izplatīšanos; piesārņotās vietas izpēti un
sanāciju, kā arī piesārņojošas darbības monitoringu;
8) operatoriem, kuri veic šā likuma 
1.pielikumā
 minētās piesārņojošās darbības, izvirzāmo prasību lietot labākos
pieejamos tehniskos paņēmienus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
6.pants. Operatora un darbinieku nodrošināšana ar nepieciešamajām zināšanām un pienākums sniegt
informāciju
(1) Operators pirms piesārņojošas darbības uzsākšanas vai būtiskas izmaiņas apzina informāciju par tās
iespējamo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi.
(2) Operators sniedz darbiniekiem, kuri veic piesārņojošu darbību, nepieciešamās zināšanas par kārtību, kādā šī
darbība veicama, un tās iespējamo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, par piesardzības pasākumiem šīs ietekmes
samazināšanai, kā arī par rīcību avārijas situācijā.
(3) Operatoram ir pienākums sniegt informāciju vides aizsardzības institūcijām, kuras saskaņā ar šo likumu atbild
par atļauju izsniegšanu un kontroli, kā arī informēt sabiedrību un attiecīgo pašvaldību par atļaujā noteiktā monitoringa
rezultātiem un piesārņojošas darbības ietekmi uz cilvēku veselību un vidi.
(3
1
) Operators nodrošina iespēju Valsts vides dienestam veikt darbības, kas nepieciešamas vides aizsardzības
normatīvajos aktos noteikto prasību un atļaujā izvirzīto nosacījumu izpildes kontrolei.
(4) Ja ir pārkāptas vides aizsardzības normatīvajos aktos noteiktās prasības vai atļaujas nosacījumi vai ir
apdraudēta to turpmākā ievērošana, operators par to nekavējoties paziņo Valsts vides dienestam un rīkojas tā, lai
nodrošinātu, ka iekārtas normāla darbība tiek atjaunota visīsākajā laikā vai attiecīgi tiek novērsts iespējamais vides
aizsardzības normatīvajos aktos noteikto prasību vai atļaujas nosacījumu ievērošanas apdraudējums. Valsts vides
dienests uzdod operatoram veikt nepieciešamos pasākumus, lai atjaunotu iekārtas normālu darbību un atbilstību vides
aizsardzības normatīvajos aktos noteiktajām prasībām un atļaujā izvirzītajiem nosacījumiem.
(5) Ja ir radies cilvēku dzīvībai, veselībai vai videi bīstams piesārņojums vai pastāv nopietni šāda piesārņojuma
rašanās draudi, operators par to paziņo Valsts vides dienestam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
10.12.2009.
, 
31.01.2013.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā
10.05.2018.
)
7.pants. Piesārņojošas darbības monitorings
Operators nodrošina piesārņojošas darbības monitoringu, īpaši tādiem procesiem, kuri ir tieši saistīti ar vides
piesārņošanu vai tās risku. Lai noteiktu vides stāvokļa izmaiņu tendences, operators nodrošina vides monitoringu
teritorijā, kuru var ietekmēt piesārņojošā darbība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
24.07.2002.
)
7
/
66
8.pants. Prasības attiecībā uz piesārņojošas darbības vietu
(1) Pirms tiek uzsākta piesārņojoša darbība, kurai saskaņā ar šo likumu nepieciešama atļauja, operators izvērtē
iespējamās alternatīvās vietas šīs darbības veikšanai. Šī prasība attiecas uz darbību kopumā, tās atsevišķiem
procesiem, kā arī uz emisijas vietām. Piesārņojošai darbībai vai tās atsevišķiem procesiem jāizraugās tāda vieta, kur
tai būs vismazākā negatīvā ietekme uz cilvēku veselību un vidi.
(2) Šā panta pirmās daļas prasības neattiecas uz piesārņojošām darbībām, kuru iespējamās norises vietas,
tehniskie paņēmieni un tehnoloģijas, kā arī to ietekme uz vidi ir izvērtēta saskaņā ar likumu "Par ietekmes uz vidi
novērtējumu".
8.
1
 pants. Oglekļa dioksīda uzglabāšana
(Zaudējis spēku ar 
01.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 32.punktu)
8.
2
 pants. Oglekļa dioksīda uzglabāšana
Latvijas teritorijā, tās ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā un kontinentālajā šelfā ir aizliegta oglekļa dioksīda
uzglabāšana ģeoloģiskās struktūrās, kā arī vertikālajā ūdens slānī.
(
31.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2013.
)
9.pants. Izmaksu efektivitāte
Operators īsteno šā likuma 
5.
, 
6.
, 
7. 
un 
8.pantā
 noteiktos pasākumus un prasības, raugoties, lai šo pasākumu un
prasību īstenošanas kopējās izmaksas atbilstu paredzamajai pozitīvajai ietekmei uz vidi un tiktu nodrošināta vides
kvalitātes normatīvu ievērošana.
10. pants. Emisijas robežvērtība, līmenis un limits
(1) Emisijas robežvērtība ir maksimālais emitētās vielas daudzums vai citi noteiktos parametros izteikti faktori
(koncentrācija vai emisijas līmenis), kurus nedrīkst pārsniegt noteiktā laika periodā vai periodos vai kurus nedrīkst
pārsniegt iekārtas normālas darbības apstākļos. Emisijas robežvērtību nosaka konkrētām vielām vai vielu grupām.
(2) Emisijas robežvērtību nosaka vietā, kur piesārņojums izplūst no iekārtas. Koncentrācijas samazinājums, kas
veidojas atšķaidīšanas rezultātā, robežvērtības noteikšanas brīdī netiek ņemts vērā.
(3) Nosakot iekārtas emisijas robežvērtības attiecībā uz netiešu piesārņojuma noplūdi ūdenī, var ņemt vērā
notekūdeņu attīrīšanas iekārtu darbību, ja videi kopumā tiek nodrošināts līdzvērtīgs aizsardzības līmenis un vides
piesārņojuma līmenis nepaaugstinās.
(4) Emisijas limits ir atļaujā noteiktais emitētās vielas daudzums vai citi noteiktos parametros izteikti faktori
(koncentrācija vai emisijas līmenis), ko nedrīkst pārsniegt noteiktā laika periodā vai periodos, vai emitētās vielas
daudzums vai koncentrācija, kuru nedrīkst pārsniegt iekārtas normālas darbības apstākļos un kura nepārsniedz
attiecīgo emisijas robežvērtību.
(5) Ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem saistītais emisijas līmenis ir tāds emisijas līmenis, kas
sasniegts parastos iekārtas ekspluatācijas apstākļos, izmantojot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus, kuri
ietverti secinājumos par labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem, un kas izteikts kā vidējais rādītājs
konkrētā laikposmā atbilstoši noteiktiem atsauces nosacījumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
11.pants. Piesārņojošas darbības veikšanas nosacījumi
(1) Veicot piesārņojošu darbību, operators un gaisa kuģa operators ievēro:
1) aizliegumu attiecībā uz noteiktu piesārņojošu vielu emisiju vidē;
8
/
66
2) noteiktu piesārņojuma veidu emisijas robežvērtības un limitus, kā arī ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem
paņēmieniem saistītos emisiju līmeņus;
3) emisijas samazināšanas, novēršanas vai kontroles kārtību noteiktās saimnieciskās darbības jomās vai
attiecībā uz noteikta veida iekārtām vai vielām;
4) ar noteiktu emisiju saistītu iekārtu vai iekārtu grupu atbilstības novērtēšanas kārtību.
(2) Lai nodrošinātu šā panta pirmajā daļā minēto nosacījumu ievērošanu, Ministru kabinets reglamentē:
1) noteikumus par stacionāru piesārņojuma avotu emisijas limita projektu izstrādi;
2) notekūdeņu emisijas robežvērtības un aizliegumus attiecībā uz piesārņojošu vielu emisiju ūdenī;
3) noteikumus par ūdens un augsnes aizsardzību no lauksaimnieciskas darbības izraisīta piesārņojuma ar
nitrātiem;
4) noteikumus par trokšņa emisiju no iekārtām, kuras izmanto ārpus telpām;
5) noteikumus par satiksmē neizmantojamo pārvietojamo mehānismu iekšdedzes dzinēju radīto piesārņojošu
vielu emisiju gaisā;
6) noteikumus par azbesta un azbesta izstrādājumu ražošanas radīto vides piesārņojumu;
7) noteikumus par atkritumu sadedzināšanai un atkritumu sadedzināšanas iekārtu darbībai izvirzāmajām
prasībām;
8) kārtību, kādā ierobežojama piesārņojošas darbības izraisīto smaku izplatīšanās, un šo smaku noteikšanas
metodes;
9) vides aizsardzības prasības degvielas uzpildes stacijām, naftas bāzēm un pārvietojamām cisternām;
10) noteikumus par atsevišķu dzelzceļa un upju satiksmē izmantojamo iekšdedzes dzinēju radīto piesārņojošo
vielu emisiju gaisā;
11) noteikumus par notekūdeņu dūņu un to kompostu izmantošanu, monitoringu un kontroli;
12) kārtību, kādā ierobežojama piesārņojošo vielu emisija no noteiktiem produktiem;
13) atsevišķas bīstamas ķīmiskās vielas saturošu iekārtu un produktu lietošanas un marķēšanas prasības un
videi kaitīgo preču sarakstu;
14) šķidrās degvielas veidus ar paaugstinātu sēra saturu, kurus aizliegts izlaist brīvam apgrozījumam vai
realizēt;
15) vides kvalitātes normatīvus iekārtām un noteikta veida kuģošanas līdzekļiem, kuri izmanto sēru saturošu
šķidro degvielu;
16) izmēģinājumu un inovatīvo emisijas samazināšanas tehnoloģiju izmantošanu kuģošanas līdzekļos;
17) kārtību, kādā aviācijas darbības iekļauj Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā;
18) kārtību, kādā nodrošināma oglekļa dioksīda plūsmas transportēšana pa cauruļvadiem uz uzglabāšanas
vietām, kā arī oglekļa dioksīda plūsmas tīrības kritērijus un kārtību, kādā izskatāmi strīdi par piekļuvi transporta
tīkliem un uzglabāšanas vietām;
19) kārtību, kādā novēršama, ierobežojama un kontrolējama gaisu piesārņojošo vielu emisija no
sadedzināšanas iekārtām;
20) kārtību, kādā ierobežojama gaistošo organisko savienojumu emisija no iekārtām, kurās izmanto organiskos
šķīdinātājus;
9
/
66
21) prasības titāna dioksīda ražošanas iekārtu radīto emisiju ierobežošanai, kontrolei un monitoringam.
(3) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(4) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā biedrība "Latvijas Antīko automobiļu klubs" izsniedz apliecinājumu par
to, ka transportlīdzeklis atbilst antīkā transportlīdzekļa statusam, lai iegādātos produktus ar paaugstinātu gaistošo
organisko savienojumu saturu.
(5) Ministru kabinets nosaka bioeļļas kvalitātes prasības un mežizstrādes darbos izmantojamo griezējinstrumentu
eļļošanai lietojamās bioeļļas izmantošanas un kontroles kārtību.
(6) Ministru kabinets nosaka cenrādi maksas pakalpojumiem par stacionāru piesārņojuma avotu emisijas limita
projektu izstrādei nepieciešamās informācijas un datu sniegšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
06.04.2006.
, 
25.10.2007.
, 
07.05.2009.
,
10.12.2009.
, 
14.07.2011.
, 
31.01.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
III nodaļa 
Vides kvalitātes normatīvi un vides 
kvalitātes normatīvu ieviešanas programmas
12.pants. Vides kvalitāte un vides kvalitātes normatīvu noteikšana
(1) Vides kvalitāti nosaka salīdzinājumā ar vēlamo gaisa, virszemes ūdeņu, pazemes ūdeņu, augsnes un zemes
dzīļu vai citu vides komponentu kvalitāti, kuras nodrošināšanai tiek reglamentēti kvantitatīvos rādītājos izteikti vides
kvalitātes normatīvi.
(2) Lai novērstu kaitējumu cilvēku veselībai vai videi un nodrošinātu bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu ilgākā
laikposmā, ņemot vērā nepieciešamo drošības rezervi, Ministru kabinets nosaka kvalitātes normatīvus gaisam,
virszemes ūdeņiem, pazemes ūdeņiem un augsnei, norādot:
1) šo normatīvu sasniegšanas termiņus un teritoriju, uz kuru tie attiecas;
2) augstāko un zemāko pieļaujamo līmeni vai raksturlielumus vielu, trokšņu, organismu vai citu vidi ietekmējošu
faktoru klātbūtnei vidē;
3) parametrus, monitoringa metodes un metodes, pēc kurām nosaka attiecīgo normatīvu pārsniegšanu;
4) pasākumus, kas veicami gadījumos, kad normatīvi tiek pārsniegti.
(2
1
) Ministru kabinets, ņemot vērā šā panta otrās daļas nosacījumus, nosaka kvalitātes normatīvus gruntij.
(3) Normatīvajos aktos noteiktos vides kvalitātes normatīvus var sasniegt pakāpeniski vairākos konkrētos
starpposmos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
01.03.2005.
)
13.pants. Robežlielumi un mērķlielumi
(1) Vides kvalitātes normatīvus iedala robežlielumos un mērķlielumos.
(2) Robežlielums ir saistošs jebkuram operatoram, kas veic vai ir paredzējis veikt piesārņojošu darbību, kuras
izraisīta emisija var ietekmēt attiecīgo teritoriju.
(3) Vides aizsardzības institūcijas, pieņemot lēmumu par atļaujas izsniegšanu un izstrādājot labāko pieejamo
tehnisko paņēmienu izmantošanas nosacījumus, kā arī kontrolējot piesārņojošu darbību, ņem vērā noteiktos
mērķlielumus.
(4) Operators, veicot piesārņojošu darbību, ierobežo emisiju, lai tā nepārsniegtu vides kvalitātes mērķlielumus, vai,
10
/
66
ja tie ir pārsniegti, — pakāpeniski samazina emisiju līdz attiecīgajiem mērķlielumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
24.07.2002.
)
14.pants. Piesārņojošas darbības uzsākšanas ierobežojumi
(1) Piesārņojošu darbību nedrīkst uzsākt, ja ir pārsniegti vai var tikt pārsniegti vides kvalitātes normatīvu
robežlielumi noteiktam piesārņojuma veidam noteiktā teritorijā un ja attiecīgās darbības izraisītās emisijas var palielināt
kopējo attiecīgā piesārņojuma daudzumu šajā teritorijā. Šādos gadījumos atļauja piesārņojošas darbības veikšanai
netiek izsniegta.
(2) Ja noteiktā teritorijā ir pārsniegti vai var tikt pārsniegti vides kvalitātes normatīvu robežlielumi noteiktam
piesārņojuma veidam, pašvaldība saskaņā ar normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā izstrādātu un apstiprinātu rīcības
programmu vai īstermiņa rīcības programmu var izdot saistošos noteikumus, kas attiecīgajā teritorijā ierobežo vai
aizliedz tādu piesārņojošu darbību uzsākšanu, kuru izraisītā emisija var palielināt kopējo attiecīgā piesārņojuma
daudzumu šajā teritorijā, izņemot šā likuma 
16.pantā
 minētos gadījumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
 un 
18.12.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
21.01.2004.
)
15.pants. Piesārņojošas darbības ierobežojumi
Ja teritorijā, kurā saskaņā ar normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā izsniegtu atļauju tiek veikta piesārņojoša
darbība, ir pārsniegti vai var tikt pārsniegti vides kvalitātes robežlielumi noteiktam piesārņojuma veidam:
1) operatoram saskaņā ar šā likuma
 II nodaļā
 noteiktajām prasībām jāveic pasākumi, kas nepieciešami, lai
pakāpeniski samazinātu emisiju, kura var ietekmēt cilvēku veselību vai vidi attiecīgajā teritorijā;
2) atļauju būtiskai darbības izmaiņai neizsniedz, ja šāda izmaiņa var radīt emisijas, kas palielina kopējo
attiecīgā piesārņojuma daudzumu šajā teritorijā;
3) pārskatot jau izsniegtās atļaujas, to nosacījumus maina vai papildina atbilstoši šā likuma
 II nodaļā
noteiktajām prasībām.
16.pants. Operatoru sadarbība
(1) Šā likuma 
14. 
un 
15.pantā
 minētajos gadījumos operators var noslēgt vienošanos ar citu operatoru, kuram
atļauts emitēt attiecīgā veida piesārņojumu, par pasākumiem, kas veicami, lai samazinātu kopējās attiecīgā veida
emisijas, un informē par to Valsts vides dienestu.
(2) Ja operatoru vienošanās paredz, ka kopējās attiecīgā veida emisijas, ko izraisa piesārņojošas darbības, uz
kurām attiecas vienošanās, būs zemākas nekā pirms vienošanās noslēgšanas, un ja atbilstoši šim likumam un citiem
normatīvajiem aktiem ir ievērotas citas piesārņojuma samazināšanas prasības, Valsts vides dienests šo vienošanos
akceptē.
(3) Operatori, kas ir paredzējuši veikt piesārņojošas darbības, uz kurām attiecas vienošanās, iesniedz iesniegumu
atļaujas saņemšanai, un Valsts vides dienests izsniedz atļauju atbilstoši emisiju apjoma samazinājumam, kuru paredz
vienošanās.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
16.
1
 pants. Gaisu piesārņojošo vielu emisiju uzskaite valsts līmenī
(1) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs", sadarbojoties ar
attiecīgajām nozaru ministrijām, institūcijām un komersantiem, veic valsts kopējo gaisu piesārņojošo vielu emisijas
aprēķinu un prognožu izstrādi, kā arī emisiju ziņojumu sagatavošanu.
(2) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā tiek izveidota un uzturēta valsts kopējo gaisu piesārņojošo vielu emisijas
aprēķinu un prognožu sagatavošanas nacionālā sistēma un novērtēta gaisa piesārņojuma ietekme uz ekosistēmām, kā
arī prasības par sabiedrībai un Eiropas Komisijai sniedzamo informāciju. 
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
11
/
66
16.
2
 pants. Gaisa piesārņojuma samazināšana valsts līmenī
(1) Lai samazinātu gaisa piesārņojuma radīto negatīvo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, Latvija laikposmā no
2020. līdz 2029. gadam un pēc 2030. gada samazina dažādu tautsaimniecības nozaru radītās sēra dioksīda, slāpekļa
oksīda, gaistošo organisko savienojumu (izņemot metāna) un daļiņu PM
2,5
 emisijas. Ministru kabinets nosaka minēto
vielu emisiju samazināšanas mērķus laikposmam no 2020. līdz 2029. gadam un pēc 2030. gada.
(2) Lai nodrošinātu gaisa piesārņojuma samazināšanos un normatīvajos aktos noteikto emisiju samazināšanas
mērķu izpildi, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija organizē gaisa piesārņojuma samazināšanas
rīcības plāna izstrādi un koordinē tā īstenošanu. Rīcības plānu izstrādā sadarbībā ar Zemkopības ministriju,
Ekonomikas ministriju, Satiksmes ministriju, Finanšu ministriju, Veselības ministriju, kā arī citām institūcijām, ja to
pieņemtajiem lēmumiem ir tieša vai pakārtota ietekme uz gaisu piesārņojošo vielu emisiju. Ministru kabinets nosaka
rīcības plāna saturu, kā arī kārtību, kādā izstrādājams rīcības plāns un sniedzami pārskati par tā izpildi.
(3) Šā panta otrajā daļā minēto rīcības plānu apstiprina Ministru kabinets.
(4) Zemkopības ministrija, Ekonomikas ministrija, Satiksmes ministrija, Finanšu ministrija, Veselības ministrija, kā
arī citas institūcijas, kuru pieņemtajiem lēmumiem ir tieša vai pakārtota ietekme uz gaisu piesārņojošo vielu emisiju,
organizējot un plānojot savu darbību vai nozaru politiku, ņem vērā Ministru kabineta noteiktos gaisu piesārņojošo vielu
emisiju samazināšanas mērķus un īsteno rīcības plānā noteiktos pasākumus.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
17.pants. Vides kvalitātes normatīvu ieviešanas plāns un rīcības programmas gaisa piesārņojuma
samazināšanai
(1) Ja tiek vai var tikt pārsniegti konkrēta veida piesārņojumam noteiktie vides kvalitātes normatīvu robežlielumi, kā
arī citos normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija izstrādā
rīcības plānu piesārņojuma samazināšanai. Rīcības plānā norāda vismaz piesārņojuma samazināšanas mērķus un
veicamos pasākumus, kā arī to finansēšanas avotus. Minēto plānu apstiprina Ministru kabinets.
(2) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(2
1
) Ja pašvaldības teritorijā tiek vai var tikt pārsniegti gaisu piesārņojošajām vielām noteiktie vides kvalitātes
normatīvi, attiecīgā pašvaldība sadarbībā ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju izstrādā rīcības
programmu gaisa piesārņojuma samazināšanai konkrētajā teritorijā un īsteno tajā noteiktos pasākumus.
(3) Rīcības programmas gaisa piesārņojuma samazināšanai saturu, izstrādāšanas un atskaitīšanās kārtību nosaka
Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
18.12.2003.
, 
07.05.2009.
, 
16.12.2010.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas
stājas spēkā 
10.05.2018.
)
18.pants. Īpaši jutīgas teritorijas
(1) Teritorijas, kur piesārņojums var pastiprināti ietekmēt cilvēku veselību vai vidi un tās bioloģisko daudzveidību, vai
teritorijas, kuras ir īpaši jutīgas pret piesārņojuma radīto slodzi, sauc par īpaši jutīgām teritorijām.
(2) Ministru kabinets reglamentē īpaši jutīgu teritoriju noteikšanas kritērijus un apsaimniekošanas kārtību, nosaka
attiecīgo teritoriju robežas vai visas valsts vai noteiktu pašvaldību administratīvo teritoriju robežas kā jutīgo teritoriju
robežas, kā arī to:
1) uz kurām īpaši jutīgām teritorijām attiecas paaugstinātas prasības pilsētu notekūdeņu attīrīšanai;
2) uz kurām īpaši jutīgām teritorijām attiecas paaugstinātas prasības ūdens un augsnes aizsardzībai no
lauksaimnieciskas darbības izraisīta piesārņojuma ar nitrātiem.
(3) Ministru kabinets:
1) 
(izslēgts ar 
17.06.2010
. likumu)
;
2) 
(izslēgts ar 
18.12.2003
. likumu)
.
12
/
66
(4) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs pēc saskaņošanas ar zemkopības ministru šā panta otrās
daļas 2.punktā minēto īpaši jutīgo teritoriju apsaimniekošanas pasākumu koordinācijai izveido konsultatīvu padomi,
iekļaujot tajā pārstāvjus no Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas, Zemkopības ministrijas un
Veselības ministrijas un šo ministriju padotībā esošajām institūcijām, kā arī sabiedrisko organizāciju pārstāvjus, un
apstiprina šīs padomes nolikumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
17.06.2010.
 un 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
18.
1
 pants. Trokšņa novērtēšana un samazināšana
(1) Trokšņa kartēšanu un trokšņa stratēģisko karšu izstrādi aglomerācijas teritorijai nodrošina attiecīgā pašvaldība,
bet ārpus aglomerācijas teritorijas esošiem infrastruktūras objektiem — dzelzceļa līnijām, autoceļiem un lidostām,
kurās satiksmes intensitāte ir vairāk nekā 50 000 gaisa kuģu gadā, — attiecīgā transporta infrastruktūras objekta
pārvaldītājs. Pašvaldība un attiecīgā transporta infrastruktūras objekta pārvaldītājs sadarbojas trokšņa kartēšanā
aglomerācijas teritorijai.
(2) Rīcības plānu trokšņa samazināšanai aglomerācijas teritorijā izstrādā un ievieš attiecīgā pašvaldība, bet rīcības
plānu trokšņa samazināšanai transporta infrastruktūras objektam, kas atrodas aglomerācijas teritorijā un ārpus
aglomerācijas teritorijas, — attiecīgā transporta infrastruktūras objekta pārvaldītājs. Pašvaldība un attiecīgā transporta
infrastruktūras objekta pārvaldītājs sadarbojas rīcības plāna izstrādē, kā arī rīcības plāna ieviešanā aglomerācijas
teritorijā.
(3) Ministru kabinets nosaka:
1) trokšņa rādītājus, to piemērošanas kārtību un novērtēšanas metodes;
2) prasības un termiņus trokšņa kartēšanai, kā arī trokšņa stratēģisko karšu un rīcības plāna trokšņa
samazināšanai izstrādei;
3) vides trokšņa radīto kaitīgo seku novērtēšanas metodes;
4) kārtību, kādā īstenojama sadarbība ar kaimiņvalstīm vides trokšņa novērtēšanā un samazināšanā (ja novērota
pārrobežu ietekme);
5) sabiedrībai un Eiropas Komisijai sniedzamo informāciju par vides troksni, tās sniegšanas kārtību un
termiņus, kā arī kārtību, kādā sabiedrība tiek iesaistīta rīcības plāna trokšņa samazināšanai izstrādē.
(4) Apdzīvotajām vietām, autoceļiem, dzelzceļa līnijām un lidostām, kuru attiecīgie rādītāji ir mazāki, nekā minēts
šā likuma pārejas noteikumu 10. vai 11.punktā, šā panta pirmajā un otrajā daļā minētās institūcijas var veikt trokšņa
kartēšanu, izstrādāt un ieviest trokšņa stratēģiskās kartes un rīcības plānu trokšņa samazināšanai atbilstoši šajā
likumā un citos normatīvajos aktos 
par vides aizsardzību
 paredzētajiem nosacījumiem.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
 un 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā
30.06.2016.
)
18.
2
 pants. Elektromagnētisko lauku starojuma novērtēšana un ierobežošana
(1) Prasības elektromagnētisko lauku starojuma novērtēšanai attiecas uz ierīcēm — mehāniskām, elektriskām vai
elektroniskām konstrukcijām, kā arī to apvienojumiem —, kas paredzētas speciālu funkciju izpildei:
1) zemas frekvences ierīcēm elektrības ražošanai un elektriskās strāvas pārvadei, tostarp sliežu ceļu strāvas
pārvadei, ar nominālo spriegumu no viena kilovolta (kV) un vairāk, ieskaitot citas līdzīgas ierīces frekvenču diapazonā
no viena herca (Hz) līdz deviņiem kiloherciem (kHz);
2) līdzstrāvas tālās pārvades un pārdales fiksētām ierīcēm, ieskaitot iekārtu darbību ar nominālo spriegumu no
diviem kilovoltiem (kV);
3) augstfrekvenču jeb radiofrekvenču ierīcēm, tostarp fiksētām instalācijām, kas rada elektromagnētiskos laukus
frekvenču diapazonā no deviņiem kiloherciem (kHz) līdz 300 gigaherciem (GHz).
(2) Ministru kabinets nosaka:
1) elektromagnētisko lauku starojuma robežlielumus un mērķlielumus, to piemērošanas kārtību un novērtēšanas
metodes;
13
/
66
2) prasības elektromagnētisko lauku radītā riska novēršanai vai samazināšanai;
3) kompetento iestādi ierīču radītā elektromagnētisko lauku starojuma kontrolei.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
 Pants stājas spēkā 
01.11.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 49. punktu)
IV nodaļa 
Piesārņojošu darbību iedalījums 
un to veikšanas nosacījumi
19.pants. Piesārņojošu darbību iedalījums un atļauja piesārņojošas darbības veikšanai
(1) Piesārņojošas darbības iedala A, B un C kategorijā, ņemot vērā piesārņojuma daudzumu un iedarbību vai risku,
ko tas rada cilvēku veselībai un videi.
(2) Šā likuma
 II nodaļā
 noteiktās prasības attiecas arī uz tādām darbībām, kuras neatbilst A, B vai C kategorijai,
bet var radīt piesārņojumu.
(3) Lai uzsāktu A vai B kategorijas darbību, kā arī būtisku izmaiņu gadījumā operators saņem atļauju veikt
piesārņojošu darbību.
(3
1
) 
(Daļa stājas spēkā 
01.04.2020.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.04.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 60.
punktu)
(4) Piesārņojošu darbību aizliegts sadalīt diviem vai vairākiem operatoriem, lai tādējādi izvairītos no piesārņojošas
darbības kopējai jaudai vai saražotās produkcijas apjomam atbilstošas kategorijas atļaujas piemērošanas. Ja
piesārņojošas darbības ir sadalītas vai emisija no vairāku operatoru iekārtām, kuras veic piesārņojošu darbību, ietekmē
vienu un to pašu teritoriju, nosakot piesārņojošas darbības atļaujas kategoriju, summē iekārtu jaudas vai saražotās
produkcijas apjomu.
(5) Lai uzsāktu vai turpinātu šā likuma 
2.pielikuma
 I sadaļā minētās piesārņojošās darbības, operators saņem arī
siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju — Valsts vides dienesta rakstveida lēmumu, kas attiecas uz iekārtu vai vairākām
iekārtām, kuras atrodas vienā vietā un kurām ir viens operators, proti, atļauju emitēt siltumnīcefekta gāzes, ievērojot
nosacījumu, ka operators nodrošina siltumnīcefekta gāzu emisijas monitoringu un katru gadu sagatavo emisiju
ziņojumu (turpmāk — ikgadējais emisiju ziņojums) par siltumnīcefekta gāzu emisiju atbilstoši attiecīgajā atļaujā, šajā
likumā un normatīvajos aktos par Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas darbību noteiktajām
prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
25.10.2007.
, 
31.01.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas
stājas spēkā 
10.05.2018.
)
20.pants. A kategorijas darbības
(1) Piesārņojošas darbības, kuras veic, izmantojot šā likuma 
1.pielikumā
 noteiktās iekārtas, ir A kategorijas
darbības. Veicot A kategorijas darbības, operators lieto labākos pieejamos tehniskos paņēmienus.
(2) A kategorijas atļaujas ir nepieciešamas stacionārajām tehnoloģiskajām iekārtām, kurās tiek veikta viena vai
vairākas šā likuma 
1.pielikumā
 minētās piesārņojošās darbības. Uz šādām iekārtām, ievērojot to radītā piesārņojuma
daudzumu vai risku, ko tas rada cilvēku veselībai un videi, atbilstoši noteiktajiem parametriem, turklāt ņemot vērā arī
piesārņojošas darbības, kas tiek veiktas citās ar šīm iekārtām tehniski saistītās iekārtās, kuras arī var ietekmēt
emisiju un vides piesārņojumu, attiecas nosacījumi par A kategorijas atļaujām.
(3) Šā likuma 
1.pielikumā
 minētie rādītāji attiecas uz iekārtu ražošanas jaudām vai saražotās produkcijas apjomu.
Operators, kurš veic vairākas šā likuma 
1.pielikumā
 minētās piesārņojošās darbības, summē to jaudas, ja visas
darbības attiecas uz vienu šā likuma 
1.pielikumā
 minēto rūpnieciskās darbības jomu un tiek veiktas vienā vietā vai
izmantojot vienu iekārtu.
(4) A kategorijas atļauju nosacījumi iekārtām, kas tiek izmantotas jaunu tehnisko paņēmienu pētīšanai, izstrādei
vai pārbaudei, noteikti šā likuma 
31.panta
 septītajā daļā.
14
/
66
(5) Ministru kabinets izdod noteikumus par A kategorijas darbības pieteikšanu, attiecīgas atļaujas izsniegšanu un
labāko pieejamo tehnisko paņēmienu lietošanu, kā arī nosaka:
1) laika grafiku, pēc kura tiek izsniegtas A kategorijas atļaujas iekārtām, kurām tās nepieciešamas;
2) maksimālo pārejas periodu, kurā jānodrošina ar labāko pieejamo tehnisko paņēmienu lietošanu saistīto
atļaujas nosacījumu ievērošana;
3) iesnieguma veidlapu un atļaujas veidlapu, kurā norāda veicamos cilvēku veselības, gaisa, ūdens un augsnes
aizsardzības, kā arī atkritumu apsaimniekošanas pasākumus. Ja piesārņojoša darbība saistīta ar ūdens ieguvi,
atļaujā norāda ūdens lietošanas limitus;
4) kārtību, kādā pieprasāmas un izsniedzamas atļaujas;
5) kārtību, kādā sabiedrība var iepazīties ar iesniegumu un iesniegt savus priekšlikumus, kā arī iepazīties ar
atļaujas nosacījumiem, monitoringa un pārbaudes rezultātiem;
6) kārtību, kādā informējamas citas valstis, un šāda piesārņojuma monitoringu gadījumos, kad iespējama
piesārņojuma pārrobežu ietekme;
7) iesnieguma izskatīšanas un lēmuma pieņemšanas termiņu, kas nedrīkst būt ilgāks par 90 dienām. Lēmuma
pieņemšanas termiņā neieskaita dienas, kas attiecas uz informācijas pieprasījumu.
(6) Ja A kategorijas piesārņojošu darbību plānots īstenot ārpus Latvijas teritorijas un tai iespējama pārrobežu
ietekme, Vides pārraudzības valsts birojs:
1) 14 dienu laikā pēc tam, kad no attiecīgās valsts kompetentās institūcijas saņemta informācija par
iesniegumu piesārņojošas darbības veikšanai, ievieto paziņojumu par saņemto informāciju savā tīmekļvietnē un
publicē paziņojumu vismaz vienā no laikrakstiem;
2) paziņojumā norāda vietu, kur sabiedrība un ieinteresētās institūcijas var iegūt informāciju par paredzēto
darbību un tās pārrobežu ietekmi, kā arī par saprātīgu termiņu, līdz kuram Vides pārraudzības valsts birojam var
iesniegt rakstveida priekšlikumus;
3) apkopo sabiedrības un ieinteresēto institūciju iesniegtos priekšlikumus un nosūta tos attiecīgās valsts
kompetentajai institūcijai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
, 
16.12.2010.
, 
31.01.2013.
 un
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Grozījums piektās daļas 3. punktā par vārdu "iesnieguma veidlapu
un atļaujas veidlapu" aizstāšanu ar vārdiem "iesniegumā atļaujas saņemšanai iekļaujamo informāciju" stājas spēkā
01.04.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.04.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 61. punktu)
21.pants. Labākie pieejamie tehniskie paņēmieni un to izvēle attiecībā uz A kategorijas darbībām
(1) Labākie pieejamie tehniskie paņēmieni attiecināmi uz visefektīvāko un progresīvāko tehnoloģiju un
ekspluatācijas metožu izstrādes posmu, kurā parādīta konkrēto metožu faktiskā piemērotība, lai novērstu un -
gadījumos, kad novēršana ir neiespējama, - samazinātu emisiju un ietekmi uz vidi kopumā, un tie paredzēti, lai
noteiktu pamatprincipus emisijas limitu aprēķināšanai.
(2) Jēdziens "tehniskie paņēmieni" ietver lietojamo tehnoloģiju un veidu, kādā iekārta ir projektēta, uzbūvēta,
uzturēta, darbināta vai demontēta.
(3) Tehniskie paņēmieni ir pieejami, ja tie ir ekonomiski un tehniski pamatoti un neatkarīgi no tā, vai tie iepriekš
lietoti vai ieviesti ražošanā Latvijā, tos ir iespējams ieviest noteiktā rūpniecības nozarē, ņemot vērā attiecīgās izmaksas
un priekšrocības.
(4) Tehniskie paņēmieni ir labākie, ja tie ietver tādas tehnoloģijas un metodes, kuras izmantojot iespējams
nodrošināt augstāko vides aizsardzības līmeni kopumā.
(5) Izvēloties labākos pieejamos tehniskos paņēmienus un ņemot vērā to ieviešanas un lietošanas potenciālās
izmaksas, kā arī Vides aizsardzības likumā noteiktos vides aizsardzības principus un konkrētās piesārņojošās
15
/
66
darbības specifiku, operators:
1) izmanto tehnoloģiju, kas nodrošina iespējami maza atkritumu daudzuma rašanos;
2) izmanto tehnoloģiju, kas nodrošina šā likuma 
5.panta
 prasību ievērošanu;
3) izmanto vielas, kuras ir mazāk bīstamas cilvēku dzīvībai, veselībai un videi;
4) veicina ražošanas procesā radīto un izmantoto vielu otrreizēju izmantošanu un atkritumu pārstrādi;
5) izmanto procesus, iekārtas un darbības metodes, kuras rūpnieciskajā ražošanā jau ir pārbaudītas un atzītas
par veiksmīgām;
6) ievēro tehnoloģiju attīstību un to, kā paplašinās zināšanas un izpratne par jaunajām tehnoloģijām;
7) ņem vērā emisijas raksturu, ietekmi un apjomu;
8) ņem vērā paredzamo iekārtas apturēšanas vai slēgšanas termiņu;
9) ņem vērā laiku, kas nepieciešams labāko pieejamo tehnisko paņēmienu ieviešanai;
10) ievēro ražošanas procesā izmantojamo izejvielu, arī ūdens, patēriņu un tehnoloģijas energoefektivitāti;
11) novērš vai līdz minimumam samazina emisijas risku un tās ietekmi uz cilvēku veselību vai vidi;
12) novērš avārijas, bet, ja avārija ir notikusi, — samazina tās radītās sekas;
13) pamatojas uz secinājumiem par labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem. Veicot darbības, kurām
atļaujas izsniegšanas vai atļaujas pārskatīšanas brīdī nav piemērojamu secinājumu par labākajiem pieejamiem
tehniskajiem paņēmieniem, izmanto Eiropas Komisijas izstrādāto labāko pieejamo tehnisko paņēmienu vadlīniju
dokumentu vai informāciju par labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem, kuru publicējušas
starptautiskās organizācijas;
14) nodrošina, ka iekārtas radītā emisija nepārsniedz ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem
saistīto emisiju līmeni.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
, 
31.01.2013.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā
10.05.2018.
)
22.pants. B kategorijas darbības
(1) Piesārņojošas darbības, kuru uzsākšanai vai būtiskai izmaiņai nepieciešama B kategorijas atļauja, ir B
kategorijas darbības.
(2) Ministru kabinets nosaka B kategorijas darbības, ņemot vērā piesārņojuma daudzumu, iedarbību vai risku, ko
tas rada cilvēku veselībai vai videi, apstiprina B kategorijas darbības iesnieguma veidlapu un atļaujas veidlapu, kā arī
nosaka kārtību, kādā atļauja pieprasāma un izsniedzama. Ja piesārņojoša darbība ir saistīta ar ūdens ieguvi, B
kategorijas atļaujā norāda ūdens lietošanas limitus.
(2
1
) Ministru kabinets nosaka iesnieguma izskatīšanas un lēmuma pieņemšanas termiņu, kas nedrīkst būt ilgāks
par 60 dienām. Ja piesārņojošai darbībai tiek piemērota sabiedrības viedokļu uzklausīšanas procedūra saskaņā ar šā
likuma 
27.pantā
 noteikto, iesnieguma izskatīšanas un lēmuma pieņemšanas termiņš nedrīkst būt ilgāks par 90
dienām. Lēmuma pieņemšanas termiņā neieskaita dienas, kas attiecas uz informācijas pieprasījumu.
(3) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā sabiedrība var iepazīties ar B kategorijas darbības atļaujas
nosacījumiem, kā arī monitoringa un pārbaudes rezultātiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
, 
16.12.2010.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas
stājas spēkā 
10.05.2018.
 Grozījums otrajā daļā par vārdu "B kategorijas darbības iesnieguma veidlapu un atļaujas
veidlapu" aizstāšanu ar vārdiem "iesniegumā atļaujas saņemšanai iekļaujamo informāciju" stājas spēkā 
01.04.2020.
un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.04.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 62. punktu)
16
/
66
23.pants. C kategorijas darbības
(1) Piesārņojošas darbības, kuru veikšanai nav nepieciešama atļauja, bet pirms kuru uzsākšanas vai būtiskas
izmaiņas iesniedzams iesniegums vides aizsardzības institūcijām, ir C kategorijas darbības.
(2) Ministru kabinets nosaka C kategorijas darbības, ņemot vērā piesārņojuma daudzumu, iedarbību vai risku, ko
tas rada cilvēku veselībai vai videi, kā arī iesnieguma saturu un iesniegšanas kārtību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
01.03.2005.
)
24.pants. Paziņojums par C kategorijas darbību
(1) Operators ne vēlāk kā 30 dienas pirms C kategorijas darbības uzsākšanas iesniedz iesniegumu Valsts vides
dienestam.
(2) Operators ne vēlāk kā 30 dienas pirms būtiskas izmaiņas C kategorijas darbībā iesniedz iesniegumu Valsts
vides dienestam.
(3) 
(Izslēgta ar 
20.06.2002
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
27.01.2005.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
24.
1
 pants. Darbības, kurām nepieciešama siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja
(1) Siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja ir nepieciešama stacionārai tehnoloģiskajai iekārtai, kurā tiek veikta viena
vai vairākas šā likuma 
2.pielikumā
 minētās piesārņojošās darbības.
(2) Šā likuma 
2.pielikumā
 minētie rādītāji attiecas uz iekārtas ražošanas jaudu vai saražotās produkcijas apjomu.
Operators, kurš veic vairākas šā likuma 
2.pielikumā
 minētās piesārņojošās darbības, summē to jaudas, ja visas
darbības attiecas uz vienu šā likuma 
2.pielikumā
 minēto rūpnieciskās darbības jomu un tiek veiktas vienā vietā vai
izmantojot vienu iekārtu.
(2
1
) Nosakot iekārtas kopējo nominālo ievadīto siltuma jaudu, lai konstatētu iekārtas atbilstību šā likuma
2.pielikumā
 minētajām piesārņojošām darbībām, summē visu to tehnisko vienību (piemēram, katli, degkameras,
turbīnas, sildītāji, kurtuves, sadedzināšanas iekārtas, apdedzināšanas krāsnis, cita veida krāsnis, cepļi, žāvētāji,
dzinēji, kurināmā elementi, ķīmiskie sadedzināšanas un oglekļa dioksīda uztveršanas bloki, degļi, termiskās vai
katalītiskās pēcsadedzināšanas iekārtas) nominālās ievadītās siltuma jaudas, kuras ir iekārtas daļas un kurās tiek
sadedzināts kurināmais. Kopsummā neņem vērā:
1) tehniskās vienības, kuru nominālā siltuma jauda nepārsniedz trīs megavatus;
2) tehniskās vienības, kurās kā kurināmo izmanto atjaunojamos energoresursus, bet pārējos kurināmos — tikai
vienību darbības uzsākšanai vai pārtraukšanai.
(2
2
) Ja šā likuma 
2.pielikumā
 minētie rādītāji tiek pārsniegti, siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujā ietver visas
tehniskās vienības, kurās tiek sadedzināts kurināmais, izņemot tehniskās vienības bīstamo atkritumu un sadzīves
atkritumu sadedzināšanai.
(3) Ministru kabineta noteiktajā kārtībā operators var iesniegt iesniegumu un saņemt siltumnīcefekta gāzu emisijas
atļauju arī tām šā likuma 
2.pielikumā
 minētajām piesārņojošām darbībām, kuru ražošanas jauda vai saražotais
produkcijas apjoms nepārsniedz šā likuma 
2.pielikumā
 minētos rādītājus.
(3
1
) Operatoram ir tiesības iesniegt Valsts vides dienestam iesniegumu, kurā prasīts atcelt saskaņā ar šā panta
trešo daļu izdoto siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju.
(4) Siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja nav nepieciešama iekārtām, kuras izmanto jaunu produktu vai ražošanas
procesu pētīšanai, izstrādei vai pārbaudei, un iekārtām, kurās kā kurināmo izmanto atjaunojamos energoresursus, bet
pārējos kurināmos — tikai iekārtu darbības uzsākšanai vai pārtraukšanai.
(5) Siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas izsniedz uz šādiem periodiem:
17
/
66
1) pirmais periods — no 2005.gada 1.janvāra līdz 2007.gada 31.decembrim;
2) otrais periods — no 2008.gada 1.janvāra līdz 2012.gada 31.decembrim;
3) trešais periods — astoņi kalendārie gadi, sākot ar 2013.gada 1.janvāri;
4) ceturtais un turpmākie periodi — 10 kalendāra gadi, sākot ar 2021. gada 1. janvāri.
(6) Valsts vides dienests siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas nosacījumus saskaņo ar attiecīgās iekārtas A vai
B kategorijas atļaujas nosacījumiem.
(7) Ministru kabinets nosaka:
1) kādai jābūt siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas iesnieguma veidlapai un atļaujas veidlapai, kā arī kārtību,
kādā pieprasāma un izsniedzama siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja;
2) nosacījumus un kārtību, kādā atsevišķas iekārtas uz laiku var atbrīvot no prasības saņemt siltumnīcefekta
gāzu emisijas atļauju.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
, 
17.06.2010.
,
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
24.
2
 pants. Īpašas prasības attiecībā uz piesārņojošām darbībām
(1) Tādu piesārņojošu darbību veikšanai, kuras atbilst noteiktai rūpniecības nozarei un kurām raksturīga attiecīgajai
nozarei specifiska iedarbība uz vidi, var noteikt īpašas prasības. Nosakot īpašas prasības, kas attiecināmas uz šā
likuma 
1.pielikumā
 minētajām piesārņojošām darbībām (iekārtām), ņem vērā secinājumus par labākajiem pieejamiem
tehniskajiem paņēmieniem.
(2) Ministru kabinets nosaka īpašas prasības attiecībā uz atsevišķu šā panta pirmajā daļā minēto piesārņojošo
darbību veikšanu.
(3) Lai ierobežotu gaistošo organisko savienojumu emisiju, tai skaitā piesārņojošās darbības izraisīto smaku
izplatīšanos, kas rodas, veicot naftas produktu un bīstamu ķīmisko vielu un maisījumu kravu iekraušanu tankkuģos,
pašvaldības izdod saistošos noteikumus, kuros piesārņojošās darbības operatoriem, kas ostu teritorijās pārkrauj
naftas produktus un bīstamas ķīmiskās vielas un maisījumus, kuru tvaika spiediens, mērot pēc Reida metodes, ir 27,6
kilopaskāli (kPa) vai vairāk, vai arī mazutu, jēlnaftu vai benzolu, ja šādu produktu, vielu un maisījumu kopējais
piesārņojošās darbības atļaujā noteiktais apgrozījums operatora īpašumā vai lietošanā esošajā ostas teritorijā ir 200
000 tonnu gadā vai vairāk, tiek noteiktas prasības kravas izgarojumu emisijas kontroles sistēmu uzstādīšanai, darbībai
un monitoringam.
(4) Pašvaldības saistošajos noteikumos, kas pieņemti saskaņā ar šā panta trešo daļu, pašvaldības ir tiesīgas
noteikt smakas mērķlieluma pārsnieguma laika ierobežojumu, kas ir zemāks par 168 stundām kalendāra gadā, un
paredzēt, ka atbilstība smakas mērķlielumam ir nodrošināma uz operatora lietošanā vai īpašumā esošās teritorijas
robežas, kā arī noteikt kārtību, kādā par mērījumu rezultātiem informē institūciju, kas kontrolē ostas teritorijas
aizsardzību pret piesārņojumu.
(5) Kravas izgarojumu emisijas kontroles sistēmas piesārņojošās darbības operators, kas ostas teritorijā pārkrauj
naftas produktus un bīstamas ķīmiskās vielas, kuru tvaika spiediens, mērot pēc Reida metodes, ir 27,6 kilopaskāli
(kPa) vai vairāk, vai arī mazutu, jēlnaftu vai benzolu, un ja šādu produktu un vielu apgrozījums operatora īpašumā vai
lietošanā esošajā ostas teritorijā ir lielāks par 200 000 tonnu gadā, uzstāda līdz 2021. gada 31. decembrim, ja
pašvaldība nav izdevusi saistošos noteikumus saskaņā ar šā panta trešo daļu vai ir izdevusi saistošos noteikumus, bet
tajos nav noteikusi citu, agrāku termiņu kravas izgarojumu emisijas kontroles sistēmas uzstādīšanai ostas teritorijā.
Pēc kravas izgarojumu emisijas kontroles sistēmu uzstādīšanas piesārņojošās darbības operators nodrošina to
darbību un monitoringu, kā arī veic smakas mērķlielumu mērījumus uz savā lietošanā vai īpašumā esošās teritorijas
robežas.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.01.2013.
 un 
01.02.2018
. likumu, kas stājas spēkā
06.03.2018.
)
24.
3
 pants. Valsts vides dienesta informācijas sistēma
(Pants stājas spēkā 
01.04.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.04.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 64. punktu)
18
/
66
V nodaļa 
Atļaujas pieteikšana, izsniegšana, pārskatīšana un atcelšana
(Nodaļas nosaukums 
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009
. likumu, kas stājas
spēkā 
13.01.2010.
)
25.pants. Priekšnosacījumi attiecībā uz atļaujas izsniegšanu piesārņojošas darbības uzsākšanai vai
būtiskai izmaiņai
(1) Atļauju piesārņojošas darbības uzsākšanai vai būtiskai izmaiņai izsniedz, ja operators ir iesniedzis iesniegumu
atbilstoši šajā likumā un citos normatīvajos aktos noteiktajām prasībām.
(2) A vai B kategorijas atļauju piesārņojošas darbības uzsākšanai vai būtiskai izmaiņai izsniedz, ja papildus šā
panta pirmās daļas nosacījumam ir ievēroti arī šādi nosacījumi:
1) operators ir novērtējis šīs darbības ietekmi uz vidi un saņēmis atzinumu par paredzētās darbības akceptu —
gadījumos, kad piesārņojošai darbībai saskaņā ar normatīvajiem aktiem ir nepieciešams ietekmes uz vidi
novērtējums;
2) ir izstrādāta rūpniecisko avāriju novēršanas programma vai drošības pārskats, kā arī objekta avārijgatavības
un civilās aizsardzības pasākumu plāns — gadījumos, kad saskaņā ar normatīvajiem aktiem tas ir
nepieciešams;
3) ir sniegta informācija sabiedrībai un dots pietiekami ilgs termiņš sabiedrības priekšlikumu iesniegšanai par
piesārņojošas darbības uzsākšanu vai izmaiņu — gadījumos, kad saskaņā ar normatīvajiem aktiem ir noteikta
sabiedrības līdzdalība lēmuma pieņemšanā.
(3) Siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju šā likuma 
2.pielikumā
 minēto piesārņojošo darbību uzsākšanai vai
būtiskai izmaiņai izsniedz, ja operators papildus iesniegumam ir iesniedzis arī pietiekamu informāciju, lai Valsts vides
dienests varētu secināt, ka attiecīgais operators spēj nodrošināt siltumnīcefekta gāzu emisijas monitoringu un
sagatavot ikgadējos emisiju ziņojumus par siltumnīcefekta gāzu emisiju atbilstoši šajā likumā un citos normatīvajos
aktos noteiktajām prasībām.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
, 
31.01.2013.
, 
09.06.2016.
un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
26.pants. Konsultācijas ar citām valsts institūcijām un pašvaldībām
Pirms atļaujas izsniegšanas Valsts vides dienests nosūta attiecīgajai pašvaldībai (pirms atļaujas izsniegšanas A
vai B kategorijas piesārņojošām darbībām — arī Veselības inspekcijai) informāciju, kas nepieciešama priekšlikumu
sniegšanai par iesniegumu un atļaujas nosacījumiem, un izskata to iesniegtos priekšlikumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā
10.05.2018.
)
27.pants. Sabiedrības līdzdalība
(1) Iesniegums A kategorijas atļaujas, bet Ministru kabineta noteiktajos gadījumos — arī B kategorijas atļaujas
saņemšanai ir pieejams sabiedrībai, lai tā varētu iesniegt priekšlikumus ar atļaujas izsniegšanu saistītajos jautājumos.
(1
1
) Sabiedrības viedokļu uzklausīšanu, ja tiek uzsākts lēmuma pieņemšanas process, nodrošina vismaz tad, ja
šis lēmums attiecas uz:
1) šā panta pirmajā daļā minēto atļauju saņemšanu, izņemot šā likuma 
28.panta
 astotajā daļā noteikto
gadījumu ;
2) būtisku izmaiņu A kategorijas un noteiktos gadījumos arī B kategorijas piesārņojošā darbībā;
3) atļaujas nosacījumu pārskatīšanu saskaņā ar šā likuma 
32.panta
 trešās daļas 8.punktu;
19
/
66
4) B kategorijas piesārņojošu darbību, kad Valsts vides dienests vai attiecīgā pašvaldība papildus šajā pantā
noteiktajiem gadījumiem ir pieņēmusi lēmumu par sabiedrības viedokļa uzklausīšanu.
(2) Sabiedrībai ir pieejama līdzdalībai lēmuma pieņemšanā nepieciešamā informācija, tai skaitā varbūtējo lēmumu
būtība vai, ja iespējams tikai viens lēmums, - lēmuma projekts, kā arī visi lēmumi, kas attiecas uz A vai B kategorijas
vai siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju izsniegšanu, izsniegto atļauju nosacījumi un informācija par monitoringa un
kontroles rezultātiem.
(2
1
) Sabiedrībai ir pieejama ar atļaujas izsniegšanu saistītā informācija, kura ir Valsts vides dienesta rīcībā.
(3) Ja iesniegums vai atļauja ietver informāciju, kas saskaņā ar normatīvajiem aktiem uzskatāma par ierobežotas
pieejamības informāciju, Valsts vides dienests, pamatojoties uz operatora iesniegumu, pieņem lēmumu par atsevišķu
iesnieguma vai atļaujas sadaļu ierobežotu pieejamību. Šis noteikums neattiecas uz informāciju par emisiju, kā arī par
avāriju risku.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
25.10.2007.
, 
07.05.2009.
, 
10.12.2009.
 un 
12.04.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
28.pants. A un B kategorijas atļauju pieteikšana, izsniegšana un atcelšana
(1) Iesniegumu atļaujas saņemšanai sagatavo operators, ja nepieciešams, pieaicinot ekspertus. Operators ir
atbildīgs par iesniegumā norādītās informācijas patiesumu.
(1
1
) Iesniegumu atļaujas saņemšanai iesniedz elektroniski informācijas sistēmā, izmantojot speciālu tiešsaistes
formu, ja persona ir elektroniski identificējusies ar Valsts reģionālās attīstības aģentūras pārziņā esošu personas
identifikācijas koplietošanas moduli.
(2) Iesniegumā sniedzama šāda informācija:
1) iekārta un tās darbība;
2) izejvielas un palīgmateriāli, citas vielas un enerģija, ko attiecīgā iekārta izmanto vai ražo;
3) iekārtas emisijas avoti, tai skaitā emisijas avoti, kuri rada troksni, vibrāciju un novada siltumu vidē;
4) vides apstākļi iekārtas darbības vietā;
5) to vielu raksturs un daudzums, kuras varētu tikt emitētas no iekārtas ūdenī, gaisā (izņemot siltumnīcefekta
gāzu emisiju) vai augsnē, kā arī emisijas būtiskā ietekme uz vidi;
5
1
) to vielu daudzums, kuras iekārta netipiskas darbības rezultātā varētu emitēt ūdenī, gaisā (izņemot
siltumnīcefekta gāzu emisiju) vai augsnē;
6) tehnoloģija un citi paņēmieni, kurus paredzēts izmantot, lai novērstu vai, ja tas nav iespējams, samazinātu
emisiju no attiecīgās iekārtas;
7) labākie pieejamie tehniskie paņēmieni, kādus A kategorijas darbības veicošais operators lieto vai paredzējis
lietot, lai novērstu vai ierobežotu piesārņojuma rašanos;
8) pasākumi, kas tiks veikti, lai novērstu vai samazinātu atkritumu ražošanu un pārstrādātu iekārtas radītos
atkritumus;
9) citi pasākumi, kas tiks veikti, lai nodrošinātu šā likuma
 II 
un
 III nodaļā
 noteikto prasību izpildi;
10) kārtība, kādā paredzēts veikt piesārņojošas darbības monitoringu.
(2
1
) Iesniegumam pievieno:
1) šā panta otrajā daļā minētās informācijas kopsavilkumu, kurā nelieto specifiskus tehniskos aprakstus un
terminus, lai tas būtu viegli saprotams sabiedrībai;
20
/
66
2) pamatziņojumu par augsnes un pazemes ūdeņu kvalitāti iekārtas teritorijā (turpmāk — pamatziņojums), ja
tas nepieciešams A kategorijas darbību veikšanai saskaņā ar šā likuma 
29.panta
 sesto daļu.
(3) Iesniegumā norāda piesārņojošas darbības iespējamās alternatīvas un pamato, kādēļ izraudzīts attiecīgais
variants. Ja minētās alternatīvas jau izskatītas, novērtējot ietekmi uz vidi, operators iesniegumam pievieno ietekmes uz
vidi novērtējuma ziņojumu un atzinumu par paredzētās darbības akceptu.
(4) Valsts vides dienests, izsniedzot atļauju piesārņojošas darbības veikšanai, kurai saskaņā ar normatīvajiem
aktiem ir nepieciešams ietekmes uz vidi novērtējums, izvērtē un ņem vērā ietekmes uz vidi novērtējuma ziņojumu un
ievēro Vides pārraudzības valsts biroja atzinumā izvirzītās prasības par ietekmes uz vidi novērtējuma ziņojumu.
(5) Atļauju izsniedz Valsts vides dienests pēc iekārtas darbības vietas. Ja nepieciešams, Valsts vides dienests
pieaicina ekspertus, izņemot tos, kuri piedalījušies iesnieguma sagatavošanā.
(6) Valsts vides dienests pirms atļaujas izsniegšanas izvērtē sabiedrības līdzdalības procesa laikā iesniegtos
priekšlikumus un, ievietojot tos savā tīmekļvietnē, dara sabiedrībai pieejamu arī informāciju par tiem atzinumiem un
ieteikumiem, kas saņemti pirms atļaujas sabiedriskās apspriešanas.
(7) Valsts vides dienests var atcelt izdoto atļauju, lemt par atteikumu izdot atļauju vai grozīt izdotās atļaujas
nosacījumus, ja tiek konstatēts, ka operators:
1) nesniedz Valsts vides dienesta pieprasīto informāciju, kas nepieciešama lēmuma pieņemšanai par atļaujas
izsniegšanu, atļaujas izdošanu vai atļaujas nosacījumu grozīšanu, uzsākot jaunu A vai B kategorijas darbību vai
veicot būtiskas izmaiņas esošajā A vai B kategorijas darbībā;
2) triju gadu laikā no A vai B kategorijas atļaujas spēkā stāšanās dienas nav uzsācis piesārņojošo darbību.
(8) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(9) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(10) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
, 
16.12.2010.
,
31.01.2013.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
28.
1
 pants. Siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas pieteikšana, izsniegšana, grozīšana un atcelšana
(1) Iesniegumu atļaujas saņemšanai vai grozīšanai sagatavo operators, ja nepieciešams, pieaicinot ekspertus.
(2) Iesniegumā sniedzama šāda informācija:
1) iekārtas, tās darbības un tehnoloģijas apraksts;
2) izejvielas un palīgmateriāli, kuru izmantošana rada šā likuma 
2.pielikumā
 minēto siltumnīcefekta gāzu
emisiju;
3) iekārtas siltumnīcefekta gāzu emisijas avoti;
4) operatora plānotais piesārņojošas darbības monitorings un ikgadējo emisiju ziņojumu sagatavošanas kārtība.
(3) Iesniegumam pievieno šā panta otrajā daļā minētās informācijas kopsavilkumu, kurā nelieto specifiskus
tehniskos aprakstus un terminus, lai tas būtu viegli saprotams sabiedrībai.
(3
1
) Iesniegumu atļaujas saņemšanai un tam pievienotos 
pielikumu
s un dokumentus iesniedz elektroniski, pēc
elektroniskas reģistrēšanās sniedzot informāciju tiešsaistes režīmā Valsts vides dienesta vienotās vides informācijas
sistēmas "TULPE" tīmekļvietnē. Iesniegumu atļaujas grozīšanai un tam pievienotos 
pielikumu
s un dokumentus
iesniedz elektroniski, izmantojot Eiropas Komisijas izveidoto un uzturēto vienoto Eiropas Savienības Emisijas kvotu
tirdzniecības sistēmas informācijas apmaiņas sistēmu "DECLARE" (turpmāk — ES ETS informācijas apmaiņas
sistēma "DECLARE"), kas sabiedrībai ir nepārtraukti pieejama tiešsaistes režīmā.
21
/
66
(4) Atļauju vai tās grozījumus izsniedz Valsts vides dienests pēc iekārtas darbības vietas. Ja nepieciešams, Valsts
vides dienests pieaicina ekspertus, izņemot tos, kuri piedalījušies iesnieguma sagatavošanā.
(4
1
) Atļauju izsniedz A un B kategorijas atļauju izsniegšanas termiņā, ņemot vērā to, vai konkrētajam operatoram ir
piešķirama A vai B kategorijas atļauja piesārņojošās darbības veikšanai vai C kategorijas apliecinājums.
(5) Ja operators nav saņēmis siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju, pēc 2005.gada 1.janvāra tas nedrīkst uzsākt vai
turpināt šā likuma 
2.pielikumā
 minētās piesārņojošās darbības.
(6) Valsts vides dienests izsniegto siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju atceļ, ja konstatē, ka operators sniedzis
nepatiesu vai maldinošu informāciju.
(7) Operators iesniedz attiecīgajai Valsts vides dienestam iesniegumu ar lūgumu atcelt izsniegto siltumnīcefekta
gāzu emisijas atļauju, ja tas vairs neveic kādu no šā likuma 
2. pielikumā
 minētajām darbībām un nevēlas iesniegt šā
likuma 
24.
1
 panta
 trešajā daļā minēto iesniegumu.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
, 
09.06.2016.
, 
01.02.2018.
un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 3.
1
 daļa stājas spēkā 
01.06.2018.
 Grozījums 3.
1
 daļā par vārdu
"vienotās vides informācijas sistēmas "TULPE" tīmekļvietnē" aizstāšanu ar vārdiem "informācijas sistēmā" un
grozījums 4.
1
 daļā par vārdu "C kategorijas apliecinājums" aizstāšanu ar vārdiem "veikta C kategorijas darbības
reģistrācija" stājas spēkā 
01.04.2020.
 un iekļauti likuma redakcijā uz 
01.04.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 55., 65 un
66. punktu.)
28.
2
 pants. Valsts nodeva par A vai B kategorijas atļauju
Par atļaujas izsniegšanu A vai B kategorijas piesārņojošai darbībai un tās pārskatīšanu maksājama valsts nodeva.
Nodevas apmēru un maksāšanas kārtību, kā arī atvieglojumus nosaka Ministru kabinets.
(
16.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
 Pants stājas spēkā 
01.03.2011.
 Sk. Pārejas
noteikumu 28.punktu)
29.pants. Atļauja esošu piesārņojošu darbību turpināšanai un jaunu piesārņojošu darbību uzsākšanai
(1) Esošas A kategorijas un B kategorijas darbības ir tādas piesārņojošas darbības, kuru veikšanai nepieciešama A
kategorijas vai B kategorijas atļauja un ir saņemtas citos normatīvajos aktos noteiktās atļaujas attiecībā uz
piesārņojuma emisiju.
(2) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(3) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(4) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(5)
 (Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(6) Ja A kategorijas darbība ietver tādu bīstamo ķīmisko vielu lietošanu, ražošanu vai emisiju, kas var radīt augsnes
un pazemes ūdeņu piesārņojumu iekārtas teritorijā, operators izstrādā pamatziņojumu un kopā ar iesniegumu A
kategorijas piesārņojošas darbības atļaujas saņemšanai un tam pievienoto šā panta 2.
1
 daļas 1.punktā minēto
informācijas kopsavilkumu iesniedz to Valsts vides dienestam. Pamatziņojumu, kas nepieciešams esošo piesārņojošo
darbību veikšanai, vides pārvaldei iesniedz, pirms piesārņojošas darbības atļauja pirmo reizi tiek pārskatīta saskaņā ar
šā likuma 
32.panta
 3.
2
 daļu. Valsts vides dienests pamatziņojumā ietverto informāciju izmanto, izvirzot atļaujas
nosacījumus iekārtas darbībai vai, ja iekārtas darbība tiek pārtraukta, iekārtas teritorijas sakārtošanai atbilstošā
stāvoklī saskaņā ar šā likuma 
30.pantu
. Pamatziņojuma izstrāde nav nepieciešama A kategorijas darbībām, kurām
augsnes un pazemes ūdeņu kvalitātes izvērtējums veikts ietekmes uz vidi novērtējuma laikā, ja iesniegums par
atļaujas saņemšanu to veikšanai iesniegts ne vēlāk kā trīs gadus pēc tam, kad saņemts atzinums par ietekmes uz vidi
novērtējumu.
(7) Ministru kabinets nosaka pamatziņojuma izstrādes kārtību un saturu.
(8) Ja pamatziņojumā ietvertā informācija norāda uz piesārņojuma līmeni, kas rada risku cilvēku veselībai vai videi,
Valsts vides dienests, pārskatot A kategorijas darbības atļauju, izvirza operatoram nosacījumus tādu pasākumu
22
/
66
veikšanai, kas nepieciešami, lai nodrošinātu iekārtas teritorijas sakārtošanu atbilstošā stāvoklī. Valsts vides dienests
nosacījumus pamato ar normatīvo aktu prasībām par augsnes un grunts kvalitātes normatīviem, kā arī par pazemes
ūdeņu kvalitāti.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
31.01.2013.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
30.pants. Informēšana par darbības izmaiņu, iekārtas operatora maiņu un iekārtas darbības pilnīgu
pārtraukšanu
(1) Pirms darbības izmaiņas operators Ministru kabineta noteiktajā termiņā paziņo par to Valsts vides dienestam.
Valsts vides dienests izvērtē, vai šī izmaiņa uzskatāma par būtisku izmaiņu un vai ir nepieciešams izdarīt grozījumus
atļaujas nosacījumos, un informē par to operatoru. Darbības izmaiņa, kuras rezultātā iekārtas darbības rādītāji
pārsniedz šā likuma pielikumos minētos rādītājus, ir būtiska izmaiņa.
(2) Ja operators ir ieviesis darbības izmaiņu, kuras dēļ mainās piesārņojošas darbības kategorija, Valsts vides
dienests izskata jautājumu par citas kategorijas atļaujas izsniegšanu vai pieņem lēmumu, ka attiecīgajai piesārņojošai
darbībai atļauja turpmāk nav nepieciešama.
(3) Ja mainās iekārtas operators, Valsts vides dienests, pamatojoties uz operatora iesniegumu, precizē atļauju,
ierakstot tajā datus par jauno operatoru, taču nemainot atļaujas nosacījumus un — siltumnīcefekta gāzu emisijas
atļaujas gadījumā — tās termiņu. Iekārtas operatora maiņas gadījumā līdzšinējais iekārtas operators sagatavo un
iesniedz pārbaudei un apstiprināšanai ikgadējo emisiju ziņojumu par siltumnīcefekta gāzu emisiju savas darbības
periodā, kā arī nodod emisijas kvotas atbilstoši tajā minētajam apjomam. Šādu prasību nepiemēro, ja jaunais iekārtas
operators Valsts vides dienestam iesniedz rakstveida apliecinājumu, ka sagatavos un iesniegs pārbaudei un
apstiprināšanai ikgadējo emisiju ziņojumu par siltumnīcefekta gāzu emisiju visā kalendārajā gadā, kurā notikusi
iekārtas operatoru maiņa, kā arī nodos emisijas kvotas atbilstoši šajā ziņojumā minētajam apjomam.
(4) Ne vēlāk kā 30 dienas pirms iekārtas darbības pilnīgas pārtraukšanas operators iesniedz Valsts vides
dienestam attiecīgu iesniegumu, norādot pasākumus, kas tiks veikti darbības vietas sakārtošanai atbilstoši atļaujas
nosacījumiem. 30 dienu laikā pēc tam, kad no operatora saņemta informācija par vietas sakārtošanu atbilstošā
stāvoklī, Valsts vides dienests atceļ operatoram izdoto A vai B kategorijas atļauju un siltumnīcefekta gāzu emisijas
atļauju. Valsts vides dienests savā tīmekļvietnē ievieto informāciju par operatora veiktajiem un pamatziņojumā
norādītajiem pasākumiem teritorijas sakārtošanai atbilstošā stāvoklī.
(5) A kategorijas darbības pārtraukšanas gadījumā operators nodrošina augsnes un pazemes ūdeņu stāvokļa
novērtējumu attiecībā uz tām bīstamajām ķīmiskajām vielām, kādas izmantotas ražošanā, ražotas iekārtā vai
novadītas vidē. Iesniedzot Valsts vides dienestam iesniegumu par iekārtas darbības pārtraukšanu, operators tam
pievieno augsnes un pazemes ūdeņu piesārņojuma novērtējumu salīdzinājumā ar pamatziņojumā ietverto informāciju.
(6) Ja salīdzinājumā ar pamatziņojumā ietverto informāciju augsnes un pazemes ūdeņu novērtējumā norādītais
augsnes un pazemes ūdeņu piesārņojums ir būtisks, kā arī rada apdraudējumu cilvēku veselībai un videi, Valsts vides
dienests izvirza operatoram nosacījumus tādu pasākumu veikšanai, kas nepieciešami, lai atjaunotu sākotnējo augsnes
un pazemes ūdeņu stāvokli. Valsts vides dienests nosacījumus pamato ar normatīvo aktu prasībām par augsnes un
grunts kvalitātes normatīviem, kā arī par pazemes ūdeņu kvalitāti.
(7) Ja atļaujas nosacījumi neparedz prasību izstrādāt pamatziņojumu, iekārtas darbības pārtraukšanas gadījumā
operators izvērtē iespējamo augsnes un pazemes ūdeņu piesārņojumu un, ja nepieciešams, veic pasākumus, kas
nepieciešami, lai iekārta neradītu augsnes un pazemes ūdeņu piesārņojuma draudus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
, 
31.01.2013.
, 
09.06.2016.
, 
01.02.2018.
 un
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
31.pants. A un B kategorijas atļauju nosacījumi
(1) Atļaujā ietver nosacījumus, kuru ievērošana nepieciešama, lai nodrošinātu cilvēku veselības aizsardzību un
sasniegtu augstu vides aizsardzības līmeni kopumā — gaisa, virszemes ūdeņu, pazemes ūdeņu, augsnes un zemes
dzīļu aizsardzību, kā arī nosaka:
1) emisiju robežvērtības un limitus piesārņojošām vielām, kuras varētu tikt emitētas no iekārtas, ievērojot
attiecīgās vielas raksturu un iespējamo piesārņojuma pārnesi no vienas vides citā (ūdens, gaiss, augsne), kā arī
citu veidu emisiju limitus. A kategorijas darbībām atļaujā ietver ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem
paņēmieniem saistītos emisiju līmeņus;
2) prasības, kas nodrošina augsnes un pazemes ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, iekārtā radīto emisiju
23
/
66
monitoringa nosacījumus, kā arī monitoringa mērījumu metodoloģiju, periodiskumu un izvērtējumu, lai pierādītu
A kategorijas iekārtas darbības atbilstību labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem;
3) prasību operatoram sniegt gada pārskatu un citu nepieciešamo informāciju par atļaujas nosacījumu izpildi;
4) prasības, kas jāievēro operatoram, lai nodrošinātu cilvēku veselības un vides aizsardzību, kā arī atkritumu
apsaimniekošanu, izmantojot dabas resursus un enerģiju, kā arī lietojot ķīmiskās vielas un maisījumus. Lai
novērstu augsnes un gruntsūdeņu piesārņojumu, iekārtām, kuru darbība saistīta ar bīstamo ķīmisko vielu
lietošanu, ražošanu vai emisiju, atļaujas nosacījumos ietver prasības attiecībā uz iekārtu darbības drošības
kontroli, tai skaitā iekārtā lietoto, ražoto vai izmantoto ķīmisko vielu monitoringa nosacījumus atbilstoši šā
likuma 
45.pantam
;
5) pasākumus, kas saistīti ar iekārtai netipiskiem darbības apstākļiem, arī ar iekārtas darbības uzsākšanu
(piemēram, iekārtas vai tās daļas darbības ieregulēšana vai testēšana pēc nodošanas ekspluatācijā vai pēc
pārbūves saskaņā ar iekārtas tehnisko dokumentāciju), iespējamām noplūdēm, nepareizu darbību, pēkšņu
apstāšanos un darbības pārtraukšanu;
6) vides kvalitātes mērķus konkrētajai teritorijai vai saskaņā ar upju baseinu apgabalu apsaimniekošanas plānu
veicamos pasākumus un to īstenošanas termiņus;
7) prasības attiecībā uz iekārtas energoefektivitāti, kuras operators šā likuma 
2.pielikumā
 minētajām iekārtām
drīkst nepiemērot gadījumos, kad citādi nav iespējams ievērot siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas
nosacījumus;
7
1
) prasības atbilstoši ietekmes uz vidi novērtējuma atzinumā izvirzītajiem nosacījumiem tām piesārņojošajām
darbībām, kurām veikts ietekmes uz vidi novērtējums un saņemts paredzētās darbības akcepts;
8) citus pasākumus, kas veicami, lai nodrošinātu šā likuma
 II nodaļā
 minēto prasību izpildi.
(2) A kategorijas atļaujas nosacījumus, tai skaitā emisiju robežvērtības vai raksturlielumus, pamato ar labāko
pieejamo tehnisko paņēmienu lietošanu. Nosakot atļaujas nosacījumus:
1) izmanto secinājumus par labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem šā likuma 
1.pielikumā
ietvertajām darbībām (iekārtām), nenosakot konkrētu izmantojamās tehnoloģijas veidu;
2) ņem vērā attiecīgās iekārtas tehniskos raksturlielumus, ģeogrāfisko izvietojumu un vides apstākļus.
(3) A kategorijas atļaujā piesārņojošo vielu emisiju robežvērtības nosaka tā, ka iekārtas normāla darba režīmā tās
nepārsniedz ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem saistīto emisijas līmeni. Nosakot emisiju
robežvērtības, ņem vērā šādus apsvērumus:
1) emisiju robežvērtības attiecas uz tiem pašiem vai īsākiem periodiem un tiem pašiem darbības nosacījumiem,
no kuriem atvasināti ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem saistītie emisiju līmeņi;
2) emisiju robežvērtības neattiecas uz šīs daļas 
1.
 punktā norādītajiem apstākļiem, bet operators ar ikgadēja
emisiju monitoringa rezultātiem Valsts vides dienestam pierāda, ka, iekārtai strādājot normālā darba režīmā,
emisija nepārsniedz ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem saistītos emisiju līmeņus.
(4) Ja Valsts vides dienests A kategorijas atļaujā ietver nosacījumus iekārtas darbībai, pamatojoties uz labākajiem
pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem, kas nav ietverti secinājumos par labākajiem pieejamiem tehniskajiem
paņēmieniem, tā nodrošina, ka tehnisko paņēmienu noteikšanā izmantoti šā likuma 
21.panta
 piektajā daļā minētie
principi, kā arī iekārtas radīto emisiju atbilstību robežvērtībām un mērķlielumiem. Šis nosacījums Valsts vides
dienestam jāievēro arī tādā gadījumā, ja uz iekārtā veiktu darbību vai ražošanas procesu neattiecas secinājumi par
labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem vai minētie secinājumi neattiecas uz darbības vai procesa
iespējamo ietekmi uz vidi. Šādā gadījumā Valsts vides dienests, nosakot atļaujas nosacījumus, noskaidro operatora
viedokli, pievieno to atļaujas 
pielikumā
 un publicē Valsts vides dienesta tīmekļvietnē kā atļaujas 
pielikumu
.
(5) Ja normatīvajos aktos noteiktie vides kvalitātes normatīvi paredz stingrākus nosacījumus, nekā tas izriet no
prasības lietot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus, A kategorijas atļaujā ietver tādus nosacījumus, kādi jāievēro,
lai sasniegtu attiecīgos vides kvalitātes normatīvus.
(6) Valsts vides dienests A kategorijas darbībām var piešķirt atkāpes no ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem
paņēmieniem saistītā emisijas līmeņa. Atkāpes piešķir, ja operators, pamatojoties uz normatīvajos aktos noteikto
24
/
66
vides kvalitātes normatīvu, kā arī iekārtas ģeogrāfiskā izvietojuma un tās tehnisko raksturlielumu izpētes rezultātiem,
pierāda, ka minēto emisiju līmeņu piemērošana rada izmaksas, kuras ir nesamērīgi augstas salīdzinājumā ar vides
apdraudējumu. Atkāpes piešķir, ja operators, pamatojoties uz normatīvajos aktos noteikto vides kvalitātes normatīvu,
kā arī iekārtas ģeogrāfiskā izvietojuma un tās tehnisko raksturlielumu izpētes rezultātiem, pierāda, ka minēto emisiju
līmeņu piemērošana rada izmaksas, kuras ir nesamērīgi augstas salīdzinājumā ar vides apdraudējumu. Atkāpes
rezultātā piemērotās emisiju robežvērtības nedrīkst pārsniegt iekārtu radīto emisiju robežvērtības, kas noteiktas šā
likuma 
11.panta
 otrajā daļā vai 
24.
2
 pantā
 minētajā kārtībā.
(7) Iekārtām, kas tiek izmantotas jaunu produktu vai ražošanas procesu pētīšanai, izstrādei vai pārbaudei, Valsts
vides dienests A kategorijas atļaujā nosaka pārejas periodu atkāpēm no emisiju robežvērtībām un labāko pieejamo
tehnisko paņēmienu lietošanas, kā arī pasākumus, kas ierobežo piesārņojuma rašanos, uz laiku, kas nepārsniedz
deviņus mēnešus. Pēc noteiktā pārejas perioda operators nodrošina, ka to iekārtu darbība, kuras tiek izmantotas jaunu
produktu vai ražošanas procesu pētīšanai, izstrādei vai pārbaudei, atbilst ar labākajiem pieejamiem tehniskajiem
paņēmieniem saistītajam emisijas līmenim. Minēto iekārtu darbību pārtrauc, ja pēc noteiktā pārejas perioda operators
nevar nodrošināt noteiktā emisijas līmeņa ievērošanu.
(8) Valsts vides dienests A kategorijas atļaujas monitoringa nosacījumus pamato ar secinājumos par labākajiem
pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem minētajiem monitoringa nosacījumiem.
(9) B kategorijas atļaujas nosacījumus pamato ar attiecīgās piesārņojošās darbības raksturlielumiem, iekārtas
ģeogrāfisko izvietojumu un vides apstākļiem. Ja iekārtas radīto emisiju limitam nav piemērojamu emisijas robežvērtību,
B kategorijas atļaujā ietver konkrētās iekārtas tehniskos raksturlielumus.
(10) Atļaujā ietver nosacījumus, kas paredz samazināt piesārņojuma pārnesi lielākos attālumos, kā arī pārrobežu
pārnesi.
(11) Ja piesārņojoša darbība tiek veikta vai to paredzēts veikt piesārņotā vai potenciāli piesārņotā vietā, Valsts vides
dienests atļaujas nosacījumos ietver prasību operatoram veikt piesārņotās vai potenciāli piesārņotās vietas izpēti vai
piesārņotās vietas sanāciju. Lēmumu par izpētes vai sanācijas ietveršanu atļaujas nosacījumos pieņem saskaņā ar šā
likuma
 VII nodaļu
.
(
31.01.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
31.
1
 pants. Siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas nosacījumi
Siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujā ietver:
1) piesārņojošas darbības aprakstu un informāciju par iekārtas radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju;
2) prasības attiecībā uz operatoram veicamo siltumnīcefekta gāzu emisijas monitoringu, norādot monitoringa
metodes un mērījumu biežumu;
3) ikgadējo emisiju ziņojumu pārbaudes nosacījumus;
4) ikgadējo emisiju ziņojumu iesniegšanas kārtību;
5) prasību katru gadu četru mēnešu laikā pēc konkrētā kalendārā gada beigām nodot emisijas kvotas, kas
atbilst konkrētajā kalendārajā gadā iekārtas emitētajam siltumnīcefekta gāzu apjomam.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
 un 
09.06.2016
. likumu, kas
stājas spēkā 
30.06.2016.
)
32. pants. A un B kategorijas atļauju pārskatīšana un atjaunošana
(1) A un B kategorijas atļauju izsniedz uz visu attiecīgās iekārtas darbības laiku.
(1
1
) Ja Valsts vides dienests piesārņojošas darbības ietekmi uz cilvēka veselību vai vidi atļaujas izsniegšanas brīdī
nevar pietiekami precīzi novērtēt un prognozēt, atļauju izsniedzot, Valsts vides dienests var noteikt tās pārskatīšanas
termiņu, kas nepārsniedz trīs gadus.
(2) Valsts vides dienests Ministru kabineta noteiktajā kārtībā pārskata atļaujas nosacījumus un, ja nepieciešams,
tos atjauno vai papildina.
25
/
66
(3) Jautājumu par atļaujas izsniegšanu vai atļaujas nosacījumus pārskata šādos gadījumos:
1) ir saņemta informācija par piesārņojuma negatīvo ietekmi uz cilvēku veselību vai vidi, ir pārsniegti vides
kvalitātes normatīvu robežlielumi vai izdarīti grozījumi normatīvajos aktos, kas nosaka vides kvalitātes
normatīvus;
2) Eiropas Komisija ir izdevusi jaunus secinājumus par labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem šā
likuma 
1.pielikumā
 norādītajām piesārņojošām darbībām (iekārtām). Atļaujas nosacījumus pārskata četru gadu
laikā no Eiropas Komisijas secinājumu izdošanas dienas;
3) saskaņā ar valsts institūciju atzinumu procesa drošības garantēšanai ir nepieciešams lietot citu tehnoloģiju;
3
1
) lai nodrošinātu atļaujas izsniegšanu atbilstoši šā likuma 
31.panta
 septītajā daļā minētajiem nosacījumiem;
4) to nosaka citi normatīvie akti;
5) pirms piesārņojošas darbības izmaiņas;
6) ja tas paredzēts atļaujas nosacījumos;
7) šā likuma 
50. 
un 
51.pantā
 noteiktajos gadījumos;
8) ja iekārtas radītais piesārņojums ir tik būtisks, ka atļaujas nosacījumus vai tajā noteiktos emisijas limitus
nepieciešams pārskatīt vai noteikt atļaujā jaunus emisijas limitus.
(3
1
) Atļaujas nosacījumus šā panta trešās daļas 1. — 6. un 8.punktā un šā likuma 
50.panta
 trešajā daļā minētajos
gadījumos var pārskatīt, atjaunot vai papildināt visā atļaujas darbības laikā.
(3
2
) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(4) Operators iesniegumu jaunas atļaujas saņemšanai vai būtiskas izmaiņas ieviešanai piesārņojošā darbībā
iesniedz Valsts vides dienestā tādos termiņos un kārtībā, kādi paredzēti normatīvajos aktos, kuri nosaka atļauju
izsniegšanu piesārņojošas darbības veikšanai, vai mēneša laikā pēc šā panta trešās daļas 1. — 4. vai 8.punktā minēto
apstākļu atklāšanas.
(5) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
25.10.2007.
, 
07.05.2009.
, 
10.12.2009.
, 
31.01.2013.
 un
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
V
1
 nodaļa 
Siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotas un emisijas kvotu sadales plāns
(Nodaļa 
18.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2004.
)
32.
1
 pants. Emisijas kvotu sadales plāns un iekārtu saraksts
(1) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, ņemot vērā arī sabiedrības viedokli, izstrādā un Ministru
kabinets apstiprina emisijas kvotu sadales plānu valstī (turpmāk — sadales plāns) katram šā likuma 
24.
1
 panta
piektās daļas 1. un 2.punktā noteiktajam periodam. Sadales plānu noformē atbilstoši Eiropas Savienības tiesību
aktiem.
(2) Sadales plānā nosaka emisijas kvotu kopējo daudzumu, kas tiks piešķirts operatoriem attiecīgajā periodā, un
pievieno to iekārtu sarakstu, kuras veic šā likuma 
2.pielikumā
 minētās piesārņojošās darbības, kā arī plānoto emisijas
kvotu sadalījumu starp iekārtu operatoriem.
(3) Sadales plānu izstrādā, ievērojot šādus pamatnosacījumus:
1) kopējo emisijas kvotu daudzumu, kuru valsts piešķir operatoriem attiecīgajā periodā, saskaņo ar Apvienoto 
26
/
66
Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (turpmāk — Konvencija) Kioto protokolā
Latvijai noteikto siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķi;
2) kopējo emisijas kvotu daudzumu nosaka, ņemot vērā esošās un prognozētās siltumnīcefekta gāzu emisijas
no šā likuma 
2.pielikumā
 minētajām iekārtām, kā arī siltumnīcefekta gāzu emisijas, uz kurām neattiecas šā
likuma nosacījumi, ņemot vērā arī politikas plānošanas dokumentus enerģētikas jomā;
3) ievēro citu normatīvo aktu prasības, no kurām izriet siltumnīcefekta gāzu emisiju palielinājums;
4) ievēro noteikumu, ka attiecīgajai iekārtai piešķirto emisijas kvotu skaits nedrīkst pārsniegt tai nepieciešamo
daudzumu, ņemot vērā iekārtas potenciālu (tai skaitā tehnoloģisko potenciālu) siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazināšanā;
5) emisijas kvotu sadalē kā nosacījumu var izmantot siltumnīcefekta gāzes emisiju uz vienu šā likuma
2.pielikumā
 minēto piesārņojošas darbības rezultātā saražotās produkcijas vienību un emisijas samazināšanā
sasniedzamo progresu;
6) ietver informāciju par emisijas kvotu aprēķināšanas metodi un izmantojamiem bāzes (atskaites) gadiem
emisiju noteikšanā;
7) ietver informāciju par kārtību, kādā operators saņem emisijas kvotas iekārtai, kurai plānota lielāka
siltumnīcefekta gāzu emisija sakarā ar izmaiņām darbībā, ja tās ieviestas pēc sadales plāna iesniegšanas
Eiropas Komisijai, kā arī jaunai iekārtai, attiecībā uz kuru ir saņemta siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja pēc
sadales plāna iesniegšanas Eiropas Komisijai un kura nav iekļauta sadales plānā;
8) ietver informāciju par jau veiktajiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas pasākumiem, arī izmantojot
labāko pieejamo tehnisko paņēmienu vadlīnijas A kategorijas iekārtām;
9) ņem vērā tīro tehnoloģiju, arī energoefektīvo tehnoloģiju ietekmi uz siltumnīcefekta gāzu emisiju;
10) ietver informāciju par šā plāna apspriešanas gaitā izteiktajiem sabiedrības priekšlikumiem un informāciju par
to, kā attiecīgie priekšlikumi tiks izvērtēti pirms lēmuma par emisijas kvotu piešķiršanu pieņemšanas;
11) var ietvert informāciju par konkurences ievērošanu attiecībā uz tādiem uzņēmumiem (uzņēmējsabiedrībām),
kas nav Eiropas Savienības dalībvalstu uzņēmumi;
12) neietver normas, kuras diskriminē uzņēmumus vai nozares, kā arī nosacījumus, kurus var atzīt par
normatīvajiem aktiem neatbilstošu valsts atbalstu;
13) nosaka maksimālo emisiju samazināšanas vienību un sertificētas emisiju samazināšanas vienību
daudzumu, ko operatori drīkst izmantot Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā, kā
procentuālo daļu no katrai iekārtai piešķirtā emisijas kvotu daudzuma. Emisiju samazināšanas vienības piešķir
saskaņā ar Konvencijas Kioto protokola 
6.pantu
 un lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar Konvenciju vai
Konvencijas Kioto protokolu. Sertificētas emisiju samazināšanas vienības piešķir saskaņā ar Konvencijas Kioto
protokola 
12.pantu
 un lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar Konvenciju vai Konvencijas Kioto protokolu.
Šis punkts attiecas uz sadales plānu, kuru izstrādā šā likuma 
24.
1
 panta
 piektās daļas 2.punktā noteiktajam
periodam.
(4) Pēc tam, kad sadales plānu apstiprinājis Ministru kabinets, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības
ministrija iesniedz to apstiprināšanai Eiropas Komisijā.
(5) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija izstrādā un Ministru kabinets apstiprina iekārtu sarakstu
šā likuma 
24.
1
 panta
 piektās daļas 3.punktā minētajam periodam.
(5
1
) Katram šā likuma 
24.
1
 panta
 piektās daļas 4. punktā minētajam periodam Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrija iekārtu sarakstu izstrādā un Ministru kabinets apstiprina reizi piecos gados.
(6) Iekārtu sarakstā ietver stacionārās tehnoloģiskās iekārtas, kuras veic šā likuma 
2.pielikumā
 minētās
piesārņojošās darbības, kā arī stacionārās tehnoloģiskās iekārtas, kurām izsniegtas siltumnīcefekta gāzu emisijas
atļaujas šā likuma 
24.
1
 panta
 trešajā daļā noteiktajā kārtībā. Iekārtu sarakstā nosaka ikgadējo bezmaksas emisijas
kvotu sadalījumu starp operatoriem.
27
/
66
(7) Iekārtu sarakstu izstrādā atbilstoši Eiropas Savienības tiesību aktiem emisijas kvotu sadales jomā, kā arī ņemot
vērā Ministru kabineta noteikumus par bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanu elektroenerģijas ražošanai, ja Ministru
kabinets pieņēmis lēmumu atbalstīt bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanu elektroenerģijas ražošanai.
(8) Lai sagatavotu iekārtu sarakstu šā likuma 
24.
1
 panta
 piektās daļas 3. punktā minētajam periodam, operators
atbilstoši Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas pieprasījumam iesniedz Valsts vides dienestam
pilnīgu un pārbaudītu informāciju, kas nepieciešama, lai aprēķinātu bezmaksas emisijas kvotas iekārtai. Informāciju
iesniedz par iekārtas darbību laika posmā no 2005.gada 1.janvāra līdz 2010.gada 31.decembrim. Valsts vides dienests
pieņem lēmumu par iesniegtās informācijas apstiprināšanu.
(8
1
) Lai sagatavotu iekārtu sarakstu katra šā likuma 
24.
1
 panta
 piektās daļas 4. punktā minētā 10 gadu perioda
katram piecu gadu periodam, operators atbilstoši Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas pieprasījumam
iesniedz attiecīgajai Valsts vides dienestam pilnīgu un pārbaudītu informāciju un datus, kas nepieciešami, lai noteiktu
emisijas kvotu piešķīruma apjomu attiecīgajai iekārtai. Šā likuma 
24.
1
 panta
 piektās daļas 4. punktā minētā pirmā 10
gadu perioda, kas sākas 2021. gada 1. janvārī, pirmajam piecu gadu periodam operatori šo informāciju iesniedz par
laika periodu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2018. gada 31. decembrim. Valsts vides dienests pieņem lēmumu par
iesniegtās informācijas apstiprināšanu. Minēto informāciju pārbauda un apstiprina, ievērojot prasības, kas noteiktas
Eiropas Savienības tiesību aktos emisijas kvotu sadales jomā un normatīvajos aktos par stacionāro tehnoloģisko
iekārtu dalību Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā.
(9) Šā panta astotajā daļā minēto informāciju pārbauda un apstiprina, ievērojot prasības, kas ikgadējo emisiju
ziņojumu par siltumnīcefekta gāzu emisiju pārbaudei un apstiprināšanai noteiktas normatīvajos aktos par kārtību, kādā
tiek veikts siltumnīcefekta gāzu emisiju monitorings, kā arī tiek pārbaudīti un apstiprināti ikgadējie emisiju ziņojumi par
siltumnīcefekta gāzu emisiju.
(10) Valsts vides dienests nodrošina apstiprinātās informācijas iesniegšanu Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrijai.
(11) Pēc tam, kad iekārtu sarakstu ir apstiprinājis Ministru kabinets, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības
ministrija iesniedz to apstiprināšanai Eiropas Komisijai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
06.04.2006.
, 
17.06.2010.
, 
16.12.2010.
, 
14.07.2011.
, 
09.06.2016.
,
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 50., 51. un 52. punktu)
32.
2
 pants. Emisijas kvotu sadale
(1) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, izvērtējot arī sabiedrības viedokli un ņemot vērā Eiropas
Komisijas apstiprināto iekārtu sarakstu un tā grozījumus, pieņem lēmumu par emisijas kvotu piešķiršanu operatoram,
kurš ir saņēmis siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju, ne vēlāk kā divu mēnešu laikā pēc tam, kad saņemts Eiropas
Komisijas apstiprinājums par iekārtu sarakstu vai tā grozījumiem. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija
pieņem lēmumu par emisijas kvotu piešķiršanu gaisa kuģa operatoram. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības
ministrijas lēmumu var pārsūdzēt 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā. Lēmuma pārsūdzēšana neaptur tā
izpildi.
(1
1
) Operatoram, kurš ir saņēmis siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju šā likuma 
2.pielikumā
 minētajām
piesārņojošām darbībām, un gaisa kuģa operatoram emisijas kvotas piešķir uz šādiem periodiem:
1) pirmais periods — no 2005.gada 1.janvāra līdz 2007.gada 31.decembrim;
2) otrais periods — no 2008.gada 1.janvāra līdz 2012.gada 31.decembrim;
3) trešais periods — no 2013.gada 1.janvāra līdz 2020.gada 31.decembrim;
4) turpmākie periodi — katri nākamie 10 kalendārie gadi, sākot ar 2021.gada 1.janvāri.
(2) Emisijas kvota derīga tā perioda laikā, uz kuru tā izsniegta.
(3) Līdz 2012.gada 1.janvārim operators saņem emisijas kvotas bez maksas. Sākot ar 2012.gada 1.janvāri, gaisa
kuģu operatoriem un, sākot ar 2013.gada 1.janvāri, operatoriem emisijas kvotas, izņemot bez maksas piešķirtās
emisijas kvotas, izsola. Gaisa kuģu operatoriem tiek izsolīti 15 procenti emisijas kvotu no tā apjoma, kas piešķirams
Eiropas Savienības gaisa kuģu operatoriem, ņemot vērā nosacījumus, kuri regulē Eiropas Savienības emisijas kvotu
28
/
66
tirdzniecības sistēmas emisijas kvotu izsolīšanas jomu.
(3
1
) Finanšu līdzekļus, kas iegūti, izsolot šā panta trešajā daļā minētās emisijas kvotas (turpmāk — izsoļu
ieņēmumi), ieskaita Valsts kasē atvērtajā valsts pamatbudžeta ieņēmumu kontā atbilstoši valsts budžeta ieņēmumu
klasifikācijai.
(3
2
) Valsts pamatbudžetā kārtējam gadam un ilgtermiņa saistībās turpmākajiem gadiem finansējumu šā panta 4.
4
daļā minētajiem mērķiem paredz kā dotāciju no vispārējiem ieņēmumiem atsevišķā Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrijas budžeta programmā (apakšprogrammā) atbilstoši iepriekšējos gados iegūto un neizlietoto izsoļu
ieņēmumu apmēram.
(3
3
) Šā panta 3.
2
 daļā minētās programmas (apakšprogrammas) izpildītāja ir Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrija.
(4) 
(Izslēgta ar 
31.01.2013
. likumu)
(4
1
) 
(Izslēgta ar 
31.01.2013
. likumu)
(4
2
) 
(Izslēgta ar 
31.01.2013
. likumu)
(4
3
) 
(Izslēgta ar 
31.01.2013
. likumu)
(4
4
) Izsoļu ieņēmumus izmanto, lai mazinātu klimata pārmaiņas un nodrošinātu pielāgošanos klimata pārmaiņām,
tai skaitā:
1) siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanai vai ierobežošanai enerģētikas, rūpniecības, transporta,
lauksaimniecības, mežsaimniecības un atkritumu apsaimniekošanas nozarēs, arī tādu projektu un finanšu
instrumentu finansēšanai, kuru mērķis ir:
a) paaugstināt ēku vai tehnoloģisko iekārtu un transportlīdzekļu energoefektivitāti,
b) paplašināt atjaunojamo energoresursu izmantošanu,
c) veicināt pielāgošanos klimata pārmaiņām nacionālā un reģionālā mērogā, tai skaitā tādu projektu
finansēšanai, kuros paredzēta pilotpasākumu īstenošana ekstremālo laikapstākļu negatīvās ietekmes
mazināšanai un novēršanai;
2) siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanas vai ierobežošanas iespēju, kā arī iespēju pielāgoties klimata
pārmaiņām palielināšanai, arī tādu projektu un finanšu instrumentu finansēšanai, kuru mērķis ir:
a) izstrādāt vides tehnoloģijas, kas nodrošina energoefektivitātes paaugstināšanu, atjaunojamo
energoresursu izmantošanu, siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanu tehnoloģiskajos procesos vai
pielāgošanos klimata pārmaiņām,
b) īstenot klimata politikas pasākumus, kas vērsti uz siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanu un
pielāgošanos klimata pārmaiņām, kā arī sagatavot integrēšanai dažādās nozarēs nepieciešamos pētījumu,
plānošanas un tehniskos dokumentus,
c) īstenot izglītojošus pasākumus, kuru rezultātā uzlabojas sabiedrības izpratne un zināšanas par klimata
pārmaiņām un pasākumiem, kas veicami, lai tās mazinātu un nodrošinātu pielāgošanos klimata pārmaiņām,
un kuri veicina patērētāju paradumu maiņu, kā arī sekmē zemas oglekļa emisijas ekonomikas attīstību
Latvijā;
3) Konvencijas un tās Kioto protokola saistību, kā arī citu starptautisko saistību izpildei siltumnīcefekta gāzu
emisiju samazināšanas jomā;
4) Latvijas dalībai Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā, arī emisijas kvotu izsolīšanas
procesa nodrošināšanas administratīvo izmaksu segšanai.
(4
5
) Izsoļu ieņēmumu izmantošanā ņem vērā pasākumu ietekmi ne vien uz siltumnīcefekta gāzu emisijas
29
/
66
daudzumu, bet arī uz vides kvalitāti kopumā, tai skaitā citu piesārņojošo vielu emisiju, pārrobežu gaisa piesārņojumu,
dabiskajiem biotopiem.
(4
6
) Izsoļu ieņēmumu izmantošanu šā panta 4.
4
 daļas 1. un 2.punktā minētajiem mērķiem nodrošina, organizējot
atklātos projektu iesniegumu konkursus. Ministru kabinets izdod atklāto projektu iesniegumu konkursu nolikumus,
kuros nosaka projektu iesniegumu vērtēšanas kritērijus, projektu iesniegumu iesniegšanas, izskatīšanas,
apstiprināšanas un finansējuma piešķiršanas kārtību, kā arī projektu īstenošanas, pārskatu iesniegšanas un
pārbaudes kārtību. Izsoļu ieņēmumus no Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības šā panta 4.
4
 daļas 1. un 2.
punktā minētajiem mērķiem var turpināt piešķirt piecus gadus pēc Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības
sistēmas darbības termiņa beigām.
(4
7
) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija sagatavo un, sākot ar 2013.gadu, līdz kārtējā gada
1.aprīlim iesniedz Ministru kabinetam informatīvo ziņojumu par izsoļu ieņēmumu izmantošanu iepriekšējā gadā, tai
skaitā informāciju par finansētajiem pasākumiem, par panākto siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājumu, par to,
kādi sasniegumi gūti, nodrošinot pielāgošanos klimata pārmaiņām, kā arī par nodrošināto vides kvalitātes uzlabojumu
kopumā.
(5) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību “Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs" proporcionāli
sadala attiecīgā perioda bez maksas piešķiramo kopējo emisijas kvotu daudzumu katram perioda gadam un pārskaita
to uz operatora un gaisa kuģa operatora kontu Kioto vienību un emisijas kvotu reģistrā (turpmāk arī — emisijas
reģistrs).
(6) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs" katru gadu līdz
28.februārim emisijas reģistrā sadala emisijas kvotas pa operatoru un gaisa kuģa operatoru kontiem un valsts kontu
emisijas kvotu izsolēm, ievērojot Eiropas Komisijas apstiprināto iekārtu sarakstu, Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrijas lēmumus un Eiropas Savienības tiesību aktus emisijas kvotu sadales jomā un emisijas kvotu
izsoļu jomā.
(7) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā nodrošināma Latvijai piešķirto siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu
izsolīšana.
(8) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā tiek pieņemts šā panta pirmajā daļā minētais lēmums attiecībā uz šā
panta 1.
1
 daļas 3. un 4.punktā noteiktajiem periodiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
06.04.2006.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
, 
17.06.2010.
, 
16.12.2010.
,
14.07.2011.
, 
31.01.2013.
, 
09.06.2016.
 un 
01.02.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
32.
3
 pants. Darbības ar emisijas kvotām
(1) Operators un gaisa kuģa operators veic monitoringu šā likuma 
45.pantā
 noteiktajā kārtībā un katru gadu līdz
30.aprīlim nodod emisijas kvotas, kas atbilst iepriekšējā kalendārajā gadā iekārtas vai gaisa kuģa emitētajam
siltumnīcefekta gāzu apjomam, pārskaitot tās no sava konta emisijas reģistrā uz Eiropas Savienības kvotu dzēšanas
kontu un vienlaikus nodrošinot šo kvotu dzēšanu emisijas reģistrā.
(2) 
(Izslēgta ar 
09.06.2016
. likumu)
(3) 
(Izslēgta ar 
09.06.2016
. likumu)
(3
1
) 
(Izslēgta ar 
09.06.2016
. likumu)
(4) Četrus mēnešus pēc šā likuma 
32.
2
 panta
 1.
1
 daļas 4.punktā minētā perioda sākuma valsts sabiedrība ar
ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs" nodrošina, ka tiek dzēstas tās emisijas
kvotas, kurām beidzies derīguma termiņš un kuras nav nodotas vai dzēstas atbilstoši šā likuma nosacījumiem. Valsts
sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs" nodrošina, ka emisijas reģistrā
atvērtajos personu kontos dzēstās emisijas kvotas tiek aizstātas ar konkrētajā periodā derīgām emisijas kvotām.
(5) Emisijas kvotas īpašnieks var būt jebkura fiziskā vai juridiskā persona (turpmāk arī — persona). Persona, kurai
pieder emisijas kvota, drīkst bez ierobežojumiem pārskaitīt to citai personai.
(6) Pēc emisijas kvotu īpašnieka pieprasījuma valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību “Latvijas Vides, ģeoloģijas
un meteoroloģijas centrs” emisijas reģistrā atceļ attiecīgo emisijas kvotu daudzumu.
30
/
66
(7) Šā panta pirmās daļas nosacījumu izpildei Latvijā ir derīgas arī emisijas kvotas, kuras izdevusi Eiropas
Savienības dalībvalsts kompetentā institūcija vai citas valsts kompetentā institūcija, ja attiecīgās valsts izsniegtās
emisijas kvotas ir atzinusi Eiropas Komisija.
(8) Persona nodrošina tai piešķirto emisijas kvotu, kā arī ar emisijas kvotām veikto darbību uzskaiti atbilstoši
grāmatvedību reglamentējošiem normatīvajiem aktiem.
(8
1
) Operators vai gaisa kuģa operators, kas gūst finanšu līdzekļus no darījumiem ar tiem bez maksas piešķirtajām
emisijas kvotām, attiecīgos finanšu līdzekļus izlieto, lai šā likuma 
32.
2
 panta
 1.
1
 daļā minētajā periodā, kas atbilst
periodam, kad tiek veikti darījumi ar emisijas kvotām, kompensētu iepriekš veiktos vai plānotos siltumnīcefekta gāzu
emisiju samazināšanas pasākumus, to skaitā šādus pasākumus:
1) savā darbībā izmantoto iekārtu vai to daļu nomaiņa, lai šajās iekārtās būtu iespējams izmantot atjaunojamos
energoresursus, elektroenerģiju vai tādus izejmateriālus, kuri samazina attiecīgā operatora siltumnīcefekta gāzu
emisiju apjomu;
2) savai darbībai izmantoto gaisa kuģu uzlabošana vai gaisa kuģu nomaiņa ar efektīvākiem gaisa kuģiem, tai
skaitā tādiem, kuros iespējams izmantot biodegvielu;
3) savā darbībā izmantoto iekārtu vai ēku energoefektivitātes uzlabošana;
4) savā darbībā izmantotās infrastruktūras un galapatērētāju energoefektivitātes uzlabošana.
(8
2
) Civilās aviācijas aģentūra attiecībā uz gaisa kuģu operatoriem un Valsts vides dienests attiecībā uz
operatoriem iesniedz Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai operatora un gaisa kuģa operatora sniegto
informāciju par to finanšu līdzekļu izlietojumu, kuri gūti no darījumiem ar tiem bez maksas piešķirtajām emisijas
kvotām, un to pamatojošo dokumentāciju.
(8
3
) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs" sniedz Vides
aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai informāciju par operatora un gaisa kuģa operatora veiktajiem
darījumiem ar emisijas kvotām, kas nav šā panta pirmajā daļā minētā emisijas kvotu nodošana.
(8
4
) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija šā likuma 
32.
2
 panta
 1.
1
 daļas 3. un 4.punktā minēto
periodu beigās, ņemot vērā Civilās aviācijas aģentūras un Valsts vides dienesta sniegto informāciju, pārbauda
operatora un gaisa kuģa operatora veiktos siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas pasākumus, kuri finansēti no
operatora un gaisa kuģa operatora finanšu līdzekļiem, kas gūti no darījumiem ar tiem bez maksas piešķirtajām
emisijas kvotām, un šo finanšu līdzekļu izlietojuma atbilstību šā likuma nosacījumiem.
(8
5
) Ja Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, veicot šā panta 8.
4
 daļā minēto pārbaudi, konstatē,
ka operators vai gaisa kuģa operators pārkāpis šā likuma nosacījumus par finanšu līdzekļu izmantošanu, tā var
pieņemt lēmumu par pārkāpuma konstatēšanu un tiesiskā pienākuma uzlikšanu, nosakot arī piemērojamo maksājumu
atbilstoši normatīvajiem aktiem par administratīvajiem pārkāpumiem.
(9) Ministru kabinets:
1) nosaka kārtību, kādā:
a) veic darbības emisijas reģistrā, tai skaitā darbības ar kontiem, darbības ar emisijas kvotām un Kioto
vienībām, kā arī nosaka konta turētāju, konta pilnvaroto pārstāvi vai papildu pilnvaroto pārstāvi,
b) uzrauga un kontrolē darbības emisijas reģistrā un piekļuvi emisijas reģistram, kā arī sadarbojas ar citām
iestādēm uzraudzības un kontroles nodrošināšanai,
c) sniedz informāciju citām iestādēm un sabiedrībai par darbībām emisijas reģistrā, tai skaitā par veiktajiem
pārskaitījumiem,
d) aprēķina un saskaņo valsts administratora pakalpojuma maksu par emisijas reģistrā esošo kontu
administrēšanu,
e) emisijas reģistrā veic darbības ar gada emisijas sadales vienībām un nodrošina Latvijas atbilstību ikgadējā
emisiju sadales apjoma saistību izpildei;
31
/
66
2) apstiprina valsts administratora maksas pakalpojumu cenrādi.
(10) Ministru kabinets lemj par darbībām ar emisijas kvotu atlikumu (starpība starp sadales plānā paredzētajām
emisijas kvotām šā likuma 
32.
1
 panta
 trešās daļas 7.punktā minētajām iekārtām un šīm iekārtām piešķirtajām
emisijas kvotām) un par darbībām ar emisijas kvotām, kuras nepiešķir saskaņā ar šā likuma 
32.
1
 panta
 trešās daļas
4.punktā minēto potenciālu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
06.04.2006.
, 
10.12.2009.
, 
17.06.2010.
, 
31.01.2013.
, 
06.02.2014.
 un
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 38. punktu)
32.
4
 pants. Kioto vienību un emisijas kvotu reģistrs
(1) Darbības ar emisijas kvotām tiek veiktas elektroniskā veidā, izmantojot emisijas reģistru, kuru izveido un uztur
Eiropas Komisija. Emisijas reģistrs ir pieejams sabiedrībai tiešsaistes režīmā.
(2) Emisijas reģistrā uzkrāj emisijas kvotas un Kioto vienības, kas piešķirtas saskaņā ar Konvencijas Kioto
protokolu, un veic attiecīgo Kioto vienību un emisijas kvotu sadales, pārskaitījumu, nodošanas, aizstāšanas,
atcelšanas un dzēšanas procedūras.
(3) Emisijas reģistra valsts administrators saskaņā ar Eiropas Komisijas 2013.gada 2.maija regulu Nr. 
389/2013
, ar
ko izveido Savienības reģistru saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu 
2003/87/EK
 un Eiropas
Parlamenta un Padomes lēmumu Nr. 
280/2004/EK
 un lēmumu Nr. 
406/2009/EK
 un atceļ Komisijas regulu (ES) Nr.
920/2010
 un regulu (ES) Nr. 
1193/2011
 ir valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību “Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs” (turpmāk — valsts administrators). Valsts administrators veic Latvijas valsts kontu, Latvijas
operatoru kontu, Latvijas gaisa kuģu operatoru kontu un Latvijas jurisdikcijā esošo emisijas reģistra kontu
administrēšanu.
(4) Valsts administrators nodrošina ierobežotas pieejamības informācijas aizsardzību normatīvajos aktos noteiktajā
kārtībā.
(
14.07.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.02.2014.
 un 
01.02.2018
. likumu, kas stājas spēkā
06.03.2018.
)
32.
5
 pants. Emisijas kvotu nodošanas nodrošināšana
(1) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs" katru gadu līdz
10.maijam apkopo informāciju par operatoriem un gaisa kuģu operatoriem, kuri paredzētajā termiņā nav nodevuši šā
likuma 
32.
2
 panta
 pirmajā daļā minētās emisijas kvotas vai nav nodevuši tās noteiktajā apjomā. Šādā gadījumā
operatoriem un gaisa kuģu operatoriem tiek dotas ne mazāk kā 15 darbdienas rakstveida paskaidrojuma iesniegšanai.
(2) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs" līdz 1.jūlijam pēc
šā panta pirmajā daļā minētā paskaidrojuma saņemšanas:
1) informē Valsts vides dienestu par operatoriem vai gaisa kuģu operatoriem, kuri paredzētajā termiņā nav
nodevuši emisijas kvotas vai nav nodevuši tās noteiktajā apjomā, kā arī norāda katra operatora vai gaisa kuģa
operatora nenodoto emisijas kvotu skaitu;
2) publicē savā tīmekļvietnē to operatoru vai gaisa kuģu operatoru sarakstu, kuri paredzētajā termiņā nav
nodevuši emisijas kvotas vai nav nodevuši tās noteiktajā apjomā.
(3) Ja Valsts vides dienests pēc šā panta pirmajā daļā minētās informācijas saņemšanas konstatē, ka operators
vai gaisa kuģa operators šā likuma 
32.
2
 panta
 pirmajā daļā minētās emisijas kvotas nav nodevis paredzētajā termiņā
vai nav nodevis tās noteiktajā apjomā, tas pieņem lēmumu, kurā nosaka operatoram vai gaisa kuģa operatoram
pienākumu:
1) nodot tādu emisijas kvotu apjomu, kas nosedz nenodoto emisijas kvotu apjomu;
2) veikt maksājumu par šā likuma 
32.
2
 panta
 pirmajā daļā minēto emisijas kvotu nenodošanu paredzētajā
termiņā vai noteiktajā apjomā.
32
/
66
(4) Valsts vides dienests katru gadu līdz 1.aprīlim publicē šā panta trešās daļas 2.punktā minētā maksājuma likmi
par vienu emitēto tonnu oglekļa dioksīda (CO
2
) ekvivalenta. Aprēķinot minēto likmi, ievēro šādus nosacījumus:
1) maksājuma bāzes likme, sākot ar 2013.gada 1.janvāri, ir 100 
euro 
par katru emitēto tonnu oglekļa dioksīda
(CO
2
) ekvivalenta, par kuru nav veikta emisijas kvotu nodošana;
2) maksājuma likme katru gadu tiek palielināta, ņemot vērā Eiropas Savienības Statistikas biroja tīmekļvietnē
pieejamo informāciju par iepriekšējā kalendārā gada Eiropas patēriņa cenu indeksu, kas ir noteikts saskaņā ar
Eiropas Padomes 1995.gada 23.oktobra regulu Nr. 
2494/95
 par saskaņotajiem patēriņa cenu indeksiem.
(5) Šā panta trešajā daļā minētais operators un gaisa kuģa operators pēc Valsts vides dienesta lēmuma
saņemšanas iemaksā šajā pantā noteiktajā kārtībā aprēķināto maksājumu Valsts vides dienesta noteiktajā budžeta
kontā līdz attiecīgā gada 15.septembrim. Ja šajā termiņā maksājums nav veikts vai nav veikts pilnā apmērā, Valsts
vides dienestam ir tiesības attiecīgo summu piedzīt bezstrīda kārtībā.
(6) Valsts vides dienesta lēmumu šā panta trešajā daļā minētais operators un gaisa kuģa operators var apstrīdēt
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā. Lēmuma pārsūdzēšana neaptur tā izpildi.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
32.
6
 pants. Emisijas kvotu izsolīšanas instrumenta konsultatīvā padome
(1) Emisijas kvotu izsolīšanas instrumenta (turpmāk — EKII) konsultatīvās padomes (turpmāk — konsultatīvā
padome) darbības mērķis ir sekmēt EKII līdzekļu izlietojuma caurredzamību un atbilstību šā likuma 
32.
2
 panta
 4.
4
, 4.
5
un 4.
6
 daļā minētajiem mērķiem un prasībām, kā arī iesaistīt sabiedrības pārstāvjus EKII vadības un īstenošanas
uzraudzībā.
(2) Lai uzlabotu EKII ieviešanas efektivitāti, konsultatīvā padome izskata tā kārtējā gada finanšu un darba plānu un
sniedz priekšlikumus Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai.
(3) Konsultatīvā padome pēc savas vai Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas iniciatīvas izskata arī
citus jautājumus, kas saistīti ar EKII vadību vai īstenošanu.
(4) Konsultatīvās padomes priekšsēdētājs ir vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs vai vides
aizsardzības un reģionālās attīstības ministra iecelts pārstāvis. Konsultatīvajā padomē iekļauj:
1) pa vienam pārstāvim no Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas, Ekonomikas ministrijas,
Zemkopības ministrijas, Satiksmes ministrijas un Izglītības un zinātnes ministrijas;
2) divus pārstāvjus, kurus rotācijas kārtībā uz vienu gadu deleģē biedrības un nodibinājumi, kas darbojas šā
likuma 
32.
2
 panta
 4.
4
 daļā minētajās nozarēs;
3) divus Vides konsultatīvās padomes deleģētus tādu biedrību vai nodibinājumu pārstāvjus, kuru mērķis saskaņā
ar statūtiem ir vides aizsardzība.
(5) Konsultatīvās padomes locekļi par dalību šīs padomes darbā atalgojumu nesaņem.
(6) Konsultatīvās padomes personālsastāvu apstiprina vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs.
Konsultatīvās padomes sekretariāta funkcijas nodrošina Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija.
(7) Ministru kabinets apstiprina konsultatīvās padomes nolikumu.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
32.
7
 pants. Sabiedrības informēšana un līdzdalība emisijas kvotu sadalē
(1) Sadales plāns, lēmumi par emisijas kvotu piešķiršanu un par iekārtām, kuras uz laiku atbrīvotas no prasības
saņemt siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju, ir pieejami sabiedrībai valsts sabiedrības ar ierobežotu atbildību “Latvijas
Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs” tīmekļvietnē.
33
/
66
(1
1
) Lēmumi par emisijas kvotu piešķiršanu gaisa kuģu operatoriem tiek publicēti sabiedrības ar ierobežotu
atbildību “Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs” un Civilās aviācijas aģentūras mājaslapā internetā.
(2) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija nodrošina sabiedrības viedokļu uzklausīšanu par
izstrādāto sadales plāna projektu un lēmuma par emisijas kvotu piešķiršanu projektu, dodot iespēju iesniegt
priekšlikumus vismaz 30 dienas.
(3) Sabiedrībai ir pieejami siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju nosacījumi, kā arī informācija par monitoringa un
pārbaudes rezultātiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
, 
16.12.2010.
, 
09.06.2016.
, 
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
32.
8
 pants. Informācija Eiropas Komisijai
(1) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs":
1) koordinē nepieciešamās informācijas apkopošanu ziņojumam par Eiropas Savienības emisijas kvotu
tirdzniecības sistēmas ieviešanu un īstenošanu, tai skaitā informāciju par emisijas kvotu sadales kārtību,
emisijas reģistra darbību, monitoringa un ziņošanas nosacījumu izpildi un pārbaudi, verificētāju akreditāciju un
uzraudzību, kā arī pārējo nosacījumu izpildi attiecībā uz emisijas kvotām;
2) ņemot vērā šīs daļas 
1.punktā
 minēto informāciju, sagatavo ziņojumu, to saskaņo ar Vides aizsardzības un
reģionālās attīstības ministriju un katru gadu līdz 30.jūnijam ievieto Eiropas Vides aģentūras centrālajā datu
krātuvē, kā arī publicē savā tīmekļvietnē.
(2) Ja operators veic vienu vai vairākas šā likuma 
2.pielikuma
 II nodaļā minētās piesārņojošās darbības ar iekārtām,
kas nav minētas šā likuma 
2.pielikuma
 I nodaļā (turpmāk — jaunās piesārņojošās darbības), operators Valsts vides
dienestam rakstveidā iesniedz pilnīgus un pārbaudītus datus par iekārtas emitēto siltumnīcefekta gāzu emisijas
apjomu no piesārņojošām darbībām, kas minētas šā likuma 
2.pielikuma
 II nodaļā. Datus iesniedz par katru kalendāra
gadu laikposmā no 2005.gada līdz 2009.gadam (ieskaitot), ņemot vērā periodu, kurā iekārta atbilst šā likuma
2.pielikuma
 II nodaļā minētajiem nosacījumiem.
(3) Valsts vides dienests pieņem lēmumu par šā panta otrajā daļā minēto datu apstiprināšanu. Datus pārbauda un
apstiprina, ievērojot prasības, kas ikgadējo emisiju ziņojumu par siltumnīcefekta gāzu emisiju pārbaudei un
apstiprināšanai noteiktas normatīvajos aktos par kārtību, kādā tiek veikts siltumnīcefekta gāzu emisijas monitorings,
kā arī tiek pārbaudīti un apstiprināti ikgadējie emisiju ziņojumi par siltumnīcefekta gāzu emisiju.
(4) Valsts vides dienests apkopo un iesniedz Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai šā panta otrajā
daļā minēto informāciju par jaunajām piesārņojošajām darbībām, un Vides aizsardzības un reģionālās attīstības
ministrija šo informāciju iesniedz Eiropas Komisijai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
, 
17.06.2010.
, 
16.12.2010.
, 
09.06.2016.
 un 
12.04.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
V
2
 nodaļa 
Iekārtu darbības apturēšana
(Nodaļa 
25.10.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.11.2007.
 Nodaļa stājas spēkā 
01.01.2008.
 Sk. Pārejas
noteikumus.)
32.
9
 pants. Iekārtas darbības apturēšanas nosacījumi
(1) Iekārtas darbību aptur, ja nav saņemta nepieciešamā A vai B kategorijas piesārņojošas darbības atļauja vai arī
nav iesniegts iesniegums par C kategorijas darbības veikšanu vai nav saņemta siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja.
Tas neattiecas uz gadījumiem, kad A vai B kategorijas piesārņojošas darbības atļauja apturēta vai izsniegtā atļauja
atcelta apstrīdēšanas procedūras ietvaros.
(2) Iekārtas darbību aptur, ja nepieciešamā atļauja vai iesniegums par C kategorijas darbību ir saņemts, bet:
1) operatora prettiesiskas rīcības dēļ iekārta ir radījusi vai var radīt vides piesārņojumu, kas nodara vai var nodarīt
34
/
66
būtisku kaitējumu videi vai cilvēku veselībai;
2) darbinot iekārtu, atkārtoti tiek pārkāpti vides aizsardzības normatīvie akti vai netiek pildīti vides aizsardzības
valsts iestāžu administratīvie akti.
(3) Iekārtas darbību aizliedz uzsākt vai var apturēt, ja operatora atbildīgā persona noteiktā termiņā nav iesniegusi
drošības pārskatu vai rūpniecisko avāriju novēršanas programmu.
(4) Iekārtas darbību aizliedz uzsākt vai aptur, ja operatora atbildīgās personas veiktajiem pasākumiem rūpniecisko
avāriju riska un avāriju seku smaguma samazināšanai ir būtiski trūkumi.
(5) Ja piesārņojumu rada nevis visa iekārta, bet tikai kāda tās daļa, aptur tikai tās daļas darbību, kura rada
piesārņojumu vai rūpniecisko avāriju risku.
(5
1
) Ja atļaujas nosacījumu vai vides aizsardzības normatīvo aktu prasību pārkāpšana rada tiešus draudus cilvēku
veselībai vai var radīt neatgriezenisku kaitējumu videi, pārvalde aptur iekārtas vai tās daļas darbību līdz brīdim, kad
saskaņā ar šā likuma 
32.
11
 pantu
 pieļaujama iekārtas darbības atjaunošana.
(5
2
) Ja šā likuma 
24.
2
 panta
 trešās vai piektās daļas prasību neievērošana ir konstatēta šā likuma 
49. panta
piektās daļas kārtībā un tas rada tiešus draudus cilvēku veselībai vai var radīt neatgriezenisku kaitējumu videi, pārvalde
aptur iekārtas vai tās daļas darbību līdz brīdim, kad saskaņā ar šā likuma 
32.
11
 pantu
 pieļaujama iekārtas darbības
atjaunošana.
(6) Iekārtas vai tās daļas darbību neaptur, ja apturēšana var nodarīt videi, cilvēku veselībai vai dzīvnieku labturībai
lielāku kaitējumu nekā iekārtas radītais piesārņojums. Pēc Veselības inspekcijas vai Pārtikas un veterinārā dienesta
atzinuma saņemšanas Valsts vides dienests pieņem rakstveida lēmumu. Lēmumā operatoram nosaka saistošus
ierobežojošus nosacījumus attiecībā uz iekārtas turpmāko darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
31.01.2013.
, 
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā
10.05.2018.
)
32.
10
 pants. Iekārtas darbības apturēšanas kārtība
(1) Pirms iekārtas darbības apturēšanas Valsts vides dienesta ģenerāldirektors izdod brīdinājumu par iekārtas
darbības apturēšanu, ja netiks novērsti brīdinājumā minētie pārkāpumi. Brīdinājums nav apstrīdams un pārsūdzams.
(2) Brīdinājumā norāda operatora izdarītos pārkāpumus un citus apstākļus, kas var būt par pamatu iekārtas
darbības apturēšanai, un nosaka termiņu no trim dienām līdz trim mēnešiem brīdinājumā minēto pārkāpumu
novēršanai. Ja operators mēneša laikā izstrādā un iesniedz Valsts vides dienestam akceptēšanai pasākumu plānu
pārkāpumu novēršanai, Valsts vides dienesta amatpersona, kura izdevusi brīdinājumu, pārkāpumu novēršanas termiņu
pagarina līdz deviņiem mēnešiem, ja vien pārkāpumu nav iespējams novērst ātrāk un piesārņojums nerada būtisku
kaitējumu vai risku videi vai cilvēku veselībai.
(3) Ja brīdinājumā noteiktajā termiņā pārkāpumi nav novērsti vai nav veikti pasākumu plānā noteiktie pasākumi,
Valsts vides dienesta ģenerāldirektors pieņem lēmumu par iekārtas darbības apturēšanu.
(4) Ja operators darbību uzsāk vai veic bez nepieciešamās A vai B kategorijas piesārņojošas darbības atļaujas vai
arī nav iesniedzis iesniegumu par C kategorijas darbības veikšanu vai uzsāk darbību bez siltumnīcefekta gāzu emisijas
atļaujas, lēmumu par iekārtas darbības apturēšanu pieņem, operatoru iepriekš nebrīdinot.
(5) Lēmums par iekārtas darbības apturēšanu stājas spēkā un izpildāms nekavējoties. Lēmumu var apstrīdēt šā
likuma 
50.panta
 desmitajā daļā noteiktajā kārtībā Vides pārraudzības valsts birojā. Vides pārraudzības valsts biroja
lēmumu var pārsūdzēt tiesā. Lēmuma pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(6) Iekārtas darbības apturēšanu nodrošina iekārtas operators tā, lai tās apturēšana radītu pēc iespējas mazāku
kaitējumu videi. Valsts vides dienesta ģenerāldirektoram ir tiesības uzdot operatoram noplombēt vai norobežot pieeju
tehnoloģiskajām ierīcēm vai telpām, kas ved uz iekārtu darbināšanas ierīcēm, lai nodrošinātu, ka lēmums par iekārtas
darbības apturēšanu tiek izpildīts. Pieeju tehnoloģiskajām ierīcēm vai minētajām telpām operators noplombē vai
norobežo tās vides aizsardzības institūcijas pārstāvja klātbūtnē, kura ir izteikusi brīdinājumu par iekārtas darbības
apturēšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
35
/
66
32.
11
 pants. Iekārtas darbības atjaunošana
(1) Operators iesniedz Valsts vides dienestam iesniegumu, kurā norāda, ka lēmumā par iekārtas darbības
apturēšanu norādītie pārkāpumi ir novērsti un dotie uzdevumi izpildīti. Iesniegumam pievieno dokumentus, kas
apliecina tajā minētos faktus.
(2) Valsts vides dienests piecu darbdienu laikā pārbauda lēmumā par iekārtas darbības apturēšanu norādīto
pārkāpumu novēršanu un doto uzdevumu izpildi. Valsts vides dienesta ģenerāldirektors pieņem lēmumu par iekārtas
darbības pilnīgu vai daļēju atjaunošanu vai atteikumu atjaunot iekārtas darbību. Valsts vides dienesta ģenerāldirektora
lēmumu var apstrīdēt šā likuma 
50.panta
 desmitajā daļā noteiktajā kārtībā Vides pārraudzības valsts birojā. Vides
pārraudzības valsts biroja lēmumu var pārsūdzēt tiesā. Lēmuma pārsūdzēšana neaptur tā izpildi.
VI nodaļa 
Piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu 
apzināšana un reģistrācija
33.pants. Piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu apzināšana un sākotnējā izvērtēšana
(1) Piesārņotas un potenciāli piesārņotas vietas attiecīgajā administratīvajā teritorijā apzina un sākotnēji izvērtē
pašvaldība sadarbībā ar Valsts vides dienestu.
(2) Aizsardzības ministrija apzina un sākotnēji izvērtē savā valdījumā esošās piesārņotās teritorijas un informē par
tām attiecīgo pašvaldību un Valsts vides dienestu.
(3) Piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu apzināšanas metodes un kārtību, kā arī finansēšanas kārtību, datu
apkopošanas un izmantošanas nosacījumus reglamentē Ministru kabinets.
(4) Piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu apzināšanas un sākotnējās izvērtēšanas rezultāti ir brīvi pieejami
sabiedrībai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
34.pants. Piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu reģistrācija un teritorijas izmantošanas ierobežojumi
(1) Piesārņotas un potenciāli piesārņotas vietas reģistrē Valsts vides dienests Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
Militāri piesārņotas teritorijas Valsts vides dienests reģistrē pēc Aizsardzības ministrijas atzinuma.
(2) Pēc piesārņotas vietas reģistrācijas un Valsts vides dienesta atzinuma saņemšanas pašvaldība nosaka
ierobežojumus teritorijas plānojumā, kā arī ierobežojumus attiecībā uz dzīvošanu šajā teritorijā un citādu šīs teritorijas
izmantošanu, ja tas ir nepieciešams, lai aizsargātu cilvēku veselību vai vidi. Veselības inspekcija nosaka cilvēku
veselības aizsardzības nodrošināšanai nepieciešamos ierobežojumus.
(3) Ierobežojumi tiek noteikti, ņemot vērā piesārņojošo vielu bīstamības pakāpi, iespējamo iedarbību uz cilvēkiem,
kas dzīvo apkārtējās teritorijās, šo teritoriju vides kvalitāti un nepieciešamību nākotnē veikt sanācijas pasākumus.
(4) Aizsardzības ministrija sniedz ieteikumus par attiecīgu ierobežojumu noteikšanu militāri piesārņotām teritorijām,
kuras nav tās valdījumā, un nosaka ierobežojumus teritorijām, kuras ir tās valdījumā.
(5) Institūcija, kas noteikusi ierobežojumus, atceļ tos, ja šie ierobežojumi vairs nav nepieciešami cilvēku veselības
vai vides aizsardzībai un saņemts atbildīgās institūcijas atzinums.
(6) Institūcija, kas noteikusi šajā pantā minētos ierobežojumus, informē par tiem vai par to atcelšanu citas
institūcijas un fiziskās un juridiskās personas, uz kurām šie ierobežojumi attiecas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
18.12.2003.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas
stājas spēkā 
10.05.2018.
)
35.pants. Informācija par piesārņotām vai potenciāli piesārņotām vietām
36
/
66
(1) Tās zemes īpašniekam vai lietotājam, kurā ietilpst piesārņota vieta, operatoram un citām fiziskajām vai
juridiskajām personām, ja to rīcībā ir ziņas par piesārņotām vai potenciāli piesārņotām vietām, kuras nav apzinātas un
reģistrētas šajā likumā un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā, jāsniedz šīs ziņas Valsts vides dienestam vai
pašvaldībai.
(2) Ja piesārņota vai potenciāli piesārņota vieta var radīt draudus cilvēku veselībai vai videi, Valsts vides dienests par
to informē attiecīgo pašvaldību, citas institūcijas, kā arī fiziskās un juridiskās personas, katrā gadījumā ievērojot
konkrētos apstākļus.
(3) Ja piesārņotā vai potenciāli piesārņotā vietā atrodas vai, pēc nepārbaudītas informācijas, var atrasties
sprādzienbīstami priekšmeti, materiāli vai militāriem mērķiem izmantojamas toksiskas vai citādi bīstamas vielas,
pašvaldība vai Valsts vides dienests par to informē Aizsardzības ministriju atzinuma saņemšanai.
(4) Zemes īpašnieku un lietotāju pienākums ir informēt iespējamos tiesību un pienākumu pārņēmējus par
piesārņotām vai potenciāli piesārņotām vietām attiecīgajā īpašumā vai lietojumā esošajā teritorijā un tās apkārtnē.
(5) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību “Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs” apkopo ziņas par
piesārņotām un potenciāli piesārņotām vietām valstī.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
VII nodaļa 
Piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu 
izpēte un piesārņotu vietu sanācija
36.pants. Izpētes mērķis un priekšnosacījumi
(1) Izpētes mērķis ir noteikt, vai pārsniegti vides kvalitātes normatīvi un vai piesārņojums apdraud vai var apdraudēt
cilvēku veselību vai vidi.
(2) Pirms Valsts vides dienests uzsāk izpēti, tā rīcībā jābūt informācijai par to, ka attiecīgā teritorija ir piesārņota vai
potenciāli piesārņota.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
37.pants. Piesārņotu vietu sanācijas priekšnosacījumi un pasākumi
(1) Piesārņotu vietu sanāciju veic, ja:
1) ir pārsniegti vides kvalitātes normatīvu robežlielumi;
2) piesārņojums var apdraudēt cilvēku veselību vai vidi.
(2) Sanācija ietver pasākumus, kas veicami, lai:
1) novērstu piesārņojuma izplatīšanos vai iekļūšanu pazemes ūdeņos;
2) atjaunotu vai uzlabotu vides kvalitāti piesārņotā vietā.
38.pants. Personas, kuras sedz ar izpēti un sanācijas pasākumiem saistītos izdevumus
(1) Izdevumus, kas saistīti ar izpēti un sanācijas pasākumiem, sedz:
1) operators, kas veicis piesārņojošu darbību, kuras dēļ radusies piesārņota vai potenciāli piesārņota vieta;
2) operators, kas veic vai ir paredzējis veikt piesārņojošu darbību piesārņotā vai potenciāli piesārņotā vietā;
3) zemes īpašnieks, kuram bijusi izšķiroša ietekme uzņēmumā, kas veicis piesārņojošu darbību, kuras dēļ šim
37
/
66
īpašniekam piederošajā zemes īpašumā radusies piesārņota vai potenciāli piesārņota vieta;
3
1
) zemes īpašnieks, ja zeme iegūta īpašumā pēc piesārņotās vietas reģistrācijas;
4) attiecīgās zemes vai objekta īpašnieks vai lietotājs, kas brīvprātīgi apņemas pilnīgi vai daļēji segt šos
izdevumus.
(2) Zemes īpašnieks, ja uz viņu neattiecas šā panta pirmajā daļā minētie nosacījumi, sedz ar sanācijas
pasākumiem saistītos izdevumus, ja šie pasākumi tiek veikti ar viņa piekrišanu un zemes vērtība pēc to īstenošanas
paaugstinās, un ja šā panta pirmajā daļā minētās personas nevar pilnā apmērā segt sanācijas izdevumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
 un 
25.10.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
21.11.2007.
 Sk. Pārejas
noteikumus.)
39.pants. Personu līdzatbildība ar izpēti un sanāciju saistīto izdevumu segšanā
(1) Ja ar izpēti vai sanāciju saistītos izdevumus sedz vairākas šā likuma 
38.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētās
personas, tie sadalāmi proporcionāli kaitējumam, ko videi nodarījusi katra persona. Izdevumus sadala, ņemot vērā
emisijas daudzumu un veidu, kā arī laiku, kad veikta piesārņojoša darbība. Ja izdevumus sadalīt nav iespējams, šā
likuma 
38.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētās personas atbild solidāri.
(2) Izdevumu sadalījumu novērtē Valsts vides dienests.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
40.pants. Par izpēti un sanāciju atbildīgās institūcijas
(1) Valsts vides dienests pārrauga un kontrolē piesārņotu vai potenciāli piesārņotu vietu izpēti un sanāciju, izņemot
Aizsardzības ministrijas valdījumā esošās piesārņotās un potenciāli piesārņotās vietas.
(2) Aizsardzības ministrija vai tās pilnvarota institūcija pārrauga un kontrolē tās valdījumā esošo piesārņotu vai
potenciāli piesārņotu vietu izpēti un sanāciju.
(3) Valsts vides dienests, Aizsardzības ministrija vai tās pilnvarota institūcija (turpmāk — atbildīgā institūcija)
sadarbojas ar pašvaldībām, Valsts zemes dienestu, Veselības ministriju un citām izpētē un sanācijā iesaistītajām
institūcijām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
41.pants. Lēmums par izpētes uzsākšanu
(1) Ja atbildīgās institūcijas rīcībā ir informācija par piesārņotu vai potenciāli piesārņotu vietu, kas rada vai var radīt
draudus cilvēku veselībai vai videi, bet nav pietiekamas informācijas šo draudu novērtēšanai, tā pieņem lēmumu par
izpētes nepieciešamību.
(2) Ja pieņemts lēmums par izpētes nepieciešamību, atbildīgā institūcija saskaņā ar šā likuma 
38.pantu
 nosaka
personas, kuras sedz ar izpēti saistītos izdevumus.
(3) Ja nav iespējams noteikt personas, kuras sedz ar izpēti saistītos izdevumus, vai iegūt izpētei nepieciešamos
līdzekļus, atbildīgā institūcija nosaka nepieciešamo līdzekļu apjomu un informē Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministriju vai Aizsardzības ministriju par tās valdījumā esošajām teritorijām.
(4) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija vai Aizsardzības ministrija izskata iespēju izpētes
veikšanai piesaistīt valsts budžeta vai citus līdzekļus.
(5) Nosakot izpētes un sanācijas metodes, ir jāņem vērā piesārņojuma izplatīšanās risks, turklāt izraudzītajai
metodei jābūt ekonomiski pamatotai, lai tās realizācija neizmaksātu dārgāk, nekā nepieciešams mērķa sasniegšanai.
(6) Ja izpētei nepieciešamie līdzekļi ir nodrošināti, atbildīgā institūcija pieņem lēmumu par izpētes uzsākšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
 un 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
38
/
66
42.pants. Izpētes procesa vadība
(1) Atbildīgā institūcija izstrādā izpētes uzdevumu. Izpēti veic kvalificētas fiziskās vai juridiskās personas atbilstoši
līgumam ar personu, kura sedz ar izpēti saistītos izdevumus, vai atbildīgo institūciju un pamatojoties uz izpētes
uzdevumu.
(2) Izpētes uzdevumā norāda iespējamās izpētes metodes, nosakāmos parametrus, piesardzības pasākumus, kas
jāievēro, veicot izpēti, laika grafiku, monitoringu un kārtību, kādā sniedzama informācija par izpēti.
(3) Atbildīgā institūcija uzdod izpētes veicējam izstrādāt izpētes programmu, kurā norādīts izpētes mērķis,
metodes un piesardzības pasākumi, kas jāievēro, veicot izpēti. Izpētes programmu apstiprina atbildīgā institūcija.
43.pants. Lēmums par sanācijas uzsākšanu
(1) Ja atbildīgās institūcijas rīcībā ir informācija par piesārņotu vietu, kas rada vai var radīt draudus cilvēku veselībai
vai videi, tā pieņem lēmumu par sanācijas nepieciešamību.
(2) Ja pieņemts lēmums par sanācijas nepieciešamību, atbildīgā institūcija saskaņā ar šā likuma 
38.pantu
 nosaka
personas, kuras sedz ar sanāciju saistītos izdevumus, un šo personu atbildības pakāpi.
(3) Ja nav iespējams noteikt personas, kuras sedz ar sanāciju saistītos izdevumus, vai iegūt sanācijai
nepieciešamos līdzekļus, atbildīgā institūcija nosaka nepieciešamo līdzekļu apjomu un informē Vides aizsardzības un
reģionālās attīstības ministriju vai Aizsardzības ministriju par tās valdījumā esošajām teritorijām.
(4) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija vai Aizsardzības ministrija izskata iespēju sanācijas
veikšanai piesaistīt valsts budžeta vai citus līdzekļus.
(5) Ja sanācijai nepieciešamie līdzekļi ir nodrošināti, atbildīgā institūcija pieņem lēmumu par sanācijas uzsākšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
 un 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
44.pants. Sanācijas procesa vadība
(1) Atbildīgā institūcija izstrādā sanācijas uzdevumu (katram konkrētam gadījumam). Sanāciju veic kvalificētas
fiziskās vai juridiskās personas atbilstoši līgumam ar personu, kura sedz ar sanāciju saistītos izdevumus, vai atbildīgo
institūciju un pamatojoties uz sanācijas uzdevumu.
(2) Sanācijas uzdevumā norāda vēlamos rezultātus, iespējamās sanācijas metodes, laika grafiku, monitoringu un
kārtību, kādā sniedzama informācija par sanāciju.
(3) Atbildīgā institūcija uzdod sanācijas veicējam izstrādāt sanācijas programmu, kurā norādīts sanācijas mērķis,
metodes, piesardzības pasākumi, kas jāievēro, veicot sanāciju, noteikti termiņi, kādos sanācijas veicējs informē
atbildīgo institūciju par veiktajiem sanācijas pasākumiem, un ietverts paredzētais monitorings pēc sanācijas darbu
pabeigšanas. Sanācijas programmu apstiprina atbildīgā institūcija.
(4) Sanācijas veicējs pēc sanācijas pasākumu veikšanas iesniedz atbildīgajai institūcijai pārskatu, kas apliecina,
ka sanācijas pasākumi veikti atbilstoši sanācijas uzdevumam un programmai.
(5) Lai nodrošinātu informācijas aktualizēšanu piesārņoto vietu reģistrā, atbildīgā institūcija pēc pārskata, kas
apliecina, ka sanācijas pasākumi veikti atbilstoši sanācijas uzdevumam un programmai, rakstveidā informē
normatīvajos aktos noteikto piesārņoto vietu reģistra turētāju par sanācijas pasākumu izpildi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
21.11.2007.
)
44.
1
 pants. Ar militāra rakstura sprādzienbīstamiem priekšmetiem un ar nesprāgušu munīciju potenciāli
piesārņotu un piesārņotu teritoriju izpēte, kā arī piesārņotu teritoriju sanācija
(1) Lai aizsargātu vidi, cilvēku dzīvību un veselību, kā arī fizisko un juridisko personu īpašumu no militāra rakstura
sprādzienbīstamiem priekšmetiem un nesprāgušas munīcijas, Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā veicama ar
militāra rakstura sprādzienbīstamiem priekšmetiem un ar nesprāgušu munīciju potenciāli piesārņotu un piesārņotu
teritoriju izpēte, kā arī piesārņotu teritoriju sanācija.
39
/
66
(2) Ar militāra rakstura sprādzienbīstamiem priekšmetiem un ar nesprāgušu munīciju potenciāli piesārņotu un
piesārņotu teritoriju izpēti un nesprāgušas munīcijas meklēšanu, identificēšanu, izcelšanu, savākšanu un uzglabāšanu
veic licencēti komersanti un sertificēti speciālisti.
(3) Aizsardzības ministrija sertificē speciālistus, kas veic ar militāra rakstura sprādzienbīstamiem priekšmetiem un
ar nesprāgušu munīciju potenciāli piesārņotu un piesārņotu teritoriju izpēti un nesprāgušas munīcijas meklēšanu,
identificēšanu, izcelšanu, savākšanu un uzglabāšanu.
(3
1
) Sertifikātu ir tiesīga saņemt fiziskā persona, kura atbilst šā panta piektās daļas 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9.,
10. un 11.punkta prasībām un ir nokārtojusi ar militāra rakstura sprādzienbīstamiem priekšmetiem un ar nesprāgušu
munīciju potenciāli piesārņotas un piesārņotas teritorijas izpētes un nesprāgušas munīcijas meklēšanas,
identificēšanas, izcelšanas, savākšanas un uzglabāšanas speciālista kvalifikācijas eksāmenu. Sertifikātu izsniedz uz
pieciem gadiem.
(3
2
) Aizsardzības ministrija aptur sertifikāta darbību, ja:
1) persona sertifikāta saņemšanai ir sniegusi nepatiesas ziņas;
2) persona neatbilst vismaz vienai no šā panta piektās daļas 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10. vai 11.punkta
prasībām;
3) personas saimnieciskā darbība ir apturēta;
4) to nosaka cits likums vai tiesas nolēmums.
(3
3
) Sertifikāta darbību anulē, ja fiziskā persona četru mēnešu laikā no dienas, kad pieņemts lēmums par sertifikāta
darbības apturēšanu, nav novērsusi šā panta 3.
2
 daļas 1. un 2.punktā minētos pārkāpumus, spēku saglabā šā panta
3.
2
 daļas 3. un 4.punktā minētie ierobežojumi vai pārkāpums nav novēršams.
(3
4
) Aizsardzības ministrija ne retāk kā reizi trijos gados pārbauda sertificēto speciālistu atbilstību šā panta piektās
daļas prasībām.
(3
5
) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā:
1) izsniedzami, anulējami sertifikāti vai apturama to darbība fiziskajām personām, kas veic ar militāra rakstura
sprādzienbīstamiem priekšmetiem un ar nesprāgušu munīciju potenciāli piesārņotu un piesārņotu teritoriju
izpēti, ar nesprāgušas munīcijas meklēšanu, identificēšanu, izcelšanu, savākšanu un uzglabāšanu saistītas
darbības;
2) kārtojams ar militāra rakstura sprādzienbīstamiem priekšmetiem un ar nesprāgušu munīciju potenciāli
piesārņotas un piesārņotas teritorijas izpētes un nesprāgušas munīcijas meklēšanas, identificēšanas,
izcelšanas, savākšanas un uzglabāšanas speciālista kvalifikācijas eksāmens.
(4) Aizsardzības ministrija izsniedz komersantiem licenci ar militāra rakstura sprādzienbīstamiem priekšmetiem un
ar nesprāgušu munīciju potenciāli piesārņotu un piesārņotu teritoriju izpētei un nesprāgušas munīcijas meklēšanai,
identificēšanai, izcelšanai, savākšanai un uzglabāšanai (turpmāk - licence). Kārtību, kādā licence izsniedzama,
anulējama vai apturama tās darbība, kā arī par licences izsniegšanu maksājamās valsts nodevas apmēru nosaka
Ministru kabinets.
(5) Licenci ir tiesīgi saņemt individuālie komersanti vai komercsabiedrības, ja valsts drošības iestāžu rīcībā nav ziņu
par to, ka attiecīgā komersanta darbība ir vērsta pret Latvijas Republikas drošību vai šis komersants pārkāpj Latvijas
Republikai saistošos starptautiskajos līgumos ietvertos vai starptautisko organizāciju noteiktos ierobežojumus, vai
saistībā ar tā darbību pēdējā gada laikā ar spēkā stājušos tiesas spriedumu vai citas kompetentas institūcijas lēmumu
(atzinumu) nav konstatēti saimnieciskās darbības vai darba tiesību pārkāpumi, un ja šā komersanta dalībnieki (fiziskās
personas), izņemot akcionārus, kuru līdzdalība sabiedrības pamatkapitālā ir mazāka par 10 procentiem no sabiedrības
pamatkapitāla, prokūristi, vadītāji, personas, kas ieņem amatus pārvaldes institūcijās, kā arī darbinieki (sertificētie
speciālisti), kas tieši saistīti ar licencē minēto darbu veikšanu, atbilst šādām prasībām:
1) ir vismaz 21 gadu veci Latvijas pilsoņi vai Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņi, vai Eiropas Ekonomikas
zonas valstu pilsoņi;
40
/
66
2) nav sodīti par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu;
3) viņiem nav diagnosticēti psihiski traucējumi;
4) viņiem nav diagnosticēta alkohola, narkotisko, psihotropo vai toksisko vielu atkarība;
5) pēdējo divu gadu laikā nav administratīvi sodīti par alkohola, narkotisko, psihotropo vai toksisko vielu ietekmē
izdarītiem pārkāpumiem;
6) prokuratūrai vai valsts drošības iestādēm nav ziņu, kas apliecina viņu piederību pie aizliegtiem militarizētiem
vai bruņotiem grupējumiem, aizliegtām sabiedriskajām organizācijām, partijām vai to apvienībām;
7) nav apsūdzētie kriminālprocesā;
8) nav atbrīvoti no kriminālatbildības saskaņā ar 
Krimināllikuma
 
58.pantu
, — agrāk par gadu pēc attiecīgā
lēmuma stāšanās spēkā;
9) nav nosacīti atbrīvoti no kriminālatbildības saskaņā ar 
Krimināllikuma
 
58.
1
 pantu
, — agrāk par pārbaudes
laika izbeigšanos;
10) nav atbrīvoti no soda saskaņā ar 
Krimināllikuma
 
59.pantu
, — agrāk par gadu pēc nolēmuma par atbrīvošanu
no soda stāšanās spēkā;
11) viņiem nav piemērots aizdomās turētā statuss kriminālprocesā par smaga vai sevišķi smaga nozieguma
izdarīšanu;
12) nav apturēta sertifikāta darbība.
(6) Licenci izsniedz pēc valsts nodevas samaksāšanas uz nenoteiktu laiku. Ne retāk kā reizi trijos gados to
pārreģistrē Aizsardzības ministrijā.
(7) Aizsardzības ministrija aptur licences darbību, ja:
1) komersants licences saņemšanai ir sniedzis nepatiesas ziņas;
2) komersants savā darbībā pārkāpis licencē iekļautos nosacījumus vai šā likuma vai citu normatīvo aktu
prasības, kas regulē licencē noteiktās darbības;
3) komersants vai komersanta dalībnieki (fiziskās personas), izņemot akcionārus, kuru līdzdalība sabiedrības
pamatkapitālā ir mazāka par 10 procentiem no sabiedrības pamatkapitāla, prokūristi, vadītāji, personas, kas
ieņem amatus pārvaldes institūcijās, kā arī darbinieki (sertificētie speciālisti), kas tieši saistīti ar licencē minēto
darbu veikšanu, vairs neatbilst šā panta piektās daļas prasībām;
4) komersantam ar tiesas spriedumu ir pasludināts maksātnespējas process vai tā saimnieciskā darbība ir
apturēta;
5) pamatojoties uz spēkā stājušos tiesas spriedumu vai citas kompetentas institūcijas lēmumu (atzinumu), ir
konstatēts, ka komersants pārkāpis normatīvos aktus, kas regulē vides aizsardzību, konkurences, nodokļu vai
darba tiesības pēdējo triju gadu laikā līdz attiecīgā Aizsardzības ministrijas lēmuma izskatīšanai;
6) to nosaka cits likums vai tiesas nolēmums.
(8) Licenci anulē, ja komersants iesniedzis attiecīgu iesniegumu vai ja četru mēnešu laikā no dienas, kad pieņemts
lēmums par licences apturēšanu, komersants nav novērsis šā panta septītajā daļā minētos pārkāpumus, vai ja
pārkāpums nav novēršams.
(
25.10.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.07.2011.
 un 
31.01.2013
. likumu, kas stājas spēkā
06.03.2013.
)
VIII nodaļa 
41
/
66
Monitorings, uzraudzība un kontrole
45.pants. Operatora un gaisa kuģa operatora veiktais monitorings
(1) Operatora un gaisa kuģa operatora pienākums ir regulāri kontrolēt emisiju apjomu, veikt monitoringu un sniegt
informāciju Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(1
1
) Ministru kabinets nosaka operatora veiktā monitoringa pārskata veidlapas aizpildīšanas, iesniegšanas un
pārbaudes kārtību.
(2) 
(Izslēgta ar 
12.04.2018
. likumu)
(3) Operators veic monitoringu saskaņā ar atļauju, kurā norādīti nosakāmie parametri, paraugu ņemšanas vietas,
mērījumu biežums un metodes, datu apkopošanas un uzglabāšanas veids. A kategorijas piesārņojošas darbības
operators pazemes ūdeņu monitoringu veic vismaz reizi piecos gados un augsnes monitoringu — vismaz reizi 10
gados, ja vien atļaujā nav noteikts, ka, pamatojoties uz piesārņojuma draudu novērtējumu, monitorings veicams biežāk.
(4) Operators nekavējoties informē attiecīgās institūcijas:
1) ja piesārņojošas darbības dēļ ir radušies vai var rasties draudi cilvēku dzīvībai, veselībai vai videi;
2) avārijas vai tās draudu gadījumā.
(5) Monitoringa dati un monitoringa pārskats ir pieejami atļaujas izsniedzējam, kontroles institūcijām, attiecīgajai
pašvaldībai un sabiedrībai.
(6) A kategorijas un B kategorijas darbības veicēji sastāda gada pārskatu par monitoringa rezultātiem un nosūta to
atļaujas izsniedzējam un attiecīgajai pašvaldībai. Gada pārskats ir pieejams kontroles institūcijām un sabiedrībai.
(7) Operators, kas saņēmis siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju, sagatavo ikgadējo emisiju ziņojumu par Eiropas
Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas piesārņojošām darbībām un to radītajām siltumnīcefekta gāzu
emisijām, kā arī par veiktajiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas pasākumiem un to finanšu līdzekļu
izlietojumu, kuri gūti no darījumiem ar tam bez maksas piešķirtajām emisijas kvotām. Šo ziņojumu pārbauda un
apstiprina Ministru kabineta noteiktajā kārtībā. Ikgadējais emisiju ziņojums ir pieejams kontroles institūcijām un
sabiedrībai.
(7
1
) Gaisa kuģa operators, sākot ar 2011.gada 1.janvāri, sagatavo ikgadējo emisiju ziņojumu par Eiropas
Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas piesārņojošām darbībām un to radītajām siltumnīcefekta gāzu
emisijām, kā arī par veiktajiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas pasākumiem un to finanšu līdzekļu
izlietojumu, kuri gūti no darījumiem ar tam bez maksas piešķirtajām emisijas kvotām. Šo ziņojumu pārbauda un
apstiprina Ministru kabineta noteiktajā kārtībā. Ikgadējais emisiju ziņojums ir pieejams kontroles institūcijām un
sabiedrībai.
(8) Operators un gaisa kuģa operators, kura ikgadējais emisiju ziņojums līdz attiecīgā gada 31.martam nav
apstiprināts vai ir atzīts par neatbilstošu, nedrīkst veikt darījumus ar emisijas kvotām vai Kioto vienībām. Minētos
darījumus drīkst veikt pēc ikgadējā emisiju ziņojuma apstiprināšanas.
(9) Ikgadējo emisiju ziņojumu, Komisijas 2012. gada 21. jūnija regulas (ES) Nr. 
600/2012
 par siltumnīcefekta gāzu
ziņojumu un tonnkilometru ziņojumu verifikāciju un par verificētāju akreditāciju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un
Padomes direktīvu 
2003/87/EK
 27. pantā minēto verifikācijas ziņojumu, informāciju par veiktajiem siltumnīcefekta gāzu
emisiju samazināšanas pasākumiem un to finanšu līdzekļu izlietojumu, kā arī tiem pievienotos pielikumus un
dokumentus iesniedz elektroniski ES ETS informācijas apmaiņas sistēmā "DECLARE", kas sabiedrībai ir nepārtraukti
pieejama tiešsaistes režīmā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
06.04.2006.
, 
10.12.2009.
, 
14.07.2011.
, 
31.01.2013.
,
09.06.2016.
, 
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Devītā daļa stājas spēkā 
01.06.2018.
Grozījums par sestās daļas izslēgšanu stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk.
Pārejas noteikumu 54., 55. un 59. punktu)
45.
1
 pants. Jūras transporta oglekļa dioksīda emisiju monitorings
(1) Kuģošanas sabiedrība katru gadu veic oglekļa dioksīda emisiju monitoringu un Eiropas Komisijai un Valsts 
42
/
66
vides dienestam sniedz informāciju Regulas Nr. 
2015/757
 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11. un 12. pantā un šajā likumā
noteiktajā kārtībā.
(2) Kuģošanas sabiedrība par kuģi, kura karoga valsts ir Latvija, katru gadu sagatavo un līdz 30. aprīlim Regulā Nr.
2015/757
 noteiktajā formātā un kārtībā Eiropas Komisijai un Valsts vides dienestam iesniedz pārbaudītu ziņojumu par
oglekļa dioksīda emisijām.
(3) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā tiek sagatavots, pārbaudīts un iesniegts ziņojums par oglekļa dioksīda
emisijām, kādā tiek akreditēts pārbaudes veicējs, kā arī notiek informācijas aprite.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
 Otrā daļa stājas spēkā 
01.01.2019.
 Sk. Pārejas
noteikumu 46. punktu)
46.pants. Piesārņojošo vielu reģistrs
(1) Operatora veiktā monitoringa datus apkopo piesārņojošo vielu reģistrā.
(2) Piesārņojošo vielu reģistra izveidi un informācijas pieejamību sabiedrībai nodrošina valsts sabiedrība ar
ierobežotu atbildību “Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs” Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
 un 
10.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
13.01.2010.
)
47.pants. Uzraudzība
(1) Šajā likumā noteikto prasību izpildi savas kompetences ietvaros uzrauga Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrija, Valsts vides dienests un Vides pārraudzības valsts birojs.
(2) Aizsardzības ministrija uzrauga šajā likumā noteikto prasību izpildi tās valdījumā esošajās militāri piesārņotās
un potenciāli piesārņotās teritorijās.
(3) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija un Civilās aviācijas aģentūra savas kompetences ietvaros
uzrauga šajā likumā un uz šā likuma pamata izdotajos Ministru kabineta noteikumos gaisa kuģu operatoriem noteikto
prasību izpildi.
(4) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija un Valsts vides dienests savas kompetences ietvaros
uzrauga un kontrolē Regulā Nr. 
2015/757
 kuģošanas sabiedrībai noteikto prasību izpildi.
(5) Valsts vides dienests, sadarbojoties ar ostu pārvaldēm to kompetences ietvaros, uzrauga šā likuma 
24.
2
 panta
trešajā un piektajā daļā noteikto prasību izpildi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
, 
16.12.2010.
, 
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
48.pants. Vides pārraudzības valsts birojs
Vides pārraudzības valsts birojs:
1) izskata iesniegumus par Valsts vides dienesta lēmumiem, kuri attiecas uz atļauju izsniegšanu un atļauju
nosacījumiem, piesārņoto vai potenciāli piesārņoto vietu izpēti, sanāciju un izpētes vai sanācijas izdevumu
segšanu vai sadalījumu;
2) saskaņojot ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju, informē citas valstis par iesniegumu
atļaujas saņemšanai gadījumos, kad iespējama piesārņojuma pārrobežu pārnese;
3) ievieto un atjauno savā tīmekļvietnē Eiropas Komisijas publicētos labāko pieejamo tehnisko paņēmienu
vadlīniju dokumentus vai starptautisko organizāciju publicēto informāciju par labākajiem pieejamiem
tehniskajiem paņēmieniem attiecīgajā jomā, secinājumus par labākajiem pieejamiem tehniskajiem
paņēmieniem, informē par tiem Valsts vides dienestu, kā arī konsultē šajā jautājumā operatorus;
4) savā tīmekļvietnē izveido, uztur un atjauno informāciju par izsniegtajām atļaujām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
, 
16.12.2010.
, 
31.01.2013.
 un 
12.04.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
43
/
66
49.pants. Likuma izpildes kontrole
(1) Lai nodrošinātu šajā likumā noteikto prasību izpildi un kontroli, Valsts vides dienests izstrādā un Valsts vides
dienesta ģenerāldirektors apstiprina vides inspicēšanas plānu. Kontroles atbilstoši vides inspicēšanas plānam veic
vides valsts inspektori. Vides valsts inspektori pārbauda:
1) vai operators ir saņēmis nepieciešamo atļauju, bet, ja tiek veikta C kategorijas darbība, — ir iesniedzis
iesniegumu par šo darbību;
2) piesārņojošas darbības atbilstību šā likuma
 II nodaļā
 noteiktajām prasībām;
3) atļaujas nosacījumu ievērošanu;
4) vides kvalitātes normatīvu un Ministru kabineta noteikumu ievērošanu;
5) piesārņotu vai potenciāli piesārņotu vietu izpētes uzdevumu, piesārņotu vietu sanācijas uzdevumu un
programmu izpildi.
(1
1
) Vides inspicēšanas plānu Valsts vides dienests publicē savā tīmekļvietnē. Vides inspicēšanas plānu atjauno
ne retāk kā reizi sešos gados.
(1
2
) Vides inspicēšanas plānā ietver:
1) vispārīgu būtisko vides jautājumu novērtējumu;
2) norādi uz plānā iekļauto ģeogrāfisko teritoriju;
3) plānā iekļauto iekārtu sarakstu;
4) regulāras vides inspicēšanas programmas izstrādes procedūras, kas paredz laikposmu starp divām iekārtas
pārbaudēm atbilstoši riskam, ko iekārta rada videi: iekārtām, kas rada augstu risku, veicamas ikgadējas
pārbaudes, iekārtām, kas rada mazu risku, pārbaudes veicamas ne retāk kā reizi trijos gados;
5) ārkārtas vides inspicēšanas procedūras, proti, procedūras, kuras veic pēc iespējas īsākā laikā un, ja
nepieciešams, pirms atļaujas izsniegšanas, pārskatīšanas vai atjaunošanas, ja saņemtas sūdzības par
nopietnu vides aizsardzības normatīvajos aktos noteikto prasību neievērošanu vai konstatēti nopietni negadījumi,
starpgadījumi vai citas nopietnas neatbilstības vides aizsardzības jomā;
6) noteikumus sadarbībai ar citām kontrolējošām iestādēm.
(1
3
) Valsts vides dienests četru mēnešu laikā pēc pārbaudes veikšanas ievieto savā tīmekļvietnē ziņojumu par
iekārtu pārbaudes rezultātiem.
(1
4
) Izstrādājot vides inspicēšanas plānu un izvēloties iekārtas, kurām veicamas regulāras pārbaudes, ņem vērā
šādus kritērijus:
1) konkrētās iekārtas iespējamo un reālo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, ņemot vērā iekārtas radīto emisiju,
vietējās vides ietekmējamību un iespējamo negadījumu risku;
2) konkrētās iekārtas atbilstību izvirzītajiem atļaujas nosacījumiem;
3) operatora dalību Eiropas Savienības vides vadības un audita sistēmā (EMAS) saskaņā ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 25. novembra regulu (EK) Nr. 1221/2009 par organizāciju brīvprātīgu dalību Kopienas
vides vadības un audita sistēmā (EMAS), kā arī par regulas (EK) Nr. 761/2001 un Komisijas lēmumu
2001/681/EK
 un 
2006/193/EK
 atcelšanu.
(1
5
) Valsts vides dienests pēc katras A kategorijas iekārtas pārbaudes sagatavo ziņojumu par veiktās pārbaudes
rezultātiem un divu mēnešu laikā pēc pārbaudes veikšanas nosūta to operatoram, kā arī četru mēnešu laikā pēc
pārbaudes veikšanas ievieto to savā tīmekļvietnē.
44
/
66
(1
6
) Ja pārbaudes laikā konstatēts, ka operators nav ievērojis izvirzītos atļaujas nosacījumus, Valsts vides dienests
sešu mēnešu laikā pēc attiecīgās pārbaudes veikšanas veic papildu apmeklējumu uz vietas, izvērtējot, vai trūkumi ir
atbilstoši novērsti.
(2) Trokšņa robežlielumu ievērošanu kontrolē Veselības inspekcija, kā arī attiecīgās pašvaldības institūcijas, kurām
pašvaldība ir deleģējusi minēto funkciju.
(3) Šajā likumā un uz šā likuma pamata izdotajos Ministru kabineta noteikumos gaisa kuģu operatoriem noteikto
prasību izpildi kontrolē Civilās aviācijas aģentūra.
(4) Ja gaisa kuģa operators nepilda šajā likumā un citos normatīvajos aktos noteiktos pienākumus, Civilās aviācijas
aģentūra var iesniegt Eiropas Komisijai lūgumu pieņemt lēmumu par attiecīgā gaisa kuģa operatora darbības
aizliegumu. Ja Eiropas Komisija ir pieņēmusi lēmumus pēc Latvijas vai kādas citas Eiropas Savienības dalībvalsts
lūguma, Civilās aviācijas aģentūra informē Eiropas Komisiju par visiem pasākumiem, kas veikti, lai izpildītu šādus
lēmumus.
(5) Ja tiek konstatēts, ka pašvaldības saistošajos noteikumos, kas izdoti saskaņā ar šā likuma 
24.
2
 panta
 trešo
daļu, vai šā likuma 
24.
2
 panta
 piektajā daļā ietvertās prasības nav ievērotas, Valsts vides dienests lemj par
piesārņojošās darbības izraisīto smaku ierobežošanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
27.01.2005.
, 
27.09.2007.
, 
10.12.2009.
, 
31.01.2013.
, 
09.06.2016.
,
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
49.
1
 pants. Par kompetenču sadalījumu
(1) Valsts vides dienests pilda Eiropas Parlamenta un Padomes 2013.gada 20.novembra regulā Nr. 
1257/2013
 par
kuģu pārstrādi un ar ko groza regulu Nr. 
1013/2006
 un direktīvu 
2009/16/EK
 (turpmāk — Regula Nr. 
1257/2013
)
minētos kompetentās iestādes un kontaktpersonas pienākumus.
(2) Kuģu pārstrādes padome ir konsultatīva institūcija, kura izvērtē Regulā Nr. 
1257/2013
 minēto kuģu pārstrādes
plānu un kuģu pārstrādes rūpnīcu plānu atbilstību šīs regulas prasībām un kuras lēmumiem minētajai regulai atbilstošu
kuģu pārstrādes jomā ir ieteikuma raksturs. Ministru kabinets nosaka Kuģu pārstrādes padomē pārstāvētās institūcijas
un apstiprina šīs padomes nolikumu.
(3) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs apstiprina Kuģu pārstrādes padomes personālsastāvu.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
IX nodaļa 
Apstrīdēšanas kārtība
(Nodaļas nosaukums 
20.06.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.07.2002.
)
50.pants. Lēmuma apstrīdēšana
(1) Valsts vides dienesta pieņemto lēmumu attiecībā uz atļaujām A vai B kategorijas piesārņojošu darbību veikšanai
operators vai fiziskā vai juridiskā persona, arī sabiedriskā organizācija, mēneša laikā no lēmuma spēkā stāšanās
dienas var apstrīdēt Vides pārraudzības valsts birojā.
(2) Ikviena persona var vērsties ar iesniegumu Vides pārraudzības valsts birojā arī tad, ja netiek ievērotas
normatīvajos aktos noteiktās prasības attiecībā uz sabiedrības līdzdalības tiesībām vai tiesībām uz vides informāciju.
Iesniegumu var iesniegt visā lēmuma pieņemšanas procesa laikā vai mēneša laikā no Valsts vides dienesta lēmuma
spēkā stāšanās dienas.
(3) Ja saskaņā ar A vai B kategorijas atļaujas nosacījumiem ir iespējams uzsākt vai turpināt tādu piesārņojošu
darbību, kura var būtiski negatīvi ietekmēt cilvēku veselību vai vidi, vai vides kvalitātes mērķus, kas noteikti saskaņā ar
vides aizsardzības jomu reglamentējošiem normatīvajiem aktiem, kā arī citām normatīvo aktu prasībām, atļaujas
nosacījumus var apstrīdēt jebkurā laikā, kamēr attiecīgā atļauja ir spēkā. Lēmuma apstrīdēšana neaptur atļaujas
darbību.
45
/
66
(4) Ja lēmums tiek apstrīdēts Vides pārraudzības valsts birojā šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktajā termiņā,
attiecīgās atļaujas darbība tiek apturēta līdz iesnieguma izskatīšanai. Ja atļaujas darbības apturēšana var radīt būtisku
negatīvu ietekmi uz vidi, Vides pārraudzības valsts birojs pieņem lēmumu neapturēt atļaujas darbību.
(5) Ja lēmums par tādas jau esošas iekārtas darbību, kurai nepieciešama atļaujas pārskatīšana vai cita veida
atļauja, tiek apstrīdēts, atļaujas darbība netiek apturēta. Ja A vai B kategorijas atļaujas pārskatīšanas rezultātā
operatoram tiek atļauts uzsākt jaunu piesārņojošu darbību un lēmums par šīs darbības uzsākšanu tiek apstrīdēts
atbilstoši šā panta pirmajai daļai, lēmuma apstrīdēšana aptur atļauju daļā par jauno piesārņojošo darbību.
(6) Fiziskā vai juridiskā persona, kuras veselību, drošību vai īpašumu var ietekmēt Valsts vides dienesta pieņemtais
lēmums par piesārņotas vai potenciāli piesārņotas vietas izpētes vai sanācijas nepieciešamību vai par pētījuma vai
sanācijas izdevumu segšanu, mēneša laikā no dienas, kad tā uzzinājusi par lēmuma pieņemšanu, var to apstrīdēt
Vides pārraudzības valsts birojā.
(7) Ja saskaņā ar šā panta sesto daļu Valsts vides dienesta lēmums tiek apstrīdēts, tā izpilde tiek apturēta līdz
iesnieguma izskatīšanai. Ja lēmuma darbības apturēšana var radīt būtisku negatīvu ietekmi uz vidi, Vides pārraudzības
valsts birojs neaptur lēmuma darbību.
(8) Lēmumu, kas saistīts ar siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas izsniegšanu, persona, kuru šis lēmums var
ietekmēt, ir tiesīga apstrīdēt Vides pārraudzības valsts birojā. Lēmuma apstrīdēšana neaptur siltumnīcefekta gāzu
emisijas atļaujas darbību.
(9) Šā panta astotajā daļā minētos lēmumus, kas pieņemti, neievērojot šajā likumā noteiktās sabiedrības
līdzdalības tiesības un tiesības uz informāciju, vai pieņemti, neizvērtējot lēmuma pieņemšanas procesā iesniegtos
sabiedrības priekšlikumus, var apstrīdēt ikviena persona.
(10) Lēmumu par saistošu ierobežojošo nosacījumu noteikšanu piesārņojošai darbībai, iekārtas darbības
apturēšanu, iekārtas darbības daļēju atjaunošanu vai atteikumu atjaunot iekārtas darbību var apstrīdēt Vides
pārraudzības valsts birojā mēneša laikā pēc tā spēkā stāšanās. Lēmuma apstrīdēšana neaptur tā darbību.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
 un 
12.04.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
51.pants. Iesniegumu izskatīšana
(1) 
(Izslēgta ar 
10.12.2009
. likumu)
(2) 
(Izslēgta ar 
10.12.2009
. likumu)
(3) 
(Izslēgta ar 
10.12.2009
. likumu)
(4) Ja Vides pārraudzības valsts birojs secina, ka saskaņā ar izsniegto A vai B kategorijas atļauju iespējams veikt
tādu piesārņojošu darbību, kas var būtiski negatīvi ietekmēt cilvēku veselību vai vidi, vai atļaujā nav ņemtas vērā šā
likuma un citu normatīvo aktu prasības, tas pieņem lēmumu atcelt Valsts vides dienesta lēmumu par attiecīgās
atļaujas izsniegšanu vai atcelt daļu no atļaujas nosacījumiem vai uzdod Valsts vides dienestam mainīt daļu no atļaujas
nosacījumiem, papildināt atļaujas nosacījumus vai izsniegt satura ziņā citu atļauju.
(4
1
) Sabiedrības līdzdalības tiesību pārkāpuma gadījumā Vides pārraudzības valsts birojs uzdod noteiktā termiņā
novērst pārkāpumu un līdz pārkāpuma novēršanai aptur Valsts vides dienesta lēmuma pieņemšanas procesu vai, ja
lēmums jau pieņemts, lemj par nepieciešamību to atcelt vai apturēt līdz pārkāpuma novēršanai un nosūta savu lēmumu
iesniedzējam, operatoram un Valsts vides dienestam.
(5) Vides pārraudzības valsts biroja pieņemto lēmumu var pārsūdzēt tiesā likumā noteiktajā kārtībā. Pieteikums
tiesai neaptur administratīvā akta darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
18.12.2003.
, 
27.01.2005.
, 
10.12.2009.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas
stājas spēkā 
10.05.2018.
)
X nodaļa 
Nosacījumi attiecībā uz Latvijas kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām un
oglekļa dioksīda piesaisti
46
/
66
(Nodaļa 
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
52.pants. Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas un oglekļa dioksīda piesaistes saistību izpilde
(1) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija sadarbībā ar Zemkopības ministriju, Ekonomikas
ministriju, Satiksmes ministriju un citām nozaru ministrijām izstrādā politiku klimata pārmaiņu samazināšanas saistību
— siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana un oglekļa dioksīda piesaiste — izpildei atbilstoši konkrēto saistību
izpildes termiņiem un koordinē attiecīgās politikas īstenošanu.
(2) Lai nodrošinātu šā panta pirmajā daļā minētās politikas izstrādi un koordinētu tās īstenošanu, Vides
aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija izveido starpinstitūciju darba grupu. Darba grupā iekļauj Zemkopības
ministrijas, Ekonomikas ministrijas, Satiksmes ministrijas un citu nozaru ministriju, kā arī Pārresoru koordinācijas
centra pārstāvjus.
(3) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija sadarbībā ar Zemkopības ministriju, Ekonomikas
ministriju, Satiksmes ministriju un citām nozaru ministrijām katru gadu pēc Eiropas Parlamenta un Padomes
2013.gada 21.maija regulas Nr. 
525/2013
 par mehānismu siltumnīcefekta gāzu emisiju pārraudzībai un ziņošanai un
citas informācijas ziņošanai valstu un Savienības līmenī saistībā ar klimata pārmaiņām un par Lēmuma Nr.
280/2004/EK
 atcelšanu (turpmāk — Regula Nr. 
525/2013
) 7.panta pirmajā un otrajā daļā un 8.panta pirmajā daļā
minēto ziņojumu iesniegšanas sagatavo un līdz 31.decembrim iesniedz Ministru kabinetam informatīvo ziņojumu par
siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas un oglekļa dioksīda piesaistes saistību izpildi. Minētajā informatīvajā
ziņojumā iekļauj:
1) siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas un oglekļa dioksīda piesaistes saistību izpildes izvērtējumu;
2) ja nepieciešams, priekšlikumus par izmaksu efektīviem, sociālekonomiski izvērtētiem un attiecīgā perioda
nozaru politikas plānošanas dokumentiem atbilstošiem papildu pasākumiem siltumnīcefekta gāzu emisijas
samazināšanas un oglekļa dioksīda piesaistes saistību izpildei.
53.pants. Siltumnīcefekta gāzu emisiju un oglekļa dioksīda piesaistes uzraudzība un kontrole, kā arī
ziņošana
(1) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija saskaņā ar Regulu Nr. 
525/2013
 un Konvencijas
līgumslēdzēju pušu, Kioto protokola un Parīzes nolīguma līgumslēdzēju pušu pieņemtajiem lēmumiem, sadarbojoties
ar attiecīgajām nozaru ministrijām, institūcijām un komersantiem:
1) veic siltumnīcefekta gāzu emisiju un oglekļa dioksīda piesaistes monitoringu šā likuma 
2. 
un 
4.pielikumā
minētajām darbībām;
2) sagatavo un iesniedz Eiropas Komisijai un Konvencijas sekretariātam periodiskus ziņojumus par
siltumnīcefekta gāzu emisijām un oglekļa dioksīda piesaisti;
3) sagatavo un iesniedz Eiropas Komisijai vai Konvencijas sekretariātam citus Regulā Nr. 
525/2013
 noteiktos
datus, informāciju un ziņojumus.
(2) Ministru kabinets:
1) nosaka kārtību, kādā tiek izveidota un uzturēta siltumnīcefekta gāzu inventarizācijas un prognožu
sagatavošanas nacionālā sistēma;
2) nosaka metodiku, pēc kuras veicams vienots siltumnīcefekta gāzu emisiju aprēķins, novērtējot pasākumu un
projektu ietekmi uz klimata pārmaiņām (izņemot šā likuma 
53.panta
 pirmajā daļā minētajai siltumnīcefekta gāzu
emisiju uzraudzībai un šā likuma 
45.panta
 pirmajā daļā minētajam operatora vai gaisa kuģa operatora emisiju
apjoma monitoringam).
54.pants. Ikgadējie emisiju sadales apjomi un gada emisijas sadales vienības
(1) Ikgadējos emisiju sadales apjomus Latvijai piešķir gada emisijas sadales vienībās.
(2) Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas saistību izpildei var izmantot Latvijai piešķirtās gada emisijas
47
/
66
sadales vienības un Kioto vienības.
(3) Gada emisijas sadales vienības ir valsts īpašums, kura tiesiskais valdītājs ir Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrija.
(4) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija izstrādā un Ministru kabinets apstiprina ilgtermiņa
stratēģiju rīcībai ar gada emisijas sadales vienībām, kā arī, ja nepieciešams, groza ilgtermiņa stratēģiju.
(5) Piecu mēnešu laikā pēc Regulas Nr. 
525/2013
 8.pantā minētā aptuvenā siltumnīcefekta gāzu pārskata
iesniegšanas Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija sadarbībā ar Zemkopības ministriju, Ekonomikas
ministriju, Satiksmes ministriju un citām nozaru ministrijām sagatavo informāciju par Latvijas iespējām veikt darījumus
ar valsts īpašumā esošajām gada emisijas sadales vienībām un Kioto vienībām un iesniedz to Ministru kabinetam, kas
pieņem lēmumu par darbībām ar gada emisijas sadales vienībām un Kioto vienībām.
(6) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija veic pārrunas par darījumiem ar gada emisijas sadales
vienībām un Kioto vienībām un sagatavo līguma projektu.
(7) Finanšu līdzekļus no darījumiem ar gada emisijas sadales vienībām ieskaita šā likuma 
32.
2
 panta
 3.
1
 daļā
minētajā kontā un izlieto atbilstoši šā likuma nosacījumiem attiecībā uz izsoļu ieņēmumu izmantošanu.
XI
 
nodaļa
Nosacījumi degvielas piegādātājam attiecībā uz transporta enerģijas
siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu
(Nodaļa 
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
55. pants. Transporta enerģijas siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana un degvielas piegādātāja
ziņojuma iesniegšana
(1) Degvielas piegādātājs līdz 2020. gada 31. decembrim nodrošina transporta enerģijas, izņemot elektroenerģijas,
aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisiju uz vienu enerģijas vienību samazinājumu vismaz par sešiem procentiem
attiecībā pret 2010. gadā tā paša degvielas piegādātāja galapatēriņam transportā Latvijā piegādātās transporta
enerģijas aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisijām uz vienu enerģijas vienību.
(2) Degvielas piegādātājs šā panta pirmajā daļā minētā transporta enerģijas aprites cikla siltumnīcefekta gāzu
emisiju samazinājuma panākšanai var iekļaut arī elektroenerģiju, ko degvielas piegādātājs kā transporta enerģiju
piegādā galapatēriņam transportā Latvijā.
(3) Degvielas piegādātājs šā panta pirmajā daļā noteiktā pienākuma izpildei, noslēdzot sadarbības līgumu ar citu
degvielas piegādātāju, var izveidot degvielas piegādātāju grupu.
(4) Degvielas piegādātājs vai degvielas piegādātāju grupa katru gadu līdz 15. maijam sniedz Valsts vides dienestam
degvielas piegādātāja ziņojumu, kas ietver datus par iepriekšējā kalendāra gadā galapatēriņam transportā Latvijā
piegādātās transporta enerģijas daudzumu un siltumnīcefekta gāzu emisiju intensitāti tajā.
(5) Valsts vides dienests, ņemot vērā šā panta ceturtajā daļā minēto degvielas piegādātāja ziņojumu, sagatavo un
iesniedz Eiropas Komisijai apkopotu informāciju par degvielas piegādātāju galapatēriņam transportā Latvijā piegādātās
transporta enerģijas daudzumu, transporta enerģijas siltumnīcefekta gāzu emisiju intensitāti un augšposma emisiju
samazinājumu.
(6) Šā panta pirmajā un ceturtajā daļā minēto prasību īstenošanai Ministru kabinets nosaka:
1) kārtību, kādā aprēķina transporta enerģijas aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzumu un to
samazinājumu un augšposma emisiju samazinājumu;
2) metodes augšposma emisiju samazinājuma panākšanai;
3) kārtību, kādā degvielas piegādātājs sniedz datus par transporta enerģijas aprites cikla siltumnīcefekta gāzu
emisiju intensitāti;
4) degvielas piegādātāja ziņojuma veidlapas paraugu un ziņojuma pārbaudes kārtību, kā arī informācijas aprites
kārtību.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
 Ceturtā daļa stājas spēkā 
01.06.2018.
 Sk. Pārejas
48
/
66
noteikumu 56. punktu)
56. pants. Transporta enerģijas siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas nodrošināšana
(1) Ekonomikas ministrija sadarbībā ar Valsts vides dienestu savas kompetences ietvaros uzrauga un kontrolē
degvielas piegādātājam šā likuma 
55. pantā
 noteiktā pienākuma izpildi.
(2) Ja Valsts vides dienests pēc šā likuma 
55. panta
 ceturtajā daļā minēto datu saņemšanas konstatē, ka
degvielas piegādātājs nav izpildījis šā likuma 
55. panta
 pirmajā daļā noteikto pienākumu nodrošināt transporta
enerģijas aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu, Ekonomikas ministrija pieņem lēmumu, kurā
nosaka degvielas piegādātājam veikt maksājumu valsts budžetā 0,01 procenta apmērā no degvielas piegādātāja pēdējā
finanšu gada neto apgrozījuma, kas attiecas uz degvielas apriti, tai skaitā piegādi un tirdzniecību. Veiktais maksājums
neatbrīvo degvielas piegādātāju no šā likuma 
55. pantā
 noteiktā pienākuma izpildes.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
Pārejas noteikumi
1. Šā likuma 
22.
, 
23. 
un 
24.pants
, kā arī V nodaļas nosacījumi stājas spēkā:
1) attiecībā uz esošajām B kategorijas darbībām — saskaņā ar Ministru kabineta noteiktu grafiku līdz
2007.gada 1.janvārim;
2) attiecībā uz jaunām B kategorijas darbībām — 2003.gada 1.janvārī.
2. Attiecībā uz iekārtām, kurās veic atkritumu sadedzināšanu, par esošām uzskata tādas iekārtas, kuru darbībai
visas normatīvajos aktos noteiktās atļaujas tiek saņemtas līdz 2002.gada 28.decembrim un kuras uzsāk darbību ne
vēlāk kā 2004.gada 28.decembrī.
3. Ministru kabinets līdz 2002.gada 1.janvārim izdod šādus noteikumus:
1) par B kategorijas un C kategorijas piesārņojošām darbībām, to pieteikšanu un B kategorijas atļauju
izsniegšanu;
2) par notekūdeņu emisijas robežvērtībām, par aizliegumu emitēt noteiktas piesārņojošas vielas ūdens vidē un
par īpaši jutīgām teritorijām, uz kurām attiecas paaugstinātas prasības pilsētu notekūdeņu attīrīšanai;
3) par virszemes ūdens un pazemes ūdens kvalitāti;
4) par ūdens un augsnes aizsardzību no lauksaimnieciskas darbības izraisīta piesārņojuma ar nitrātiem un par
īpaši jutīgām teritorijām, uz kurām attiecas paaugstinātas prasības aizsardzībai no piesārņojuma ar nitrātiem.
4. Ministru kabinets līdz 2003.gada 1.janvārim izdod šādus noteikumus:
1) par trokšņa emisiju no iekārtām, kuras izmanto ārpus telpām;
2) par kārtību, kādā novēršama, ierobežojama un kontrolējama gaisu piesārņojošu vielu emisija no
stacionārajiem piesārņojuma avotiem;
3) par augsnes kvalitātes normatīviem;
4) par satiksmē neizmantojamo pārvietojamo mehānismu iekšdedzes dzinēju radīto piesārņojošu vielu emisiju;
5) par azbesta un azbesta izstrādājumu ražošanas radīto piesārņojumu;
6) par operatora veiktā monitoringa kārtību un piesārņojošu vielu reģistra izveidi un tā informācijas pieejamību
sabiedrībai;
49
/
66
7) par atkritumu sadedzināšanai un atkritumu sadedzināšanas iekārtām izvirzāmajām prasībām.
5. 
(Izslēgts ar 
17.06.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
05.07.2010.
)
6. Piesārņotu un potenciāli piesārņotu vietu apzināšanu un sākotnējo izvērtēšanu veic līdz 2004.gada
31.decembrim.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2004.
)
7. Atļaujas esošajām A kategorijas darbībām pieprasāmas saskaņā ar Ministru kabineta noteiktu grafiku līdz
2007.gada 1.oktobrim.
8. Šā likuma 
31.panta
 pirmās daļas 3.
1
 punkts stājas spēkā vienlaikus ar ūdens apsaimniekošanas likumu.
(
20.06.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.07.2002.
)
9. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 8.punktā, 
18.
1
 panta
 trešajā daļā un 
24.
2
 panta
 otrajā daļā minētos noteikumus
Ministru kabinets izdod līdz 2004.gada 1.jūnijam.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2004.
)
10. Šā likuma 
18.
1
 panta
 pirmajā un otrajā daļā minētās trokšņa stratēģiskās kartes, kas ataino iepriekšējā gada
trokšņa novērtējumu attiecīgajās teritorijās, aglomerācijām ar vairāk nekā 250 000 iedzīvotāju, autoceļiem, uz kuriem
satiksmes intensitāte ir vairāk nekā seši miljoni transportlīdzekļu gadā, dzelzceļa līnijām, uz kurām satiksmes
intensitāte ir vairāk nekā 60 000 vilcienu sastāvu gadā, un lidostām, kurās satiksmes intensitāte ir vairāk nekā 50 000
gaisakuģu gadā, izstrādā līdz 2007.gada 30.martam, bet rīcības plānus trokšņa samazināšanai — līdz 2008.gada
30.aprīlim.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.04.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
11. Šā likuma 
18.
1
 panta
 pirmajā un otrajā daļā minētās trokšņa stratēģiskās kartes, kas ataino iepriekšējā gada
trokšņa novērtējumu attiecīgajās teritorijās, aglomerācijām ar vairāk nekā 100 000 iedzīvotāju, autoceļiem, uz kuriem
satiksmes intensitāte ir vairāk nekā trīs miljoni transportlīdzekļu gadā, un dzelzceļa līnijām, uz kurām satiksmes
intensitāte ir vairāk nekā 30 000 vilcienu sastāvu gadā, izstrādā līdz 2012.gada 30.jūnijam, bet rīcības plānus trokšņa
samazināšanai — līdz 2013.gada 30.jūnijam.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.04.2006.
 un 
14.07.2011
. likumu, kas stājas spēkā
04.08.2011.
)
12. Ministru kabinets līdz 2011.gada 30.septembrim apstiprina iekārtu sarakstu periodam no 2013.gada 1.janvāra
līdz 2020.gada 31.decembrim.
(
17.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.07.2010.
)
13. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija pieņem lēmumu par emisijas kvotu piešķiršanu šā likuma
24.
1
 panta
 piektās daļas 1.punktā noteiktajam periodam līdz 2004.gada 1.decembrim.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.04.2006.
 un 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2011.
)
14. Šā likuma 
32.
2
 panta
 piektās un sestās daļas izpildi valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību “Latvijas Vides,
ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs” uzsāk ar 2005.gada 1.janvāri.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.01.2005.
 un 
10.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā
13.01.2010.
)
15. Ministru kabinets līdz 2004.gada 1.augustam izdod šā likuma 
24.
1
 panta
 trešajā un septītajā daļā, 
32.
3
 panta
devītajā daļā, 
32.
5
 panta
 septītajā daļā un 
45.panta
 septītajā daļā minētos noteikumus.
50
/
66
(
18.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2004.
)
16. Šā likuma 
32.
1
 panta
 ceturtā daļa, 
32.
5
 panta
 sestā daļa, 
32.
6
 panta
 otrā daļa un 
32.
8
 pants
 stājas spēkā
2004.gada 1.maijā.
(
18.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2004.
)
17. Ministru kabinets līdz 2005.gada 1.novembrim izdod šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 12.punktā minētos
noteikumus, bet līdz 2006.gada 1.jūlijam — šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 9., 10., 11. un 13.punktā minētos
noteikumus.
(
27.01.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.03.2005.
)
18. Ministru kabinets līdz 2006.gada 1.janvārim izdod šā likuma 
12.panta
 2.
1
 daļā minētos noteikumus.
(
27.01.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.03.2005.
)
19. Ministru kabinets līdz 2006.gada 11.augustam izdod šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 14.punktā minētos
noteikumus.
(
06.04.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
20. Šā likuma
 V
2
 nodaļa
 stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī.
(
25.10.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.11.2007.
)
21. Grozījumi šā likuma 
38.pantā
 attiecībā uz pirmās daļas papildināšanu ar 3.
1
 punktu un otrās daļas otrā teikuma
izslēgšanu stājas spēkā 2009.gada 1.janvārī.
(
25.10.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.11.2007.
)
22. Ministru kabinets līdz 2008.gada 1.jūnijam izdod šā likuma 
44.
1
 panta
 pirma
jā, trešajā un ceturtajā daļā
minētos noteikumus.
(
25.10.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.11.2007.
)
23. Šā likuma 
24.
1
 panta
 2.
1
 daļa un grozījums 
24.
1
 panta
 ceturtajā daļā par iekārtām, kurās kā kurināmo izmanto
atjaunojamos energoresursus, bet pārējos kurināmos — tikai iekārtu darbības uzsākšanai vai pārtraukšanai, stājas
spēkā 2013.gada 1.janvārī.
(
17.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.07.2010.
)
24. Šā likuma 
32.
3
 panta
 pirmās daļas nosacījumu izpildi gaisa kuģa operators uzsāk ar 2013.gada 1.janvāri.
(
17.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.07.2010.
)
25. Šā likuma 
32.
8
 panta
 otrajā daļā minētos datus Valsts vides dienests pieprasa saskaņā ar Eiropas Savienības
tiesību aktiem siltumnīcefekta gāzu emisijas monitoringa jomā.
(
17.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.07.2010.
)
26. Šā likuma 
32.
8
 panta
 ceturtajā daļā minēto informāciju Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija
iesniedz Eiropas Komisijai līdz 2010.gada 30.jūnijam.
(
17.06.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
27. Ministru kabinets līdz 2011.gada 1.janvārim izdod noteikumus par ūdens un augsnes aizsardzību no
lauksaimnieciskas darbības izraisītā piesārņojuma ar nitrātiem un par īpaši jutīgām teritorijām, uz kurām attiecas
paaugstinātas prasības aizsardzībai no piesārņojuma ar nitrātiem. Līdz jaunu Ministru kabineta noteikumu spēkā
stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2011.gada 1.janvārim ir spēkā Ministru kabineta 2001.gada 18.decembra
51
/
66
noteikumi Nr.531 “Noteikumi par ūdens un augsnes aizsardzību no lauksaimnieciskās darbības izraisītā piesārņojuma
ar nitrātiem”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
17.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.07.2010.
)
28. Šā likuma 
28.
2
 pants
 stājas spēkā 2011.gada 1.martā.
(
16.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
29. Ministru kabinets līdz 2011.gada 1.martam izdod šā likuma 
28.
2
 pantā
 paredzētos noteikumus.
(
16.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
30. Ministru kabinets līdz 2011.gada 15.augustam pieņem lēmumu atbalstīt bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanu
elektroenerģijas ražošanai vai lēmumu par šāda atbalsta atteikumu. Ja Ministru kabinets pieņem lēmumu atbalstīt
bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanu elektroenerģijas ražošanai, tas izdod šā likuma 
32.
1
 panta
 septītajā daļā
minētos noteikumus.
(
14.07.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.08.2011.
)
31. Šā likuma 
32.
1
 panta
 astotajā daļā minēto informāciju iesniedz:
1) operators — līdz 2011.gada 15.augustam;
2) Valsts vides dienests — līdz 2011.gada 30.augustam.
(
14.07.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
32. Šā likuma 
8.
1
 pants
 ir spēkā līdz 2012.gada 31.decembrim.
(
14.07.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.08.2011.
)
33. Ministru kabinets līdz 2011.gada 31.decembrim pieņem lēmumu par operatoriem nepiešķirto šā likuma 
24.
1
panta
 piektās daļas 2.punktā noteiktā perioda emisijas kvotu pārdošanu vai anulēšanu. Ja tiek pieņemts lēmums
emisijas kvotas pārdot, Ministru kabinets nosaka emisijas kvotu pārdošanas un finansējuma izmantošanas kārtību.
(
14.07.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.08.2011.
)
34. Grozījumi šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 1.punktā par tā izteikšanu jaunā redakcijā, kā arī 
11.panta
 otrās
daļas 19. un 20.punkts un 
29.panta
 septītā daļa stājas spēkā 2013.gada 31.martā.
(
31.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2013.
)
35. Šā likuma 
28.panta
 2.
1
 daļas 2.punkts, 
29.panta
 sestā daļa, 
30.panta
 piektā, sestā un septītā daļa, grozījumi
31.pantā
 attiecībā uz šā panta pirmās daļas 4.punkta, otrās daļas 1.punkta, trešās, ceturtās, sestās un astotās daļas
jauno redakciju, kā arī 
45.panta
 trešās daļas otrais teikums piemērojams šādā kārtībā:
1) piesārņojošām darbībām (iekārtām), kuru veikšanai izsniegta A kategorijas piesārņojošas darbības atļauja vai
attiecībā uz kurām iesniegums A kategorijas piesārņojošas darbības atļaujas saņemšanai pieņemts līdz dienai,
kad stājas spēkā attiecīgie grozījumi, — sākot ar 2014.gada 7.janvāri;
2) piesārņojošām darbībām (iekārtām), kuras minētas šā likuma 
1.pielikuma
 pirmās daļas 
4.punktā
, piektās
daļas 1., 2. un 3.punktā, piektās daļas 3.
1
, 4.
1
 un 6.punktā, sestās daļas 1.punkta "c" apakšpunktā, sestās
daļas 4.punkta "b" apakšpunktā un sestās daļas 10. un 11.punktā un kuru veikšanai izsniegta piesārņojošas
darbības atļauja vai attiecībā uz kurām iesniegums piesārņojošas darbības atļaujas saņemšanai pieņemts līdz
dienai, kad stājas spēkā attiecīgie grozījumi, — sākot ar 2015.gada 7.janvāri.
(
31.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2013.
)
36. Ministru kabinets līdz 2013.gada 30.aprīlim izdod šā likuma 
44.
1
 panta
 3.
5
 un ceturtajā daļā paredzētos
noteikumus. Līdz jaunu Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2013.gada 30.aprīlim
52
/
66
ir spēkā Ministru kabineta 2008.gada 25.augusta noteikumi Nr.671 "
Ar militāra rakstura sprādzienbīstamiem
priekšmetiem un nesprāgušu munīciju piesārņotu un potenciāli piesārņotu teritoriju izpētes un sanācijas darbu
veikšanas speciālistu sertifikācijas un komersantu licencēšanas kārtība
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
31.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2013.
)
37. Ministru kabinets līdz 2014.gada 30.aprīlim izdod šā likuma 
32.
3
 panta
 devītās daļas 1.punktā minētos Ministru
kabineta noteikumus. Līdz jaunu Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai ir spēkā Ministru kabineta
2004.gada 3.augusta noteikumi Nr.661 "
Kārtība, kādā notiek darbības ar emisijas kvotām un tiek veidoti iekārtu
kopfondi
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
06.02.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.02.2014.
)
38. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014.gada 16.aprīļa regulas Nr. 
421/2014
, ar ko groza direktīvu 
2003/87/EK
,
ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā, jo paredzams, ka līdz
2020.gadam tiks īstenota starptautiska vienošanās par vienota un globāla tirgus mehānisma piemērošanu
starptautiskās aviācijas emisijām (turpmāk — Regula Nr. 
421/2014
) 1.panta 1.punktā minētajā periodā — no
2013.gada 1.janvāra līdz 2016.gada 31.decembrim — šā likuma 
32.
3
 panta
 pirmajā daļā noteiktais pienākums katru
gadu līdz 
30.
aprīlim nodot emisijas kvotas, 
45.panta
 pirmajā daļā noteiktais pienākums veikt emisiju monitoringu un
sniegt informāciju un 
45.panta
 septītajā daļā noteiktais pienākums sagatavot ikgadējo emisiju ziņojumu netiek
piemērots aviācijas darbībām un siltumnīcefekta gāzu emisijām no lidojumiem, kas tiek uzsākti:
1) Latvijas teritorijā esošā lidlaukā un pabeigti lidlaukā, kurš atrodas valstīs ārpus Eiropas Ekonomikas zonas;
2) lidlaukā, kurš atrodas ārpus Eiropas Ekonomikas zonas, un tiek pabeigti Latvijas teritorijā esošā lidlaukā;
3) Latvijas teritorijā esošā lidlaukā un pabeigti lidlaukā, kurš atrodas tālākajos reģionos Līguma par Eiropas
Savienības darbību 
349.panta
 nozīmē;
4) lidlaukā, kurš atrodas tālākajos reģionos Līguma par Eiropas Savienības darbību 
349.panta
 nozīmē, un tiek
pabeigti Latvijas teritorijā esošā lidlaukā;
5) lidlaukā, kurš atrodas tālākajā reģionā Līguma par Eiropas Savienības darbību 
349.panta
 nozīmē, un tiek
pabeigti lidlaukā, kas atrodas citā tālākajā reģionā Līguma par Eiropas Savienības darbību 
349.panta
 nozīmē.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
39. Regulas Nr. 
421/2014
 
1.panta 1.punktā minētajā periodā — no 2013.gada 1.janvāra līdz 2016.gada
31.decembrim — šā likuma 
45.panta
 pirmajā daļā noteikto pienākumu regulāri kontrolēt emisiju apjomu, veikt
monitoringu un sniegt informāciju (iesniegt monitoringa plānus) nepilda tāds gaisa kuģa operators, kurš veic tikai šo
pārejas noteikumu 38.punktā minētos lidojumus.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
40. Ministru kabinets šā likuma 
53.panta
 otrajā daļā minētos noteikumus izdod līdz 2016.gada 31.decembrim.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
41. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija šā likuma 
54.panta
 ceturtajā daļā minēto ilgtermiņa
stratēģiju izstrādā līdz 2016.gada 31.decembrim. Katram šā likuma 
52. panta
 pirmajā daļā minētajam konkrēto
saistību izpildes termiņam ilgtermiņa stratēģiju izstrādā līdz minētā saistību perioda pirmā gada beigām.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.02.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
42. Ministru kabinets šā likuma 
49.
1
 panta
 otrajā daļā minēto Kuģu pārstrādes padomes nolikumu apstiprina līdz
2016.gada 31.decembrim.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
43. Ministru kabinets šā likuma 
45.panta
 septītajā un 7.
1
 daļā minētajos noteikumos izdara grozījumus līdz
2016.gada 31.decembrim.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
53
/
66
44. Šā likuma 
11.panta
 sestajā daļā minēto maksas pakalpojumu cenrādi Ministru kabinets izdod līdz 2016.gada
31.decembrim.
(
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
45. Ministru kabinets līdz 2018. gada 30. maijam izdod šā likuma 
32.
6
 panta
 septītajā daļā minētos noteikumus.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
46. Šā likuma 
45.
1
 panta
 otrā daļa stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
47. Ministru kabinets līdz 2018. gada 30. maijam izdod šā likuma 
45.
1
 panta
 trešajā daļā minētos noteikumus.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
48. Ministru kabinets līdz 2018. gada 31. maijam izdod šā likuma 
55. panta
 sestajā daļā minētos noteikumus.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
49. Šā likuma 
18.
2 
pants
 stājas spēkā 2018. gada 1. novembrī. Ministru kabinets līdz 2018. gada 30. septembrim
izdod šā likuma 
18.
2 
panta
 otrajā daļā minētos noteikumus.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
50. Attiecībā uz šā likuma 
32.
1
 panta
 5.
1
 daļā minēto 10 gadu periodu, kas sākas ar 2021. gada 1. janvāri, Ministru
kabinets līdz 2018. gada 31. decembrim pieņem lēmumu atbalstīt bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanu
elektroenerģijas ražošanai vai lēmumu šādu piešķiršanu neatbalstīt. Ja Ministru kabinets pieņem lēmumu atbalstīt
bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanu elektroenerģijas ražošanai, tas līdz 2019. gada 30. jūnijam izdod šā likuma
32.
1
 panta
 septītajā daļā minētos noteikumus, tajos iekļaujot nolikumu, kurā noteikts konkursa process un atlases
kritēriji.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
51. Šā likuma 
32.
1
 panta
 8.
1
 daļā minēto informāciju par šā likuma 
24.
1
 panta
 piektās daļas 4. punktā minētā
pirmā 10 gadu perioda, kas sākas 2021. gada 1. janvārī, pirmo piecu gadu periodu iesniedz:
1) operators — līdz 2019. gada 15. jūnijam;
2) Valsts vides dienests — līdz 2019. gada 30. jūnijam.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
52. Šā likuma 
32.
1
 panta
 5.
1
 daļā minēto iekārtu sarakstu pēc apstiprināšanas Ministru kabinetā Vides
aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija iesniedz Eiropas Komisijai reizi piecos gados. Par 10 gadu perioda,
kas sākas 2021. gada 1. janvārī, pirmo piecu gadu periodu iekārtu sarakstu iesniedz līdz 2019. gada 30. septembrim.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
53. Šā likuma 
32.
3
 panta
 pirmajā daļā noteiktais pienākums katru gadu līdz 
30. 
aprīlim nodot emisijas kvotas, 
45.
panta
 pirmajā daļā noteiktais pienākums veikt emisiju monitoringu un sniegt informāciju un 
45. panta
 septītajā daļā
noteiktais pienākums sagatavot ikgadējo emisiju ziņojumu netiek piemērots aviācijas darbībām un siltumnīcefekta
gāzu emisijām no lidojumiem, kas tiek uzsākti:
1) Latvijas teritorijā esošā lidlaukā un tiek pabeigti lidlaukā, kurš atrodas valstī ārpus Eiropas Ekonomikas
zonas;
2) lidlaukā, kurš atrodas valstī ārpus Eiropas Ekonomikas zonas, un tiek pabeigti Latvijas teritorijā esošā
54
/
66
lidlaukā;
3) Latvijas teritorijā esošā lidlaukā un pabeigti lidlaukā, kurš atrodas tālākajā reģionā Līguma par Eiropas
Savienības darbību 
349. panta
 nozīmē;
4) lidlaukā, kurš atrodas tālākajā reģionā Līguma par Eiropas Savienības darbību 
349. panta
 nozīmē, un tiek
pabeigti Latvijas teritorijā esošā lidlaukā;
5) lidlaukā, kurš atrodas valstī ārpus Eiropas Ekonomikas zonas, un tiek pabeigti lidlaukā, kurš atrodas valstī
ārpus Eiropas Ekonomikas zonas;
6) lidlaukā, kurš atrodas tālākajā reģionā Līguma par Eiropas Savienības darbību 
349. panta
 nozīmē, un tiek
pabeigti lidlaukā, kurš atrodas citā tālākajā reģionā Līguma par Eiropas Savienības darbību 
349. panta
 nozīmē.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
54. Šā likuma 
45. panta
 pirmajā daļā noteikto pienākumu regulāri kontrolēt emisiju apjomu, veikt monitoringu un
sniegt informāciju (iesniegt monitoringa plānus) nepilda tāds gaisa kuģa operators, kurš veic tikai šo pārejas noteikumu
53. punktā minētos lidojumus.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
55. Šā likuma 
28.
1
 panta
 3.
1
 daļa un 
45. panta
 devītā daļa stājas spēkā 2018. gada 1. jūnijā.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
56. Šā likuma 
55. panta
 ceturtā daļa stājas spēkā 2018. gada 1. jūnijā.
(
01.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
57. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. septembrim izdod šā likuma 
11.
 panta otrās daļas 21. punktā, 
16.
1
 panta
otrajā daļā, 
16.
2
 panta pirmajā un otrajā daļā minētos noteikumus.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
58. Ministru kabinets līdz 2020. gada 1. janvārim
 
izdod šā likuma 
45.
 panta 1.
1 
daļā minētos noteikumus.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
59. Grozījums par 
45.
 panta sestās daļas izslēgšanu stājas spēkā 2020. gada 1. janvārī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.01.2020.
)
60. Grozījums šā likuma 
19.
 pantā par tā papildināšanu ar 3.
1
 daļu stājas spēkā 2020. gada 1. aprīlī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.04.2020.
)
61. Grozījums šā likuma 
20.
 panta piektās daļas 3. punktā par vārdu "iesnieguma veidlapu un atļaujas veidlapu"
aizstāšanu ar vārdiem "iesniegumā atļaujas saņemšanai iekļaujamo informāciju" stājas spēkā 2020. gada 1. aprīlī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.04.2020.
)
62. Grozījums šā likuma 
22.
 panta otrajā daļā par vārdu "B kategorijas iesnieguma veidlapu un atļaujas veidlapu"
aizstāšanu ar vārdiem "iesniegumā atļaujas saņemšanai iekļaujamo informāciju" stājas spēkā 2020. gada 1. aprīlī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.04.2020.
)
63. Grozījums šā likuma 
23.
 pantā par otrās daļas papildināšanu ar vārdiem "un kārtību, kādā Valsts vides dienests
55
/
66
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 1991.gada 12.decembra direktīvas 
91/676/EEK
 attiecībā uz ūdeņu aizsardzību
pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti;
2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 15.janvāra direktīvas 
2008/1/EK
 par piesārņojuma integrētu novēršanu
un kontroli (kodificēta versija). (Dokuments attiecas uz EEZ.);
3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.gada 25.jūnija direktīvas 
2002/49/EK
 par vides trokšņa novērtēšanu un
pārvaldību;
4) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003.gada 26.maija direktīvas 
2003/35/EK
, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību ar
vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesu iestādēs un
groza Padomes direktīvas 
85/337/EEK
 un 
96/61/EK
;
5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003.gada 13.oktobra direktīvas 
2003/87/EK
, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas
efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes direktīvu 
96/61/EK
;
6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004.gada 27.oktobra direktīvas 
2004/101/EK
, ar ko groza direktīvu 
2003/87/EK
,
ar kuru izveido siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu Kopienā, ņemot vērā Kioto protokola projekta
mehānismus;
7) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004.gada 21.aprīļa direktīvas 
2004/42/EK
, ar ko ierobežo gaistošo organisko
savienojumu emisijas, kuras rada organisko šķīdinātāju izmantošana noteiktās krāsās, lakās un transportlīdzekļu
galīgās apdares materiālos, un ar ko groza direktīvu 
1999/13/EK
;
8) Eiropas Parlamenta un Padomes 1999.gada 26.aprīļa direktīvas 
1999/32/EK
, ar ko paredz sēra satura
samazināšanu konkrētiem šķidrā kurināmā veidiem un ar ko groza direktīvu 
93/12/EEK
;
9) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005.gada 6.jūlija direktīvas 
2005/33/EK
, ar ko groza direktīvu 
1999/32/EK
attiecībā uz sēra saturu flotes degvielā;
10) Eiropas Padomes 1996.gada 9.decembra direktīvas 
96/82/EK
 par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu
pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas;
reģistrē C kategorijas darbības" stājas spēkā 2020. gada 1. aprīlī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.04.2020.
)
64. Šā likuma 
24.
3
 pants stājas spēkā 2020. gada 1. aprīlī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.04.2020.
)
65. Grozījums šā likuma 
28.
1
 panta 3.
1
 daļā par vārdu "vienotās vides informācijas sistēmas "TULPE" tīmekļvietnē"
aizstāšanu ar vārdiem "informācijas sistēmā" stājas spēkā 2020. gada 1. aprīlī.
 
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.04.2020.
)
66. Grozījums šā likuma 
28.
1
 panta 4.
1
 daļā par vārdu "C kategorijas apliecinājums" aizstāšanu ar vārdiem "veikta
C kategorijas darbības reģistrācija" stājas spēkā 2020. gada 1. aprīlī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.04.2020.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
27.01.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.04.2006.
, 
25.10.2007.
, 
10.12.2009.
, 
17.06.2010.
,
16.12.2010.
, 
31.01.2013.
, 
01.02.2018.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
56
/
66
11) Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija direktīvas 
2012/18/ES
 par lielu ar bīstamām vielām saistītu
avāriju risku pārvaldību, ar kuru groza un vēlāk atceļ Padomes direktīvu 
96/82/EK
;
12) 
(izslēgts ar 
12.04.2018
. likumu)
;
13) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa direktīvas 
2009/29/EK
, ar ko direktīvu 
2003/87/EK
 groza, lai
uzlabotu un paplašinātu Kopienas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu (dokuments
attiecas uz EEZ);
14) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa direktīvas 
2009/31/EK
 par oglekļa dioksīda ģeoloģisko
uzglabāšanu un grozījumiem Padomes direktīvā 
85/337/EEK
, Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvās 
2000/60/EK
,
2001/80/EK, 2004/35/EK, 2006/12/EK, 
2008/1/EK
 un regulā (EK) Nr. 
1013/2006
. (Dokuments attiecas uz EEZ);
15) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 19.novembra direktīvas 
2008/98/EK
 par atkritumiem un par dažu
direktīvu atcelšanu (Dokuments attiecas uz EEZ);
16) Eiropas Parlamenta un Padomes 2010.gada 24.novembra direktīvas 
2010/75/ES
 par rūpnieciskajām emisijām
(piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (pārstrādāta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ);
17) Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 13. oktobra direktīvas 
98/70/EK
, kas attiecas uz benzīna un
dīzeļdegvielu kvalitāti un ar ko groza Padomes direktīvu 
93/12/EEK
;
18) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa direktīvas 
2009/30/EK
, ar ko groza direktīvu 
98/70/EK
attiecībā uz benzīna, dīzeļdegvielas un gāzeļļas specifikācijām un ievieš mehānismu autotransporta līdzekļos
lietojamās degvielas radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas kontrolei un samazināšanai, groza Padomes direktīvu
1999/32/EK
 attiecībā uz tās degvielas specifikācijām, kuru lieto iekšējo ūdensceļu kuģos, un atceļ direktīvu
93/12/EEK
;
19) Padomes 2015. gada 20. aprīļa direktīvas (ES) 
2015/652
, ar ko nosaka aprēķina metodes un ziņošanas prasības,
ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu 
98/70/EK
, attiecībā uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti;
20) Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 25. novembra direktīvas (ES) 
2015/2193
 par ierobežojumiem attiecībā
uz dažu piesārņojošu vielu emisiju gaisā no vidējas jaudas sadedzināšanas iekārtām;
21) Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. decembra direktīvas (ES) 
2016/2284
 par dažu gaisu piesārņojošo
vielu valstu emisiju samazināšanu un ar ko groza direktīvu 
2003/35/EK
 un atceļ direktīvu 
2001/81/EK
.
Likums stājas spēkā 2001.gada 1.jūlijā. 
Likums Saeimā pieņemts 2001.gada 15.martā.
Valsts prezidentes vietā 
Saeimas priekšsēdētājs J.Straume
Rīgā 2001.gada 29.martā
(1) Enerģētikā:
1) sadedzināšanas iekārtas, kuru nominālā ievadītā siltuma jauda ir 50 megavati un vairāk un uz kurām attiecas
normatīvie akti par kārtību, kādā novērš, ierobežo un kontrolē gaisu piesārņojošo vielu emisiju no sadedzināšanas
iekārtām;
2) minerāleļļas un gāzes attīrīšanas un rafinēšanas iekārtas;
Likuma "Par piesārņojumu" 
1.pielikums
Piesārņojošas darbības (iekārtas), kurām nepieciešama A kategorijas atļauja
(Pielikums 
31.01.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.06.2016.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas
stājas spēkā 
10.05.2018.
)
57
/
66
3) koksa krāsnis;
4) kurināmā gazifikācijas un sašķidrināšanas iekārtas, kurās izmanto:
a) akmeņogles,
b) citus kurināmā veidus, ja iekārtas kopējā nominālā ievadītā siltumjauda ir 20 MW un vairāk.
(2) Metālu ražošanā un apstrādē:
1) iekārtas metālu rūdu, arī sulfīdu rūdu, apdedzināšanai un kausējumu iegūšanai;
2) iekārtas čuguna vai tērauda pirmreizējai vai atkārtotai kausēšanai, ieskaitot nepārtraukto izliešanu, kuru jauda
pārsniedz 2,5 tonnas stundā;
3) iekārtas melno metālu apstrādei:
a) karstās velmētavas, kuru jauda pārsniedz 20 tonnas tērauda stundā,
b) kalšanas cehi, kuros izmanto mehānismus (piemēram, pneimatiskos vai hidrauliskos āmurus, preses), kuru
enerģija pārsniedz 50 kilodžoulus katram mehānismam, ja patērētā siltuma jauda pārsniedz 20 megavatus,
c) iekārtas metālu sakausējumu aizsargslāņa uzklāšanai, kuru jauda pārsniedz 2 tonnas tērauda stundā;
4) melno metālu lietuves, kuru ražošanas jauda pārsniedz 20 tonnas dienā;
5) iekārtas:
a) kurās no rūdām, rūdu koncentrātiem vai otrreizējām izejvielām (piemēram, metāllūžņiem) ražo neattīrītus
krāsainos metālus metalurģiskā, ķīmiskā vai elektrolīzes ceļā,
b) krāsaino metālu, arī otrreizējai pārstrādei izmantojamo metālu, kausēšanai, ieskaitot leģēšanu, kuru jauda
pārsniedz 4 tonnas kausēta svina vai kadmija dienā vai 20 tonnas jebkura cita kausēta metāla dienā;
6) iekārtas, kurās izmanto elektrolīzi vai ķīmiskus procesus metālu un plastmasu virsmas apstrādei un kuru
elektrolīzes vannas vai ķīmiskās apstrādes tvertņu kopējais tilpums pārsniedz 30 kubikmetrus.
(3) Minerālu izstrādājumu ražošanā:
1) iekārtas klinkera cementa ražošanai rotācijas krāsnīs, kuru ražošanas jauda pārsniedz 500 tonnas produkcijas
dienā, vai citu veidu krāsnīs, kuru jauda ir lielāka par 50 tonnām dienā, vai iekārtas kaļķu ražošanai rotācijas krāsnīs,
kuru ražošanas jauda pārsniedz 50 tonnas produkcijas dienā;
2) iekārtas azbesta ražošanai un azbesta izstrādājumu izgatavošanai;
3) iekārtas stikla, arī stikla šķiedras, ražošanai, kuru kausēšanas jauda pārsniedz 20 tonnas dienā;
4) iekārtas nemetālisko minerālu kausēšanai, arī nemetālisko minerālu šķiedras ražošanai, kuru kausēšanas jauda
pārsniedz 20 tonnas dienā;
5) iekārtas apdedzināto māla izstrādājumu, arī jumta kārniņu, ķieģeļu, ugunsizturīgo ķieģeļu, flīžu, krāsns podiņu
vai porcelāna, ražošanai, kuru ražošanas jauda pārsniedz 75 tonnas gatavās produkcijas dienā un (vai) kuru
apdedzināšanas krāsns tilpums ir lielāks par 4 kubikmetriem un apdedzināšanas krāsnī var ievietot vairāk nekā 300
kilogramus produkcijas uz vienu krāsns kubikmetru;
6) iekārtas magnija oksīda ražošanai krāsnīs, kuru ražošanas jauda pārsniedz 50 tonnas dienā.
(4) Ķīmiskajā rūpniecībā, ievērojot šā pielikuma septītajā daļā minēto nosacījumu:
1) iekārtas organisko ķīmisko vielu ražošanai, piemēram:
a) ogļūdeņražu (neciklisko un ciklisko, piesātināto un nepiesātināto, alifātisko vai aromātisko ogļūdeņražu)
ražošanai,
b) skābekli saturošu ogļūdeņražu, piemēram, spirtu, aldehīdu, ketonu, karbonskābju, esteru, acetātu, ēteru,
peroksīdu, epoksīdsveķu ražošanai,
c) sēru saturošu ogļūdeņražu ražošanai,
d) slāpekli saturošu ogļūdeņražu ražošanai, piemēram, amīnu, amīdu, nitrozosavienojumu, nitrosavienojumu vai
nitrātsavienojumu, nitrilu, cianātu vai izocianātu ražošanai,
58
/
66
e) fosforu saturošu ogļūdeņražu ražošanai,
f) halogēnūdeņražu ražošanai,
g) metālorganisko savienojumu ražošanai,
h) plastmasu — sintētisko polimēru šķiedru un celulozes polimēru šķiedru — ražošanai,
i) sintētiskā kaučuka vai gumijas ražošanai,
j) krāsvielu un pigmentu ražošanai,
k) virsmaktīvo vielu ražošanai;
2) iekārtas neorganisko vielu ražošanai, piemēram:
a) gāzu, piemēram, amonjaka, hlora vai hlorūdeņraža, fluora vai fluorūdeņraža, oglekļa oksīdu, sēru saturošo
savienojumu, slāpekļa oksīdu, ūdeņraža, sēra dioksīda, fosgēna, ražošanai,
b) skābju, piemēram, hromskābes, fluorūdeņražskābes, fosforskābes, slāpekļskābes, sālsskābes, sērskābes,
oleuma, sērpaskābes, ražošanai,
c) bāzu, piemēram, amonija hidroksīda, kālija hidroksīda, nātrija hidroksīda, ražošanai,
d) sāļu, piemēram, amonija hlorīda, kālija hlorāta, kālija karbonāta, nātrija karbonāta, perborāta, sudraba nitrāta,
ražošanai,
e) nemetālu, metālu oksīdu vai citu neorganisko savienojumu, piemēram, kalcija karbīda, silīcija, silīcija karbīda,
ražošanai;
3) iekārtas fosforu, slāpekli vai kāliju saturošu vienkāršo vai kombinēto minerālmēslu ražošanai;
4) iekārtas augu aizsardzības līdzekļu vai biocīdu ražošanai;
5) iekārtas, kurās ražo farmaceitiskas vielas, izmantojot ķīmiskus vai bioloģiskus procesus;
6) iekārtas sprāgstvielu ražošanai.
(5) Atkritumu saimniecībā:
1) tādas iekārtas bīstamo atkritumu apglabāšanai vai reģenerācijai, kuru jauda pārsniedz 10 tonnas dienā un kurās
veic vienu vai vairākas šādas darbības:
a) bioloģiskā apstrāde,
b) fizikāli ķīmiskā apstrāde,
c) sajaukšana vai maisīšana pirms nodošanas citu šīs daļas 
1. 
un 
2.punktā
 minēto darbību veikšanai,
d) pārpakošana pirms nodošanas citu šīs daļas 
1. 
un 
2.punktā
 minēto darbību veikšanai,
e) šķīdinātāju pārstrāde un (vai) reģenerācija,
f) neorganisko materiālu, izņemot metālus un metālu savienojumus, pārstrāde un (vai) reģenerācija,
g) skābju vai bāzu reģenerācija,
h) piesārņojuma attīrīšanai izmantojamo komponentu reģenerācija,
i) katalizatoru sastāvdaļu reģenerācija,
j) naftas produktu atkārtota pārstrāde vai citi atkārtotas izmantošanas veidi,
k) ievietošana virszemes ūdenskrātuvēs;
2) iekārtas atkritumu sadedzināšanai vai reģenerācijai, kā arī atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtas, uz kurām
attiecas normatīvie akti par prasībām atkritumu sadedzināšanai un atkritumu sadedzināšanas iekārtu darbībai, ar šādu
jaudu:
a) nebīstamiem atkritumiem — ar jaudu virs 3 tonnām stundā,
b) bīstamiem atkritumiem — ar jaudu virs 10 tonnām dienā;
59
/
66
3) iekārtas nebīstamo atkritumu apglabāšanai ar jaudu virs 50 tonnām dienā (izņemot darbības, uz kurām attiecas
normatīvo aktu regulējums par piesārņojošo vielu emisiju ūdenī), kurās tiek izmantota viena vai vairākas šādas
darbības:
a) bioloģiskā apstrāde,
b) fizikāli ķīmiskā apstrāde,
c) atkritumu sagatavošana sadedzināšanai vai līdzsadedzināšanai,
d) pelnu un izdedžu attīrīšana,
e) metāla atkritumu, tai skaitā elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumu un nolietotu transportlīdzekļu un to
detaļu, apstrāde smalcinātājos;
3
1
) iekārtas nebīstamu atkritumu reģenerācijai, kā arī iekārtas nebīstamu atkritumu reģenerācijai un apglabāšanai
ar jaudu virs 75 tonnām dienā (izņemot darbības, kas ietvertas normatīvo aktu regulējumā par piesārņojošo vielu emisiju
ūdenī), ievērojot šā pielikuma astotajā daļā minēto nosacījumu, kurās tiek izmantota viena vai vairākas šādas darbības:
a) bioloģiskā attīrīšana,
b) atkritumu sagatavošana sadedzināšanai vai līdzsadedzināšanai,
c) pelnu un izdedžu attīrīšana,
d) metāla atkritumu, tai skaitā elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumu un nolietotu transportlīdzekļu un to
detaļu, apstrāde smalcinātājos;
4) atkritumu poligoni saskaņā ar 
Atkritumu apsaimniekošanas likumu
, kuri var uzņemt vairāk nekā 10 tonnas
atkritumu dienā vai kuru kopējā ietilpība pārsniedz 25 000 tonnas, izņemot inerto atkritumu poligonus;
4
1
) bīstamo atkritumu pagaidu uzglabāšanas laukumi, kuri neatbilst šīs daļas 
4.punktā
 minētajiem nosacījumiem
un kuros uzglabā bīstamos atkritumus ar kopējo daudzumu virs 50 tonnām, pirms ar bīstamajiem atkritumiem tiek
veiktas darbības, kas minētas šīs daļas 
1.
, 
2.
, 
4. 
un 
6.punktā
. Bīstamo atkritumu pagaidu uzglabāšana to rašanās
vietā (pirms to savākšanas) neietilpst šajā darbībā;
5) iekārtas bīstamo atkritumu apglabāšanai, ja tajās apglabā polihlorētos bifenilus, polihlorētos terfenilus vai arī šīs
vielas saturošus atkritumus vai ierīces;
6) bīstamo atkritumu pazemes glabātavas ar kopējo ietilpību virs 50 tonnām.
(6) Citās nozarēs:
1) iekārtas:
a) celulozes ražošanai no koksnes vai citām šķiedrvielām,
b) papīra vai kartona ražošanai, kas var saražot vairāk nekā 20 tonnas produkcijas dienā,
c) orientētu koka skaidu plātņu paneļu, skaidu plātņu paneļu vai šķiedru plātņu paneļu ražošanai (atsevišķu paneļu
veidi vai dažādi paneļu veidi kopā), kuru ražošanas jauda pārsniedz 600 m
3
 dienā;
2) iekārtas šķiedru vai audumu sākotnējai apstrādei (piemēram, mazgāšanai, balināšanai, merserizēšanai vai
krāsošanai), ar kurām var apstrādāt vairāk nekā 10 tonnas materiāla dienā;
3) iekārtas ādu apstrādei, kuru apstrādes jauda pārsniedz 12 tonnas gatavās produkcijas dienā;
4) iekārtas pārtikas ražošanai:
a) lopkautuves, kuru ražošanas jauda pārsniedz 50 tonnas kautķermeņu dienā,
b) pārtikas produktu vai barības ražotnes, kurās apstrādā vai pārstrādā (izņemot iepakošanu):
— dzīvnieku izcelsmes izejvielas (izņemot pienu) un kuru gatavo izstrādājumu ražošanas jauda ir lielāka par 75
tonnām dienā,
— augu izcelsmes izejvielas un kuru gatavo izstrādājumu ražošanas jauda ir lielāka par 300 tonnām dienā vai
lielāka par 600 tonnām dienā, ja iekārta darbojas periodā, kas nav ilgāks par 90 secīgām dienām gadā,
— augu un dzīvnieku izcelsmes izejvielas gan jauktos, gan atsevišķos izstrādājumos (gatavā izstrādājuma masā
neiekļauj iepakojumu. Šie noteikumi neattiecas uz ražošanu, kurā vienīgā izmantotā izejviela ir piens), ja gatavo
60
/
66
izstrādājumu ražošanas jauda ir lielāka par 75 tonnām dienā un dzīvnieku izcelsmes masas daļa (procentos no gatavā
izstrādājuma masas) ir vienāda ar vai lielāka par 10. Visos citos gadījumos robežvērtību, ņemot vērā dzīvnieku
izcelsmes izejvielas (masas procentos) gatavajā izstrādājumā, aprēķina, izmantojot šādu formulu:
300 — (22,5 × A), kur
A — dzīvnieku izcelsmes materiāls procentos no gatavā izstrādājuma masas vai atbilstoši robežvērtības aprēķina
diagrammai šā likuma 
3.pielikumā
,
c) piena ražotnes, kurās var pieņemt vairāk nekā 200 tonnas piena dienā (ja 200 tonnas dienā ir gada vidējais
rādītājs);
5) dzīvnieku līķu un dzīvnieku izcelsmes atkritumu apglabāšanas vai pārstrādes iekārtas, kuru jauda pārsniedz 10
tonnas dienā;
6) fermas intensīvai cūku un mājputnu audzēšanai, kurās ir vietu skaits:
a) vairāk nekā 40 000 mājputnu,
b) vairāk nekā 2000 gaļas cūku, kuru svars pārsniedz 30 kilogramus,
c) vairāk nekā 750 sivēnmāšu;
7) iekārtas vielu, priekšmetu vai produktu virsmas apstrādei, izmantojot organiskos šķīdinātājus, arī apdares darbu,
iespieddarbu, virsmas pārklājumu, attaukošanas, ūdensnecaurlaidību nodrošinošas apstrādes, kalibrēšanas,
krāsošanas, tīrīšanas vai impregnēšanas veikšanai, kurās organisko šķīdinātāju patēriņa jauda pārsniedz 150
kilogramus stundā vai 200 tonnas gadā;
8) iekārtas ogļu vai grafīta elektrodu ražošanai, izmantojot dedzināšanu augstās temperatūrās vai grafitizāciju;
9) oglekļa dioksīda (CO
2
) plūsmas uztveršana no darbībām (iekārtām), kas norādītas šajā pielikumā, saistībā ar
ģeoloģisku oglekļa dioksīda glabāšanu, kā tas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa direktīvā
2009/31/EK
 par oglekļa dioksīda ģeoloģisko uzglabāšanu un grozījumiem Padomes direktīvā 
85/337/EEK
, Eiropas
Parlamenta un Padomes direktīvās 
2000/60/EK
, 2001/80/EK, 2004/35/EK, 2006/12/EK, 
2008/1/EK
 un regulā (EK) Nr.
1013/2006
 (Dokuments attiecas uz EEZ);
10) iekārtas koksnes un koksnes izstrādājumu konservācijai, izņemot apstrādi pret zilējuma sēnītēm, izmantojot
ķīmiskas vielas, kuru ražošanas jauda pārsniedz 75 m
3
 dienā;
11) iekārtas neatkarīgai notekūdeņu attīrīšanai, kas nodrošina šajā pielikumā minēto piesārņojošo darbību radīto
notekūdeņu attīrīšanu, ja uz notekūdeņu attīrīšanas iekārtām neattiecas normatīvo aktu regulējums par piesārņojošo
vielu emisiju ūdenī.
(7) Jēdziens "ražošana" attiecībā uz šā pielikuma ceturtajā daļā minētajām darbībām nozīmē rūpnieciska apjoma
ražošanu, kuras procesā tiek veikta šīs daļas 
1.
, 
2.
, 
3.
, 
5. 
un 
6.punktā
 minēto vielu vai vielu grupu ķīmiska vai
bioloģiska pārstrāde.
(8) Ja vienīgā veiktā atkritumu pārstrādes darbība, kas minēta šā pielikuma piektās daļas 
3.
1
 punktā
, ir anaerobā
sadalīšana, tās jaudas robežvērtība ir 100 tonnas dienā.
Likuma “Par piesārņojumu” 
1.
1
 pielikums
Darbības, uz kurām attiecas Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības
sistēma aviācijas jomā
(Pielikums izslēgts ar 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
Likuma "Par piesārņojumu" 
2.pielikums
61
/
66
I. Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā iekļautās piesārņojošās darbības, kurām
nepieciešama siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja
Nr.p.k.
Darbība, kurai nepieciešama siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja
Siltumnīcefekta gāze
1.
Kurināmā sadedzināšana — kurināmā oksidēšana neatkarīgi no tā, kā tiek
izmantota šajā procesā ražotā siltumenerģija, elektroenerģija vai mehāniskā
enerģija, un citas tieši saistītas darbības, tai skaitā dūmgāzu attīrīšana, iekārtās,
kuru kopējā nominālā siltuma jauda pārsniedz 20 megavatus (izņemot bīstamo
atkritumu vai sadzīves atkritumu sadedzināšanas iekārtas)
Oglekļa dioksīds
2.
Minerāleļļu attīrīšana un rafinēšana
Oglekļa dioksīds
3.
Koksa ražošana
Oglekļa dioksīds
4.
Metāla rūdu, arī sulfīdu rūdu, apdedzināšana vai kausējumu iegūšana, ieskaitot
granulēšanu
Oglekļa dioksīds
5.
Čuguna vai tērauda pirmreizēja vai atkārtota kausēšana, ieskaitot nepārtraukto
izliešanu, kopējai jaudai pārsniedzot 2,5 tonnas stundā
Oglekļa dioksīds
6.
Melno metālu, arī ferosakausējumu, ražošana vai pārstrāde, kurā tiek izmantotas
sadedzināšanas vienības, kuru kopējā nominālā siltuma jauda pārsniedz 20
megavatus. Pārstrādē tiek izmantoti arī velmēšanas stāvi, tvaika pārkarsētāji,
atlaidināšanas krāsnis, kaltuvju, lietuvju, pārklājumu un kodināšanas iekārtas
Oglekļa dioksīds
7.
Primārā alumīnija ražošana
Oglekļa dioksīds,
perfluor-
ogļūdeņraži
8.
Sekundārā alumīnija ražošana, kurā tiek izmantotas sadedzināšanas vienības,
kuru kopējā nominālā siltuma jauda pārsniedz 20 megavatus
Oglekļa dioksīds
9.
Krāsaino metālu ražošana vai pārstrāde, arī sakausējumu ražošana, rafinēšana,
liešana u.tml., kurā izmantojamo sadedzināšanas vienību kopējā nominālā
siltuma jauda, ieskaitot ievadīto siltuma jaudu kurināmajam, ko izmanto kā
reducējošu aģentu, pārsniedz 20 megavatus
Oglekļa dioksīds
10.
Klinkera cementa ražošana rotācijas krāsnīs, kuru ražošanas jauda pārsniedz
500 tonnas produkcijas dienā, vai cita veida krāsnīs, kuru ražošanas jauda
pārsniedz 50 tonnas dienā
Oglekļa dioksīds
11.
Kaļķu ražošana, kā arī dolomīta vai magnezīta apdedzināšana rotācijas krāsnīs
vai cita veida krāsnīs, kuru ražošanas jauda pārsniedz 50 tonnas dienā
Oglekļa dioksīds
12.
Stikla, arī stikla šķiedras, ražošana iekārtās, kuru kausēšanas jauda pārsniedz
20 tonnas dienā
Oglekļa dioksīds
13.
Apdedzinātu māla izstrādājumu, arī jumta kārniņu, ķieģeļu, ugunsizturīgo
ķieģeļu, flīžu, krāsns podiņu vai porcelāna, ražošana, ražošanas jaudai
pārsniedzot 75 tonnas dienā
Oglekļa dioksīds
14.
Minerālvates izolācijas materiālu ražošana, izmantojot stiklu, akmeni vai
izdedžus, ar kausēšanas jaudu virs 20 tonnām dienā
Oglekļa dioksīds
15.
Ģipša žāvēšana vai apdedzināšana vai ģipškartona sausā apmetuma plātņu un
citu ģipša izstrādājumu ražošana, kurā izmantojamo sadedzināšanas vienību
kopējā nominālā siltuma jauda pārsniedz 20 megavatus
Oglekļa dioksīds
16.
Celulozes ražošana no koksnes vai citām šķiedrvielām
Oglekļa dioksīds
17.
Papīra vai kartona ražošana, ražošanas jaudai pārsniedzot 20 tonnas dienā
Oglekļa dioksīds
18.
Oglekļa ražošana, karbonizējot tādus organiskās vielas saturošus materiālus kā
nafta, gudrons, krekinga un pārtvaices atlikumi, kurā izmantojamo
sadedzināšanas vienību kopējā nominālā siltuma jauda pārsniedz 20 megavatus
Oglekļa dioksīds
19.
Slāpekļskābes ražošana
Oglekļa dioksīds,
slāpekļa oksīds
20.
Adipīnskābes ražošana
Oglekļa dioksīds,
slāpekļa oksīds
21.
Glioksāla un glioksālskābes ražošana
Oglekļa dioksīds,
slāpekļa oksīds
22.
Amonjaka ražošana
Oglekļa dioksīds
23.
Organisko ķīmisko vielu lielapjoma ražošana krekinga, sadalīšanas, daļējas vai
Oglekļa dioksīds
Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā iekļautās
piesārņojošās darbības
(Pielikums 
09.06.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.02.2018
. likumu, kas stājas spēkā
06.03.2018.
)
62
/
66
pilnīgas oksidēšanās vai līdzīgos procesos ar ražošanas jaudu virs 100 tonnām
dienā
24.
Ūdeņraža (H
2
) un sintēzes gāzes ražošana reforminga vai daļējas oksidēšanās
procesā ar ražošanas jaudu virs 25 tonnām dienā
Oglekļa dioksīds
25.
Nātrija karbonāta (Na
2
CO
3
) un nātrija bikarbonāta (NaHCO
3
) ražošana
Oglekļa dioksīds
26.
Siltumnīcefekta gāzu uztveršana no tehnoloģiskas iekārtas, kurā tiek veikta viena
vai vairākas šajā pielikumā minētās piesārņojošās darbības, lai šīs gāzes
transportētu un uzglabātu ģeoloģiskās struktūrās ierīkotā uzglabāšanas vietā,
kurā uzglabāšana atļauta saskaņā ar normatīvajiem aktiem par zemes dzīļu
izmantošanu un piesārņojošu darbību veikšanu
Oglekļa dioksīds
27.
Siltumnīcefekta gāzu transportēšana pa cauruļvadiem uz ģeoloģiskās struktūrās
ierīkotu uzglabāšanas vietu, kurā uzglabāšana atļauta saskaņā ar normatīvajiem
aktiem par zemes dzīļu izmantošanu un piesārņojošu darbību veikšanu
Oglekļa dioksīds
28.
Siltumnīcefekta gāzu uzglabāšana ģeoloģiskās struktūrās ierīkotā uzglabāšanas
vietā, kurā uzglabāšana atļauta saskaņā ar normatīvajiem aktiem par zemes
dzīļu izmantošanu un piesārņojošu darbību veikšanu
Oglekļa dioksīds
II. Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā iekļautās aviācijas darbības
Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā iekļauj gaisa kuģu lidojumus, kurus no lidlauka vai uz
lidlauku, kas atrodas Eiropas Savienības dalībvalsts teritorijā, veic gaisa kuģa operators, tai skaitā lidojumus, kurus
veic vienīgi Eiropas Savienības dalībvalstu valdošo monarhu un viņu tuvāko radinieku, valstu vadītāju, valdību vadītāju un
valdību ministru pārvadāšanai oficiālos komandējumos, izņemot:
1) lidojumus, ko veic vienīgi to valstu valdošo monarhu un viņu tuvāko radinieku, valstu vadītāju, valdību vadītāju un
valdību ministru pārvadāšanai oficiālos komandējumos, kuras nav Eiropas Savienības dalībvalstis, ja šāds lidojums ir
pamatots ar atbilstoša statusa norādi lidojumu plānā;
2) militārus lidojumus, ko veic militāri gaisa kuģi, kā arī lidojumus, ko veic, pildot muitas vai policijas funkcijas;
3) lidojumus, kas saistīti ar meklēšanas, glābšanas un ugunsdzēšanas darbiem vai neatliekamās ātrās
medicīniskās palīdzības sniegšanu, kā arī lidojumus, ko veic humānās palīdzības sniegšanai un ko atļāvusi attiecīga
kompetentā iestāde;
4) lidojumus, ko veic vienīgi saskaņā ar vizuālo lidojumu noteikumiem atbilstoši Konvencijas par starptautisko civilo
aviāciju (Čikāgas konvencijas) 2.pielikumam;
5) lidojumus, kuri beidzas tajā pašā lidlaukā, kur sākušies, un kuru laikā gaisa kuģis nav nosēdies citā lidlaukā;
6) mācību lidojumus, kurus veic vienīgi tādēļ, lai iegūtu licenci vai konkrētu kategoriju, un kuros piedalās tikai pilota
kabīnes apkalpe, ja attiecīgais lidojums ir pamatots ar atbilstošu piezīmi lidojumu plānā un ja tas nav pasažieru vai
kravas pārvadāšanas pakalpojums, gaisa kuģa pārlidojums vai gaisa kuģa nogāde;
7) lidojumus, ko veic vienīgi tādēļ, lai izdarītu zinātniskus pētījumus vai pārbaudītu, testētu vai sertificētu gaisa kuģi
vai tā iekārtas, neatkarīgi no tā, vai attiecīgās iekārtas izmanto lidojumā vai uz zemes;
8) lidojumus, ko veic gaisa kuģi, kuru sertificētā maksimālā pacelšanās masa ir mazāka par 5700 kilogramiem;
9) lidojumus, ko veic kā sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus, kuri noteikti saskaņā ar Eiropas
Padomes 1992.gada 23.jūlija regulu (EEK) Nr. 
2408/92
 par Kopienas aviosabiedrību piekļuvi Kopienas iekšējiem gaisa
ceļiem attiecībā uz maršrutiem tālākajos reģionos, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. un
355.pantā, vai uz maršrutiem, kur piedāvātā kapacitāte nepārsniedz 30 000 sēdvietu gadā;
10) lidojumus, kurus veic komerciāls gaisa transporta operators, kas atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
a) katrā no trim secīgiem četru mēnešu periodiem veic mazāk par 243 lidojumiem,
b) veic lidojumus, kuru ikgadējās kopējās oglekļa dioksīda emisijas nepārsniedz 10 000 tonnu gadā;
11) lidojumus, kurus no 2013.gada 1.janvāra līdz 2030. gada 31. decembrim veic nekomerciāls gaisa kuģa
operators, kas veic lidojumus, kuru kopējās gada emisijas ir mazākas par 1000 CO
2
 tonnām gadā.
Likuma "Par piesārņojumu" 
3.pielikums
63
/
66
Dzīvnieku izcelsmes materiāls (procentos no gatavā izstrādājuma masas)
I. Citi siltumnīcefekta gāzu emisijas avoti
1. Enerģētika:
a) kurināmā sadedzināšana stacionārās tehnoloģiskās iekārtās, kurās tiek veiktas darbības, kas nav iekļautas Eiropas
Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā un kam nav nepieciešama siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja,
b) degvielas sadedzināšana mobilajos avotos — ceļu, ūdens, gaisa, dzelzceļa, kā arī bezceļa transportlīdzekļos,
c) nesadedzināšanas darbības ar fosilajiem šķidrajiem un cietajiem kurināmā veidiem, no kurām rodas gaistošās
siltumnīcefekta gāzu emisijas.
2. Rūpnieciskie procesi un rūpnieciskās produkcijas ražošana iekārtās, kuras nav iekļautas Eiropas Savienības
emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā un kurām nav nepieciešama siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauja, un kurās
siltumnīcefekta gāzu emisijas rodas no dažādu materiālu un izejvielu (derīgo izrakteņu) izmantošanas rūpnieciskās
produkcijas ražošanā, tai skaitā gaistošās siltumnīcefekta gāzu emisijas.
3. Fluorogļūdeņražu, perfluoroglekļa un sēra heksaflorīda lietošana.
4. Šķīdinātāju un dažādu ķīmisko vielu izmantošana.
5. Lauksaimniecības darbības, tai skaitā:
a) lauksaimniecībā izmantojamās zemes apsaimniekošana, tai skaitā dažādu mēslojuma veidu izmantošana,
kaļķošanas procesi, karbamīda izmantošana, lauksaimniecības augu atlieku dedzināšana uz lauka,
Dzīvnieku izcelsmes materiāla (procentos no gatavā izstrādājuma masas)
robežvērtības aprēķina diagramma
(Pielikums 
31.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2013.
)
Likuma "Par piesārņojumu" 
4.pielikums
Nosacījumi attiecībā uz Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības
sistēmā neiekļautām darbībām
(Pielikums 
09.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
64
/
66
b) lopkopība, tai skaitā kūtsmēslu apsaimniekošana un lauksaimniecības dzīvnieku iekšējie (zarnu) fermentācijas
procesi,
c) lauksaimniecības produkcijas ražošana.
6. Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbības, tai skaitā:
a) aramzeme, ganības un pļavas, mitrāji, apdzīvotas vietas un cita infrastruktūra un citi zemes veidi — zemes
izmantošanas saglabāšana un zemes izmantošanas veida maiņa uz citu zemes izmantošanas veidu,
b) biomasas dedzināšana,
c) nocirstas koksnes produkti.
7. Atkritumu apsaimniekošana:
a) notekūdeņu apsaimniekošana,
b) atkritumu apsaimniekošana, tai skaitā apglabāšana un atkritumu sadedzināšana, izņemot atkritumu dedzināšanu
enerģijas ieguvei,
c) kompostēšana.
8. Citas iepriekš neminētas darbības.
II. Oglekļa dioksīda piesaistes darbības
1. Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas darbības, tai skaitā:
a) aramzemes apsaimniekošana, kas ir jebkāda darbība, kuru veic saskaņā ar pasākumu kompleksu, kas
piemērojams zemei, kurā audzē lauksaimniecības kultūras, un zemei, kura atstāta atmatā vai kuru uz laiku neizmanto
kultūraugu audzēšanai,
b) ganību un pļavu apsaimniekošana, kas ir jebkāda darbība, kuru veic saskaņā ar pasākumu kompleksu, kas
piemērojams lopkopībā izmantotai zemei, un kuras mērķis ir kontrolēt vai ietekmēt veģetācijas un lauksaimniecības
dzīvnieku daudzumu un veidu,
c) mitrāji,
d) apdzīvotas vietas un cita infrastruktūra,
e) citi zemes veidi — zemes izmantošanas saglabāšana un zemes izmantošanas veida maiņa uz citu zemes
izmantošanas veidu.
2. Mežsaimniecības darbības, tai skaitā:
a) meža ieaudzēšana, kas Kioto protokola un Eiropas Savienības tiesību aktu izpratnē ir tieša cilvēku darbības izraisīta
tādas zemes pārveidošana mežā, ko vismaz 50 gadu nav klājis mežs, stādot, sējot un (vai) cilvēku darbības rezultātā
veicinot dabiskus sēklu avotus, ja pārveidošana notikusi pēc 1989.gada 31.decembra,
b) meža atjaunošana, kas Kioto protokola un Eiropas Savienības tiesību aktu izpratnē ir jebkāda tieša cilvēku darbības
izraisīta tādas zemes pārveidošana mežā, ko neklāj mežs, stādot, sējot un (vai) cilvēku darbības rezultātā veicinot
dabiskus sēklu avotus, un kas veikta tikai tādā zemē, kuru iepriekš ir klājis mežs, bet uz kuras mežs vairs nav bijis
pirms 1990.gada 1.janvāra un kura tikusi no jauna pārveidota par mežu laikposmā pēc 1989.gada 31.decembra,
c) nocirstas koksnes produkti,
d) atmežošana, kas Kioto protokola un Eiropas Savienības tiesību aktu izpratnē ir tieša cilvēku darbības izraisīta meža
pārveidošana zemē, kas nav mežs, ja pārveidošana notikusi pēc 1989.gada 31.decembra,
65
/
66
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
e) meža apsaimniekošana, kas Kioto protokola un Eiropas Savienības tiesību aktu izpratnē ir jebkāda darbība, ko veic
saskaņā ar mežam piemērojamu pasākumu kompleksu, kas ietekmē meža ekoloģiskās, saimnieciskās vai sociālās
funkcijas.
66
/
66