Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 343/344
(1404/1405), 17.11.1998.,
"Ziņotājs", 24, 24.12.1998.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
29.10.1998.
Stājas spēkā: 
01.06.1999.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2017. - 31.08.2018. 
Nākotnes
Grozījumi:
05.08.1999. likums / LV, 255 (1715), 12.08.1999. / Stājas spēkā 13.08.1999.
11.11.1999. likums / LV, 397/398 (1857/1858), 01.12.1999. / Stājas spēkā 01.01.2000.
11.05.2000. likums / LV, 182/183 (2093/2094), 23.05.2000. / Stājas spēkā 06.06.2000.
10.05.2001. likums / LV, 81 (2468), 25.05.2001. / Stājas spēkā 01.08.2001.
05.07.2001. likums / LV, 110 (2497), 20.07.2001. / Stājas spēkā 01.09.2001.
20.09.2001. likums / LV, 142 (2529), 05.10.2001. / Stājas spēkā 06.10.2001.
05.02.2004. likums / LV, 24 (2972), 13.02.2004. / Stājas spēkā 27.02.2004.
Satversmes tiesas 14.09.2005. spriedums / LV, 148 (3306), 16.09.2005. / Stājas spēkā 16.09.2005.
19.12.2006. likums / LV, 207 (3575), 29.12.2006. / Stājas spēkā 01.01.2007.
13.11.2008. likums / LV, 187 (3971), 02.12.2008. / Stājas spēkā 16.12.2008.
12.12.2008. likums / LV, 200 (3984), 23.12.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
16.06.2009. likums / LV, 98 (4084), 27.06.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
01.12.2009. likums / LV, 196 (4182), 15.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
04.03.2010. likums / LV, 47 (4239), 24.03.2010. / Stājas spēkā 26.03.2010.
16.12.2010. likums / LV, 205 (4397), 29.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
15.12.2011. likums / LV, 202 (4600), 23.12.2011. / Stājas spēkā 01.01.2012.
15.03.2012. likums / LV, 54 (4657), 04.04.2012. / Stājas spēkā 18.04.2012.
05.07.2012. likums / LV, 108 (4711), 11.07.2012. / Stājas spēkā 01.10.2012.
15.11.2012. likums / LV, 190 (4793), 04.12.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
09.07.2013. likums / LV, 142 (4948), 24.07.2013. / Stājas spēkā 07.08.2013.
17.12.2014. likums / LV, 257 (5317), 30.12.2014. / Stājas spēkā 01.01.2015.
18.06.2015. likums / LV, 127 (5445), 02.07.2015. / Stājas spēkā 16.07.2015.
03.12.2015. likums / LV, 242 (5560), 10.12.2015. / Stājas spēkā 11.12.2015.
05.05.2016. likums / LV, 100 (5672), 25.05.2016. / Stājas spēkā 01.06.2016.
23.11.2016. likums / LV, 241 (5813), 10.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Izglītības likums
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
akadēmiskā izglītība
 — zinātņu teorētisko pamatu studijas un to rezultāts;
2) 
augstākā izglītība
 — izglītības pakāpe, kurā pēc vidējās izglītības iegūšanas notiek zinātnē vai mākslā, vai
arī zinātnē un mākslā sakņota personības attīstība izraudzītajā akadēmisko vai profesionālo, vai arī akadēmisko
un profesionālo studiju virzienā, sagatavošanās zinātniskai vai profesionālai darbībai;
2
1
) 
formālā izglītība
 — sistēma, kas ietver pamatizglītības, vidējās izglītības un augstākās izglītības pakāpes,
1
/
39
kuru programmu apguvi apliecina valsts atzīts izglītības vai profesionālās kvalifikācijas dokuments, kā arī
izglītības un profesionālās kvalifikācijas dokuments;
3) 
interešu izglītība 
— personas individuālo izglītības vajadzību un vēlmju īstenošana neatkarīgi no vecuma un
iepriekš iegūtās izglītības;
4) 
izglītība 
— sistematizētu zināšanu un prasmju apguves un attieksmju veidošanas process un tā rezultāts.
Izglītības process ietver mācību un audzināšanas darbību. Izglītības rezultāts ir personas zināšanu, prasmju un
attieksmju kopums;
5) 
izglītības atbalsta iestāde 
— valsts, pašvaldību un citu juridisko vai fizisko personu dibināta iestāde, kas
nodrošina metodisko, psiholoģisko, zinātnisko, informatīvo un citu intelektuālo atbalstu pedagogiem,
izglītojamajiem, izglītojamo vecākiem un izglītības iestādēm;
6) 
izglītības dokuments 
— dokuments, kas apliecina personas iegūto izglītību atbilstoši noteiktai izglītības
pakāpei, veidam un programmai vai šīs izglītības daļēju apgūšanu;
7) 
izglītības iestāde 
— valsts, pašvaldību, valsts augstskolu vai citu juridisko vai fizisko personu dibināta
iestāde, kuras uzdevums ir izglītības programmu īstenošana, vai komercsabiedrība, kuram izglītības programmu
īstenošana ir viens no darbības veidiem;
8) 
izglītības pakāpe 
— nobeigts izglītības posms, kas ietver organizētu un secīgi īstenotu izglītības ieguvi;
9) 
izglītības pārvaldes iestāde 
— valsts vai pašvaldības iestāde vai pašvaldības struktūrvienība, kas pilda
izglītības pārvaldes funkcijas;
10) 
izglītības programmas akreditācija 
— tiesību iegūšana izglītības iestādei vai citai šajā likumā noteiktai
institūcijai izsniegt valsts atzītu izglītības dokumentu par konkrētai izglītības programmai atbilstošas izglītības
ieguvi. Akreditācijas gaitā vērtē attiecīgās izglītības programmas īstenošanas kvalitāti;
11) 
izglītības programmas licencēšana 
— tiesību piešķiršana izglītības iestādei vai citai šajā likumā
noteiktai institūcijai īstenot noteiktu izglītības programmu;
12) 
izglītojamais 
— skolēns, audzēknis, students vai klausītājs, kas apgūst izglītības programmu izglītības
iestādē vai pie privātpraksē strādājoša pedagoga;
12
1
) 
karjera
 — izglītības, darba un privātās dzīves mijiedarbība cilvēka mūža laikā;
12
2
) 
karjeras izglītība
 — izglītības procesā integrēti pasākumi, lai nodrošinātu izglītojamo karjeras vadības
prasmju apguvi un attīstīšanu, kas ietver savu interešu, spēju un iespēju apzināšanos tālākās izglītības un
profesionālās karjeras virziena izvēlei;
12
3
) 
karjeras attīstības atbalsts
 — pasākumu kopums, kas ietver informācijas, karjeras izglītības un
individuālo konsultāciju pieejamību izglītojamajiem karjeras mērķu noteikšanai un plānošanai, izdarot izvēli
saistībā ar izglītību un darbu;
12
4
) 
mācību līdzekļi
 — izglītības programmas īstenošanā un izglītības satura apguvē izmantojamā, tai skaitā
elektroniskajā vidē izmantojamā:
a) mācību literatūra (mācību grāmatas, tām pielīdzinātās darba burtnīcas un citi izglītības satura apguvei
paredzēti izdevumi, kuri tiek izmantoti mācību procesā valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijās, valsts
pamatizglītības, vispārējās vidējās izglītības, profesionālās vidējās izglītības un arodizglītības standartos
noteiktā izglītības satura apguvē),
b) metodiskie līdzekļi (metodiskie ieteikumi un citi pedagoga darba vajadzībām paredzēti mācību izdevumi),
c) papildu literatūra (uzziņu literatūra, kartogrāfiskie izdevumi, nošu izdevumi, daiļliteratūra, tai skaitā bērnu
literatūra un citi izglītības programmu īstenošanai nepieciešamie periodiskie un neperiodiskie izdevumi),
d) uzskates līdzekļi (attēlizdevumi, tekstuāli izdevumi, vizuāli materiāli, naturālie mācību objekti, maketi un
modeļi, kuros ievietota vizuāla vai audio informācija),
2
/
39
e) didaktiskās spēles (mācību procesā izmantojamas spēles, kurās ietverti mācību satura apguves
uzdevumi vai mācību sasniegumu pārbaudes elementi),
f) digitālie mācību līdzekļi un resursi (elektroniskie izdevumi un resursi, kuros iekļauts izglītības programmas
īstenošanai nepieciešamais saturs),
g) izdales materiāli (vingrinājumi, shēmas, darba lapas, piemēri, paraugi un citi materiāli, kas paredzēti
katram izglītojamajam, individualizējot mācību procesu),
h) mācību tehniskie līdzekļi (mācību procesā izmantojamās tehniskās ierīces un iekārtas, tai skaitā
izglītojamajiem ar īpašām vajadzībām paredzētās tehniskās ierīces un iekārtas),
i) mācību materiāli (vielas, izejvielas un priekšmeti, ko izmanto izglītības satura apguvei, veicot praktiskus
uzdevumus),
j) iekārtas un aprīkojums (ierīces, rīki, instrumenti, priekšmeti un piederumi, tai skaitā sporta aprīkojums, ar
kuru palīdzību nodrošina izglītības satura apguvi, garantējot drošības un higiēnas prasību ievērošanu),
k) individuālie mācību piederumi [izglītojamo personiskās lietošanas priekšmeti un materiāli, kuri tiek
izmantoti kā mācību līdzekļi vai saistībā ar mācību iespēju nodrošināšanu: kancelejas piederumi, apģērbs un
apavi, atsevišķu mācību priekšmetu (sports, mājturība un tehnoloģijas u.c.) obligātā satura apguvei
nepieciešamais specifiskais apģērbs, apavi un higiēnas piederumi, materiāli, kurus izmantojot mācību
procesā skolēns rada priekšmetu vai produktu savām vajadzībām];
13) 
mācību priekšmeta vai kursa programma 
— izglītības programmas sastāvdaļa, kas ietver mācību
priekšmeta vai kursa mērķus un uzdevumus, saturu, satura apguves plānojumu, iegūtās izglītības vērtēšanas
kritērijus un kārtību, kā arī programmas īstenošanai nepieciešamo metožu un līdzekļu uzskaitījumu;
14) 
mācību priekšmeta vai kursa standarts 
— valsts izglītības standarta sastāvdaļa, kas nosaka mācību
priekšmeta vai kursa galvenos mērķus un uzdevumus, mācību priekšmeta vai kursa obligāto saturu, izglītības
sasniegumu novērtēšanas formas un kārtību;
14
1
) 
neformālā izglītība
 — ārpus formālās izglītības organizēta interesēm un pieprasījumam atbilstoša
izglītojoša darbība;
15) 
pamatizglītība 
— izglītības pakāpe, kurā notiek sagatavošanās izglītībai vidējā pakāpē vai profesionālajai
darbībai, sabiedrības un cilvēka individuālajā dzīvē nepieciešamo pamatzināšanu un pamatprasmju apguve,
vērtīborientācijas veidošanās un iesaiste sabiedrības dzīvē;
16) 
pašizglītība 
— ārpus izglītības iestādes iegūta izglītība;
16
1
) 
pedagogs
 — fiziskā persona, kurai ir šajā vai citā izglītību reglamentējošā likumā noteiktā izglītība un
profesionālā kvalifikācija un kura piedalās izglītības programmas īstenošanā izglītības iestādē vai sertificētā
privātpraksē;
17) 
pieaugušo izglītība 
— personu daudzveidīgs izglītošanas process, kas cilvēka mūža garumā nodrošina
personības attīstību un konkurētspēju darba tirgū;
18) 
pirmsskolas izglītība 
— izglītības pakāpe, kurā notiek bērna personības daudzpusīga veidošanās,
veselības stiprināšana, sagatavošanās pamatizglītības ieguvei;
19) 
privātā izglītības iestāde 
— juridiskās vai fiziskās personas dibināta izglītības iestāde, izņemot valsts,
pašvaldības vai valsts augstskolas izglītības iestādi, kā arī komercsabiedrība ar valsts, pašvaldības vai valsts
augstskolas kapitāla daļu, kuram viens no darbības veidiem ir izglītības programmu īstenošana;
20) 
profesionālā izglītība 
— praktiska un teorētiska sagatavošanās darbībai noteiktā profesijā, profesionālās
kvalifikācijas ieguvei un profesionālās kompetences pilnveidei;
20
1
) 
profesionālās ievirzes izglītība
 — sistematizēta zināšanu un prasmju apguve, kā arī vērtīborientācijas
veidošana mākslā, kultūrā vai sportā līdztekus pamatizglītības vai vidējās izglītības pakāpei, kas dod iespēju
sagatavoties profesionālās izglītības ieguvei izraudzītajā virzienā;
3
/
39
21) 
profesionālā kvalifikācija 
— noteiktai profesijai atbilstošas izglītības un profesionālās meistarības
dokumentāri apstiprināts novērtējums;
22) 
(izslēgts ar 
09.07.2013
. likumu)
;
23) 
profesionālās kvalifikācijas dokuments 
— dokuments, kas apliecina personas profesionālo kvalifikāciju
un dod tiesības pretendēt uz konkrētai profesijai un kvalifikācijas pakāpei atbilstoša amata ieņemšanu vai
attiecīgā sertifikāta saņemšanu darbam privātpraksē;
24) 
speciālā izglītība 
— personām ar speciālām vajadzībām un veselības traucējumiem vai arī speciālām
vajadzībām vai veselības traucējumiem adaptēta vispārējā un profesionālā izglītība;
25) 
tālākizglītība 
— iepriekš iegūtās izglītības turpināšana un profesionālās meistarības pilnveidošana
atbilstoši konkrētās profesijas prasībām;
26) 
tālmācība 
— izglītības ieguves neklātienes formas paveids, kuru raksturo īpaši strukturēti mācību materiāli,
individuāls mācīšanās temps, īpaši organizēts izglītības sasniegumu novērtējums, kā arī dažādu tehnisko un
elektronisko saziņas līdzekļu izmantošana;
26
1
) 
(izslēgts ar 
05.05.2016
. likumu)
;
27) 
valsts izglītības standarts 
— dokuments, kas atbilstoši izglītības pakāpei un veidam nosaka izglītības
programmu galvenos mērķus un uzdevumus, izglītības obligāto pamatsaturu, iegūtās izglītības vērtēšanas
pamatkritērijus un vispārējo kārtību;
28) 
vidējā izglītība 
— izglītības pakāpe, kurā notiek daudzpusīga personības pilnveide, mērķtiecīga un
padziļināta izaugsme apzināti izraudzītā vispārējās vai profesionālās izglītības vai arī vispārējās un profesionālās
izglītības virzienā, sagatavošanās studijām augstākajā izglītības pakāpē vai profesionālajai darbībai, iesaiste
sabiedrības dzīvē;
29) 
vispārējā izglītība 
— cilvēka, dabas un sabiedrības daudzveidības un vienotības izziņas, humānas, brīvas
un atbildīgas personības veidošanās process un tā rezultāts.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
05.07.2001.
, 
13.11.2008.
, 
04.03.2010.
, 
09.07.2013.
, 
18.06.2015.
 un
05.05.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2016.
)
2.pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir nodrošināt katram Latvijas iedzīvotājam iespēju attīstīt savu garīgo un fizisko potenciālu, lai
veidotos par patstāvīgu un attīstītu personību, demokrātiskas Latvijas valsts un sabiedrības locekli. Atbilstoši
izglītojamā vecumam un vajadzībām tiek nodrošināta iespēja:
1) iegūt zināšanas un prasmes humanitāro, sociālo, dabas un tehnisko zinību jomā;
2) iegūt zināšanas, prasmes un attieksmju pieredzi, lai piedalītos sabiedrības un valsts dzīvē;
3) tikumiskai, estētiskai, intelektuālai un fiziskai attīstībai, sekmējot zinīgas, prasmīgas un audzinātas
personības veidošanos.
3.pants. Tiesības uz izglītību
(1) Tiesības uz izglītību ir:
1) Latvijas pilsonim;
2) Latvijas nepilsonim;
3) Eiropas Savienības pilsonim, Eiropas Ekonomikas zonas pilsonim vai Šveices Konfederācijas pilsonim;
4) Eiropas Kopienas pastāvīgajam iedzīvotājam, kuram ir derīga uzturēšanās atļauja Latvijas Republikā;
4
/
39
5) bezvalstniekam, kuram ir derīgs bezvalstnieka ceļošanas dokuments, kas izsniegts Latvijas Republikā;
6) citas valsts, kas nav Eiropas Savienības, Eiropas Ekonomikas zonas vai Šveices Konfederācijas pilsonis,
valstspiederīgajam (turpmāk — trešās valsts valstspiederīgajam) vai bezvalstniekam, kuram ir derīga
uzturēšanās atļauja Latvijas Republikā;
7) bēglim vai alternatīvo statusu ieguvušai personai;
8) personai, kura ir saņēmusi pagaidu aizsardzību Latvijas Republikā.
(2) Patvēruma meklētāja nepilngadīgam bērnam un nepilngadīgam patvēruma meklētājam ir tiesības uz
pamatizglītību un vidējo izglītību, kā arī tiesības pēc pilngadības sasniegšanas turpināt iesākto izglītību.
(3) Nepilngadīgam trešās valsts valstspiederīgajam vai bezvalstniekam, kuram nav likumīga pamata uzturēties
Latvijas Republikā, ir tiesības iegūt pamatizglītību laika posmā, kas noteikts brīvprātīgai izceļošanai, vai laika posmā,
uz kādu izraidīšana atlikta, kā arī viņa aizturēšanas laikā.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
3.
1
 pants. Atšķirīgas attieksmes aizliegums
(1) Šā likuma 
3.pantā
 minētajām personām ir tiesības iegūt izglītību neatkarīgi no mantiskā un sociālā stāvokļa,
rases, tautības, etniskās piederības, dzimuma, reliģiskās un politiskās pārliecības, veselības stāvokļa, nodarbošanās
un dzīvesvietas.
(2) Atšķirīga attieksme pret personu šā panta pirmajā daļā minēto apstākļu dēļ pieļaujama, ja tā ir objektīvi
pamatota ar tiesisku mērķi, kura sasniegšanai izraudzītie līdzekļi ir samērīgi.
(3) Reliģiskās organizācijas dibināta izglītības iestāde ir tiesīga balstīties uz personas reliģisko piederību, gatavību
un spēju darboties labā ticībā un lojalitātē attiecībā uz konkrētās reliģijas mācību (doktrīnu), kā arī morāles un
uzvedības normu, principu un ideālu kopumu, kas ir pamatā tās ticīgo pārliecībai.
(4) Aizliegts tieši vai netieši radīt personai nelabvēlīgas sekas, ja tā aizstāv savas tiesības nolūkā novērst atšķirīgu
attieksmi.
(5) Ja strīdus gadījumā persona norāda uz faktoriem, kas varētu būt par pamatu tās tiešai vai netiešai
diskriminācijai šā panta pirmajā daļā minēto apstākļu dēļ, izglītības programmas īstenotāja pienākums ir pierādīt, ka
atšķirīgas attieksmes aizliegums nav pārkāpts.
(6) Ja atšķirīgas attieksmes aizliegums vai aizliegums radīt nelabvēlīgas sekas tiek pārkāpts, personai ir tiesības
prasīt pārkāpuma novēršanu, saskaņā ar Tiesībsarga likumu saņemt tiesisko atbalstu, kā arī vērsties tiesā. Personai ir
tiesības prasīt zaudējumu atlīdzību un atlīdzību par morālo kaitējumu. Strīdus gadījumā atlīdzības par morālo kaitējumu
apmēru nosaka tiesa pēc sava ieskata.
(7) Atšķirīgas attieksmes aizliegumu attiecībā uz pedagogiem un citām izglītības sistēmā nodarbinātām personām
regulē citi likumi.
(8) Šajā pantā lietotais termins “diskriminācija” un tās veidi atbilst Patērētāju tiesību aizsardzības likumā lietotajiem
terminiem.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
4.pants. Izglītības obligātums
Obligāta ir no piecu gadu vecuma bērnu sagatavošana pamatizglītības ieguvei un pamatizglītības iegūšana vai
pamatizglītības iegūšanas turpināšana līdz 18 gadu vecuma sasniegšanai.
(
05.07.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2009.
 un 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2010.
)
5.pants. Izglītības pakāpes
5
/
39
(1) Ir noteiktas šādas izglītības pakāpes:
1) pirmsskolas izglītība;
2) pamatizglītība;
3) vidējā izglītība;
4) augstākā izglītība.
(2) Izglītojamajam ir tiesības iegūt izglītību katrā nākamajā pakāpē, secīgi pārejot no vienas izglītības pakāpes uz
otru.
6.pants. Izglītības veidi
Izglītības veidi ir šādi:
1) vispārējā izglītība;
2) profesionālā izglītība;
3) akadēmiskā izglītība.
7.pants. Izglītības mērķgrupas
Izglītības mērķgrupas ir personu kopums ar līdzīgām noteiktām vajadzībām, interesēm un spējām, kuras vēlas
izglītoties vai kurām obligātās izglītības iegūšana noteikta ar likumu. Galvenās izglītības mērķgrupas veido:
1) pirmsskolas vecuma bērni;
2) obligātās izglītības vecuma bērni un jaunieši;
3) jaunieši;
4) personas ar speciālām vajadzībām;
5) pieaugušie.
8.pants. Izglītības ieguves formas
(1) Ir šādas izglītības ieguves formas:
1) klātiene;
2) neklātiene; neklātienes formas paveids — tālmācība;
3) pašizglītība;
4) izglītība ģimenē.
(2) Izglītības iestāde ir tiesīga īstenot izglītības programmu apguvi klātienes, kā arī neklātienes formā.
(3) Izglītības programmas saturu izglītojamais var apgūt pašizglītības formā. Novērtējumu par šādi apgūtu izglītības
programmu var saņemt, nokārtojot eksāmenus izglītības iestādē, kura īsteno attiecīgo programmu.
(4) Šā panta trešā daļa neattiecas uz augstākās izglītības programmām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
6
/
39
8.
1
 pants. Latvijas kvalifikāciju ietvarstruktūra
(1) Latvijas kvalifikāciju ietvarstruktūra ir astoņu līmeņu sistēma, kas aptver izglītības pakāpes (pamatizglītība, vidējā
izglītība, augstākā izglītība) un visus izglītības veidus (vispārējā izglītība, profesionālā izglītība, akadēmiskā izglītība),
kā arī ārpus formālās izglītības sistēmas iegūto profesionālo kvalifikāciju. Latvijas kvalifikāciju ietvarstruktūra ir
piesaistīta Eiropas kvalifikāciju ietvarstruktūrai.
(2) Latvijas kvalifikāciju ietvarstruktūras līmeņus raksturo attiecīgajā līmenī sasniedzamie mācīšanās rezultāti. Katrā
nākamajā līmenī ir ietvertas iepriekšējam līmenim noteiktās zināšanas, prasmes un kompetence.
(3) Latvijas kvalifikāciju ietvarstruktūras līmeņi ir šādi:
1) pirmais kvalifikācijas līmenis — spēja uzrādīt elementāras zināšanas un izmantot tās elementāru praktisku
uzdevumu veikšanai speciālista uzraudzībā;
2) otrais kvalifikācijas līmenis — spēja uzrādīt pamatzināšanas un izmantot tās vienkāršu praktisku uzdevumu
veikšanai konkrētā jomā daļēji patstāvīgi speciālista uzraudzībā;
3) trešais kvalifikācijas līmenis — spēja uzrādīt vispārējas zināšanas un izmantot tās dažādu uzdevumu
veikšanai nemainīgā un stabilā vidē, uzņemoties atbildību par darba rezultātu;
4) ceturtais kvalifikācijas līmenis — spēja uzrādīt vispusīgas zināšanas un patstāvīgi plānot un organizēt darbu
attiecīgajā jomā, uzņemoties atbildību, strādājot individuāli, komandā vai vadot citu cilvēku darbu;
5) piektais kvalifikācijas līmenis — spēja uzrādīt vispusīgas un specializētas attiecīgajai jomai atbilstošas
zināšanas; spēja izmantot analītisku pieeju praktisku problēmu risināšanai attiecīgajā profesijā mainīgā vidē;
spēja izprast savas darbības jomu plašākā sociālajā kontekstā, piedalīties attiecīgās nozares attīstīšanā,
izvērtēt savu un citu cilvēku darbību;
6) sestais kvalifikācijas līmenis — spēja uzrādīt pamata un specializētas zināšanas nozarē un izmantot tās
profesionālas, mākslinieciskas, inovatīvas vai pētnieciskas darbības veikšanai; spēja izmantot zinātnisku pieeju
problēmu risināšanai, uzņemties atbildību un iniciatīvu; spēja pieņemt lēmumus un rast radošus risinājumus
mainīgos apstākļos;
7) septītais kvalifikācijas līmenis — spēja uzrādīt padziļinātas un plašas zināšanas attiecīgajā zinātnes nozarē
vai profesionālajā jomā; spēja patstāvīgi izmantot teoriju, metodes un problēmu risināšanas prasmes
pētnieciskas, mākslinieciskas vai augsti kvalificētas profesionālas darbības veikšanai mainīgos apstākļos; spēja
patstāvīgi formulēt un kritiski analizēt sarežģītas zinātniskas un profesionālas problēmas, integrēt dažādu jomu
zināšanas, dot ieguldījumu jaunu zināšanu radīšanā;
8) astotais kvalifikācijas līmenis — spēja uzrādīt plašas pētnieciskas zināšanas un prasmes; spēja parādīt, ka
pārzina un izprot aktuālākās zinātniskās teorijas un atziņas, pārvalda pētniecības metodoloģiju un mūsdienu
pētniecības metodes attiecīgajā zinātnes nozarē vai profesionālajā jomā un dažādu jomu saskarē; spēja
patstāvīgi paaugstināt savu zinātnisko kvalifikāciju un īstenot apjomīgus zinātniskus projektus; spēja, veicot
patstāvīgu, kritisku analīzi, sintēzi un izvērtēšanu, risināt nozīmīgus pētnieciskus vai inovāciju uzdevumus.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
9.pants. Izglītības ieguves valoda
(1) Valsts, pašvaldību un valsts augstskolu izglītības iestādēs izglītību iegūst valsts valodā.
(2) Citā valodā izglītību var iegūt:
1) privātās izglītības iestādēs;
2) valsts un pašvaldību izglītības iestādēs, kurās tiek īstenotas mazākumtautību izglītības programmas,
ievērojot šā likuma 
41.panta
 noteikumus;
3) citos likumos paredzētās izglītības iestādēs.
7
/
39
(3) Ikviens izglītojamais, lai iegūtu pamatizglītību vai vidējo izglītību, apgūst valsts valodu un kārto valsts valodas
zināšanu pārbaudes eksāmenus Ministru kabineta noteiktajā apjomā un kārtībā.
(3
1
) Valsts dibinātās augstskolās studiju programmas īsteno valsts valodā. Svešvalodu lietošana studiju programmu
īstenošanā iespējama tikai šādos gadījumos:
1) Eiropas Savienības oficiālajās valodās drīkst īstenot studiju programmas, kuras ārvalstu studējošie apgūst
Latvijā, un studiju programmas, kuras tiek īstenotas Eiropas Savienības programmu un starpvalstu līgumos
paredzētās sadarbības ietvaros. Ārvalstu studējošajiem studiju kursu obligātajā apjomā iekļaujama valsts
valodas apguve, ja studijas Latvijā ir paredzamas ilgāk par sešiem mēnešiem vai pārsniedz 20 kredītpunktus;
2) ne vairāk par vienu piekto daļu no studiju programmas kredītpunktu apjoma drīkst īstenot Eiropas Savienības
oficiālajās valodās, ievērojot, ka šajā daļā neietilpst gala un valsts pārbaudījumi, kā arī kvalifikācijas, bakalaura
un maģistra darba izstrāde;
3) studiju programmu īstenošana svešvalodā ir nepieciešama studiju programmas mērķu sasniegšanai atbilstoši
Latvijas Republikas izglītības klasifikācijai šādās izglītības programmu grupās: valodu un kultūras studijas,
valodu programmas. Par studiju programmas atbilstību izglītības programmu grupām lemj licencēšanas
komisija.
(4) Profesionālās kvalifikācijas eksāmeni kārtojami valsts valodā.
(5) Akadēmiskā (bakalaura, maģistra) un zinātniskā (doktora) grāda ieguvei nepieciešamie darbi izstrādājami un
aizstāvami valsts valodā, izņemot citos likumos paredzētos gadījumus.
(6) Kvalifikācijas paaugstināšana un pārkvalificēšanās, kas tiek finansēta no valsts budžeta un pašvaldību
budžetiem, notiek valsts valodā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.03.2010.
, 
15.03.2012.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
10.pants. Izglītība un reliģija
(1) Izglītības sistēma nodrošina apziņas brīvību. Izglītojamie pēc izvēles apgūst kristīgās ticības mācību vai ētiku vai
arī kristīgās ticības mācību un ētiku vienlaikus.
(2) Izglītības iestādes un reliģiskās organizācijas attiecības regulē Reliģisko organizāciju likums.
10.
1
 pants. Izglītība un tikumība
(1) Izglītības sistēma nodrošina izglītojamā tikumisko audzināšanu, kas atbilst 
Latvijas Republikas Satversmē
ietvertajām un aizsargātajām vērtībām, īpaši tādām kā laulība un ģimene.
(2) Izglītības iestāde, izņemot augstskolas, aizsargā izglītojamo no tādas informācijas un metodēm izglītības un
audzināšanas procesā, kas neatbilst šā likuma mērķī ietvertajai izglītojamā tikumiskās attīstības nodrošināšanai.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
11.pants. Izglītības dokumenti
(1) Izglītojamajiem par noteiktas pakāpes (izņemot pirmsskolas izglītības pakāpi) un veida izglītības ieguvi izsniedz
attiecīgu izglītības dokumentu: apliecību, atestātu vai diplomu.
(2) Valsts atzītu izglītības dokumentu izsniedz izglītojamajam, kas ir ieguvis akreditētai izglītības programmai
atbilstošu izglītību.
(3) Izglītības iestāde var izsniegt dokumentu par izglītības programmas daļēju apgūšanu.
11.
1
 pants. Ārvalstīs izsniegto izglītības dokumentu atzīšana Latvijā
(1) Ārvalstīs izsniegto izglītības dokumentu, kā arī ārvalstīs iegūtos akadēmiskos grādus apliecinošu dokumentu
8
/
39
ekspertīze tiek veikta, pamatojoties uz izglītības dokumentu vai akadēmiskos grādus apliecinošo dokumentu
īpašnieka, attiecīgo izglītības iestāžu, valsts institūciju, darba devēju vai profesionālo organizāciju iesniegumu. Ārvalstīs
izsniegto izglītības dokumentu, kā arī ārvalstīs iegūtos akadēmiskos grādus apliecinošu dokumentu ekspertīzi veic
Akadēmiskās informācijas centrs. Ārvalstīs izsniegto izglītības dokumentu, kā arī ārvalstīs iegūto akadēmiskos grādus
apliecinošu dokumentu ekspertīzes ietvaros sniegtie pakalpojumi ir par maksu. Ministru kabinets nosaka ekspertīzes
ietvaros sniegto pakalpojumu cenrādi.
(2) Iesniegto dokumentu ekspertīzes rezultātā tiek noteikts:
1) kādam Latvijā izsniedzamam izglītības dokumentam vai Latvijā piešķiramam akadēmiskajam grādam atbilst
ārvalstī izsniegtais izglītības dokuments vai ārvalstī piešķirtais akadēmiskais grāds vai kādam Latvijā
izsniedzamam izglītības dokumentam vai Latvijā piešķiramam akadēmiskajam grādam to var pielīdzināt;
2) kādi papildu nosacījumi jāizpilda, lai ārvalstī izsniegto izglītības dokumentu vai ārvalstī piešķirto akadēmisko
grādu varētu pielīdzināt kādam no Latvijā izsniedzamiem izglītības dokumentiem vai Latvijā piešķiramiem
akadēmiskajiem grādiem, ja ārvalstī izsniegtais izglītības dokuments vai piešķirtais akadēmiskais grāds
neatbilst neviena Latvijā izsniedzama izglītības dokumenta vai Latvijā piešķirama akadēmiskā grāda prasībām.
(3) Dokumenta ekspertīzes rezultātā iesnieguma iesniedzējam tiek izsniegta izziņa par to, kādam Latvijā
izsniedzamam izglītības dokumentam vai Latvijā piešķiramam akadēmiskajam grādam atbilst vai ir pielīdzināms
ārvalstī izsniegtais izglītības dokuments vai piešķirtais akadēmiskais grāds.
(4) Lēmumu par izglītības dokumenta atzīšanu, pamatojoties uz Akadēmiskās informācijas centra izziņu, pieņem:
1) studiju turpināšanai — augstskola, kurā izglītības dokumenta īpašnieks vēlas turpināt studijas. Augstskola
var veikt papildu ekspertīzi un noteikt papildu prasības;
2) pieņemšanai darbā profesijās, kurās profesionālā darbība vai tai nepieciešamā izglītība nav reglamentēta
likumos, kā arī citos normatīvajos aktos, — darba devējs;
3) profesionālās darbības veikšanai profesijās, kurās profesionālā darbība vai tai nepieciešamā izglītība ir
reglamentēta likumos, kā arī citos normatīvajos aktos, — šajos likumos un citos normatīvajos aktos noteiktās
institūcijas;
4) izglītības turpināšanai pamatizglītības vai vidējās izglītības pakāpē — Izglītības un zinātnes ministrija.
(5) Akadēmiskās informācijas centrs ir Izglītības un zinātnes ministrijas dibināta institūcija, kas pilda ārvalstīs
izsniegtu izglītības dokumentu un akadēmiskos grādus apliecinošu dokumentu ekspertīzi un citas ar izglītības
dokumentu atzīšanu un starptautisko informācijas apmaiņu saistītas funkcijas.
(
11.05.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.12.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
Sk. Pārejas noteikumu 
38.punktu
)
12.pants. Maksa par izglītības ieguvi
(1) Maksu par pirmsskolas izglītības, pamatizglītības un vidējās izglītības ieguvi valsts vai pašvaldību izglītības
iestādē, kā arī valsts augstskolu vidējās izglītības iestādē sedz no valsts budžeta, pašvaldību budžetiem vai valsts
augstskolu budžetiem Ministru kabineta noteiktajā kārtībā. Privātā izglītības iestāde var noteikt maksu par izglītības
ieguvi.
(2) Augstākās izglītības programmās valsts sedz maksu par izglītības ieguvi noteiktam studiju vietu skaitam
atbilstoši attiecīgajā gadā noteiktajam valsts pasūtījumam; pārējām studiju vietām katra augstskola vai koledža var
noteikt maksu par izglītības ieguvi.
(2
1
) Pašvaldība saistošajos noteikumos var paredzēt daļēju maksu kā līdzfinansējumu par izglītības ieguvi
pašvaldības dibinātajās profesionālās ievirzes izglītības iestādēs.
(3) Studijām augstākās izglītības programmās studējošais var saņemt valsts kredītu. Saņemtais kredīts
atmaksājams vai dzēšams Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(4) Ārvalstnieks vai bezvalstnieks maksā par augstākās izglītības programmas apguvi saskaņā ar noslēgto līgumu
ar attiecīgo izglītības iestādi.
9
/
39
II nodaļa 
Izglītības organizācija
(5) Šā likuma 
3.panta
 pirmās daļas 3., 4., 5., 6., 7. un 8.punktā, kā arī otrajā un trešajā daļā minētajām personām
maksa par pamatizglītības un vidējās izglītības ieguvi tiek noteikta un segta tādā pašā kārtībā kā Latvijas pilsonim un
Latvijas nepilsonim.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.03.2010.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
13.pants. Starptautiskā sadarbība izglītībā
(1) Latvijas Republikas sadarbību ar citām valstīm un starptautiskajām organizācijām izglītības jomā nosaka
starptautiskie līgumi.
(2) Izglītības iestāde ir tiesīga sadarboties ar ārvalstu izglītības iestādēm un starptautiskajām organizācijām.
14.pants. Ministru kabineta kompetence izglītībā
Ministru kabinets:
1) nosaka valsts atzītu izglītības dokumentu formas, izglītības dokumentu izsniegšanas kritērijus un kārtību;
1
1
) nosaka Latvijas kvalifikāciju ietvarstruktūras līmeņiem atbilstošus zināšanu, prasmju un kompetenču
aprakstus;
2) 
(izslēgts ar 
05.07.2001
. likumu)
;
3) nosaka kārtību, kādā valsts finansē pamatizglītības un vidējās izglītības programmas, kuras īsteno privātās
izglītības iestādes;
4) nosaka kredīta saņemšanas, atmaksāšanas un dzēšanas kārtību un kredīta apmēru studijām izglītības
iestāžu īstenotajās augstākās izglītības programmās;
5) nosaka obligāto izglītības vecumu sasniegušo bērnu uzskaites kārtību;
6) apstiprina Latvijas Nacionālās aizsardzības akadēmijas satversmi un privātpersonu dibināto augstskolu
satversmes;
7) dibina, reorganizē un likvidē valsts izglītības iestādes un valsts izglītības atbalsta iestādes pēc izglītības un
zinātnes ministra vai citu ministru priekšlikuma;
8) nosaka izglītības iestāžu un citu šajā likumā noteiktu institūciju reģistrācijas un akreditācijas, tajā skaitā
ārkārtas akreditācijas un akreditācijas anulēšanas, kārtību;
9) 
(izslēgts ar 
16.06.2009
. likumu)
;
10) reglamentē augstskolu akreditācijas noteikumus un kārtību;
11) nosaka izglītības programmu licencēšanas un akreditācijas, tajā skaitā ārkārtas akreditācijas un
akreditācijas anulēšanas, kārtību;
12) apstiprina pedagogu profesiju un amatu sarakstu;
12
1
) nosaka kārtību un kritērijus izglītības iestāžu (izņemot augstskolas un koledžas) vadītāju profesionālās
darbības novērtēšanai, tajā skaitā ārkārtas novērtēšanai un novērtēšanas anulēšanai;
12
2
) nosaka kārtību un vērtēšanas nosacījumus valsts un pašvaldību izglītības iestāžu (izņemot augstskolas un
koledžas) vadītāju un pašvaldību izglītības pārvalžu vadītāju amatu pretendentu atlasei;
10
/
39
13) atbilstoši pedagogu profesijām apstiprina prasības pedagogiem nepieciešamajai izglītībai un profesionālajai
kvalifikācijai;
13
1
) nosaka kārtību, kādā izsniedz sertifikātu pedagoga privātprakses uzsākšanai, pagarina tā termiņu vai anulē
to;
14) 
(izslēgts ar 
05.07.2001
. likumu)
;
15) nosaka kārtību, kādā valsts un pašvaldības finansē mācību līdzekļu iegādi izglītības iestādēm;
15
1
) nosaka kārtību, kādā izvērtē un apstiprina mācību literatūras atbilstību pamatizglītības un vispārējās vidējās
izglītības valsts standartam;
16) nosaka pedagogu darba samaksas kārtību un darba samaksas lielumu;
17) nosaka finansēšanas kārtību speciālās izglītības iestādēs un vispārējās izglītības iestāžu speciālās
izglītības klasēs un grupās, un internātskolās;
18) nosaka izglītības attīstības pamatnostādnes turpmākajiem septiņiem gadiem kā vienotu valsts politiku un
stratēģiju izglītībā;
18
1
) nosaka valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijas, kurās ietverti šo vadlīniju prasībām atbilstoši izglītības
programmu paraugi;
19) nosaka valsts izglītības standartus, kuros ietverti šo standartu prasībām atbilstoši izglītības programmu
paraugi, izņemot profesionālās izglītības programmu paraugus un akadēmiskās izglītības programmu paraugus;
20) nosaka izglītības programmu īstenošanas izmaksu minimumu uz vienu izglītojamo;
20
1
) nosaka kārtību, kādā izglītības iestāde (izņemot augstskolas un koledžas) nodrošina bibliotekāros un
informācijas pakalpojumus;
21) nosaka kārtību, kādā nodrošināma izglītojamo profilaktiskā veselības aprūpe, pirmās palīdzības pieejamība,
kā arī izglītojamo drošība izglītības iestādēs un to organizētajos pasākumos;
22) nosaka pedagogu darba slodzes lielumu;
23) nosaka stipendiju saņemšanas kārtību un stipendiju minimālo apmēru augstākās izglītības programmās
izglītojamajiem, kuri uzņemti konkursa kārtībā atbilstoši valsts finansēto vietu skaitam, un profesionālās
izglītības programmās izglītojamajiem, kuri uzņemti atbilstoši valsts vai pašvaldību finansēto vietu skaitam;
24) nosaka interešu izglītības programmu finansēšanas kārtību;
25) reglamentē bērnu nometņu organizēšanas un darbības noteikumus;
26) nosaka kārtību, kādā valsts finansē profesionālās ievirzes izglītības programmas;
27) nosaka institūciju, kas kārto pedagogu un izglītības programmu reģistrus, kā arī kārtību, kādā tie tiek vesti
un uzturēti;
28) nosaka institūciju, kas licencē izglītības programmas;
29) nosaka institūciju, kas akreditē izglītības programmas un izglītības iestādes;
30) nosaka Valsts izglītības informācijas sistēmas saturu un uzturēšanas un aktualizācijas kārtību;
31) nosaka kārtību, kādā valsts finansē pieaugušo neformālās izglītības programmas, tālākizglītības
programmas un profesionālās kompetences pilnveidi, kā arī kritērijus attiecīga finansējuma saņemšanai;
32) nosaka pedagogu profesionālās kompetences pilnveides kārtību;
11
/
39
33) nosaka kārtību, kādā notiek valsts pārbaudījumi akreditētās izglītības programmās (izņemot augstākās
izglītības programmas);
34) nosaka atbalsta pasākumus darba devējiem darbinieku papildu izglītošanā, tai skaitā kritērijus šāda atbalsta
saņemšanai un atbalsta pasākumu īstenošanas kārtību;
35) nosaka kārtību, kādā izglītības iestāde informē izglītojamo vecākus (personas, kas realizē aizgādību),
pašvaldības vai valsts iestādes, ja izglītojamais bez attaisnojoša iemesla neapmeklē izglītības iestādi;
36) nosaka metodiku, pēc kuras pašvaldība nosaka vienam izglītojamajam nepieciešamās vidējās izmaksas
pirmsskolas izglītības programmā (no pusotra gada vecuma līdz pamatizglītības ieguves uzsākšanai)
pašvaldības izglītības iestādēs, un kārtību, kādā pašvaldība atbilstoši tās noteiktajām vienam izglītojamajam
nepieciešamajām vidējām izmaksām attiecīgās pašvaldības izglītības iestādēs sedz pirmsskolas izglītības
programmas izmaksas privātajai izglītības iestādei;
37) nosaka pedagogu profesionālās darbības kvalitātes novērtēšanas kārtību un kritērijus, dokumentus, ko
pedagogs iesniedz viņa profesionālās darbības kvalitātes novērtēšanai, pedagoģiskā darba stāžu, kas
nepieciešams attiecīgās pedagoga profesionālās darbības kvalitātes pakāpes piešķiršanai, kā arī pedagoga
profesionālās darbības kvalitātes pakāpi apliecinoša dokumenta paraugu;
38) nosaka izglītojamo audzināšanas, arī valstiskās un tikumiskās audzināšanas, vadlīnijas izglītības iestādēs,
izņemot augstskolas, tajā skaitā reglamentē Latvijas valsts simbolu — valsts karoga, valsts himnas un valsts
ģerboņa — lietošanas noteikumus izglītības iestādē un tās rīkotajos pasākumos neatkarīgi no izglītības
iestādes juridiskā statusa, ņemot vērā normatīvo aktu prasības. Izglītības iestāde drīkst lietot lielo valsts ģerboni
valstiskās audzināšanas ietvaros. Ministru kabinets nosaka pasākumus, kādi rīkojami valsts svētku
atzīmēšanai izglītības iestādēs, izņemot augstskolas;
39) nosaka kārtību, kādā izvērtējama informācijas, tajā skaitā mācību līdzekļu un materiālu, kā arī mācību un
audzināšanas metožu atbilstība šā likuma mērķī ietvertās izglītojamā tikumiskās attīstības nodrošināšanai, kā
arī šīs izvērtēšanas kritērijus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
05.07.2001.
, 
20.09.2001.
, 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
04.03.2010.
,
15.03.2012.
, 
09.07.2013.
, 
18.06.2015.
, 
03.12.2015.
, 
05.05.2016.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2017.
 
7.
1
 punkts
 stājas spēkā 
01.09.2018.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.09.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu
43. punktu
)
15.pants. Izglītības un zinātnes ministrijas kompetence izglītībā
Izglītības un zinātnes ministrija:
1) īsteno vienotu valsts politiku un attīstības stratēģiju izglītībā;
2) izstrādā politikas plānošanas dokumentu un normatīvo aktu projektus izglītības jomā;
2
1
) atbild par Izglītības likumā noteiktā mērķa īstenošanu;
3) nodrošina Valsts izglītības informācijas sistēmas uzturēšanu un aktualizāciju;
4) 
(izslēgts ar 
16.06.2009
. likumu)
;
5) 
(izslēgts ar 
16.06.2009
. likumu)
;
6) organizē pedagogu izglītošanas un profesionālās meistarības pilnveides darbu, koordinē pētnieciski
metodisko darbu;
7) izstrādā valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijas, valsts izglītības standartus, kā arī valsts pirmsskolas
izglītības vadlīnijām vai valsts izglītības standartu prasībām atbilstošus izglītības programmu paraugus;
8) izstrādā priekšlikumus un noteiktā kārtībā iesniedz pieprasījumu valsts budžeta līdzekļu piešķiršanai
izglītībai, zinātnei, sportam, valsts valodas attīstībai un jaunatnes audzināšanai atbilstoši šā likuma mērķim;
12
/
39
9) kontrolē izglītībai paredzēto valsts budžeta līdzekļu likumīgu izmantošanu tās padotībā esošajās izglītības
iestādēs;
10) koordinē valsts izglītības iestāžu sadarbību izglītībā ar ārvalstīm un starptautiskajām organizācijām;
11) izstrādā valsts izglītības standartu prasībām atbilstošus mācību priekšmetu vai kursu programmu (izņemot
augstākās izglītības programmas) paraugus;
12) izstrādā izglītības iestāžu un izglītības atbalsta iestāžu paraugnolikumus;
13) organizē valsts pasūtījumu izglītības pamatprogrammām atbilstošu mācību līdzekļu izstrādei un izdošanai;
14) koordinē pedagogu izglītības ieguves un profesionālās kompetences pilnveides kārtību;
15) 
(izslēgts ar 
16.06.2009
. likumu)
;
16) 
(izslēgts ar 
04.03.2010
. likumu)
;
17) organizē elektronisko mācību resursu un izglītības standartiem atbilstošu mācību līdzekļu izstrādi;
18) kontrolē valsts finansēto izglītības iestāžu mācību procesa rezultātus, izstrādā un īsteno pasākumus
mācību procesa kvalitātes uzlabošanai;
19) 
(izslēgts ar 
04.03.2010
. likumu)
;
20) 
(izslēgts ar 
11.05.2000
. likumu)
;
21) 
(izslēgts ar 
15.03.2012
. likumu)
;
22) 
(izslēgts ar 
18.06.2015
. likumu)
;
23) iesniedz Ministru kabinetam priekšlikumus par valsts izglītības iestāžu un izglītības atbalsta iestāžu
dibināšanu, reorganizēšanu vai likvidēšanu, saskaņojot ar attiecīgajām pašvaldībām;
24) apstiprina Izglītības un zinātnes ministrijas padotībā esošo izglītības iestāžu (izņemot augstskolu un
koledžu) nolikumus;
25) pieņem darbā un atbrīvo no darba Izglītības un zinātnes ministrijas padotībā 
esošo izglītības iestāžu
(izņemot augstskolu) vadītājus;
26) ierosina pašvaldību izglītības iestāžu vadītāju un valsts augstskolu vidējās izglītības iestāžu vadītāju
atbrīvošanu no darba. Saskaņo pašvaldību izglītības pārvalžu vadītāju pieņemšanu darbā un atbrīvošanu no
darba;
27) 
(izslēgts ar 
18.06.2015
. likumu)
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
05.07.2001.
, 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
04.03.2010.
, 
15.03.2012.
,
09.07.2013.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
 Grozījums par 
24.punkta
 izslēgšanu stājas spēkā
01.09.2018.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.09.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 
43.punktu
)
16.pants. Citu nozaru ministriju kompetence izglītībā
(1) Citu nozaru ministrijas:
1) saskaņojot ar Izglītības un zinātnes ministriju, iesniedz Ministru kabinetam priekšlikumus par valsts izglītības
iestāžu dibināšanu, reorganizēšanu vai likvidēšanu;
2) izstrādā mācību saturu profesionālajos mācību priekšmetos un profesionālo mācību priekšmetu standartus
un kontrolē to ievērošanu savā padotībā esošajās izglītības iestādēs;
3) 
(izslēgts ar 
11.05.2000
. likumu)
;
13
/
39
4) nodrošina savā padotībā esošo izglītības iestāžu darbību, kā arī organizē un finansē standartiem atbilstošu
mācību līdzekļu izdošanu un iegādi profesionālajos mācību priekšmetos;
5) kontrolē savā padotībā esošo izglītības iestāžu finansiālo un saimniecisko darbību;
6) 
(izslēgts ar 
04.03.2010
. likumu)
;
7) apstiprina savā padotībā esošo izglītības iestāžu (izņemot augstskolu un koledžu) nolikumus.
(2) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija izstrādā metodiku, pēc kuras pašvaldība nosaka vienam
izglītojamajam nepieciešamās vidējās izmaksas pirmsskolas izglītības programmā (no pusotra gada vecuma līdz
pamatizglītības ieguves uzsākšanai) pašvaldības izglītības iestādēs, un kārtību, kādā pašvaldība atbilstoši tās
noteiktajām vienam izglītojamajam nepieciešamajām vidējām izmaksām attiecīgās pašvaldības izglītības iestādēs sedz
pirmsskolas izglītības programmas izmaksas privātajai izglītības iestādei.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
04.03.2010.
, 
18.06.2015.
 un 
03.12.2015
. likumu, kas stājas spēkā
11.12.2015.
 Grozījums par pirmās daļas 
7.punkta
 svītrošanu stājas spēkā 
01.09.2015.
 un iekļauts likuma redakcijā
uz 
01.09.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 
43.punktu
)
17.pants. Pašvaldību kompetence izglītībā
(1) Katras pašvaldības pienākums ir nodrošināt bērniem, kuru dzīvesvieta deklarēta pašvaldības administratīvajā
teritorijā, iespēju iegūt pirmsskolas izglītību un pamatizglītību bērna dzīvesvietai tuvākajā izglītības iestādē vai tuvākajā
izglītības iestādē, kas īsteno izglītības programmu valsts valodā, nodrošināt jauniešiem iespēju iegūt vidējo izglītību, kā
arī nodrošināt iespēju īstenot interešu izglītību un atbalstīt ārpusstundu pasākumus, arī bērnu nometnes.
(2) Lai nodrošinātu iespēju apmeklēt izglītības iestādi pēc brīvas izvēles bērnam, kura dzīvesvieta deklarēta
pašvaldības administratīvajā teritorijā, bet kurš mācās izglītības iestādē, kas atrodas citas pašvaldības administratīvajā
teritorijā, pašvaldībai atbilstoši Ministru kabineta noteiktajai kārtībai ir pienākums slēgt līgumu par piedalīšanos
attiecīgās pašvaldības padotībā esošas izglītības iestādes uzturēšanas izdevumu finansēšanā.
(2
1
) Ja pašvaldība bērnam, kurš sasniedzis pusotra gada vecumu un kura dzīvesvieta deklarēta pašvaldības
administratīvajā teritorijā, nenodrošina vietu pašvaldības izglītības iestādes īstenotā pirmsskolas izglītības programmā
(no pusotra gada vecuma līdz pamatizglītības ieguves uzsākšanai) un bērns apgūst pirmsskolas izglītības programmu
privātā izglītības iestādē, tad pašvaldība šim privātam pakalpojuma sniedzējam sedz izmaksas Ministru kabineta
noteiktajā kārtībā. Izmaksas sedz apmērā, kas atbilst vienam izglītojamajam pirmsskolas izglītības programmā
nepieciešamajām vidējām izmaksām attiecīgās pašvaldības izglītības iestādēs. Ja izglītojamais apgūst 
Publisko
iepirkumu likumā
 noteiktajā kārtībā pašvaldības izraudzītās izglītības iestādes īstenotu pirmsskolas izglītības
programmu, izmaksas sedz apmērā, kāds noteikts publiskā iepirkuma rezultātā.
(2
2
) Pašvaldība atbilstoši Ministru kabineta noteiktajai metodikai nosaka vienam izglītojamajam nepieciešamās
vidējās izmaksas pirmsskolas izglītības programmā (no pusotra gada vecuma līdz pamatizglītības ieguves uzsākšanai)
attiecīgās pašvaldības izglītības iestādēs. Minētās vidējās izmaksas un to aprēķināšanas kārtību pašvaldība publisko
savā mājaslapā internetā.
(2
3
) Pašvaldība, sedzot pirmsskolas izglītības programmas izmaksas šā panta 2.
1 
daļā noteiktajos gadījumos,
turpina segt šīs izmaksas privātajai izglītības iestādei, ja izglītojamam rakstveidā piedāvāta vieta pašvaldības izglītības
iestādē, kurā viņš ir reģistrēts uzņemšanai, bet šā izglītojamā likumīgais pārstāvis no piedāvātās vietas ir atteicies un
izglītojamais turpina apgūt pirmsskolas izglītības programmu privātajā izglītības iestādē.
(2
4
) Pašvaldība saistošajos noteikumos nosaka kārtību, kādā tā nodrošina šā panta 2.
1 
un 2.
3 
daļā noteikto
izmaksu segšanu, kā arī nosacījumus lielāka atbalsta apjoma noteikšanai atbilstoši pašvaldības budžeta iespējām.
(3) Republikas pilsētas pašvaldība un novada pašvaldība:
1) saskaņojot ar Izglītības un zinātnes ministriju, dibina, reorganizē un likvidē vispārējās izglītības iestādes, tai
skaitā internātskolas, speciālās izglītības iestādes un klases, kā arī pirmsskolas izglītības grupas bērniem ar
speciālām vajadzībām un interešu izglītības iestādes, bet, saskaņojot ar attiecīgās nozares ministriju un
Izglītības un zinātnes ministriju, dibina, reorganizē un likvidē profesionālās ievirzes izglītības iestādes;
2) pieņem darbā un atbrīvo no darba tās padotībā esošo vispārējās izglītības iestāžu, tai skaitā internātskolu,
speciālo izglītības iestāžu, profesionālās izglītības iestāžu, interešu izglītības iestāžu, profesionālās ievirzes
14
/
39
izglītības iestāžu sportā vadītājus, saskaņojot ar Izglītības un zinātnes ministriju, bet profesionālās ievirzes
izglītības iestāžu mākslā vai kultūrā vadītājus — saskaņojot ar attiecīgās nozares ministriju;
3) nosaka kārtību, kādā tās padotībā esošās izglītības iestādes finansējamas no budžeta;
4) uz savstarpēju līgumu pamata piedalās valsts un citu pašvaldību izglītības iestāžu finansēšanā;
5) uz savstarpēju līgumu pamata var piedalīties privāto izglītības iestāžu finansēšanā;
6) piešķir pašvaldības budžeta līdzekļus izglītības iestādēm un kontrolē šo līdzekļu izmantošanu;
7) uztur tās padotībā esošās izglītības iestādes, izņemot speciālās izglītības iestādes, speciālās izglītības
klases un grupas vispārējās izglītības iestādēs, internātskolas, arī tās, kuras tiek finansētas no valsts budžeta,
ievērojot, ka šo iestāžu finansiālais nodrošinājums nedrīkst būt mazāks par Ministru kabineta noteikto, un
kontrolē šo finanšu līdzekļu izmantošanu;
8) nodrošina atbalstu tās padotībā esošo izglītības iestāžu akreditācijā konstatēto nepieciešamo uzlabojumu
veikšanai šajās izglītības iestādēs;
9) nodrošina tās padotībā esošo izglītības iestāžu un izglītības atbalsta iestāžu pedagogu algām piešķirtā valsts
budžeta finansējuma ieskaitīšanu izglītības iestāžu kontos;
10) nodrošina tās padotībā esošo izglītības iestāžu saimniecisko, tehnisko un medicīnas darbinieku darba
samaksu, izņemot to speciālo izglītības iestāžu, speciālo izglītības klašu un grupu vispārējās izglītības
iestādēs, kā arī to internātskolu saimniecisko, tehnisko un medicīnas darbinieku darba samaksu, kuras tiek
finansētas no valsts budžeta;
11) nodrošina izglītojamajiem profilaktisko veselības aprūpi un pirmās palīdzības pieejamību tās padotībā
esošajās izglītības iestādēs Ministru kabineta noteiktajā kārtībā, kā arī nosaka tos izglītojamos, kuru
ēdināšanas izmaksas sedz pašvaldība;
12) nodrošina izglītības ieguvi izglītojamajiem ar speciālām vajadzībām (atbilstoši veselības stāvoklim, kas
ietekmē izglītības ieguves veidu) speciālās izglītības iestādēs, pirmsskolas izglītības grupās bērniem ar
speciālām vajadzībām, speciālās izglītības klasēs, kā arī internātskolās Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un
apmērā;
13) nodrošina ēdināšanu tās padotībā esošajās speciālās izglītības iestādēs, pirmsskolas izglītības grupās
bērniem ar speciālām vajadzībām, speciālās izglītības klasēs un internātskolās Ministru kabineta noteiktajā
kārtībā un apmērā;
14) nodrošina transportu izglītojamo nokļūšanai izglītības iestādē un atpakaļ dzīvesvietā, ja nav iespējams
izmantot sabiedrisko transportu;
15) nodrošina bērnu un jauniešu karjeras izglītību;
16) nodrošina bērnu un jauniešu interešu izglītību, izsniedz licences interešu izglītības programmu īstenošanai;
17) nodrošina bērnu tiesību aizsardzību izglītības jomā;
18) sniedz konsultatīvu palīdzību ģimenēm bērnu audzināšanā;
19) nodrošina pašvaldības pedagoģiski medicīniskās komisijas darbību un pieejamību bērniem ar speciālām
vajadzībām;
20) veic obligātā izglītības vecuma bērnu uzskaiti Ministru kabineta noteiktajā kārtībā;
21) nosaka pabalstu un cita veida materiālās palīdzības apmēru un piešķiršanas kārtību izglītojamajiem tās
padotībā esošās izglītības iestādēs;
22) īsteno politiku pieaugušo izglītībā un nodrošina piešķirtā finansējuma sadali un uzraudzību pār finanšu
līdzekļu izlietojumu;
15
/
39
23) finansē no sava budžeta valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijām, valsts pamatizglītības, vispārējās vidējās
izglītības, profesionālās vidējās izglītības un arodizglītības standartiem atbilstošu mācību līdzekļu — papildu
literatūras, uzskates līdzekļu, didaktisko spēļu, digitālo mācību līdzekļu un resursu, izdales materiālu, mācību
tehnisko līdzekļu, mācību materiālu, iekārtu un aprīkojuma 
— 
iegādi tās padotībā esošām izglītības iestādēm;
23
1
) veicina iespēju izglītības iestādēm izmantot vienoto bibliotēku informācijas sistēmu;
24) organizē pedagogu profesionālās meistarības pilnveidi, koordinē un nodrošina metodisko darbu;
25) nosaka no pašvaldības budžeta līdzekļiem apmaksāto vietu skaitu augstskolās un koledžās;
26) nodrošina valsts pārbaudes darbu, tai skaitā centralizēto eksāmenu, organizēšanu Ministru kabineta
noteiktajā kārtībā;
27) atbalsta izglītojamo piedalīšanos mācību priekšmetu olimpiādēs, konkursos, skatēs, projektos un sporta
sacensībās;
28) ievēro citos normatīvajos aktos noteiktās pašvaldību funkcijas izglītības jomā.
(4) 
(Izslēgta ar 
13.11.2008
. likumu.)
(5) 
(Izslēgta ar 
13.11.2008
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
05.07.2001.
, 
20.09.2001.
, 
05.02.2004.
, 
13.11.2008.
, 
04.03.2010.
,
09.07.2013.
, 
18.06.2015.
 un 
03.12.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
11.12.2015.
)
18.pants. Republikas pilsētu un novadu pašvaldību funkciju nodrošināšana izglītības jomā
(1) Lai īstenotu savas funkcijas izglītības jomā, pašvaldība izveido vismaz vienu izglītības speciālista amatu vai
izglītības pārvaldes iestādi. Izglītības speciālistam un izglītības pārvaldes iestādes vadītājam ir nepieciešama
akadēmiskā izglītība vai otrā līmeņa profesionālā augstākā izglītība un vismaz triju gadu darba pieredze izglītības jomā
vai izglītības vadības darbā.
(2) Pašvaldības izglītības speciālistu darba samaksu un pašvaldības izglītības pārvaldes iestādi finansē no
attiecīgās pašvaldības budžeta.
(3) Novadu pašvaldības var apvienoties vienas vai vairāku funkciju īstenošanai izglītības jomā, savstarpēji vienojoties
par finansēšanas kārtību.
(
13.11.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.12.2008.
 Panta jaunā redakcija stājas spēkā 
01.07.2009.
 Sk.
Pārejas noteikumus.)
19.pants. Izglītības atbalsta iestāde
(1) Izglītības atbalsta iestāde ir valsts, pašvaldību, kā arī citu juridisko un fizisko personu dibināta iestāde, kuras
mērķis ir nodrošināt metodisko, zinātnisko, informatīvo un citāda veida intelektuālo atbalstu izglītojamajiem,
pedagogiem, izglītojamo vecākiem un izglītības iestādēm.
(2) Izglītības atbalstu var nodrošināt arī tādas juridiskās personas, kuru nolikumā (statūtos) izglītības atbalsta
nodrošināšana paredzēta kā viens no darbības veidiem.
20.pants. Izglītības kvalitātes valsts dienests
(1) Šā likuma, 
vispārējās izglītības likuma
, profesionālās izglītības likuma, 
Augstskolu likuma
 un citu ar izglītību
saistīto normatīvo aktu ievērošanu kontrolē Izglītības kvalitātes valsts dienests.
(2) Izglītības kvalitātes valsts dienests ir Izglītības un zinātnes ministrijas pārraudzībā esoša iestāde. Tās darbību
nosaka Ministru kabineta apstiprināts nolikums.
(3) Izglītības kvalitātes valsts dienests:
16
/
39
III nodaļa 
Izglītības iestādes
1) kontrolē izglītības procesa atbilstību šim likumam, citiem izglītību regulējošiem likumiem un normatīvajiem
aktiem;
2) analizē izglītības iestāžu darbību, izstrādā priekšlikumus normatīvo aktu grozījumiem un izglītības iestāžu
darba uzlabošanai;
3) ierosina darba devējam disciplināri sodīt izglītības iestādes vadītāju vai pedagogu vai lauzt ar viņu noslēgto
darba līgumu gadījumos, kad konstatēts likumu vai citu normatīvo aktu pārkāpums;
4) likumā noteiktajā kārtībā un gadījumos administratīvi sodīt personas;
5) uz laiku, kamēr izglītības iestādes dibinātājs nav izskatījis attiecīgo jautājumu un pieņēmis lēmumu, apturēt
amatpersonu rīkojumus un atstādināt amatpersonas no pienākumu pildīšanas gadījumos, kad ir apdraudēta
izglītojamo veselība vai dzīvība, kā arī citos likuma pārkāpumu gadījumos. Izglītības kvalitātes valsts dienesta
lēmuma par amatpersonas vai pedagoga atstādināšanu no pienākumu pildīšanas pārsūdzēšana neaptur tā
izpildi;
6) izsniedz sertifikātus pedagoga privātprakses uzsākšanai, kā arī pagarina tā termiņu vai anulē to Ministru
kabineta noteiktajā kārtībā.
(4) Izglītības kvalitātes valsts dienesta vadītājam un viņa pilnvarotām dienesta amatpersonām ir tiesības:
1) uzrādot dienesta apliecību, bez iepriekšējas paziņošanas apmeklēt jebkuras izglītības iestādes telpas un
citas telpas, kas saistītas ar izglītības procesa norisi;
2) pieprasīt rakstveida vai mutvārdu paskaidrojumu no jebkuras juridiskās vai fiziskās personas dienesta
kompetencē esošajos jautājumos;
3) pieprasīt un saņemt no juridiskajām un fiziskajām personām dienesta pienākumu pildīšanai nepieciešamo
informāciju un dokumentu kopijas dienesta kompetencē esošajos jautājumos;
4) veikt pārbaudi, pieaicinot, ja nepieciešams, tiesībaizsardzības iestāžu darbiniekus vai citus speciālistus,
fotografēt, izdarīt audioierakstus un videoierakstus dienesta kompetences ietvaros;
5) sastādīt pārbaudes aktu un uzdot novērst pārbaudes laikā konstatētos ar izglītību saistīto normatīvo aktu
pārkāpumus;
6) sastādīt protokolu par administratīvo pārkāpumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004.
, 
16.06.2009.
, 
05.05.2016.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2017.
)
21.pants. Sabiedrības līdzdalība izglītībā
(1) Sabiedrība piedalās izglītības organizēšanā un attīstībā, popularizējot visu veidu izglītību, veicot izglītošanu un
sekmējot izglītības kvalitātes uzlabošanu, veidojot izglītības programmas, aizsargājot izglītojamo un pedagogu tiesības
un intereses izglītības ieguves un darba procesā, veidojot izglītības un izglītības atbalsta iestādes, biedrības un
nodibinājumus.
(2) Valsts un pašvaldību izglītības pārvaldes iestādes nodrošina šā panta pirmajā daļā minēto uzdevumu veikšanai
nepieciešamo informāciju, konsultācijas un metodisko palīdzību.
(3) Lai nodrošinātu tai noteikto izglītības pārvaldes un izglītības atbalsta funkciju, attiecīgu uzdevumu veikšanu (tai
skaitā augstākās izglītības programmu un augstskolu un koledžu akreditācijas organizēšanu) Izglītības un zinātnes
ministrija var deleģēt privātpersonai vai publiskai personai, slēdzot deleģēšanas līgumu.
(4) Šā panta trešajā daļā minētie deleģēšanas līgumi var ietvert tiesības izdot administratīvos aktus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.03.2010.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
17
/
39
22.pants. Izglītības iestāžu darbības tiesiskais pamats
(1) Valsts, pašvaldību izglītības iestādes, valsts augstskolu vidējās izglītības iestādes un privātās izglītības
iestādes, izņemot komercsabiedrības un augstskolas, darbojas, pamatojoties uz šo likumu, citiem likumiem un
normatīvajiem aktiem, kā arī attiecīgās iestādes nolikumu, kuru apstiprina iestādes dibinātājs.
(2) Valsts, pašvaldību un privātās komercsabiedrības, izņemot augstskolas, izglītojošo darbību veic, pamatojoties
uz šo likumu, citiem likumiem un normatīvajiem aktiem, kā arī uz to dibinātāju apstiprinātu nolikumu par izglītojošo
darbību.
(3) Augstskolas darbojas, pamatojoties uz šo likumu, 
Augstskolu likumu
 un citiem normatīvajiem aktiem, kā arī uz
attiecīgās augstskolas satversmi. Augstskolu satversmes apstiprina 
Augstskolu likumā
 noteiktajā kārtībā.
(4) Koledžas darbojas, pamatojoties uz šo likumu, 
Augstskolu likumu
 un citiem normatīvajiem aktiem, kā arī uz
attiecīgās koledžas nolikumu. Koledžu nolikumus izdod 
Augstskolu likumā
 noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.03.2010.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
23.pants. Izglītības iestādes dibināšanas, reorganizācijas un likvidēšanas kārtība
(1) Valsts izglītības iestādes dibina, reorganizē un likvidē Ministru kabinets pēc izglītības un zinātnes ministra vai
citas nozares ministra priekšlikuma.
(2) Pašvaldību izglītības iestādes dibina, reorganizē un likvidē pašvaldības, saskaņojot ar Izglītības un zinātnes
ministriju vai attiecīgās nozares ministriju un Izglītības un zinātnes ministriju.
(2
1
) Valsts augstskolu vidējās izglītības iestādes dibina, reorganizē un likvidē valsts augstskolas (izņemot Latvijas
Nacionālo aizsardzības akadēmiju), saskaņojot ar Izglītības un zinātnes ministriju.
(3) Privātās izglītības iestādes dibina, reorganizē un likvidē juridiskās un fiziskās personas. Valsts un pašvaldības
var piedalīties privāto komercsabiedrību dibināšanā.
(4) Ārvalsts juridiskā persona var dibināt, reorganizēt un likvidēt izglītības iestādi saskaņā ar šo likumu un citiem
likumiem, kā arī starptautiskajiem līgumiem.
(5) Par izglītības iestādes likvidāciju vai reorganizāciju attiecīgās institūcijas un personas informējamas ne vēlāk kā
sešus mēnešus iepriekš.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.09.2001.
, 
04.03.2010.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
24.pants. Izglītības iestāžu reģistrs un reģistrācijai nepieciešamie dokumenti
(1) Ikviena izglītības iestāde mēneša laikā no tās dibināšanas dienas iesniedz iesniegumu par izglītības iestādes
reģistrāciju Izglītības iestāžu reģistrā. Izglītības iestāžu reģistrs ir Valsts izglītības informācijas sistēmas sastāvdaļa,
un to kārto Ministru kabineta noteikta institūcija. Augstskolas reģistrējamas Izglītības iestāžu reģistrā 
Augstskolu
likumā
 noteiktajā kārtībā.
(2) Izglītības iestāžu reģistrā iekļaujamas šādas ziņas:
1) izglītības iestādes nosaukums, tās juridiskā adrese, izglītības programmas īstenošanas vietas adrese;
2) izglītības iestādes dibinātājs, izglītības iestādes juridiskais statuss;
3) datums, kad pieņemts lēmums par izglītības iestādes dibināšanu vai izglītojošās darbības uzsākšanu,
izglītības pakāpe un izglītības veids, kurā tiek īstenota izglītības programma;
4) izglītības iestādes vadītājs;
5) izglītības iestādes telpu platība, tehniskais aprīkojums, to atbilstība būvniecības, drošības, higiēnas
prasībām;
18
/
39
6) izglītības iestādes finansējuma avoti un kārtība;
7) izglītības iestādes reģistrācijas datums;
8) ziņas par izglītības iestādes reorganizāciju, darbības izbeigšanu (likvidāciju), izslēgšanu no Izglītības iestāžu
reģistra;
9) izglītības iestādes darbību reglamentējošā normatīvā akta (nolikuma) apstiprināšanas datums;
10) citas ziņas, ja to tieši paredz likums.
(3) Izglītības iestādes reģistrāciju nodrošina iestādes dibinātājs. Iesniegumu par izglītības iestādes reģistrāciju
iesniedz dibinātāja pilnvarota persona. Iesniegumam par izglītības iestādes reģistrāciju pievienojams izglītības iestādes
dibinātāja apstiprināts izglītības iestādes darbības nolikums un dokumenti, kas apliecina Izglītības iestāžu reģistrā
norādāmo informāciju. Iesniegumam par koledžas reģistrāciju papildus pievienojami dokumenti, kas apliecina koledžas
resursu (piemēram, finanšu resursi, materiāltehniskā un informatīvā bāze, akadēmiskais personāls) atbilstību Ministru
kabineta noteiktajiem kritērijiem koledžas darbības uzsākšanai.
(4) Mēneša laikā no šā panta trešajā daļā minēto dokumentu iesniegšanas dienas izglītības iestāde tiek iekļauta
Izglītības iestāžu reģistrā un tai izsniedz reģistrācijas apliecību.
(5) Lēmums par izglītības iestādes reorganizāciju vai likvidāciju 10 dienu laikā paziņojams Izglītības iestāžu
reģistram.
(6) Izglītības iestāžu reģistrā iekļautās ziņas ikvienam ir pieejamas bez maksas.
(
05.05.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.06.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
49. punktu
)
25.pants. Izglītības iestādes darbības uzsākšana
(1) Izglītības iestāde ir tiesīga normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā uzsākt izglītības programmu īstenošanu ar
dienu, kad tā reģistrēta Izglītības iestāžu reģistrā. Izglītības iestādes reģistrācijas dienu uzskata arī par administratīvā
akta paziņošanas dienu.
(2) Izglītības iestāde, kura īsteno šajā likumā noteiktu licencējamu izglītības programmu, ir tiesīga uzņemt
izglītojamos tikai pēc attiecīgas licences saņemšanas izglītības programmas īstenošanai. Šis noteikums neattiecas
uz šā likuma 
47.panta
 otrajā daļā minētajām izglītības iestādēm.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
 un 
04.03.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
26.pants. Izglītības iestādes nosaukums
(1) Izglītības iestādes nosaukumam un izglītības iestādes struktūrvienības nosaukumam jāatbilst šajā likumā
noteikto izglītības pakāpju un veidu nosaukumiem.
(2) Izglītības iestādes nosaukumam skaidri un noteikti jāatšķiras no citiem Izglītības iestāžu reģistrā jau
reģistrētiem izglītības iestāžu nosaukumiem.
(3) Izglītības iestādes nosaukums ir valsts valodā.
(4) Izglītības iestāde saskaņā ar tās vēsturiskajām tradīcijām ir tiesīga izmantot ar izglītības un zinātnes ministra
atļauju citu nosaukumu, kas nav pretrunā ar šo likumu un citiem normatīvajiem aktiem.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
27.pants. Izglītības iestāžu akreditācija
(1) Izglītības iestādes, izņemot tās, kuras īsteno tikai interešu izglītības programmas, tiek akreditētas Ministru
kabineta noteiktajā kārtībā. Izglītības iestādes, kuras īsteno pamata un vidējās pakāpes izglītības programmas, tiek
akreditētas uz sešiem gadiem Ministru kabineta noteiktajā kārtībā. Akreditācija veicama piecu gadu laikā no izglītības
iestādes darbības uzsākšanas dienas.
19
/
39
(2) Ja izglītības iestādes darbībā konstatēti būtiski normatīvo aktu pārkāpumi, institūcija, kas pieņem lēmumu par
izglītības iestādes akreditāciju, pamatojoties uz izglītības iestādes dibinātāja vai Izglītības un zinātnes ministrijas
ierosinājumu, var pieņemt lēmumu par izglītības iestādes ārkārtas akreditāciju.
(3) Šā panta otrā daļa neattiecas uz augstskolām un koledžām.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
28.pants. Izglītības iestādes patstāvība
Izglītības iestāde ir patstāvīga izglītības programmu izstrādē un īstenošanā, darbinieku izraudzīšanā, finanšu,
saimnieciskajā un citā darbībā saskaņā ar šo likumu, citiem likumiem un normatīvajiem aktiem un izglītības iestādes
nolikumu vai satversmi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
29.pants. Izglītības iestādes dibinātāja kompetence
Izglītības iestādes dibinātājs nodrošina izglītības iestādes nepārtrauktai darbībai nepieciešamos finanšu un
materiālos līdzekļus, ievērojot Ministru kabineta noteikumus par izglītības iestāžu finansiālo un materiālo
nodrošinājumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
30.pants. Izglītības iestādes vadītājs
(1) Izglītības iestādes vadītājs atbild par izglītības iestādes darbību un tās rezultātiem, par šā likuma un citu
izglītības iestādes darbību reglamentējošo normatīvo aktu ievērošanu, kā arī par intelektuālo, finanšu un materiālo
līdzekļu racionālu izmantošanu.
(2) Izglītības iestādes vadītājs savu pilnvaru ietvaros patstāvīgi lemj par izglītības iestādes intelektuālo, finanšu un
materiālo līdzekļu izmantošanu un nosaka izglītības iestādes darbinieku darba samaksu, kas nav mazāka par Ministru
kabineta noteikto darba samaksu.
(3) Izglītības iestādes vadītājam ir pienākums nodrošināt izglītības iestādes padomes izveidošanu un darbību.
Izglītības iestādes vadītājs vienu reizi mācību gadā sniedz padomei atskaiti par izglītības procesu un tā rezultātiem, kā
arī par izglītības iestādes darba organizācijas apstākļiem. Šie noteikumi neattiecas uz augstskolu.
(3
1
) Izglītības iestādes vadītājam ir pienākums nodrošināt izglītības iestādes piekļuvi bibliotekārajiem, informācijas
un karjeras attīstības atbalsta pakalpojumiem.
(4) Par izglītības iestādes vadītāju ir tiesīga strādāt persona, kurai ir nevainojama reputācija, kura ir lojāla Latvijas
Republikai un tās Satversmei, tostarp nepārkāpj diskriminācijas un atšķirīgas attieksmes pret personu aizliegumu,
kurai ir attiecīga izglītība un nepieciešamā profesionālā kvalifikācija. Par vispārējās pamatizglītības vai vispārējās
vidējās izglītības iestādes vadītāju ir tiesīga strādāt persona, kurai ir augstākā pedagoģiskā izglītība vai augstākā un
pedagoģiskā izglītība, kā arī persona ar augstāko izglītību, kura apgūst pedagoģisko izglītību.
(4
1
) Izglītības iestāžu (izņemot augstskolas un koledžas) vadītāju profesionālā darbība tiek novērtēta Ministru
kabineta noteiktajā kārtībā ne retāk kā reizi sešos gados. Lēmumu par izglītības iestādes vadītāja atbilstību
ieņemamam amatam pieņem, pamatojoties uz novērtēšanas rezultātiem. Ja izglītības iestādes vadītāja profesionālā
darbība novērtēta kā neapmierinoša, personai aizliegts ieņemt izglītības iestādes vadītāja amatu. Novērtēšanas
rezultātus var ņemt vērā, veicot izglītības iestādes vadītāja materiālo stimulēšanu.
(5) Izglītības iestāžu vadītāju amatu nosaukumi ir šādi:
1) vadītājs — pirmsskolas izglītības iestādēs;
2) direktors — pamatizglītības, vidējās izglītības iestādēs, koledžās, profesionālās ievirzes, interešu izglītības
iestādēs;
3) rektors — augstskolās.
20
/
39
(6) Ja Izglītības kvalitātes valsts dienests vai darba devējs konstatē izglītības iestādes vadītāja vai viņa rīcības
neatbilstību šā panta ceturtajā daļā vai šā likuma 
51.panta
 pirmās daļas 2.
1
 punktā noteiktajām prasībām, personai ir
aizliegts ieņemt izglītības iestādes vadītāja amatu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.05.2001.
, 
05.07.2001.
, 
20.09.2001.
, 
05.02.2004.
, 
16.06.2009.
, 
04.03.2010.
,
09.07.2013.
, 
18.06.2015.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
31.pants. Izglītības iestādes padome
(1) Izglītības iestādes padome ir pirmsskolas, pamatizglītības, vidējās izglītības vai profesionālās ievirzes izglītības
iestādes koleģiāla institūcija, kurā darbojas:
1) izglītojamo deleģēti pārstāvji, izņemot izglītojamos pirmsskolas izglītības programmās;
2) izglītojamo vecāku (personu, kas realizē aizgādību) deleģēti pārstāvji;
3) izglītības iestādes pedagogu un citu darbinieku deleģēti pārstāvji.
(2) Izglītības iestādes padomē vecāku (personu, kas realizē aizgādību) pārstāvji ir vairākumā. Šis noteikums
neattiecas uz vakara (maiņu) vidusskolas padomi. Vecāku (personu, kas realizē aizgādību) pārstāvjus ar balsu
vairākumu ievēlē izglītības iestādes vecāku sapulce. Izglītības iestādes darbinieku nevar deleģēt padomē kā vecāku
(personu, kas realizē aizgādību) pārstāvi. Izglītības iestādes padomes vadītāju ievēlē no vecāku (personu, kas realizē
aizgādību) pārstāvju vidus. Padomes sastāvā var iekļaut izglītības iestādes vadītāju un izglītības iestādes dibinātāja
pārstāvi.
(3) Izglītības iestādes padome:
1) sniedz priekšlikumus izglītības iestādes attīstībai;
2) piedalās izglītības procesa un tā rezultātu apspriešanā un sniedz priekšlikumus izglītības kvalitātes
uzlabošanai izglītības iestādē;
3) sniedz priekšlikumus jautājumos par izglītojamo un izglītības iestādes darbinieku tiesībām un pienākumiem;
4) sniedz izglītības iestādes vadītājam priekšlikumus par iestādes darba organizāciju, budžeta sadalījumu un
izglītības programmu īstenošanu;
5) ir tiesīga lemt par to, kādus šā likuma 
1.panta
 12.
4
 punkta "k" apakšpunktā minētos individuālos mācību
piederumus nodrošina izglītojamo vecāki (personas, kas realizē aizgādību);
5
1
) lemj par mācību un audzināšanas procesā izmantojamo metožu un informācijas, tajā skaitā mācību līdzekļu
un materiālu, atbilstību šā likuma mērķī ietvertajai izglītojamā tikumiskās attīstības nodrošināšanai, kā arī
tikumiskās audzināšanas vadlīnijām;
6) risina tās kompetencē esošus organizatoriskos, tai skaitā ar izglītības iestādes rīkotajiem pasākumiem
saistītus jautājumus;
7) veicina izglītības iestādes sadarbību ar sabiedrību;
8) informē par savu darbību un pieņemtajiem lēmumiem izglītības iestādes padomes darbu reglamentējošā
normatīvajā aktā noteiktajā kārtībā;
9) ir tiesīga veidot [vecāku (personu, kas realizē aizgādību), izglītojamo] interešu grupas un institūcijas, tajās
iesaistot attiecīgās izglītības iestādes izglītojamos un viņu vecākus (personas, kas realizē aizgādību);
10) veic citus izglītības iestādes padomes darbu reglamentējošā normatīvajā aktā un citos normatīvajos aktos
noteiktos pienākumus.
(4) Izglītības iestādes padome darbojas saskaņā ar izglītības iestādes padomes darbību reglamentējošu normatīvo
aktu, ko, saskaņojot ar izglītības iestādes vadītāju, izdod pati padome.
(
09.07.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
21
/
39
IV nodaļa 
Valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijas, valsts izglītības standarti un izglītības
programmas
(Nodaļas nosaukums 
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
32.pants. Valsts izglītības standarts
(1) Valsts izglītības standarts ir dokuments, kas atbilstoši izglītības pakāpei, izglītības veidam un mērķgrupai
nosaka:
1) izglītības programmu stratēģiskos mērķus un galvenos uzdevumus;
2) izglītības obligāto saturu;
3) izglītojamā iegūtās izglītības vērtēšanas pamatprincipus un kārtību.
(2) Valsts izglītības standarta ievērošana ir obligāta katrai juridiskajai un fiziskajai personai, kas izstrādā un īsteno
attiecīgo izglītības programmu.
(3) Valsts izglītības standartā ietver attiecīgā izglītības standarta prasībām atbilstošus izglītības programmu
paraugus, izņemot profesionālās izglītības programmu paraugus un akadēmiskās izglītības programmu paraugus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.03.2012.
 un 
09.07.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
07.08.2013.
)
33.pants. Izglītības programmas
(1) Izglītības programma ir izglītības iestādes vai citas šajā likumā noteiktas institūcijas izglītojošo darbību
reglamentējošs dokuments, ar kuru atbilstoši izglītības pakāpei, izglītības veidam, mērķgrupai un valsts izglītības
standartam vai valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijām tiek noteikti:
1) izglītības programmas mērķi, uzdevumi un plānotie rezultāti;
2) prasības izglītojamo iepriekš iegūtajai izglītībai (izņemot pirmsskolas izglītības programmas);
3) izglītības saturs kā vienots mācību priekšmetu vai kursu saturu kopums (izņemot pirmsskolas izglītības
programmas);
4) izglītības programmas īstenošanas plāns;
5) izglītības programmas īstenošanai nepieciešamā personāla, finanšu un materiālo līdzekļu izvērtējums
atbilstoši Ministru kabineta noteikumiem par izglītības programmu īstenošanas izmaksu minimumu uz vienu
izglītojamo.
(2) Izglītības programmas atbilstoši valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijām vai valsts izglītības standartiem un
normatīviem izstrādā izglītības iestāde, saskaņojot ar tās dibinātāju.
(3) Izglītības programma akreditējama Ministru kabineta noteiktajā kārtībā divu gadu laikā no tās īstenošanas
uzsākšanas dienas un ne retāk kā reizi sešos gados. Ja izglītības programmas īstenošanā konstatēti būtiski
normatīvo aktu pārkāpumi, institūcija, kas pieņem lēmumu par izglītības programmas akreditāciju, pamatojoties uz
izglītības iestādes dibinātāja vai Izglītības un zinātnes ministrijas ierosinājumu, var pieņemt lēmumu par izglītības
programmas ārkārtas akreditāciju.
(4) Šā panta trešā daļa neattiecas uz augstskolām un koledžām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
05.07.2001.
, 
05.02.2004.
, 
01.12.2009.
, 
09.07.2013.
 un 
23.11.2016
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
34.pants. Mācību priekšmetu vai kursu programmas
22
/
39
V nodaļa 
Izglītības programmu veidi un to īstenošana
(1) Mācību priekšmetu vai kursu programmas ir tiesības izstrādāt vai izraudzīties šīs programmas īstenojošiem
pedagogiem atbilstoši izglītības programmai.
(2) Mācību priekšmetu vai kursu programmu apstiprina izglītības iestādes vadītājs.
35.pants. Iegūtās izglītības vērtēšana
(1) Iegūtās izglītības vērtēšanas pamatprincipi noteikti valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijās, pamatkritēriji un
kārtība noteikta valsts izglītības standartos.
(2) Akreditētām izglītības programmām atbilstošas izglītības ieguve izglītības iestādē noslēdzas ar valsts
pārbaudījumiem.
(3) Profesionālās kvalifikācijas ieguves kārtību nosaka Profesionālās izglītības likums un 
Augstskolu likums
.
(4) Iegūtās akadēmiskās izglītības vērtēšana notiek saskaņā ar 
Augstskolu likumu
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
 un 
04.03.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
36.pants. Izglītības programmu īstenošana
(1) Izglītības programmas tiek īstenotas izglītības iestādē, biedrībā, nodibinājumā, amatu meistaru darbnīcā, studijā
vai Nacionālo bruņoto spēku vienībā, kuras uzdevumos ietilpst pieaugušo izglītības programmu īstenošana. Izglītības
programmas īstenošana uzsākama viena gada laikā no licences saņemšanas dienas.
(2) Izglītības iestāde ir tiesīga īstenot vairākas izglītības programmas.
(3) Izglītības programmas tiek īstenotas personas dzīvībai un veselībai drošos apstākļos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
09.07.2013.
 un 
05.05.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2016.
)
37.pants. Izglītības programmu īstenošana laikā
(1) Izglītības programmām ir noteikts īstenošanas ilgums.
(2) Izglītības darba laika vienības ir mācību vai studiju gads, semestris, mācību nedēļa, mācību diena un mācību
nodarbība (akadēmiskā stunda).
38.pants. Izglītības programmu veidi
(1) Ir šādi izglītības programmu veidi:
1) vispārējās izglītības programmas;
2) profesionālās izglītības programmas;
3) akadēmiskās izglītības programmas;
4) tālākizglītības programmas;
5) interešu izglītības programmas.
(2) Izglītības programmu īpašie veidi ir:
1) mazākumtautību izglītības programmas;
23
/
39
2) speciālās izglītības programmas;
3) sociālās korekcijas izglītības programmas;
4) pieaugušo izglītības programmas;
5) profesionālās ievirzes izglītības programmas.
(3) Detalizētu izglītības programmu iedalījumu nosaka Izglītības un zinātnes ministrijas apstiprināts Izglītības
programmu klasifikators.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.07.2001
. likumu, kas stājas spēkā 
01.09.2001.
)
39.pants. Izglītības programmu reģistrs
(1) Dati par visām licencētajām un akreditētajām izglītības programmām viena mēneša laikā pēc licences
saņemšanas vai programmas akreditācijas ierakstāmi Izglītības programmu reģistrā, kas ir Valsts izglītības
informācijas sistēmas sastāvdaļa.
(2) Izglītības programmu reģistrs ir pieejams ikvienam bez maksas (arī internetā). Licencēto un akreditēto izglītības
programmu saraksts tiek publicēts reizi gadā ne vēlāk kā līdz 1.martam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.03.2010.
 un 
15.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
18.04.2012.
)
40.pants. Vispārējās izglītības programmas
(1) Vispārējās izglītības programmas nodrošina izglītojamā vispārēju garīgo un fizisko spēju attīstību, sagatavo viņu
izglītības turpināšanai, darbam un dzīvei sabiedrībā.
(2) Vispārējās izglītības programmu īstenošanas kārtību nosaka 
vispārējās izglītības likums
. Vispārējās izglītības
programmas un īpašo veidu programmas īstenošanai jāsaņem attiecīga licence.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
 un 
15.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
18.04.2012.
)
41.pants. Mazākumtautību izglītības programmas
(1) Mazākumtautību izglītības programmas izstrādā izglītības iestāde, izvēloties kādu no valsts pirmsskolas
izglītības vadlīnijās vai attiecīgajā valsts izglītības standartā ietvertajiem izglītības programmu paraugiem.
(2) Mazākumtautību izglītības programmās papildus iekļauj attiecīgās etniskās kultūras apguvei un
mazākumtautību integrācijai Latvijā nepieciešamo saturu.
(3) 
(Izslēgta ar 
15.03.2012
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
, 
04.03.2010.
 un 
15.03.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
18.04.2012.
)
42.pants. Speciālās izglītības programmas
(1) Persona ar speciālām vajadzībām var iegūt speciālo izglītību izglītības iestādē, ja tai šajā iestādē ir nodrošinātas
iespējas iegūt veselības stāvoklim un attīstības traucējuma raksturam atbilstošu izglītību.
(2) Speciālās izglītības programmas īsteno, ņemot vērā izglītojamā veselības stāvokli.
(3) Speciālo izglītības programmu īstenošanas kārtību nosaka 
vispārējās izglītības likums
, profesionālās izglītības
likums un citi likumi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.07.2001
. likumu, kas stājas spēkā 
01.09.2001.
)
43.pants. Sociālās korekcijas izglītības programmas
(1) Sociālās korekcijas izglītības programmas apgūst personas ar sociālās uzvedības novirzēm.
24
/
39
(2) Sociālās korekcijas izglītības programmas īsteno sociālās korekcijas izglītības iestādēs vai sociālās korekcijas
klasēs vispārējās izglītības iestādēs.
44.pants. Profesionālās izglītības programmas
(1) Profesionālās izglītības programmas nodrošina izglītojamā garīgo un fizisko spēju attīstību, praktisku un
teorētisku sagatavošanos profesionālai darbībai noteiktā profesijā un dzīvei sabiedrībā.
(2) Profesionālās izglītības programmu īstenošanas kārtību nosaka Profesionālās izglītības likums un 
Augstskolu
likums
. Profesionālās izglītības programmas īstenošanai jāsaņem attiecīga licence.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000
. likumu, kas stājas spēkā 
06.06.2000.
)
45.pants. Akadēmiskās izglītības programmas
(1) Akadēmiskās izglītības jeb studiju programmas īsteno augstskolas.
(2) Akadēmiskās izglītības programmu īstenošanas kārtību nosaka 
Augstskolu likums
. Akadēmiskās izglītības
programmas īstenošanai jāsaņem attiecīga licence.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000
. likumu, kas stājas spēkā 
06.06.2000.
)
46.pants. Pieaugušo izglītības programmas
(1) Pieaugušo izglītībā var piedāvāt formālās un neformālās izglītības programmas.
(2) Pieaugušo formālās izglītības programmu īstenošanas kārtību nosaka šis likums, Profesionālās izglītības
likums, 
Augstskolu likums
 un citi normatīvie akti.
(3) Pieaugušo neformālās izglītības programmas nosaka šīs izglītības saturu un to atbilstību valsts un darba devēju,
kā arī personības izaugsmes interesēm, un šīs programmas pieaugušajiem ir tiesības apgūt visa mūža garumā
neatkarīgi no iepriekš iegūtās izglītības.
(4) 
(Izslēgta ar 
04.03.2010
. likumu)
(5) Izglītības iestādes, kā arī Nacionālo bruņoto spēku vienības, kuru uzdevumos ietilpst pieaugušo izglītības
programmu īstenošana, ir tiesīgas īstenot pieaugušo neformālās izglītības programmas bez licences saņemšanas, bet
citas juridiskās un fiziskās personas, kuras nav reģistrētas Izglītības iestāžu reģistrā, — pēc licences saņemšanas
pašvaldībā.
(6) Pieaugušo izglītību var finansēt no:
1) valsts un pašvaldību budžeta;
2) darba devēju līdzekļiem;
3) izglītojamo līdzekļiem;
4) ziedojumiem un dāvinājumiem;
5) citiem līdzekļiem.
(
05.07.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.03.2010.
 un 
09.07.2013
. likumu, kas stājas spēkā
07.08.2013.
)
47.pants. Interešu izglītības programmas
(1) Interešu izglītība ir brīvprātīga, tās uzsākšanai nav nepieciešama noteiktai izglītības pakāpei atbilstoša izglītība.
(2) Izglītības iestādes ir tiesīgas īstenot interešu izglītības programmas bez licences saņemšanas.
25
/
39
VI nodaļa 
Pedagogi un izglītojamie
(3) Interešu izglītības programmas ir tiesīgas īstenot arī citas juridiskās un fiziskās personas, kuras nav reģistrētas
Izglītības iestāžu reģistrā, pēc attiecīgas licences saņemšanas pašvaldībā.
(4) 
(Izslēgta ar 
11.05.2000
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
 un 
04.03.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
47.
1
 pants. Profesionālās ievirzes izglītības programmas
(1) Profesionālās ievirzes izglītība ir brīvprātīga. Profesionālās ievirzes izglītības programmas izstrādā izglītības
iestāde.
(2) Profesionālās ievirzes izglītības programmas īstenošanas kārtību nosaka Profesionālās izglītības likums.
Profesionālās ievirzes izglītības programmas īstenošanai jāsaņem attiecīga licence.
(
05.07.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.09.2001.
 un 
04.03.2010
. likumu, kas stājas spēkā
26.03.2010.
)
48.pants. Tiesības strādāt par pedagogu
(1) Strādāt par pedagogu ir tiesības personai, kurai ir pedagoģiskā izglītība vai kura apgūst pedagoģisko izglītību,
kas atbilst Ministru kabineta noteiktajām profesionālās kvalifikācijas prasībām. Šīs prasības neattiecas uz pieaugušo
neformālo izglītību.
(2) Pedagoga privātprakses uzsākšanai ir jāsaņem sertifikāts Izglītības kvalitātes valsts dienestā.
(3) Visi izglītības iestādēs un privātpraksē strādājošie pedagogi tiek reģistrēti Pedagogu reģistrā. Pedagogu reģistrs
ir Valsts izglītības informācijas sistēmas sastāvdaļa.
(4) Augstskolu un koledžu pedagogu izglītības un kvalifikācijas prasības nosaka 
Augstskolu likums
.
(5) Strādāt par pedagogu ir tiesības personai, kas ir lojāla Latvijas Republikai un tās Satversmei, tostarp nepārkāpj
diskriminācijas un atšķirīgas attieksmes pret personu aizliegumu.
(6) Aizliegts ieņemt pedagoga amatu, ja Izglītības kvalitātes valsts dienests normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā
konstatējis pedagoga vai viņa rīcības neatbilstību šā likuma 
30.panta
 ceturtajā daļā, šā panta pirmajā un piektajā daļā
vai 
51.panta
 pirmās daļas 2.
1
 punktā noteiktajām prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
16.06.2009.
, 
04.03.2010.
, 
15.03.2012.
, 
18.06.2015.
 un 
23.11.2016
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
49.pants. Pedagogu izglītības un profesionālās kvalifikācijas ieguve un profesionālās kompetences
pilnveide
(1) Pedagoga darbam nepieciešamo izglītību iegūst izglītības iestādēs, kuras īsteno attiecīgas akreditētas
profesionālās un akadēmiskās studiju programmas.
(2) Pedagoga profesionālo kvalifikāciju apliecina diploms par augstāko pedagoģisko izglītību vai attiecīgs sertifikāts.
(3) Pedagogu profesionālās kompetences pilnveide notiek pašizglītības formā un iestādēs, kas īsteno attiecīgas
tālākizglītības programmas.
(4) 
(Izslēgta ar 
11.05.2000
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
 un 
09.07.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
07.08.2013.
)
49.
1
 pants. Pedagogu profesionālās darbības kvalitātes novērtēšana
26
/
39
(1) Pedagogam, kura pedagoģiskā darba stāžs ir ne mazāks par vienu gadu un kurš piedalās vispārējās izglītības
programmu, tai skaitā vispārējās izglītības programmu pirmsskolas izglītības pakāpē, profesionālās izglītības
programmu pamatizglītības vai vidējās izglītības pakāpē, profesionālās ievirzes izglītības vai interešu izglītības
programmu īstenošanā, ir tiesības ne retāk kā reizi piecos gados saņemt pedagoga profesionālās darbības kvalitātes
novērtējumu.
(2) Pamatojoties uz pedagoga profesionālās darbības kvalitātes novērtējumu, pedagogam tiek piešķirta viena no
trim pedagoga profesionālās darbības kvalitātes pakāpēm. Tās piešķir:
1) pedagoga profesionālās darbības 1. kvalitātes pakāpi — izglītības iestāde, saskaņojot ar pašvaldību, kuras
administratīvajā teritorijā atrodas izglītības iestāde;
2) pedagoga profesionālās darbības 2. kvalitātes pakāpi — pašvaldība, kuras administratīvajā teritorijā atrodas
izglītības iestāde, saskaņojot ar Izglītības un zinātnes ministriju;
3) pedagoga profesionālās darbības 3. kvalitātes pakāpi — Izglītības un zinātnes ministrija.
(3) Lēmumu par pedagoga profesionālās darbības kvalitātes pakāpes piešķiršanu šā panta otrajā daļā minētās
institūcijas pieņem viena gada laikā no pedagoga iesnieguma saņemšanas dienas.
(4) Šā panta nosacījumi neattiecas uz pedagogiem, kuri piedalās augstākās izglītības programmu īstenošanā
koledžās un augstskolās.
(
09.07.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
50.pants. Ierobežojumi strādāt par pedagogu
Par pedagogu nedrīkst strādāt:
1) persona, kas sodīta par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu (neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai
noņemšanas), izņemot gadījumu, kad pēc sodāmības dzēšanas vai noņemšanas Ministru kabineta noteikta
institūcija, izvērtējusi, vai tas nekaitē izglītojamo interesēm, ir atļāvusi strādāt par pedagogu personai, kas bijusi
sodīta par tīšu kriminālpārkāpumu vai mazāk smagu noziegumu. Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā tiek
izvērtēts, vai atļauja šādai personai strādāt par pedagogu nekaitēs izglītojamo interesēm;
2) persona, kuras rīcībspēja ierobežota normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā;
3) valsts vai pašvaldību izglītības iestādēs, kā arī valsts augstskolu vidējās izglītības iestādēs — persona, kurai
nav Ministru kabineta noteiktajā kārtībā izsniegta dokumenta, kas apliecina valsts valodas prasmi augstākajā
pakāpē, izņemot augstskolu akadēmisko personālu — citu valstu pilsoņus un bezvalstniekus, kuri piedalās
noteiktu izglītības programmu īstenošanā uz starptautiska līguma pamata;
4) persona, kurai ar tiesas lēmumu atņemtas aizgādības tiesības;
5) persona, kas atbrīvota no pedagoga amata, ja tās rīcībā normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā konstatēta
neatbilstība šā likuma 
30.panta
 ceturtajā daļā, 
48.panta
 piektajā daļā vai 
51.panta
 pirmās daļas 2.
1
 punktā
noteiktajām prasībām un no darba tiesisko attiecību izbeigšanās dienas nav pagājis viens gads.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
04.03.2010.
, 
05.07.2012.
, 
18.06.2015.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2017.
)
51.pants. Pedagoga vispārīgie pienākumi
(1) Pedagoga vispārīgie pienākumi izglītošanas procesā ir šādi:
1) radoši un atbildīgi piedalīties attiecīgo izglītības programmu īstenošanā;
2) veidot izglītojamā atbildīgu attieksmi pret sevi, citiem, darbu, kultūru, dabu;
2
1
) audzināt krietnus, godprātīgus, atbildīgus cilvēkus — Latvijas patriotus, stiprināt piederību Latvijas
Republikai;
27
/
39
3) ievērot pedagoga profesionālās ētikas normas;
4) pilnveidot savu profesionālo kompetenci;
5) ievērot izglītojamā tiesības;
6) sadarboties ar izglītojamā ģimeni izglītības jautājumos;
7) piedalīties izglītības procesa pilnveidē un izglītības iestādes padomē;
8) veikt citus normatīvajos aktos noteiktos pienākumus.
(2) Izglītības iestāžu pedagogi ir atbildīgi par savu darbu, tā metodēm, paņēmieniem un rezultātiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
04.03.2010.
, 
15.03.2012.
, 
09.07.2013.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2017.
)
52.pants. Pedagoga tiesības
Pedagogam ir tiesības:
1) piedalīties izglītības iestādes padomē;
2) saņemt valsts garantētu apmaksātu ikgadējo astoņu nedēļu atvaļinājumu;
3) pamatojoties uz līgumu par mācību līdzekļu izstrādāšanu, saņemt apmaksātu līdz trijiem mēnešiem ilgu
radošā darba atvaļinājumu vai līdz sešiem mēnešiem ilgu bezalgas atvaļinājumu Ministru kabineta noteiktajā
kārtībā;
4 ) saglabājot pamatalgu izglītības iestādē, kurā pedagogs strādā pamatdarbā, 30 kalendārās dienas triju gadu
laikā izmantot savas izglītības un profesionālās meistarības pilnveidei;
5) saņemt un izmantot izglītības programmas īstenošanai nepieciešamo informatīvo un materiālo
nodrošinājumu;
6) saņemt sabiedrības atbalstu izglītības programmas īstenošanā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.05.2000.
, 
04.03.2010.
 un 
09.07.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
07.08.2013.
)
53.pants. Pedagoga darba samaksa
(1) Pedagoga darba samaksu nosaka atbilstoši viņa profesionālajai kvalifikācijai un darba slodzei. Nosakot darba
samaksu, var ņemt vērā arī pedagoga darba stāžu atbilstoši Ministru kabineta noteikumiem par pedagogu darba
samaksas kārtību un darba samaksas lielumu.
(1
1
) Pedagogam, kura profesionālās darbības kvalitāte novērtēta šā likuma 
49.
1
 pantā
 noteiktajā kārtībā, darba
samaksu nosaka atbilstoši gan šā panta pirmajā daļā minētajiem kritērijiem, gan arī piešķirtajai pedagoga
profesionālās darbības kvalitātes pakāpei.
(2) Pedagogam ar atbilstošu profesionālo kvalifikāciju darba samaksa par vienu slodzi nav zemāka par Ministru
kabineta apstiprināto pedagogu darba sa
maksas paaugstināšanas grafikā noteikto darba samaksu attiecīgajā
laikposmā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.11.1999.
, 
19.12.2006.
, 
09.07.2013.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2017.
)
54.pants. Izglītojamā pienākumi
Izglītojamā pienākumi ir šādi:
1) apgūt pamatizglītības programmu;
28
/
39
2) ievērot izglītības iestādes nolikumu vai satversmi un iekšējos normatīvos aktus, tajā skaitā iekšējās kārtības
noteikumus, un ar savu rīcību nediskreditēt izglītības iestādi;
3) ar cieņu izturēties pret Latvijas valsti, tās Satversmi, vēsturi, sabiedrību, valsts simboliem un latviešu valodu;
4) ievērot pedagogu, izglītojamo un citu personu tiesības un intereses;
5) nepieļaut emocionālu un fizisku vardarbību;
6) neapdraudēt savu un citu personu veselību, drošību un dzīvību;
7) būt pieklājīgam izglītības iestādē un ārpus tās;
8) atrasties izglītības iestādē iekšējiem normatīvajiem aktiem, tajā skaitā iekšējās kārtības noteikumiem,
atbilstošā apģērbā;
9) piedalīties izglītības iestādes vides uzkopšanā un sakārtošanā.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
55.pants. Izglītojamā tiesības
Izglītojamam ir tiesības:
1) uz valsts vai pašvaldības apmaksātu pirmsskolas izglītības, pamatizglītības un vidējās izglītības ieguvi;
2) mācību un audzināšanas procesā izteikt un aizstāvēt savas domas un uzskatus, neaizskarot citu personu
cieņu un godu;
3) iekšējos normatīvajos aktos, tajā skaitā iekšējās kārtības noteikumos, paredzētajā kārtībā mācību procesā
izmantot izglītības iestādes telpas, laboratorijas, iekārtas, aparatūru, kultūras, sporta un medicīnas objektus un
inventāru, mācību grāmatas, citu mācību procesam nepieciešamo literatūru, mācību līdzekļus un elektroniskos
mācību resursus, kā arī saņemt bibliotekāros, informācijas un karjeras attīstības atbalsta pakalpojumus;
4) saņemt stipendijas, kredītus, pabalstus, atlaides, kā arī dotācijas, izmantojot sabiedrisko transportu,
atbilstoši normatīvajos aktos noteiktajai kārtībai un cita veida materiālo palīdzību;
5) saņemt profilaktisko veselības aprūpi, izņemot normatīvajos aktos par veselības aprūpes organizēšanas un
finansēšanas kārtību paredzētajā profilaktisko apskašu programmā ietvertās profilaktiskās apskates, un pirmo
palīdzību izglītības iestādē un tās organizētajos pasākumos;
6) piedalīties mācību procesa pilnveidē un izglītības iestādes padomē;
7) uz mantas aizsardzību izglītības iestādē;
8) uz dzīvībai un veselībai drošiem apstākļiem izglītības iestādē un tās organizētajos pasākumos;
9) īstenot citas normatīvajos aktos noteiktās tiesības.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.07.2013.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā
16.07.2015.
)
56.pants. Bāreņa un bez vecāku gādības palikuša bērna tiesības izglītības jomā
(1) Bārenim un bez vecāku gādības palikušam bērnam ir tiesības izglītoties jebkurā valsts vai pašvaldību izglītības
iestādē.
(2) Bārenis un bez vecāku gādības palicis bērns izglītojas valsts valodā. Bārenis un bez vecāku gādības palicis
bērns turpina izglītību valsts valodā vai valodā, kurā tā ir uzsākta Latvijas valsts vai pašvaldības izglītības iestādē.
29
/
39
VII nodaļa 
Izglītības sistēmas finanšu un materiālie līdzekļi
(Nodaļas nosaukums ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
(3) Nepilngadīgi vienas ģimenes bāreņi un bez vecāku gādības palikušie bērni izglītojas vienā vispārējās
pamatizglītības iestādē un nav šķirami, izņemot gadījumus, kad kāds no viņiem tiek ievietots speciālās izglītības
iestādē, klasē vai sociālās korekcijas izglītības iestādē vai klasē.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004.
 un 
04.03.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
57.pants. Vecāku (personu, kas realizē aizgādību) tiesības bērna izglītošanas nodrošināšanā
Vecākiem (personām, kas realizē aizgādību) ir tiesības:
1) izvēlēties izglītības iestādi, kurā bērns iegūst izglītību;
2) piedalīties mācību procesa pilnveidē un izglītības iestādes padomē;
3) slēgt ar izglītības iestādi līgumu par bērna izglītošanu un aprūpi izglītības iestādē;
4) sniegt un saņemt informāciju par jautājumiem, kas saistīti ar bērna audzināšanu un mācībām;
5) ierosināt veikt pārbaudes izglītības iestādē;
6) īstenot citas normatīvajos aktos noteiktās tiesības bērna izglītošanas nodrošināšanā.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.07.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
07.08.2013.
)
58.pants. Vecāku (personu, kas realizē aizgādību) pienākumi
(1) Vecākiem (personām, kas realizē aizgādību) ir pienākums:
1) savu spēju un materiālo iespēju robežās nodrošināt ģimenē bērna izglītošanai, veselībai, attīstībai un sadzīvei
nepieciešamos apstākļus;
2) sadarboties ar izglītības iestādi, kurā mācās bērns, ar pedagogiem un citām mācību procesā iesaistītām
personām;
3) ievērot bērnu, pedagogu un citu personu likumiskās tiesības un intereses;
4) informēt izglītības iestādes vadītāju par bērna veselības stāvokli un citiem apstākļiem, ja tiem var būt nozīme
mācību procesā.
(2) Vecāki (personas, kas realizē aizgādību) ir atbildīgi par to, lai bērns iegūtu obligāto izglītību.
(3) Vecāku (personu, kas realizē aizgādību) pienākums ir savu materiālo iespēju robežās nodrošināt sava bērna
izglītošanai nepieciešamos šā likuma 
1.panta
 12.
4
 punkta "k" apakšpunktā minētos individuālos mācību piederumus.
(4) Šā likuma 
31.panta
 trešās daļas 5.punktā minētais izglītības iestādes padomes lēmums ir saistošs vecākiem
(personām, kas realizē aizgādību).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.03.2010.
 un 
09.07.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
07.08.2013.
)
59.pants. Izglītības sistēmas finansēšanas avoti
(1) Valsts izglītības iestādes finansē no valsts budžeta saskaņā ar gadskārtējo valsts budžeta likumu. Pašvaldību
izglītības iestādes finansē no pašvaldību budžetiem. Valsts augstskolu vidējās izglītības iestādes finansē no
augstskolu budžetiem. Valsts piedalās pašvaldību izglītības iestāžu un valsts augstskolu vidējās izglītības iestāžu
finansēšanā šajā likumā paredzētajos gadījumos. Lai veicinātu mazākumtautību etniskās kultūras apguvi, attīstību un
saglabāšanu un mazākumtautību integrāciju Latvijā, valsts var piedalīties to izglītības iestāžu nodarbināto pedagogu
darba samaksas papildu finansēšanā, kuri, pamatojoties uz Latvijas Republikas divpusējiem un daudzpusējiem
30
/
39
starptautiskajiem līgumiem, īsteno mazākumtautību izglītības programmas, kurās mazākumtautību izglītojamo skaits
nepārsniedz piecus procentus no kopējā izglītojamo skaita, kuri apgūst mazākumtautību izglītības programmas.
(2) Privātās izglītības iestādes finansē to dibinātāji. Valsts piedalās privāto izglītības iestāžu pedagogu darba
samaksas finansēšanā Ministru kabineta noteiktajā kārtībā, ja šajās izglītības iestādēs tiek īstenotas pirmsskolas
izglītības programmas bērniem no piecu gadu vecuma līdz pamatizglītības ieguves uzsākšanai, akreditētas
pamatizglītības, vispārējās vidējās izglītības programmas, arodizglītības un profesionālās vidējās izglītības
programmas. Valsts piedalās akreditētajās privātajās profesionālās ievirzes izglītības iestādēs īstenotajās
profesionālās ievirzes izglītības programmās nodarbināto pedagogu darba samaksas finansēšanā. Pašvaldības var
piedalīties privāto izglītības iestāžu pedagogu darba samaksas finansēšanā.
(2
1
) Privātajās izglītības iestādēs valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijām, pamatizglītības un vispārējās vidējās
izglītības valsts standartiem atbilstošas mācību literatūras, metodisko līdzekļu, papildu literatūras (uzziņu literatūras)
un digitālo mācību līdzekļu un resursu (elektronisko izdevumu) iegādi finansē no valsts budžeta līdzekļiem un valsts
budžeta mērķdotācijām.
(3) Speciālās izglītības iestādes, speciālās izglītības klases un grupas vispārējās izglītības iestādēs, kā arī
internātskolas finansē no valsts budžeta Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(4) Izglītības iestādes var saņemt papildu finanšu līdzekļus:
1) ziedojumu un dāvinājumu veidā;
2) sniedzot maksas pakalpojumus iestādes nolikumā vai satversmē noteiktajos gadījumos;
3) no citiem ieņēmumiem.
(5) Izglītības atbalsta iestādes finansē to dibinātāji.
(6) Valsts finansiāli atbalsta un pašvaldība tās noteiktajā kārtībā un atbilstoši tās noteiktajiem kritērijiem var
finansiāli atbalstīt pieaugušo izglītību, finansējot pieaugušo neformālās izglītības programmas, kā arī atbalstot darba
devējus darbinieku papildu izglītošanā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.11.1999.
, 
11.05.2000.
, 
05.02.2004
. likumu, Satversmes tiesas 
14.09.2005.
spriedumu, 
13.11.2008.
, 
01.12.2009.
, 
04.03.2010.
, 
15.12.2011.
, 
09.07.2013.
, 
18.06.2015.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2017.
 Grozījums otrajā daļā attiecībā uz privāto izglītības iestāžu arodizglītības un profesionālās
vidējās izglītības programmās nodarbināto pedagogu darba samaksas finansēšanu stājas spēkā 
01.01.2023.
 Sestā
daļa attiecībā uz valsts finansiālo atbalstu pieaugušo izglītībai stājas spēkā ne vēlāk kā 31.12.2022. Sk. Pārejas
noteikumu 
30. 
un 
44. punktu
)
60.pants. Izglītības iestāžu finansēšanas kārtība
(1) Izglītības iestāžu dibinātāji nodrošina šo iestāžu finansējumu, ievērojot:
1) Ministru kabineta noteikto izglītības programmu īstenošanas izmaksu minimumu uz vienu izglītojamo;
2) izglītības iestāžu uzturēšanas un saimnieciskos izdevumus, tai skaitā saimnieciskā personāla darba algas,
kā arī ar starptautisko sadarbību saistītos izdevumus;
3) izglītojamo uzturēšanas izdevumus izglītības iestādē.
(2) Atsevišķās administratīvajās teritorijās Ministru kabinets var noteikt atšķirīgas izglītības programmu īstenošanas
izmaksas uz vienu izglītojamo.
(3) Izglītības iestādē īstenojamo izglītības programmu izmaksas ietver izdevumus, kas nepieciešami izglītības
programmas īstenošanā iesaistīto pedagogu darba samaksai, izglītības iestādes nodrošināšanai ar mācību līdzekļiem,
tās saimnieciskajiem izdevumiem, kā arī citiem nepieciešamajiem izdevumiem. Pedagogu darba samaksa valsts vai
pašvaldības izglītības iestādēs, kā arī valsts augstskolu vidējās izglītības iestādēs, tajā skaitā bērnu no piecu gadu
vecuma izglītošanā nodarbināto pedagogu darba samaksa tiek nodrošināta no valsts budžeta līdzekļiem un valsts
budžeta mērķdotācijām. Pārējo pedagogu, kas īsteno pirmsskolas izglītības programmas pašvaldības izglītības
iestādēs, darba samaksa, ja citos likumos nav noteikts citādi, tiek nodrošināta no pašvaldības budžeta. Pašvaldības
var piedalīties valsts un pašvaldību izglītības iestāžu īstenoto izglītības programmu pedagogu darba samaksas
finansēšanā. Mācību līdzekļu sagatavošana un izdošana saskaņā ar valsts pirmsskolas izglītības vadlīnijām un valsts
31
/
39
izglītības standartiem tiek finansēta ikgadējā valsts budžetā piešķirto līdzekļu apmērā.
(3
1
) Valsts un pašvaldību izglītības iestādēs, kā arī valsts augstskolu vidējās izglītības iestādēs, valsts pirmsskolas
izglītības vadlīnijām, pamatizglītības un vispārējās vidējās izglītības valsts standartiem atbilstošas mācību literatūras,
metodisko līdzekļu, papildu literatūras (uzziņu literatūras) un digitālo mācību līdzekļu un resursu (elektronisko
izdevumu) iegādi finansē no valsts budžeta līdzekļiem un valsts budžeta mērķdotācijām.
(4) Ja izglītības iestāde īsteno vairākas izglītības programmas, finanšu līdzekļi tiek plānoti katrai izglītības
programmai atbilstoši tās īstenošanas izmaksām. Vienā izglītības iestādē var īstenot vairākas izglītības programmas,
un tās var finansēt no dažādiem avotiem — no valsts, pašvaldību, kā arī valsts augstskolu, kas ir atvasinātas publiskas
personas, kā arī citu juridisko un fizisko personu līdzekļiem.
(5) Valsts budžeta un pašvaldību budžetu asignējumi izglītības iestāžu darbībai plānojami saskaņā ar izglītības
iestāžu iesniegtajiem izdevumu tāmju projektiem (budžeta pieprasījumiem) un izlietojami saskaņā ar apstiprināto tāmi.
Izglītības iestāžu finansējums plānojams atbilstoši izglītojamo skaitam iestādē un izglītības programmu īstenošanas
izmaksu minimumam uz vienu izglītojamo.
(6) Izglītības iestāžu saimnieciskās darbības un to sniegto maksas pakalpojumu rezultātā gūtie ienākumi un citi
pašu ieņēmumi neietekmē valsts budžeta dotācijas no vispārējiem ieņēmumiem un pašvaldību budžetu gadskārtējo
asignējumu apmēru.
(7) Šā likuma 
59.panta
 ceturtajā daļā minētie finanšu līdzekļi ieskaitāmi attiecīgās izglītības iestādes attiecīgajā
budžeta kontā un izmantojami tikai:
1) izglītības iestādes attīstībai;
2) mācību līdzekļu iegādei;
3) iestādes aprīkojuma iegādei;
4) pedagogu un izglītojamo materiālajai stimulēšanai, un pedagogu, kas īsteno profesionālās pamatizglītības,
profesionālās vidējās izglītības vai profesionālās ievirzes izglītības programmas sportā, mūzikā un mākslā valsts
vai pašvaldību izglītības iestādēs, darba samaksai.
(8) Valsts un pašvaldības izglītības iestāžu sniegto maksas pakalpojumu rezultātā gūtie ienākumi un citi pašu
ieņēmumi izmantojami pedagogu un pārējā personāla atalgojumam un materiālajai stimulēšanai, valsts vai pašvaldības
izglītības iestādes attīstībai un uzturēšanas izdevumu segšanai. Maksas pakalpojumu un citu pašu ieņēmumu naudas
atlikumi saimnieciskā gada beigās paliek attiecīgās valsts vai pašvaldības izglītības iestādes rīcībā nākamajam
saimnieciskajam gadam, un tie nav novirzāmi citiem mērķiem.
(9) Augstskolu un koledžu finansēšanas kārtību nosaka 
Augstskolu likums
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.08.1999.
, 
11.05.2000.
, 
05.07.2001.
, 
05.02.2004.
, 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
,
04.03.2010.
, 
09.07.2013.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
 Grozījums trešajā daļā par valsts
augstskolu vidējās izglītības iestāžu pedagogu darba samaksu stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu
46.punktu
)
61.pants. Izglītības sistēmas atbalsts
Izglītības sistēmas atbalsta īstenošanai piešķirto valsts budžeta un pašvaldību budžetu līdzekļu, Latvijas un ārvalstu
juridisko vai fizisko personu dāvinājumu, ziedojumu un citu līdzekļu uzkrāšanu, pārvaldīšanu, uzraudzību un sadali
nodrošina likumā noteiktajā kārtībā.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
62.pants. Izglītības iestāžu un izglītības atbalsta iestāžu materiālie līdzekļi
(1) Izglītības iestāžu un izglītības atbalsta iestāžu materiālie līdzekļi ir to īpašumā, pārvaldīšanā vai lietošanā esošā
nekustamā un kustamā manta. Ja valsts izglītības iestāde, izņemot valsts augstskolas, izvietota valsts nekustamajā
īpašumā, šis īpašums reģistrējams zemesgrāmatā uz valsts vārda Izglītības un zinātnes ministrijas personā. Valsts
augstskolu pārvaldīšanā nodotais valsts īpašums reģistrējams uz valsts vārda attiecīgās augstskolas personā.
(2) Izglītības iestāžu manta tiek veidota atbilstoši tajās īstenojamo izglītības programmu prasībām un izmantota
32
/
39
Pārejas noteikumi
izglītības programmu īstenošanai un izglītības iestāžu uzturēšanai.
(3) Izglītības iestāžu un izglītības atbalsta iestāžu materiālos līdzekļus veido un attīsta, izmantojot iestāžu
dibinātāju piešķirtos līdzekļus un papildu finanšu avotus.
(4) Valsts un pašvaldību izglītības iestāžu pārvaldīšanā vai lietošanā esošās ēkas, to daļas un zeme izmantojama
izglītības procesa veikšanai un citiem šajā likumā minētajiem mērķiem. Izglītības iestāžu pārvaldīšanā vai lietošanā
esošo ēku, to daļu vai zemes nodošana lietošanā trešajām personām pieļaujama, ja tas neapdraud izglītojamo
veselību, dzīvību un drošību, nav pretrunā ar morāles un ētikas normām un netraucē izglītības procesu, kā arī citu šajā
likumā paredzēto darbību veikšanu. Ēku, to daļu vai zemes nodošana lietošanā trešajām personām pieļaujama,
noslēdzot rakstveida līgumu, kas reģistrējams Izglītības un zinātnes ministrijā, citas nozares ministrijā vai attiecīgajā
pašvaldībā.
(5) Līgumā, ko izglītības iestāde noslēgusi ar juridisko vai fizisko personu par izglītības iestādes pārvaldīšanā vai
lietošanā nodotās zemes, ēku vai atsevišķu to daļu lietošanu, ietverams noteikums, kas paredz, ka gadījumā, ja
lietojamais objekts nepieciešams izglītības iestādei izglītības procesa vai citu šajā likumā paredzēto darbību veikšanai,
vai ja šī lietošana apdraud izglītojamo veselību, dzīvību un drošību, vai ir pretrunā ar morāles un ētikas normām,
izglītības iestāde līgumu var lauzt, vienu mēnesi iepriekš brīdinot par to lietotāju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
1. Likums stājas spēkā 1999.gada 1.jūnijā.
2. Līdz ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē 
Latvijas Republikas Izglītības likums
 (Latvijas Republikas
Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1991, 31./32.nr.; Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 1995, 18.nr.; 1997, 3.nr.).
3. Līdz 1999.gada 1.septembrim izglītības un zinātnes ministrs nodrošina ar šo likumu saistīto normatīvo aktu
izstrādi un iesniedz tos Ministru kabinetam apstiprināšanai.
4. Šā likuma 
53.pants
 stājas spēkā 2004.gada 1.septembrī. Līdz 2004.gada 1.septembrim pedagogu darba
samaksu nosaka saskaņā ar Ministru kabineta 2000.gada 15.februāra noteikumiem nr.73 "
Pedagogu darba samaksas
noteikumi
".
(
05.02.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
5. Šā likuma 
48.panta
 pirmā daļa stājas spēkā:
1) 2004.gada 1.septembrī —
a) attiecībā uz pedagogiem ar augstāko izglītību, kuri 2000./2001.mācību gadā jau īstenoja vispārējās
izglītības programmas un turpina to darīt līdz šā noteikuma spēkā stāšanās brīdim,
b) attiecībā uz pedagogiem, kuriem ir valsts izglītības iestāžu izsniegti dokumenti par pedagoģisko vidējo
izglītību vai attiecīgajam mācību priekšmetam (mācību kursam) atbilstošu profesionālo vidējo izglītību un
papildu pedagoģisko izglītību un kuri 2000./2001.mācību gadā jau īstenoja pirmsskolas un pamatizglītības
programmas, kā arī turpina to darīt līdz šā noteikuma spēkā stāšanās brīdim, izņemot šo pārejas noteikumu
5.
1
 punktā
 minētos pedagogus;
2) 2002.gada 1.septembrī — attiecībā uz to pedagogu izglītību, kuri īsteno citas izglītības programmas.
Līdz šā noteikuma spēkā stāšanās brīdim prasības attiecībā uz izglītības programmas īstenojošo pedagogu
izglītību nosaka Izglītības un zinātnes ministrija.
(
10.05.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
5.
1
 Pedagogiem, kuru izglītība neatbilst šā likuma 
48.panta
 pirmās daļas prasībām, bet kuriem ir valsts izglītības
iestāžu izsniegti dokumenti par pedagoģisko vidējo izglītību vai attiecīgajam mācību priekšmetam (mācību kursam) 
33
/
39
atbilstošu profesionālo vidējo izglītību un papildu pedagoģisko izglītību un kuriem 2004.gada 1.septembrī līdz valsts
noteiktā pensijas vecuma sasniegšanai atlikuši pieci gadi vai mazāk, ir tiesības turpināt strādāt par pedagogu līdz tā
mācību gada beigām, kurā tiek sasniegts valsts noteiktais pensijas vecums.
(
05.02.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
6. Valsts vai pašvaldību izglītības iestādes, kas uzsākušas izglītības iestādes veidam un profilam atbilstošu
izglītības programmu īstenošanu līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai, var turpināt šo programmu īstenošanu, triju
gadu laikā saņemot licenci attiecīgās izglītības programmas īstenošanai.
7. Privātā izglītības iestāde, kas līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai ir saņēmusi licenci izglītības iestādes
atvēršanai, ir tiesīga turpināt attiecīgās izglītības programmas īstenošanu līdz licences termiņa beigām.
8. Līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai akreditēta izglītības iestāde, ja tai nav akreditētas izglītības programmas,
ir tiesīga līdz akreditācijas termiņa beigām izsniegt valsts atzītus izglītības dokumentus par izglītības programmām
atbilstošas izglītības ieguvi.
9. Šā likuma 
9.panta
 pirmā daļa un otrās daļas 2.punkts stājas spēkā pakāpeniski:
1) 1999.gada 1.septembrī — attiecībā uz augstākās izglītības iestādēm;
2) 1999.gada 1.septembrī — valsts un pašvaldību vispārējās izglītības iestādes ar citu mācībvalodu uzsāk
mazākumtautību izglītības programmu īstenošanu vai pāreju uz mācībām valsts valodā;
3) 2004.gada 1.septembrī — valsts un pašvaldību vispārējās vidējās izglītības iestādēs, kurās īsteno
mazākumtautību izglītības programmas, sākot ar desmito klasi, mācības notiek valsts valodā atbilstoši valsts
vispārējās vidējās izglītības standartam; valsts un pašvaldību profesionālās izglītības iestādēs, sākot ar pirmo
kursu, mācības notiek valsts valodā atbilstoši valsts arodizglītības standartam vai valsts profesionālās vidējās
izglītības standartam. Valsts vispārējās vidējās izglītības standarts, valsts arodizglītības standarts un valsts
profesionālās vidējās izglītības standarts noteic, ka mācību satura apguve valsts valodā tiek nodrošināta ne
mazāk kā trijās piektdaļās no kopējās mācību stundu slodzes mācību gadā, ieskaitot svešvalodas, un
nodrošina ar mazākumtautības valodu, identitāti un kultūru saistīta mācību satura apguvi mazākumtautības
valodā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.02.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
27.02.2004.
)
10. Gada laikā no šā likuma spēkā stāšanās dienas visas izglītības iestādes un citas iestādes, kas īsteno
izglītības programmas, iesniedz Izglītības un zinātnes ministrijai visus datus, kas nepieciešami ierakstīšanai Izglītības
programmu reģistrā, Izglītības iestāžu reģistrā un Pedagogu reģistrā, un saskaņo izglītības iestāžu nosaukumus ar
Izglītības programmu reģistra un Izglītības iestāžu reģistra klasifikāciju.
11. Ārpusskolas iestādes, kas nodibinātas pirms šā likuma spēkā stāšanās dienas, saglabā savu statusu, un to
darbība gada laikā tiek saskaņota ar 
47.panta
 noteikumiem, kas atbilst interešu izglītībai.
12. Izglītības iestādes, kas nodibinātas pirms šā likuma spēkā stāšanās dienas un turpina darboties, līdz
1999.gada 1.martam reģistrējamas Izglītības iestāžu reģistrā, ievērojot šā likuma 
24. 
un 
39.panta
 noteikumus.
13. Grozījumi likuma 
59.panta
 otrajā daļā par privāto izglītības iestāžu (kuras īsteno akreditētas pamatizglītības un
vispārējās vidējās izglītības programmas valsts valodā) finansēšanu atbilstoši Ministru kabineta noteiktajam izglītības
programmu īstenošanas izmaksu minimumam uz vienu izglītojamo stājas spēkā 2001.gada 1.septembrī.
(
11.05.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.06.2000.
)
14. Ministru kabinets līdz 2001.gada 31.decembrim izstrādā kārtību, kādā izglītojamajiem nodrošināma profilaktiskā
veselības aprūpe un pirmās palīdzības pieejamība izglītības iestādēs.
(
05.07.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.09.2001.
)
34
/
39
15. Grozījumi likuma 
4.pantā
 par piecgadīgo un sešgadīgo bērnu sagatavošanu pamatizglītības apguvei un 
60.panta
trešajā daļā par pedagogu darba samaksas nodrošinājumu no valsts budžeta līdzekļiem un valsts budžeta
mērķdotācijām valsts vai pašvaldību izglītības iestādēs piecgadīgo un sešgadīgo bērnu apmācībai stājas spēkā
2002.gada 1.septembrī.
(
05.07.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.09.2001.
)
16. Interešu izglītības programmas, kuras 2001.gada 1.septembrī jau īstenoja pašvaldību izglītības iestādēs
(mūzikas, mākslas skolās un sporta izglītības iestādēs), no 2002.gada 1.janvāra uzskatāmas par profesionālās
ievirzes izglītības programmām un saņem valsts budžeta mērķdotāciju pedagogu darba samaksai, sākot ar 2002.gada
1.janvāri. Šis noteikums neattiecas uz minēto izglītības iestāžu īstenotajām interešu izglītības programmām vispārējās
fiziskās sagatavošanas grupās un teātra interešu izglītības programmām.
(
20.09.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.10.2001.
)
17. Šā likuma 
47.
1
 panta
 otrās daļas noteikums par licences saņemšanu profesionālās ievirzes izglītības
programmas īstenošanai stājas spēkā 2002.gada 1.martā. Lai 2003.gadā turpinātu īstenot profesionālās ievirzes
izglītības programmas un saņemtu valsts budžeta mērķdotāciju pedagogu darba samaksai, licence profesionālās
ievirzes izglītības programmas īstenošanai jāsaņem līdz 2002.gada 1.septembrim.
(
20.09.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.10.2001.
)
18. Profesionālās ievirzes izglītības programmu paraugus izglītības un zinātnes ministrs apstiprina līdz 2002.gada
1.martam.
(
20.09.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.10.2001.
)
19. Akreditētās mūzikas un mākslas skolas, kas 2001.gada 1.septembrī jau īstenoja interešu izglītības
programmas, kuras no 2002.gada 1.janvāra uzskatāmas par profesionālās ievirzes izglītības programmām, atzīstamas
par akreditētām izglītības iestādēm līdz noteiktā akreditācijas termiņa beigām.
(
20.09.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.10.2001.
)
20. Grozījums likuma 
30.panta
 ceturtajā daļā par vienlaicīgu izglītības iestāžu akreditāciju un valsts vai pašvaldību
pamatizglītības vai vidējās izglītības iestādes vadītāju atestāciju stājas spēkā 2003.gada 1.septembrī.
(
20.09.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.10.2001.
)
21. Valsts un pašvaldību izglītības iestāžu izglītojamie, kas 2001.gada 1.septembrī uzsākuši mācības interešu
izglītības programmās, kuras no 2002.gada 1.janvāra uzskatāmas par profesionālās ievirzes izglītības programmām,
pēc šo programmu apguves saņem apliecību par profesionālās ievirzes izglītības ieguvi.
(
20.09.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.10.2001.
)
22. Grozījumi šā likuma 
1.panta
 9.punktā (par termina “izglītības pārvaldes iestāde” papildināšanu ar vārdu
“struktūrvienība”), 
17.panta
 trešajā daļā (par republikas pilsētas pašvaldības un novada pašvaldības funkciju
noteikšanu), kā arī 
18.panta
 jaunā redakcija (par pašvaldību funkciju nodrošināšanu izglītības jomā) stājas spēkā
2009.gada 1.jūlijā.
(
13.11.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.12.2008.
)
23. Saskaņā ar šo likumu valsts un pašvaldību institūcijās noteikto atlīdzību (darba samaksu, prēmijas, naudas
balvas, pabalstus u.c.) 2009.gadā nosaka atbilstoši likumam “Par valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un
darbinieku atlīdzību 2009.gadā”.
(
12.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
24. Ministru kabinets līdz 2010.gada 1.janvārim izdod šā likuma 
14.panta
 18.1 punktā noteiktās valsts pirmsskolas
izglītības vadlīnijas.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
25. 2011.gadā valsts un pašvaldību dibināto izglītības iestāžu pedagogiem nemaksā prēmijas, bet viņu materiālo
stimulēšanu veic un pabalstus izmaksā saskaņā ar 
Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku
35
/
39
atlīdzības likumu
.
(
16.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
26. Ministru kabinets noteikumus, kuri paredzēti šā likuma grozījumos, kas stājas spēkā 2010.gada 26.martā,
izdod līdz 2010.gada 31.augustam, bet noteikumus, kuri paredzēti šā likuma 
14.panta
 31. un 34.punktā, — ne vēlāk
kā līdz 2022.gada 31.decembrim.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.12.2014.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2017.
)
27. Līdz šā likuma pārejas noteikumu 
26.punktā
 paredzēto Ministru kabineta noteikumu izdošanai, bet ne vēlāk kā
līdz 2010.gada 31.augustam piemērojami šādi Ministru kabineta noteikumi, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu:
1) Ministru kabineta 2005.gada 18.oktobra noteikumi Nr.773 “
Profesionālās izglītības pedagogu izglītības
ieguves un profesionālās pilnveides kārtība
”;
2) Ministru kabineta 2007.gada 28.augusta noteikumi Nr.570 “
Vispārējās izglītības pedagogu un interešu
izglītības pedagogu profesionālās pilnveides kārtība
”;
3) Ministru kabineta 2008.gada 15.aprīļa noteikumi Nr.264 “
Noteikumi par valsts pārbaudījumu kārtību
akreditētās izglītības programmās
”.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
28. Grozījumi šā likuma 
14.panta
 26.punktā par kārtību, kādā valsts finansē profesionālās ievirzes izglītības
programmas, stājas spēkā 2012.gada 1.janvārī.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
29. Grozījumi šā likuma 
27.pantā
 par izglītības iestāžu, kuras īsteno pamata un vidējās pakāpes izglītības
programmas, akreditāciju uz sešiem gadiem stājas spēkā 2012.gada 1.janvārī.
(
04.03.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
30. Šā likuma 
59.panta
 sestā daļa attiecībā uz pašvaldību finansiālo atbalstu pieaugušo izglītībai stājas spēkā
2013.gada 1.janvārī, bet attiecībā uz valsts finansiālo atbalstu pieaugušo izglītībai — ne vēlāk kā 2022.gada
31.decembrī.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.12.2014.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2017.
)
31. 
2012.gadā valsts un pašvaldību dibināto izglītības iestāžu pedagogiem nemaksā prēmijas, bet pedagogus
materiāli stimulē un pabalstus viņiem izmaksā saskaņā ar 
Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku
atlīdzības likumu
.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
32. Pēc šā likuma 
14.panta
 18.punktā izdarīto grozījumu (par izglītības attīstības pamatnostādnēm turpmākajiem
septiņiem gadiem) spēkā stāšanās pirmās turpmākajiem septiņiem gadiem paredzētās izglītības attīstības
pamatnostādnes Ministru kabinets iesniedz Saeimai apstiprināšanai laikposmam no 2014.gada līdz 2020.gadam.
(
15.03.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.04.2012.
)
33. Ministru kabinets līdz 2012.gada 31.augustam izstrādā un iesniedz Saeimai nepieciešamos grozījumus 
Bērnu
tiesību aizsardzības likumā
, lai to saskaņotu ar šā likuma 
50.panta
 1.punktā izdarītajiem grozījumiem (attiecībā uz
aizliegumu strādāt par pedagogu personai, kas sodīta par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu).
(
05.07.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.10.2012.
)
34. 2013.gadā valsts un pašvaldību dibināto izglītības iestāžu pedagogiem atlaišanas pabalstu izmaksā saskaņā ar
Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzības likumu
.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
36
/
39
35. Pedagogiem, kuru profesionālās darbības kvalitāte ir novērtēta laika posmā no 2009.gada 1.septembra līdz
2014.gada 31.maijam, pamatojoties uz Eiropas Sociālā fonda projekta "Pedagogu konkurētspējas veicināšana
izglītības sistēmas optimizācijas apstākļos" ietvaros izstrādātiem kritērijiem un noteikto kārtību, piešķirtās pedagoga
profesionālās darbības kvalitātes pakāpes tiek pielīdzinātas pedagoga profesionālās darbības kvalitātes pakāpēm,
kuras saskaņā ar šā likuma 
14.panta
 37.punktu noteicis Ministru kabinets.
(
09.07.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.08.2013.
)
36. Ministru kabinets līdz 2013.gada 30.augustam izdod šā likuma 
14.panta
 12.
2
, 15. un 36.punktā minētos
noteikumus, bet līdz 2014.gada 31.maijam — šā likuma 
14.panta
 37.punktā minētos noteikumus.
(
09.07.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.12.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
37. Šā likuma 
59.panta
 2.
1
 daļa un 
60.panta
 3.
1
 daļa stājas spēkā 2013.gada 1.septembrī.
(
09.07.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.08.2013.
)
38. Grozījumi šā likuma 
11.
1
 panta
 pirmajā daļā, kas paredz Ministru kabinetam noteikt dokumentu ekspertīzes
ietvaros sniegto maksas pakalpojumu cenrādi, stājas spēkā 2015.gada 1.jūlijā.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
39. Personai, kura iesniegusi ekspertīzei Akadēmiskās informācijas centram ārvalstī izsniegtu izglītības dokumentu
vai ārvalstī iegūtu akadēmisko grādu apliecinošu dokumentu līdz 2015.gada 30.jūnijam, ekspertīzes ietvaros sniegtie
pakalpojumi ir bez maksas.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
40. Ministru kabinets līdz 2016.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
14.panta
 1.
1
 punktā minētos noteikumus.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
41. Pēc šā likuma 
14.panta
 18.punktā izdarīto grozījumu (par uzdevumu Ministru kabinetam noteikt izglītības
attīstības pamatnostādnes) spēkā stāšanās Ministru kabinets pirmās turpmākajiem septiņiem gadiem paredzētās
izglītības attīstības pamatnostādnes nosaka laikposmam no 2021.gada līdz 2027.gadam.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
42. Ministru kabinets līdz 2016.gada 30.jūnijam izdod šā likuma 
14.panta
 38.punktā minētos noteikumus.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
43. Grozījumi par šā likuma 
15.panta
 24.punkta un 
16.panta
 7.punkta izslēgšanu, kā arī par 
14.panta
 papildināšanu
ar 7.
1
 punktu par valsts izglītības iestāžu nolikumu apstiprināšanu stājas spēkā 2018.gada 1.septembrī. Valsts
izglītības iestāžu nolikumi, kurus līdz 2018.gada 31.augustam apstiprinājusi Izglītības un zinātnes ministrija vai cita
nozares ministrija, ir spēkā arī pēc šā termiņa, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu. Grozījumus šajos nolikumos
apstiprina Ministru kabinets. Ministru kabinetam iesniedzams izglītības iestādes nolikuma grozījumu teksts, kā arī
pilns nolikuma teksts jaunajā redakcijā.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.09.2018.
)
44. Grozījums šā likuma 
59.panta
 otrajā daļā attiecībā uz privāto izglītības iestāžu arodizglītības un profesionālās
vidējās izglītības programmās nodarbināto pedagogu darba samaksas finansēšanu stājas spēkā 2023.gada 1.janvārī.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
45. Ministru kabinets ne vēlāk kā līdz 2015.gada 31.oktobrim izdara grozījumus Ministru kabineta 2009.gada
22.decembra noteikumos Nr.1616 "Kārtība, kādā aprēķina un sadala valsts budžeta mērķdotāciju pašvaldību izglītības
iestādēm bērnu no piecu gadu vecuma izglītošanā nodarbināto pirmsskolas izglītības pedagogu darba samaksai un
pašvaldību vispārējās pamatizglītības un vispārējās vidējās izglītības iestāžu pedagogu darba samaksai", nosakot
37
/
39
kārtību, kādā aprēķina un sadala valsts budžeta mērķdotāciju valsts augstskolu vidējās izglītības iestāžu pedagogu
darba samaksai.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
46. Grozījumi šā likuma 
60.panta
 trešajā daļā par valsts augstskolu vidējās izglītības iestāžu pedagogu darba
samaksu stājas spēkā 2016.gada 1.janvārī.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
47. Ministru kabinets līdz 2016.gada 1.februārim izdod šā likuma 
14.panta
 36.punktā paredzētos noteikumus par
metodiku, pēc kuras pašvaldība nosaka vienam izglītojamajam nepieciešamās vidējās izmaksas pirmsskolas izglītības
programmā (no pusotra gada vecuma līdz pamatizglītības ieguves uzsākšanai) pašvaldības izglītības iestādēs, un
kārtību, kādā pašvaldība atbilstoši tās noteiktajām izmaksām sedz pirmsskolas izglītības programmas izmaksas
privātajai izglītības iestādei. Līdz Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai tiek piemēroti Ministru kabineta
2013.gada 17.decembra noteikumi Nr.1523 "
Kārtība, kādā pašvaldība atbilstoši tās noteiktajām vidējām izmaksām
sedz pirmsskolas izglītības programmas izmaksas privātajai izglītības iestādei
".
(
03.12.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.12.2015.
)
48. Sertifikāti pedagoga privātprakses uzsākšanai, kas izsniegti līdz 2016.gada 31.decembrim, ir spēkā līdz to
derīguma termiņa beigām.
(
05.05.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.06.2016.
)
49. 
24.panta
 otrās un trešās daļas noteikumi, kas stājas spēkā 2016.gada 1.jūnijā, attiecas uz Izglītības iestāžu
reģistrā jau iekļautajām izglītības iestādēm tad, ja tās, sākot ar 2016.gada 1.jūniju, izdara izmaiņas kādā no Izglītības
iestāžu reģistrā jau iekļautajām ziņām.
(
05.05.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.06.2016.
)
50. Uzturēšanas izdevumus pašvaldību internātskolās no 2017.gada 1.janvāra līdz 2017.gada 31.decembrim sedz
no valsts budžeta mērķdotācijas par internātskolas izglītojamiem, kuri ir bāreņi vai bez vecāku gādības palikuši bērni,
kā arī par izglītojamiem no trūcīgām un maznodrošinātām ģimenēm, ievērojot Ministru kabineta noteikumus, kas regulē
internātskolu finansēšanas kārtību.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
51. Uzturēšanas izdevumus pašvaldību speciālajās pirmsskolas izglītības iestādēs no 2017.gada 1.janvāra līdz
2017.gada 31.decembrim sedz no valsts budžeta finanšu līdzekļiem 30 procentu apmērā no pašvaldību speciālajām
pirmsskolas izglītības iestādēm piešķirtā valsts finansējuma 2016.gadā.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
52. Ministru kabinets ne vēlāk kā līdz 2017.gada 31.martam izdara grozījumus Ministru kabineta 2014.gada
17.jūnija noteikumos Nr.350 "
Pedagogu profesionālās darbības kvalitātes novērtēšanas kārtība
" atbilstoši grozījumiem
šā likuma 
49.
1
 panta
 otrajā daļā (par trīs pedagogu profesionālās darbības kvalitātes pakāpju noteikšanu). Lai
nodrošinātu pedagogu profesionālās darbības kvalitātes novērtēšanas sistēmas pilnveidi, līdz dienai, kad stāsies spēkā
minētie grozījumi Ministru kabineta noteikumos, bet ne ilgāk kā līdz 2017.gada 31.augustam pedagogu profesionālās
darbības kvalitātes pakāpes nepiešķir.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
53. Pedagoga profesionālās darbības kvalitātes pakāpi apliecinošs dokuments, kas izsniegts līdz 2016.gada
31.decembrim, ir spēkā līdz tajā norādītajam derīguma termiņam. Pedagoga profesionālās darbības 3., 4. un 5.
kvalitātes pakāpe, kas piešķirta atbilstoši tiesiskajam regulējumam, kāds bija spēkā līdz 2016.gada 31.decembrim,
tiek pielīdzināta attiecīgi pedagoga profesionālās darbības 1., 2. un 3. kvalitātes pakāpei atbilstoši šā likuma 
49.
1
panta
 otrajā daļā izdarītajiem grozījumiem, kas nosaka trīs pedagogu profesionālās darbības kvalitātes pakāpes.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
54. Ministru kabinets līdz 2017.gada 30.jūnijam izdara grozījumus Ministru kabineta 2016.gada 5.jūlija noteikumos
Nr.445 "
Pedagogu darba samaksas noteikumi
" atbilstoši grozījumiem šā likuma 
53.panta
 pirmajā daļā (par pedagoga
darba samaksas noteikšanu, ja tiek ņemts vērā pedagoga darba stāžs).
38
/
39
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
04.03.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.03.2010.
)
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1977.gada 25.jūlija direktīvas par migrējošo darba ņēmēju bērnu izglītību (77/486/EEK);
2) Padomes 2000.gada 29.jūnija direktīvas 
2000/43/EK
, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām
neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības;
3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.gada 23.septembra direktīvas 
2002/73/EK
, ar kuru groza Padomes direktīvu
76/207/EEK
 par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz
darba iespējām, profesionālo izglītību un paaugstināšanu amatā, kā arī darba nosacījumiem. Dokuments attiecas uz
EEZ;
4) Padomes 2003.gada 27.janvāra direktīvas 
2003/9/EK
, ar ko nosaka obligātos standartus patvēruma meklētāju
uzņemšanai;
5) Padomes 2004.gada 29.aprīļa direktīvas 
2004/83/EK
 par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu
valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība,
šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu;
6) Padomes 2004.gada 13.decembra direktīvas 
2004/114/EK
 par nosacījumiem attiecībā uz trešo valstu pilsoņu
uzņemšanu studiju, skolēnu apmaiņas, prakses vai stažēšanās, nesaņemot atalgojumu, vai brīvprātīga darba nolūkā;
7) Eiropas Parlamenta un Padomes 2006.gada 5.jūlija direktīvas 
2006/54/EK
 par tāda principa īstenošanu, kas paredz
vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta
versija);
8) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 16.decembra direktīvas 
2008/115/EK
 par kopīgiem standartiem un
procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi.
Likums Saeimā pieņemts 1998.gada 29.oktobrī.
Valsts prezidents G.Ulmanis
Rīgā 1998.gada 17.novembrī
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
39
/
39