Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 274/276
(989/991), 21.10.1997.,
"Ziņotājs", 22, 27.11.1997.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
01.10.1997.
Stājas spēkā: 
04.11.1997.
Attēlotā redakcija:
 10.05.2018. - 31.05.2018.
Grozījumi:
20.12.1999. likums / LV, 7 (1918), 10.01.2000. / Stājas spēkā 24.01.2000.
20.06.2000. likums / LV, 250/251 (2161/2162), 05.07.2000. / Stājas spēkā 19.07.2000.
17.07.2000. likums / LV, 263/265 (2174/2176), 19.07.2000. / Stājas spēkā 19.07.2000.
15.02.2001. likums / LV, 32 (2419), 27.02.2001. / Stājas spēkā 13.03.2001.
08.07.2003. likums / LV, 107 (2872), 23.07.2003. / Stājas spēkā 01.01.2004.
26.05.2005. likums / LV, 94 (3252), 15.06.2005. / Stājas spēkā 29.06.2005.
15.12.2005. likums / LV, 209 (3367), 29.12.2005. / Stājas spēkā 01.01.2006.
19.12.2006. likums / LV, 207 (3575), 29.12.2006. / Stājas spēkā 01.01.2007.
15.02.2007. likums / LV, 36 (3612), 01.03.2007. / Stājas spēkā 15.03.2007.
27.09.2007. likums / LV, 160 (3736), 04.10.2007. / Stājas spēkā 01.06.2008.
15.05.2008. likums / LV, 82 (3866), 28.05.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
14.11.2008. likums / LV, 187 (3971), 02.12.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
19.02.2009. likums / LV, 35 (4021), 04.03.2009. / Stājas spēkā 18.03.2009.
12.06.2009. likums / LV, 96 (4082), 19.06.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
13.05.2010. likums / LV, 86 (4278), 01.06.2010. / Stājas spēkā 15.06.2010.
09.09.2010. likums / LV, 151 (4343), 23.09.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
03.03.2011. likums / LV, 46 (4444), 23.03.2011. / Stājas spēkā 06.04.2011.
09.06.2011. likums / LV, 99 (4497), 29.06.2011. / Stājas spēkā 13.07.2011.
15.12.2011. likums / LV, 201 (4599), 22.12.2011. / Stājas spēkā 01.01.2012.
15.12.2011. likums / LV, 204 (4602), 29.12.2011. / Stājas spēkā 01.01.2012.
23.02.2012. likums / LV, 41 (4644), 13.03.2012. / Stājas spēkā 27.03.2012.
29.11.2012. likums / LV, 200 (4803), 20.12.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
Satversmes tiesas 28.03.2013. spriedums / LV, 63 (4869), 02.04.2013. / Stājas spēkā 02.04.2013.
21.11.2013. likums / LV, 243 (5049), 12.12.2013. / Stājas spēkā 26.12.2013.
Satversmes tiesas 24.04.2014. spriedums / LV, 82 (5142), 28.04.2014. / Stājas spēkā 28.04.2014.
04.09.2014. likums / LV, 186 (5246), 19.09.2014. / Stājas spēkā 20.09.2014.
30.10.2014. likums / LV, 228 (5288), 15.11.2014. / Stājas spēkā 29.11.2014.
10.12.2015. likums / LV, 251 (5569), 23.12.2015. / Stājas spēkā 01.01.2016.
23.11.2016. likums / LV, 241 (5813), 10.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
27.04.2017. likums / LV, 90 (5917), 10.05.2017. / Stājas spēkā 24.05.2017.
25.05.2017. likums / LV, 113 (5940), 07.06.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
09.11.2017. likums / LV, 231 (6058), 22.11.2017. / Stājas spēkā 06.12.2017.
12.04.2018. likums / LV, 84 (6170), 26.04.2018. / Stājas spēkā 10.05.2018.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Ceļu satiksmes likums
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1
/
42
1) 
ceļa īpašnieks
 — valsts, pašvaldība, fiziskā vai juridiskā persona, kurai attiecīgais ceļš pieder uz īpašuma
tiesību pamata;
2) 
ceļa pārvaldītājs 
— īpašnieks vai cita fiziskā vai juridiskā persona, kurai attiecīgais ceļš nodots
pārvaldījumā (pārziņā);
3)
 ceļš
 — jebkura satiksmei izbūvēta teritorija (autoceļš, iela, prospekts, šķērsiela un tamlīdzīgas teritorijas visā
platumā, ieskaitot brauktuvi, ietves, nomales, sadalošās joslas un saliņas). Ceļa kompleksā ietilpst ceļš,
mākslīgās būves (tilti, satiksmes pārvadi, tuneļi, caurtekas, ūdens novadīšanas ietaises, atbalsta sienas un
citas būves), ceļu inženierbūves (pasažieru sabiedrisko transportlīdzekļu pieturvietas un paviljoni, bremzēšanas
un paātrinājuma joslas, transportlīdzekļu stāvvietas, atpūtas laukumi, velosipēdu ceļi un ietves, ceļu sakaru un
apgaismojuma līnijas, elektrotransporta kontakttīkli un citas inženierbūves), satiksmes organizācijas tehniskie
līdzekļi (ceļa zīmes, luksofori, signālstabiņi, aizsargbarjeras, gājēju barjeras, vertikālie un horizontālie ceļa
apzīmējumi un citi tehniskie līdzekļi);
4) 
ceļu drošības audits
 — neatkarīga un sistemātiska projektu (arī būvprojektu) un ceļu tīkla pārbaudes
procedūra, kurā no satiksmes drošības viedokļa novērtē potenciālās bīstamās vietas, kur var veidoties
konfliktsituācijas, kā arī esošās bīstamās vietas un posmus un par kuras rezultātiem sastāda audita atzinumu;
5) 
ceļu satiksme
 — attiecības, kas rodas, pārvietojoties pa ceļiem ar transportlīdzekļiem vai bez tiem;
6) 
ceļu satiksmes dalībnieks
 — jebkura persona, kas atrodas uz ceļa vai tieši piedalās ceļu satiksmē;
7) 
ceļu satiksmes negadījums
 — ceļu satiksmē noticis nelaimes gadījums, kurā iesaistīts vismaz viens
transportlīdzeklis un kura rezultātā cilvēks gājis bojā, viņam nodarīti miesas bojājumi vai arī nodarīti zaudējumi
fiziskās vai juridiskās personas mantai vai videi, kā arī citā vietā, kur iespējama transportlīdzekļa braukšana,
noticis negadījums, kurā iesaistīts transportlīdzeklis;
8) 
Ceļu satiksmes noteikumi
 
— Ministru kabineta normatīvais akts, kas nosaka ceļu satiksmes kārtību un ir
saistošs visām fiziskajām un juridiskajām personām;
9) 
diennakts tumšais laiks 
— laiks no vakara krēslas iestāšanās līdz rīta krēslas izzušanai;
10) 
gājējs
 — persona, kas pārvietojas pa ceļu kājām vai ratiņkrēslā. Šis termins neattiecas uz personām, kas
veic darbus uz brauktuves, un uz satiksmes regulētājiem;
10
1
) 
inteliģentās transporta sistēmas
 — sistēmas, kurās informācijas un sakaru tehnoloģijas izmanto
autotransporta jomā (ietverot infrastruktūru, transportlīdzekļus un ceļu lietotājus), satiksmes un mobilitātes
pārvaldībā, kā arī lai nodrošinātu saskarni ar citiem transporta veidiem;
11) 
mehāniskais transportlīdzeklis
 — pašgājējs transportlīdzeklis, kas pārvietojas pa ceļu ar savu enerģiju
(tai skaitā traktortehnika un trolejbuss), izņemot sliežu transportlīdzekļus;
12) 
mopēds
 — divriteņu vai trīsriteņu mehāniskais transportlīdzeklis, kura motora darba tilpums nepārsniedz 50
kubikcentimetrus (dzirksteļaizdedzes tipa motoriem) vai kura maksimālā jauda nepārsniedz 4 kW
(elektromotoriem vai cita veida iekšdedzes tipa motoriem) un konstrukcijā paredzētais maksimālais ātrums
pārsniedz 25 kilometrus stundā, bet nepārsniedz 45 kilometrus stundā, kā arī četrriteņu mehāniskais
transportlīdzeklis, kura pašmasa nepārsniedz 350 kilogramus (neskaitot akumulatoru masu
elektrotransportlīdzekļiem), motora darba tilpums nepārsniedz 50 kubikcentimetrus (dzirksteļaizdedzes tipa
motoriem) vai kura maksimālā jauda nepārsniedz 4 kW (elektromotoriem vai cita veida iekšdedzes tipa
motoriem) un konstrukcijā paredzētais maksimālais ātrums nepārsniedz 45 kilometrus stundā;
13) 
motocikls
 — divriteņu mehāniskais transportlīdzeklis (ar blakusvāģi vai bez tā), kura motora darba tilpums
pārsniedz 50 kubikcentimetrus un konstrukcijā paredzētais maksimālais ātrums pārsniedz 45 kilometrus
stundā. Šis termins attiecas arī uz sniega motocikliem;
14) 
nepietiekama redzamība
 — tādi laikapstākļi (migla, lietus, sniegs un tamlīdzīgi apstākļi), kuru dēļ
redzamība uz ceļa ir tuvāka par 300 metriem, arī mijkrēslis;
15) 
operatīvais transportlīdzeklis
 — mehāniskais transportlīdzeklis, kuram noteiktā kārtībā piešķirts operatīvā
transportlīdzekļa statuss un kurš piedalās ceļu satiksmē ar iedegtu mirgojošu zilu vai zilu un sarkanu bākuguni
un ieslēgtu speciālu skaņas signālu;
2
/
42
15
1
) 
palīgmotors
 — motors, kas iebūvēts transportlīdzeklī vai uzstādīts uz tā, taču netiek izmantots
transportlīdzekļa piedziņā;
16) 
pasažieris 
— persona, kas atrodas transportlīdzeklī vai uz tā (izņemot transportlīdzekļa vadītāju), kā arī
persona, kas iekāpj transportlīdzeklī vai uzkāpj uz tā, izkāpj no transportlīdzekļa vai nokāpj no tā;
17) 
pašmasa
 — atbilstoši valsts standartam nokomplektēta transportlīdzekļa masa kopā ar vadītāju, bet bez
pasažieriem un kravas;
18) 
piekabe (puspiekabe) 
— transportlīdzeklis, kas paredzēts braukšanai savienojumā ar mehānisko
transportlīdzekli. Šis termins neattiecas uz motociklu blakusvāģiem;
19) 
pilna masa 
— izgatavotāja noteikta transportlīdzekļa maksimālā pieļaujamā masa kopā ar vadītāju,
pasažieriem un kravu. Vilcējam ar piekabi pilna masa ir vilcēja un piekabes pilnu masu summa, bet vilcējam ar
puspiekabi — vilcēja pašmasas, pasažieru masas un puspiekabes pilnas masas summa;
19
1
) 
specializētais tūristu transportlīdzeklis
 — mehāniskais transportlīdzeklis, kas savienojumā ar vienu vai
vairākām pasažieru pārvadāšanai paredzētām piekabēm brauc pa noteiktu maršrutu;
19
2
) 
speciālā traktortehnika
 — traktortehnika, kuru ražotājs nav paredzējis izmantošanai ceļu satiksmē;
19
3
) 
speciālā militārā tehnika
 — bruņutehnika, inženiertehnika un cita speciāla pašgājēja tehnika ar
iekšdedzes motoru, ja tā nav būvēta uz automobiļa bāzes un pēc konstrukcijas ir paredzēta izmantošanai
mācību kaujās un kaujas apstākļos;
19
4
) 
speciālais militārais transportlīdzeklis
 — mehāniskais transportlīdzeklis, kas būvēts uz automobiļa
bāzes, pēc konstrukcijas paredzēts izmantošanai mācību kaujas un kaujas apstākļos un reģistrēts
normatīvajos aktos par transportlīdzekļu reģistrāciju noteiktajā kārtībā;
20) 
starptautiskie autotransporta pārvadājumi 
— jebkuri pārvadājumi ar autotransporta līdzekļiem, šķērsojot
vismaz vienas valsts robežu;
21) 
traktortehnika 
— pašgājējs transportlīdzeklis uz riteņiem vai kāpurķēdēm, kurš pārvietojas ar savu
enerģiju, kuram ir vismaz divas asis, kura galvenā funkcija ir vilce, kurš ir īpaši izstrādāts, lai vilktu, stumtu,
pārvietotu vai darbinātu konkrētas ierīces, mašīnas vai piekabes, un kura izmantošana cilvēku vai kravu
pārvadāšanai pa ceļiem vai cilvēku vai kravu pārvadāšanai izmantojamu transportlīdzekļu vilkšanai pa ceļiem ir
tikai sekundāra funkcija;
22) 
tramvajs 
— transportlīdzeklis, kas paredzēts braukšanai pa sliedēm savienojumā ar ārēju elektroenerģijas
padeves avotu. Šis termins neattiecas uz elektrovilcieniem;
23) 
transportlīdzeklis 
— ierīce, kas pēc savas konstrukcijas paredzēta braukšanai pa ceļiem ar motora
palīdzību vai bez motora;
23
1
) 
transportlīdzekļa apkalpes loceklis
 — persona, kura vada transportlīdzekli vai atrodas tajā, lai veiktu
pasažieru vai kravas komercpārvadājumu vai paš
pārvadājumu tās fiziskās vai juridiskās personas uzdevumā,
kura to nodarbina;
23
2
) 
transportlīdzekļa atbilstības apliecinājums
 — dokuments, kas atbilstoši normatīvajiem aktiem par
riteņu transportlīdzekļu un to sastāvdaļu atbilstības novērtēšanu apliecina, ka mehāniskajam transportlīdzeklim
(izņemot bezceļu transportlīdzekli) vai tā piekabei (puspiekabei) veikta atbilstības novērtēšana;
24) 
transportlīdzekļa īpašnieks 
— fiziskā vai juridiskā persona, kurai pieder transportlīdzeklis. Par valsts vai
pašvaldības transportlīdzekļa īpašnieku šā likuma izpratnē uzskatāma tiešā vai pastarpinātā valsts pārvaldes
iestāde, uz kuras vārda transportlīdzeklis reģistrēts;
24
1
) 
transportlīdzekļa tehniskais stāvoklis
 — transportlīdzekļa (kopumā) un atsevišķu tā sistēmu, sastāvdaļu
un parametru tehniskais stāvoklis un ekspluatācijas īpašības, kā arī transportlīdzekļa nodrošinājums ar
normatīvajos aktos paredzēto transportlīdzekļa aprīkojumu;
25) 
transportlīdzekļa turētājs 
— fiziskā vai juridiskā persona, kura uz tiesiska pamata (mantas īres, nomas,
3
/
42
patapinājuma līgums u.c.) lieto transportlīdzekli. Par transportlīdzekļa turētāju nav uzskatāma persona, kas
transportlīdzekli lieto uz dienesta vai darba tiesisko attiecību pamata;
26) 
transportlīdzekļa uzskaites tehniskie dati 
— tehnisko datu kopums, kas nepieciešams transportlīdzekļa
reģistrācijai;
27) 
transportlīdzekļa vadītāja veselības pirmstermiņa pārbaude
 — veselības pārbaude, lai noteiktu
medicīnisko pretindikāciju esamību, ja transportlīdzekļa vadītājs transportlīdzekli ir vadījis alkoholisko dzērienu,
narkotisko, psihotropo vai citu apreibinošu vielu ietekmē vai ir pamatotas aizdomas, ka transportlīdzekļa
vadītājam ir medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai (slimība, trauma);
28) 
transportlīdzekļa vadītājs 
— fiziskā persona, kas vada transportlīdzekli, tai skaitā vadīšanas iemaņu
pārbaudes laikā, kura notiek normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā, vai apmāca vadīt transportlīdzekli personu,
kurai nav atbilstošas kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesību. Šis jēdziens uz personu, kura ir vadījusi
transportlīdzekli, attiecas līdz tam brīdim, kad šo transportlīdzekli sāk vadīt cita persona;
29) 
transportlīdzekļa valdītājs 
— persona, kuras tiesiskā valdījumā ir transportlīdzeklis uz mantojuma tiesību
pamata;
30) 
tricikls un kvadricikls
 — attiecīgi trīsriteņu vai četrriteņu mehāniskais transportlīdzeklis ar simetriski
izvietotiem riteņiem, kura konstrukcijā paredzētais maksimālais ātrums pārsniedz 45 kilometrus stundā vai
kuram ir iekšdedzes motors ar 50 kubikcentimetru vai lielāku darba tilpumu [kvadricikla pašmasa nepārsniedz
400 kilogramus (550 kilogramus, ja tas paredzēts kravu pārvadāšanai) un jauda — 15 kilovatus];
31) 
trolejbuss
 — mehāniskais transportlīdzeklis, kas paredzēts braukšanai pa ceļu savienojumā ar ārēju
elektroenerģijas padeves avotu;
32) 
velosipēds
 — transportlīdzeklis, kas paredzēts braukšanai, izmantojot uz tā esošā cilvēka muskuļu spēku
(izņemot ratiņkrēslus). Velosipēds var būt aprīkots ar elektromotoru, kura jauda ir ne lielāka par 0,25 kW;
33) 
vilcējs
 — mehāniskais transportlīdzeklis, kas brauc savienojumā ar piekabi (puspiekabi).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2001.
, 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
15.12.2005.
, 
15.02.2007.
, 
19.02.2009.
,
13.05.2010.
, 
03.03.2011.
, 
09.06.2011.
, 
23.02.2012.
, 
30.10.2014.
, 
10.12.2015.
, 
27.04.2017.
 un 
12.04.2018
. likumu,
kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
2.pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir:
1) noteikt ceļu satiksmes norises un ceļu satiksmes drošības organizatoriskos un tiesiskos pamatus Latvijā, lai
aizsargātu cilvēku dzīvību un veselību, vidi, kā arī fiziskajām un juridiskajām personām piederošo mantu;
2) regulēt mehānisko transportlīdzekļu īpašuma, turējuma un lietošanas tiesību iegūšanu, kā arī
transportlīdzekļu īpašnieku, turētāju un lietotāju atbildību.
3.pants. Ceļu satiksmes tiesiskais pamats
(1) Ceļu satiksmes tiesiskais pamats ir šis likums un citi likumi, 
Ceļu satiksmes noteikumi
 un citi Ministru
kabineta normatīvie akti, valsts standarti, kā arī starptautiskie līgumi, kuru dalībvalsts ir Latvija.
(2) Ceļu satiksmes kārtību Latvijā nosaka Ministru kabinets, apstiprinot 
Ceļu satiksmes noteikumu
s.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
4.pants. Ceļu satiksmes pārvalde un šā likuma izpildes nodrošināšana
(1) Ceļu satiksmes vispārējo pārvaldi realizē Ministru kabinets un pašvaldības atbilstoši savai kompetencei.
(2) Ceļu satiksmes pārvaldi atbilstoši savai kompetencei realizē Satiksmes ministrija, Iekšlietu ministrija,
Zemkopības ministrija.
4
/
42
(3) Satiksmes ministrija organizē un koordinē valsts politikas izstrādi un īstenošanu, kā arī veic valsts uzraudzību
pār likumu un citu normatīvo aktu ievērošanu ceļu satiksmes drošības jomā. Satiksmes ministrs izdod ar ceļu
satiksmes drošību saistītus aktus.
(4) Valsts policija saskaņā ar likumu "Par policiju" nodrošina kārtību uz ceļiem, regulē transportlīdzekļu un gājēju
kustību, veic satiksmes uzraudzību, kontrolē ceļu stāvokli, kā arī satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu un
transportlīdzekļu tehnisko stāvokli.
(5) Ceļu satiksmes drošības direkcija reģistrē transportlīdzekļus, piešķir un anulē transportlīdzekļu vadīšanas
tiesības un izsniedz transportlīdzekļu vadītāju apliecības, nodrošina un uztur transportlīdzekļu un to vadītāju valsts
reģistru, veic transportlīdzekļu valsts tehnisko apskati un kontrolē ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu tehnisko
stāvokli, transportlīdzekļu vadītāju apmācības procesu, dod atļauju piedalīties ceļu satiksmē, veic ceļu drošības auditu
un vispārējo pārraudzību, pamatojoties uz informāciju, ko Iekšlietu ministrijas Informācijas centrs sniedz Ministru
kabineta noteiktajā apjomā un kārtībā, nodrošina statistiku par ceļu satiksmes negadījumiem un tās analīzi, kā arī veic
citas ar ceļu satiksmes drošību saistītas darbības atbilstoši savai kompetencei. Ceļu satiksmes drošības direkcija
savas kompetences ietvaros izdod ar ceļu satiksmes drošību saistītus aktus. Ministru kabinets izdod noteikumus par
normatīvajos aktos noteikto Ceļu satiksmes drošības direkcijas pakalpojumu cenrāža apstiprināšanu, kā arī nosaka to
personu loku, kuras ir atbrīvojamas no samaksas par minētajiem pakalpojumiem.
(5
1
) Ceļu satiksmes drošības direkcija nodrošina Rīgas motormuzeja darbību, uztur un attīsta muzeja krājumu kā
Nacionālā muzeju krājuma sastāvdaļu, nodrošina muzeja vērtību pieejamību sabiedrībai, veic zinātnisko pētniecību un
sabiedrības izglītošanu.
(6) Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra reģistrē traktortehniku un tās piekabes, veic traktortehnikas un tās
piekabju valsts tehnisko apskati un kontrolē ekspluatācijā esošās traktortehnikas tehnisko stāvokli, traktortehnikas
vadītāju un instruktoru apmācības procesu, dod atļauju piedalīties ceļu satiksmē, piešķir un anulē traktortehnikas
vadīšanas tiesības un izsniedz traktortehnikas vadītāju apliecības, kā arī nodrošina un uztur traktortehnikas un tās
vadītāju informatīvo sistēmu. Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra par sniegtajiem publiskajiem pakalpojumiem
iekasē maksu Ministru kabineta noteiktajā apmērā.
(7) Izglītības un zinātnes ministrija nodrošina 
Ceļu satiksmes noteikumu
 un ceļu satiksmes drošības pamatu
mācīšanu pirmsskolas un vispārējās izglītības mācību iestādēs pēc programmām, kuras saskaņotas ar Ceļu
satiksmes drošības direkciju.
(8) Latvijas Valsts ceļi uzrauga ceļu būvniecību, remontu, rekonstrukciju un uzturēšanu satiksmei drošā stāvoklī
atbilstoši normatīvajiem aktiem un standartiem ceļu satiksmes drošības jomā, veic ar ceļu satiksmi saistītu objektu
būvniecības un rekonstrukcijas projektu saskaņošanu un uzrauga satiksmes organizāciju un tās tehnisko līdzekļu
izvietojuma atbilstību Latvijā obligāti piemērojamo standartu un citu normatīvu prasībām.
(9) Zemkopības ministrija izstrādā normatīvo aktu projektus par ceļu satiksmes drošības jautājumiem attiecībā uz
traktortehnikas un tās piekabju izmantošanu ceļu satiksmē, kā arī normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā īsteno Valsts
tehniskās uzraudzības aģentūras pārraudzību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2001.
, 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
15.12.2005.
, 
15.02.2007.
, 
19.02.2009.
,
13.05.2010.
 un 
09.06.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
4.
1
 pants. Transportlīdzekļu un to numurēto agregātu tirdzniecība
(1) Transportlīdzekļu un to numurēto agregātu (transportlīdzekļa virsbūvju, kabīņu vai rāmju, uz kuriem
transportlīdzekļa izgatavotājs norāda transportlīdzekļa identifikācijas numuru) tirdzniecība ir Latvijā nereģistrētu
transportlīdzekļu un to numurēto agregātu pārdošana vai arī Latvijā reģistrētu šo preču pārdošana, veicot
komercdarbību.
(2) Ar transportlīdzekļu (izņemot tramvaju, trolejbusu un velosipēdu) un to numurēto agregātu tirdzniecību ir tiesības
nodarboties komersantam, kas normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā ir ierīkojis un reģistrējis transportlīdzekļu
tirdzniecības vietu.
(3) Transportlīdzekļu un to numurēto agregātu (izņemot traktortehnikas, to piekabju un numurēto agregātu)
tirdzniecības vietu reģistrē Ceļu satiksmes drošības direkcija. Traktortehnikas, to piekabju un numurēto agregātu
tirdzniecības vietu reģistrē Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra. Transportlīdzekļu tirdzniecības vietu reģistrācijas
kārtību nosaka Ministru kabinets.
(4) Prasības transportlīdzekļu un to numurēto agregātu tirdzniecībai, kā arī tirdzniecības valsts reģistrācijas numura
5
/
42
zīmju izmantošanai nosaka Ministru kabinets.
(
15.02.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.05.2010.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2017.
)
II nodaļa 
Satiksmes drošības pamatnoteikumi uz ceļiem
5.pants. Prasības attiecībā uz ceļu aprīkošanu
Jebkuram ceļam jābūt aprīkotam ar nepieciešamajām ceļu inženierbūvēm un satiksmes organizācijas tehniskajiem
līdzekļiem atbilstoši obligāto standartu, tehnisko normatīvu un noteikumu prasībām.
6.pants. Ceļa pārvaldītāja pienākumi
(1) Ceļa pārvaldītājam ir pienākums:
1) nodrošināt, lai ceļš pastāvīgi tiktu uzturēts satiksmei drošā stāvoklī atbilstoši normatīvajiem aktiem un
standartiem ceļu satiksmes drošības jomā;
2) organizēt satiksmi un nodrošināt ceļa, tā mākslīgo būvju un inženierbūvju, kā arī satiksmes organizācijas
tehnisko līdzekļu uzturēšanu lietošanas kārtībā atbilstoši normatīvajiem aktiem un standartiem ceļu satiksmes
drošības jomā;
3) nodrošināt, lai nekavējoties tiktu novērsti šķēršļi, kas traucē satiksmi un apdraud tās drošību, bet, ja tas nav
iespējams, nodrošināt bīstamo vietu aprīkošanu ar atbilstošiem satiksmes organizācijas tehniskajiem
līdzekļiem līdz šo šķēršļu likvidēšanai;
4) nodrošināt, lai tiktu izanalizēti ceļu satiksmes negadījumi, tādējādi pastāvīgi pilnveidojot satiksmes
organizāciju;
5) kontrolēt ceļa darbu veikšanas kārtību;
6) nodrošināt ceļu drošības audita veikšanu;
7) norādītajos termiņos un kārtībā izpildīt Satiksmes ministrijas un Iekšlietu ministrijas amatpersonu
priekšrakstus, kas izdoti to kompetences ietvaros;
8) atlīdzināt personām zaudējumus, kuri tām radušies šo pienākumu neizpildes gadījumā.
(2) Ministru kabinets nosaka ceļu drošības auditēšanas un ceļu drošības auditoru sertificēšanas kārtību.
(3) Valsts un pašvaldību autoceļu ikdienas uzturēšanas prasības un to izpildes kontroles kārtību nosaka Ministru
kabinets.
(
15.02.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
 un 
15.12.2005
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2006.
)
7.pants. Ceļu būvniecības, remonta un rekonstrukcijas projektēšana
(1) Ceļu, to inženierbūvju un dzelzceļa pārbrauktuvju būvniecības, remonta un rekonstrukcijas projektiem jāatbilst
spēkā esošajiem likumiem un citiem normatīvajiem aktiem un ceļu satiksmes drošības normatīviem. Projektu atbilstība
minētajām prasībām jāapstiprina projektētājam. Projekti jāsaskaņo ar Latvijas Valsts ceļiem.
(2) Par ekspluatācijā nododamiem ceļu būvniecības, remonta un rekonstrukcijas objektiem saņemams Latvijas
Valsts ceļu atzinums par to atbilstību normatīvajiem aktiem un standartiem ceļu satiksmes drošības jomā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2001.
, 
08.07.2003.
 un 
26.05.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2005.
)
6
/
42
7.
1 
pants. Nekustamā īpašuma lietošanas tiesību aprobežojumi sakarā ar ceļu inženierbūvju un
satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu ekspluatācijas nodrošināšanu
(1) Nekustamā īpašuma īpašnieks vai valdītājs nedrīkst bojāt, patvaļīgi noņemt vai pārveidot ceļu inženierbūvju vai
satiksmes organizācijas tehniskos līdzekļus, kuri izvietoti nekustamajā īpašumā.
(2) Nekustamā īpašuma īpašnieks vai valdītājs nedrīkst veikt darbības, kas varētu kavēt ceļu inženierbūvju vai
satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu īpašnieku, valdītāju vai lietotāju veikt nekustamajā īpašumā esošo ceļu
inženierbūvju vai satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu rekonstrukciju, renovāciju vai ekspluatāciju, kā arī liegt
piekļuvi nekustamajam īpašumam, lai veiktu minētās darbības.
(3) Esošo ceļu inženierbūvju vai satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu pārvietošanu pēc pamatotas nekustamā
īpašuma īpašnieka prasības veic par nekustamā īpašuma īpašnieka līdzekļiem.
(4) Nekustamā īpašuma īpašnieks vai valdītājs nodrošina iespēju ceļu inženierbūvju vai satiksmes organizācijas
tehnisko līdzekļu īpašnieka, valdītāja vai lietotāja personālam piekļūt pie attiecīgajā īpašumā esošajām ceļu
inženierbūvēm vai satiksmes organizācijas tehniskajiem līdzekļiem, lai veiktu to rekonstrukciju, renovāciju vai ar to
ekspluatāciju saistītus darbus. Par remonta vai citu darbu nepieciešamību nekustamā īpašuma īpašnieku brīdina,
nosūtot rakstveida paziņojumu uz viņa juridisko adresi vai deklarēto dzīvesvietu, vismaz septiņas dienas pirms šo darbu
uzsākšanas, bet avārijas gadījumā tās seku novēršanu pieļaujams uzsākt bez nekustamā īpašuma īpašnieka
iepriekšējas brīdināšanas, ja to nav iespējams izdarīt.
(5) Ceļu inženierbūvju vai satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu ierīkošanai vai izbūvei ceļu inženierbūvju vai
satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu īpašniekam, valdītājam vai lietotājam ir tiesības izmantot jebkuru nekustamo
īpašumu. Ceļu inženierbūvju vai satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu īpašnieks, valdītājs vai lietotājs sedz ceļu
inženierbūvju vai satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu pirmreizējās ierīkošanas vai izbūves izdevumus.
(
30.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.11.2014.
)
8.pants. Satiksmes ierobežošana vai aizliegums
(1) Ceļa pārvaldītājs satiksmi uz laiku var ierobežot vai aizliegt, ja radušies nelabvēlīgi ceļa, klimatiskie vai citi
apstākļi (paredzētas sporta sacensības, publiski pasākumi u.tml.), kas apdraud satiksmes drošību. Kārtību, kādā
ieviešami satiksmes ierobežojumi vai aizliegums, nosaka Ministru kabinets.
(2) Sevišķi neatliekamos gadījumos, pildot dienesta pienākumus, savas kompetences ietvaros satiksmi var
ierobežot vai aizliegt policijas darbinieki un citas amatpersonas, kuras tam pilnvaro likumi un citi normatīvie akti.
(3) Ārkārtējās situācijas un izņēmuma stāvokļa laikā ceļu satiksmes ierobežojumus var noteikt saskaņā ar
normatīvajiem aktiem par ārkārtējo situāciju un izņēmuma stāvokli.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
 un 
09.06.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
III nodaļa 
Transportlīdzekļi un to reģistrācija
9.pants. Transportlīdzekļu izmantošana ceļu satiksmē
(1) Latvijas teritorijā ceļu satiksmē atļauts izmantot reģistrētus transportlīdzekļus, kuru konstrukcija un tehniskais
stāvoklis atbilst Latvijā obligāti piemērojamo standartu un normatīvu prasībām, attiecībā uz kuriem ir veikta sauszemes
transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātā apdrošināšana un kuriem ir dota atļauja piedalīties ceļu
satiksmē.
(2) Mehāniskajiem transportlīdzekļiem jābūt divām valsts reģistrācijas numura zīmēm, bet motocikliem, tricikliem,
kvadricikliem, traktortehnikai, mopēdiem un piekabēm, kuru izgatavotājs paredzējis uzstādīt tikai vienu numura zīmi, —
vienai valsts reģistrācijas numura zīmei. Zīmes piestiprināmas šim nolūkam paredzētajās vietās. Uz trolejbusiem,
tramvajiem, speciālās militārās tehnikas un specializētajiem tūristu transportlīdzekļiem jābūt uzkrāsotiem diviem
reģistrācijas numuriem.
(2
1
) Ja transportlīdzeklim uzstāda ierīci, kas paredzēta velosipēdu vai papildu bagāžas pārvadāšanai, un šī ierīce vai
ar to pārvadājamā bagāža aizsedz uzstādīto numura zīmi, transportlīdzeklim var papildus piešķirt vienu ar identisku
7
/
42
simbolu kombināciju apzīmētu numura zīmi, ja ierīces izgatavotājs tai paredzējis vietu numura zīmes uzstādīšanai.
(3) Specializēto tūristu transportlīdzekļu izmantošanas nosacījumus, transportlīdzekļa tipu un kustības maršrutu,
izvērtējot tā sabiedriskās nepieciešamības un drošības kritērijus, nosaka attiecīgā pašvaldība.
(4) 
(Izslēgta ar 
23.11.2016
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
23.11.2016
. likumu)
(6) 
(Izslēgta ar 
23.11.2016
. likumu)
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2005.
, 
19.02.2009.
, 
13.05.2010.
, 
03.03.2011.
,
09.06.2011.
, 
21.11.2013.
, 
04.09.2014.
, 
10.12.2015.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
10.pants. Transportlīdzekļu reģistrācija
(1) Ceļu satiksmē iesaistītos transportlīdzekļus reģistrē:
1) vietējās pašvaldības to noteiktajā kārtībā — tramvajus, trolejbusus un specializētos tūristu transportlīdzekļus;
2) Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra — traktortehniku un tās piekabes;
2
1
) Nacionālie bruņotie spēki — speciālo militāro tehniku;
3) Ceļu satiksmes drošības direkcija — pārējos mehāniskos transportlīdzekļus un to piekabes.
(1
1
) Šā panta pirmās daļas 2. un 3.punktā minēto ceļu satiksmē iesaistīto transportlīdzekļu reģistrācija veicama
piecu dienu laikā pēc transportlīdzekļa iegādes vai ārvalstīs iegādāta transportlīdzekļa ievešanas dienas, pirms tam to
uzrādot transportlīdzekļa agregātu numuru salīdzināšanai. Ja no ārvalstīm ievestu transportlīdzekli neizmanto ceļu
satiksmē, to var nereģistrēt, taču transportlīdzeklis jāuzrāda agregātu numuru salīdzināšanai piecu dienu laikā pēc tā
ievešanas Latvijā, bet traktortehnika un tās piekabes — 15 dienu laikā.
(1
2
) Latvijā reģistrējami tie ārvalstīs reģistrētie šā panta pirmās daļas 2. un 3.punktā minētie transportlīdzekļi, kuri
Latvijā atrodas ilgāk par trim mēnešiem un piedalās ceļu satiksmē un kuru īpašnieki ir ārzemnieki vai ārvalstīs
reģistrētas juridiskās personas (tiesībspējīgas personu apvienības).
(1
3
) Šā panta pirmās daļas 2. un 3.punktā minēto ceļu satiksmē iesaistīto transportlīdzekļu reģistrācija veicama arī
šādos gadījumos:
1) piecu dienu laikā, ja mainās transportlīdzekļa reģistrācijas apliecībā norādītais īpašnieks (turētājs, valdītājs)
vai kaut viens no uzskaites tehniskajiem datiem;
2) līdz nākamajai valsts tehniskajai apskatei vai līdz izbraukšanai ar šo transportlīdzekli no valsts, ja mainās
transportlīdzekļa reģistrācijas apliecībā norādītā turētāja vārds, uzvārds vai nosaukums;
3) līdz izbraukšanai ar šo transportlīdzekli no valsts, ja mainās transportlīdzekļa reģistrācijas apliecībā norādītā
īpašnieka vārds, uzvārds vai nosaukums un ar attiecīgo transportlīdzekli no valsts izbrauc pats īpašnieks vai
persona, kura nav norādīta transportlīdzekļa reģistrācijas apliecībā.
(1
4
) Šā panta pirmās daļas 2. un 3.punktā minēto ceļu satiksmē iesaistīto transportlīdzekļu reģistrācijas un
noņemšanas no uzskaites kārtību nosaka Ministru kabinets.
(1
5
) Transportlīdzekli, kurš ir vismaz 30 gadus vecs un atbilst Ministru kabineta noteiktajām vispārīgajām prasībām,
var reģistrēt kā vēsturisko spēkratu. Vispārīgās prasības, kādām jāatbilst transportlīdzeklim, lai to varētu reģistrēt kā
vēsturisko spēkratu, kā arī kārtību, kādā transportlīdzeklim piešķir un anulē vēsturiskā spēkrata statusu, nosaka
Ministru kabinets.
(2) Transportlīdzekli reģistrē uz tā īpašnieka (fiziskās vai juridiskās personas) vārda. Ja transportlīdzeklim ir vairāki
īpašnieki, to reģistrē uz viena līdzīpašnieka — fiziskās vai juridiskās personas — vārda pēc visu līdzīpašnieku
savstarpējas vienošanās.
8
/
42
(2
1
) Personai, kura nav Latvijas pilsonis vai nepilsonis un kura nav saņēmusi Latvijā izdotu reģistrācijas apliecību,
pastāvīgās uzturēšanās apliecību vai uzturēšanās atļauju, transportlīdzekli var reģistrēt Latvijā uz laiku līdz sešiem
mēnešiem.
(3) Valsts vai pašvaldības īpašumā esošus transportlīdzekļus reģistrē uz tās tiešās vai pastarpinātās valsts
pārvaldes iestādes vārda, kura likumos un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā rīkojas ar šiem
transportlīdzekļiem.
(4) Pirms tiesas sprieduma par mantošanu vai mantojuma apliecības saņemšanas iespējamais mantinieks, uzrādot
šo faktu apliecinošus dokumentus, var reģistrēt transportlīdzekli uz sava vārda kā transportlīdzekļa valdītājs. Ja
iespējamie mantinieki ir vairāki, tie var vienoties, kurš no viņiem būs transportlīdzekļa valdītājs. Šīs vienošanās
sastādīšana, kā arī citas attiecībā uz transportlīdzekli veicamās darbības, kuras skar pārējo iespējamo mantinieku
tiesības, izdarāmas attiecīgi Ceļu satiksmes drošības direkcijā vai Valsts tehniskās uzraudzības aģentūrā visu
iespējamo mantinieku klātbūtnē vai arī ar noteikumu, ka ir iesniegta visu iespējamo mantinieku rakstveida piekrišana,
ko apliecinājis notārs vai cita 
Civillikuma
 
1474.pantā
 norādītā persona. Līdz tiesas spriedumam vai mantojuma
apliecības saņemšanai ir aizliegta šā transportlīdzekļa atsavināšana.
(5) Transportlīdzekli reģistrē uz tādas fiziskās personas vārda, kura ir sasniegusi 18 gadu vecumu vai kura saskaņā
ar 
Civillikuma
 
220.pantu
 izsludināta par pilngadīgu, izņemot gadījumus, kad transportlīdzekli manto tikai nepilngadīgas
personas. Ja transportlīdzekli manto tikai nepilngadīgas personas (viena vai vairākas), to reģistrē uz nepilngadīgās
personas vārda un reģistrācijas apliecībā norāda datus par tās aizbildni.
(6) Transportlīdzekļus, kurus saskaņā ar šā likuma 
24.pantu
 drīkst vadīt no 14 vai 16 gadu vecuma, atļauts reģistrēt
uz 16 gadu vecumu sasniegušas fiziskās personas vārda ar tās vecāku (aizbildņu) piekrišanu.
(7) Latvijā nav jāreģistrē tehnoloģiskie agregāti — piekabes, kurus īslaicīgi pārvieto pa ceļiem Latvijas teritorijā.
Tehnoloģisko agregātu — piekabju uzskaitījumu un pārvietošanas kārtību regulē 
Ceļu satiksmes noteikumi
.
(8) Aizliegts reģistrēt:
1) mehāniskos transportlīdzekļus, kas pēc konstrukcijas ir paredzēti braukšanai pa ceļa kreiso pusi. Šī prasība
neattiecas uz specializētajiem pasta transportlīdzekļiem, specializētajiem ceļu dienesta transportlīdzekļiem,
specializētajiem atkritumu izvešanai paredzētajiem transportlīdzekļiem, transportlīdzekļiem, kuri normatīvajos
aktos noteiktajā kārtībā reģistrējami kā vēsturiskie spēkrati un transportlīdzekļiem, kas ievesti no ārvalstīm uz
laiku;
2) mehāniskos transportlīdzekļus un to piekabes (izņemot traktortehniku un tās piekabes), kam izgatavotājs vai
— šā likuma 
15.panta
 2.1 daļā minētajā gadījumā — Ceļu satiksmes drošības direkcija nav piešķīrusi
transportlīdzekļa identifikācijas numuru vai kam piešķirtais transportlīdzekļa identifikācijas numurs nav
iestrādāts (iekalts). Lai Latvijā reģistrētu transportlīdzekli (izņemot traktortehniku un tās piekabes), kam ir
piešķirts transportlīdzekļa identifikācijas numurs, bet tas nav iestrādāts (iekalts) transportlīdzeklī vai arī
iestrādātais (iekaltais) transportlīdzekļa identifikācijas numurs neatbilst piešķirtajam, bet piešķirto numuru ir
iespējams konstatēt un attiecināt uz konkrēto transportlīdzekli, piešķirto transportlīdzekļa identifikācijas numuru
Ministru kabineta noteiktajā kārtībā iestrādā (iekaļ) Ceļu satiksmes drošības direkcija;
3) kokvedējus, kuru gabarīti pārsniedz 
Ceļu satiksmes noteikumos
 noteiktos lielumus.
(9) Ceļu satiksmes drošības direkcija vai Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra atsaka transportlīdzekļa
reģistrāciju, ja transportlīdzekļu reģistrā ir informācija, ka transportlīdzeklis vai tā numurētie agregāti ir izsludināti
meklēšanā, vai ir pamatotas aizdomas, ka agregātu numuri vai citi reģistrācijai nepieciešamie dati, kurus izgatavotājs
norādījis uz transportlīdzekļa vai uzrādītās numura zīmes, vai reģistrācijai iesniegtie dokumenti ir viltoti. Par pieņemto
lēmumu un tā pamatojumu Ceļu satiksmes drošības direkcija vai Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra nekavējoties
informē Valsts policiju, kā arī nodod tai reģistrācijai iesniegtos dokumentus un numura zīmes, ja ir aizdomas par
numura zīmju viltošanu. Valsts policija veic pārbaudi un informē Ceļu satiksmes drošības direkciju vai Valsts tehniskās
uzraudzības aģentūru par to, vai attiecīgo transportlīdzekli ir tiesības reģistrēt transportlīdzekļu reģistrā.
(10) Ja juridiskā persona savā īpašumā vai turējumā reģistrē transportlīdzekli, kura izlaiduma gads ir kārtējais gads
vai pieci iepriekšējie gadi un kura kategorija ir M1 (tai skaitā M1G) vai N1 (tai skaitā N1G), un kurš iegādāts citā
Eiropas Savienības dalībvalstī un tiek pirmoreiz reģistrēts Latvijā vai kurš gada laikā pēc tā pirmās reģistrācijas Latvijā
atkārtoti iegādāts citā Eiropas Savienības dalībvalstī un tiek atkārtoti reģistrēts Latvijā, Ceļu satiksmes drošības
direkcija vienlaikus ar transportlīdzekļa reģistrāciju reģistrē atsavināšanas aizliegumu uz 15 dienām. Ceļu satiksmes
drošības direkcija informāciju par reģistrēto transportlīdzekli elektroniski nodod Valsts ieņēmumu dienestam.
(11) Ja Valsts ieņēmumu dienests saskaņā ar normatīvajiem aktiem par nodokļiem un nodevām saistībā ar 
9
/
42
(11) Ja Valsts ieņēmumu dienests saskaņā ar normatīvajiem aktiem par nodokļiem un nodevām saistībā ar
reģistrēto transportlīdzekli uzsāk nodokļu administrēšanas pasākumus, tas par attiecīgo transportlīdzekli šā likuma
14.pantā
 noteiktajā kārtībā reģistrē atsavināšanas aizliegumu transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā.
(12) Ja Valsts ieņēmumu dienests neuzsāk nodokļu administrēšanas pasākumus, šā panta desmitajā daļā
minētais atsavināšanas aizliegums tiek dzēsts automātiski pēc atsavināšanas aizlieguma termiņa beigām.
(13) Valsts ieņēmumu dienests šā panta desmitajā un vienpadsmitajā daļā minēto atsavināšanas aizliegumu dzēš,
kad ir pabeigti nodokļu administrēšanas pasākumi vai tiek samaksāta drošības nauda. Ministru kabinets nosaka
drošības naudas apmēru, iemaksāšanas un atmaksāšanas kārtību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2000.
, 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
15.02.2007.
, 
19.02.2009.
, 
13.05.2010.
,
03.03.2011.
, 
29.11.2012.
, 
10.12.2015.
, 
23.11.2016.
 un 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
10.
1
 pants. Valsts nodeva par Valsts tehniskās uzraudzības aģentūrā reģistrējamo transportlīdzekļu
reģistrāciju
(Izslēgts no 
01.01.2015.
 ar 
04.09.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
20.09.2014.
 Sk. Pārejas noteikumu 
33.punktu
)
10.
2
 pants. Velosipēdu reģistrācija
(1) Velosipēdu reģistrācija ir brīvprātīga, un ceļu satiksmē atļauts piedalīties arī ar nereģistrētiem velosipēdiem.
(2) Velosipēdu reģistrāciju veic Ceļu satiksmes drošības direkcija.
(3) Attiecībā uz velosipēdiem nav piemērojams tiesiskais regulējums, kas noteikts šīs nodaļas 9., 10., 10.
1
, 11.,
12., 13., 14., 15., 15.
1
, 
16. 
un 
17.pantā
.
(4) Kārtību, kādā notiek velosipēdu reģistrācija, nosaka Ministru kabinets.
(
13.05.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.06.2010.
)
11.pants. Transportlīdzekļu reģistrēšanai nepieciešamie dokumenti
(1) Transportlīdzekļu reģistrēšanai attiecīgi Ceļu satiksmes drošības direkcijā vai Valsts tehniskās uzraudzības
aģentūrā iesniedzami šādi dokumenti:
1) reģistrācijas iesniegums. Ja transportlīdzeklis pieder vairākiem īpašniekiem, visas attiecībā uz
transportlīdzekli veicamās darbības, kuras skar pārējo līdz
īpašnieku īpašuma tiesības, izdarāmas attiecīgi Ceļu
satiksmes drošības direkcijā vai Valsts tehniskās uzraudzības aģentūrā visu līdzīpašnieku klātbūtnē vai arī ar
noteikumu, ka ir iesniegta visu līdzīpašnieku rakstveida piekrišana, ko apliecinājis notārs vai cita 
Civillikuma
1474.pantā
 norādītā persona. Ja līdzīpašnieki nevar vienoties, uz kura līdzīpašnieka vārda tiks reģistrēts
transportlīdzeklis, strīdu izšķir tiesa. Ceļu satiksmes drošības direkcijā reģistrācijas iesniegumu noformē
transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā. Iesniegumu apliecina tā iesniedzējs Ceļu satiksmes drošības
direkcijā vai elektroniski, izmantojot Ceļu satiksmes drošības direkcijas uzturētos un nodrošinātos e-
pakalpojumus;
2) transportlīdzekļa reģistrācijas apliecība. Ja transportlīdzeklis iepriekš nav reģistrēts, jāiesniedz tā izcelsmes
dokuments. Ja izcelsmes dokuments ir transportlīdzekļa atbilstības apliecinājums, transportlīdzekļa
izgatavotājs vai tā oficiālais pārstāvis Latvijā, kurš noslēdzis sadarbības līgumu par informācijas apmaiņu ar Ceļu
satiksmes drošības direkciju, šo dokumentu var iesniegt elektroniski;
3) 
(izslēgts ar 
13.05.2010
. likumu)
;
4) īpašuma tiesības apliecinošs dokuments (ja transportlīdzeklis iepriekš nav reģistrēts uz iesniegumā norādītās
personas vārda) vai dokumenti, kas apliecina, ka persona ir transportlīdzekļa valdītājs (ja transportlīdzekli pirms
tiesas sprieduma par mantošanu vai mantojuma apliecības saņemšanas reģistrē uz valdītāja vārda).
(2) Ja transportlīdzeklis ir laulāto kopīga manta, laulātajam, uz kura vārda transportlīdzeklis reģistrēts, tā
atsavināšanas (pārdošanas, dāvinājuma, maiņas) gadījumā rakstveidā jāapliecina, ka otram laulātajam nav pretenziju
attiecībā uz transportlīdzekļa atsavināšanu.
(3) Ja transportlīdzekļa pārreģistrācija no īpašnieka (atsavinātāja) citai personai (ieguvējam) tiek veikta, abām
10
/
42
pusēm vai to pilnvarotām personām vēršoties attiecīgi Ceļu satiksmes drošības direkcijā vai Valsts tehniskās
uzraudzības aģentūrā, īpašuma tiesības apliecinošs dokuments ieguvējam nav jāiesniedz. Šie gadījumi attiecas tikai
uz transportlīdzekļiem, kuri iepriekš ir reģistrēti Latvijā un kuru ieguvējiem tiks izsniegta reģistrācijas apliecība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
13.05.2010.
 un 
10.12.2015
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2016.
)
12.pants. Īpašuma tiesības apliecinoši dokumenti
(1) Lai reģistrētu transportlīdzekli, tā īpašniekam jāiesniedz pietiekami dokumentāri pierādījumi par transportlīdzekļa
iegūšanu legālā ceļā. Dokumenti nav jāiesniedz, ja atsavinātājs transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā izdarījis
atzīmi par transportlīdzekļa nodošanu īpašumā ieguvējam.
(2) Dokumenti, ar kuriem pierādāmas īpašuma tiesības, ir:
1) 
izraksts no notariālo aktu grāmatas vai noteiktā kārtībā apliecināts līgums (
Civillikuma
 
1474.pants
) par
transportlīdzekļa atsavinājumu (dāvinājums, pirkums, maiņa u.tml.), kopmantas dalīšanas līgums vai līgums par
kopīpašuma izbeigšanu;
2) mantojuma apliecība, tiesas spriedums par mantošanu, mantojuma, laulāto kopmantas vai kopīpašuma
sadali, īpašuma tiesību atzīšanu, iegūšanu ar ieilgumu vai uz citiem 
Civillikumā
 paredzētiem īpašuma tiesību
iegūšanas pamatiem;
3) 
(izslēgts ar 
10.12.2015
. likumu);
4) dokuments par iepriekš nereģistrēta vai ārvalstīs reģistrēta transportlīdzekļa iegādi ārvalstīs;
5) 
(izslēgts no 
01.04.2016.
 ar 
10.12.2015
. likumu);
6) 
(izslēgts no 
01.04.2016.
 ar 
10.12.2015
. likumu);
7) dokuments par loterijā vai citā ceļā legāli laimētu transportlīdzekli;
8) dokuments par Latvijā izgatavota vai pārbūvēta transportlīdzekļa leģitimāciju;
9) arhīva izziņa un citi īpašuma tiesības apliecinoši dokumenti.
(3) Visos šajos dokumentos jābūt norādītam: īpašnieka vārdam un uzvārdam (juridiskās personas nosaukumam),
adresei un transportlīdzekļa tehniskajiem uzskaites datiem (reģistrācijas numurs, marka, modelis, agregātu numuri,
reģistrācijas apliecības numurs) apjomā, kas dod iespēju identificēt konkrēto transportlīdzekli.
(4) 
(Izslēgta ar 
23.11.2016
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
15.12.2005.
, 
15.02.2007.
, 
19.02.2009.
, 
10.12.2015.
 un
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
13.pants. Transportlīdzekļa reģistrācijas apliecība
(1) Transportlīdzekļa reģistrācijas apliecība ir dokuments, kurā uzrādīti transportlīdzekļa uzskaites tehniskie dati,
kā arī dati par transportlīdzekļa īpašnieku (valdītāju, turētāju).
(2) Katram transportlīdzeklim izsniedz tikai vienu reģistrācijas apliecību. Tas neizslēdz transportlīdzekļa piederību
vairākiem īpašniekiem.
(3) Ja transportlīdzeklis pieder vairākiem īpašniekiem, reģistrācijas apliecību izsniedz uz viena līdzīpašnieka vārda
ar atzīmi "kopīpašums".
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
 un 
26.05.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2005.
)
14.pants. Transportlīdzekļa atsavināšanas, reģistrācijas un citu aizliegumu, kā arī komercķīlas atzīmes
reģistrācija
11
/
42
(1) Transportlīdzekļa atsavināšanas, reģistrācijas un citus aizliegumus, kā arī komercķīlas atzīmi reģistrē un dzēš
attiecīgi Ceļu satiksmes drošības direkcija vai Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra. Aizliegumu normatīvajos aktos
noteiktajos gadījumos reģistrē arī citas personas — šādos gadījumos, ja Ceļu satiksmes drošības direkcija vai Valsts
tehniskās uzraudzības aģentūra attiecīgajā reģistrā to nodrošina, reģistrācija veicama elektroniski.
(2) Transportlīdzekļa atsavināšanas, reģistrācijas un citus aizliegumus, kā arī komercķīlas atzīmi reģistrē,
pamatojoties uz normatīvajiem aktiem, transportlīdzekļa reģistrācijas apliecībā norādītā īpašnieka iesniegumu
(identificējot iesniedzēju) vai likumā noteikto amatpersonu lēmumu, vai tiesas nolēmumu. Aizliegumu dzēš,
pamatojoties uz normatīvajiem aktiem, tās personas iesniegumu, pēc kuras iniciatīvas aizliegums reģistrēts, likumā
noteikto amatpersonu lēmumu vai tiesas nolēmumu. Ja transportlīdzekļa reģistrācijas apliecībā norādītā īpašnieka
vārdā iesniegumu iesniedz viņa pilnvarota persona, pilnvarā jābūt speciālai norādei reģistrēt vai dzēst aizlieguma atzīmi.
Pilnvarai nepieciešams notāra vai citas 
Civillikuma
 
1474.pantā
 norādītās personas apliecinājums.
(2
1
) Maksātnespējīgam parādniekam piederoša transportlīdzekļa atsavināšanas, reģistrācijas vai citus aizliegumus
elektroniski reģistrē un dzēš parādnieka maksātnespējas administrators.
(3) Ja ir reģistrēts transportlīdzekļa atsavināšanas, reģistrācijas vai cits aizliegums, transportlīdzekli nedrīkst
noņemt no uzskaites atsavināšanai vai izvešanai no valsts, nedrīkst reģistrēt komercķīlas atzīmi un īpašnieka maiņu
vai veikt citas reģistrētajā aizliegumā norādītās darbības.
(4) Komercķīlas atzīmi attiecīgajā transportlīdzekļu reģistrā ieraksta, pamatojoties uz Komercķīlu reģistra turētāja
paziņojumu. Atzīmi reģistrē, ja nav juridisku šķēršļu attiecīgā transportlīdzekļa ieķīlāšanai. Par atzīmes reģistrēšanu
vai reģistrācijas atteikumu paziņo Komercķīlu reģistra turētājam.
(5) Ja komercķīlas devējam, ieķīlājot transportlīdzekli, ir noteikts aizliegums izvest to vai izbraukt ar to ārpus
Latvijas, attiecīgajā transportlīdzekļu reģistrā norāda arī šo aizliegumu. Pēc transportlīdzekļa īpašnieka lūguma viņam
izsniedzama jauna transportlīdzekļa reģistrācijas apliecība ar aizlieguma atzīmi.
(6) Ieķīlāto transportlīdzekli aizliegts pēc tā īpašnieka lūguma noņemt no uzskaites vai reģistrēt tā īpašnieka maiņu
bez komercķīlas ņēmēja piekrišanas, par ko pieprasāma informācija no Komercķīlu reģistra turētāja.
(7) Ja Komercķīlu reģistrā ir izdarīts ieraksts par komercķīlas tiesību izlietošanu, iesniegumu transportlīdzekļa
noņemšanai no uzskaites vai pārreģistrācijai īpašnieka vietā iesniedz komercķīlas ņēmējs.
(8) Komercķīlas atzīme dzēšama, pamatojoties uz Komercķīlu reģistra turētāja paziņojumu.
(
20.12.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
15.02.2007.
, 
23.02.2012.
un 
21.11.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
26.12.2013.
 Grozījumi, kuri paredz izteikt jaunā redakcijā ceturtās daļas
pirmo teikumu, kas noteic, ka komercķīlas atzīmi attiecīgajā transportlīdzekļu reģistrā ieraksta, pamatojoties uz
komercķīlu turētāja paziņojumu, un septīto daļu, kas noteic, ka gadījumā, ja Komercķīlu reģistrā ir izdarīts ieraksts
par komercķīlas tiesību izlietošanu, iesniegumu transportlīdzekļa noņemšanai no uzskaites vai pārreģistrācijai
īpašnieka vietā iesniedz komercķīlas ņēmējs, stājas spēkā 
01.05.2014.
 Sk. Pārejas noteikumu 
31.punktu
)
14.
1
 pants. Transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā
sistēmā esošās informācijas pieejamība
(1) Informācija par fiziskajai personai piederošu transportlīdzekli, identificējot personas datus un juridiskajai
personai piederošu speciālo militāro transportlīdzekli un speciālo militāro tehniku, ir ierobežotas pieejamības
informācija, un to var iegūt tiesībaizsardzības iestādes, valsts un pašvaldību iestādes, citas likumā noteiktas personas,
kā arī personas, kuras nosaka Ministru kabinets un kurām informācija nepieciešama darba vai dienesta funkciju
veikšanai.
(2) Informācija par juridiskajai personai piederošu transportlīdzekli, izņemot šā panta pirmajā daļā noteikto
informāciju, par personas tiesībām vadīt transportlīdzekļus, par likumā noteiktajā termiņā personas neapmaksātajiem
sodiem, kas piemēroti par pārkāpumiem ceļu satiksmē, kā arī pārējā transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā un
traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā esošā informācija ir vispārpieejama informācija.
(3) Transportlīdzekļa īpašnieks (valdītājs, turētājs) par savu transportlīdzekli ir tiesīgs saņemt visu transportlīdzekļu
un to vadītāju valsts reģistrā un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā esošo informāciju, tai skaitā
informāciju par personām, kuras izdarījušas administratīvos pārkāpumus ar attiecīgo transportlīdzekli, par šīm
personām uzliktajiem sodiem un to apmēru, par aizliegumiem, kas piemēroti transportlīdzeklim, u.tml.
(4) Transportlīdzekļa īpašniekam (turētājam, valdītājam) ir tiesības iegūt ziņas par personām, kuras no Ceļu
12
/
42
satiksmes drošības direkcijas vai Valsts tehniskās uzraudzības aģentūras saņēmušas šā panta pirmajā daļā noteikto
informāciju par viņu, izņemot ziņas par valsts institūcijām, kuras ir kriminālprocesa virzītāji, operatīvās darbības
subjekti, vai citām institūcijām, par kurām šādas ziņas izpaust likums aizliedz.
(5) Ceļu satiksmes drošības direkcija un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra reģistrē tikai tās personas, kuras
ieguvušas šā panta pirmajā daļā minēto ierobežotas pieejamības informāciju.
(6) Šā panta pirmajā daļā minētais informācijas saņēmējs ir atbildīgs par to, ka attiecīgā informācija tiek izmantota
tikai viņa darba vai dienesta funkciju veikšanai, un nav tiesīgs to nodot trešajām personām.
(7) Sniedzot statistiskās ziņas vai citas vispārīga rakstura ziņas, Ceļu satiksmes drošības direkcija un Valsts
tehniskās uzraudzības aģentūra nodrošina to, ka konkrēto transportlīdzekļa īpašnieku nav iespējams identificēt.
(8) Kārtību, kādā transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā
sistēmā esošā informācija pieprasāma un nododama atklātībai, kā arī pieejamās informācijas apjomu nosaka Ministru
kabinets.
(9) Ceļu satiksmes drošības direkcija, pamatojoties uz Valsts policijas sniegto informāciju transportlīdzekļu un to
vadītāju valsts reģistram, paziņo transportlīdzekļa īpašniekam, ka attiecīgā transportlīdzekļa lietotājam nav
transportlīdzekļu vadīšanas tiesību.
(10) Ierakstiem transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā
sistēmā ir publiska ticamība.
(11) Transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā esošās
informācijas sniegšana ārvalstu kompetentajām iestādēm pieļaujama, ievērojot Latvijai saistošus starptautiskos
līgumus un Eiropas Savienības tiesību aktus.
(12) Autotransporta direkcija no transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistra iegūst vadītāja apliecības īpašnieka
digitālo fotogrāfiju pasažieru komercpārvadājumu ar taksometru un vieglo automobili vadītāju reģistrācijai taksometru
vadītāju reģistrā un vadītāja reģistrācijas apliecības izgatavošanai.
(
26.05.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2005.
, 
15.02.2007.
, 
23.02.2012.
, 
04.09.2014.
un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Astotās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.06.2018.
 un tiks
iekļauta likuma redakcijā uz 
01.06.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 
39. punktu
)
15.pants. Transportlīdzekļu izgatavošana un pārbūve
(1) Transportlīdzekļus (izņemot traktortehniku un tās piekabes) Latvijā sērijveidā var izgatavot noteiktā kārtībā
reģistrēts komersants, kuram ir atbilstoši izstrādāta, Ceļu satiksmes drošības direkcijā saskaņota un reģistrēta
jaunbūvējamo transportlīdzekļu konstrukcijas normatīvtehniskā dokumentācija un kuram ir piešķirts starptautiskais
izgatavotāja identifikācijas kods. Jaunbūvējamo sērijveidā izgatavojamo transportlīdzekļu (izņemot traktortehniku un tās
piekabes) konstrukcijas normatīvtehniskās dokumentācijas saturu un tās izstrādes, saskaņošanas un reģistrācijas
kārtību nosaka Ministru kabinets.
(2) Transportlīdzekli (izņemot traktortehniku un tās piekabes) Latvijā individuāli var izgatavot jebkura persona, kurai
ir atbilstoši izstrādāta, Ceļu satiksmes drošības direkcijā saskaņota un reģistrēta jaunbūvējamo transportlīdzekļu
konstrukcijas normatīvtehniskā dokumentācija. Jaunbūvējamo individuāli izgatavojamo transportlīdzekļu (izņemot
traktortehniku un tās piekabes) konstrukcijas normatīvtehniskās dokumentācijas saturu un tās izstrādes,
saskaņošanas un reģistrācijas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(2
1
) Ceļu satiksmes drošības direkcija piešķir starptautisko izgatavotāja identifikācijas kodu, piešķir un iestrādā
(iekaļ) identifikācijas numuru individuāli izgatavotam transportlīdzeklim (izņemot traktortehniku un tās piekabes), kā arī
saskaņo jaunbūvējamo mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju (izņemot traktortehniku un tās piekabes)
konstrukcijas normatīvtehnisko dokumentāciju. Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Ceļu satiksmes drošības
direkcija piešķir starptautisko izgatavotāja identifikācijas kodu, piešķir un iestrādā (iekaļ) identifikācijas numuru
individuāli izgatavotam transportlīdzeklim (izņemot traktortehniku un tās piekabes).
(2
2
) Bez šā panta pirmajā un otrajā daļā minētās transportlīdzekļu konstrukcijas normatīvtehniskās dokumentācijas
saskaņošanas jebkura persona individuāli var izgatavot transportlīdzekļa piekabes ar pilnu masu līdz 3500 kilogramiem
atbilstoši Ministru kabineta noteiktajiem to izgatavošanas nosacījumiem, tehniskajām prasībām un izmantojamām
sastāvdaļām.
13
/
42
(2
3
) Pēc jaunbūvējamo transportlīdzekļu konstrukcijas normatīvtehniskās dokumentācijas saskaņošanas un
starptautiskā izgatavotāja identifikācijas koda piešķiršanas Ceļu satiksmes drošības direkcija veic transportlīdzekļu
atbilstības un izgatavotāja kvalitātes sistēmas kontroli atbilstoši kārtībai, kuru nosaka Ministru kabinets.
(3) Par transportlīdzekļu pārbūvi tiek uzskatīta transportlīdzekļu agregātu, mezglu, sistēmu, iekārtu uzstādīšana,
pārveidošana, nomaiņa vai demontāža, kuras rezultātā mainās transportlīdzekļa uzskaites tehniskie dati vai galvenie
konstruktīvie parametri.
(4) Par pārbūvēto mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju (izņemot traktortehniku un tās piekabes) pārbūves
tehnisko projektu vai individuāli pārbūvēto mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju (izņemot traktortehniku un tās
piekabes) atbilstību satiksmes drošības un tehnisko normatīvu prasībām jāsaņem attiecīgs Ceļu satiksmes drošības
direkcijas vai Ceļu satiksmes drošības direkcijā šim nolūkam akreditētas personas atzinums. Novērtējot pārbūvētā
mehāniskā transportlīdzekļa vai tā piekabes atbilstību normatīvo aktu prasībām, Ceļu satiksmes drošības direkcija vai
Ceļu satiksmes drošības direkcijā šim nolūkam akreditēta persona papildus kontrolē, lai piesārņojošo vielu izplūde, ko
rada palīgmotori, kas iebūvēti izmantošanai ceļu satiksmē paredzētajos transportlīdzekļos vai uzstādīti uz tiem,
nepārsniedz vides aizsardzību reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktās emisijas robežvērtības.
(5) Par pārbūvētās traktortehnikas un tās piekabju atbilstību satiksmes drošības un tehnisko normatīvu prasībām
jāsaņem attiecīgs Valsts tehniskās uzraudzības aģentūras vai citas šim nolūkam akreditētas institūcijas atzinums.
(6) Transportlīdzekļu pārbūves veikšanas kārtību, prasības attiecībā uz transportlīdzekļu konstrukciju un aprīkojumu
pēc pārbūves, kā arī kārtību, kādā saņemams atzinums par pārbūvētā transportlīdzekļa atbilstību satiksmes drošības
un tehnisko normatīvu prasībām, nosaka Ministru kabinets.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2005.
, 
15.02.2007.
, 
03.03.2011.
, 
29.11.2012.
,
21.12.2013.
 un 
27.04.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
24.05.2017.
)
15.
1
 pants. Transportlīdzekļu un to sastāvdaļu atbilstības novērtēšana
(1) Lai nodrošinātu Latvijas tirgū piedāvāto mehānisko transportlīdzekļu un traktortehnikas, to piekabju un
sastāvdaļu atbilstību drošības, ekoloģijas un nekaitīguma prasībām, tiek veikta to atbilstības novērtēšana. Atsavinot
transportlīdzekli, transportlīdzekļa atbilstības apliecinājumu, ja tas nav elektroniskais dokuments, nodod
transportlīdzekļa ieguvējam.
(2) Mehānisko transportlīdzekļu (izņemot traktortehniku, tās sastāvdaļas un piekabes) un speciālās militārās
tehnikas, to piekabju un sastāvdaļu sertificēšanu veic Ceļu satiksmes drošības direkcija, bet testēšanu — Ceļu
satiksmes drošības direkcija vai testēšanas laboratorijas, kuru kompetenci ir novērtējusi Standartizācijas, akreditācijas
un metroloģijas centrs. Ceļu satiksmes drošības direkcija, veicot mehāniskā transportlīdzekļa vai tā piekabes
atbilstības novērtēšanu, papildus kontrolē, lai piesārņojošo vielu izplūde, ko rada palīgmotori, kas iebūvēti izmantošanai
ceļu satiksmē paredzētajos transportlīdzekļos vai uzstādīti uz tiem, nepārsniedz vides aizsardzību reglamentējošos
normatīvajos aktos noteiktās emisijas robežvērtības.
(3) Traktortehnikas, tās piekabju un sastāvdaļu sertificēšanu veic Sertifikācijas un testēšanas centrs, bet testēšanu
— Sertifikācijas un testēšanas centrs vai testēšanas laboratorijas, kuru kompetenci ir novērtējis Standartizācijas,
akreditācijas un metroloģijas centrs.
(4) Mehānisko transportlīdzekļu, to piekabju un sastāvdaļu atbilstības novērtēšanas kārtību un tehniskās prasības
nosaka Ministru kabinets. Ministru kabinets nosaka arī transportlīdzekļus, uz kuriem neattiecas atbilstības
novērtēšana, pieļaujamās atkāpes atsevišķu prasību izpildē, tirgus uzraudzības institūcijas, kā arī tirgus uzraudzības
un savstarpējās atzīšanas un informācijas apmaiņas (paziņošanas) kārtību.
(
26.05.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2007.
, 
14.11.2008.
, 
12.06.2009.
, 
03.03.2011.
,
10.12.2015.
 un 
27.04.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
24.05.2017.
)
16.pants. Transportlīdzekļu valsts tehniskā apskate un transportlīdzekļu tehniskā kontrole
(1) Transportlīdzekļu valsts tehniskā apskate tiek veikta, lai kontrolētu transportlīdzekļu tehnisko stāvokli, kā arī lai
aktualizētu transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistru un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvo sistēmu, atklātu
meklēšanā esošos transportlīdzekļus un veiktu normatīvajos aktos noteiktās kontroles funkcijas, kas saistītas ar
piedalīšanos ceļu satiksmē. Lai pastāvīgi kontrolētu to transportlīdzekļu tehnisko stāvokli, kuri piedalās ceļu satiksmē
un kurus izmanto komercpārvadājumiem, tiek veikta transportlīdzekļu tehniskā kontrole uz ceļiem.
(2) Ja transportlīdzekļu valsts tehniskās apskates laikā tiek konstatēts, ka transportlīdzeklis ir tehniskā kārtībā un
14
/
42
atbilst satiksmes drošības un vides aizsardzības prasībām un ir izpildītas citas normatīvajos aktos noteiktās prasības,
kas saistītas ar transportlīdzekļu piedalīšanos ceļu satiksmē (piemēram, samaksāts transportlīdzekļu ekspluatācijas
nodoklis, uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodoklis, samaksāts uzliktais naudas sods un veikta transportlīdzekļa
īpašnieka civiltiesiskās atbildības obligātā apdrošināšana), transportlīdzeklim Ceļu satiksmes drošības direkcija vai
attiecīgi Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra dod atļauju piedalīties ceļu satiksmē. Atļauju piedalīties ceļu satiksmē
apliecina šā likuma 
25.panta
 pirmajā daļā noteiktie dokumenti un uzlīmes, kas ir izdrukas no transportlīdzekļu un to
vadītāju valsts reģistra.
(3) Mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju (izņemot traktortehniku un tās piekabes) valsts tehnisko apskati veic
Ceļu satiksmes drošības direkcija, bet transportlīdzekļu tehniskā stāvokļa kontroli transportlīdzekļu valsts tehniskās
apskates ietvaros — Ceļu satiksmes drošības direkcija vai Ceļu satiksmes drošības direkcijā šim nolūkam akreditēta
persona. Akreditētā persona nedrīkst vienlaikus veikt komercdarbību, kas saistīta ar transportlīdzekļu tirdzniecību,
apkopi, remontu vai atjaunošanu, kā arī tehnisko kontroli tās īpašumā (valdījumā, turējumā) esošajiem
transportlīdzekļiem.
(4) Traktortehnikas un tās piekabju valsts tehnisko apskati veic Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra. Tramvaju,
trolejbusu un specializēto tūristu transportlīdzekļu tehniskā stāvokļa kontroli nodrošina vietējās pašvaldības. Speciālās
militārās tehnikas tehniskā stāvokļa kontroli nodrošina Nacionālie bruņotie spēki. Speciālajai traktortehnikai un
speciālajai militārajai tehnikai valsts tehnisko apskati neveic.
(5) Latvijā un ārvalstīs iepriekš nereģistrētam vieglajam automobilim, piekabei ar pilnu masu līdz 3500 kilogramiem
pirmreizējo valsts tehnisko apskati veic ne vēlāk kā 24 mēnešus pēc tam, kad attiecīgais transportlīdzeklis pirmoreiz
reģistrēts Latvijā, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē. Ja pirmreizējā tehniskā apskate
veikta atbilstoši šīs daļas pirmajā teikumā noteiktajam, otro valsts tehnisko apskati veic ne vēlāk kā 24 mēnešus pēc
pirmās valsts tehniskās apskates, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē. Turpmākās valsts
tehniskās apskates veic katru gadu, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē.
(5
1
) Latvijā un ārvalstīs iepriekš nereģistrētam motociklam, triciklam un kvadriciklam pirmreizējo valsts tehnisko
apskati veic ne vēlāk kā 24 mēnešus pēc tam, kad attiecīgais transportlīdzeklis pirmoreiz reģistrēts Latvijā, ievērojot
termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē. Turpmākās valsts tehniskās apskates minētajiem
transportlīdzekļiem veic katru otro gadu, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē.
(5
2
) Latvijā un ārvalstīs iepriekš nereģistrētam kravas automobilim, piekabei (puspiekabei) ar pilnu masu virs 3500
kilogramiem un neatliekamās medicīniskās palīdzības transportlīdzeklim pirmreizējo valsts tehnisko apskati veic ne
vēlāk kā 12 mēnešus pēc tam, kad attiecīgais transportlīdzeklis pirmoreiz reģistrēts Latvijā, ievērojot termiņu, kāds
norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē. Turpmākās valsts tehniskās apskates minētajiem transportlīdzekļiem veic
katru gadu, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē.
(5
3
) Latvijā un ārvalstīs iepriekš nereģistrētam autobusam, taksometram, M1 kategorijas transportlīdzeklim, kurš
tiek izmantots sabiedriskā transporta pakalpojumu sniegšanā, un autoapmācībai paredzētam un attiecīgi reģistrētam
transportlīdzeklim pirmreizējo valsts tehnisko apskati veic ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc tam, kad attiecīgais
transportlīdzeklis pirmoreiz reģistrēts Latvijā, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē. Otro
valsts tehnisko apskati minētajiem transportlīdzekļiem veic ne vēlāk kā gadu pēc pirmās valsts tehniskās apskates,
bet turpmākās valsts tehniskās apskates — reizi sešos mēnešos, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties
ceļu satiksmē.
(5
4
) Ārvalstīs iepriekš reģistrētiem transportlīdzekļiem pirmreizējo valsts tehnisko apskati veic ne vēlāk kā piecas
dienas pēc tam, kad attiecīgais transportlīdzeklis reģistrēts Latvijā. Turpmākās valsts tehniskās apskates minētajiem
transportlīdzekļiem veic katru gadu, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē.
(6) Atļauju piedalīties ceļu satiksmē dod uz šā panta attiecīgajā daļā noteikto termiņu, bet, lai nodrošinātu
vienmērīgu transportlīdzekļu skaita sadalījumu gadā pa mēnešiem, termiņu var noteikt garāku, taču ne vairāk kā par 30
dienām.
(6
1
) Pirmreizējo valsts tehnisko apskati Latvijā un ārvalstīs iepriekš nereģistrētai traktortehnikai, kuras motora darba
ilgums nepārsniedz 250 motorstundu, veic ne vēlāk kā 24 mēnešus pēc tam, kad attiecīgais transportlīdzeklis
pirmoreiz reģistrēts Latvijā. Reģistrējot šādus transportlīdzekļus, vienlaikus tiek dota atļauja piedalīties ceļu satiksmē
uz 24 mēnešiem. Turpmākās tehniskās apskates veic katru gadu, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties
ceļu satiksmē.
(6
2
) Šā likuma noteikumi par atļaujas piedalīties ceļu satiksmē izsniegšanu un valsts tehnisko apskati neattiecas
uz:
15
/
42
1) tramvaju, trolejbusu un specializēto tūristu transportlīdzekļu tehniskā stāvokļa kontroli, ko nodrošina
pašvaldības. Pašvaldības dome izdod noteikumus, kuros nosaka attiecīgās kontroles institūcijas, to kompetenci
un tehniskā stāvokļa kontroles īstenošanas kārtību;
2) mopēdiem un bezceļu transportlīdzekļiem, kas īslaicīgi piedalās ceļu satiksmē;
3) transportlīdzekļiem, kas reģistrēti ārvalstīs un kas ceļu satiksmē piedalās ar tranzīta numura zīmēm;
4) speciālo militāro tehniku.
(6
3
) Ja, veicot transportlīdzekļa tehnisko kontroli uz ceļiem, tiek konstatēta transportlīdzekļa tehniskā stāvokļa
neatbilstība normatīvo aktu prasībām, attiecīgā atļauja piedalīties ceļu satiksmē šā panta septītajā daļā minētajos
Ministru kabineta noteikumos paredzētajos gadījumos un noteiktajā kārtībā tiek anulēta.
(7) Kārtību, kādā tiek veikta transportlīdzekļu valsts tehniskā apskate un transportlīdzekļu tehniskā kontrole uz
ceļiem, nosaka Ministru kabinets. Prasības attiecībā uz transportlīdzekļu tehnisko stāvokli, kā arī šo prasību izpildes
novērtēšanas kritērijus nosaka Ministru kabinets.
(8) Lēmuma par atļauju piedalīties ceļu satiksmē apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
19.02.2009.
, 
09.06.2011.
, 
15.12.2011.
, 
29.11.2012.
,
10.12.2015.
, 
09.11.2017.
, 
25.05.2017.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
17.pants. Operatīvie transportlīdzekļi
Operatīvos transportlīdzekļus ir tiesības lietot juridiskajām personām, kuru sarakstu, kā arī operatīvo
transportlīdzekļu izmantošanas kārtību apstiprina Ministru kabinets. Operatīvie transportlīdzekļi jāapzīmē un jāaprīko
atbilstoši Latvijas Republikā obligāto standartu prasībām.
18.pants. Aizliegums piedalīties ceļu satiksmē
Ar transportlīdzekli aizliegts piedalīties ceļu satiksmē, kā arī iebraukt Latvijā šādos gadījumos:
1) transportlīdzeklim ir normatīvajos aktos noteiktie bojājumi, kuru dēļ tas nedrīkst braukt;
2) nav saņemta atļauja piedalīties ceļu satiksmē, arī ja nav veikta transportlīdzekļa īpašnieka civiltiesiskās
atbildības obligātā apdrošināšana;
3) tiek pārvadāta neatļauta bīstamā krava vai ir bīstamās kravas noplūde;
4) transportlīdzekļa (transportlīdzekļu sastāva) gabarīti ar kravu vai bez tās, faktiskā masa vai ass slodze
pārsniedz 
Ceļu satiksmes noteikumos
 paredzētos lielumus un nav attiecīgās atļaujas braukšanai pa ceļu;
5) pārkāptas 
Ceļu satiksmes noteikumos
 reglamentētās kravas novietošanas un nostiprināšanas prasības.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
IV nodaļa 
Ceļu satiksmes dalībnieku pienākumi un tiesības
19.pants. Ceļu satiksmes dalībnieku vispārīgie pienākumi un tiesības
(1) Ceļu satiksmes dalībniekiem ir jāizpilda šā likuma, 
Ceļu satiksmes noteikumu
 un citu normatīvo aktu prasības,
kas nosaka ceļu satiksmes dalībnieku pienākumus; jāizpilda policijas darbinieku un to personu norādījumi, kuras
pilnvarotas regulēt satiksmi, kā arī jāievēro luksoforu signālu, ceļa zīmju un ceļa apzīmējumu prasības.
(2) Ja tuvojas operatīvais transportlīdzeklis, citiem satiksmes dalībniekiem jādod tam ceļš, lai operatīvais
transportlīdzeklis un transportlīdzekļi, kurus tas pavada, varētu braukt netraucēti.
16
/
42
(3) Ceļu satiksmes dalībniekiem un citām personām jārīkojas tā, lai neradītu satiksmei bīstamas vai satiksmi
traucējošas situācijas un nenodarītu zaudējumus.
(4) Katram ceļu satiksmes dalībniekam ir tiesības uzskatīt, ka arī citas personas ceļu satiksmes norisē izpildīs
noteiktās prasības.
(5) Transportlīdzekļa vadītājam ir tiesības uzzināt viņa vadītā transportlīdzekļa apturēšanas iemeslu, kā arī tās
amatpersonas vārdu, uzvārdu un amatu, kura to apstādinājusi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
 un 
26.05.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2005.
)
20.pants. Transportlīdzekļu īpašnieku, valdītāju un turētāju pienākumi un tiesības
(1) Transportlīdzekļa īpašniekam (valdītājam, turētājam) ir pienākums darīt visu nepieciešamo, lai ceļu satiksmē
netiktu izmantoti tādi viņa lietošanā esošie transportlīdzekļi, kuriem nav dota atļauja piedalīties ceļu satiksmē vai uz
kuriem attiecas aizliegums piedalīties ceļu satiksmē.
(2) Transportlīdzekļa īpašnieks, valdītājs un turētājs nedrīkst dot atļauju vadīt transportlīdzekli personai, kura ir
alkoholisko dzērienu, narkotisko, psihotoksisko vai citu apreibinošo vielu ietekmē.
(3) Transportlīdzekļa īpašnieks, valdītājs un turētājs nedrīkst dot atļauju vadīt transportlīdzekli personai, kurai nav
atbilstošas kategorijas transportlīdzekļu vadīšanas tiesības, izņemot gadījumus, kad 
Ceļu satiksmes noteikumos
paredzētajā kārtībā notiek transportlīdzekļa vadīšanas apmācība vai vadīšanas iemaņu pārbaude.
(4) Ir jāveic mehāniskā transportlīdzekļa īpašnieka, valdītāja un turētāja civiltiesiskās atbildības obligātā
apdrošināšana likumos un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(5) Transportlīdzekļa īpašniekam (valdītājam, turētājam) pēc Valsts policijas pieprasījuma ir pienākums sniegt ziņas
par personu, kura vadīja vai bija tiesīga lietot transportlīdzekli, ja pārkāpuma konstatēšanas brīdī transportlīdzekļa
vadītājs nav noskaidrots.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
13.05.2010.
 un 
23.02.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
27.03.2012.
)
21.pants. Pilnvarojumi darbībām ar transportlīdzekļiem
(1) Transportlīdzekļa atsavināšanai vai noņemšanai no uzskaites izdotajā pilnvarā (speciālpilnvara, ģenerālpilnvara
vai universālpilnvara) jābūt speciālai norādei par atļauju atsavināt transportlīdzekli vai noņemt to no uzskaites. Fiziskās
personas izdotajai pilnvarai nepieciešams notāra vai citas 
Civillikuma
 
1474.pantā
 norādītās personas apliecinājums.
Pilnvaru juridiskajai personai piederoša transportlīdzekļa atsavināšanai vai noņemšanai no uzskaites izdod
transportlīdzekļa īpašnieks, un šajā gadījumā 
Civillikuma
 
1474.pantā
 norādītās personas apliecinājums nav obligāts.
Pilnvara nav jāiesniedz, ja reģistrētais transportlīdzekļa īpašnieks transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā izdarījis
atzīmi par piešķirto pilnvarojumu.
(2) 
(Izslēgta ar 
19.02.2009
. likumu.)
(3) 
(Izslēgta ar 
19.02.2009
. likumu.)
(
17.07.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
19.02.2009.
, 
13.05.2010.
un 
10.12.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
22.pants. Transportlīdzekļu vadītāju apmācība un vadītāja apliecības izsniegšana
(1) Transportlīdzekļu vadīšanas tiesības un transportlīdzekļu vadītāja apliecību var iegūt un atgūt likumā noteikto
vecumu sasniegusi persona:
1) kuras pastāvīgā dzīvesvieta atbilstoši iesniegtajiem dokumentiem vai saskaņā ar valsts reģistros pieejamo
informāciju ir Latvijā vai kura var pierādīt, ka pēdējos sešus mēnešus ir mācījusies Latvijā. Šā panta izpratnē
personas pastāvīgā dzīvesvieta ir Latvijā, ja pastāv kāds no šādiem nosacījumiem:
a) personas uzturēšanās vieta vismaz 185 dienas kalendārajā gadā ir Latvijā personisku saistību (saistības,
kas liecina par attiecīgās personas ciešu saikni ar Latviju) un darba saistību dēļ,
b) personai nav darba saistību, bet tās uzturēšanās vieta Latvijā ir personisku saistību (saistības, kas liecina 
17
/
42
b) personai nav darba saistību, bet tās uzturēšanās vieta Latvijā ir personisku saistību (saistības, kas liecina
par attiecīgās personas ciešu saikni ar Latviju) dēļ,
c) persona ārvalstī uzturas darba saistību dēļ, bet regulāri atgriežas un uzturas Latvijā personisku saistību
(saistības, kas liecina par attiecīgās personas ciešu saikni ar Latviju) dēļ,
d) personas uzturēšanās vieta ir Latvijā, bet tās uzturēšanās ārvalstīs saistīta ar mācībām;
2) kura normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā nokārtojusi teorētisko zināšanu un vadīšanas iemaņu pārbaudi;
3) kura normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā ir veikusi veselības pārbaudi un kurai nav konstatētas medicīniskas
pretindikācijas transportlīdzekļu vadīšanai. Informāciju par medicīnisko pretindikāciju esamību vai neesamību
Ceļu satiksmes drošības direkcijai un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūrai sniedz ārstniecības personas,
kurām ir attiecīgs ārstniecības personas sertifikāts;
4) kurai noteiktā laika periodā nav liegta šo tiesību iegūšana un kurai Latvijā, citā Eiropas Savienības dalībvalstī
vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī nav spēkā transportlīdzekļu vadīšanas tiesību
izmantošanas aizliegums vai nav atņemtas transportlīdzekļu vadīšanas tiesības.
(1
1
) Transportlīdzekļu vadīšanas tiesības un transportlīdzekļu vadītāja apliecību līdz sodāmības dzēšanai vai
noņemšanai nevar iegūt un atgūt persona, kura sodīta par noziedzīgu nodarījumu pret satiksmes drošību saskaņā ar
Krimināllikuma
 262. un 
262.
1 
pantu
.
(1
2
) 
(Izslēgta ar 
27.04.2017
. likumu)
(2) AM, A1, A2, A, B, B1 vai BE kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecības derīguma termiņš ir 10 gadu, bet
transportlīdzekļu vadītāja apliecības par tiesībām vadīt arī C1, C, D1, D, C1E, CE, D1E, DE, TRAM vai TROL
kategorijas transportlīdzekļus — pieci gadi. Traktortehnikas vadītāja apliecības derīguma termiņš ir 10 gadu.
Transportlīdzekļa vadītāja tiesību iegūšanas un atjaunošanas kārtību, kā arī vadītāja apliecības izsniegšanas, apmaiņas
un atjaunošanas kārtību un termiņus nosaka Ministru kabinets.
(2
1
) Bīstamo kravu pārvadāšanai paredzēto transportlīdzekļu vadītāju apmācības kārtību, tiesību iegūšanas kārtību
un vadītāja apliecības izsniegšanas, apmaiņas un atjaunošanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(3) Ar transportlīdzekļu vadītāju, tai skaitā traktortehnikas vadītāju, teorētisko un transportlīdzekļa vadīšanas
apmācību ir tiesības nodarboties komersantam vai izglītības iestādei, kuras darbību reglamentējošajā dokumentā ir
paredzēta attiecīgā apmācības programma. Individuāli apmācīt personu vadīt transportlīdzekli, neveicot komercdarbību,
atļauts transportlīdzekļu vadītājiem, kuru attiecīgās kategorijas vadītāja stāžs ir vismaz trīs gadi, un tikai ar A1, A, B1,
B un traktortehnikas vadītāja apliecību kategorijām atbilstošiem transportlīdzekļiem.
(3
1
) Komersantam un izglītības iestādei, kas vēlas nodarboties ar transportlīdzekļu vadītāju apmācību, ir jāsaņem
mācību karte. Mācību karte ir dokuments, kas dod tiesības nodarboties ar tajā norādīto kategoriju transportlīdzekļu
vadītāju apmācību konkrētās mācību telpās un kas apliecina, ka mācību telpas atbilst normatīvajos aktos noteiktajām
prasībām. Mācību karti izsniedz Ceļu satiksmes drošības direkcija, traktortehnikas vadītāju apmācībai — Valsts
tehniskās uzraudzības aģentūra. Lēmuma par mācību kartes neizsniegšanu, darbības apturēšanu vai atņemšanu
apstrīdēšana neaptur tā darbību.
(4) Prasības komersantiem, izglītības iestādēm un speciālistiem, kuri nodrošina transportlīdzekļu vadītāju
apmācību, transportlīdzekļu vadītāju apmācības programmas, kā arī transportlīdzekļu vadītāju apmācības procesa
kontroles kārtību nosaka Ministru kabinets.
(5) Mācību braucieni atļauti personām, kurām ir 
ceļu satiksmes noteikumu
 pamatzināšanas. Sākotnējai mācību
braukšanai jānotiek norobežotos laukumos.
(6) Piedaloties ceļu satiksmē, personai, kura mācās braukt ar mehānisko transportlīdzekli (izņemot trolejbusu),
jābūt klāt braukšanas mācību atļaujai vai dokumentam par tiesībām vadīt mehāniskos transportlīdzekļus. Pēc policijas
darbinieku pieprasījuma attiecīgās personas pienākums ir uzrādīt šo dokumentu.
(7) Prasības transportlīdzekļu (izņemot traktortehniku) vadītāju eksaminācijas inspektoriem nosaka Ministru
kabinets.
(
19.02.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.05.2010.
, 
03.03.2011.
, 
30.10.2014.
, 
10.12.2015.
,
27.04.2017.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
18
/
42
23.pants. Transportlīdzekļu vadītāja apliecību kategorijas un šīm kategorijām atbilstošie transportlīdzekļi
(1) Transportlīdzekļu vadītāja apliecību kategorijām atbilst šādi transportlīdzekļi (izņemot traktortehniku):
1) AM — mopēdi;
2) A1 — motocikli, kuru motora darba tilpums nepārsniedz 125 kubikcentimetrus, jauda nepārsniedz 11
kilovatus un jaudas attiecība pret svaru nepārsniedz 0,1 kilovatu uz kilogramu, kā arī tricikli, kuru jauda
nepārsniedz 15 kilovatus;
3) A2 — motocikli, kuru jauda nepārsniedz 35 kilovatus, jaudas attiecība pret svaru nepārsniedz 0,2 kilovatus uz
kilogramu un kuri nav atvasināti no transportlīdzekļiem, kuru jauda ir vairāk nekā divas reizes lielāka;
4) A — motocikli, kā arī tādi tricikli, kuru jauda pārsniedz 15 kilovatus;
5) B1 — kvadricikli;
6) B — mehāniskie transportlīdzekļi, izņemot A kategorijas motociklus, kuru pilna masa nepārsniedz 3500
kilogramus un kuri ir konstruēti un paredzēti ne vairāk kā astoņu pasažieru pārvadāšanai, neskaitot vadītāju, kā
arī šādas kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi, kuras pilna masa nepārsniedz 750 kilogramus. Ir atļauts arī
šīs kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi, kuras pilna masa pārsniedz 750 kilogramus, ja šā savienojuma
pilna masa nepārsniedz 4250 kilogramus;
7) C1 — mehāniskie transportlīdzekļi, kuri neietilpst D1 vai D kategorijā, kuru pilna masa pārsniedz 3500
kilogramus, bet nepārsniedz 7500 kilogramus un kuri ir konstruēti un paredzēti ne vairāk kā astoņu pasažieru
pārvadāšanai, neskaitot vadītāju, kā arī šādas kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi, kuras pilna masa
nepārsniedz 750 kilogramus;
8) C — mehāniskie transportlīdzekļi, kuri neietilpst D1 vai D kategorijā, kuru pilna masa pārsniedz 3500
kilogramus un kuri ir konstruēti un paredzēti ne vairāk kā astoņu pasažieru pārvadāšanai, neskaitot vadītāju, kā
arī šādas kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi, kuras pilna masa nepārsniedz 750 kilogramus;
9) D1 — mehāniskie transportlīdzekļi, kuri ir konstruēti un paredzēti ne vairāk kā 16 pasažieru pārvadāšanai,
neskaitot vadītāju, un kuru garums nepārsniedz 8 metrus, kā arī šādas kategorijas vilcēja savienojums ar
piekabi, kuras pilna masa nepārsniedz 750 kilogramus;
10) D — mehāniskie transportlīdzekļi, kuri ir konstruēti un paredzēti vairāk nekā astoņu pasažieru pārvadāšanai,
neskaitot vadītāju, kā arī šādas kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi, kuras pilna masa nepārsniedz 750
kilogramus;
11) BE — B kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi vai puspiekabi, kuras pilna masa nepārsniedz 3500
kilogramus;
12) C1E — C1 kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi vai puspiekabi, kuras pilna masa pārsniedz 750
kilogramus, ja šāda savienojuma pilna masa nepārsniedz 12 000 kilogramus, vai B kategorijas vilcēja
savienojums ar piekabi vai puspiekabi, kuras pilna masa pārsniedz 3500 kilogramus, ja šāda savienojuma pilna
masa nepārsniedz 12 000 kilogramus;
13) CE — C kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi, kuras pilna masa pārsniedz 750 kilogramus;
14) D1E — D1 kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi, kuras pilna masa pārsniedz 750 kilogramus;
15) DE — D kategorijas vilcēja savienojums ar piekabi, kuras pilna masa pārsniedz 750 kilogramus;
16) TRAM — tramvaji;
17) TROL — trolejbusi.
(2) Transportlīdzekļa vadītājam, kuram ir tiesības vadīt vienas kategorijas transportlīdzekli, atļauts vadīt arī šādus
citas kategorijas transportlīdzekļus:
19
/
42
1) ar A kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesībām — A1, A2 kategorijas transportlīdzekļus;
2) ar B kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesībām:
a) B1 kategorijas transportlīdzekli,
b) transportlīdzekļa vadītājam, kurš sasniedzis 21 gada vecumu, — A kategorijas triciklu,
c) Latvijā — A1 kategorijas transportlīdzekli;
3) ar C kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesībām — C1 kategorijas transportlīdzekli;
4) ar D kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesībām — D1 kategorijas transportlīdzekli;
5) ar A2 kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesībām — A1 kategorijas transportlīdzekli;
6) ar CE kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesībām — C1E kategorijas transportlīdzekli;
7) ar DE kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesībām — D1E kategorijas transportlīdzekli;
8) ar jebkura mehāniskā transportlīdzekļa vai tramvaja vadīšanas tiesībām — AM kategorijas transportlīdzekli un
sniega motociklu.
(3) Transportlīdzekļu vadītājam, kuram ir tiesības vadīt trolejbusu un vadītāja apliecībā izdarīta attiecīga atzīme,
apdzīvotās vietās atļauts vadīt arī D1 un D kategorijai atbilstošu pasažieru sabiedrisko transportlīdzekli.
(4) Transportlīdzekļa vadītājam, kuram ir tiesības vadīt B kategorijas transportlīdzekli, kurš normatīvajos aktos
noteiktajā kārtībā ir nokārtojis transportlīdzekļa vadīšanas eksāmenu un kuram transportlīdzekļu vadītāja apliecībā par
to izdarīta attiecīga atzīme, atļauts vadīt B kategorijas vilcēja savienojumu ar piekabi, kuras pilna masa pārsniedz 750
kilogramus, ja šā savienojuma pilna masa pārsniedz 3500 kilogramus.
(5) Transportlīdzekļa vadītājam, kuram ir tiesības vadīt B, C1, D1, C vai D kategorijas transportlīdzekļus, atļauts
vadīt specializētos tūristu transportlīdzekļus.
(6) Šā panta pirmās, otrās, trešās, ceturtās un piektās daļas noteikumi, izņemot otrās daļas 8.punktā minēto
nosacījumu, nav attiecināmi uz traktortehnikas vadītāja apliecību kategorijām.
(7) Traktortehnikas vadītāja apliecību kategorijām atbilst šāda traktortehnika:
1) A — traktori, komunālā pašgājēja traktortehnika un universālās pašgājējmašīnas ar pilnu masu līdz 7500
kilogramiem;
2) B — visi traktori, komunālā pašgājēja traktortehnika, buldozeri un universālās pašgājējmašīnas;
3) C — ekskavatori un pašgājēji iekrāvēji;
4) D — lauksaimniecības pašgājējmašīnas;
5) E — autogreideri;
6) F — meža izstrādes un kopšanas mašīnas;
7) G — ceļu būves mašīnas;
8) H — cita speciālā pašgājējtehnika.
(8) Ja transportlīdzekļa vadītājs citas kategorijas transportlīdzekli, tai skaitā traktortehniku, vada tikai ar AM, A1 vai
TRAM kategorijas transportlīdzekļu vadīšanas tiesībām, uzskatāms, ka šim transportlīdzekļa vadītājam, vadot attiecīgo
transportlīdzekli, vispār nav transportlīdzekļu vadīšanas tiesību. Šis nosacījums attiecībā uz A1 un TRAM kategorijas
transportlīdzekļu vadīšanas tiesībām neattiecas uz šā panta otrās daļas 8.punktā minēto nosacījumu.
20
/
42
(9) Speciālo militāro tehniku ir tiesīgs vadīt profesionālā dienesta karavīrs vai zemessargs, kuram piešķirta A vai B
kategorijas traktortehnikas vadītāja apliecība.
(
03.03.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.11.2012.
, 
21.11.2013.
 un 
10.12.2015
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2016.
)
24.pants. Transportlīdzekļu vadītāju un atsevišķu kategoriju ceļu satiksmes dalībnieku vecuma
ierobežojumi
(1) Lai iegūtu transportlīdzekļu vadīšanas tiesības, personai ir jābūt sasniegušai šādu vecumu:
1) 14 gadus — AM kategorijas vadītāja apliecības iegūšanai;
2) 16 gadus — A1 un B1 kategorijas vadītāja apliecības iegūšanai;
3) 18 gadus — A2, B, BE, C1 un C1E kategorijas vadītāja apliecības iegūšanai;
4) 21 gadu — C, CE, D1, D1E, TRAM un TROL kategorijas vadītāja apliecības iegūšanai;
5) 24 gadus — A, D un DE kategorijas vadītāja apliecības iegūšanai. A kategorijas vadītāja apliecību var iegūt
persona, kura sasniegusi 20 gadu vecumu, ja tās A2 kategorijas transportlīdzekļa vadītāja stāžs ir vismaz divi
gadi. Vadīt triciklus, kuru jauda pārsniedz 15 kilovatus, atļauts personai, kura sasniegusi vismaz 21 gada
vecumu;
6) 16 gadus — A kategorijas traktortehnikas vadītāja apliecības iegūšanai;
7) 17 gadus — visu veidu traktortehnikas vadītāja apliecības iegūšanai.
(2) Personas, kuras atrodas militārajā dienestā, var iegūt C, CE, D1 un D kategorijas vadītāja apliecību no 19 gadu
vecuma. Šī vadītāja apliecība līdz šā panta pirmajā daļā noteiktā vecuma sasniegšanai dod tiesības vadīt tikai
Nacionālo bruņoto spēku transportlīdzekļus.
(3) Apmācīt personas vadīt transportlīdzekli drīkst ne agrāk kā divus gadus pirms attiecīgās kategorijas
transportlīdzekļu vadītāja apliecības iegūšanai noteiktā vecuma sasniegšanas.
(4) Braukt ar velosipēdu ceļu satiksmē patstāvīgi atļauts personai, kura sasniegusi 10 gadu vecumu un kurai ir
velosipēda vai jebkuras kategorijas transportlīdzekļa vadīšanas tiesības. Braukt ar velosipēdu pilngadīgas personas
pavadībā pa ietvēm, velosipēdu ceļiem un citām vietām, kur atļauta tikai velosipēdu un gājēju kustība, bērniem atļauts
neatkarīgi no to vecuma, bet ceļu satiksmē — no septiņu gadu vecuma. Dzīvojamās zonās, daudzdzīvokļu namu
pagalmos un vietās, kur nenotiek mehānisko transportlīdzekļu braukšana, bērniem neatkarīgi no to vecuma braukt ar
velosipēdu atļauts patstāvīgi.
(
03.03.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.11.2013.
 un 
10.12.2015
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2016.
)
25.pants. Transportlīdzekļu vadītāja pienākumi
(1) Mehāniskā transportlīdzekļa vadītājam jābūt klāt šādiem dokumentiem, kas pēc policijas darbinieku, robežsargu
vai muitas amatpersonu pieprasījuma jāiedod tiem pārbaudei:
1) vadītāja apliecība;
2) transportlīdzekļa reģistrācijas dokumenti;
3) 
(izslēgts ar 
27.09.2007
. likumu)
;
4) dokumenti, kuri saskaņā ar šo likumu un citiem normatīvajiem aktiem vadītājam nepieciešami, lai vadītu
attiecīgu transportlīdzekli (operatīvo transportlīdzekli vai tamlīdzīgu transportlīdzekli) vai pārvadātu attiecīgu kravu
(bīstamu, lielgabarīta, smagsvara un tamlīdzīgu kravu);
5) 
(izslēgts ar 
15.12.2005
. likumu)
;
21
/
42
6) kāds no turpmāk minētajiem dokumentiem (uzlīmēm):
a) vizuāla informācija (uzlīme) ar atļaujas piedalīties ceļu satiksmē derīguma termiņu, uzlīmēta uz
automobiļa vai traktortehnikas vējstikla vai uz speciālas pamatnes motocikla, piekabes (puspiekabes),
sporta automobiļu, traktortehnikas vai speciālā militārā transportlīdzekļa gadījumā,
b) vizuāla informācija (uzlīme) ar pagaidu atļaujas piedalīties ceļu satiksmē derīguma termiņu, uzlīmēta uz
automobiļa vai traktortehnikas vējstikla vai uz speciālas pamatnes motocikla, piekabes (puspiekabes),
sporta automobiļu, traktortehnikas vai speciālā militārā transportlīdzekļa gadījumā,
c) dokuments par veikto transportlīdzekļa tehnisko kontroli uz ceļiem,
d) Ceļu satiksmes drošības direkcijā elektroniski noformēta vienas dienas atļauja piedalīties ceļu satiksmē,
lai veiktu tehnisko apskati.
(1
1
) Mopēda vadītājam jābūt klāt šā panta pirmās daļas 1. un 2. punktā minētajiem dokumentiem. Tramvaja,
trolejbusa, velosipēda vadītājam, kā arī speciālās militārās tehnikas vadītājam jābūt klāt šā panta pirmās daļas
1.punktā minētajam dokumentam.
(2) Vadītājam pirms izbraukšanas jāpārbauda, vai transportlīdzeklis ir tehniskā kārtībā un nokomplektēts, tai skaitā
ar pirmās palīdzības aptieciņu, kuras saturs atbilst normatīvajiem aktiem par pirmās palīdzības sniegšanai
nepieciešamo medicīnisko materiālu minimumu, kā arī jāseko transportlīdzekļa tehniskajam stāvoklim ceļā.
(2
1
) Transportlīdzekļa vadītājam ir aizliegts:
1) lietot tālruni, ja transportlīdzeklis atrodas kustībā, izņemot gadījumus, kad tālruņa aparāts tiek izmantots
brīvroku režīmā;
2) lietot piezīmjdatorus, planšetdatorus un viedierīces, ja transportlīdzeklis atrodas kustībā;
3) atvērt apturēta transportlīdzekļa durvis, ja tas apdraud ceļu satiksmes drošību vai traucē citus ceļu satiksmes
dalībniekus;
4) lietot alkoholiskos dzērienus, narkotiskas vai psihotropas vielas pēc tam, kad transportlīdzeklis tiek apturēts
pēc policijas darbinieku vai robežsargu pieprasījuma, līdz reibuma stāvokļa konstatēšanai nepieciešamās
pārbaudes izdarīšanai vai atbrīvošanai no tās, kā arī atteikties no šādas pārbaudes;
5) izmantot bojātu, nesalasāmu vai noteiktajam paraugam neatbilstošu vadītāja apliecību, transportlīdzekļa
reģistrācijas dokumentus vai citus dokumentus, kuri saskaņā ar šo likumu un citiem normatīvajiem aktiem
vadītājam nepieciešami, lai vadītu attiecīgu transportlīdzekli vai pārvadātu attiecīgu kravu.
(3) Transportlīdzekļa vadītājam jāievēro šā likuma, 
Ceļu satiksmes noteikumu
 un citu ceļu satiksmi reglamentējošu
normatīvo aktu prasības, pārvietojoties pa ceļiem, kā arī pa citām vietām, kurās iespējama transporta kustība.
(4) Ja transportlīdzekļa vadītājam transportlīdzekļu vadīšanas tiesības ir atņemtas uz noteiktu laiku vai uz
nenoteiktu laiku, vadītāja apliecība uzskatāma par nederīgu no dienas, kad viņam paziņots attiecīgais lēmums.
Transportlīdzekļa vadītājam ir pienākums 10 dienu laikā nodot nederīgo transportlīdzekļa vadītāja apliecību Ceļu
satiksmes drošības direkcijai, Valsts tehniskās uzraudzības aģentūrai vai Valsts policijai. Ja persona vadītāja apliecību
nav nodevusi un tiek konstatēta tās izmantošana, vadītāja apliecība tiek aizturēta. Vadītāja apliecību aiztur un iznīcina
Valsts policijas, Ceļu satiksmes drošības direkcijas un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūras amatpersonas.
Gadījumus, kad vadītāja apliecību iznīcina, un kārtību, kādā vadītāja apliecība tiek iznīcināta, nosaka Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.1999.
, 
17.07.2000.
, 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
15.12.2005.
, 
15.02.2007.
,
27.09.2007.
, 
19.02.2009.
, 
13.05.2010.
, 
09.06.2011.
, 
15.12.2011.
, 
29.11.2012.
, 
21.11.2013.
, 
04.09.2014.
, 
10.12.2015.
,
27.04.2017.
 un 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
26.pants. 
Transportlīdzekļu vadīšanas tiesības
(1) Transportlīdzekļu vadīšanas tiesības ļauj personai vadīt attiecīgajai kategorijai atbilstošu transportlīdzekli,
pārvadāt pasažierus un kravu, individuāli apmācīt personas vadīt transportlīdzekļus un veikt citas normatīvajos aktos
transportlīdzekļa vadītājam atļautās darbības, piedaloties ceļu satiksmē.
22
/
42
(2) Personas tiesības vadīt transportlīdzekļus apliecina attiecīgs ieraksts transportlīdzekļu un to vadītāju valsts
reģistrā vai arī traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā un derīga transportlīdzekļa vadītāja apliecība.
Vadīšanas iemaņu pārbaudes laikā transportlīdzekļa vadītāja tiesības vadīt transportlīdzekli apliecina derīga
transportlīdzekļa vadītāja apliecība vai braukšanas mācību atļauja.
(3) Transportlīdzekļa vadītāja stāžu skaita ar brīdi, kad persona saņem attiecīgas kategorijas transportlīdzekļa
vadītāja apliecību.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
27.pants. Ceļu satiksmes dalībnieku rīcība ceļu satiksmes negadījumos
(1) Jebkuram ceļu satiksmes dalībniekam jādara viss iespējamais, lai sniegtu pirmo palīdzību ceļu satiksmes
negadījumā cietušajiem.
(2) Ja ceļu satiksmes negadījumā ir cietuši cilvēki vai nodarīti bojājumi trešās personas mantai, kā arī tad, ja
transportlīdzekļiem radušies bojājumi, kuru dēļ tie nevar pārvietoties, transportlīdzekļa vadītājs:
1) nekavējoties apstājas un paliek negadījuma vietā, ieslēdz avārijas gaismas signālu un uzstāda avārijas zīmi,
bet, ja tas nav iespējams, citādā veidā brīdina pārējos ceļu satiksmes dalībniekus par ceļu satiksmes
negadījumu;
2) dara visu iespējamo, lai cietušajam sniegtu pirmo palīdzību, izsauc neatliekamo medicīnisko palīdzību vai
citu glābšanas dienestu, bet, ja tas nav iespējams, ar savu vai citu garām braucošu transportlīdzekli nogādā
cietušo tuvākajā medicīnas iestādē un pats atgriežas negadījuma vietā;
3) dara visu iespējamo, lai negadījuma vietā saglabātu notikuma pēdas, pieraksta aculiecinieku vārdu, uzvārdu
un adresi;
4) par ceļu satiksmes negadījumu paziņo policijai (vai citam glābšanas dienestam) un tālāk rīkojas pēc tās
norādījumiem.
(3) Ja šā panta otrajā daļā minētajā ceļu satiksmes negadījumā iesaistītie transportlīdzekļi neļauj citiem
transportlīdzekļiem pabraukt garām ceļu satiksmes negadījuma vietai, transportlīdzekļu vadītāji atbrīvo brauktuvi, pirms
tam fiksējot ceļu satiksmes negadījumā iesaistīto transportlīdzekļu un citu priekšmetu stāvokli.
(4) Ja ceļu satiksmes negadījumā nav cietuši cilvēki un nav nodarīti bojājumi trešās personas mantai, kā arī
transportlīdzekļiem nav radušies bojājumi, kuru dēļ tie nevar pārvietoties, transportlīdzekļu vadītāji rīkojas 
Ceļu
satiksmes noteikumos
 paredzētajā kārtībā.
(5) Ja ceļu satiksmes negadījumā iesaistīts tikai viens transportlīdzeklis, nav cietuši cilvēki un nav nodarīti bojājumi
trešās personas mantai, transportlīdzekļa vadītājs rīkojas 
Ceļu satiksmes noteikumos
 paredzētajā kārtībā.
(6) Transportlīdzekļa vadītājam pēc ceļu satiksmes negadījuma līdz reibuma stāvokļa konstatēšanai nepieciešamās
pārbaudes izdarīšanai vai atbrīvošanai noteiktā kārtībā no šādas pārbaudes aizliegts lietot alkoholiskus dzērienus,
narkotiskas vai psihotropas vielas, kā arī atteikties no šādas pārbaudes.
(7) Pēc ceļu satiksmes negadījuma ir aizliegts turpināt vadīt tādu transportlīdzekli, kuram Valsts policija pēc ceļu
satiksmes negadījuma seku izvērtēšanas ir anulējusi atļauju piedalīties ceļu satiksmē. Šis noteikums neattiecas uz
traktortehniku un tās piekabēm. Ministru kabinets nosaka bojājumus, pēc kuru konstatēšanas Valsts policija anulē
transportlīdzeklim (izņemot traktortehniku un tās piekabes) atļauju piedalīties ceļu satiksmē, un kārtību, kādā Valsts
policija minētajiem transportlīdzekļiem anulē atļauju piedalīties ceļu satiksmē.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.09.2014.
 un 
27.04.2017
. likumu, kas stājas spēkā
24.05.2017.
)
28.pants. Transportlīdzekļu vadīšanas aizliegums
(1) Aizliegts vadīt transportlīdzekli:
1) ja pastāv kāds no šādiem nosacījumiem:
a) transportlīdzekļa vadītājam, kuram mehānisko transportlīdzekļu vadīšanas stāžs ir lielāks par diviem
23
/
42
gadiem, alkohola koncentrācija asinīs pārsniedz 0,5 promiles,
b) transportlīdzekļa vadītājam, kuram mehānisko transportlīdzekļu vadīšanas stāžs nepārsniedz divus gadus,
alkohola koncentrācija asinīs pārsniedz 0,2 promiles,
c) transportlīdzekļa vadītājam, kas vada D1, D, D1E, DE, TRAM un TROL kategorijai atbilstošus
transportlīdzekļus, alkohola koncentrācija asinīs pārsniedz 0,2 promiles,
d) mopēda vai velosipēda vadītājam alkohola koncentrācija asinīs pārsniedz 0,5 promiles;
2) atrodoties narkotisko, psihotropo, toksisko, citu apreibinošu vielu vai arī reakcijas ātrumu un uzmanību
samazinošu medikamentu ietekmē;
3) esot slimam vai arī tādā mērā nogurušam, ka tas var ietekmēt vadītāja darbspējas un ceļu satiksmes drošību;
4) ja vadītājam nav atbilstošas kategorijas transportlīdzekļu vadīšanas tiesību;
5) ja ir stājies spēkā transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegums.
(2) Aizliegts mācīties vadīt transportlīdzekli:
1) ja alkohola koncentrācija asinīs pārsniedz 0,2 promiles;
2) atrodoties narkotisko, psihotropo, toksisko, citu apreibinošu vielu vai arī reakcijas ātrumu un uzmanību
samazinošu medikamentu ietekmē;
3) esot slimam vai arī tādā mērā nogurušam, ka tas var ietekmēt darbspējas un ceļu satiksmes drošību.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2005.
, 
15.02.2007.
, 
13.05.2010.
 un 
09.06.2011
.
likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
 Pirmās daļas 
1.punkta
 jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2012.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
26.punktu
)
29.pants. Transportlīdzekļu vadīšanas tiesību atņemšana
(1) Transportlīdzekļu vadīšanas tiesības var atņemt uz noteiktu laiku vai uz nenoteiktu laiku.
(2) Transportlīdzekļu vadīšanas tiesību atņemšanu uz likumā noteikto laiku kā transportlīdzekļa vadītāja uzvedības
ietekmēšanas līdzekli piemēro, uzliekot sodu par likumā paredzētajiem administratīvajiem pārkāpumiem vai atbilstoši
šajā likumā noteiktajai pārkāpumu uzskaites punktu sistēmai, kā arī 
Krimināllikumā
 noteiktajos gadījumos.
(3) Transportlīdzekļu vadīšanas tiesības atņem uz nenoteiktu laiku, ja ir attiecīgs medicīniskās ekspertīzes
atzinums par to, ka transportlīdzekļa vadītājam radušās medicīniskas pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai.
(4) Laika periodu, uz kuru transportlīdzekļa vadītājam ir atņemtas transportlīdzekļa vadīšanas tiesības, neieskaita
vadītāja stāžā.
(4
1
) Ja personai transportlīdzekļu vadīšanas tiesības ir atņemtas uz laiku līdz gadam, persona, lai atjaunotu
transportlīdzekļu vadīšanas tiesības, normatīvajos aktos par transportlīdzekļu vadīšanas tiesību iegūšanu un
atjaunošanu noteiktajā kārtībā nokārto teorētisko eksāmenu.
(5) Ja personai transportlīdzekļu vadīšanas tiesības ir atņemtas uz gadu vai ilgāk vai transportlīdzekļu vadīšanas
tiesības ir atņemtas par transportlīdzekļa vadīšanu alkoholisko dzērienu, narkotisko, psihotropo, toksisko vai citu
apreibinošo vielu ietekmē, kā arī ja personai pārkāpumu uzskaites punktu sistēmas ietvaros ir noteikts
transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegums, persona, lai atjaunotu transportlīdzekļu vadīšanas
tiesības, normatīvajos aktos par transportlīdzekļu vadīšanas tiesību iegūšanu un atjaunošanu noteiktajā kārtībā nokārto
teorētisko un vadīšanas eksāmenu.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2007.
, 
09.06.2011.
 un 
10.12.2015
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2016.
 4.
1
 daļa stājas spēkā 
01.04.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
36. punktu
)
30.pants. 
Transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegums
24
/
42
(1) Transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegumu nosaka Valsts policijas amatpersona
transportlīdzekļa vadītājam, kurš alkohola reibumā, narkotisko vai citu apreibinošu vielu ietekmē ir izdarījis noziedzīgu
nodarījumu pret ceļu satiksmes drošību, par kuru var saukt pie kriminālatbildības, vai izdarījis pārkāpumu, par kuru
paredzēta transportlīdzekļu vadīšanas tiesību atņemšana. Šādā gadījumā transportlīdzekļa vadītājam ir aizliegts
izmantot transportlīdzekļu vadīšanas tiesības un viņa transportlīdzekļa vadītāja apliecība aizturama līdz laikam, kad
Valsts policijas amatpersona vai procesa virzītājs krimināllietā pieņem attiecīgu lēmumu.
(2) Transportlīdzekļu vadīšanas tiesības nedrīkst izmantot, ja:
1) beidzies transportlīdzekļa vadītāja apliecības derīguma termiņš, — līdz jaunas apliecības saņemšanai;
2) personu apliecinošajā dokumentā norādītais vārds, uzvārds vai personas kods neatbilst transportlīdzekļa
vadītāja apliecībā esošajam un 30 dienu laikā transportlīdzekļa vadītāja apliecība nav apmainīta, — līdz jaunas
apliecības saņemšanai;
3) par 
Ceļu satiksmes noteikumu
 pārkāpumu uzliktais naudas sods nav samaksāts gada laikā no soda
uzlikšanas dienas, — līdz naudas soda samaksai;
4) transportlīdzekļa vadītājs nav normatīvajos aktos noteiktajā termiņā veicis kārtējo veselības pārbaudi vai
veselības pirmstermiņa pārbaudi, — līdz veselības pārbaudei;
5) pārkāpumu uzskaites punktu sistēmas ietvaros transportlīdzekļa vadītājam ir piemērots ietekmēšanas
līdzeklis — transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegums;
6) ārvalstī izsniegtā vadītāja apliecība neatbilst šā likuma 
47.panta
 pirmajā daļā minētajām prasībām vai ārvalstī
izsniegtā vadītāja apliecība, kas atbilst šā likuma 
47.panta
 pirmajā daļā minētajām prasībām, nav apmainīta
atbilstoši šā likuma 
47.panta
 otrās daļas nosacījumiem;
7) transportlīdzekļa vadītāja apliecība ir nozagta vai zudusi un 30 dienu laikā no attiecīgās informācijas
reģistrācijas dienas transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā nav saņemta jauna transportlīdzekļu vadītāja
apliecība;
8) personai ārvalstī ir spēkā esošs transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegums vai atņemtas
transportlīdzekļu vadīšanas tiesības.
(3) Par transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegumu izdara attiecīgu ierakstu transportlīdzekļu un
to vadītāju valsts reģistrā, kā arī traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā. Ziņas par nederīgām
transportlīdzekļu vadītāja apliecībām Ministru kabineta noteiktajā kārtībā iekļauj nederīgo dokumentu reģistrā.
Transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizlieguma reģistrēšanas apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā
darbību.
(4) Ja transportlīdzekļa vadītājs pārkāpj noteikto vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegumu, viņa transportlīdzekļa
vadītāja apliecība tiek aizturēta.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2005.
, 
15.02.2007.
, 
19.02.2009.
, 
13.05.2010.
,
03.03.2011.
 un 
09.06.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
30.
1
 pants. Veselības pārbaudes trans
portlīdzekļu vadītājiem un personām, kuras vēlas iegūt
transportlīdzekļu vadītāju kvalifikāciju
(1) Veselības pārbaudē konstatēto transportlīdzekļa vadītāja vai personas, kura vēlas iegūt transportlīdzekļu vadītāja
kvalifikāciju, veselības stāvokļa atbilstību attiecīgās kategorijas transportlīdzekļa vadīšanai apliecina informācija, ko
ārstniecības iestāde ievadījusi transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā.
(2) Veselības pārbaudes iedala šādi:
1) pirmreizējās pārbaudes;
2) kārtējās pārbaudes;
3) pirmstermiņa pārbaudes.
25
/
42
(3) Veselības pirmreizējo pārbaudi veic personām, kuras vēlas iegūt transportlīdzekļa vadītāja kvalifikāciju.
(4) Transportlīdzekļa vadītāja veselības kārtējo pārbaudi veic:
1) AM, A1, A, B1, B un BE kategorijas transportlīdzekļu vadītājiem, kā arī traktortehnikas un citu
pašgājējmašīnu vadītājiem — ik pēc 10 gadiem, personām pēc 60 gadu vecuma sasniegšanas — ik pēc trim
gadiem, izņemot traktortehnikas un citu pašgājējmašīnu vadītājus, kuriem kārtējo pārbaudi pēc 60 gadu vecuma
sasniegšanas veic ik pēc pieciem gadiem, bet pēc 65 gadu sasniegšanas — ik pēc trim gadiem;
2) C1, C, D1, D, C1E, CE, D1E un DE kategorijas transportlīdzekļu vadītājiem, kā arī tramvaju un trolejbusu
vadītājiem ik pēc pieciem gadiem, personām pēc 60 gadu vecuma sasniegšanas — ik pēc trim gadiem.
(5) Pirmstermiņa veselības pārbaudi veic transportlīdzekļa vadītājam, kas sodīts par transportlīdzekļa vadīšanu
alkoholisko dzērienu reibumā, narkotisko vai citu apreibinošo vielu ietekmē vai par atteikšanos no pārbaudes alkohola
koncentrācijas noteikšanai, kā arī no narkotisko vai citu apreibinošo vielu ietekmes pārbaudes.
(6) Uz veselības pirmstermiņa pārbaudi transportlīdzekļa vadītāju ir tiesības nosūtīt, ja pastāv pamatotas aizdomas,
ka transportlīdzekļa vadītājam ir Ministru kabineta noteiktās medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai.
(7) Kārtību, kādā tiek veiktas veselības pārbaudes transportlīdzekļu vadītājiem un personām, kuras vēlas iegūt
transportlīdzekļu vadītāja kvalifikāciju, kārtību, kādā transportlīdzekļa vadītājs nosūtāms uz veselības pirmstermiņa
pārbaudi, ja pastāv pamatotas aizdomas, ka transportlīdzekļa vadītājam ir medicīniskās pretindikācijas
transportlīdzekļa vadīšanai, kā arī kārtību, kādā tiek atņemtas transportlīdzekļu vadīšanas tiesības transportlīdzekļu
vadītājiem, kuriem ir medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļu vadīšanai, nosaka Ministru kabinets.
(8) Kārtību, kādā sedzami izdevumi par transportlīdzekļa vadītāja veselības pirmstermiņa pārbaudi, nosaka Ministru
kabinets.
(
15.02.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.05.2008.
, 
13.05.2010.
, 
09.06.2011.
, 
21.11.2013.
,
10.12.2015.
, 
09.11.2017.
 un 
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
V nodaļa 
Transportlīdzekļu apkalpes locekļu darba laiks
(Nodaļa 
26.05.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2005.
)
31.pants. Prasības attiecībā uz transportlīdzekļu apkalpes locekļu darba laika organizēšanu, ievērošanu
un uzskaiti
(1) Prasības attiecībā uz darba laika organizēšanu, ievērošanu un uzskaiti transportlīdzekļu apkalpes locekļiem,
kas veic pārvadājumus ar transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2006.gada
15.marta regula (EK) Nr. 
561/2006
, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar
autotransportu, groza Padomes regulu (EEK) Nr. 
3821/85
 un Padomes regulu (EK) Nr. 
2135/98
 un atceļ Padomes
regulu (EEK) Nr. 
3820/85
 [turpmāk — regula (EK) Nr. 
561/2006
], nosaka Ministru kabinets.
(2) Izņēmumus, kad pārvadājumiem nepiemēro regulas (EK) Nr. 
561/2006
 prasības, nosaka Ministru kabinets.
(
15.02.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
 Sk. Pārejas noteikumus.)
31.
1
 pants. Transportlīdzekļa vadītāja darba un atpūtas laika, braukšanas attāluma un ātruma
reģistrēšanas kontrolierīču uzstādīšana
(1) 
(Izslēgta ar 
15.02.2007
. likumu.)
(2) Kontrolierīci transportlīdzeklī uzstāda, pārbauda un plombē inspicēšanas institūcija, kura akreditēta
Standartizācijas, akreditācijas un metroloģijas centrā atbilstoši LVS EN ISO/IEC 17020:2005 standartā "Galvenie
kritēriji dažādu veidu institūcijām, kas veic inspicēšanu" noteiktajām prasībām un par kuras akreditāciju Ekonomikas
ministrija publicējusi paziņojumu oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis", un kura ir iesniegusi Satiksmes ministrijai
Padomes 1998.gada 24.septembra regulas (EK) Nr. 
2135/98
, ar kuru groza regulu (EEK) Nr. 
3821/85
 par reģistrācijas
kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, un direktīvu 
88/599/EEK
 attiecībā uz regulas (EEK) Nr. 
3820/85
 un regulas
(EEK) Nr. 
3821/85
 piemērošanu, 1.panta 5.punkta "b" apakšpunktā minētās plombas, un Padomes 1985.gada
20.decembra regulas (EEK) Nr. 
3821/85
 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, 12.panta 4.punktā
26
/
42
minētās uzstādīšanas plāksnītes paraugus.
(
26.05.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2005.
, 
15.02.2007.
, 
14.11.2008.
, 
12.06.2009.
un 
04.09.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
20.09.2014.
)
31.
2
 pants. Transportlīdzekļu apkalpes locekļu darba laika ilgums
(1) Transportlīdzekļu apkalpes locekļu nedēļas darba laiks nedrīkst pārsniegt 48stundas, ievērojot to, ka nedēļa ir
laikposms starp pulksten 00.00 pirmdienā un pulksten 24.00 svētdienā.
(2) Transportlīdzekļa apkalpes locekli drīkst nodarbināt virs šā panta pirmajā daļā noteiktā darba laika, bet ne vairāk
par 60 stundām nedēļā. Tādā gadījumā vidējais nedēļas darba laiks četru mēnešu periodā nedrīkst pārsniegt 48
stundas.
(3) Darba devējs, vienojoties ar darbinieku pārstāvjiem, drīkst mainīt šā panta otrajā daļā noteikto nedēļas darba
laiku, ja vidējais nedēļas darba laiks sešu mēnešu periodā nepārsniedz 48 stundas.
(4) Ja transportlīdzekļa apkalpes loceklis veic jebkura ilguma darbu naktī laikposmā no pulksten 01.00 līdz 05.00,
tad kopējais ikdienas darba laiks nedrīkst pārsniegt 10 stundas katru 24 stundu laikposmā. Darba devējs, vienojoties
ar darbinieku pārstāvjiem, drīkst mainīt iepriekš minēto nakts darba laikposmu, nosakot, ka tas ir ne mazāk kā četras
stundas ilgs laikposms periodā no pulksten 00.00 līdz 07.00.
(5) Lai nodrošinātu šajā pantā minēto nosacījumu ievērošanu, tiek veikta darba laika uzskaite.
(6) Šajā pantā minētie nosacījumi par transportlīdzekļu apkalpes locekļu darba laika ilgumu ir piemērojami tikai
tajos gadījumos, kad tiek veikti pārvadājumi ar transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas regula (EK) Nr. 
561/2006
 vai
Eiropas valstu līgums attiecībā uz transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR).
(
15.12.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2007.
 un 
10.12.2015
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2016.
)
32.pants. Pieļaujamais transportlīdzekļa vadīšanas ilgums
(Izslēgts ar 
08.07.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
33.pants. Maksimālais pieļaujamais nepārtrauktas transportlīdzekļa vadīšanas ilgums
(Izslēgts ar 
08.07.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
34.pants. Izņēmuma gadījumi
(Izslēgts ar 
26.05.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2005.
)
35.pants. Starptautiskie autotransporta pārvadājumi
(Izslēgts ar 
26.05.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2005.
)
VI nodaļa 
Ceļu satiksmes organizācija
36.pants. Ceļu satiksmes organizācijas mērķis
Ceļu satiksmes organizācijas mērķis ir nodrošināt nepārtrauktu, ritmisku un ātru ceļu satiksmes norisi, kā arī
maksimāli garantēt tās drošību.
37.pants. Ceļu satiksmes organizācijas pamatnoteikums
Latvijā transportlīdzekļi pārvietojas pa ceļa labo pusi.
27
/
42
38.pants. Ceļu satiksmes organizācijas tehniskie līdzekļi
(1) Satiksmi uz ceļiem organizē ar ceļa zīmēm, ceļa apzīmējumiem, luksoforiem, transporta un gājēju plūsmas
nožogojumiem un citiem tehniskajiem līdzekļiem, kas atbilst Latvijā obligāto standartu un citu normatīvu prasībām.
(2) Satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu izvietošanu, uzstādīšanu un noņemšanu veic ceļa pārvaldītājs
atbilstoši saskaņotajai projekta dokumentācijai vai saskaņojot ar Latvijas Valsts ceļiem. Saskaņojums par satiksmes
organizācijas tehnisko līdzekļu izvietošanu, uzstādīšanu un noņemšanu attiecas uz atbilstību standartiem ceļu
satiksmes drošības jomā.
(3) Ceļa pārvaldītājs ir atbildīgs par satiksmes organizācijas tehnisko līdzekļu savlaicīgu uzstādīšanu un to
pastāvīgu atrašanos lietošanas kārtībā.
(4) 
(Izslēgta ar 
15.02.2001
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2001.
, 
26.05.2005.
 un 
09.06.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
39.pants. Plānošana un projektēšana
Plānojot pilsētu, apdzīvoto vietu un pilsētu dzīvojamo rajonu apbūvi, kā arī projektējot dzīvojamās mājas,
sabiedriskās celtnes un citus objektus, nepieciešams paredzēt pasākumus, lai varētu nodrošināt ērtu un drošu
satiksmi, pietiekamu transportlīdzekļu stāvvietu skaitu, iespēju piebraukt pie celtnēm un citiem objektiem.
40.pants. Uz ceļa vai tā tiešā tuvumā veicamo darbību saskaņošana
(1) Ja uz ceļa vai tā tiešā tuvumā paredzēts veikt darbības, kas var ietekmēt ceļu satiksmes drošību (rīkot masu vai
sporta pasākumus, sniegt tirdzniecības vai citus pakalpojumus, izvietot reklāmas objektus vai informācijas objektus,
tirdzniecības, sabiedriskās ēdināšanas vai citu pakalpojumu objektus u.c.), šīs darbības jāsaskaņo Latvijas Valsts
ceļos, kā arī jāsaņem ceļa pārvaldītāja (īpašnieka) un zemes īpašnieka atļauja.
(2) Noteikumus par reklāmas objektu vai informācijas objektu izvietošanu gar ceļiem, kā arī kārtību, kādā
saskaņojama reklāmas objektu vai informācijas objektu izvietošana, nosaka Ministru kabinets.
(3) 
(Izslēgta ar 
09.06.2011
. likumu)
(4) Masu vai sporta pasākumu rīkošana jāsaskaņo arī attiecīgajās teritoriālajās policijas iestādēs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2001.
, 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
 un 
09.06.2011
. likumu, kas stājas spēkā
13.07.2011.
)
41.pants. Ceļu satiksmes regulēšana un uzraudzība
(1) Ceļu satiksmi regulē un uzrauga policijas darbinieki un citas likumos un citos normatīvajos aktos tam
pilnvarotas personas.
(2) Personām, kuras pilnvarotas aktīvi regulēt satiksmi uz ceļiem, kā arī personām, kuras uzrauga satiksmi, jābūt
jebkurā diennakts laikā labi saredzamā attiecīgā formas tērpā ar gaismu atstarojoša materiāla elementiem un ar
atšķirības zīmi, kā arī tām jābūt klāt dienesta apliecībai.
42.pants. Uz ceļa strādājošo personu pienākumi
(1) Personām, kas veic darbus uz brauktuves, jābūt jebkurā diennakts laikā labi saredzamā darba apģērbā ar
gaismu atstarojoša materiāla elementiem.
(2) Ceļu būvniecības un remontdarbu veicējs nodrošina, lai darba vietas uz ceļiem tiktu aprīkotas ar ceļa zīmēm, kā
arī ierobežojošām un novirzošām ierīcēm atbilstoši Ministru kabineta noteiktajām prasībām.
(3) Tumšajā diennakts laikā un nepietiekamas redzamības apstākļos jānodrošina šo vietu redzamība ar gaismu
atstarojošu materiālu palīdzību. Gadījumus, kad papildus gaismu atstarojošiem materiāliem jālieto arī brīdinoši
gaismas signāli, kā arī to pielietošanas kārtību nosaka tehniskie normatīvi.
28
/
42
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2001.
 un 
26.05.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2005.
)
VI
1
 nodaļa 
Inteliģentās transporta sistēmas
(Nodaļa 
23.02.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.03.2012.
)
42.
1
 pants. Inteliģento transporta sistēmu mērķis un darbība
(1) Inteliģento transporta sistēmu mērķis ir nodrošināt inovatīvus pakalpojumus attiecībā uz autotransportu un
satiksmes vadību, kā arī dot iespēju ceļu lietotājiem labāk piekļūt informācijai un drošāk, saskaņotāk un efektīvāk
izmantot transporta tīklus.
(2) Personas datu apstrādi saistībā ar inteliģento transporta sistēmu lietotņu darbību un pakalpojumiem veic
saskaņā ar nacionālajiem normatīvajiem aktiem par personas datu aizsardzību, apstrādi un šādu datu brīvu apriti.
(3) Personas datus apstrādā tiktāl, ciktāl to apstrāde ir nepieciešama inteliģento transporta sistēmu lietotņu un
pakalpojumu darbības nodrošināšanai.
VII nodaļa 
Administratīvās atbildības īpatnības ceļu satiksmes drošību 
reglamentējošo normatīvo aktu pārkāpšanas gadījumos
(Nodaļas nosaukums 
08.07.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
43.pants. Administratīvais ceļu satiksmes pārkāpums
Lai garantētu ceļu satiksmes drošību un aizsargātu cilvēku dzīvību, veselību un mantu, par ceļu satiksmes drošību
reglamentējošo normatīvo aktu pārkāpšanu personas saucamas pie administratīvās atbildības.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
43.
1
 pants. Pārkāpumu uzskaites punktu sistēma
(1) Lai ietekmētu transportlīdzekļu vadītāju uzvedību, veicinot transportlīdzekļu drošu vadīšanu un normatīvo aktu
ievērošanu ceļu satiksmē, kā arī tāpēc, lai pēc iespējas mazāk būtu apdraudēta cilvēku dzīvība, veselība un manta,
transportlīdzekļu vadītāju izdarītie administratīvie pārkāpumi tiek reģistrēti Sodu reģistrā, bet pārkāpumu uzskaites
punkti — transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā.
(2) Maksimālais reģistrējamo punktu skaits ir 10 punkti transportlīdzekļu vadītājiem, kuru transportlīdzekļu
vadīšanas stāžs ir mazāks par diviem gadiem, un 16 punkti — pārējiem transportlīdzekļu vadītājiem.
(3) Maksimālais par vienu pārkāpumu reģistrējamais punktu skaits ir astoņi punkti.
(4) Atbilstoši izdarītajam pārkāpumam reģistrētie punkti ir spēkā divus līdz piecus gadus atkarībā no pārkāpuma
smaguma.
(5) Atbilstoši pārkāpumu uzskaites punktu sistēmai transportlīdzekļu vadītājiem piemēro šādus ietekmēšanas
līdzekļus:
1) brīdinājums, nosūtot pa pastu vai elektroniski transportlīdzekļa vadītājam informāciju par viņam reģistrēto
punktu skaitu;
2) apmācības kursi (semināri) ceļu satiksmes drošības jautājumos;
3) apmācības kursi (semināri) drošas transportlīdzekļa vadīšanas jautājumos;
29
/
42
4) eksāmens ceļu satiksmes drošības jautājumos;
5) transportlīdzekļu vadīšanas iemaņu pārbaude;
6) transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas aizliegums uz vienu gadu, ja sasniegts maksimālais
uzskaites punktu skaits;
7) braukšanas uzvedības korekcijas grupas nodarbības.
(6) Transportlīdzekļa vadītājs zaudē transportlīdzekļu vadīšanas tiesības un atkal var tās iegūt ne agrāk kā pēc
pieciem gadiem, ja viņam 10 gadu laikā atkārtoti piemērots transportlīdzekļu vadīšanas tiesību izmantošanas
aizliegums par maksimālā uzskaites punktu skaita sasniegšanu.
(7) 
Pārkāpumu uzskaites punktu sistēmas piemērošanas noteikumu
s, reglamentējot reģistrējamos pārkāpumus,
pārkāpumiem atbilstošos uzskaites punktus, to noilgumu, pārkāpumu uzskaites punktu reģistrēšanas un dzēšanas
kārtību, informācijas apmaiņas kārtību un kārtību, kādā reģistrā esošā informācija paziņojama transportlīdzekļa
vadītājam, kā arī transportlīdzekļu vadītāju uzvedības ietekmēšanas līdzekļu piemērošanas kārtību nosaka Ministru
kabinets.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2005.
, 
15.12.2005.
, 
19.02.2009.
, 
23.02.2012.
un 
21.11.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
26.12.2013.
)
43.
2 
pants. Īpatnības administratīvo pārkāpumu lietās sakarā ar apstāšanās vai stāvēšanas noteikumu
pārkāpšanu
(1) Administratīvo sodu par apstāšanās vai stāvēšanas noteikumu pārkāpumu, ja tas konstatēts bez
transportlīdzekļa vadītāja klātbūtnes, piemēro transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā norādītajam turētājam vai,
ja turētājs nav norādīts vai transportlīdzeklis noņemts no uzskaites, — transportlīdzekļa īpašniekam (valdītājam). Ja
pārkāpums izdarīts ar transportlīdzekli, kas nodots tirdzniecībai (tam uzstādītas tirdzniecības valsts reģistrācijas
numura zīmes vai tas reģistrēts tirdzniecības reģistrā), administratīvo sodu piemēro komersantam, kurš veic attiecīgā
transportlīdzekļa tirdzniecību.
(2) Persona, kurai ir piemērots administratīvais sods par apstāšanās vai stāvēšanas noteikumu pārkāpumu bez
transportlīdzekļa vadītāja klātbūtnes, netiek uzskatīta par administratīvi sodītu.
(3) Administratīvo sodu par apstāšanās vai stāvēšanas noteikumu pārkāpumu šā panta pirmajā daļā minētajai
personai nepiemēro, ja:
1) tiek konstatēts, ka pārkāpuma izdarīšanas brīdī transportlīdzeklis nav atradies šā panta pirmajā daļā minētās
personas valdījumā citas personas prettiesisku darbību dēļ;
2) šā panta pirmajā daļā minētā persona norāda personu, kura pārkāpuma izdarīšanas brīdī bija
transportlīdzekļa vadītājs (norādot attiecīgo personu identificējošos datus), kā arī iesniedz šo faktu apliecinošus
pierādījumus.
(4) Ja pārkāpti apstāšanās vai stāvēšanas noteikumi, bet transportlīdzekļa vadītājs neatrodas pārkāpuma
izdarīšanas vietā, personas, kuras ir tiesīgas sastādīt administratīvā pārkāpuma protokolu un uzlikt sodu, sastāda
protokolu—lēmumu, kurā norādāma šāda informācija:
1) protokola—lēmuma sastādīšanas datums;
2) institūcija, kuras amatpersona uzlikusi sodu, un protokola—lēmuma sastādītāja amats, vārds un uzvārds;
3) pārkāpuma konstatēšanas datums un laiks;
4) pārkāpuma izdarīšanas vieta (pilsētas vai citas apdzīvotas vietas nosaukums, adrese);
5) transportlīdzekļa marka un valsts reģistrācijas numurs;
6) norāde uz pārkāptajām tiesību normām (normatīvā akta pants, tā daļa, punkts vai apakšpunkts);
7) lēmums par naudas soda uzlikšanu un naudas soda apmērs;
30
/
42
8) persona, kurai piemērots administratīvais sods;
9) naudas soda samaksas termiņš;
10) maksājuma uzdevuma rekvizīti un institūcijas, kurās iespējams samaksāt naudas sodu;
11) pieņemtā lēmuma pārsūdzēšanas kārtība;
12) informācija par sekām, kādas iestājas, ja naudas sods netiek samaksāts.
(5) Ja laikā, kad tiek konstatēts transportlīdzekļa apstāšanās vai stāvēšanas noteikumu pārkāpums,
transportlīdzekļa vadītājs ierodas pārkāpuma izdarīšanas vietā, soda uzlikšanas kārtība nemainās un tiek sastādīts
protokols—lēmums.
(6) Protokolu—lēmumu sastāda trijos eksemplāros. Vienu protokola—lēmuma eksemplāru piestiprina pie
transportlīdzekļa priekšējā vējstikla vadītāja pusē vai uz motocikla, tricikla vai kvadricikla degvielas tvertnes tā, lai tas
nepazustu vai netiktu sabojāts meteoroloģisko apstākļu dēļ un transportlīdzekļa vadītājam būtu viegli pamanāms. Otru
protokola—lēmuma eksemplāru Latvijas Administratīvo pārkāpumu kodeksā noteiktajā kārtībā nosūta šā panta pirmajā
daļā minētajai personai. Trešo protokola—lēmuma eksemplāru glabā institūcijā, kuras amatpersona pieņēmusi
lēmumu par naudas soda uzlikšanu. Ja šā panta pirmajā daļā minētā persona Ceļu satiksmes drošības direkcijas
tīmekļa vietnē ir reģistrējusies elektroniskajā e-pakalpojumu sistēmā un piekritusi paziņojumu saņemšanai elektroniski,
protokolu—lēmumu minētajai personai nosūta elektroniski.
(7) Kārtību, kādā noformējams protokols—lēmums par uzlikto naudas sodu, kā arī naudas soda iekasēšanas un
kontroles kārtību nosaka Ministru kabinets.
(8) Lēmumu par administratīvā soda piemērošanu šā panta pirmajā daļā minētā persona Latvijas Administratīvo
pārkāpumu kodeksā noteiktajā termiņā un kārtībā var pārsūdzēt augstākā iestādē, ievērojot šā panta devītās daļas
noteikumus. Augstāka iestāde sūdzību par administratīvā pārkāpuma lietā pieņemto lēmumu izskata Latvijas
Administratīvo pārkāpumu kodeksā noteiktajā termiņā un kārtībā.
(9) Ja šā panta pirmajā daļā minētā persona pārkāpuma izdarīšanas brīdī nav bijusi transportlīdzekļa vadītājs, tā,
pārsūdzot augstākā iestādē lēmumu par administratīvā soda piemērošanu, sūdzībā norāda personu, kura pārkāpuma
izdarīšanas brīdī bija transportlīdzekļa vadītājs. Šādā gadījumā sūdzībā norāda attiecīgo personu identificējošos datus
(vārdu, uzvārdu, personas kodu, bet attiecībā uz ārzemnieku papildus norāda arī dzīvesvietas adresi, vadītāja apliecības
numuru, izdošanas datumu un vietu, vadītāja apliecības izdevējvalsti) un sūdzībai pievieno pierādījumus, kas apliecina,
ka šī persona pārkāpuma izdarīšanas brīdī bija transportlīdzekļa vadītājs.
(10) Ja iesniegtie pierādījumi apliecina, ka pārkāpuma izdarīšanas brīdī transportlīdzekļa vadītājs bija šā panta
pirmajā daļā minētās personas norādītais transportlīdzekļa vadītājs, augstāka iestāde atceļ lēmumu par administratīvā
soda piemērošanu šā panta pirmajā daļā minētajai personai un pieņem lēmumu par tā piemērošanu transportlīdzekļa
vadītājam.
(11) Izskatot transportlīdzekļa vadītāja sūdzību par viņam piemēroto administratīvo sodu, tiesa pieaicina šā panta
pirmajā daļā minēto personu.
(12) Ja, pārbaudot lietā esošos pierādījumus, netiek konstatēts, ka transportlīdzekļa vadītājs bija persona, kuru
norādījusi šā panta pirmajā daļā minētā persona, tiesa var pieņemt lēmumu par administratīvā soda piemērošanu šā
panta pirmajā daļā minētajai personai.
(
10.12.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.04.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
24.05.2017.
)
43.
3
 pants. Transportlīdzekļa piespiedu pārvietošana
(1) Transportlīdzekli var pārvietot piespiedu kārtā, novietojot to speciālā stāvvietā, ja:
1) 
(izslēgts ar 
15.12.2005
. likumu)
;
2) nav iespējams noskaidrot transportlīdzekļa piederību;
3) transportlīdzeklim ir normatīvajos aktos noteiktie bojājumi, kuru dēļ tas nedrīkst braukt, izņemot gadījumu,
31
/
42
kad bojājumus novērš transportlīdzekļa atrašanās vietā vai transportlīdzekli noteiktajā kārtībā pārvieto uz
stāvvietu vai trūkumu novēršanas vietu;
4) pārkāpti apstāšanās vai stāvēšanas noteikumi, bet vadītāja nav klāt un transportlīdzeklis novietots stāvēšanai:
a) vietā, kur uzstādīta papildzīme "Strādā autoevakuators",
b) uz tramvaja sliežu klātnes vai tās tiešā tuvumā un neļauj braukt tramvajam,
c) pasažieru sabiedrisko transportlīdzekļu pieturvietā vai stāvvietā vai tās tiešā tuvumā un neļauj iebraukt vai
izbraukt pasažieru sabiedriskajam transportlīdzeklim,
d) tā, ka tas neļauj braukt citiem transportlīdzekļiem vai to braukšanai tiek radīti būtiski traucējumi (citu
transportlīdzekļu vadītāji ir spiesti izbraukt no braukšanas joslas, nobraukt no brauktuves vai iebraukt tajā
ceļa pusē, kas paredzēta braukšanai pretējā virzienā),
e) uz gājēju pārejas,
f) pilnīgi vai daļēji uz ietves un gājēji tā dēļ ir spiesti iziet uz brauktuves,
g) uz dzelzceļa pārbrauktuves;
h) uz tiltiem, estakādēm, ceļa pārvadiem un zem tiem;
5) transportlīdzeklis novietots stāvēšanai apdzīvotās vietās pilnīgi vai daļēji uz brauktuves diennakts tumšajā
laikā vai nepietiekamas redzamības apstākļos neapgaismotā ceļa posmā, kur apstāties aizliegts, tam nav
iedegtas noteiktās ārējās apgaismes ierīces un tas citiem vadītājiem nav saredzams pietiekamā attālumā;
6) transportlīdzeklis novietots stāvēšanai pilnīgi vai daļēji uz brauktuves ārpus apdzīvotām vietām diennakts
tumšajā laikā vai nepietiekamas redzamības apstākļos un tam nav iedegtas noteiktās ārējās apgaismes ierīces;
7) transportlīdzeklis Ministru kabineta noteiktajā kārtībā atzīstams par ilgstoši atstātu uz ceļa;
8) transportlīdzeklis atkārtoti (divas vai vairākas reizes gada laikā) novietots personām ar invaliditāti paredzētā
un attiecīgi apzīmētā stāvvietā, ja transportlīdzeklī nav ievietota invalīdu stāvvietu izmantošanas karte atbilstoši
Ceļu satiksmes noteikumos
 minētajām prasībām.
(2) Transportlīdzekli no vietas, kur tas novietots stāvēšanai, uz citu —stāvēšanai atļautu vietu var pārvietot piespiedu
kārtā saskaņā ar pašvaldības pilnvarotas amatpersonas lēmumu vai Valsts policijas priekšnieka rīkojumu no ielām:
1) kuras nepieciešams atbrīvot oficiālo valsts vizīšu vai citu pasākumu nodrošināšanai;
2) kurās paredzēts veikt ceļu būvniecības vai remonta darbus.
(3) Transportlīdzekli no vietas, kur tas novietots stāvēšanai, uz citu —stāvēšanai atļautu vietu saskaņā ar ceļa
pārvaldītāja vai attiecīga avārijas vai glābšanas dienesta amatpersonas lēmumu var pārvietot piespiedu kārtā īslaicīgu
ceļu uzturēšanas (piemēram, sniega novākšanas), remonta vai avārijas seku likvidēšanas darbu vai glābšanas darbu
veikšanas gadījumā.
(3
1
) Izdevumus, kas saistīti ar transportlīdzekļa piespiedu pārvietošanu uz speciālu stāvvietu un glabāšanu
speciālajā stāvvietā, sedz transportlīdzekļa reģistrācijas apliecībā norādītais turētājs vai, ja turētājs nav norādīts, —
transportlīdzekļa īpašnieks (valdītājs) vai viņa pilnvarota persona. Izdevumus sedz pirms transportlīdzekļa izņemšanas
no speciālās stāvvietas.
(4) Transportlīdzekļu piespiedu pārvietošanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.05.2005.
, 
15.12.2005.
, 
15.05.2008.
 un 
12.04.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
43.
4
 pants. Braukšanas ātruma kontrole
32
/
42
Noteiktā braukšanas ātruma ievērošanu Valsts policija kontrolē ar šim nolūkam paredzētām mērierīcēm.
(
26.05.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
43.
5
 pants. Alkohola reibuma, narkotisko vai citu apreibinošu vielu ietekmes konstatēšana
(1) Lai konstatētu alkohola reibumu, Valsts policijas darbinieki un Valsts robežsardzes darbinieki (uz valsts
robežas) ir tiesīgi pārbaudīt transportlīdzekļa vadītāja izelpoto gaisu ar šim nolūkam paredzētu mēraparātu, kas atbilst
Ministru kabineta noteiktajām prasībām, vai nogādāt transportlīdzekļa vadītāju medicīnas iestādē šādas pārbaudes
veikšanai, ja ir pamatotas aizdomas, ka viņš ir alkohola reibumā, bet izelpotā gaisa pārbaudi nav iespējams veikt vai
transportlīdzekļa vadītājs nepiekrīt tās rezultātiem. Kārtību, kādā nosakāma alkohola koncentrācija asinīs un izelpotajā
gaisā, nosaka Ministru kabinets.
(2) Lai konstatētu narkotisko vai citu apreibinošu vielu ietekmi, Valsts policijas darbinieki nogādā transportlīdzekļa
vadītāju medicīnas iestādē pārbaudes veikšanai, ja ir pamatotas aizdomas par narkotisko vai citu apreibinošu vielu
lietošanu (ekspresdiagnostikas testa rezultāti, vadītāja uzvedība, runas veids, kustību koordinācija). Narkotisko vai citu
apreibinošu vielu ietekmes konstatēšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(
08.07.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.05.2008.
 un 
13.05.2010
. likumu, kas stājas spēkā
15.06.2010.
)
43.
6
 pants. Īpatnības administratīvo pārkāpumu lietās attiecībā uz pārkāpumiem, kuri fiksēti ar
tehniskiem līdzekļiem, neapturot transportlīdzekli
(1) Pārkāpumus var fiksēt ar tehniskiem līdzekļiem (fotoiekārtas vai videoiekārtas), neapturot transportlīdzekli.
Kārtību, kādā izmanto tehniskos līdzekļus (fotoiekārtas vai videoiekārtas), nosaka Ministru kabinets.
(2) Administratīvo sodu par pārkāpumu, kas fiksēts ar tehniskiem līdzekļiem (fotoiekārtas vai videoiekārtas),
neapturot transportlīdzekli, piemēro transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā norādītajam turētājam vai, ja turētājs
nav norādīts vai transportlīdzeklis ir noņemts no uzskaites, — transportlīdzekļa īpašniekam (valdītājam). Ja pārkāpums
izdarīts ar transportlīdzekli, kas nodots tirdzniecībai (tam uzstādītas tirdzniecības valsts reģistrācijas numura zīmes vai
tas reģistrēts tirdzniecības reģistrā), administratīvo sodu piemēro komersantam, kurš veic attiecīgā transportlīdzekļa
tirdzniecību.
(3) Par pārkāpumu, kas fiksēts ar tehniskiem līdzekļiem (fotoiekārtas vai videoiekārtas), neapturot transportlīdzekli,
personai uzliek attiecīgajam pārkāpumam noteikto minimālo naudas sodu.
(4) Persona, kurai ir piemērots administratīvais sods par pārkāpumu, kas fiksēts ar tehniskiem līdzekļiem
(fotoiekārtas vai videoiekārtas), neapturot transportlīdzekli, netiek uzskatīta par administratīvi sodītu.
(5) Administratīvo sodu par pārkāpumu, kas fiksēts ar tehniskiem līdzekļiem (fotoiekārtas vai videoiekārtas),
neapturot transportlīdzekli, šā panta otrajā daļā minētajai personai nepiemēro, ja:
1) tiek konstatēts, ka pārkāpuma izdarīšanas brīdī transportlīdzeklis nav atradies šā panta otrajā daļā minētās
personas valdījumā citas personas prettiesisku darbību dēļ;
2) šā panta otrajā daļā minētā persona norāda personu, kura pārkāpuma izdarīšanas brīdī vadīja transportlīdzekli
(norādot attiecīgo personu identificējošos datus), kā arī iesniedz šo faktu apliecinošus pierādījumus.
(6) Ja pārkāpums fiksēts ar tehniskiem līdzekļiem (fotoiekārtas vai videoiekārtas), neapturot transportlīdzekli, par to
bez šā panta otrajā daļā minētās personas klātbūtnes tiek sastādīts administratīvā pārkāpuma protokols–lēmums,
kurā norādāma šāda informācija:
1) protokola–lēmuma sastādīšanas datums;
2) institūcija, kuras amatpersona piemērojusi administratīvo sodu;
3) pārkāpuma konstatēšanas datums un laiks;
4) pārkāpuma izdarīšanas vieta;
5) transportlīdzekļa marka un valsts reģistrācijas numurs;
33
/
42
6) norāde uz pārkāptajām tiesību normām (normatīvā akta pants, tā daļa, punkts vai apakšpunkts);
7) lēmums par naudas soda uzlikšanu un naudas soda apmērs;
8) persona, kurai piemērots administratīvais sods;
9) naudas soda samaksas termiņš;
10) maksājuma uzdevuma rekvizīti un institūcijas, kurās naudas sodu iespējams samaksāt;
11) pieņemtā lēmuma pārsūdzēšanas kārtība;
12) informācija par sekām, kādas iestājas, ja naudas sods netiek samaksāts;
13) fotogrāfija, kurā redzams pārkāpumu izdarījušais transportlīdzeklis un šā transportlīdzekļa valsts
reģistrācijas numura zīme.
(7) Protokols–lēmums ir derīgs bez administratīvo sodu piemērojušās amatpersonas paraksta.
(8) Protokolu–lēmumu ne vēlāk kā triju darbdienu laikā pēc tā pieņemšanas nosūta personai, kurai piemērots
administratīvais sods, un informāciju par pieņemto lēmumu ievada transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā vai
traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā.
(9) Ja persona Ceļu satiksmes drošības direkcijas interneta vietnē ir reģistrējusies elektroniskajā e-pakalpojumu
sistēmā un piekritusi paziņojumu saņemšanai elektroniski, protokolu–lēmumu un citus ar protokola–lēmuma izpildi
saistītos dokumentus minētajai personai nosūta elektroniski.
(10) Lēmumu par administratīvā soda piemērošanu šā panta otrajā daļā minētā persona Latvijas Administratīvo
pārkāpumu kodeksā noteiktajā termiņā un kārtībā var pārsūdzēt augstākā iestādē, ievērojot šā panta vienpadsmitās
daļas noteikumus. Augstāka iestāde sūdzību par administratīvā pārkāpuma lietā pieņemto lēmumu izskata Latvijas
Administratīvo pārkāpumu kodeksā noteiktajā termiņā un kārtībā.
(11) Ja šā panta otrajā daļā minētā persona nav vadījusi transportlīdzekli pārkāpuma izdarīšanas brīdī, tā, pārsūdzot
augstākā iestādē lēmumu par administratīvā soda piemērošanu, sūdzībā norāda personu, kura pārkāpuma izdarīšanas
brīdī vadīja transportlīdzekli. Šādā gadījumā sūdzībā norāda attiecīgo personu identificējošos datus (vārdu, uzvārdu,
personas kodu, bet par ārzemnieku papildus norāda arī dzīvesvietas adresi, vadītāja apliecības numuru, izdošanas
datumu un vietu, vadītāja apliecības izdevēju valsti) un sūdzībai pievieno pierādījumus, kas apliecina, ka šī persona
pārkāpuma izdarīšanas brīdī vadīja transportlīdzekli.
(12) Ja iesniegtie pierādījumi apliecina, ka pārkāpuma izdarīšanas brīdī transportlīdzekli ir vadījis šā panta otrajā
daļā minētās personas norādītais transportlīdzekļa vadītājs, augstāka iestāde atceļ lēmumu par administratīvā soda
piemērošanu šā panta otrajā daļā minētajai personai un pieņem lēmumu par tā piemērošanu transportlīdzekļa
vadītājam. Šādā gadījumā saskaņā ar normatīvajiem aktiem, kas regulē pārkāpumu uzskaites punktu piemērošanu,
transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā tiek reģistrēti pārkāpumu uzskaites punkti.
(13) Augstākas iestādes pieņemto lēmumu Latvijas Administratīvo pārkāpumu kodeksā noteiktajā termiņā un
kārtībā var pārsūdzēt tiesā.
(14) Izskatot transportlīdzekļa vadītāja sūdzību par viņam piemēroto administratīvo sodu, tiesa pieaicina šā panta
otrajā daļā minēto personu.
(15) Ja, pārbaudot lietā esošos pierādījumus, netiek konstatēts, ka transportlīdzekli ir vadījis šā panta otrajā daļā
minētās personas norādītais transportlīdzekļa vadītājs, tiesa var pieņemt lēmumu par administratīvā soda piemērošanu
šā panta otrajā daļā minētajai personai.
(16) Uzliktais naudas sods izpildāms Latvijas Administratīvo pārkāpumu kodeksā noteiktajā termiņā un kārtībā.
(
21.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2015.
 un 
27.04.2017
. likumu, kas stājas spēkā
24.05.2017.
)
43.
7
 pants. Pārkāpumu fiksēšana ar tehniskiem līdzekļiem, neapturot transportlīdzekli
34
/
42
(1) Lai Valsts policija veiktu ceļu satiksmes uzraudzību, Ceļu satiksmes drošības direkcija, pamatojoties uz
deleģēšanas līgumu, kas noslēgts ar Valsts policiju, var nodrošināt tehnisko līdzekļu (fotoiekārtas vai videoiekārtas)
uzstādīšanu un to darbību pārkāpumu fiksēšanai, neapturot transportlīdzekli.
(2) Valsts policija, lai piemērotu administratīvos sodus par pārkāpumiem, kas fiksēti ar tehniskiem līdzekļiem
(fotoiekārtas vai videoiekārtas), neapturot transportlīdzekli, transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā apstrādā to
informāciju, kas par attiecīgo pārkāpumu saņemta no tehniskiem līdzekļiem (fotoiekārtas vai videoiekārtas), sagatavo
šā likuma 
43.
6
 panta
 sestajā daļā minēto protokolu–lēmumu un nosūta to šā likuma 
43.
6
 panta
 astotajā daļā minētajai
personai. Valsts policija ar Ceļu satiksmes drošības direkciju var noslēgt deleģēšanas līgumu, kurā paredz, ka Ceļu
satiksmes drošības direkcija transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā apstrādā to informāciju, kas par attiecīgo
pārkāpumu saņemta no tehniskiem līdzekļiem (fotoiekārtas vai videoiekārtas), sagatavo šā likuma 
43.
6
 panta
 sestajā
daļā minētā protokola–lēmuma projektu un nosūta to Valsts policijai izvērtēšanai un lēmuma par administratīvā soda
piemērošanu pieņemšanai, bet pēc minētā Valsts policijas lēmuma pieņemšanas protokolu–lēmumu nosūta šā likuma
43.
6
 panta
 astotajā daļā minētajai personai, kā arī veic atsevišķas Latvijas Administratīvo pārkāpumu kodeksā
noteiktās darbības, kas saistītas ar uzlikto naudas sodu izpildi.
(3) Ministru kabinets nosaka izdevumus, kas tiek segti Ceļu satiksmes drošības direkcijai saistībā ar šā panta
pirmajā un otrajā daļā minēto valsts pārvaldes uzdevumu izpildi, kā arī to segšanas kārtību.
(
21.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
44.pants. Zaudējuma atlīdzināšana
(1) Šā likuma vai citu ceļu satiksmes drošību reglamentējošu aktu pārkāpuma rezultātā nodarītais zaudējums ir
jāatlīdzina.
(2) Par transportlīdzekļa ekspluatācijas rezultātā nodarīto zaudējumu atbild transportlīdzekļa īpašnieks vai valdītājs,
ja viņš nepierāda, ka zaudējums radies nepārvaramas varas dēļ, ar paša cietušā nodomu vai cietušā rupjas
neuzmanības dēļ vai arī citu iemeslu dēļ, kuri saskaņā ar likumu atbrīvo no atbildības par zaudējuma atlīdzību.
Kopīpašnieki un līdzmantinieki par nodarīto zaudējumu atbild solidāri.
(3) Gadījumos, kad transportlīdzeklis ir nodots turētājam, par nodarītajiem zaudējumiem atbild turētājs, ja viņš nav
vienojies ar īpašnieku par citādu zaudējumu segšanas kārtību. Tomēr, ja turētājs atrodas prombūtnē (ārpus valsts
robežām), nav zināma viņa dzīvesvieta vai pilnīga zaudējumu piedziņa no viņa nav iespējama, par zaudējumu atbild
transportlīdzekļa īpašnieks.
(4) Ja transportlīdzeklis izgājis no īpašnieka, valdītāja vai turētāja valdījuma nevis viņa paša vainas dēļ, bet gan citas
personas prettiesisku darbību rezultātā, par nodarīto zaudējumu atbild šī persona. Ja arī īpašnieka, valdītāja vai turētāja
uzvedībai nav attaisnojuma, nodarītos zaudējumus atlīdzināt var prasīt kā no personas, kas lietojusi transportlīdzekli, tā
arī no īpašnieka, valdītāja vai turētāja atbilstoši katra vainas pakāpei.
(5) Civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas gadījumā trešajai personai nodarīto zaudējumu atlīdzināšanas kārtību
regulē atsevišķs likums par civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu.
VIII nodaļa 
Papildu noteikumi
45.pants. Izņēmuma gadījumi
(1) Aizliegts izsniegt speciālas atļaujas, kas dod tiesības atkāpties no šā likuma un 
Ceļu satiksmes noteikumu
prasībām.
(2) Atsevišķos gadījumos ar Ministru kabineta noteiktajā kārtībā izsniegtām caurlaidēm:
1) pasta komersantu transportlīdzekļiem un tādiem Saeimas, Valsts prezidenta kancelejas, Valsts kancelejas,
ministriju, Augstākās tiesas un Ģenerālprokuratūras transportlīdzekļiem, ar kuriem nogādā pasta sūtījumus,
pildot attiecīgo uzdevumu, ir tiesības neievērot apstāšanās noteikumus un stāvēšanas noteikumus uz laiku līdz
30 minūtēm, blakus caurlaidei novietojot informāciju par laiku, kad transportlīdzeklis attiecīgajā vietā apturēts,
kā arī ceļa zīmju "Braukt aizliegts", "Mehāniskajiem transportlīdzekļiem braukt aizliegts" un "Kravas
35
/
42
automobiļiem braukt aizliegts" prasības;
2) transportlīdzekļiem, ar kuriem veic inkasāciju, pildot attiecīgo uzdevumu, ir tiesības neievērot apstāšanās un
stāvēšanas noteikumus, kā arī ceļa zīmju "Braukt aizliegts", "Mehāniskajiem transportlīdzekļiem braukt
aizliegts" un "Kravas automobiļiem braukt aizliegts" prasības.
(2
1
) Lai nodrošinātu Saeimas, Eiropas Parlamenta, pašvaldību domju vēlēšanu, kā arī tautas nobalsošanas norisi,
Centrālās vēlēšanu komisijas priekšsēdētājs ir tiesīgs attiecībā uz transportlīdzekļiem, kuru vadītāji pilda vēlēšanu
komisiju rīkojumus, uz vēlēšanu vai tautas nobalsošanas dienu izsniegt caurlaides ar tiesībām neievērot apstāšanās
un stāvēšanas noteikumus, kā arī ceļa zīmju "Braukt aizliegts", "Mehāniskajiem transportlīdzekļiem braukt aizliegts"
un "Kravas automobiļiem braukt aizliegts" prasības.
(2
2
) Šā panta otrajā daļā minēto caurlaižu izsniegšanas, lietošanas un kontroles kārtību, kā arī gadījumus un
kārtību, kādā tās anulē, nosaka Ministru kabinets.
(3) Šajā likumā noteiktajā kārtībā saskaņotajos sporta pasākumos ir pieļaujamas atkāpes no 
Ceļu satiksmes
noteikumi
em tiktāl, ciktāl to nosaka sporta pasākumus reglamentējošie akti.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2003.
, 
26.05.2005.
, 
15.12.2005.
, 
19.02.2009.
, 
09.06.2011.
, 
10.12.2015.
 un
12.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
46.pants. Noteikumu spēks attiecībā uz ārvalstu pilsoņiem un bezvalstniekiem
Šis likums, 
Ceļu satiksmes noteikumi
 un citi normatīvie akti, kas regulē attiecības ceļu satiksmes drošības jomā,
attiecas arī uz ārvalstīs reģistrētajiem transportlīdzekļiem, kā arī to īpašniekiem, vadītājiem un citiem ceļu satiksmes
dalībniekiem, tiem atrodoties Latvijas teritorijā, ja starptautiskajos līgumos, kuru dalībvalsts ir Latvija, nav paredzēts
citādi.
47.pants. Noteikumi transportlīdzekļu vadītājiem, kas ierodas Latvijā no ārvalstīm vai ieved Latvijā
transportlīdzekļus
(1) Personai Latvijā atļauts vadīt transportlīdzekli, ja tai ir klāt:
1) Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts izsniegta vadītāja
apliecība;
2) vadītāja apliecība, kurā norādītas 1968.gada Konvencijā par ceļu satiksmi noteiktās vadītāja apliecību
kategorijas;
3) vadītāja apliecība, kurā nav norādītas 1968.gada Konvencijā par ceļu satiksmi noteiktās transportlīdzekļu
kategorijas. Ar šādu vadītāja apliecību personai atļauts vadīt tikai B kategorijai atbilstošus transportlīdzekļus, ja
izdevējvalstī šī vadītāja apliecība dod tiesības vadīt automobili. Ja vadītāja apliecībā ieraksti nav izdarīti ar latīņu
alfabēta burtiem, persona uzrāda notariāli apliecinātu tulkojumu latviešu valodā.
(2) Transportlīdzekļa vadītājam, kurš ierodas Latvijā no ārvalstīm un uzturas Latvijā ilgāk par vienu gadu, noteiktā
kārtībā jāapmaina transportlīdzekļa vadītāja apliecība, izņemot Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalsts izsniegtu vadītāja apliecību, kā arī personas, kas bauda diplomātiskās vai
konsulārās imunitātes un privilēģijas.
(3) Latvijā ir pienākums reģistrēt tādus no ārvalstīm uz laiku ievestus transportlīdzekļus, kuri atbilst šā likuma
10.panta
 1.
2
 daļas nosacījumiem.
(4) Šā panta pirmās un otrās daļas noteikumi nav piemērojami ārvalstu bruņoto spēku sastāvā esošajām personām,
kuras Latvijas Republikā pilda dienesta pienākumus starptautiskās sadarbības ietvaros.
(5) Šā panta pirmajā daļā minētajos gadījumos personai Latvijā atļauts vadīt transportlīdzekli, ja tā sasniegusi šā
likuma 
24.pantā
 minēto attiecīgās kategorijas transportlīdzekļu vadītāja tiesību iegūšanai noteikto vecumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2000.
, 
26.05.2005.
, 
15.02.2007.
, 
19.02.2009.
 un 
03.03.2011
. likumu, kas
stājas spēkā 
06.04.2011.
)
36
/
42
48.pants. Starptautisko līgumu piemērošana
Ja Saeimas apstiprinātā starptautiskajā līgumā paredzēti citādi noteikumi nekā šajā likumā, piemērojami
starptautiskā līguma noteikumi.
49.pants. Pārrobežu informācijas apmaiņa par ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem
(1) Lai veicinātu ceļu satiksmes drošību un identificētu ārvalstu transportlīdzekļu īpašniekus (turētājus, valdītājus)
un vadītājus, tiek veikta pārrobežu informācijas apmaiņa par šādiem 
ceļu satiksmes noteikumu
 pārkāpumiem:
1) atļautā braukšanas ātruma pārsniegšana;
2) drošības jostas un aizsprādzētas aizsargķiveres nelietošana;
3) luksofora aizliedzošā gaismas signāla neievērošana;
4) transportlīdzekļa vadīšana alkohola reibumā vai narkotisko un citu apreibinošo vielu ietekmē;
5) braukšanas joslas neatļauta izmantošana;
6) tālruņa lietošana, ja transportlīdzeklis atrodas kustībā (izņemot gadījumus, kad transportlīdzekļa vadītājam,
lai to lietotu, nav nepieciešams ņemt rokā tālruņa klausuli.
(2) Iestādes, kuru kompetencē ir šā panta pirmajā daļā minēto 
ceļu satiksmes noteikumu
 pārkāpumu izmeklēšana
un izskatīšana, ir tiesīgas ar Iekšlietu ministrijas Informācijas centra starpniecību piekļūt citas Eiropas Savienības
dalībvalsts transportlīdzekļu reģistrācijas datiem par transportlīdzekli un tā īpašnieku (turētāju, valdītāju). Tehnisku
iespēju minētajām iestādēm piekļūt citas Eiropas Savienības dalībvalsts transportlīdzekļu reģistrācijas datiem par
transportlīdzekli un tā īpašnieku (turētāju, valdītāju) nodrošina Iekšlietu ministrijas Informācijas centrs.
(3) Citā Eiropas Savienības dalībvalstī reģistrēta transportlīdzekļa īpašnieku (turētāju, valdītāju) vai vadītāju, ar kura
transportlīdzekli izdarīts 
ceļu satiksmes noteikumu
 pārkāpums, par izdarīto 
ceļu satiksmes noteikumu
 pārkāpumu
informē tās valsts valodā, kas lietota minētā transportlīdzekļa reģistrācijas dokumentā, vai vienā no tās valsts
oficiālajām valodām, kurā reģistrēts minētais transportlīdzeklis.
(4) Kārtību, kādā ar citām Eiropas Savienības dalībvalstīm veicama apmaiņa ar šajā pantā noteikto informāciju par
ceļu satiksmes noteikumu
 pārkāpumiem, kā arī apmaiņai paredzētās informācijas apjomu par transportlīdzekli un tā
īpašnieku (turētāju, valdītāju) un vadītāju nosaka Ministru kabinets.
(
21.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.12.2013.
)
Pārejas noteikumi
1. 
(Izslēgts ar 
08.07.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
2. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē Satversmes 
81.panta
 kārtībā izdotie Ministru kabineta 1997.gada
7.aprīļa noteikumi nr.135 "
Noteikumi par ceļu satiksmi
" (Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs,
1997, 10., 18.nr.).
3. 
(Izslēgts ar 
26.05.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
29.06.2005.
)
4. Grozījums (2005.gada 26.maija redakcijā) šā likuma 
4.panta
 trešajā daļā, 
4.
1
 pants
, 
10.
1
 pants
 un 
22.panta
piektā daļa stājas spēkā 2005.gada 1.septembrī.
(
26.05.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
5. Šā likuma 
15.
1
 pants
 (2005.gada 26.maija redakcijā) un grozījums 
28.panta
 1.punktā (2005.gada 26.maija
redakcijā) stājas spēkā 2006.gada 1.jūlijā.
37
/
42
(
26.05.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.02.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
6. 
(Izslēgts ar 
15.02.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
7. 
(Izslēgts ar 
15.02.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
8. Ministru kabinets līdz 2007.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
4.panta
 piektās daļas trešajā teikumā minētos
noteikumus, kas apstiprina to pakalpojumu cenrādi, kurus Ceļu satiksmes drošības direkcija sniedz, pildot tai
deleģētos valsts pārvaldes uzdevumus, un nosaka to personu loku, kuras ir atbrīvojamas no samaksas par sniegtajiem
pakalpojumiem. Līdz attiecīgo Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2007.gada
31.decembrim ir piemērojami Ministru kabineta 2006.gada 19.decembra noteikumi Nr.1040 "
Noteikumi par valsts
akciju sabiedrības "Ceļu satiksmes drošības direkcija" valsts pārvaldes funkciju ietvaros sniegto maksas pakalpojumu
cenrādi
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
15.02.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
9. Ministru kabinets līdz 2007.gada 1.oktobrim izdod šā likuma 
4.
1
 panta
 trešajā un ceturtajā daļā minētos
noteikumus, kas nosaka transportlīdzekļu tirdzniecības vietu reģistrācijas kārtību, prasības transportlīdzekļu un to
numurēto agregātu tirdzniecībai, kā arī tirdzniecības valsts reģistrācijas numura zīmju izmantošanai. Līdz attiecīgo
Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2007.gada 1.oktobrim piemērojami Ministru
kabineta 2006.gada 17.oktobra noteikumi Nr.849 "Noteikumi par transportlīdzekļu un to numurēto agregātu
tirdzniecības prasībām un tirdzniecības valsts reģistrācijas numura zīmju izmantošanas kārtību", ciktāl tie nav pretrunā
ar šo likumu.
(
15.02.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
10. Grozījumi šā likuma 
22.panta
 3.
1
 daļā par vārdu "teorētisko apmācību vai" aizstāšanu ar vārdiem "tai skaitā" un
par vārda "teorētiskajai" izslēgšanu šā likuma 
22.panta
 3.
2
 un piektajā daļā stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī. Līdz šo
grozījumu spēkā stāšanās dienai Ministru kabinets izdod tiem atbilstošus šā likuma 
22.panta
 piektajā daļā minētos
noteikumus.
(
15.02.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
11. Šā likuma grozījumi par 
22.panta
 trešās daļas izslēgšanu un 
30.
1
 panta
 izteikšanu jaunā redakcijā stājas
spēkā 2007.gada 1.oktobrī. Līdz šo grozījumu spēkā stāšanās dienai Ministru kabinets izdod šā likuma 
30.
1
 panta
piektajā, sestajā, septītajā un astotajā daļā (jaunajā redakcijā) minētos noteikumus.
(
15.02.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
12. Šā likuma grozījumi par 
31.panta
 teksta izteikšanu jaunā redakcijā, 
31.
1
 panta
 pirmās daļas izslēgšanu un 
31.
2
panta
 papildināšanu ar sesto daļu stājas spēkā 2007.gada 11.aprīlī. Līdz šo grozījumu spēkā stāšanās dienai Ministru
kabinets izdod šā likuma 
31.panta
 pirmajā un otrajā daļā (jaunajā redakcijā) minētos noteikumus.
(
15.02.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.03.2007.
)
13. Traktortehnikas vadītāju apliecības un speciālās traktortehnikas vadītāju apliecības, kas izsniegtas līdz
2009.gada 1.janvārim, ir derīgas līdz to derīguma termiņa beigām.
(
15.05.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
14. Ministru kabinets līdz 2009.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
22.panta
 otrajā daļā (jaunā redakcijā) minētos
noteikumus, kas nosaka transportlīdzekļa vadītāja tiesību iegūšanas un atjaunošanas kārtību un vadītāja apliecības
izsniegšanas, apmaiņas un atjaunošanas kārtību un termiņus. Līdz attiecīgo Ministru kabineta noteikumu spēkā
stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 31.decembrim piemērojami Ministru kabineta 2004.gada 27.jūlija
noteikumi Nr.634 “
Traktortehnikas vadītāja kvalifikācijas iegūšanas un traktortehnikas vadītāja apliecības izsniegšanas
kārtība
”, Ministru kabineta 2005.gada 15.februāra noteikumi Nr.127 “
Bīstamu kravu pārvadāšanai paredzēto
transportlīdzekļu vadītāju kvalifikācijas iegūšanas kārtība un vadītāja apliecības izsniegšanas, apmaiņas un
atjaunošanas kārtība
” un Ministru kabineta 2007.gada 6.marta noteikumi Nr.173 “
Transportlīdzekļu vadītāja
kvalifikācijas iegūšanas, transportlīdzekļu vadīšanas tiesību iegūšanas un atjaunošanas kārtība un vadītāja apliecības
izsniegšanas, apmaiņas un atjaunošanas kārtība
”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
38
/
42
(
19.02.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.03.2009.
)
15. Ministru kabinets līdz 2009.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
22.panta
 ceturtajā daļā (jaunā redakcijā)
minētos noteikumus, kas nosaka prasības komersantiem, izglītības iestādēm un speciālistiem, kuri nodrošina
transportlīdzekļu vadītāju apmācību, transportlīdzekļu vadītāju apmācības programmas, kā arī transportlīdzekļu vadītāju
apmācības procesa kontroles kārtību. Līdz attiecīgo Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk
kā līdz 2009.gada 31.decembrim piemērojami Ministru kabineta 2005.gada 15.februāra noteikumi Nr.131 “
Noteikumi
par prasībām mācību iestādēm un speciālistiem, kas sagatavo transportlīdzekļu vadītājus, un transportlīdzekļu vadītāju
sagatavošanas programmām
” un Ministru kabineta 2005.gada 7.jūnija noteikumi Nr.406 “
Kvalifikācijas prasības
speciālistiem un prasības mācību iestādēm, kas sagatavo traktortehnikas vadītājus, un traktortehnikas vadītāju
sagatavošanas programmas
”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
19.02.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.03.2009.
)
16. Šā likuma 
9.panta
 ceturtā, piektā un sestā daļa stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
19.02.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.03.2009.
)
17. Ministru kabinets līdz 2009.gada 30.jūnijam izdod šā likuma 
9.panta
 sestajā daļā minētos noteikumus.
(
19.02.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.03.2009.
)
18. Ministru kabinets līdz 2009.gada 31.jūlijam izdod šā likuma 
10.panta
 1.4 daļā minētos noteikumus. Līdz
attiecīgo noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 31.jūlijam piemērojami Ministru kabineta
2004.gada 27.aprīļa noteikumi Nr.446 “
Transportlīdzekļu reģistrācijas noteikumi
” un Ministru kabineta 2004.gada
20.jūlija noteikumi Nr.618 “
Traktortehnikas un tās piekabju reģistrācijas noteikumi
”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
19.02.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.03.2009.
)
19. Grozījums šā likuma 
45.panta
 2.
1
 daļā par vārda “(padomju)” izslēgšanu stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
19.02.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.03.2009.
)
20. Šā likuma grozījumi par 
1.panta
 11., 12., 13., 21. un 30.punkta, 
22.panta
 pirmās daļas un otrās daļas pirmā
teikuma, 
23. 
un 
24.panta
 izteikšanu jaunā redakcijā, 
9.panta
 otrās daļas papildināšanu pēc vārdiem “izņemot
motociklus, triciklus, kvadriciklus” ar vārdu “mopēdus” un 
22.panta
 otrās daļas papildināšanu ar jaunu otro teikumu, kā
arī grozījumi šā likuma 
10.panta
 pirmās daļas 3.punktā par vārdu “to piekabes un mopēdus” aizstāšanu ar vārdiem “un
to piekabes”, 
10.panta
 astotās daļas 2.punktā par vārdu “piekabes un mopēdus” aizstāšanu ar vārdiem “un piekabes”,
15.panta
 otrajā daļā par vārdu “to piekabju un mopēdu” aizstāšanu ar vārdiem “un to piekabju”, 
15.panta
 ceturtajā daļā
par vārdu “to piekabju (izņemot traktortehniku un tās piekabes) un mopēdu” aizstāšanu ar vārdiem “un to piekabju
(izņemot traktortehniku un tās piekabes)” un vārda “mopēdu” izslēgšanu 
15.
1
 panta
 pirmajā, otrajā un ceturtajā daļā
stājas spēkā 2013.gada 1.janvārī.
(
03.03.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.04.2011.
)
21. Grozījums šā likuma 
25.panta
 pirmajā daļā par vārdu “Autotransporta inspekcijas amatpersonu (pasažieru un
kravas autopārvadājumu kontroles laikā)” izslēgšanu stājas spēkā 2011.gada 1.aprīlī.
(
09.06.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
22. Ministru kabinets līdz 2011.gada 1.septembrim izdod šā likuma 
10.
1
 pantā
 minētos noteikumus par Valsts
tehniskās uzraudzības aģentūrā reģistrējamo transportlīdzekļu reģistrācijas valsts nodevas likmēm, maksāšanas
kārtību un atvieglojumiem. Līdz attiecīgo noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2011.gada
1.septembrim piemērojami Ministru kabineta 2005.gada 8.novembra noteikumi Nr.845 “
Noteikumi par transportlīdzekļu
reģistrācijas valsts nodevu (transportlīdzekļu reģistra nodevu)
”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
09.06.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
23. Ministru kabinets līdz 2011.gada 30.decembrim izdod šā likuma 
4.panta
 piektajā daļā minētos noteikumus par
normatīvajos aktos noteikto Ceļu satiksmes drošības direkcijas pakalpojumu cenrāža apstiprināšanu, kā arī nosaka to
personu loku, kuras ir atbrīvojamas no samaksas par minētajiem pakalpojumiem. Līdz attiecīgo noteikumu spēkā
stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2011.gada 30.decembrim piemērojami Ministru kabineta 2007.gada 18.decembra
noteikumi Nr.879 “Noteikumi par valsts akciju sabiedrības “Ceļu satiksmes drošības direkcija” valsts pārvaldes funkciju
39
/
42
ietvaros sniegto maksas pakalpojumu cenrādi”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
09.06.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
24. Šā likuma grozījums par 
9.panta
 piektās daļas papildināšanu ar 8.punktu stājas spēkā 2011.gada 1.augustā.
(
09.06.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
25. Šā likuma grozījums par 
16.panta
 papildināšanu ar 6.
1
 daļu stājas spēkā 2012.gada 1.janvārī.
(
09.06.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
26. Grozījums šā likuma 
28.panta
 pirmās daļas 1.punktā par tā izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2012.gada
1.janvārī.
(
09.06.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.07.2011.
)
27. Līdz 2012.gada 1.jūnijam Ministru kabinets izstrādā un iesniedz Saeimai likumprojektus, kas paredz, ka Latvijā
iepriekš nereģistrētiem jauniem transportlīdzekļiem pirmreizējo valsts tehnisko apskati veic ne vēlāk kā 24 mēnešus
pēc to pirmreizējās reģistrācijas Latvijā.
(
23.02.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.03.2012.
)
28. Motocikliem, tricikliem un kvadricikliem, kuriem valsts tehniskā apskate veikta līdz 2012.gada 31.decembrim,
turpmākās valsts tehniskās apskates veic, ievērojot termiņu, kāds norādīts atļaujā piedalīties ceļu satiksmē.
(
29.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
29. Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts izsniegtu vadītāja
apliecību, kura neatbilst Eiropas Parlamenta un Padomes 2006.gada 20.decembra direktīvā 
2006/126/EK
 par vadītāju
apliecībām noteiktajām prasībām, atļauts izmantot ne ilgāk kā līdz 2033.gada 19.janvārim.
(
29.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
30. Lai nodrošinātu norēķinu veikšanu par pakalpojumiem, kurus komersants sniedzis līdz 2012.gada
31.decembrim, piemērojama Ministru kabineta 2011.gada 26.aprīļa noteikumos Nr.329 "Samaksas kārtība
komersantam par pakalpojuma sniegšanu — ceļu satiksmes pārkāpumu fiksēšanu ar tehniskajiem līdzekļiem,
neapturot transportlīdzekli" noteiktā kārtība, kādā komersants saņem samaksu par pakalpojuma sniegšanu.
(
21.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.12.2013.
)
31. Šā likuma 
14.panta
 grozījumi, kuri paredz izteikt jaunā redakcijā ceturtās daļas pirmo teikumu, kas noteic, ka
komercķīlas atzīmi attiecīgajā transportlīdzekļu reģistrā ieraksta, pamatojoties uz komercķīlu turētāja paziņojumu, un
septīto daļu, kas noteic, ka gadījumā, ja Komercķīlu reģistrā ir izdarīts ieraksts par komercķīlas tiesību izlietošanu,
iesniegumu transportlīdzekļa noņemšanai no uzskaites vai pārreģistrācijai īpašnieka vietā iesniedz komercķīlas
ņēmējs, stājas spēkā 2014.gada 1.maijā.
(
21.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.12.2013.
)
32. Grozījumi šā likuma 
14.
1 
pantā
 par pirmās un astotās daļas izteikšanu jaunā redakcijā, panta nosaukuma un
teksta papildināšanu pēc vārda "reģistrā" ar vārdiem "un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā", ceturtās
daļas papildināšanu pēc vārdiem "Ceļu satiksmes drošības direkcijas" ar vārdiem "vai Valsts tehniskās uzraudzības
aģentūras" un piektās un septītās daļas papildināšanu pēc vārdiem "Ceļu satiksmes drošības direkcija" ar vārdiem "un
Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra" stājas spēkā 2014.gada 1.decembrī. Līdz attiecīgo grozījumu spēkā stāšanās
dienai Ministru kabinets izdod tiem atbilstošus 
14.
1
 panta
 pirmajā un astotajā daļā minētos noteikumus.
(
04.09.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.09.2014.
)
33. Šā likuma grozījums par 
10.
1 
panta
 izslēgšanu stājas spēkā 2015.gada 1.janvārī.
(
04.09.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.09.2014.
)
40
/
42
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
34. Šā likuma grozījumi par 
22.panta
 papildināšanu ar 1.
1 
un 1.
2 
daļu stājas spēkā 2015.gada 1.maijā. Attiecībā uz
personām, kuras izdarījušas šā likuma 
22.panta
 1.
1 
daļā minētos nodarījumus līdz 2015.gada 30.aprīlim, piemērojami
šā likuma noteikumi, kādi bija spēkā pirms šo grozījumu spēkā stāšanās dienas.
(
30.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.11.2014.
)
35. Grozījumi šā likuma 
12.pantā
 par otrās daļas 5. un 6.punkta izslēgšanu stājas spēkā 2016.gada 1.aprīlī.
(
10.12.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
36. Šā likuma 
29.panta
 4.
1 
daļa stājas spēkā 2016.gada 1.aprīlī. Šā likuma 
29.panta
 4.
1 
daļa nav attiecināma uz
gadījumiem, kad personai transportlīdzekļu vadīšanas tiesības ir atņemtas uz laiku līdz gadam pirms šīs daļas spēkā
stāšanās dienas.
(
10.12.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
37. Grozījums par šā likuma 
43.
2 
panta
 izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2016.gada 1.jūnijā.
(
10.12.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
38. Grozījums šā likuma 
45.panta
 otrajā daļā par vārdu "un ministriju transportlīdzekļiem" aizstāšanu ar vārdiem
"ministriju transportlīdzekļiem, Augstākās tiesas un Ģenerālprokuratūras transportlīdzekļiem", kā arī grozījums par
45.panta
 papildināšanu ar 2.
2 
daļu stājas spēkā 2017.gada 1.janvārī. Līdz attiecīgo grozījumu spēkā stāšanās dienai
Ministru kabinets izdod tiem atbilstošus 
45.panta
 2.
2 
daļā minētos noteikumus.
(
10.12.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
39. Grozījums šā likuma 14.
1
 pantā par astotās daļas izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2018. gada 1. jūnijā.
(
09.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.06.2018.
)
40. Šā likuma grozījums par 
10.
 panta astotās daļas 1. punkta izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2018. gada
1. novembrī. Lai nodrošinātu ceļu satiksmes drošību, Ministru kabinets līdz 2018. gada 31. oktobrim izdod šim
grozījumam atbilstošus noteikumus.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.11.2018.
)
41. Šā likuma grozījums par 
21.
 panta izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.01.2019.
)
42. Šā likuma grozījumi par 
23.
 panta septītās un devītās daļas un 
24.
 panta pirmās daļas 6. punkta izteikšanu
jaunā redakcijā stājas spēkā 2018. gada 1. septembrī.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.09.2018.
)
43. Traktortehnikas vadītāja apliecības, kas izsniegtas līdz 2018. gada 31. augustam, ir derīgas līdz to derīguma
termiņa beigām.
(
12.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.05.2018.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
03.03.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.02.2012.
, 
21.11.2013.
 un 
10.12.2015
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2016.
)
41
/
42
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
1) 
(izslēgts ar 
10.12.2015
. likumu);
2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.gada 11.marta direktīvas 
2002/15/EK
 par darba laika organizēšanu
personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi;
3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2006.gada 20.decembra direktīvas 
2006/126/EK
 par vadītāju apliecībām;
4) Eiropas Parlamenta un Padomes 2010.gada 7.jūlija direktīvas 
2010/40/ES
 par pamatu inteliģento transporta sistēmu
ieviešanai autotransporta jomā un saskarnēm ar citiem transporta veidiem;
5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011.gada 25.oktobra direktīvas 
2011/82/ES
, ar ko veicina pārrobežu informācijas
apmaiņu par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem.
Likums Saeimā pieņemts 1997.gada 1.oktobrī.
Valsts prezidenta vietā 
Saeimas priekšsēdētāja biedrs A.Ameriks
Rīgā 1997.gada 21.oktobrī
42
/
42