Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 98 (4496),
28.06.2011.
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
451
Pieņemts: 
14.06.2011.
Stājas spēkā: 
29.06.2011.
Ministru kabineta noteikumi Nr.451
 
Rīgā 2011.gada 14.jūnijā (prot. Nr.36 15.§)
Noteikumi par drošības prasībām vietējos reisos iesaistītiem
pasažieru kuģiem
Izdoti saskaņā ar 
Jūrlietu pārvaldes un jūras drošības likuma
 
11.panta
 ceturto daļu
I. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka drošības prasības, ko piemēro vietējos reisos iesaistītiem pasažieru kuģiem.
1
/
211
2. Noteikumos lietoti šādi termini:
2.1. pasažieru kuģis – kuģis, kas pārvadā vairāk nekā 12 pasažierus;
2.2. ro-ro pasažieru kuģis – pasažieru kuģis ar ro-ro kravas telpām vai īpašas kategorijas telpām, kas definētas šo noteikumu
1.pielikuma
 II-2.nodaļas A daļas 
2.punktā
;
2.3. ātrgaitas pasažieru kuģis – ātrgaitas kuģis (kā noteikts 1974.gada Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības
aizsardzību uz jūras, ņemot vērā grozījumus (turpmāk – 
SOLAS
 konvencija), X nodaļas 1.noteikumā), kas pārvadā vairāk nekā
12 pasažierus. B, C un D klases pasažieru kuģi (kā noteikts šo noteikumu
 II nodaļā
) nav uzskatāmi par ātrgaitas pasažieru
kuģiem, ja:
2.3.1. to ūdensizspaids, kas atbilst konstruktīvajai ūdenslīnijai, ir mazāks par 500 m
3
;
2.3.2. to maksimālais ātrums (kā noteikts Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (turpmāk – 
IMO
) 1994.gada 20.maija
Rezolūcijā MSC 36(63) ietvertajā Starptautiskā ātrgaitas kuģu drošības kodeksa (turpmāk – 
1994.
gada Ātrgaitas kuģu
kodekss) 
1.4
.
30.punktā
 vai 2000.gada 5.decembra Rezolūcijā MSC 97(73) ietvertajā Starptautiskā kodeksa par ātrgaitas
kuģu drošību (turpmāk – 2000.gada Ātrgaitas kuģu kodekss) 1.4.37.punktā (to jaunākajās redakcijās)) ir mazāks par 20
mezgliem;
2.4. jauns kuģis – kuģis, kuram ielikts ķīlis vai kas 1998.gada 1.jūlijā vai pēc šī datuma ir atradies līdzīgā būvniecības stadijā.
Līdzīga būvniecības stadija ir stadija, kurā:
2.4.1. sākas ar konkrētu kuģi saistīti būvniecības darbi;
2.4.2. ir uzsākta šī kuģa montāža, kurā izmantotas vismaz 50 tonnas vai 1 % no visas korpusa konstrukciju aprēķinātās
masas – atkarībā no tā, kura no tām ir mazāka;
2.5. esošais kuģis – kuģis, kas nav jauns kuģis;
2.6. vecums – kuģa vecums, kas izteikts gadu skaitā pēc kuģa nodošanas ekspluatācijā;
2
/
211
2.7. pasažieris – ikviena persona uz kuģa, izņemot:
2.7.1. kuģa kapteini un apkalpes locekļus vai citas personas, kas nodarbinātas vai pieņemtas darbā uz kuģa šā kuģa
vajadzībām;
2.7.2. bērnu, kas nav sasniedzis gada vecumu;
2.8. kuģa garums – garums, kas ir 96 % no pilna kuģa garuma pa ūdenslīniju (ja iegrime ir 85 % no teorētiskā sānu augstuma)
un kas tiek mērīts no ķīļa augšējās malas, vai garums no kuģa priekšvadņa priekšējās malas līdz stūres vārpstas asij pa to pašu
ūdenslīniju – atkarībā no tā, kurš ir lielāks. Ja kuģis ir projektēts ar konstruktīvo galsveri, nepieciešams, lai ūdenslīnija, pa kuru
tiek mērīts garums, būtu paralēla konstruktīvajai ūdenslīnijai;
2.9. priekšgala augstums – 1966.gada Starptautiskās konvencijas par kravas marku un tās 1988.gada protokola ar grozījumiem
(turpmāk – Starptautiskā konvencija par kravas marku) 39.noteikumā noteiktais priekšgala augstums kā vertikāls attālums
priekšējā perpendikulā starp ūdenslīniju, kas atbilst noteiktajam vasaras brīvsāna augstumam projektētajā galsverē, līdz atklātā
klāja sānu augšai;
2.10. kuģis ar pilnu klāju – kuģis ar nepārtrauktu klāju, kas pakļauts laikapstākļu un jūras iedarbībai. Kuģis ir aprīkots ar
autonomām ūdensnecaurlaidīgām aizvēršanas/atvēršanas ierīcēm. Nepārtraukts klājs var būt ūdensnecaurlaidīgs klājs vai
līdzvērtīga konstrukcija, kas ietver ūdensnecaurlaidīgu klāju, pilnīgi aprīkotu ar pietiekami izturīgām un ūdensnecaurlaidīgām
aizvēršanas ierīcēm;
2.11. starptautisks reiss – jūras reiss no Latvijas ostas uz ostu, kas atrodas ārpus Latvijas, vai otrādi;
2.12. vietējais reiss – reiss kuģošanas rajonos no Latvijas ostas uz to pašu vai citu ostu Latvijā (t.i., kuģošana starp vienas
valsts ostām);
2.13. kuģošanas rajons – rajons, kas noteikts saskaņā ar šo noteikumu 9.1.apakšpunktu. Piemērojot noteikumus par
radiosakariem, kuģošanas rajonu definīcijas atbilst 
SOLAS
 konvencijas
 IV nodaļas
 2.noteikuma nosacījumiem;
2.14. ostas teritorija – teritorija, kas nav Latvijas Republikas noteiktais kuģošanas rajons un kas plešas līdz vistālāk jūrā esošām
3
/
211
pastāvīgām ostu būvēm, kuras ir ostu sistēmas sastāvdaļas, vai līdz tādu dabas ģeogrāfisko pazīmju noteiktajām robežām,
kuras aizsargā upes grīvu, vai līdzīga aizsargāta teritorija;
2.15. patvēruma vieta – ikviena dabiski vai mākslīgi aizsargāta teritorija, kuru kuģis var izmantot par patvērumu apstākļos, kad tā
drošība var būt apdraudēta;
2.16. karoga valsts administrācija – tās valsts kompetentās iestādes, ar kuras karogu kuģim ir atļauts kuģot;
2.17. uzņemšanas valsts – valsts, no kuras ostas vai ostām vai uz kuras ostu vai ostām kuģis ar citas valsts karogu veic vietējos
reisus;
2.18. ievērojams viļņu augstums – noteiktā laikposmā novērota viļņu lielākā augstuma vienas trešdaļas vidējais augstums;
2.19. cilvēki ar ierobežotām pārvietošanās spējām – cilvēki, kuriem ir grūtības izmantot sabiedrisko transportu, arī gados vecāki
cilvēki, cilvēki ar īpašām vajadzībām, cilvēki ar maņu orgānu traucējumiem, cilvēki, kas izmanto ratiņkrēslus, grūtnieces un
personas ar bērniem līdz septiņu gadu vecumam;
2.20. būtiski remontdarbi un pārveidojumi – remontdarbi un pārveidojumi, kuru mērķis ir kuģa tehnisko un ekspluatācijas
parametru maiņa. Esošo kuģu pārveidojumus, kuru vienīgais mērķis ir augstākas ilgizturības pakāpes sasniegšana, neuzskata
par būtiskiem pārveidojumiem.
3. Noteikumi attiecas uz šādiem pasažieru kuģiem neatkarīgi no to karoga, kad tie veic vietējos reisus:
3.1. jauniem pasažieru kuģiem;
3.2. esošiem pasažieru kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk;
3.3. ātrgaitas pasažieru kuģiem.
4
/
211
II. Pasažieru kuģu klases
4. Šo noteikumu 
3.punktā
 minēto kuģu atbilstību šajos noteikumos noteiktajām drošības prasībām nodrošina Latvijas Jūras
administrācijas Kuģošanas drošības inspekcija (turpmāk – Kuģošanas drošības inspekcija) vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā
organizācija).
5. Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) pārbauda, vai šo noteikumu 
3.punktā
 minētie
kuģi, kas kuģo ar tādas valsts karogu, kura nav Eiropas Savienības dalībvalsts, uzsākot vietējos reisus, atbilst šo noteikumu prasībām.
6. Noteikumi neattiecas uz pasažieru kuģiem, kas ir:
6.1. karakuģi vai karaspēka transportkuģi (tai skaitā ātrgaitas pasažieru kuģi);
6.2. kuģi, kuru kustību nenodrošina mehāniski līdzekļi;
6.3. kuģi, kuri nav būvēti no tērauda vai līdzīga materiāla un uz kuriem neattiecas ātrgaitas pasažieru kuģiem noteiktās prasības
(1994.gada Ātrgaitas kuģu kodekss vai 2000.gada Ātrgaitas kuģu kodekss) vai prasības, kas noteiktas kuģiem ar dinamisko
cēlējspēku (
IMO
 1977.gada 14.novembra Rezolūcija A.373 (X));
6.4. primitīvas konstrukcijas koka kuģi;
6.5. oriģināli vēsturiski pasažieru kuģi, kas būvēti pirms 1965.gada, un atsevišķas to kopijas, kuras būvētas no oriģināliem
materiāliem;
6.6. atpūtas kuģi, ja uz tiem nestrādā vai nestrādās apkalpe un tie komerciālos nolūkos nepārvadā vai nepārvadās vairāk par 12
pasažieriem (tai skaitā ātrgaitas pasažieru kuģi);
6.7. kuģi, kas tiek izmantoti vienīgi ostu teritorijā (tai skaitā ātrgaitas pasažieru kuģi).
5
/
211
7. Pasažieru kuģus, ņemot vērā kuģošanas rajonu, kurā tos izmanto, iedala šādās klasēs:
7.1. A klases kuģis – pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus (izņemot B, C un D klases pasažieru kuģus);
7.2. B klases kuģis – pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus un to laikā ne brīdi neatrodas tālāk par 20 jūras jūdzēm no krasta
līnijas, kur personas no avārijā cietuša kuģa var nokļūt krastā;
7.3. C klases kuģis – pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus, ja attiecīgajos kuģošanas rajonos varbūtība, ka viļņi var pārsniegt
2,5 m augstumu, ir mazāka nekā 10 % gadā attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo visu gadu, vai – īpaši ierobežotā gada laikā –
attiecībā uz kuģiem, kas kuģo vienīgi šādā laikposmā (piemēram, kuģošana vasarā), turklāt kuģis šo reisu laikā ne brīdi
neatrodas tālāk par 15 jūras jūdzēm no patvēruma vietas un tālāk par piecām jūras jūdzēm no krasta līnijas, kur personas no
avārijā cietuša kuģa var nokļūt krastā;
7.4. D klases kuģis – pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus, ja attiecīgajos kuģošanas rajonos varbūtība, ka viļņi var pārsniegt
1,5 m augstumu, ir mazāka nekā 10 % gadā attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo visu gadu, vai – īpaši ierobežotā gada laikā –
attiecībā uz kuģiem, kas kuģo vienīgi šādā laikposmā (piemēram, kuģošana vasarā), turklāt kuģis šo reisu laikā ne brīdi
neatrodas tālāk par sešām jūras jūdzēm no patvēruma vietas un tālāk par trim jūras jūdzēm no krasta līnijas, kur personas no
avārijā cietuša kuģa var nokļūt krastā.
8. Ātrgaitas pasažieru kuģiem piemēro 
1994.
gada Ātrgaitas kuģu kodeksa 
1.sadaļā
 (1.4.10. un 1.4.11.apakšpunkts) vai 2000.gada
Ātrgaitas kuģu kodeksa 1.sadaļā (1.4.12. un 1.4.13.apakšpunkts) noteiktās kuģu klases.
9. Latvijas Jūras administrācija:
9.1. izveido un atjauno Latvijas Republikas jurisdikcijā esošo kuģošanas rajonu sarakstu, nosakot robežas zonām, kurās reisi
notiek visu gadu, un, attiecīgā gadījumā, arī robežas zonām, kurās periodiski notiek noteiktas klases kuģu reisi, pamatojoties uz
šo noteikumu 
7.punktā
 noteiktajiem kuģu klašu kritērijiem;
9.2. kuģošanas rajonu sarakstu publicē tīmekļa vietnē www.lja.lv;
6
/
211
III. Noteikumu piemērošana
IV. Drošības prasības
9.3. dara zināmu Eiropas Komisijai kuģošanas rajonu sarakstu un tajā veiktās izmaiņas.
10. Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) atzīst citas Eiropas Savienības dalībvalsts
izsniegtās ātrgaitas kuģa drošības apliecības un darbības atļaujas ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus, vai šo
noteikumu
 VII nodaļā
 minētās pasažieru kuģa drošības apliecības pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus.
11. Kuģošanas drošības inspekcija pārbauda ārvalsts pasažieru kuģi vai ātrgaitas pasažieru kuģi, kas veic vietējos reisus, un tā
dokumentāciju saskaņā ar normatīvajiem aktiem par ostas valsts kontroli.
12. Kuģu aprīkojums, kas noteikts normatīvajos aktos par jūras kuģu aprīkojumu un atbilst to prasībām, uzskatāms par atbilstošu
šo noteikumu prasībām.
13. Drošības prasības jauniem un esošajiem A, B, C un D klases pasažieru kuģiem:
13.1. korpusa, galveno un palīgmehānismu elektriskās un automātiskās vadības iekārtas atbilst klasifikācijas prasībām saskaņā
ar 
SOLAS
 konvencijas II-
1.nodaļas
 A-1.daļas 3-1.noteikumu;
13.2. piemēro 
SOLAS
 konvencijas IV nodaļas noteikumus (arī 1988.gada grozījumus attiecībā uz Globālo jūras negadījumu un
drošības sistēmu (turpmāk – 
GMDSS
)), kā arī V un VI nodaļas noteikumus, ņemot vērā grozījumus;
13.3. piemēro 
SOLAS
 konvencijas V nodaļas 17., 18., 19., 20. un 21.noteikuma prasības par kuģa navigācijas aprīkojumu.
Normatīvajos aktos par jūras kuģu aprīkojumu minēto kuģu navigācijas aprīkojumu, kas atbilst šo normatīvo aktu prasībām,
uzskata par atbilstošu 
SOLAS
 konvencijas
 V nodaļas
 
18.
noteikuma 
1.punkta
 prasībām par kuģošanas aprīkojuma tipu.
7
/
211
14. Drošības prasības jauniem pasažieru kuģiem:
14.1. vispārīgās prasības:
14.1.1. jauni A klases pasažieru kuģi atbilst 
SOLAS
 konvencijas prasībām un attiecīgajām šo noteikumu prasībām. Ja
SOLAS
 konvencijas prasību interpretācija atstāta dalībvalstu karoga valsts administrācijas ziņā, piemēro šo noteikumu
1.pielikumā
 noteiktās prasības;
14.1.2. jauni B, C un D klases pasažieru kuģi atbilst attiecīgajām šo noteikumu prasībām;
14.2. prasības kravas markai:
14.2.1. jauni A, B, C un D klases pasažieru kuģi atbilst Starptautiskajai konvencijai par kravas marku;
14.2.2. neatkarīgi no šo noteikumu 14.2.1.apakšpunkta nosacījumiem jauni D klases pasažieru kuģi ir atbrīvoti no prasības
par minimālo priekšgala augstumu, kas noteikta Starptautiskajā konvencijā par kravas marku;
14.2.3. jauni A, B, C un D klases pasažieru kuģi ir kuģi ar pilnu klāju.
15. Drošības prasības esošajiem pasažieru kuģiem:
15.1. esošie A klases pasažieru kuģi atbilst 
SOLAS
 konvencijas prasībām un attiecīgajām šo noteikumu prasībām. Ja 
SOLAS
konvencijas prasību interpretācija atstāta dalībvalstu karoga valsts administrāciju ziņā, piemēro šo noteikumu 
1.pielikumā
noteiktās prasības;
15.2. esošie B, C un D klases pasažieru kuģi atbilst attiecīgajām šo noteikumu prasībām;
15.3. būtiski remontdarbi un pārveidojumi un ar tiem saistītā aprīkojuma uzstādīšana notiek, ievērojot šo noteikumu
14.1.apakšpunktā minētās prasības.
8
/
211
16. Drošības prasības ātrgaitas pasažieru kuģiem:
16.1. ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti vai kuros veikti būtiski remontdarbi vai pārveidojumi 1996.gada 1.janvārī vai pēc šī
datuma, atbilst 
SOLAS
 konvencijas
 X nodaļas
 2. un 3.noteikuma prasībām, izņemot gadījumus, kad:
16.1.1. to ķīlis bija ielikts vai tie bija līdzīgā būvniecības stadijā ne vēlāk kā 1998.gada jūnijā;
16.1.2. to piegāde un nodošana ekspluatācijā tika uzsākta ne vēlāk kā 1998.gada decembrī;
16.1.3. tie pilnībā atbilst 
IMO
 1977.gada 14.novembra Rezolūcijā A.373(X) ietvertajam Drošības kodeksam kuģiem ar
dinamisko cēlējspēku (turpmāk – 
DSC
 kodekss);
16.2. ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti pirms 1996.gada 1.janvāra un atbilst Ātrgaitas kuģu kodeksa prasībām, turpina
darbību, kas apstiprināta saskaņā ar šo kodeksu. Ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti pirms 1996.gada 1.janvāra un neatbilst
Ātrgaitas kuģu kodeksa prasībām, nevar veikt vietējos reisus, ja vien tie neveica vietējos reisus jau 1998.gada 4.jūnijā. Šādi kuģi
atbilst DSC kodeksa prasībām;
16.3. ātrgaitas pasažieru kuģu un to aprīkojuma konstrukcija, kā arī uzturēšana un klasifikācija atbilst 
SOLAS
 konvencijas
II-
1.nodaļas
 A-1.daļas 3-1.noteikumam.
17. Ro-ro pasažieru kuģu stabilitātes prasības un pakāpeniska izņemšana no aprites:
17.1. visi A, B un C klases ro-ro pasažieru kuģi, kuriem ielikts ķīlis vai kuri atradās būvniecības stadijā 2004.gada 1.oktobrī vai
pēc šī datuma, atbilst normatīvajiem aktiem par īpašām stabilitātes prasībām ro-ro pasažieru kuģiem;
17.2. visi A un B klases ro-ro pasažieru kuģi, kuriem ielikts ķīlis vai kuri atradās būvniecības stadijā līdz 2004.gada 1.oktobrim,
no 2010.gada 1.oktobra atbilst normatīvajiem aktiem par īpašām stabilitātes prasībām ro-ro pasažieru kuģiem, ja vien minētie
kuģi nav izņemti no aprites no 2010.gada 1.oktobra vai vēlāka datuma, kad tie ir sasnieguši 30 gadu vecumu, bet ne vēlāk kā līdz
2015.gada 1.oktobrim. 
9
/
211
V. Papildu drošības prasības, ekvivalenti, atbrīvojumi un drošības pasākumi
18. Drošības prasības pasažieru kuģiem attiecībā uz cilvēkiem ar ierobežotām pārvietošanās spējām:
18.1. lai cilvēki ar ierobežotām pārvietošanās spējām varētu droši piekļūt visiem A, B, C un D klases pasažieru kuģiem un
ātrgaitas pasažieru kuģiem, kurus izmanto par sabiedrisko transportu un kam ielikts ķīlis vai kas atradās būvniecības stadijā
2004.gada 1.oktobrī vai pēc šī datuma, tiek piemērotas šo noteikumu 
2.pielikumā
 minētās prasības;
18.2. piemērojot šo noteikumu 
2.pielikumā
 noteiktās prasības, Kuģošanas drošības inspekcija sadarbojas ar organizācijām,
kuras pārstāv cilvēkus ar kustību traucējumiem;
18.3. pārveidojot A, B, C un D klases pasažieru kuģus un ātrgaitas pasažieru kuģus, kurus izmanto par sabiedrisko transportu
un kam ielikts ķīlis vai kas atradās būvniecības stadijā līdz 2004.gada 1.oktobrim, tiek piemērotas šo noteikumu 
2.pielikumā
minētās prasības.
19. Ja Kuģošanas drošības inspekcija uzskata, ka īpašu vietēju apstākļu dēļ būtu jāpastiprina šo noteikumu
 IV nodaļā
 noteiktās
drošības prasības, tā var noteikt papildu drošības prasības saskaņā ar šo noteikumu 
22.punktā
 minēto procedūru.
20. Saskaņā ar šo noteikumu 
22.punktu
 Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut veikt ekvivalentus drošības pasākumus šo
noteikumu 
1.pielikumā
 noteiktajiem, ja tie nodrošina šo noteikumu 
1.pielikumā
 minētajām prasībām atbilstošu vai augstāku drošības
līmeni.
21. Saskaņā ar šo noteikumu 
22.punktu
 Kuģošanas drošības inspekcija var atbrīvot kuģi no atsevišķu šo noteikumu prasību
ievērošanas noteiktos darba apstākļos (piemēram, ja ir mazāks ievērojamais viļņu augstums, kuģis reisus veic gada noteiktā laikā,
kuģis reisus veic tikai diennakts gaišajā laikā vai piemērotos klimatiskos vai laika apstākļos, ir ierobežots ceļojuma ilgums vai
glābšanas dienesti atrodas tuvumā) ar nosacījumu, ka šāds atbrīvojums nepazemina vispārējo drošības līmeni. Atbrīvojumu piemēro
tikai tik ilgi, kamēr kuģis darbojas noteiktajos apstākļos. Atbrīvojumu, kas kuģim piešķirts saskaņā ar šo punktu, norāda pasažieru
10
/
211
VI. Kuģu apskates
kuģa drošības apliecībā.
22. Ja Kuģošanas drošības inspekcija ir paredzējusi noteikt papildu drošības prasības, atļaut ekvivalentus drošības pasākumus vai
piešķirt atbrīvojumu no atsevišķu prasību ievērošanas, tā par to paziņo Eiropas Komisijai, iesniedzot informāciju attiecīgi par paredzēto
papildu drošības prasību noteikšanu, ekvivalentu drošības pasākumu atļaušanu vai atbrīvojuma piešķiršanu (tai skaitā informāciju, kas
apliecina atbilstoša drošības līmeņa uzturēšanu). Ja Eiropas Komisija to neatbalsta, Kuģošanas drošības inspekcija ievēro Eiropas
Komisijas norādījumus. Ja Eiropas Komisija prasa grozīt paredzētās papildu drošības prasības, ekvivalentu drošības pasākumu
atļaušanas nosacījumus vai atbrīvojuma piešķiršanas nosacījumus, Kuģošanas drošības inspekcija veic atbilstošus grozījumus un
atkārtoti iesniedz informāciju Eiropas Komisijai.
23. Papildu drošības prasības, ekvivalentus drošības pasākumus vai atbrīvojumu no atsevišķu prasību ievērošanas piemēro visiem
tās pašas klases pasažieru kuģiem, ja tie darbojas tādos pašos apstākļos, nediskriminējot tos atkarībā no to karoga, valsts piederības
vai operatora uzņēmējdarbības vietas.
24. Ja pasažieru kuģis, kurš atbilst šo noteikumu prasībām, tomēr apdraud cilvēku dzīvību, īpašumu vai vidi, Kuģošanas drošības
inspekcija līdz laikam, kamēr draudi ir novērsti, var apturēt šāda kuģa darbību vai noteikt tam papildu drošības pasākumus. Kuģošanas
drošības inspekcija par kuģa darbības apturēšanu vai papildu drošības pasākumu noteikšanu nekavējoties informē Eiropas Komisiju un
citas Eiropas Savienības dalībvalstis, sniedzot pamatojumu.
25. Jauniem Latvijas pasažieru kuģiem Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) veic šādas
apskates:
25.1. apskati pirms kuģa darbības uzsākšanas;
25.2. periodisku apskati reizi 12 mēnešos;
11
/
211
VII. Apliecības
25.3. papildu apskates (ja nepieciešams).
26. Esošajiem Latvijas pasažieru kuģiem Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) veic
šādas apskates:
26.1. sākotnējo apskati pirms vietējo reisu uzsākšanas;
26.2. periodisku apskati reizi 12 mēnešos;
26.3. papildu apskates (ja nepieciešams).
27. Ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas saskaņā ar šo noteikumu 
16.punktu
 atbilst Ātrgaitas kuģu kodeksam, Kuģošanas drošības
inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) veic Ātrgaitas kuģu kodeksā noteiktās apskates. Ātrgaitas pasažieru
kuģiem, kas saskaņā ar 16.punktu atbilst 
DSC
 kodeksam, Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā
organizācija) veic 
DSC
 kodeksā noteiktās apskates.
28. Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) ievēro apskašu veikšanas procedūras un
pamatnostādnes pasažieru kuģu drošības apliecības izsniegšanā, kas noteiktas 
IMO
 2007.gada 29.novembra Rezolūcijā A.997 (25),
vai procedūras, kas izstrādātas šī mērķa sasniegšanai.
29. Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) pēc šo noteikumu 25.1. un 26.1.apakšpunktā
minētās sākotnējās apskates izsniedz visiem jaunajiem un esošajiem pasažieru kuģiem, kas reģistrēti Latvijas Kuģu reģistrā,
pasažieru kuģa drošības apliecību (
3.pielikums
).
30. Pasažieru kuģa drošības apliecību izsniedz uz laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus. Kuģošanas drošības inspekcija vai
12
/
211
VIII. Noslēguma jautājums
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 6.maija Direktīvas 
2009/45/EK
 par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un
standartiem (pārstrādāta versija);
2) Komisijas 2010.gada 1.jūnija Direktīvas 
2010/36/ES
, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 
2009/45/EK
 par
klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) var pagarināt šīs apliecības derīguma termiņu uz laiku līdz vienam mēnesim. Ja ir piešķirts
pagarinājums, šīs apliecības jaunais derīguma termiņš sākas no dienas, kas apliecībā norādīta kā derīguma termiņa beigu diena pirms
pagarinājuma piešķiršanas. Atjaunotu pasažieru kuģa drošības apliecību izsniedz pēc tam, kad veikta šo noteikumu 25.2. un
26.2.apakšpunktā minētā periodiskā apskate.
31. Latvijas Kuģu reģistrā reģistrētiem ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas atbilst Ātrgaitas kuģu kodeksa prasībām, Kuģošanas
drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) saskaņā ar Ātrgaitas kuģu kodeksa noteikumiem izsniedz ātrgaitas
kuģa drošības apliecību un ātrgaitas kuģa darbības atļauju. Ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas atbilst 
DSC
 kodeksam, Kuģošanas
drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) saskaņā ar 
DSC
 
kodeksa noteikumiem izsniedz 
DSC
konstrukcijas un aprīkojuma apliecību un 
DSC
 
darbības atļauju.
32. Pirms darbības atļaujas izsniegšanas ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus uzņemšanas valstī, Kuģošanas
drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) vienojas ar uzņemšanas valsti par kuģu darbības apstākļiem šajā
valstī un minētos apstākļus norāda darbības atļaujā.
33. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2006.gada 14.februāra noteikumus Nr.146 "
Noteikumi par pasažieru kuģu
drošības prasībām
" (Latvijas Vēstnesis, 2006, 40.nr.).
13
/
211
pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem.
Ministru prezidents V.Dombrovskis 
Satiksmes ministrs U.Augulis
Satiksmes ministrijas iesniegtajā redakcijā
 
1.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 14.jūnija 
noteikumiem Nr.451
Drošības prasības attiecībā uz jauniem un esošiem pasažieru kuģiem, kas veic vietējos
reisus
Saturs
I NODAĻA – VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
II-1. NODAĻA – KONSTRUKCIJA – SADALĪJUMS UN NOTURĪBA, MAŠĪNTELPA UN ELEKTROINSTALĀCIJAS
A DAĻA – VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. Definīcijas, kas attiecas uz B daļu (R 2)
2. Definīcijas, kas attiecas uz C, D un E daļu (R 3)
A-1. DAĻA – KUĢU UZBŪVE
1. Materiālu, kas satur azbestu, jauna uzstādīšana (R 3-5)
14
/
211
2. Konstrukciju rasējumi, ko uztur uz kuģa un krastā (R 3-7)
3. Vilkšanas un pietauvošanās aprīkojums (R 3-8)
B DAĻA – NEBOJĀTA KUĢA NOTURĪBA, SADALĪJUMS UN AVĀRIJAS NOTURĪBA
B-1. DAĻA – KUĢI, KAS BŪVĒTI 2009. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK – IESPĒJA PIEMĒROT REZOLŪCIJU MSC.216(82)
B-2. DAĻA – KUĢI, KAS BŪVĒTI PIRMS 2009. GADA 1. JANVĀRA
1. Nebojāta kuģa noturība, Rezolūcija A.749(18)
2. Ūdensnecaurlaidīgi nodalījumi
3. Applūdināmais robežgarums (R 4)
4. Pieļaujamais nodalījumu garums (R 6)
5. Caurlaidība (R 5)
6. Sadalījuma faktors
7. Īpašas prasības attiecībā uz kuģa sadalījumu (R 7)
8. Noturība avārijas apstākļos (R 8)
8-1. Ro-ro pasažieru kuģu noturība avārijas apstākļos (R 8-1)
8-2. Īpašas prasības attiecībā uz ro-ro pasažieru kuģiem, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku (R 8-2)
8-3. Īpašas prasības attiecībā uz pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku
9. Pīķa un mašīntelpas starpsienas (R 10)
10. Dubultdibeni (R 12)
11. Sadalījuma kravas līniju noteikšana, marķēšana un reģistrēšana (R 13)
15
/
211
12. Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu u. c. būve un sākotnējā testēšana (R 14)
13. Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu atveres (R 15)
14. Kuģi, kas pārvadā kravas automobiļus un pavadošo personālu (R 16)
15. Atveres kuģa korpusa apšuvumā zem iegrimes robežlīnijas (R 17)
16. Pasažieru kuģu ūdensnecaurlaidība virs iegrimes robežlīnijas (R 20)
17. Kravas nodalījuma iekraušanas durvju noslēgšana (R 20-1)
17-1. Ūdensnecaurlaidība no ro-ro kuģu klāja (starpsienu klāja) līdz telpām zem tā (R 20-2)
17-2. Piekļūšana ro-ro kuģu klājiem (R 20-3)
17-3. Ro-ro kuģu klāja starpsienu noslēgšana (R 20-4)
18. Informācija par noturību (R 22)
19. Avārijas kontroles plāni (R 23)
20. Korpusa un virsbūves viengabalainība, bojājumu novēršana un kontrole (R 23-2)
21. Ūdensnecaurlaidīgu durvju u. c. marķēšana, regulāra izmantošana un pārbaude (R 24)
22. Ieraksti kuģa žurnālā (R 25)
23. Paceļamas platformas un rampas automašīnām
24. Margas
C DAĻA – MEHĀNISMI
1. Vispārīgi noteikumi (R 26)
2. Iekšdedzes dzinēji (R 27)
16
/
211
3. Atsūknēšanas ierīce (R 21)
4. Kravas telpu sūkņu skaits un tips (R 21)
5. Līdzekļi braukšanai atpakaļgaitā (R 28)
6. Stūres mehānisms (R 29)
7. Papildu prasības attiecībā uz elektrisko un elektrohidraulisko stūres mehānismu (R 30)
8. Ventilācijas sistēmas mašīntelpā (R 35)
9. Sakari starp komandtiltiņu un mašīntelpu (R 37)
10. Mehāniķa izsaukšanas signalizācija (R 38)
11. Avārijas aprīkojuma atrašanās vieta (R 39)
12. Mehānismu vadības ierīces (R 31)
13. Tvaika cauruļvadu sistēmas (R 33)
14. Saspiesta gaisa sistēmas (R 34)
15. Prettrokšņa aizsardzība (R 36)
16. Lifti
D DAĻA – ELEKTROINSTALĀCIJAS
1. Vispārīgi noteikumi (R 40)
2. Galvenais elektroenerģijas un apgaismojuma avots (R 41)
3. Avārijas elektroenerģijas avots (R 42)
4. Avārijas papildu apgaismojums ro-ro kuģiem (R 42-1) 
17
/
211
4. Avārijas papildu apgaismojums ro-ro kuģiem (R 42-1)
5. Drošības pasākumi pret elektriskās strāvas triecienu, ugunsgrēku un citiem elektriskas izcelsmes apdraudējumiem (R 45)
E DAĻA – PAPILDU PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI AR MAŠĪNTELPĀM, KO PERIODISKI ATSTĀJ BEZ
UZRAUDZĪBAS
Īpaši apsvērumi (R 54)
1. Vispārīgi noteikumi (R 46)
2. Drošības pasākumi attiecībā uz ugunsgrēku (R 47)
3. Aizsardzība pret applūšanu (R 48)
4. Dzinēju vadība no komandtiltiņa (R 49)
5. Sakari (R 50)
6. Signalizācijas sistēma (R 51)
7. Drošības sistēmas (R 52)
8. Īpašas prasības attiecībā uz mašīntelpas un katlu ierīcēm un elektroierīcēm (R 53)
9. Automātiskā vadības un signalizācijas sistēma (R 53.4)
II-2. NODAĻA – UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA
A DAĻA – VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. Pamatprincipi (R 2)
2. Definīcijas (R 3)
3. Ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, ugunsdzēsības hidranti, šļūtenes un sprauslas (R 4)
4. Stacionāras ugunsdzēsības sistēmas (R 5 + 8 + 9 + 10)
18
/
211
5. Portatīvi ugunsdzēšamie aparāti (R 6)
6. Ugunsdzēsības iekārtas mašīntelpā (R 7)
7. Īpašas sistēmas mašīntelpā (R 11)
8. Automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 12)
9. Stacionārās ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 13)
10. Risinājumi attiecībā uz šķidro degvielu, ziežeļļu un citām uzliesmojošām eļļām (R 15)
11. Ugunsdzēsēja ietērps un piederumi (R 17)
12. Dažādi (R 18)
13. Ugunsdzēsības kontroles plāni (R 20)
14. Gatavība ekspluatācijai un apkope
15. Instrukcijas, mācības uz kuģiem un mācību trauksmes
16. Darbība
B DAĻA – UGUNSDROŠĪBAS PASĀKUMI
1. Uzbūve (R 23)
2. Kuģa galvenās vertikālās un horizontālās zonas (R 24)
3. Starpsienas galvenajā vertikālajā zonā (R 25)
4. Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 26)
5. Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un esošajiem B klases kuģiem,
kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 27)
19
/
211
6. Evakuācijas līdzekļi (R 28)
6-1. Evakuācijas ceļi uz ro-ro pasažieru kuģiem (R 28-1)
7. Šķērsojumi un atvērumi A un B klases pārsegumos (R 30, 31)
8. Kāpņu un liftu ugunsdrošība dzīvojamās un dienesta telpās (R 29)
9. Ventilācijas sistēmas (R 32)
10. Logi un borta iluminatori (R 33)
11. Uzliesmojošu materiālu izmantošanas ierobežošana (R 34)
12. Konstrukcijas detaļas (R 35)
13. Stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas un automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un
uguns detektorsistēma (R 14) (R 36)
14. Īpašas kategorijas telpu ugunsdrošība (R 37)
15. Ugunsdrošības uzraudzība, ugunsgrēka atklāšana, signalizācija un skaļruņu sakaru sistēma (R 40)
16. Esošo B klases kuģu, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, modernizācija (R 41-1)
17. Īpašas prasības attiecībā uz kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas (R 41)
18. Īpašas prasības attiecībā uz helikopteru pacelšanās un nolaišanās iekārtām
III NODAĻA – GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI
1. Definīcijas (R 3)
2. Sakari, glābšanas laivas un plosti, dežūrlaivas, individuālie glābšanas līdzekļi (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22)
3. Avārijas trauksmes sistēma, skaļruņu sistēma, pulcēšanās saraksts un instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā, personāla
radiosakari, ekspluatācijas instrukcijas, apmācību rokasgrāmata un apkopes instrukcijas (R 6 + 8 + 9 + 19 + 20)
20
/
211
4. Glābšanas laivu un plostu apkalpes komplektēšana un uzraudzība (R 10)
5. Kārtība, kādā pulcēties un sakāpt glābšanas laivās un plostos (R 11 + 23 + 25)
5-1. Prasības ro-ro pasažieru kuģiem (R 26)
5-2. Helikopteru nolaišanās un pacelšanās vieta (R 28)
5-3. Lēmumu pieņemšanas atbalsta sistēma kapteiņiem (R 29)
6. Glābšanas līdzekļu nolaišanas vietas (R 12)
7. Glābšanas laivu un plostu nostiprināšana (R 13 + 24)
8. Dežūrlaivu nostiprināšana (R 14)
8.a Jūras evakuācijas sistēmu nostiprināšana (R 15)
9. Glābšanas līdzekļu nolaišanas un pacelšanas kārtība (R 16)
10. Kārtība, kādā notiek sakāpšana dežūrlaivās, dežūrlaivu nolaišana un pacelšana (R 17)
11. Instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā (R 19)
12. Gatavība ekspluatācijai, apkope un pārbaudes (R 20)
13. Apmācība par to, kā pamest kuģi, un mācību trauksmes vingrinājumi (R 19 + R 30)
IV NODAĻA – RADIOSAKARI
1. Radiosakaru ierīces
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. Ja ir skaidri norādīts, šī pielikuma noteikumus piemēro jaunajiem un esošajiem A, B, C un D klases pasažieru kuģiem, kas veic
21
/
211
vietējos reisus.
2. Jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, jāatbilst šī pielikuma II-1/B/2. līdz II-1/B/8. un II-
1/B/10. noteikumu prasībām.
3. Neatkarīgi no 
6.1
. panta b) punktā noteiktā D klases kuģiem, kuru reisi netiek veikti ārpus A 1 jūras rajona, kas definēts
1974.gada Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras, ar grozījumiem (turpmāk - SOLAS konvencija), IV/2.12.
noteikumā, nav jāatbilst 
SOLAS
 konvencijas IV nodaļā noteiktajiem pārvadāšanas noteikumiem, bet jāizpilda vismaz šī pielikuma IV
nodaļā iestrādātie noteikumi.
4. Noteikumi par redzamību uz komandtiltiņa, kas iestrādāti 
SOLAS
 konvencijas V/22. noteikumā, tiktāl, cik iespējams un ir
pamatoti, ir piemērojami arī tiem kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 55 metri, kur “garums” atbilst 
SOLAS
 konvencijas V/2.
noteikumā iestrādātajai definīcijai.
5. Ja šis pielikums paredz IMO rezolūcijas piemērošanu esošajiem kuģiem, šī rezolūcija neattiecas uz kuģiem, kas būvēti divu gadu
laikā pēc attiecīgās IMO rezolūcijas pieņemšanas, ar noteikumu, ka šie kuģi atbilst iepriekšējām piemērojamām rezolūcijām, ja tādas
ir.
6. “Nozīmīgs” remonts, pārbūve un modifikācijas ir, piemēram, šādas:
— visas izmaiņas, kuru rezultātā būtiski mainās kuģa izmēri,
— piemērs: kuģa pagarināšana, pievienojot jaunu viduskorpusu,
— visas izmaiņas, kuru rezultātā būtiski mainās kuģa pieļaujamais pasažieru skaits,
— piemērs: transportlīdzekļu klāju pārveido par pasažieru telpām,
— visas izmaiņas, kā rezultātā būtiski pagarinās kuģa ekspluatācijas laiks,
— piemērs: pasažieru telpu izremontēšana visā klājā.
7. Burts “(R…)”, kas norādīts aiz vairākiem šajā pielikumā iekļauto noteikumu virsrakstiem, attiecas uz 
SOLAS
 konvencijas
noteikumiem, uz kuru pamata ir sagatavoti šī pielikuma noteikumi, t. i.:
1. II-1. nodaļa: A-1. daļa, kurā iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvenciju ar 2006. gada grozījumiem;
22
/
211
2. II-1. nodaļa: A un B daļa, kurā iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvenciju ar 1996./1998. gada grozījumiem;
3. II-2. nodaļa: A daļas 1. un 2. noteikums, kurā iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvenciju ar 1999. un 2000. gada grozījumiem. 1.3.
noteikums, kurā iekļauta atsauce uz 
SOLAS
 konvencijas pārskatītās II-2. nodaļas (2000. gada grozījumi) F daļu (alternatīvas
konstrukcijas un aprīkojums), kas attiecas uz jauniem kuģiem, kuri būvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk. II-2. nodaļa: A daļas 3. līdz
16. noteikums un B daļas 1. līdz 18. noteikums, kurā iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvenciju ar 1996./1998. gada grozījumiem;
7.4. III nodaļa: iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvencijas 1996./1998. gada grozījumiem un 2001. līdz 2003. gada grozījumiem.
8. Noteikumi, kas piemērojami A KLASES KUĢIEM, publicēti:
II-1/A-1. nodaļas 1. noteikumā,
II-1/B nodaļas 1., 23. un 24. noteikumā,
II-1/C nodaļas 1., 3., un 16. noteikumā,
II-2/A nodaļas 4., 9. un 12. noteikumā un
II-2/B nodaļas 6. noteikumā.
9. Noteikumi, kas piemērojami A KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM:
II-1/B nodaļas 17-2. un 20. noteikumā.
II-1. NODAĻA
KONSTRUKCIJA – SADALĪJUMS UN NOTURĪBA, MAŠĪNTELPA UN ELEKTROINSTALĀCIJAS
A DAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. 
Definīcijas, kas attiecas uz B daļu (R 2)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
23
/
211
1.  1. 
Sadalījuma kravas līnija
 ir ūdenslīnija, ko izmanto, lai noteiktu kuģa sadalījumu.
2. 
Sadalījuma augšējā kravas līnija
 ir ūdenslīnija, kas atbilst dziļākajai iegrimei, ko pieļauj piemērojamās prasības attiecībā uz
sadalījumu.
2. 
Kuģa garums
 ir garums starp perpendikuliem, kas novilkti sadalījuma augšējās kravas līnijas abos galos.
3. 
Kuģa platums
 ir maksimālais platums no vienas sānu brangas ārpuses līdz otrai sānu brangai vai arī platums zem sadalījuma
augšējās kravas līnijas.
4. 
Iegrime
 ir attālums pa vertikāli no teorētiskās pamatplaknes kuģa vidusdaļā līdz attiecīgajai sadalījuma kravas līnijai.
5. 
Pilnā kravnesība
 ir tonnās izteikta starpība starp tukša kuģa svaru un kuģa ūdensizspaidu ūdenī ar blīvumu 1,025 iegrimes līnijas
līmenī, kas atbilst noteiktajam vasaras brīvsānam.
6. 
Tukša kuģa svars
 ir kuģa ūdensizspaids, izteikts tonnās, bez kravas, degvielas, ziežeļļām, balasta ūdens, saldūdens un
dzeramā ūdens rezervuāros, bez patēriņa krājumiem, pasažieriem un apkalpes un viņu personiskajām mantām.
7. 
Starpsienu klājs
 ir augšējais klājs, līdz kuram sniedzas ūdensnecaurlaidīgas šķērssienas.
8. 
Iegrimes robežlīnija
 ir līnija, kas novilkta uz apšuvuma vismaz 76 mm zem starpsienu klāja virsmas.
9. 
Telpas pieļaujamā ūdenscaurlaidība
 ir šīs telpas tilpums, izteikts procentos, ko var aizņemt ūdens. Tādas telpas tilpumu, kas
sniedzas virs iegrimes robežlīnijas, mēra tikai līdz šai līnijai.
10. 
Mašīntelpa
 atrodas starp teorētisko pamatplakni un iegrimes robežlīniju un starp galējām galvenajām ūdensnecaurlaidīgajām
šķērssienām, un šajā telpā atrodas galvenie dzinēji un palīgdzinēji, kā arī katli, ko izmanto dzinēju vajadzībām.
11. 
Pasažieru telpas
 ir telpas, kas paredzētas pasažieru izvietošanai un lietošanai, izņemot bagāžas, noliktavas, provīzijas un pasta
sūtījumu telpas.
12. 
Ūdensnecaurlaidība
 attiecībā uz konstrukciju nozīmē, ka konstrukcija ne no vienas, ne otras puses nelaiž cauri ūdeni, ko rada
ūdens spiediens nebojātā vai avārijas stāvoklī.
13. 
Izturīgums
 jūras apstākļos nozīmē, ka ūdens neiekļūst kuģī neatkarīgi no laika apstākļiem jūrā.
14. 
Ro-ro pasažieru kuģis
 ir pasažieru kuģis ar ro-ro kravas telpām vai īpašas kategorijas telpām, kas definētas II-2/A/2. noteikumā. 
24
/
211
14. 
Ro-ro pasažieru kuģis
 ir pasažieru kuģis ar ro-ro kravas telpām vai īpašas kategorijas telpām, kas definētas II-2/A/2. noteikumā.
2. 
Definīcijas, kas attiecas uz C, D un E daļu (R 3)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.   1. 
Stūres mehānisma vadības sistēma
 ir ierīce, ar ko pārraida rīkojumus no komandtiltiņa uz stūres mehānisma energoapgādes
agregātiem. Stūres mehānisma vadības sistēmā ietilpst raidītāji, uztvērēji, hidrauliskie kontrolsūkņi un ar tiem savienotie motori, motora
vadības ierīces, cauruļu sistēma un kabeļi.
2. 
Galvenais stūres mehānisms
 ir ierīces, stūres spēka pievadi, stūres mehānisma energoapgādes agregāti, ja tādi ir, un
palīgiekārtas un līdzekļi, ar ko pielikt griezes momentu stūres vārpstai (piemēram, stūres grozīklis vai sektors), lai iekustinātu stūri un
vadītu kuģi normālas ekspluatācijas apstākļos.
2. 
Stūres mehānisma spēka pievads
 ir:
1. 
elektriskā stūres mehānisma gadījumā –
 elektromotors un ar to savienotās elektroiekārtas;
2. 
elektrohidrauliskā stūres mehānisma gadījumā –
 elektromotors un ar to savienotās elektroiekārtas un pieslēgtais sūknis;
3. 
pārējo hidraulisko stūres mehānismu gadījumā –
 dzinējs un ar to savienotais sūknis.
3. 
Stūres palīgmehānisms
 ir iekārta, izņemot visas galvenā stūres mehānisma daļas, kas vajadzīga kuģa stūrēšanai, ja sabojājas
galvenais stūres mehānisms, bet tā neietver stūres grozīkli, sektoru un citus šim nolūkam paredzētus elementus.
4. 
Normāli ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļi
 ir apstākļi, kādos kuģis kopumā, mehānismi, ekspluatācija, piedziņas,
stūrēšanas iespējas, drošas kuģošanas, ugunsdrošības un nenogremdējamības nodrošināšanas līdzekļi, iekšējie un ārējie sakari un
signāli, evakuācijas līdzekļi un avārijas laivu vinčas, kā arī paredzētie ērtie apdzīvojamības apstākļi ir darba kārtībā un darbojas normāli.
5. 
Ārkārtējs stāvoklis
 ir stāvoklis, kurā sakarā ar galvenā elektroenerģijas avota sabojāšanos nedarbojas neviens pakalpojums, kas
vajadzīgs normālu ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļu nodrošināšanai.
6. 
Galvenais elektroenerģijas avots
, no kura elektroenerģiju piegādā galvenajam sadales skapim, kur to sadala visiem
pakalpojumiem, kas vajadzīgi, lai uz kuģa uzturētu normālus ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļus.
7. 
Kuģis bez gaitas
 ir tad, kad strāvas trūkuma dēļ nedarbojas galvenie dzinēji, katli un palīgdzinēji.
25
/
211
8. 
Galvenā elektrostacija
 ir telpa, kurā atrodas galvenais elektroenerģijas avots.
9. 
Galvenais sadales skapis
 ir sadales skapis, kam elektroenerģiju piegādā tieši no galvenā elektroenerģijas avota un no kura
sadala elektroenerģiju kuģa funkciju veikšanai.
10. 
Avārijas sadales skapis
 ir sadales skapis, kam galvenā elektroenerģijas avota sabojāšanās gadījumā elektroenerģiju piegādā
elektroenerģijas avārijas avots vai elektroenerģijas pagaidu avots un no kura sadala elektroenerģiju ārkārtas funkciju veikšanai.
11. 
Elektroenerģijas avārijas avots
 ir elektroenerģijas avots, no kura piegādā elektroenerģiju avārijas sadales skapim, ja nedarbojas
elektroenerģijas piegāde no galvenā elektroenerģijas avota.
12. 
Maksimālais kuģa ekspluatācijas ātrums
 priekšgaitā ir kuģim vislielākais paredzētais ātrums, kuģojot jūrā ar visdziļāko iegrimi.
13. 
Maksimālais kuģa ātrums atpakaļgaitā
 ir ātrums, ko kuģis var sasniegt ar maksimālo paredzēto jaudu atpakaļgaitā, kuģojot jūrā
ar visdziļāko iegrimi.
14(a). 
Mašīntelpas
 ir visas A kategorijas mašīntelpas un visas pārējās telpas, kurās ir mašīntelpas galvenie mehānismi, katli,
šķidrās degvielas sagatavošanas agregāti, tvaika un iekšdedzes dzinēji, ģeneratori un svarīgākie elektriskie mehānismi, degvielas
uzpildes vietas, saldēšanas, stabilizācijas, ventilācijas un kondicionēšanas iekārtas, un tamlīdzīgas telpas un šahtas, kas ved uz šīm
telpām.
14(b). 
A kategorijas mašīntelpas
 ir telpas un ar tām savienotās šahtas, kurās ir:
1. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto galvenajā dzenošajā iekārtā; vai
2. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto citiem nolūkiem, nevis galvenajā dzenošajā iekārtā, ja šo mehānismu kopējā jauda nav
mazāka par 375 kW; vai
3. visi šķidrā kurināmā katli vai šķidrās degvielas sagatavošanas agregāti.
15. 
Piedziņas sistēma
 ir hidrauliska iekārta, ar ko piegādā enerģiju stūres vārpstas griešanai un kurā ietilpst stūres mehānisma
spēka pievads vai pievadi, kā arī attiecīgās caurules un cauruļu piederumi un stūres spēka pievads. Piedziņas sistēmām var būt kopīgi
mehāniski elementi, piemēram, stūres grozīklis, sektors un stūres vārpsta vai elementi, ko izmanto tādam pašam nolūkam.
16. 
Kontrolpunkti
 ir telpas, kurās atrodas kuģa radioiekārta vai galvenās navigācijas iekārtas, vai ārkārtas enerģijas avots vai kur ir
koncentrēta ugunsgrēka reģistrēšanas vai ugunsdrošības iekārta.
26
/
211
A-1. DAĻA
KUĢU UZBŪVE
1. 
Materiālu, kas satur azbestu, jauna uzstādīšana (R 3-5)
VISI KUĢI
1. Šis noteikums attiecas uz materiāliem, ko izmanto kuģu konstrukcijās, mehānismos, elektroinstalācijās un aprīkojumā, uz ko
attiecas šajā pielikumā iestrādātie noteikumi.
2. Materiālu, kas satur azbestu, jauna uzstādīšana ir aizliegta visos kuģos.
2. 
Konstrukciju rasējumi, ko uztur uz kuģa un krastā (R 3-7)
B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. Esošo konstrukciju rasējumu un citu plānu kopums, kur norādītas jebkuras vēlākas konstrukciju izmaiņas, ir jāglabā uz kuģiem,
kuri uzbūvēti 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk.
2. Saskaņā ar 
SOLAS
 konvencijas IX/1.2. noteikumu kuģošanas kompānijai krastā jāglabā šādu rasējumu papildu eksemplārs.
3. Ievēro IMO MSC/Circ.1135 "Uz kuģa un krastā uzglabājamie esošo konstrukciju rasējumi".
3. 
Vilkšanas un pietauvošanās aprīkojums (R 3-8)
B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI VAI VAIRĀK UN KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. Kuģiem jāierīko pietiekami drošas darba slodzes sistēmas, aprīkojums un piederumi, lai drošā veidā veiktu visas vilkšanas un
pietauvošanās darbības, kas saistītas ar parastu kuģa ekspluatāciju.
2. Sistēmas, aprīkojums un piederumi, ko nodrošina saskaņā ar 1. punktu, atbilst klases standartiem, kas norādīti atzītas
organizācijas noteikumos vai līdzvērtīgos noteikumos, ko Kuģošanas drošības inspekcija izmanto saskaņā ar Direktīvas 94/57/EK 14.
panta 2. punktu.
3. Ievēro IMO MSC/Circ.1175 "Norādījumi par vilkšanas un pietauvošanās aprīkojumu uz kuģa".
27
/
211
4. Ikvienu aprīkojuma piederumu vai daļu, ko nodrošina saskaņā ar šo noteikumu, skaidri marķē ar norādēm par drošu ekspluatāciju,
ņemot vērā to, cik stipri piederumi vai daļas ir piestiprinātas pie kuģa konstrukcijas.
B DAĻA
NEBOJĀTA KUĢA NOTURĪBA, SADALĪJUMS UN AVĀRIJAS NOTURĪBA
B-1. daļa
Kuģi, kas būvēti 2009. gada 1. janvārī vai vēlāk – piemēro Rezolūciju MSC.216(82).
B, C un D klases kuģiem, kuriem ķīlis ielikts 
2009. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk vai kuri šajā datumā atradās līdzīgā būvniecības posmā,
piemēro B-
2. daļā
 noteiktās prasības vai arī attiecīgos 
SOLAS
 konvencijas II-I nodaļas B daļas noteikumus, kā tas paredzēts
Rezolūcijas MSC.216(82) 
2. pielikumā
.
B-2. daļa
Kuģi, kas būvēti pirms 2009.gada 1.janvāra
1. 
Nebojāta kuģa noturība, Rezolūcija A.749(18), kura grozīta ar Rezolūciju MSC.75(69)
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Visu klašu jaunajiem kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, piemēro attiecīgos noteikumus, kas pasažieru kuģiem noteikti
Kodeksa par nebojātu kuģa noturību, ko IMO pieņēma ar Rezolūciju A.749(18), grozītajā redakcijā.
ESOŠIE A UN B KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Visiem esošajiem A un B klases kuģiem jebkuros iekraušanas apstākļos jāatbilst turpmāk minētajiem noturības kritērijiem ar
attiecīgām korekcijām, ņemot vērā šķidruma atklāto virsmu tilpnēs saskaņā ar grozītās IMO Rezolūcijas A.749(18) 
3.3
. punkta
pieņēmumiem vai līdzvērtīgiem kritērijiem:
(a) laukums zem noturības pleca (GZ) līknes nav mazāks par:
(i) 0,055 metrradiāniem pie sānsveres leņķa līdz 30 °;
(ii) 0,09 metrradiāniem pie sānsveres leņķa līdz 40 ° vai pie kuģa piesmelšanās leņķa, t. i., sānsveres leņķa, pie kura iegrimst 
28
/
211
(ii) 0,09 metrradiāniem pie sānsveres leņķa līdz 40 ° vai pie kuģa piesmelšanās leņķa, t. i., sānsveres leņķa, pie kura iegrimst
apakšējās malas visām korpusa, virsbūves vai darba klāju atverēm, ko nevar noslēgt jūras apstākļos izturīgā veidā – ja šis leņķis ir
mazāks par 40 °;
(iii) 0,03 metrradiāniem pie sānsveres leņķa starp 30 ° un 40 ° vai starp 30 ° un kuģa piesmelšanās leņķi, ja šis leņķis ir mazāks par
40 °;
(b) noturības plecs (GZ) ir vismaz 0,20 metri pie sānsveres leņķa, kas ir vienāds vai lielāks par 30 °;
(c) maksimālais noturības plecs (GZ) veidojas pie sānsveres leņķa, kas pārsniedz 30 °, bet nav mazāks par 25 °;
(d) sākotnējais šķērseniskais metacentriskais augstums nav mazāks par 0,15 metriem.
Iekraušanas nosacījumi, kas jāņem vērā, pārbaudot atbilstību iepriekšminētajiem noturības kritērijiem, ietver vismaz grozītās IMO
Rezolūcijas A.749(18) 
3.5
.
1.1
. punktā uzskaitītos nosacījumus.
Visiem esošajiem A un B klases kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, jāatbilst arī papildu kritērijiem, kas sniegti grozītās IMO
Rezolūcijas A.749(18) 3.1.2.6. punktā (papildu kritēriji pasažieru kuģiem) un 3.2. punktā (laika apstākļu kritērijs).
2. 
Ūdensnecaurlaidīgi nodalījumi
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Ar starpsienām, kas ir ūdensnecaurlaidīgas līdz starpsienu klājam, katru kuģis sadala ūdensnecaurlaidīgos nodalījumos, kuru
maksimālo garumu aprēķina saskaņā ar turpmāk izklāstītām īpašām prasībām.
Minēto prasību vietā var izmantot pasažieru kuģu sadalījuma un noturības noteikumus, piemēram, 1960. gada Starptautiskās
konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras II nodaļas B daļas ekvivalentu, kā teikts IMO Rezolūcijā A.265(VIII), ja šos
noteikumus piemēro pilnībā.
Visām pārējām iekšējās konstrukcijas daļām, kas ietekmē sadalījuma efektivitāti, jābūt ūdensnecaurlaidīgām.
3. 
Applūdināmais robežgarums (R 4)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Applūdināmais robežgarums konkrētā punktā ir maksimālā kuģa garuma daļa, kuras centrs ir attiecīgajā punktā un kuru var
29
/
211
applūdināt, kuģim neiegrimstot zem iegrimes robežlīnijas, pieņemot, ka caurlaidība atbilst turpmāk norādītajai.
2. Ja kuģim nav vienlaidu starpsienu klāja, applūdināmo robežgarumu jebkurā punktā var noteikt pie izvēlētas iegrimes robežlīnijas,
kas nevienā punktā neatrodas augstāk par 76 mm no klāja virsmas tajā pusē, ar kuru ūdensnecaurlaidīgā veidā ir savienotas attiecīgās
starpsienas un korpuss.
3. Ja izvēlētās iegrimes robežlīnijas daļa atrodas ievērojami zemāk par klāju, ar ko savienotas starpsienas, Kuģošanas drošības
inspekcija var atļaut ierobežotā apmērā samazināt to starpsienu daļu ūdensnecaurlaidību, kas atrodas virs iegrimes robežlīnijas un tieši
zem augstākā klāja.
4. 
Pieļaujamais nodalījumu garums (R 6)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Tāda nodalījuma maksimālo pieļaujamo garumu, kura centrs atrodas jebkurā kuģa garuma punktā, iegūst no applūdināmā
robežgaruma, reizinot to ar atbilstošu faktoru, dēvētu par sadalījuma faktoru.
5. 
Caurlaidība (R 5)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Šīs daļas 3. noteikumā minētie noteiktie pieņēmumi attiecas uz to telpu caurlaidību, kas atrodas zem iegrimes robežlīnijas.
Nosakot applūdināmo robežgarumu, to telpu izvēlētā vidējā caurlaidība, kas atrodas zem iegrimes robežlīnijas, ir norādīta 8.3.
noteikuma tabulā.
6. 
Sadalījuma faktors
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
Sadalījuma faktors ir šāds:
1,0, ja kuģis drīkst pārvadāt mazāk nekā 400 pasažierus, un
1,0, ja kuģis drīkst pārvadāt 400 vai vairāk pasažierus un ja tā garums ir L< 
55, un
0,5, ja kuģis drīkst pārvadāt 400 vai vairāk pasažierus.
30
/
211
Esošajiem B klases ro-ro kuģiem šo prasību piemēro ne vēlāk kā atbilstības dienā, kas noteikta II-1/B/8-
2. 
noteikuma 
2. punktā
.
ESOŠIE B KLASES PASAŽIERU KUĢI, KAS NAV RO-RO KUĢI
Sadalījuma faktors ir: 1,0.
7. 
Īpašas prasības attiecībā uz kuģa sadalījumu (R 7)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ja kādā kuģa daļā vai daļās ūdensnecaurlaidīgās starpsienas sniedzas līdz augstākam klājam nekā pārējā kuģī, un ja ir
vēlēšanās izmantot šādu starpsienu pagarinājumu applūdināmā robežgaruma aprēķināšanā, katrai šādai kuģa daļai var izmantot
atsevišķas iegrimes robežlīnijas ar noteikumu, ka:
1. kuģa sānus pagarina visā kuģa garumā līdz klājam, kas atbilst augšējai iegrimes robežlīnijai, un uzskata, ka visas atveres
korpusa apšuvumā zem šā klāja visā kuģa garumā atrodas zem iegrimes robežlīnijas atbilstoši 15. noteikumam; un
2. abi nodalījumi blakus "pakāpienam" starpsienu klājā ir pieļaujamā garumā, kas atbilst to attiecīgajām iegrimes robežlīnijām un
turklāt to kopējais garums nepārsniedz divkāršu pieļaujamo garumu, pamatojoties uz apakšējo iegrimes robežlīniju.
2. Nodalījuma garums var pārsniegt pieļaujamo garumu, ko nosaka 4. noteikuma normas – ar noteikumu, ka katra tāda blakus
esošo nodalījumu pāra kopējais garums, kam ir kopīgs attiecīgais nodalījums, nepārsniedz applūdināmo robežgarumu vai divkāršu
pieļaujamo garumu atkarībā no tā, kurš ir mazāks.
3. Galvenajā šķērseniskajā starpsienā var būt padziļinājums, ar noteikumu, ka visas padziļinājuma daļas atrodas kuģa abu sānu
vertikālo virsmu iekšpusē tādā attālumā no korpusa apšuvuma, kas vienāds ar vienu piektdaļu no kuģa platuma, un ka tās atrodas
taisnā leņķī pret viduslīniju augšējās kravas līnijas līmenī. Visas padziļinājuma daļas, kas atrodas ārpus šīm noteiktajām robežām, ir
jāuzskata par pakāpienu saskaņā ar 
6. punktu
.
4. Ja galvenajā šķērseniskajā starpsienā ir padziļinājums vai pakāpiens, sadalījuma noteikšanai izmanto ekvivalentu plakanu
starpsienu.
5. Ja galvenajā šķērseniskajā ūdensnecaurlaidīgajā nodalījumā ir nodalījumi un Kuģošanas drošības inspekcija pieņem, ka pēc
iespējamiem sānu bojājumiem, kas pārsniedz 3,0 m garumu plus 3 % no kuģa garuma vai 11,0 metrus, vai 10 % no kuģa garuma
atkarībā no tā, kas ir mazāks, viss galvenais nodalījums netiks applūdināts, var proporcionāli palielināt pieļaujamo garumu, ko citos
31
/
211
gadījumos pieprasa šādam nodalījumam. Tādā gadījumā pieņemtās efektīvās peldspējas apjoms nebojātajā sānā nav lielāks par
pieņemto peldspēju bojātajā sānā.
Pielaidi saskaņā ar šo punktu izdara tikai tad, ja šāda pielaide netraucē panākt atbilstību 8. noteikumam.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
6. Galvenajā šķērseniskajā starpsienā var ierīkot pakāpienu ar noteikumu, ka tas atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
1. abu to nodalījumu kopējais garums, ko nodala attiecīgā starpsiena, nepārsniedz 90 % no applūdināmā garuma vai divkāršu
pieļaujamo garumu, izņemot kuģus, kuru sadalījuma faktors ir 1, jo tiem abu attiecīgo nodalījumu kopējais garums nepārsniedz
pieļaujamo garumu;
2. lai panāktu tādu pašu drošības līmeni kā plakanas starpsienas gadījumā, nodrošina papildu sadalījumu pakāpiena veidā;
3. nodalījums, virs kura plešas pakāpiens, nepārsniedz pieļaujamo garumu, kas atbilst iegrimes robežlīnijai, kuru mēra 76 mm zem
pakāpiena.
7. Kuģos, kuru garums ir 100 m un vairāk, vienu no galvenajām šķērseniskajām starpsienām priekšpīķa aizmugurē ierīko tādā
attālumā no priekšējā perpendikula, kad nepārsniedz pieļaujamo garumu.
8. Ja attālums starp divām blakus esošām šķērseniskām starpsienām vai tām ekvivalentām plakanām starpsienām, vai attālums
starp šķērseniskām plaknēm, kas šķērso starpsienu tuvākās pakāpiena daļas, ir mazāks par 3,0 m plus 3 % no kuģa garuma vai 11,0
m vai 10 % no kuģa garuma atkarībā no tā, kas ir mazāks, tikai vienu no šīm starpsienām var uzskatīt par kuģa sadalījuma daļu.
9. Ja prasītais sadalījuma faktors ir 0,50, jebkuru divu blakus esošu nodalījumu kopējais garums nepārsniedz applūdināšanas
robežgarumu.
8. 
Noturība avārijas apstākļos (R 8)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.1. Pietiekamu noturību nebojātā stāvoklī nodrošina visos darba apstākļos, lai kuģis varētu izturēt jebkura tāda galvenā nodalījuma
galīgu applūdināšanu, kam jāiekļaujas applūdināmajā robežgarumā.
1.2. Ja divus blakus esošus nodalījumus atdala starpsiena, kam ir pakāpiens saskaņā ar 7.6.1. noteikuma nosacījumiem, nebojāta
32
/
211
kuģa noturībai nav jāmainās, ja applūst šie divi blakus esošie nodalījumi.
1.3. Ja vajadzīgais sadalījuma faktors ir 0,50, nebojāta kuģa noturībai nav jāmainās, ja applūst jebkuri divi blakus esoši nodalījumi.
2.1. Prasības 1. apakšpunktā nosaka ar aprēķiniem, ko veic saskaņā ar 3., 4. un 6. punktu un kuros ņemti vērā kuģa izmēri un
tehniskās īpašības, kā arī bojāto nodalījumu izkārtojums un konfigurācija. Veicot šos aprēķinus, pieņem, ka noturības ziņā kuģis ir
vissliktākajos iespējamajos ekspluatācijas apstākļos.
2.2. Ja ir paredzēts ierīkot noslēgtus klājus, iekšējo apšuvumu vai gareniskās starpsienas, kas ir pietiekami cieši noslēgtas, lai
ievērojami ierobežotu ūdens plūsmu, aprēķinos pienācīgi jāņem vērā šādi ierobežojumi.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI, UN ESOŠIE B KLASES PASAŽIERU KUĢI,
KAS NAV RO-RO KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 1990. GADA 29. APRĪLĪ VAI VĒLĀK
2.3. Vajadzīgo noturību pēc avārijas un izlīdzināšanas, ja tā ir paredzēta, nosaka šādi:
2.3.1. Pozitīvās atlikušās noturības pleca līknes minimālais loks ir 15° virs līdzsvara leņķa. Šo loku var samazināt līdz ne vairāk kā
par 10°, ja laukumu zem noteiktās noturības pleca līknes ir 2.3.2. apakšpunktā norādīts laukums, ko reizina ar attiecību 15/loks, kur
loku izsaka grādos.
2.3.2. Laukums zem noturības pleca līknes ir vismaz 0,015 metrradiāni, ko mēra no līdzsvara leņķa līdz mazākajam no turpmāk
minētajiem leņķiem:
1. leņķis, pie kura notiek pakāpeniska applūšana;
2. 22° (mēra no vertikāla stāvokļa) viena nodalījuma applūšanas gadījumā vai 27° (mēra no vertikāla stāvokļa) divu blakus esošu
nodalījumu vienlaicīgas applūšanas gadījumā.
2.3.3. Atlikušais noturības plecs ir atrodams pozitīvās noturības lokā, ņemot vērā vislielāko no turpmāk minētajiem sānsveres
momentiem:
1. visu pasažieru sadrūzmēšanās vienā kuģa pusē;
2. visu ar laivceltni nolaižamu un pilnībā piekrautu glābšanas laivu un plostu nolaišana vienā pusē;
3. sakarā ar vēja spiedienu;
33
/
211
ko aprēķina, izmantojot šādu formulu:
 GZ (metri) =
sānsveres moments
ūdensizspaids + 0,04
Noturības plecs tomēr nedrīkst būt mazāks par 0,10 metriem.
2.3.
4. 
Lai aprēķinātu 
2.3
.
3. punktā
 minētos sānsveres momentus, izdara šādus pieņēmumus:
1. Sānsveres moments, ko izraisa pasažieru drūzmēšanās:
1.1. četras personas uz vienu kvadrātmetru;
1.2. viena pasažiera masa ir 75 kg;
1.3. pasažierus sadala pieejamajās klāju zonās kuģa vienā pusē uz klājiem, kur atrodas pulcēšanās vietas, radot visnegatīvāko
sānsveres momentu.
2. Sānsveres moments, ko izraisa visu ar laivceltni nolaižamu un pilnībā piekrautu glābšanas laivu un plostu nolaišana vienā pusē:
2.1. pieņem, ka visas glābšanas laivas un dežūrlaivas, kas nostiprinātas tajā pusē, uz kuru sasvēries kuģis pēc avārijas, ir izbīdītas,
pilnībā piekrautas un gatavas nolaišanai;
2.2. ja pilnībā piekrautas glābšanas laivas ir paredzēts nolaist no nostiprināta stāvokļa, maksimālo sānsveres momentu nosaka
nolaišanas laikā;
2.3. pieņem, ka pilnībā piekrauts ar laivceltni nolaižams glābšanas plosts, kas piestiprināts katram laivceltnim tajā pusē, uz kuru
sasvēries kuģis pēc avārijas, ir izbīdīts nolaišanai;
2.4. cilvēki, kas neatrodas nolaišanai izbīdītajos glābšanas līdzekļos, nerada papildu sānsveres vai noturības momentu;
2.5. pieņem, ka glābšanas līdzekļi, kas atrodas pretējā kuģa pusē, ir nostiprinātā stāvoklī.
3. Sānsveres momenti, ko izraisa vēja spiediens:
3.1. B klase: piemēro vēja spiedienu 120 N/m 2 ;
34
/
211
C un D klases: piemēro vēja spiedienu 80 N/m 2 ;
3.2. piemērojamais laukums ir kuģa projicētais sānu virsmas laukums virs ūdenslīnijas nebojātā stāvoklī;
3.3. momenta plecs ir vertikālais attālums no punkta, kas atrodas uz puses no kuģa vidējās iegrimes nebojātā stāvoklī, līdz sānu
virsmas laukuma smaguma centram.
2.4. Ja notiek liela pakāpeniska applūšana, tā izraisa strauju noturības pleca samazināšanos par 0,04 metriem vai vairāk, un
jāuzskata, ka noturības pleca līkne beidzas pie leņķa, kādā sākas pakāpeniska applūšana, un 2.3.1. un 2.3.2. punktā minētais loks un
laukums ir jāmēra pie šā leņķa.
2.5. Ja pakāpeniskā applūšana ir neliela, neturpina netraucēti palielināties un izraisa samērā lēnu noturības pleca samazināšanos
par mazāk nekā 0,04 metriem, atlikušo līkni daļēji nošķeļ, pieņemot, ka pakāpeniski applūdinātā telpa ir applūdusi jau sākumā.
2.6. Applūšanas starpstadijās maksimālais noturības plecs ir vismaz 0,05 metri un pozitīvo noturības plecu loks ir vismaz 7 °. Visos
gadījumos jāpieņem, ka ir tikai viens bojājums korpusā un tikai viena brīva virsma.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3. Lai aprēķinātu bojāta kuģa noturību, izmanto šādu tilpuma un virsmas caurlaidību:
Telpas
Caurlaidība (%)
Kravas vai preču uzglabāšanas telpas
Dzīvošanai paredzētas telpas
Mašīntelpas
Šķidrumiem paredzētas telpas
60
95
95
0 vai 95(*)
*Atkarībā no tā , kuras prasības ir stingrākas
Pieņem, ka virsmas caurlaidība ir augstāka tajās telpās, kurās bojātas peldvirsmas tuvumā neatrodas ievērojams daudzums
dzīvošanai vai mašīnām paredzētu telpu, un telpas, kurās parasti neatrodas ievērojams daudzums kravas vai preču.
4. Pieņem, ka bojājumu apjoms ir šāds:
1. gareniski: 3,0 metri plus 3 % no kuģa garuma vai 11,0 metri, vai 10 % no kuģa garuma atkarībā no tā, kas ir vismazākais;
35
/
211
2. šķērseniski (mēra no kuģa sāna iekšpuses taisnā leņķī līdz viduslīnijai sadalījuma augšējās kravas līnijas līmenī): viena piektdaļa
no kuģa platuma; un
3. vertikāli: no pamatnes augšup pa vertikāli bez ierobežojumiem;
4. ja bojājums, kas ir mazāks nekā norādīts 4.1., 4.2. un 4.3. punktā, izraisītu nopietnākas sekas attiecībā uz sānsveri vai
metacentriskā augstuma zudumu, šīs bojājums ir jāparedz aprēķinos.
5. Nesimetriska applūšana ir pēc iespējas jāsamazina, veicot efektīvus pasākumus. Ja ir jākoriģē lieli sānsveres leņķi, izvēlētajiem
līdzekļiem, ja tas praktiski iespējams, jādarbojas automātiski, taču jebkurā gadījumā, ja ir pārteces ierīces kontrole, tiem jābūt
vadāmiem, atrodoties virs starpsienu klāja. Jauniem B, C un D klases kuģiem maksimālais sānsveres leņķis pēc applūšanas, bet pirms
izlīdzināšanas nepārsniedz 15 °. Ja ir pārteces ierīces, izlīdzināšanas laiks nepārsniedz 15 minūtes. Kuģa kapteinim iesniedz
pietiekamu informāciju par pārteces ierīču izmantošanu.
6. Kuģa galīgais stāvoklis pēc avārijas un – nesimetriskas applūšanas gadījumā – pēc izlīdzināšanas pasākumu veikšanas, ir šāds:
1. simetriskas applūšanas gadījumā pozitīvais atlikušais metacentriskais augstums ir vismaz 50 mm, kas aprēķināts ar pastāvīgā
ūdensizspaida metodi;
2a. ja 
6.2
.b punktā nav paredzēts citādi, nesimetriskas applūšanas gadījumā sānsveres leņķis, applūstot vienam nodalījumam,
nepārsniedz 7 ° B klases kuģiem (jaunie un esošie kuģi) un 12 °C un D klases kuģiem (jauni kuģi).
Ja vienlaikus applūst divi blakus esoši nodalījumi, esošajiem un jaunajiem B klases kuģiem var pieļaut 12 ° sānsveri ar noteikumu,
ka sadalījuma faktors applūdinātajā kuģa daļā nekur nav lielāks par 0,50;
2b. esošajiem B klases pasažieru kuģiem, kas nav ro-ro tipa kuģi un ir būvēti pirms 1990. gada 29. aprīļa, nesimetriskas
applūšanas gadījumā leņķis nepārsniedz 7 °, izņemot ārkārtas gadījumus, kad Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut papildu
sānsveri nesimetriskas applūšanas dēļ, bet galīgā sānsvere nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt 15 °;
3. iegrimes robežlīnija applūšanas pēdējā stadijā nedrīkst iegrimt. Ja uzskata, ka iegrimes robežlīnija var iegrimt applūšanas
starpstadijā, Kuģošanas drošības inspekcija var pieprasīt tādas izpētes un pasākumu veikšanu, ko tā atzīst par vajadzīgiem kuģa
drošībai.
7. Kuģa kapteinim iesniedz datus, kas vajadzīgi, lai saglabātu pietiekamu noturību, ekspluatējot kuģi nebojātā stāvoklī, lai kuģis
varētu izturēt nopietnus bojājumus. Ja kuģiem ir vajadzīga pārteces ierīce, kuģa kapteini informē par noturības nosacījumiem, uz kuru
pamata ir veikti sānsveres aprēķini, un brīdina viņu, ka var rasties pārlieku liela sānsvere, ja kuģis gūst bojājumus, strādājot mazāk
36
/
211
labvēlīgos apstākļos.
8. Iepriekšējā 7. punktā minētie dati, kas ļauj kapteinim saglabāt pietiekamu kuģa noturību nebojātā stāvoklī, ietver informāciju par
maksimālo pieļaujamo kuģa smaguma centra augstumu virs ķīļa (KG) vai arī par obligāto pieļaujamo metacentrisko augstumu (GM) pie
dažādām iegrimēm vai ūdensizspaidiem, kas atspoguļo visus ekspluatācijas apstākļus. Informācijā ir norādes par dažādu galsveru
ietekmi, ņemot vērā ekspluatācijas ierobežojumus.
9. Katra kuģa priekšgalā un pakaļgalā ir skaidri atzīmēta iegrimes marka. Ja iegrimes markas nav atzīmētas tur, kur tās ir viegli
salasāmas, vai arī ekspluatācijas ierobežojumi konkrētā darbības veidā apgrūtina iegrimes marku nolasīšanu, kuģi aprīko arī ar drošu
iegrimes nolasīšanas sistēmu, ar kuras palīdzību var noteikt kuģa priekšgala un pakaļgala iegrimi.
10. Kad ir pabeigta kuģa iekraušana, pirms kuģa atiešanas kapteinis nosaka kuģa galsveri un noturību, kā arī pārbauda un reģistrē
to, ka kuģis atbilst attiecīgajos noteikumos paredzētajiem noturības kritērijiem. Kuģa noturību vienmēr nosaka, izmantojot aprēķinus.
Šim nolūkam var izmantot elektronisku kravas novietojuma un noturības datoru vai līdzvērtīgu ierīci.
11. Kuģošanas drošības inspekcija nedrīkst noteikt atvieglotas prasības attiecībā uz noturību avārijas stāvoklī, ja vien netiek
apliecināts, ka šo prasību izpildei vajadzīgais nebojāta kuģa metacentriskais augstums jebkuros ekspluatācijas apstākļos ir pārlielu
liels paredzētajai ekspluatācijai.
12. Atvieglotas prasības attiecībā uz avārijas noturību pieļauj tikai ārkārtas gadījumos ar nosacījumu, ka Kuģošanas drošības
inspekcija atzīst, ka kuģa izmēri, uzbūve un citas īpašības, ko var praktiski un pamatoti pieņemt konkrētos ekspluatācijas apstākļos,
vislabāk nodrošina noturību avārijas gadījumā.
8-1. 
Ro-ro pasažieru kuģu noturība avārijas apstākļos (R 8-1)
ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
1. Esošajiem B klases ro-ro pasažieru kuģiem piemēro 8. noteikumu ne vēlāk kā pirmās regulārās pārbaudes dienā pēc turpmāk
noteiktās atbilstības dienas saskaņā ar 
A/Amax
 vērtību, kura definēta MSC/Circ.574 pielikumā "Aprēķinu procedūru, ar ko novērtē
esošo ro-ro pasažieru kuģu derīgās lietošanas ilgumu, izmantojot vienkāršotu metodi, kuras pamatā ir Rezolūcija A.265(VIII)".
A/Amax vērtība:
Atbilstības diena:
mazāk par 85 %
1998. gada 1. oktobris
85 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 90 %
2000. gada 1. oktobris
90 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 95 %
2002. gada 1. oktobris
37
/
211
95 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 97,5 %
2004. gada 1. oktobris
97,5 % vai lielāka
2005. gada 1. oktobris
8-2. 
Īpašas prasības attiecībā uz ro-ro pasažieru kuģiem, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku (R 8-2)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
Neatkarīgi no II-1/B/8. un II-1/B/8-1. noteikumiem:
1. jaunajiem ro-ro pasažieru kuģiem, kas drīkst pārvadāt 400 cilvēkus vai vairāk, piemēro II-1/B/8. noteikuma 2.2. punktu, pieņemot,
ka bojājums ir skāris kuģa garumu L; un
2. esošajiem ro-ro pasažieru kuģiem, kas drīkst pārvadāt 400 cilvēkus un vairāk, piemēro 1. punkta prasības ne vēlāk kā pirmās
regulārās pārbaudes dienā pēc 2.1., 2.2. vai 2.3. apakšpunktā paredzētās atbilstības dienas – atkarībā no tā, kura no dienām pienāk
pēdējā:
2.1.
A/Amax:
Atbilstības diena:
mazāk par 85 %
1998. gada 1. oktobris
85 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 90 %
2000. gada 1. oktobris
90 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 95 %
2002. gada 1. oktobris
95 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 97,5 %
2004. gada 1. oktobris
97,5 % vai lielāka
2010. gada 1. oktobris
2.2.
Atļautais pārvadājamo pasažieru skaits:
 
1 500 vai vairāk
2002. gada 1. oktobris
1 000 vai vairāk, bet mazāk par 1 500
2006. gada 1. oktobris
600 vai vairāk, bet mazāk par 1 000
2008. gada 1. oktobris
400 vai vairāk, bet mazāk par 600
2010. gada 1. oktobris
38
/
211
 2.3. 
Kuģa vecums ir 20 gadi vai vairāk:
kur kuģa vecums ir laikposms no ķīļa iebūvēšanas dienas vai tamlīdzīga būvēšanas posma dienas, vai no dienas, kurā kuģi pārbūvē
par ro-ro pasažieru kuģi.
8-3. 
Īpašas prasības attiecībā uz pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI PĒC TAM UN KAS NAV RO-RO PASAŽIERU KUĢI
Neatkarīgi no II-1/B/8. noteikuma pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas drīkst pārvadāt 400 vai vairāk cilvēkus,
piemēro II-I/B/8. noteikuma 2.3. un 2.6. punktu, pieņemot, ka bojājums ir skāris kuģa garumu L.
9 
Pīķa un mašīntelpas starpsienas (R 10)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ierīko priekšpīķi vai triecienstarpsienu, kas ir ūdensnecaurlaidīgi līdz pat starpsienu klājam. Attālums starp šo starpsienu un kuģa
priekšgala perpendikulu ir vismaz 5 % no kuģa garuma un ne vairāk kā trīs metri plus 5 % no kuģa garuma.
2. Ja kāda no kuģa daļām, piemēram, izliekts priekšgals, zem ūdenslīnijas atrodas pirms kuģa priekšgala perpendikula, 
1. punktā
noteiktos attālumus mēra vai nu:
1. no minētā izvirzījuma vidus; vai
2. 1,5 % attālumā no kuģa garuma, kas ir priekšā priekšgala perpendikulam; vai
3. trīs metrus priekšā no priekšgala perpendikula, atkarībā no tā, kurš garums ir mazākais.
3. Ja priekšā ir ierīkota gara virsbūve, priekšpīķi vai triecienstarpsienu jūras apstākļiem izturīgā veidā pagarina līdz nākamajam
pilnajam klājam virs starpsienu klāja. Pagarinājumu veido tā, lai izslēgtu iespēju, ka to var sabojāt kuģa priekšgala durvis, ja tās
sabojājas vai atdalās.
4. Iepriekšējā 3. punktā paredzētais pagarinājums nav jāierīko tieši virs starpsienas, kas atrodas apakšā, ar noteikumu, ka visas
pagarinājuma daļas nav izvirzītas aiz 1. vai 2. punktā noteiktās priekšējās robežas.
Taču esošajos B klases kuģos:
39
/
211
1. ja slīpā iekraušanas rampa ietilpst triecienstarpsienas pagarinājumā virs starpsienu klāja, tā rampas daļa, kas ir vairāk nekā 2,3
metrus virs starpsienu klāja, var būt izvirzīta ne vairāk kā 1,0 metrus aiz priekšējās robežas, kā noteikts 1. un 2. punktā;
2. ja esošā rampa kā triecienstarpsienas izvirzījums neatbilst attiecīgajām prasībām un rampas atrašanās vieta neļauj šo
pagarinājumu ietilpināt 
1. 
vai 
2. punktā
 noteiktajās robežās, izvirzījumu var ietilpināt ierobežotā attālumā aiz kuģa aizmugurējās
robežas, kas noteikta 1. vai 2. punktā. Ierobežotajam attālumam pakaļgalā nav jābūt lielākam par to, kas vajadzīgs, lai netraucētu
rampas darbību. Triecienstarpsienas izvirzījums atveras uz priekšu, atbilst 3. punkta prasībām un ir ierīkots tā, lai rampa to nevarētu
sabojāt, ja rampa sabojājas vai atdalās.
5. Rampas, kas neatbilst iepriekšminētajām prasībām, neuzskata par triecienstarpsienas izvirzījumu.
6. Jāierīko arī pakaļpīķa starpsiena un starpsienas, kas atdala mašīntelpu no kravas un pasažieru telpām kuģa priekšgalā un
pakaļgalā un tām jābūt ūdensnecaurlaidīgām līdz starpsienu klājam. Pakaļpīķa starpsiena tomēr var veidot pakāpienu zem starpsienu
klāja ar noteikumu, ka šāda risinājuma dēļ nemazinās kuģa drošība attiecībā uz sadalījumu.
7. Visos gadījumos deidvuda caurules ievieto ūdensnecaurlaidīgās telpās. Pakaļgala blīvslēgs atrodas ūdensnecaurlaidīgā
dzenvārpstas tunelī vai citā ūdensnecaurlaidīgā vietā atsevišķi no deidvuda nodalījuma, kura tilpums ir tāds, ka pakaļgala blīvslēga
noplūdes gadījumā neiegrimst iegrimes robežlīnija.
10. 
Dubultdibeni (R 12)
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Kuģiem, kuru garums nepārsniedz 50 metrus, ir dubultdibens, kas sniedzas no priekšpīķa starpsienas līdz pakaļpīķa starpsienai,
ciktāl tas ir iespējams un savietojams ar kuģa konstrukciju un pareizu ekspluatāciju.
2. Kuģiem, kuru garums ir 50 metri un vairāk, bet nepārsniedz 61 metru, dubultdibens sniedzas vismaz no mašīntelpas līdz
priekšpīķa starpsienai vai pēc iespējas tuvāk tai.
3. Kuģiem, kuru garums ir 61 metrs un vairāk, bet nepārsniedz 76 metrus, dubultdibens sniedzas vismaz no mašīntelpas ārpuses
līdz priekšpīķa un pakaļpīķa starpsienām vai pēc iespējas tuvāk tām.
4. Kuģiem, kuru garums ir 76 metri un vairāk, dubultdibens ir kuģa vidusdaļā un sniedzas līdz priekšpīķa un pakaļpīķa starpsienām
vai pēc iespējas tuvāk tām.
40
/
211
5. Ja ir vajadzīgs dubultdibens, tā augstumam jāatbilst atzītas organizācijas noteiktajiem standartiem, un iekšējam dibenam
jāsniedzas līdz kuģa sāniem, lai aizsargātu kuģa dibenu līdz nosēdtilpnēm. Šo aizsardzību uzskata par pietiekamu, ja ķimeņu kalsiņa
ārējās malas un ķimeņu ārējā apšuvuma krustošanās līnija neatrodas zem horizontālas plaknes, kas iet caur mideļbrangas un 25 °
leņķī pret pamatlīniju esošas šķērseniskas diagonāles krustpunktu un pāršķeļ to punktā, kas atbilst pusei no kuģa teorētiskā borta
augstuma, ņemot no viduslīnijas.
6. Mazās sateču akas, kas ierīkotas dubultdibenā saistībā ar kravas telpu atsūknēšanas ierīcēm, nesniedzas lejup vairāk nekā
vajadzīgs. Akas dziļums nedrīkst pārsniegt dubultdibena dziļumu viduslīnijā mīnus 460 mm, un aka nedrīkst stiepties zem 2. punktā
minētās horizontālās plaknes. Aka, kas sniedzas līdz ārējām dibenam, tomēr ir atļauta dzenvārpstas tuneļa pakaļējā galā. Kuģošanas
drošības inspekcija var atļaut citu aku ierīkošanu (piemēram, ziežeļļām zem galvenajiem dzinējiem), ja tā atzīst, ka tādas sistēmas
nodrošinātā ugunsdrošība ir līdzvērtīga šim noteikumam atbilstoša dubultdibena nodrošinātajai ugunsdrošībai.
7. Dubultdibens nav vajadzīgs neliela izmēra ūdensnecaurlaidīgiem nodalījumiem, ko izmanto vienīgi šķidrumu pārvadāšanai, ar
noteikumu, ka pēc Kuģošanas drošības inspekcijas ieskata kuģa dibena vai sānu bojājuma gadījumā šā iemesla dēļ nemazinās šā
kuģa drošība.
8. Neatkarīgi no 
10. 
noteikuma 
1. punkta
 Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut neierīkot dubultdibenu tajā kuģa daļā, kuras
sadalījuma faktors nepārsniedz 0,5, ja tā atzīst, ka dubultdibena ierīkošana attiecīgajā kuģa daļā nebūtu savietojama ar kuģa
konstrukciju un pareizu ekspluatāciju.
11. 
Sadalījuma kravas līniju noteikšana, marķēšana un reģistrēšana (R 13)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Lai saglabātu vajadzīgo sadalījuma pakāpi, uz kuģa sāniem kuģa vidusdaļā nosaka un marķē kravas līniju saskaņā ar apstiprināto
sadalījuma iegrimi. Kuģim, uz kura ir telpas, kas īpaši pielāgotas pasažieru izmitināšanai un kravas pārvadāšanai, pēc īpašnieku
vēlēšanās var noteikt un marķēt vienu vai vairākas papildu kravas līnijas, kas atbilst sadalījuma iegrimēm, ko Kuģošanas drošības
inspekcija var apstiprināt dažādiem ekspluatācijas apstākļiem.
2. Noteiktās un marķētās sadalījuma kravas līnijas ieraksta Pasažieru kuģa drošības apliecībā un identificē ar atzīmi C.1, ja ir tikai
viena sadalījuma kravas ūdenslīnija.
Ja ir vairāk nekā viena sadalījuma kravas līnija, atšķirīgos apstākļus identificē ar atzīmēm C.2, C.3, C.4 utt. (Arābu ciparus aiz burta
"C" sadalījuma kravas līnijas piezīmē var aizstāt ar romiešu cipariem vai burtiem, ja Kuģošanas drošības inspekcija uzskata, ka
vajadzīga atšķirība no starptautiskajām sadalījuma kravas zīmes piezīmēm).
41
/
211
3. Katrai no šīm kravas līnijām atbilstošo brīvsānu mēra tādā pašā stāvoklī un no tās pašas klāja līnijas, kā brīvsānus, kas noteikti
saskaņā ar spēkā esošo Starptautisko konvenciju par kravas marku.
4. Pasažieru kuģa drošības apliecībā ir skaidri jānorāda brīvsāns, kas atbilst katrai apstiprinātajai sadalījuma kravas līnijai un
ekspluatācijas apstākļiem, kādiem šī līnija ir apstiprināta.
5. Sadalījuma kravas līnijas marķējums nedrīkst atrasties virs augšējās kravas līnijas sālsūdenī, ko nosaka kuģa izturība vai spēkā
esošā Starptautiskā konvencija par kravas marku.
6. Neatkarīgi no sadalījuma kravas līnijas marķējuma atrašanās kuģi nedrīkst piekraut tiktāl, ka iegrimst gadalaikam un vietai
atbilstošais kravas līnijas marķējums, kā noteikts saskaņā ar spēkā esošo Starptautisko konvenciju par kravas marku.
7. Kuģi nedrīkst piekraut tiktāl, ka iegrimst sadalījuma kravas līnijas marķējums, kas atbilst konkrētam reisam un ekspluatācijas
apstākļiem.
12. 
Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu u. c. būve un sākotnējā testēšana (R 14)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visas šķērseniskās vai gareniskās ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienas būvē tā, lai tās ar atbilstošu pretestību varētu
izturēt maksimālo spiedienu, ko rada ūdens masa kuģa avārijas gadījumā un varētu izturēt vismaz tādas ūdens masas spiedienu, kas
sasniedz iegrimes robežlīniju. Šo starpsienu būve jāveic saskaņā ar atzītas organizācijas noteiktajiem standartiem.
2.1. Starpsienu pakāpieni un padziļinājumi ir ūdensnecaurlaidīgi un tikpat izturīgi kā pārējā starpsiena.
2.2. Ja ūdensnecaurlaidīgu klāju vai starpsienu šķērso brangas vai šķērssijas, šo klāju vai starpsienu konstrukcijas padara
ūdensnecaurlaidīgas, neizmantojot koku vai cementu.
3. Galveno nodalījumu testēšana, piepildot tos ar ūdeni, nav obligāta. Ja neveic testēšanu, piepildot ar ūdeni, ja iespējams, veic
pārbaudi ar ūdens strūklu no šļūtenes. Šo testu veic kuģa būvēšanas pēdējā posmā. Ja pārbaude ar ūdens strūklu no šļūtenes nav
iespējama, jo iespējams sabojāt mehānismus, elektroiekārtu izolāciju vai iekārtojumu, tās vietā var veikt metināto savienojumu rūpīgu
un vizuālu pārbaudi, vajadzības gadījumā izmantojot, piemēram, hermētiskuma pārbaudes krāsvielas metodi vai hermētiskuma
pārbaudes ultraskaņas metodi, vai līdzvērtīgu pārbaudi. Jebkurā gadījumā veic ūdensnecaurlaidīgo starpsienu rūpīgu pārbaudi.
4. Priekšpīķi, dubultdibenus (tajā skaitā tuneļķīļus) un iekšējo apšuvumu pārbauda ar ūdens spiedienu atbilstoši 
1. punkta
 prasībām.
42
/
211
5. To tilpņu necaurlaidīgumu, kas paredzētas šķidrumu uzglabāšanai un kas veido kuģa sadalījumu, pārbauda ar ūdens masu, kas
sniedzas līdz sadalījuma augšējai kravas līnijai vai līdz divām trešdaļām no kuģa augstuma, ko mēra no ķīļa augšpuses gar tilpnēm –
atkarībā no tā, kas ir vairāk un ar noteikumu, ka ūdens masa nedrīkst būt zemāk par 0,9 m virs tilpnēm; ja pārbaude ar ūdeni nav
iespējama, var izmantot gaisa noplūdes pārbaudi, pakļaujot tilpnes gaisa spiedienam, kas nepārsniedz 0,14 bārus.
6. Pārbaudes, kas minētas 4. un 5. punktā, rīko, lai pārliecinātos par sadalījuma konstrukcijas elementu ūdensnecaurlaidību, un tās
nav jāuzskata par pārbaudēm, ar ko nosaka nodalījuma piemērotību šķidrās degvielas uzglabāšanai vai citiem nolūkiem, jo tam var būt
vajadzīgas stingrākas pārbaudes atkarībā no šķidruma līmeņa tilpnē vai caurulēs, kas ar to savienotas.
13. 
Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu atveres (R 15)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Atveru skaits ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās ir jāsamazina līdz minimumam, kas atbilst kuģa konstrukcijai un pareizai
ekspluatācijai; jāparedz piemēroti līdzekļi šo atveru noslēgšanai.
2.1. Ja ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienās ir ierīkotas caurules, notekas, elektriskie kabeļi u. c., jāveic pasākumi, lai
nodrošinātu starpsienu ūdensnecaurlaidību.
2.2. Ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienās nedrīkst ierīkot vārstus, kas nepieder cauruļu sistēmai.
2.3. Sistēmās, kas šķērso ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienas, neizmanto svinu vai citus termiski jutīgus materiālus, ja šo
sistēmu sabojāšanās ugunsgrēka gadījumā ietekmētu starpsienu ūdensnecaurlaidību.
3.1. Durvis, skatlūkas vai piekļuves atveres nedrīkst ierīkot:
1. triecienstarpsienā zem iegrimes robežlīnijas;
2. šķērseniskajās ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās, kas atdala kravas telpu no blakus esošās kravas telpas, izņemot gadījumus,
kas paredzēti 
10.1
. punktā un 14. noteikumā.
3.2. Izņemot 3.3. punktā paredzētos gadījumus, triecienstarpsienu zem iegrimes robežlīnijas drīkst šķērsot ne vairāk kā viena
caurule, kas paredzēta priekšpīķa tilpnes šķidrumam, ar noteikumu, ka šī caurule ir aprīkota ar aizveramu vārstu, kuru var darbināt,
atrodoties virs starpsienu klāja, un vārsta kaste ir jāpiestiprina pie triecienstarpsienas priekšpīķa iekšpusē. Šo vārstu tomēr var ierīkot
triecienstarpsienas aizmugurē ar noteikumu, ka vārsts ir viegli pieejams jebkuros kuģa ekspluatācijas apstākļos un telpa, kurā tas
atrodas, nav kravas telpa.
43
/
211
3.3. Ja priekšpīķī ir paredzēts uzglabāt divu dažādu veidu šķidrumus, triecienstarpsienu zem iegrimes robežlīnijas var šķērsot divas
caurules, kas iebūvētas atbilstoši 
3.1
. punkta prasībām, ar noteikumu, ka praktiski nav iespējams iztikt bez otras caurules iebūvēšanas
un ka kuģis joprojām ir drošs, ņemot vērā papildu nodalījumu priekšpīķī.
4. Attiecībā uz telpām, kurās atrodas galvenie dzinēji un palīgdzinēji, tajā skaitā dzinējiem paredzētie katli, katrā galvenajā
šķērseniskajā starpsienā nedrīkst ierīkot vairāk par vienām durvīm, izņemot durvis, kas ved uz dzenvārpstas tuneļiem. Ja kuģim ir divas
dzenvārpstas vai vairāk, dzenvārpstu tuneļus savieno ar savstarpēji savienotu eju. Ja kuģim ir divas dzenvārpstas, starp mašīntelpu un
tuneļiem ir tikai vienas durvis, un, ja dzenvārpstas ir vairāk nekā divas – durvis ir tikai divas. Visas šīs durvis ir bīdāmas un ierīkotas tā,
lai to sliekšņi būtu pēc iespējas augstāki. Rokas pievads šo durvju darbināšanai, atrodoties virs starpsienu klāja, atrodas ārpus
mašīntelpām.
5.1. ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM
Ūdensnecaurlaidīgas durvis ir bīdāmas durvis vai iekarināmas durvis, vai līdzīga veida durvis. Noņemamas plātņu durvis, kas ir
noslēdzamas vienīgi ar aizbīdņiem, un durvis, kas aizveramas ar gravitācijas spēku, nav atļautas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Ūdensnecaurlaidīgas durvis, izņemot 
10.1
. punktā vai 14. noteikumā paredzētos gadījumus, ir mehāniski darbināmas bīdāmas
durvis, kas atbilst 7. punkta prasībām un ko var vienlaikus aizvērt no centrālās vadības pults uz komandtiltiņa ne vairāk kā 60 sekundēs,
kuģim atrodoties stāvus.
5.2. ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM
Bīdāmas durvis var būt:
— ar rokas piedziņu vai
— ar mehānisku piedziņu, kā arī ar rokas piedziņu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Kuģiem, kam ūdensnecaurlaidīgo durvju kopskaits nav lielāks par divi, un šīs durvis atrodas mašīntelpā vai mašīntelpu ietverošajās
starpsienās, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut šīs divas durvis darbināt vienīgi ar rokas piedziņu. Ja ir ierīkotas bīdāmas durvis
ar rokas piedziņu, šīs durvis ir jānoslēdz, pirms kuģis atstāj piestātni, lai dotos reisā ar pasažieriem, un kuģošanas laikā šīm durvīm
44
/
211
jāpaliek noslēgtām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5.3. Neatkarīgi no tā, vai bīdāmās ūdensnecaurlaidīgās durvis darbina ar mehānisko piedziņu vai nē, tām visām jābūt aizveramām,
izmantojot mehānisko piedziņu vai rokas piedziņu, ja kuģis ir sasvēries 15 ° leņķī uz vienu vai otru pusi. Jāņem vērā arī spēks, kas var
iedarboties uz durvīm no vienas vai otras puses, kā tas notiek, kad pa atveri ieplūst ūdens, radot statisku spiedienu, kas vienāds ar
ūdens līmeni vismaz 1 metra augstumā virs sliekšņa iepretī durvju viduslīnijai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
5.4. Ūdensnecaurlaidīgo durvju vadības sistēmas, tajā skaitā hidrauliskās cauruļu sistēmas un elektrības kabeļi, jāierīko pēc
iespējas tuvāk starpsienai, kurā ir ierīkotas durvis, lai samazinātu to sabojāšanās iespēju kuģa avārijas gadījumā. Ūdensnecaurlaidīgās
durvis un to vadības sistēmas jāierīko tā, lai gadījumā, ja kuģis gūst bojājumus, kuru apjoms nepārsniedz vienu piektdaļu no kuģa
platuma (šo attālumu mēra taisnā leņķī līdz viduslīnijai sadalījuma augšējās kravas līnijas līmenī), netiek skarta to ūdensnecaurlaidīgo
durvju darbība, kas neatrodas bojātajā kuģa daļā.
5.5. Visas bīdāmās durvis ar mehānisko vai rokas piedziņu ir jāaprīko ar signālierīci, kas visos tālvadības posteņos rāda, vai durvis ir
atvērtas vai aizvērtas. Tālvadības posteņi atrodas tikai uz komandtiltiņa, kā to pieprasa 
7.1
.
5. punkts
, un virs starpsienu klāja, no
kurienes 7.1.4. punkts pieprasa nodrošināt mehānisko vadību.
ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM
5.6. Ūdensnecaurlaidīgās durvis, kas neatbilst 5.1. līdz 5.5. punkta noteikumiem, pirms reisa sākuma aizver un kuģošanas laikā
patur aizvērtas; kuģa žurnālā ieraksta, cikos šīs durvis atver pēc kuģa ienākšanas ostā un cikos tās aizver pirms kuģa aizbraukšanas
no ostas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
6.1. Bīdāmās durvis ar rokas piedziņu var būt bīdāmas horizontāli vai vertikāli. Jābūt iespējai darbināt durvju mehānismu no abām
durvju pusēm un no viegli pieejamas vietas virs starpsienu klāja, pagriežot rokturi ar rotējošu kustību vai citu kustību, kas garantē tādu
pašu drošību un kas ir apstiprināta. Ja izmanto rokas pievadu, durvju pilnīgai aizvēršanai nepieciešamais laiks, kuģim esot vertikālā
stāvoklī, nedrīkst pārsniegt 90 sekundes.
ESOŠIE B KLASES KUĢI
45
/
211
6.2. Bīdāmās durvis ar mehānisku piedziņu var būt bīdāmas horizontāli vai vertikāli. Ja durvis darbina ar mehānisko piedziņu,
izmantojot centrālās vadības sistēmu, mehānisms jāierīko tā, lai durvis ar to pašu mehānisko piedziņu var darbināt arī no abām durvju
pusēm. Vietējās vadības sistēmas rokturus, kas savienoti ar spēka pievadu, ierīko abās starpsienas pusēs tādā veidā, lai cilvēki, kuri
izmanto durvis, varētu turēt abus rokturus atvērtā stāvoklī un nevarētu nejauši iedarbināt durvju aizvēršanas mehānismu. Bīdāmās durvis
ar mehānisku piedziņu aprīko ar rokas pievadu, ko var darbināt no abām durvju pusēm un no viegli pieejamas vietas virs starpsienu
klāja, pagriežot rokturi ar rotējošu kustību vai citu kustību, kas garantē tādu pašu drošību un kas ir apstiprināta. Jāparedz skaņas
brīdinājuma signāls, ka ir sākusies durvju aizvēršana, un šim signālam jāskan tik ilgi, kamēr durvis ir pilnībā aizvērtas. Turklāt telpās ar
skaļu fona troksni ir vajadzīgs skaņas signāls, ko papildina mirgojošs gaismas signāls pie durvīm.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
7.1. Visas bīdāmās ūdensnecaurlaidīgās durvis ar mehānisko piedziņu ir:
1. bīdāmas vertikāli vai horizontāli;
2. ievērojot 
11. punktu
, parasti nepārsniedz 1,2 metrus platumā. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut platāku durvju ierīkošanu
tikai tad, ja to uzskata par vajadzīgu kuģa efektīvai ekspluatācijai, ar noteikumu, ka tiek ņemti vērā pārējie drošības pasākumi, tajā
skaitā:
2.1. īpaši jāņem vērā durvju un to aizvēršanas ierīču izturība, lai nepieļautu sūces;
2.2. durvīm jāatrodas ārpus bojājumu zonas B/5;
2.3. kad kuģis ir jūrā, durvīm jābūt aizvērtām, izņemot ierobežotus laikposmus, kad to atvēršana ir pilnīgi nepieciešama, kā nosaka
Kuģošanas drošības inspekcija;
3. ir aprīkojamas ar ierīcēm, kas vajadzīgas, lai durvis varētu atvērt, izmantojot elektroenerģiju, hidraulisko enerģiju vai citu enerģijas
veidu, kas ir pieņemams Kuģošanas drošības inspekcijai;
4. ir aprīkotas ar atsevišķu mehānismu ar rokas piedziņu. Jābūt iespējai atvērt un aizvērt durvis ar roku no abām durvju pusēm un
turklāt aizvērt durvis no viegli pieejamas vietas virs starpsienu klāja, pagriežot rokturi ar rotējošu kustību vai citu kustību, kas garantē
tādu pašu drošību un ir pieņemama Kuģošanas drošības inspekcijai. Visās ekspluatācijas zonās ir skaidri jānorāda rotācijas kustības
vai citas kustības virziens. Laiks, kas vajadzīgs, lai pilnīgi aizvērtu durvis ar rokas pievadu, nepārsniedz 90 sekundes, kuģim esot
vertikālā stāvoklī;
5. ir aprīkojamas ar vadības sistēmu durvju mehāniskai atvēršanai un aizvēršanai no abām durvju pusēm, kā arī durvju mehāniskai
46
/
211
aizvēršanai no centrālās vadības pults uz komandtiltiņa;
6. ir aprīkojamas ar skaņas signālu, kas atšķiras no citiem attiecīgajā zonā dzirdamajiem signāliem un kas atskan katru reizi, kad
notiek durvju mehāniska aizvēršana ar tālvadību, un kas pirms durvju aizvēršanās sākuma un pēc durvju pilnīgas aizvēršanas skan
vismaz piecas sekundes, bet ne ilgāk kā 10 sekundes. Ja durvis darbina ar tālvadību, izmantojot rokas piedziņu, pietiek, ja skaņas
signāls skan tikai durvju kustības laikā. Kuģošanas drošības inspekcija turklāt var pieprasīt, lai pasažieru telpās un telpās ar skaļu fona
troksni skaņas signālu papildina ar mirgojošu gaismas signālu pie durvīm; un
7. ir ar aptuveni vienādu aizvēršanās ātrumu mehāniskās piedziņas gadījumā. Aizvēršanās laiks, sākot no durvju iekustināšanas līdz
durvju pilnīgai aizvēršanai, nedrīkst būt mazāks par 20 sekundēm un nedrīkst pārsniegt 40 sekundes, kuģim atrodoties vertikālā
stāvoklī.
7.2. Elektroenerģiju, kas vajadzīga bīdāmajām ūdensnecaurlaidīgajām durvīm ar mehānisko piedziņu, piegādā no avārijas sadales
skapja vai nu tiešā ceļā vai caur šim nolūkam paredzētu sadales pulti, kas atrodas virs starpsienu klāja; attiecīgos vadības, norāžu un
signalizācijas slēgumus nodrošina tieši no avārijas sadales skapja vai no caur šim nolūkam paredzētas sadales pults, kas atrodas virs
starpsienu klāja, un tos automātiski nodrošina elektroenerģijas pagaidu avārijas avots, ja sabojājas galvenais vai avārijas enerģijas
avots.
7.3. Bīdāmajām ūdensnecaurlaidīgajām durvīm ar mehānisko piedziņu ir:
1. centralizēta hidrauliska sistēma ar diviem neatkarīgiem enerģijas avotiem, sastāvošiem no dzinēja un sūkņa, kas var vienlaikus
aizvērt visas durvis. Turklāt visai sistēmai kopumā ir paredzēti hidrauliski akumulatori, kuru jauda ir pietiekama, lai visas durvis varētu
iedarbināt vismaz trīs reizes, t. i., aizvērt–atvērt–aizvērt, ja kuģis ir sasvēries 15 ° grādu leņķī. Šim ciklam jābūt izpildāmam, ja uz
akumulatoru iedarbojas spiediens, pie kura notiek sūkņa ieslēgšanās. Izmantojamo šķidrumu izvēlas, ņemot vērā temperatūru, kādā
notiks sistēmas ekspluatācija. Mehāniskās piedziņas sistēmu veido tā, lai samazinātu iespēju, ka viens hidraulisko cauruļu sistēmas
bojājums varētu ietekmēt vairāk nekā vienu durvju darbību. Hidraulisko sistēmu aprīko ar signalizāciju, kas brīdina par zemu līmeni
hidrauliskā šķidruma rezervuāros, no kuriem piegādā šķidrumu mehāniskās piedziņas sistēmai, un ar signalizāciju vai citu efektīvu
līdzekli, kas brīdina par zemu gāzes spiedienu, lai kontrolētu uzkrātās enerģijas zudumus hidrauliskajos akumulatoros. Tai jābūt
skaņas un gaismas signalizācijai un jāatrodas centrālās vadības pultī uz komandtiltiņa; vai
2. neatkarīga hidrauliska sistēma katrām durvīm, un katru enerģijas avotu veido dzinējs un sūknis, ar ko var atvērt un aizvērt durvis.
Turklāt jābūt arī hidrauliskam akumulatoram, kura jauda ir pietiekama, lai durvis varētu iedarbināt vismaz trīs reizes, t. i., aizvērt–atvērt–
aizvērt, ja kuģis ir sasvēries 15 ° grādu leņķī. Šim ciklam jābūt izpildāmam, ja uz akumulatoru iedarbojas spiediens, pie kura notiek
sūkņa ieslēgšanās. Izmantojamo šķidrumu izvēlas, ņemot vērā temperatūru, kādā notiks sistēmas ekspluatācija. Centrālajā vadības
pultī uz komandtiltiņa ierīko kopēju signalizāciju vai citu efektīvu līdzekli, kas brīdina par zemu spiediena līmeni, lai kontrolētu uzkrātās
47
/
211
enerģijas zudumus hidrauliskajos akumulatoros. Visas lokālās ekspluatācijas vietas arī aprīko ar uzkrātās enerģijas zudumu indikatoru;
vai
3. neatkarīga elektriska sistēma un dzinējs katrām durvīm, un katru enerģijas avotu veido dzinējs un sūknis, ar ko var atvērt un
aizvērt durvis. Elektroenerģijas avotu var automātiski apgādāt ar enerģiju no elektroenerģijas pagaidu avārijas avota, ja sabojājas
galvenais vai avārijas elektroenerģijas avots, un tā jauda ir pietiekama, lai durvis varētu iedarbināt vismaz trīs reizes, t. i., aizvērt-atvērt-
aizvērt, ja kuģis ir sasvēries 15 ° grādu leņķī.
Sistēmām, kas raksturotas 7.3.1., 7.3.2. un 7.3.3. punktā, nodrošina turpmāk minēto.
Mehāniskās piedziņas ūdensnecaurlaidīgo bīdāmo durvju enerģijas ieguves sistēmas ir nodalītas no pārējās enerģijas ieguves
sistēmas. Viens bojājums elektriskajās vai hidrauliskajās mehāniskās piedziņas sistēmās, izņemot hidraulisko izpildmehānismu,
netraucē durvju darbināšanu ar rokas piedziņu.
7.4. Vadības sistēmas rokturus ierīko abās starpsienas pusēs vismaz 1,6 metrus virs grīdas tādā veidā, lai cilvēki, kuri izmanto
durvis, varētu turēt abus rokturus atvērtā stāvoklī un nevarētu nejauši iedarbināt durvju aizvēršanas mehānismu. Atverot un aizverot
durvis, rokturu kustības virziens ir tāds pats, kā durvju kustības virziens, un tas ir skaidri jānorāda. Ja jāveic tikai viena kustība, lai
notiktu durvju aizvēršanās, dzīvošanai paredzētajās telpās ūdensnecaurlaidīgo durvju hidrauliskās vadības sistēmas novieto tā, lai tās
nevarētu darbināt bērni, piemēram, aiz paneļdurvīm ar aizbīdni, kas atrodas vismaz 170 cm virs klāja.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Abās durvju pusēs ir plāksnīte ar norādi, kā darbināt durvju sistēmu. Abās durvju pusēs ir arī plāksnīte ar tekstu vai attēliem, kas
brīdina par to, cik bīstami ir atrasties durvju ailē, kad ir sākusies durvju aizvēršana. Šīs plāksnītes izgatavo no izturīga materiāla un cieši
piestiprina. Tekstā uz norāžu vai brīdinājuma plāksnītes informē par attiecīgo durvju aizvēršanas laiku.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
7.5. Ciktāl iespējams, ūdensnecaurlaidīgo durvju elektriskās iekārtas un sastāvdaļas izvieto virs starpsienu klāja ārpus bīstamām
zonām un telpām.
7.6. To elektrisko sastāvdaļu kastes, kas noteikti jānovieto zem starpsienu klāja, pietiekami aizsargā no saskares ar ūdeni.
7.7. Elektroenerģijas, vadības, indikatoru un signalizācijas slēgumus aizsargā no bojājuma tādā veidā, lai vienu durvju slēguma
bojājums neizraisītu bojājumu citu durvju slēgumā. Īssavienojums vai cits durvju signalizācijas vai indikatoru slēguma bojājums
neizraisa durvju mehāniskās piedziņas zudumu. Sistēmu ierīko tā, lai ūdens iekļūšana elektroiekārtās, kas atrodas zem starpsienu
48
/
211
klāja, neizraisa durvju atvēršanos.
7.8. Viens energoapgādes traucējums, kas radies bīdāmo ūdensnecaurlaidīgo mehāniskās piedziņas durvju vadības vai mehāniskās
piedziņas sistēmā, neizraisa aizvērtu durvju atvēršanos. Energoapgādi pastāvīgi uzrauga tādā elektriskās ķēdes vietā, kas atrodas pēc
iespējas tuvāk visiem dzinējiem, ko pieprasa 7.3. punkta noteikumi. Energoapgādes pārtraukšanas gadījumā jāiedarbojas skaņas un
gaismas signālam, kas atrodas centrālās vadības pultī uz komandtiltiņa.
8.1. Centrālajai vadības pultij uz komandtiltiņa ir "priviliģētā režīma slēdzis" ar diviem vadības režīmiem: "vietējās vadības" režīms,
kas ļauj lokāli atvērt un lokāli aizvērt visas durvis pēc to izmantošanas, neizmantojot automātisko aizvēršanu, un "aizvērto durvju"
režīms, kurā automātiski aizveras visas atvērtās durvis. "Aizvērto durvju" režīms ļauj atvērt durvis lokāli un automātiski atkal aizver
durvis, atbrīvojot lokālo vadības mehānismu. "Priviliģētā režīma" slēdzis parasti ir ieslēgts "vietējās vadības" režīmā. "Aizvērto durvju"
režīmu izmanto tikai ārkārtas situācijā vai pārbaudes nolūkā.
8.2. Komandtiltiņa centrālai vadības pultij ir diagramma ar visu durvju atrašanās vietām un gaismas indikatoriem, kas rāda, vai durvis
ir aizvērtas vai atvērtas. Sarkana gaisma nozīmē, ka durvis ir pilnībā atvērtas, un zaļa gaisma nozīmē, ka durvis ir pilnībā aizvērtas. Ja
durvis aizver ar tālvadību, sarkanā gaisma mirgo, norādot, ka notiek durvju aizvēršanās. Indikatoru slēgums nav savienots ar durvju
vadības sistēmas slēgumu.
8.3. Ar tālvadību no centrālās vadības pults nevienas durvis nav iespējams atvērt.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
9.1. Visas ūdensnecaurlaidīgās durvis kuģošanas laikā ir aizvērtas, izņemot gadījumus, kad tās var atvērt kuģošanas laikā, kā
norādīts 9.2. un 9.3. punktā. Ūdensnecaurlaidīgas durvis, kuru platums 11. punktā atļautajos gadījumos pārsniedz 1,2 metrus, drīkst
atvērt tikai minētajā punktā aprakstītajos apstākļos. Visas durvis, ko atver saskaņā ar šo punktu, ir gatavas tūlītējai aizvēršanai.
9.2. Ūdensnecaurlaidīgas durvis kuģošanas laikā var atvērt, lai pa tām izietu pasažieri vai apkalpe vai arī, ja durvis nepieciešams
atvērt to tiešā tuvumā veicama darba dēļ. Kad iziešana pa durvīm ir notikusi vai ir pabeigts darbs, kura dēļ durvis bija jāatver, durvis tūlīt
ir jāaizver.
9.3. Dažas ūdensnecaurlaidīgas durvis var palikt atvērtas kuģošanas laikā vienīgi tad, ja tas ir absolūti nepieciešams; proti, atvērtām
durvīm ir būtiska nozīme, lai kuģa iekārtas varētu darboties droši un efektīvi vai arī lai pasažieriem nodrošinātu parasti neierobežotu
piekļuvi pasažieru telpām. To nosaka Kuģošanas drošības inspekcija tikai pēc tam, kad ir rūpīgi apskatīta durvju atvēršanas ietekme uz
kuģa ekspluatāciju un derīgās lietošanas ilgumu. Ūdensnecaurlaidīgās durvis, kas drīkst palikt atvērtas, skaidri norāda informācijā par
kuģa noturību, un tām pastāvīgi jābūt gatavām aizvēršanai.
49
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
10.1. Ja Kuģošanas drošības inspekcija uzskata, ka šādas durvis ir būtiskas, atbilstošas konstrukcijas ūdensnecaurlaidīgas durvis
var ierīkot ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās, kas atdala kravas un klāja telpas. Tās var būt iekarināmas durvis, durvis uz veltnīšiem vai
bīdāmas durvis, taču tās nav vadāmas ar tālvadību. Tās ierīko visaugstākajā līmenī un pēc iespējas tālāk no korpusa apšuvuma, bet to
ārējo vertikālo apmaļu attālums no korpusa apšuvuma nedrīkst būt mazāks par vienu piektdaļu no kuģa platuma, un šo attālumu mēra
taisnā leņķī līdz viduslīnijai sadalījuma augšējās kravas līnijas līmenī.
10.2. Šīs durvis aizver pirms reisa sākuma un kuģošanas laikā tās tur aizvērtas; kuģa žurnālā ieraksta, cikos šīs durvis atver pēc
kuģa ienākšanas ostā un cikos tās aizver pirms kuģa aizbraukšanas no ostas. Ja kādām durvīm ir jābūt pieejamām reisa laikā, tās
aprīko ar ierīci, kas nepieļauj durvju neatļautu atvēršanu. Ja saņem priekšlikumu ierīkot šādas durvis, Kuģošanas drošības inspekcija
īpaši izskata šo durvju skaitu un sistēmu.
11. Starpsienās, izņemot mašīntelpu, nedrīkst ierīkot noņemamas plātnes. Pirms kuģa iziešanas no ostas minētās plātnes vienmēr
ir jānovieto tām paredzētajā vietā un kuģošanas laikā tās neaiztiek, izņemot neatliekamas vajadzības gadījumus, kad to dara pēc
kapteiņa izvēles. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut katrā galvenajā šķērseniskajā starpsienā ne vairāk kā vienas bīdāmas
ūdensnecaurlaidīgas durvis ar mehānisku piedziņu, kas ir lielākas par 
7.1
.
2. punktā
 minētajām durvīm, aizstāt ar minētajām
noņemamajām plātnēm, ar noteikumu, ka šīs durvis aizver pirms kuģa iziešanas no ostas un tās paliek aizvērtas kuģošanas laikā,
izņemot neatliekamas vajadzības gadījumus, kad to dara pēc kapteiņa izvēles. Šīm durvīm nav jāatbilst 
7.1
.
4. punkta
 prasībām
attiecībā uz pilnīgu aizvēršanu 90 sekunžu laikā, izmantojot rokas piedziņas pievadu. Neatkarīgi no tā, vai kuģis ir jūrā vai ostā, šo
durvju atvēršanas un aizvēršanas laiku ieraksta kuģa žurnālā.
14. 
Kuģi, kas pārvadā kravas automobiļus un pavadošo personālu (R 16)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Šis noteikums attiecas uz pasažieru kuģiem, kas paredzēti vai pielāgoti kravas automobiļu un pavadošā personāla pārvadāšanai.
2. Ja uz šāda kuģa kopējais pasažieru skaits, tajā skaitā to personu skaits, kas pavada transportlīdzekļus, nepārsniedz N = 12 +
A/25, kur A = kopējais klāja virsmas laukums (kvadrātmetros) telpās, kas pieejamas kravas automobiļu novietošanai, un kur novietnes
un ieejas augstums nav mazāks par četriem metriem, piemēro 
13. 
noteikuma 
10. punktu
 attiecībā uz ūdensnecaurlaidīgām durvīm,
izņemot to, ka durvis var ierīkot jebkurā to ūdensnecaurlaidīgo starpsienu līmenī, kas atdala kravas telpas. Turklāt uz komandtiltiņa
jābūt indikatoriem, kas automātiski parāda, ka visas durvis ir aizvērtas un nostiprinātas.
3. Piemērojot šīs nodaļas noteikumus šādam kuģim, uzskata, ka N ir maksimālais pasažieru skaits, kādu kuģis drīkst pārvadāt
50
/
211
saskaņā ar šo noteikumu.
15. 
Atveres kuģa korpusa apšuvumā zem iegrimes robežlīnijas (R 17)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Atveru skaits korpusa apšuvumā ir jāsamazina līdz minimumam, kas atbilst kuģa konstrukcijai un pareizai ekspluatācijai.
2.1. Korpusa apšuvuma atveru aizvēršanas līdzekļu sistēma un efektivitāte atbilst šo atveru nolūkam un vietai, kurā tās ir ierīkotas.
2.2. Ievērojot spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku prasības, nevienu borta iluminatoru neierīko tā, ka tā
apakšējā mala atrodas zem līnijas, kas kuģa sānos novilkta paralēli starpsienas klājam, un zemākā punkta augstums virs sadalījuma
augšējās kravas ūdenslīnijas ir 2,5 % no kuģa platuma vai 500 mm – atkarībā no tā, kurš attālums ir lielāks.
2.3. Visi borta iluminatori, kuru apakšējās malas ir zem iegrimes robežlīnijas, ir konstruēti tā, lai neviens tos nevarētu atvērt bez
kuģa kapteiņa piekrišanas.
2.4. Ja pirms kuģa iziešanas no ostas starpklājā jebkura 2.3. punktā minētā borta iluminatora apakšējā mala atrodas zem līnijas,
kas kuģa sānos novilkta paralēli starpsienas klājam, un zemākā punkta augstums virs ūdens ir 1,4 metri plus 2,5 % no kuģa platuma,
visus borta iluminatorus minētajā starpklājā aizver, lai tie būtu ūdensnecaurlaidīgi, un aizslēdz pirms kuģa iziešanas no ostas, un tos
neatver, iekams kuģis nav ieradies nākamajā ostā. Attiecīgā gadījumā, piemērojot šo punktu, var ņemt vērā kuģa atrašanos saldūdenī.
2.5. Borta iluminatorus un to vētras vākus, kas kuģošanas laikā nav atverami, aizver un nostiprina pirms kuģa iziešanas no ostas.
3. Noteku, sanitāro izplūdes cauruļu un citu tamlīdzīgu atveru skaitu korpusa apšuvumā samazina līdz minimumam, katru izplūdes
cauruli savienojot ar pēc iespējas lielāku skaitu kanalizācijas un citu atveru vai citā piemērotā veidā.
4. Visas ieplūdes atveres un izplūdes caurules korpusa apšuvumā aprīko ar efektīvu un viegli pieejamu sistēmu, lai nepieļautu
nejaušu ūdens ieplūšanu kuģī.
4.1. Ievērojot spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku prasības un izņemot 5. punktā paredzētos gadījumus,
katru atsevišķo izplūdes cauruli, kas šķērso korpusa apšuvumu no telpām, kas atrodas zem iegrimes robežlīnijas, aprīko ar vienu
automātisku vienvirziena vārstu, ko iespējams tieši aizvērt no vietas virs starpsienu klāja, vai ar diviem automātiskiem vienvirziena
vārstiem bez tiešas aizvēršanas iespējas, ar noteikumu, ka iekšējais vārsts atrodas virs sadalījuma augšējās kravas ūdenslīnijas un
kuģa ekspluatācijas laikā to vienmēr var pārbaudīt.
51
/
211
Ja ir ierīkots vārsts, ko iespējams tieši aizvērt, ekspluatācijas zonai virs starpsienu klāja vienmēr jābūt viegli pieejamai, un tajā jābūt
indikatoram, kas rāda, vai vārsts ir atvērts vai aizvērts.
4.2. Spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku prasības piemēro izplūdes caurulēm, kas šķērso korpusa
apšuvumu no telpām virs iegrimes robežlīnijas.
5. Mašīntelpas ieplūdes un izplūdes galvenās caurules un palīgcaurules, kas saistītas ar mašīntelpas iekārtu ekspluatāciju, aprīko
ar viegli pieejamiem vārstiem starp caurulēm un korpusa apšuvumu vai starp caurulēm un īpašām kastēm, kas piestiprinātas pie kuģa
apšuvuma. Vārstus var kontrolēt lokāli, un ir ierīkoti indikatori, kas rāda, vai vārsti ir atvērti vai aizvērti.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Kingstonu sviras un rokturi ir viegli pieejami darbināšanai. Visus vārstus, ko izmanto kā kingstonus, aizver, pagriežot to sviras
pulksteņa rādītāja virzienā.
2. Katlu caurpūtes ūdens izplūdes krānus vai vārstus kuģa sānos ierīko viegli pieejamās vietās, kas neatrodas zem klāja apšuvuma.
Krānu vai vārstu konstrukcija ļauj tūlīt redzēt, vai tie atvērti vai aizvērti. Krāni ir aprīkojami ar drošības vairogiem, kuru konstrukcija neļauj
noņemt atslēgu, ja krāns ir vaļā.
3. Visus cauruļu sistēmu, piemēram, atsūknēšanas un balasta sistēmu, mazuta un ziežeļļu sistēmu, ugunsdzēšanas un slūžu
sistēmu, ūdens dzesēšanas un sanitārās sistēmu u. c., vārstus un krānus skaidri marķē, norādot to funkciju.
4. Citas izplūdes caurules, ja to atveres atrodas zem sadalījuma augšējās kravas līnijas, aprīko ar līdzvērtīgām aizvēršanas ierīcēm
kuģa sānos; ja to atveres atrodas virs sadalījuma augšējās kravas līnijas, tās aprīko ar parastu vētras vārstu. Abos gadījumos vārstus
var neierīkot, ja izmantoto cauruļu sienu biezums ir tāds pats, kā tualešu un izlietņu tiešo izeju un vannas istabu grīdas izeju u. c.
apšuvumam, un tās ir aprīkotas ar vētras vākiem vai cita veida aizsardzību pret ūdens ieplūdi. Minēto cauruļu sieniņu biezumam tomēr
nav jāpārsniedz 14 mm.
5. Ja ierīko vārstu ar tiešu aizvēršanas mehānismu, vietai, no kurienes to var darbināt, jābūt viegli pieejamai un jābūt indikatoram,
kas rāda, vai vārsts ir atvērts vai aizvērts.
6. Ja mašīntelpās ievieto vārstus ar tiešu aizvēršanas mehānismu, pietiek, ja tos var darbināt no to atrašanās vietas, ar noteikumu,
ka šī vieta ir viegli pieejama visos apstākļos.
6. Visa armatūra un vārsti, ko pieprasa šis noteikums, ir izgatavoti no tērauda, bronzas vai cita apstiprināta elastīga materiāla.
Vārsti no parastā čuguna vai līdzīga materiāla nav pieņemami. Visas caurules, uz ko attiecas šis noteikums, ir no tērauda vai cita
52
/
211
līdzvērtīga materiāla, ko atzīst Kuģošanas drošības inspekcija.
7. Ejas un kravas lūkas, kas atrodas zem iegrimes robežlīnijas, ir pietiekami izturīgas. Pirms kuģa iziešanas no ostas tās cieši
aizver un nostiprina, lai nelaistu cauri ūdeni, un kuģošanas laikā saglabā aizvērtas.
8. Šīs lūkas nedrīkst ierīkot tā, ka to zemākais punkts atrodas zem sadalījuma augšējās kravas līnijas.
16. 
Pasažieru kuģu ūdensnecaurlaidība virs iegrimes robežlīnijas (R 20)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Veic visus pamatotos un iespējamos pasākumus, lai ierobežotu ūdens iekļūšanu un izplatīšanos virs starpsienu klāja. Šie
pasākumi var ietvert daļējas starpsienas vai rāmbrangas. Ja uz starpsienu klāja galveno sadalījuma starpsienu tiešā tuvumā vai virs tām
ierīko daļējas ūdensnecaurlaidīgas starpsienas, tās ar ūdensnecaurlaidīgiem savienojumiem ir saistītas ar korpusu un starpsienu klāju,
lai ierobežotu ūdens plūšanu pa klāju, ja kuģis ir bojāts un sasvēries. Ja daļējā ūdensnecaurlaidīgā starpsiena nesakrīt ar apakšējo
starpsienu, to starpā esošo starpsienu klāju padara ūdensnecaurlaidīgu.
2. Starpsienu klājs vai klājs virs tā ir ūdensnecaurlaidīgs. Visām atverēm uz atklātā klāja ir ļoti augstas un izturīgas apmales, un tās
ir aprīkotas ar efektīvu mehānismu ātrai un jūras apstākļos izturīgai aizvēršanai. Pēc vajadzības nodrošina jūras vārtus, vaļējus reliņus
un notekas, lai jebkuros laika apstākļos atklāto klāju varētu ātri atbrīvot no ūdens.
3. Esošo B klases kuģu gaisa vadu atvērtais gals, kas beidzas virsbūvē, ir vismaz vienu metru virs ūdenslīnijas, ja kuģa sānsveres
leņķis ir 15 ° vai maksimālais sānsveres leņķis applūšanas laikā, ko nosaka ar tiešiem aprēķiniem – atkarībā no tā, kas ir lielāks.
Izplūde no tilpņu gaisa vadiem, izņemot naftas tilpnes, var notikt virsbūves sānos. Šī punkta noteikumi neskar spēkā esošās
Starptautiskās konvencijas par kravas marku noteikumus.
4. Borta iluminatoru, eju, kravas lūku un citu tādu korpusa apšuvuma atveru, kas atrodas virs iegrimes robežlīnijas, aizvēršanas
ierīču konstrukcija ir efektīva un pietiekami izturīga, ņemot vērā vietu, kur tās ir ierīkotas, un atrašanos attiecībā pret sadalījuma augšējo
kravas līniju.
5. Visiem borta iluminatoriem, kas atrodas zem pirmā klāja virs starpsienu klāja, pieliek vētras vākus, ko var viegli un efektīvi aizvērt
un nostiprināt, lai tie būtu ūdensnecaurlaidīgi.
17. 
Kravas nodalījuma iekraušanas durvju noslēgšana (R 20-1)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
53
/
211
1. Turpmāk minētās durvis, kas atrodas virs iegrimes līnijas, aizver un aizslēdz pirms kuģa došanās reisā, un tās paliek aizvērtas un
aizslēgtas, kamēr kuģis ierodas nākamajā piestātnē:
1. kravas iekraušanas durvis korpusā vai norobežotas virsbūves sienās;
2. priekšgala vizieri, kas ierīkoti 1.1. punktā norādītajās vietās;
3. kravas iekraušanas durvis triecienstarpsienā;
4. jūras apstākļos izturīgas rampas, kas nodrošina alternatīvu 1.1. līdz 1.3. punktā (to ieskaitot) definētajai aizvēršanai. Ja ir durvis,
ko nevar atvērt vai aizvērt, kamēr kuģis atrodas piestātnē, tās var atvērt vai atstāt vaļā, kamēr kuģis tuvojas piestātnei vai dodas prom no
tās, bet tikai tiktāl, cik tas vajadzīgs, lai durvis varētu tūlīt darbināt. Iekšējā priekšgala durvīm jebkurā gadījumā jābūt aizvērtām.
2. Neatkarīgi no 1.1. un 1.4. punkta prasībām, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut konkrēto durvju atvēršanu pēc kapteiņa
izvēles, ja tas vajadzīgs kuģa ekspluatācijai vai pasažieru uzņemšanai un izsēdināšanai, kamēr kuģis ir droši noenkurots, un ar
noteikumu, ka kuģa drošība nemazinās.
3. Kapteinis nodrošina to, ka tiek īstenota efektīva uzraudzības un atskaites sistēma attiecībā uz 1. punktā minēto durvju aizvēršanu
un atvēršanu.
4. Pirms kuģa došanās reisā kapteinis nodrošina to, ka kuģa žurnālā atbilstoši 22. noteikuma prasībām tiek ierakstīts laiks, cikos ir
notikusi 1. punktā minēto durvju pēdējā aizvēršana, un laiks, cikos konkrētās durvis ir tikušas atvērtas saskaņā ar 2. punktu.
17-1. 
Ūdensnecaurlaidība no ro-ro kuģu klāja (starpsienu klāja) līdz telpām zem tā (R 20-2)
JAUNI B, C UN D KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
1.1. Ievērojot 1.2. un 1.3. punkta noteikumus, visu to telpu ieejām, kas atrodas zem starpsienu klāja, zemākais punkts ir vismaz 2,5
metri virs starpsienu klāja.
1.2. Ja ir ierīkotas transportlīdzekļu rampas, lai nodrošinātu piekļūšanu telpām zem starpsienu klāja, šo rampu atverēm jābūt izturīgi
noslēdzamām jūras apstākļos, lai nepieļautu ūdens iekļūšanu, un jābūt aprīkotām ar signālierīci un indikatoru, pēc kura uz
komandtiltiņa var noteikt atveru stāvokli.
1.3. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut ierīkot īpašas pieejas telpām zem starpsienu klāja ar noteikumu, ka tās ir vajadzīgas
kuģa pamatekspluatācijai, proti, mehānismu un krājumu pārvietošanai, un tām ir jābūt ūdensnecaurlaidīgām, aprīkotām ar signālierīci 
54
/
211
un indikatoru, pēc kura uz komandtiltiņa var noteikt šo pieeju stāvokli.
1.4. Pieejas, kas ir minētas 
1.2
. un 
1.3
. punktā, aizver pirms kuģa došanās reisā un neatver, iekams kuģis nav sasniedzis nākamo
piestātni.
1.5. Kapteinis nodrošina to, ka tiek īstenota efektīva uzraudzības un atskaites sistēma attiecībā uz 1.2. un 1.3. punktā minēto
pieeju aizvēršanu un atvēršanu, un
1.6. Kapteinis nodrošina to, ka pirms kuģa došanās reisā saskaņā ar noteikumu II-1/B/22. kuģa žurnālā ieraksta 1.2. un 1.3. punktā
minēto pieeju pēdējās aizvēršanas laiku.
1.7. Tā vietā, lai ievērotu 1.1. līdz 1.6. punkta noteikumus, jauni C klases ro-ro pasažieru kuģi, kuru garums ir mazāks par 40
metriem, un jauni D klases ro-ro pasažieru kuģi var atbilst 2.1. līdz 2.3. punktam, ar noteikumu, ka atveru apmales un sliekšņi ir vismaz
600 mm augsti uz atklāta ro-ro kuģu kravas klāja un vismaz 380 mm augsti uz slēgta ro-ro kuģu kravas klāja.
ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
2.1. Visas pieejas, pa kurām no ro-ro kuģa klāja nokļūst telpās zem starpsienu klāja, ir izturīgas jūras apstākļos, un uz
komandtiltiņa ierīko indikatoru, pēc kura var noteikt, vai pieeja ir atvērta vai slēgta.
2.2. Visas šīs pieejas aizver pirms kuģa došanās reisā un neatver, iekams kuģis nav sasniedzis nākamo piestātni.
2.3. Neatkarīgi no 
2.2
. punkta prasībām Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut dažu pieeju atvēršanai reisa laikā, taču tikai tik
ilgi, cik vajadzīgs, lai tām izietu cauri, un vajadzības gadījumā – kuģa pamatekspluatācijas nolūkā.
17-2. 
Piekļūšana ro-ro kuģu klājiem (R 20-3)
VISI RO-RO PASAŽIERU KUĢI
Kapteinis vai atbildīgais kuģa virsnieks nodrošina to, ka bez kapteiņa vai atbildīgā kuģa virsnieka skaidras piekrišanas pasažieriem
nav atļauts iekļūt slēgtajā ro-ro kuģa klājā, kamēr kuģis ir reisā.
17-3. 
Ro-ro kuģu klāja starpsienu noslēgšana (R 20-4)
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
55
/
211
1. Visas šķērseniskās un garenvirziena starpsienas, kas efektīvi aiztur uz ro-ro klāja sakrājušos jūras ūdeni, atrodas tām
paredzētajā vietā un ir noslēgtas pirms kuģa atiešanas no piestātnes un paliek savā vietā noslēgtā stāvoklī, iekams kuģis nesasniedz
nākamo piestātni.
2. Neatkarīgi no 1. punkta prasībām Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut reisa laikā atvērt dažas pieejas šajās starpsienās,
taču tikai tik ilgi, cik vajadzīgs, lai tām izietu cauri, un vajadzības gadījumā – kuģa pamatekspluatācijas nolūkā.
18. 
Informācija par noturību (R 22)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visiem pasažieru kuģiem pēc to uzbūvēšanas veic noturības pārbaudi un nosaka to noturības elementus. Kapteinim iesniedz
Kuģošanas drošības inspekcijas apstiprinātu noturības informāciju, kas vajadzīga, lai kapteinis varētu ātri un vienkārši iegūt precīzas
ziņas par kuģa noturību dažādos ekspluatācijas apstākļos.
2. Ja kuģa pārbūves rezultātā būtiski mainās kapteinim iesniegtā noturības informāciju, viņam iesniedz šīs informācijas labojumus.
Vajadzības gadījumā veic atkārtotu kuģa noturības pārbaudi.
3. Regulāros intervālos, kas nepārsniedz piecus gadus, veic tukša kuģa apsekošanu, lai noteiktu tukša kuģa ūdensizspaida un
garenvirziena smaguma centra stāvokļa izmaiņas. Kuģa noturību pārbauda atkārtoti katru reizi, kad konstatē vai paredz tukša kuģa
ūdensizspaida novirzi par vairāk nekā 2 % vai garenvirziena smaguma centra stāvokļa novirzi par vairāk nekā 1 % no kuģa garuma,
salīdzinot ar apstiprinātajā noturības informācijā minētajiem datiem.
4. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut neveikt atsevišķa kuģa noturības testu ar noteikumu, ka pamatdati par noturību ir
pieejami pēc cita tāda paša kuģa noturības testa, un Kuģošanas drošības inspekcija atzīst, ka no šiem pamatdatiem var iegūt drošu
informāciju par noturību attiecībā uz kuģi, kas atbrīvots no noturības testa. Ievēro MSC/Circ.1158.
5. Ja konstantu noturību nav iespējams panākt, tukša kuģa ūdensizspaidu un smaguma centru nosaka, veicot tukša kuģa
apsekojumu un precīzus aprēķinus. Ievēro Kodeksa par ātrgaitas kuģiem 2000 2.7. noteikumā ietverto informāciju.
19. 
Avārijas kontroles plāni (R 23)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Par kuģi atbildīgā kuģa virsnieka informēšanai pastāvīgi ir izlikti plāni, kuros katram klājam un kravas telpai ir skaidri norādīti
ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu norobežojumi, to atveres ar noslēgšanas ierīcēm un vadības sistēmu atrašanās vietu, kā arī pasākumi
56
/
211
kuģa sānsveres iztaisnošanai, ko izraisījusi applūšana. Turklāt kuģa virsnieku rīcībā ir brošūras, kurās ir iepriekšminētā informācija.
20. 
Korpusa un virsbūves viengabalainība, bojājumu novēršana un kontrole (R 23-2)
1. Uz komandtiltiņa uzstāda visu to korpusa durvju, iekraušanas durvju un citu aizvēršanas ierīču indikatorus, kuru vaļā atstāšanas
vai pienācīgas nenoslēgšanas dēļ var applūst īpašas kategorijas telpas vai ro-ro kravas telpas. Indikatoru sistēmas pamatā ir kļūmes
drošs princips un ar gaismas signālu tā norāda, ka durvis nav pilnībā aizvērtas vai nav nostiprinātas un pilnībā noslēgtas, bet ar skaņas
signālu tā norāda, ka attiecīgās durvis vai aizvēršanas ierīces ir atvērušās vai vairs nav nostiprinātas. Komandtiltiņa indikatoru paneli
aprīko ar režīma izvēles funkciju "osta/reiss jūrā", lai uz komandtiltiņa atskanētu skaņas signāls, ja kuģis atstāj ostu ar neaizvērtām
priekšgala durvīm, iekšējām durvīm, pakaļgala rampu vai citām korpusa durvīm vai arī, ja noslēgšanas ierīces nav pareizā stāvoklī.
Indikatoru sistēmas energoapgāde nav saistīta ar durvju atvēršanas un nostiprināšanas energoapgādi. Nav jāmaina Kuģošanas drošības
inspekcijas apstiprinātās indikatoru sistēmas, kas ir uzstādītas esošajos kuģos.
2. Ierīko novērošanas kameras un ūdens sūces noteikšanas sistēmu, lai brīdinātu komandtiltiņu un dzinēja kontrolpunktu par sūci
kuģa priekšgala iekšējās un ārējās durvīs, pakaļgala durvīs vai citās korpusa durvīs, kā rezultātā varētu applūst īpašas kategorijas
telpas vai ro-ro kravas telpas.
3. Īpašas kategorijas telpas un ro-ro kravas telpas pastāvīgi patrulē vai efektīvi uzrauga, piemēram, ar novērošanas kameru sistēmu,
lai pamanītu jebkuru transportlīdzekļu kustību sliktos laika apstākļos un pasažieru neatļauta atrašanos šajās telpās, kamēr kuģis ir
reisā.
4. Atbilstošā vietā uz kuģa glabā dokumenti par darba procedūrām, kas apraksta, kā aizvērt un nostiprināt visas korpusa durvis,
iekraušanas durvis un citas aizvēršanas ierīces, kuru vaļā atstāšanas vai pienācīgas nenostiprināšanas gadījumā var applūst īpašas
kategorijas telpas vai ro-ro kravas telpas.
21. 
Ūdensnecaurlaidīgu durvju u. c. marķēšana, regulāra izmantošana un pārbaude (R 24)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Katru nedēļu rīko ūdensnecaurlaidīgo durvju, borta iluminatoru, vārstu un noteku aizvēršanas mehānismu darbināšanas mācības.
2. Katru dienu darbina visas ūdensnecaurlaidīgās durvis galvenajās šķērseniskajās starpsienās, ko izmanto, kuģim esot jūrā.
3. Jūrā vismaz reizi nedēļā regulāri pārbauda ūdensnecaurlaidīgās durvis un visus ar tām saistītos mehānismus un indikatorus, visus
vārstus, kuri jāaizver, lai nodalījums būtu ūdensnecaurlaidīgs, un visus vārstus, ar kuriem darbina līdzsvarošanas šķērssavienojumus
avārijas gadījumā.
57
/
211
4. Minētie vārsti, durvis un mehānismi ir atbilstoši marķēti, lai nodrošinātu to pareizu izmantošanu maksimālas drošības nolūkā.
22. 
Ieraksti kuģa žurnālā (R 25)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Durvis ar virām, noņemamas plātnes, borta iluminatorus, eju un kravas lūkas un citas atveres, kas saskaņā ar šiem noteikumiem
ir jātur aizvērtas kuģošanas laikā, aizver pirms kuģa izbraukšanas no ostas. Kuģa žurnālā ieraksta aizvēršanas laiku un atvēršanas
laiku (ja tas ir atļauts saskaņā ar šiem noteikumiem).
2. Kuģa žurnālā ieraksta visus mācību vingrinājumus un pārbaudes, ko pieprasa 21. noteikums, sīki aprakstot visus defektus, kādi
var tikt konstatēti.
23. 
Paceļamas platformas un rampas automašīnām
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Uz kuģiem, kas aprīkoti ar piekaramiem klājiem pasažieru transportlīdzekļu pārvadāšanai, būvēšanas, instalācijas un ekspluatācijas
darbus veic saskaņā ar Kuģošanas drošības inspekcijas noteiktajiem pasākumiem. Būvēšanas darbiem piemēro atbilstošus atzītas
organizācijas noteikumus.
24. 
Margas
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI PĒC 2003. GADA 1. JANVĀRA
1. Uz ārējiem klājiem, uz kuriem var atrasties pasažieri un kuriem nav atbilstoša augstuma drošības reliņu, ierīko margas, kuru
augstums virs klāja ir vismaz 1 100 mm, un kuru konstrukcija neļauj pasažieriem kāpt uz šīm margām un nejauši nokrist no klāja.
2. Kāpnes un kāpņu laukumiņus uz ārējiem klājiem aprīko ar līdzīgas konstrukcijas margām.
C DAĻA
MEHĀNISMI
1. 
Vispārīgi noteikumi (R 26)
58
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Mehānismus, katlus un citus spiediena traukus, ar tiem saistītās cauruļu sistēmas un cauruļu piederumus uzstāda un aizsargā
tā, lai uz kuģa esošo cilvēku apdraudējumu samazinātu līdz minimumam, pievēršot pienācīgu uzmanību kustīgajām daļām, karstām
virsmām un citiem apdraudējumiem.
2. Nodrošina iespēju uzturēt vai atjaunot dzinēju normālu darbību arī tad, ja pārstāj darboties kāds no būtiskiem palīgmehānismiem.
3. Nodrošina to, ka mehānismus bez ārējas palīdzības var iedarbināt arī tad, ja kuģis ir bez gaitas.
JAUNI B UN C KLASES KUĢI
4. Paredzēts, ka galvenie dzinēji un visi palīgdzinēji, kam ir būtiska nozīmes kuģa piedziņas un drošības nodrošināšanā, uzstādītajā
stāvoklī darbojas, ja kuģis ir vertikālā stāvoklī vai ir sasvēries uz vienu vai otru sānu leņķī, kas ir mazāks vai vienāds ar 15 ° statiskā
stāvoklī, vai 22,5 ° dinamiskā stāvoklī, šūpojoties no viena uz otru sānu (sānsvere), un vienlaikus dinamiski sasveroties 7,5 ° uz priekšu
vai atpakaļ (galsvere).
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5. Paredz dzinēju un dzenskrūves apturēšanu ārkārtas gadījumos no atbilstošām vietām, kas atrodas ārpus mašīntelpas/dzinēju
vadības telpas, piemēram, no atklātā klāja vai stūres mājas.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
6. Šķidrā kurināmā, nostādināšanas un ziežeļļu tilpņu ventilācijas cauruļu atrašanās vieta un stāvoklis ventilācijas caurules bojājumu
gadījumā nerada tiešu jūras ūdens vai lietus ūdens iekļūšanas risku. Katram šķidrā kurināmā veidam, ko izmanto kuģa dzinējos un
būtiskās sistēmās vai līdzīgās sistēmās, uz katra kuģa paredz divas šķidrā kurināmā tilpnes, kuras B klases kuģiem nodrošina jaudu
vismaz 8 stundas un C un D klases kuģiem – vismaz 4 stundas pie dzinēju maksimāla pastāvīga izejas sprieguma un normāla
ģeneratora ekspluatācijas režīma jūrā.
2. 
Iekšdedzes dzinēji (R 27)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Iekšdedzes dzinējus, kuru cilindra diametrs ir 200 mm vai kartera tilpums ir 0,6 m 3 un vairāk, aprīko ar piemērota tipa
eksplozijas drošības vārstiem, kam ir pietiekama caurplūdes atvere. Drošības vārstus ierīko vai attiecīgi aprīko, nodrošinot tādu izplūdes
59
/
211
virzienu, lai samazinātu iespēju, ka personāls gūst traumas.
3. 
Atsūknēšanas ierīce (R 21)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.1. Ierīko efektīvu atsūknēšanas sistēmu, ar ko praktiskas lietošanas apstākļos var atsūknēt un novadīt ūdeni no visiem
ūdensnecaurlaidīgajiem nodalījumiem, izņemot telpas, kas aprīkotas pastāvīgai saldūdens, ūdens balasta, šķidrās degvielas vai šķidro
kravu pārvadāšanai un kam ir paredzēti citi sūkņi. Paredz iespēju efektīvi novadīt ūdeni no izolētām tilpnēm.
1.2. Sanitāro, balasta un vispārējas lietošanas sūkņus var uzskatīt par neatkarīgiem kravas telpu motorsūkņiem, ja tiem ir
atbilstošie savienojumi ar atsūknēšanas sistēmu.
1.3. Visas atsūknēšanas caurules, ko izmanto kurināmā uzglabāšanas tilpnēs vai zem tām vai katlu telpās vai mašīntelpās, kurās
atrodas nostādināšanas tilpnes vai šķidrās degvielas atsūknēšanas tilpnes, ir no tērauda vai cita piemērota materiāla.
1.4. Atsūknēšanas un balasta sūkņu sistēmas stāvoklis neļauj ūdenim no jūras un no ūdens balasta telpām iekļūt kravas telpās un
mašīntelpās, ne arī no viena nodalījuma otrā. Nepieļauj diptanku, kas savienoti ar atsūknēšanas un balasta cauruļu sistēmu, nejaušu
applūdināšanu ar jūras ūdeni, ja diptankos ir krava, ne arī izsūknēšanu ar kravas telpu sūkni, ja tajos ir ūdens balasts.
1.5. Visas sadales kastes un manuāli darbināmie vārsti, kas saistīti ar atsūknēšanas sistēmu, atrodas vietās, kas parastos
apstākļos ir viegli pieejamas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1.6. Paredz starpsienu klāja slēgto kravas telpu ūdens novadīšanu.
1.6.1. Ja starpsienu klājam ir tādi brīvsāni, ka klāja mala applūst, kuģim sasveroties par vairāk nekā 5 °, novadīšanu veic, izmantojot
pietiekamu skaitu piemērota lieluma notekas, pa kurām ūdens notek tieši aiz borta un kas ierīkotas saskaņā ar 15. noteikuma
prasībām.
1.6.2. Ja ir tādi brīvsāni, ka starpsienu klāja mala applūst, kuģim sasveroties par 5 ° vai mazāk, ūdeni no slēgtām starpsienu klāja
kravas telpām novada citā atbilstoša tilpuma telpā vai telpās, kas aprīkotas ar augsta ūdens līmeņa signalizācijas sistēmu un piemērotu
sistēmu ūdens novadīšanai aiz borta. Turklāt jānodrošina, ka:
1. noteku skaits, izmēri un atrašanās vieta nepieļauj nepamatotu brīva ūdens uzkrāšanos;
60
/
211
2. šajā noteikumā pieprasītā atsūknēšanas sistēma atbilst prasībām attiecībā uz fiksēta spiediena ugunsdzēsības sistēmām, kas
darbojas ar ūdeni;
3. ūdeni, kas piesārņots ar degvielu vai citām bīstamām vielām, nenovada uz mašīntelpām vai citām telpām, kurās var atrasties
aizdegšanās avoti; un
4. klāja notekas ir aprīkotas tā, lai nepieļautu smacējošu gāzu noplūdi, ja slēgtās kravas telpas aizsargā ugunsdzēsības sistēmas,
kas darbojas ar ogļskābo gāzi.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
1.6.3. Ro-ro klāju un automobiļu klāju ūdens novadīšanas sistēmai ir pietiekama jauda, lai labā un kreisā borta notekas, ūdensvārti
u. c. var novadīt ūdens daudzumu, kas izplūst no drenčeru un ugunsdzēšanas sūkņiem, ņemot vērā kuģa stāvokli un sānsveri.
1.6.4. Ja ir uzstādītas sprinkleru sistēmas un ugunsdzēšanas hidranti, pasažieru un apkalpes telpās jābūt atbilstošam noteku
skaitam, ar ko pietiek, lai novadītu ūdens daudzumu, kas ugunsdzēšanas laikā izplūst no sprinklergalviņām un divām ugunsdzēsības
šļūtenēm ar strūklu. Notekas atrodas vispiemērotākajās vietās, piemēram, katrā stūrī.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2.1. Atsūknēšanas sistēma, kas pieprasīta 1.1. punktā, var darboties visos praktiski iespējamos apstākļos pēc avārijas neatkarīgi
no tā, vai kuģis ir vertikālā vai sānsveres stāvoklī. Šim nolūkam parasti ierīko sānu iesūknēšanas cauruļvadus, izņemot šaurus
nodalījumus kuģa pakaļgalā, kur var pietikt ar vienu iesūknēšanas cauruļvadu. Īpašas formas nodalījumiem var būt vajadzīgi papildu
iesūknēšanas cauruļvadi. Nodrošina, lai ūdens no nodalījuma nokļūtu iesūknēšanas cauruļvados.
2.2. Ja iespējams, kravas telpu motorsūkņus ierīko atsevišķos ūdensnecaurlaidīgos nodalījumos, pieslēdzot vai izvietojot tā, lai šie
nodalījumi neapplūstu vienas avārijas rezultātā. Ja galvenie dzinēji, palīgdzinēji un katli atrodas divos vai vairāk ūdensnecaurlaidīgos
nodalījumos, pēc iespējas vairāk atsūknēšanai paredzēto sūkņus izvieto šajos nodalījumos.
2.3. Izņemot papildu sūkņus, ko var ierīkot vienīgi pīķa nodalījumos, katru vajadzīgo kravas telpu sūkni ierīko tā, lai varētu atsūknēt
ūdeni no visām telpām, kurās ūdens atsūknēšanu paredz 1.1. punkts.
2.4. Katrs kravas telpu motorsūknis var sūknēt ūdeni pa vajadzīgo galveno atsūknēšanas cauruli ar ātrumu, kas nav mazāks par
2m/sek. Neatkarīgiem kravas telpu motorsūkņiem, kas atrodas mašīntelpās, ir pierīkoti tieši iesūknēšanas cauruļvadi no šīm telpām,
vienīgi katrā no šīm telpām vajadzīgi ne vairāk kā divi iesūknēšanas cauruļvadi. Ja ierīko divus iesūknēšanas cauruļvadus vai vairāk,
61
/
211
vismaz vienu ierīko katrā kuģa sānā. Ierīko piemērotus tiešos iesūknēšanas cauruļvadus, un mašīntelpas iesūknēšanas cauruļvadu
diametrs nav mazāks par atsūknēšanas maģistrālēm vajadzīgo diametru.
2.5. Papildu 2.4. punktā pieprasītajam tiešajam kravas telpu iesūknēšanas cauruļvadam vai cauruļvadiem, no lielākā pieejamā
neatkarīgā motorsūkņa līdz mašīntelpas ūdens novadīšanas līmenim ierīko tiešu avārijas kravas telpu iesūknēšanas cauruļvadu ar
vienvirziena vārstu; iesūknēšanas cauruļvada diametrs ir tāds pats, kā izmantoto sūkņu galvenās ieplūdes atveres diametrs.
2.6. Izplūdes un tiešo iesūknēšanas cauruļvadu vārstu atvēršana vai aizvēršana jānodrošina no vietas, kas sniedzas krietni virs
mašīntelpas platformas.
2.7. Visai kravas telpu iesūknēšanas cauruļvadu sistēmai līdz pat savienojumam ar sūkņiem ir jābūt neatkarīgai no citām cauruļvadu
sistēmām.
2.8. Kravas telpu atsūknēšanas maģistrāļu un cauruļu diametru "d" aprēķina saskaņā ar šādu formulu. Faktisko iekšējo diametru
tomēr var noapaļot līdz tuvākajam standartizmēram, ko akceptējusi Kuģošanas drošības inspekcija: kravas telpu atsūknēšanas
maģistrāle:
kravas telpu atsūknēšanas caurules, kas savieno kolektorus un iesūknēšanas cauruļvadu sistēmu:
kur:
d ir atsūknēšanas maģistrāles iekšējais diametrs (milimetros),
L un B ir kuģa garums un platums (metros),
L 1 ir nodalījuma garums un
D ir teorētiskais borta augstums līdz starpsienu klājam (metros), ar noteikumu, ka kuģim ar slēgtu kravas telpu uz starpsienu klāja,
ko atsūknē no iekšpuses saskaņā ar 1.6.2. punkta prasībām un kas stiepjas visā kuģa garumā, "D" nosaka uz nākamā klāja virs
starpsienu klāja. Ja slēgto kravas telpu garums ir mazāks, "D" teorētiskais borta augstums līdz starpsienu klājam plus lh/L, kur "l" un
"h" attiecīgi ir slēgto kravas telpu kopējais garums un augstums.
62
/
211
2.9. Jāparedz pasākumi, lai nepieļautu, ka applūst nodalījums, kas aprīkots ar kravas telpu atsūknēšanas cauruli, ja dēļ sadursmes
vai uzskriešanas uz sēkļa saplīst vai tiek citādi sabojāta atbilstoša caurule citā nodalījumā. Šim nolūkam, ja kādā kuģa daļā caurules
attālums no kuģa sāniem ir mazāks par vienu piektdaļu no kuģa platuma (mēra taisnā leņķi līdz viduslīnijai sadalījuma augšējās kravas
līnijas līmenī) vai caurule atrodas tuneļķīlī, tajā nodalījumā, kurā atrodas caurules gals, cauruli aprīko ar vienvirziena vārstu.
2.10. Ar atsūknēšanas sistēmu saistītās sadales kārbas, vārstus un ventiļus ierīko tā, lai applūšanas gadījumā vienu no kravas telpu
sūkņiem var izmantot jebkurā nodalījumā; turklāt atsūknēšanas sistēma nepārstāj darboties, ja sabojājas sūknis vai caurule, kas to
savieno ar galveno kolektoru, kuru attālums no kuģa borta ir mazāks par vienu piektdaļu no kuģa platuma. Ja visiem sūkņiem ir viena
kopīga cauruļu sistēma, kravas telpu atsūknēšanas cauruļu kontrolei vajadzīgie vārsti ir darbināmi no vietas, kas atrodas virs starpsienu
klāja. Ja papildus galvenajai atsūknēšanas sistēmai ir ierīkota arī avārijas atsūknēšanas sistēma, tā ir neatkarīga no galvenās sistēmas
un iekārtota tā, ka 2.1. punktā precizētajos applūšanas apstākļos sūkni var izmantot visos nodalījumos; tādā gadījumā no vietas, kas
atrodas virs starpsienu klāja, jābūt darbināmiem tikai tiem vārstiem, kas vajadzīgi avārijas sistēmas ekspluatācijai.
2.11. Visiem ventiļiem un vārstiem, kas minēti 2.10. punktā un ko var darbināt no vietas, kura atrodas virs starpsienu klāja, to
ekspluatācijas vietā ir ierīkotas skaidri marķētas vadības ierīces un indikatori, pēc kuriem nosaka, vai tie ir atvērti vai slēgti.
4. 
Kravas telpu sūkņu skaits un tips (R 21)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
līdz 250
pasažieriem:
viens galvenais dzinēja sūknis un viens neatkarīgs motorsūknis, kas atrodas ārpus mašīntelpas, kur tam
nodrošināta energoapgāde
vairāk nekā 250
pasažieri
viens galvenais dzinēja sūknis un divi neatkarīgi motorsūkņi, no kuriem viens atrodas ārpus mašīntelpas, kur tam
nodrošināta energoapgāde
Galveno dzinēja sūkni var aizstāt ar vienu neatkarīgu motorsūkni.
Ūdeni no ļoti maziem nodalījumiem var atsūknēt ar pārnēsājamiem rokas sūkņiem.
5. 
Līdzekļi braukšanai atpakaļgaitā (R 28)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Nodrošina pietiekamu jaudu braukšanai atpakaļgaitā, lai varētu pareizi vadīt kuģi jebkuros normālos apstākļos.
63
/
211
2. Ir uzskatāmi jāparāda un jāreģistrē mehānismu iespējas mainīt dzenskrūves vārpstas griešanās virzienu uz pretējo pusi, kad
kuģis virzās ar maksimālu kuģa ekspluatācijas ātrumu priekšgaitā, lai tas apstātos pēc pieņemama attāluma nobraukšanas.
3. Kapteiņa vai atbildīgā personāla lietošanai uz kuģa ir pieejami izmēģinājumos reģistrētie dati par kuģa apstādināšanai vajadzīgo
laiku, kuģa kursu un attālumiem, kā arī to izmēģinājumu rezultāti, kuros nosaka, kā kuģis ar vairākām dzenskrūvēm var kuģot un izdarīt
manevrus, vienai vai vairākām dzenskrūvēm nedarbojoties.
6. 
Stūres mehānisms (R 29)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visiem kuģiem ir efektīva galvenā stūres iekārta un palīgiekārta. Galveno stūres iekārtu un stūres palīgiekārtu ierīko tā, lai vienas
vai otras iekārtas sabojāšanās neizraisītu otras iekārtas sabojāšanos.
2. Ierīkotais galvenais stūres mehānisms un stūres vārpsta:
2.1. ir pietiekami izturīgi, un ar tiem var stūrēt kuģi ar maksimālu kuģa ekspluatācijas ātrumu priekšgaitā, un to konstrukcija
nepieļauj to sabojāšanos, ja kuģis ar maksimālu ātrumu virzās atpakaļgaitā;
2.2. ja kuģis kuģo jūrā ar visdziļāko iegrimi un maksimālu kuģa ekspluatācijas ātrumu priekšgaitā, stūri, kas pagriezta 35 ° leņķī uz
vienu pusi, var sagriezt 35 ° leņķī uz otru pusi, un tādos pašos apstākļos stūri, kas pagriezta 35 ° leņķī uz vienu vai otru pusi, var
sagriezt 30 ° leņķī uz otru pusi ne ilgāk kā 28 sekundēs;
2.3. ir darbināma ar mehānisko piedziņu, ja to vajag, lai izpildītu 2.2.2. punkta prasības, kā arī visos gadījumos, kad, ievērojot 2.2.1.
punkta prasības, vajadzīga stūres vārpsta, kuras diametrs pie stūres grozīkļa pārsniedz 120 mm, neņemot vērā nostiprinājumu
kuģošanai aizsalušos ūdeņos.
3. Ja ir ierīkota stūres palīgiekārta:
1. tā ir pietiekami izturīga un ar to var stūrēt kuģi kuģošanai piemērotā ātrumā un ārkārtas situācijā to var ātri iedarbināt;
2. ar to var pagriezt stūri, kas sagriezta 15 ° leņķī uz vienu pusi, 15 ° leņķī uz otru pusi ne vairāk kā 60 sekundēs, ja kuģis kuģo jūrā
ar visdziļāko iegrimi un maksimālu kuģa ekspluatācijas ātrumu priekšgaitā vai ar ātrumu septiņi mezgli atkarībā no tā, kurš ātrums
lielāks; un
3. to darbina ar mehānisko piedziņu, ja vajadzīgs 3.2. punkta prasību izpildīšanai, kā arī visos gadījumos, kad stūres vārpstas
64
/
211
diametrs pie stūres grozīkļa pārsniedz 230 mm, neņemot vērā nostiprinājumu kuģošanai aizsalušos ūdeņos.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
4. Stūres mehānisma spēka pievadi:
1. automātiski atsāk darbu, kad ir atjaunota elektroenerģijas padeve pēc tās pārrāvuma; un
2. tos var iedarbināt no komandtiltiņa. Ja tiek pārtraukta elektroenerģijas padeve kādam no stūres mehānisma spēka pievadiem, uz
komandtiltiņa atskan skaņas un gaismas signāls.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5. Ja galvenajam stūres mehānismam ir divi identiski spēka pievadi vai vairāk, stūres palīgmehānisms nav jāierīko ar noteikumu, ka:
1. ar galveno stūres mehānismu var darbināt stūri atbilstoši 2.2.2. punkta prasībām, kamēr nedarbojas kāds no spēka pievadiem;
2. galvenais stūres mehānisms ir ierīkots tā, lai pēc viena bojājuma šā mehānisma cauruļu sistēmā vai vienā no spēka pievadiem šo
defektu var izolēt, saglabājot vai ātri atjaunojot stūrēšanas iespējas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
6. Stūres mehānisma vadības sistēmu nodrošina:
1. galvenajam stūres mehānismam uz komandtiltiņa un stūres telpā;
2. ja galvenais stūres mehānisms ir ierīkots saskaņā ar 
4. punktu
 – ar divām neatkarīgām vadības sistēmām, kuras abas var
darbināt no komandtiltiņa. Šim nolūkam nav vajadzīgi divi stūres rati vai stūres vadības rokturi. Ja vadības sistēma sastāv no hidrauliska
tālvadības motora, nav jāierīko otra neatkarīga sistēma;
3. stūres palīgmehānismam stūres mehānisma nodalījumā un – ja tam ir mehāniskā piedziņa, tam jābūt darbināmam arī no
komandtiltiņa, un tā nav saistīta ar galvenā stūres mehānisma kontroles sistēmu.
7. Visas galvenā stūres mehānisma un stūres palīgmehānisma vadības sistēmas, ko darbina no komandtiltiņa, atbilst šādām
prasībām:
1. ja tās ir elektriskas vadības sistēmas, tām ir savs atsevišķs slēgums, kas saņem elektroenerģiju no stūres mehānisma
65
/
211
elektriskās ķēdes stūres mehānisma nodalījumā vai tieši no sadales skapja kopnes, no kurienes elektroenerģiju piegādā stūres
mehānisma elektriskajai ķēdei – no tādas punkta sadales skapī, kas atrodas blakus punktam, no kura piegādā elektroenerģiju stūres
mehānisma elektriskajai ķēdei;
2. stūres mehānisma nodalījumā no stūres mehānisma ir iespējams atvienot šā mehānisma vadības sistēmu, kas ir darbināma no
komandtiltiņa;
3. sistēmu var iedarbināt no komandtiltiņa;
4. ja tiek pārtraukta elektroenerģijas padeve vadības sistēmai, uz komandtiltiņa atskan skaņas signāls un parādās gaismas signāls;
un
5. aizsardzību pret īssavienojumīssavienojums nodrošina vienīgi stūres mehānisma vadības sistēmas elektroenerģijas piegādes
ķēdēm.
8. Elektriskās ķēdes un stūres mehānisma vadības sistēmas, kā arī to komponentus, kabeļus un caurules, ko pieprasa šis
noteikums un 7. noteikums, visā to garumā izvieto pēc iespējas lielākā attālumā.
9. Starp komandtiltiņu un stūres mehānisma nodalījumu vai alternatīvu stūres vietu ierīko sakaru sistēmu.
10. Stūres (stūru) leņķiskais stāvoklis:
1. ir norādīts uz komandtiltiņa, ja galvenajam stūres mehānismam ir mehāniskā piedziņa. Stūres leņķa indikators nav atkarīgs no
stūres mehānisma vadības sistēmas;
2. ir nolasāms stūres mehānisma nodalījumā.
11. Hidraulisko stūres mehānismu ar mehānisko piedziņu nodrošina ar:
1. iekārtu hidrauliskā šķidruma tīrības uzturēšanai, ņemot vērā hidrauliskās sistēmas tipu un konstrukciju;
2. signalizāciju, kas brīdina par zemu šķidruma līmeni katrā hidrauliskā šķidruma rezervuārā, lai pēc iespējas ātrāk saņemtu signālu
par hidrauliskā šķidruma sūci. Skaņas un gaismas signālus saņem uz komandtiltiņa un mašīntelpā, kur tos var viegli pamanīt; un
3. pastāvīgi uzstādītu glabāšanas tvertni, kuras tilpums ir pietiekams, lai uzpildītu vismaz vienu piedziņas sistēmu, tajā skaitā
rezervuāru, ja galvenajam stūres mehānismam ir vajadzīga mehāniska piedziņa. Glabāšanas tvertne ar cauruļu sistēmu ir pastāvīgi
66
/
211
savienota ar hidrauliskajām sistēmām, lai tās varētu viegli uzpildīt no stūres mehānisma nodalījuma, un tā ir aprīkota ar mēraparātu
satura daudzuma noteikšanai.
12. Stūres mehānisma nodalījumi ir:
1. viegli pieejami un atrodas pēc iespējas tālāk no mašīntelpām; un
2. ir atbilstoši aprīkoti, lai nodrošinātu pieeju stūres mehānisma iekārtām un vadības sistēmai ekspluatācijas nolūkā. Atbilstošs
aprīkojums ietver margas un režģus vai citas neslidenas virsmas, lai nodrošinātu piemērotus darba apstākļus hidrauliskā šķidruma
sūces gadījumā.
7. 
Papildu prasības attiecībā uz elektrisko un elektrohidraulisko stūres mehānismu (R 30)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Uz komandtiltiņa un piemērotā galveno mehānismu vadības telpā uzstāda elektrisko un elektrohidraulisko stūres mehānismu
dzinēju darbības indikatorus.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
2. Katrai elektriskajai vai elektrohidrauliskajai stūres sistēmai, kam ir viens vai vairāki spēka pievadi, ir vismaz divi īpaši šīm nolūkam
paredzēti slēgumi, kam tiešu energoapgādi nodrošina galvenais sadales skapis; viens no slēgumiem tomēr var saņemt elektroenerģiju
no avārijas sadales skapja. Ar galveno elektrisko vai elektrohidraulisko stūres sistēmu saistītu elektrisku vai elektrohidraulisku stūres
palīgsistēmu var savienot ar vienu no slēgumiem, no kura elektroenerģiju saņem galvenā stūres sistēma. Slēgumiem, no kuriem
elektroenerģiju saņem elektriskā vai elektrohidrauliskā stūres sistēma, ir pietiekama jauda, lai tie varētu nodrošināt energoapgādi visiem
dzinējiem, ko tiem var vienlaikus pieslēgt un vienlaikus darbināt.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3. Aizsardzību pret īssavienojumu un pārslodzes signalizāciju ierīko stūres mehānisma elektriskajiem un elektrohidrauliskajiem
slēgumiem un dzinējiem. Aizsardzībai pret strāvu, kas pārsniedz pieļaujamo lielumu, tajā skaitā palaišanas strāvu, ja tāda ir,
jāiedarbojas, ja strāvas lielums vismaz divas reizes pārsniedz aizsargājamā dzinēja vai slēguma pilnas slodzes strāvas lielumu, un tai
nav jākavē atbilstošas palaišanas strāvas plūsma.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
67
/
211
Saskaņā ar šo punktu jābūt gan skaņas, gan gaismas signalizācijai, kas uzstādīta labi redzamā vietā galvenajā mašīntelpā vai
vadības telpā, no kurienes parasti vada galvenos mehānismus, ievērojot šīs nodaļas E daļas 6. noteikuma varbūtējās prasības.
4. Ja stūres palīgmehānismu, kam saskaņā ar II-1/
6.3
.
3. 
noteikumu ir vajadzīga mehāniskā piedziņa, nedarbina ar elektrību vai
darbina ar elektromotoru, kas galvenokārt paredzēts citām vajadzībām, galvenā stūres sistēma var saņemt elektroenerģiju no viena
slēguma no galvenā sadales skapja. Ja elektromotoru, kas galvenokārt paredzēts citām vajadzīgām, izmanto minētās stūres
palīgsistēmas darbināšanai, Kuģošanas drošības inspekcija var nepiemērot 
3. punkta
 prasības, ja to apmierina aizsardzības sistēma,
kā arī stūres palīgsistēmām piemērojamo 6.4.1. un 4.2. noteikumu prasību izpilde.
8. 
Ventilācijas sistēmas mašīntelpā (R 35)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
A kategorijas mašīntelpas atbilstošatbilstoši ventilē, lai jebkuros laika apstākļos, tajā skaitā sliktos laika apstākļos, kad iekārtas un
katli darbojas ar pilnu jaudu, nodrošinātu pietiekamu gaisa padevi mašīntelpā personāla drošības un labsajūtas un mehānismu darbības
nolūkā.
9. 
Sakari starp komandtiltiņu un mašīntelpu (R 37)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Rīkojumu nodošanai no komandtiltiņa uz mašīntelpu vai vadības telpu, no kurienes parasti vada dzenskrūves vilces ātrumu un
virzienu, ierīko vismaz divas neatkarīgas sakaru sistēmas: viena no tām ir mašīntelpas telegrāfs, kas vizuāli pārraida rīkojumus un
atbildes gan uz mašīntelpu, gan uz komandtiltiņu. Ierīko atbilstošas sakaru sistēmas ar visām pārējām ekspluatācijas vietām, no kurām
var vadīt dzenskrūves vilces ātrumu vai virzienu.
10. 
Mehāniķa izsaukšanas signalizācija (R 38)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Mehāniķa izsaukšanas signalizāciju ierīko, lai to varētu vadīt no dzinēju vadības telpas vai attiecīgā gadījumā no manevrēšanas
platformas, un tā ir skaidri dzirdama mehāniķa kajītē un/vai attiecīgā gadījumā – uz komandtiltiņa.
11. 
Avārijas aprīkojuma atrašanās vieta (R 39)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
68
/
211
Triecienstarpsienas priekšā neuzstāda elektroenerģijas avārijas avotus, ugunsdzēšanas sūkņus, kravas telpu sūkņus, izņemot tos,
kas īpaši paredzēti telpām pirms triecienstarpsienas, un II-2. nodaļā paredzētās nostiprinātās ugunsdzēsības iekārtas, kā arī citas
avārijas iekārtas, kas ir būtiskas kuģa drošībai, izņemot enkurspilves.
12. 
Mehānismu vadības ierīces (R 31)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Galvenos mehānismus un palīgmehānismus, kas ir būtiski kuģa piedziņai un drošībai, aprīko ar efektīvām ekspluatācijas un
vadības ierīcēm.
2. Ja uz komandtiltiņa ierīko dzinēju tālvadības sistēmu un ir paredzēts, ka mašīntelpā strādās apkalpes locekļi, piemēro šādas
prasības:
1. visos kuģošanas apstākļos, tajā skaitā manevru laikā, dzenskrūves ātrumam, virzošā spēka virzienam un attiecīgā gadījumā
dzenskrūves solim jābūt pilnībā vadāmam no komandtiltiņa;
2. katras neatkarīgās dzenskrūves tālvadību veic ar vadības ierīci, kas konstruēta tā, lai tās izmantošanā īpaša uzmanība nav
jāpievērš mehānismu darbības detaļām. Ja paredzēts, ka vairākas dzenskrūves darbojas vienlaikus, tās var vadīt ar vienu vadības ierīci;
3. uz komandtiltiņa ierīko galveno dzinēju avārijas apturēšanas ierīci, kas nav saistīta ar komandtiltiņa vadības sistēmu;
4. rīkojumi, ko no komandtiltiņa dod attiecībā uz dzinējiem, ir redzami galvenajā mehānismu vadības telpā vai attiecīgā gadījumā uz
manevrēšanas platformas;
5. dzinēju tālvadība vienlaikus ir iespējama tikai no vienas vietas; tādās vietās var uzstādīt saistītas vadības sistēmas. Katra minētā
vieta ir aprīkota ar indikatoru, kas rāda, no kuras vietas tiek vadīti dzinēji. Vadības nodošana komandtiltiņa un mašīntelpas starpā ir
iespējama vienīgi galvenajā mašīntelpā vai galvenajā mehānismu vadības telpā. Šī sistēma ietver iespēju nepieļaut dzenskrūves virzošā
spēka būtiskas izmaiņas laikā, kad viena vieta nodod vadību otrai;
6. jābūt lokālai dzinēju vadīšanas iespējai arī tad, ja sabojājas kāds tālvadības sistēmas posms;
7. tālvadības sistēmas konstrukcija ir tāda, ka sabojāšanās gadījumā atskan trauksmes signāls. Līdz lokālās vadības pārņemšanai
jāsaglabā dzenskrūves virzošā spēka ātrums un virziens, kāds tas bija pirms tālvadības sistēmas sabojāšanās;
8. uz komandtiltiņa ierīko indikatorus, kas rāda:
69
/
211
1. dzenskrūves ātrumu un griešanās virzienu fiksēta soļa dzenskrūves gadījumā;
2. dzenskrūves ātrumu un soļa stāvokli regulējama soļa dzenskrūves gadījumā;
9. uz komandtiltiņa un mašīntelpā ierīko signalizāciju, kas brīdina par zemu palaišanas gaisa spiedienu un kas jānoregulē tā, lai ir
iespējams veikt turpmākās dzinēju palaišanas darbības. Ja dzinēju tālvadības sistēmas paredzēts palaist automātiski, nosaka
neveiksmīgo automātisko secīgo palaišanas mēģinājumu skaitu, kas nav pārsniedzams, lai saglabātu pietiekamu palaišanas gaisa
spiedienu dzinēju lokālai iedarbināšanai.
3. Ja galvenie dzinēji un palīgdzinēji, tajā skaitā galvenie energoapgādes avoti, ir aprīkoti ar dažādas pakāpes automātiskām un
tālvadības sistēmām un tos pastāvīgi uzrauga vadības telpas personāls, šīm sistēmām un vadības sistēmām jābūt attiecīgi
konstruētām, aprīkotām un uzstādītām, lai mehānismu darbība būtu tikpat droša un efektīva kā tiešas uzraudzības gadījumā; šim
nolūkam attiecīgā gadījumā piemēro II-1/E/1. līdz II-1/E/ 5. noteikumus. Īpašu uzmanību pievērš šo telpu aizsardzībai pret ugunsgrēku
un applūšanu.
4. Vispār ir jābūt iespējai manuāli veikt automātiskās palaišanas, ekspluatācijas un vadības sistēmu funkcijas. Minēto sistēmu
bojājums netraucē attiecīgo funkciju manuālu izpildi.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5. Galvenos mehānismus un palīgmehānismus, kas ir būtiski kuģa piedziņai, vadībai un drošībai, aprīko ar efektīvām ekspluatācijas
un vadības ierīcēm. Visas vadības sistēmas, kas ir būtiskas kuģa piedziņai, vadībai un drošībai, ir neatkarīgas vai konstruētas tā, ka
vienas sistēmas sabojāšanās neietekmē citas sistēmas darbību.
6. Ja uz komandtiltiņa ierīko dzinēju tālvadības sistēmu piemēro šādas prasības:
1. visos kuģošanas apstākļos, tajā skaitā manevru laikā, dzenskrūves ātrumam, virzošā spēka virzienam un attiecīgā gadījumā
dzenskrūves solim jābūt pilnībā vadāmam no komandtiltiņa;
2. katru neatkarīgo dzenskrūvi vada ar vienu vadības ierīci, un visas saistītās darbības tiek veiktas automātiski, tajā skaitā pēc
vajadzības – dzinēju pārslodzes nepieļaušana. Ja paredzēts, ka vairākas dzenskrūves darbojas vienlaikus, tās var vadīt ar vienu vadības
ierīci;
3. uz komandtiltiņa ierīko galveno dzinēju avārijas apturēšanas ierīci, kas nav saistīta ar komandtiltiņa vadības sistēmu;
70
/
211
4. rīkojumi, ko no komandtiltiņa dod attiecībā uz dzinējiem, ir redzami galvenajā mehānismu vadības telpā un uz manevrēšanas
platformas;
5. dzinēju tālvadība vienlaikus ir iespējama tikai no vienas vietas; tādās vietās var uzstādīt saistītas vadības sistēmas. Katra minētā
vieta ir aprīkota ar indikatoru, kas rāda, no kuras vietas tiek vadīti dzinēji. Vadības nodošana komandtiltiņa un mašīntelpas starpā ir
iespējama vienīgi galvenajā mašīntelpā vai galvenajā mehānismu vadības telpā. Šī sistēma ietver iespēju nepieļaut dzenskrūves virzošā
spēka būtiskas izmaiņas laikā, kad viena vieta nodod vadību otrai;
6. jābūt lokālai dzinēju vadīšanas iespējai arī tad, ja sabojājas kāds tālvadības sistēmas posms. Jābūt iespējai kontrolēt
palīgmehānismus, kas ir būtiski kuģa piedziņai un drošībai, pie attiecīgā mehānisma vai tā tuvumā;
7. tālvadības sistēmas konstrukcija ir tāda, ka sabojāšanās gadījumā atskan trauksmes signāls. Līdz lokālās vadības pārņemšanai
jāsaglabā dzenskrūves virzošā spēka ātrums un virziens, kāds tas bija pirms tālvadības sistēmas sabojāšanās;
8. uz komandtiltiņa, galvenajā mehānismu vadības telpā un uz manevrēšanas platformas uzstāda indikatorus, kas rāda:
8.1. dzenskrūves ātrumu un griešanās virzienu fiksēta soļa dzenskrūves gadījumā; un
8.2. dzenskrūves ātrumu un soļa stāvokli regulējama soļa dzenskrūves gadījumā;
9. uz komandtiltiņa un mašīntelpā ierīko signalizāciju, kas brīdina par zemu palaišanas gaisa spiedienu un kas jānoregulē tā, lai ir
iespējams veikt turpmākās dzinēju palaišanas darbības. Ja dzinēju tālvadības sistēmas paredzēts palaist automātiski, nosaka
neveiksmīgo automātisko secīgo palaišanas mēģinājumu skaitu, kas nav pārsniedzams, lai saglabātu pietiekamu palaišanas gaisa
spiedienu dzinēju lokālai iedarbināšanai.
7. Ja galvenie dzinēji un palīgdzinēji, tajā skaitā galvenie energoapgādes avoti, ir aprīkoti ar dažādas pakāpes automātiskām un
tālvadības sistēmām un tos pastāvīgi uzrauga vadības telpas personāls, šīm sistēmām un vadības sistēmām jābūt attiecīgi
konstruētām, aprīkotām un uzstādītām, lai mehānismu darbība būtu tikpat droša un efektīva kā tiešas uzraudzības gadījumā; šim
nolūkam attiecīgā gadījumā piemēro II-1/E/1. līdz II-1/E/ 5. noteikumus. Īpašu uzmanību pievērš šo telpu aizsardzībai pret ugunsgrēku
un applūšanu.
8. Vispār ir jābūt iespējai manuāli veikt automātiskās palaišanas, ekspluatācijas un vadības sistēmu funkcijas. Minēto sistēmu
bojājums netraucē attiecīgo funkciju manuālu izpildi.
B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRI VAI VĒLĀK UN KURU GARUMS IR 24 METRI VAI VAIRĀK
71
/
211
9. Jaunos B, C un D klases kuģos, kuri uzbūvēti 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk, automatizētās sistēmas izveido tādā veidā, lai
virsniekam, kurš atbild par navigācijas sardzi, sākotnējais brīdinājums par gaidāmo vai draudošo dzinēju sistēmas darbības
palēnināšanos vai izslēgšanos tiktu nodots savlaicīgi, lai ārkārtas situācijā varētu novērtēt navigācijas apstākļus. Jo īpaši sistēmas
kontrolē, uzrauga, ziņo, brīdina un veic drošības pasākumus, lai palēninātu vai apstādinātu dzinējus, lai virsniekam, kurš atbild par
navigācijas sardzi, nodrošinātu iespēju iejaukties manuāli, izņemot tos gadījumus, kad manuāla iejaukšanās īsā laika posmā izraisītu
motora un/vai dzinēja iekārtu pilnīgu atteici, piemēram, pārlieku augsta dzinēju apgriezienu skaita gadījumā.
13. 
Tvaika cauruļvadu sistēmas (R 33)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Visas tvaika caurules un ar tām savienotās detaļas, caur kurām var plūst tvaiks, konstruē un uzstāda tā, lai tās var izturēt
maksimālo darba slodzi, kam tās var tikt pakļautas.
2. Jābūt iespējai iztukšot visas tvaika caurules, kurās citādi var veidoties bīstams hidraulisks trieciens.
3. Ja tvaika caurulē vai tās detaļās var ieplūst tvaiks no cita avota, kura spiediens ir augstāks par paredzēto, ierīko piemērotu
spiediena pazemināšanas vārstu, drošības vārstu un manometru.
14. 
Saspiesta gaisa sistēmas (R 34)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Jābūt iespējai nepieļaut spiediena pārslodzes veidošanos saspiesta gaisa sistēmās, kā arī tad, ja gaisa kompresoru un
gaisdzeses iekārtu ūdens apvalki var tikt pakļauti bīstamai spiediena pārslodzei sakarā ar sūci tajās iekārtu daļās, kur atrodas
saspiests gaiss. Visām sistēmām paredz piemērotu spiediena pazemināšana iespēju.
2. Galveno piedziņas iekšdedzes dzinēju galvenās palaišanas gaisa ierīces ir atbilstoši jāaizsargā no sekām, ko var izraisīt
priekšlaicīga aizdedze un iekšēja eksplozija palaišanas gaisa caurulēs.
3. Visas palaišanas gaisa kompresoru izplūdes caurules ir tieši savienotas ar palaišanas gaisa saspiestā gaisa cisternām, un visas
saspiestā gaisa cisternu palaišanas gaisa caurules, kas savienotas ar galvenajiem dzinējiem un palīgdzinējiem ir pilnīgi nodalītas no
kompresora izplūdes cauruļu sistēmas.
4. Paredz iespēju līdz minimumam samazināt naftas ieplūdi saspiesta gaisa sistēmās, kā arī iespēju iztukšot šīs sistēmas.
72
/
211
15. 
Prettrokšņa aizsardzība (R 36)
 (
1
)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
Veic pasākumus, lai mašīntelpās samazinātu mehānismu radīto troksni līdz pieņemamam līmenim. Ja minēto troksni nevar
samazināt pietiekamā apmērā, pārmērīga trokšņa avotu piemērotā veidā izolē vai arī nodrošina patvērumu no trokšņa, ja attiecīgajā
telpā jāstrādā cilvēkiem. Personālam, kam jāatrodas tādās telpās, izsniedz ausu aizsargus.
16. 
Lifti
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
1. Pasažieru un preču lifti attiecībā uz izmēriem, izvietojumu, pasažieru skaitu un/vai preču daudzumu atbilst Kuģošanas drošības
inspekcijas paredzētajiem noteikumiem katrā konkrētajā gadījumā vai katram konkrētajam ietaises veidam.
2. Kuģošanas drošības inspekcija apstiprina ietaises rasējumus un uzturēšanas instrukcijas, tajā skaitā noteikumus, kas
reglamentē periodiskās pārbaudes, un pārbauda un apstiprina ietaisi pirms ekspluatācijas uzsākšanas.
3. Pēc apstiprināšanas Kuģošanas drošības inspekcija izdod apliecību, ko glabā uz kuģa.
4. Periodisko pārbaužu veikšanu Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut Kuģošanas drošības inspekcijas pilnvarotam ekspertam
vai atzītai organizācijai.
 
1
 Atsauce uz Kodeksu par trokšņu līmeni uz kuģiem, kas pieņemts ar IMO Rezolūciju A.468(XII))
D DAĻA
ELEKTROINSTALĀCIJAS
1. 
Vispārīgi noteikumi (R 40)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Elektroinstalācijas ir tādas, ka:
73
/
211
1. visus elektroenerģijas palīgpakalpojumus, kas vajadzīgi, lai uz kuģa uzturētu normālus ekspluatācijas un apdzīvojamības
apstākļus, nodrošina, neizmantojot elektroenerģijas avārijas avotu;
2. drošībai būtiskus elektropakalpojumus nodrošina dažādos avārijas apstākļos; un
3. pasargā pasažierus, apkalpi un kuģi no elektrības radīta apdraudējuma.
2. Kuģošanas drošības inspekcija veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu šīs daļas noteikumu vienotu īstenošanu un
piemērošanu attiecībā uz elektroiekārtām (
1
).
1
 Atsauce uz ieteikumiem, ko publicējusi Starptautiskā elektrotehnikas komisija, un jo īpaši 60092. sēriju – Kuģu elektriskās
iekārtas.
 
2. 
Galvenais elektroenerģijas un apgaismojuma avots (R 41)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Uz jaunajiem C un D klases kuģiem, kam elektroenerģija ir vienīgais enerģijas veids, lai uzturētu kuģa drošībai būtiskus
palīglīdzekļus, un uz jaunajiem un esošajiem B klases kuģiem, kam elektroenerģija ir vienīgais enerģijas veids, lai uzturētu kuģa
drošībai un piedziņai būtiskus palīglīdzekļus, uzstāda divas vai vairākas galvenās ģeneratoriekārtas, kuru jauda ļauj ekspluatēt
iepriekšminētos līdzekļus, ja viena no ģeneratoriekārtām nedarbojas.
Uz jaunajiem C un D klases kuģiem, kuru garums nepārsniedz 24 metrus, vienu no galvenajām ģeneratoriekārtām var darbināt
galvenais dzinējs, ar noteikumu, ka tā jauda ļauj ekspluatēt iepriekšminētos līdzekļus, ja viena no ģeneratoriekārtām nedarbojas.
2.1. Elektroenerģijas padevi galvenajai elektriskā apgaismojuma sistēmai, kas apgaismo tās kuģa daļas, kurās parasti uzturas
pasažieri vai apkalpe, nodrošina galvenais elektroenerģijas avots.
 
2.2. Galvenās elektriskā apgaismojuma sistēma ir ierīkota tā, lai ugunsgrēks vai cits nelaimes gadījums telpās, kurās ir galvenais
elektroenerģijas avots, ar to saistītās transformatoriekārtas, ja tādas ir, galvenais sadales skapis un galvenais apgaismojuma sadales
74
/
211
skapis, nesabojātu 3. noteikumā pieprasīto avārijas apgaismojuma sistēmu.
2.3. Avārijas elektriskā apgaismojuma sistēma ir ierīkota tā, lai ugunsgrēks vai cits nelaimes gadījums telpās, kurās ir avārijas
elektroenerģijas avots, ar to saistītās transformatoriekārtas, ja tādas ir, avārijas sadales skapis un avārijas apgaismojuma sadales
skapis, nesabojātu šajā noteikumā prasīto galveno elektriskā apgaismojuma sistēmu.
3. Galvenais sadales skapis attiecībā pret ģeneratoriekārtu ir novietots tā, ka, ciktāl iespējams, parastās elektroapgādes
nepārtrauktību var ietekmēt tikai ugunsgrēks vai cits nelaimes gadījums telpā, kurā ir uzstādīta ģeneratoriekārta un sadales skapis.
B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRI VAI VĒLĀK
4. Visās B, C un D klases kuģu kajītēs, kuri uzbūvēti 2012. gadā vai vēlāk, ierīko papildu apgaismojumu, skaidri norādot uz izeju tā,
lai to iemītnieki varētu atrast izejas durvis. Šāds apgaismojums, kas var būt pievienots avārijas elektroenerģijas avotam vai kam katrā
kajītē var būt autonoms elektroenerģijas avots, ieslēdzas automātiski, ja pārtraukta elektroenerģijas padeve kabīnes parastajam
apgaismojumam, papildu apgaismojumam jāpaliek ieslēgtam vismaz 30 minūtes.
3. 
Avārijas elektroenerģijas avots (R 42)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Uz katra kuģa virs starpsienu klāja viegli pieejamā vietā ierīko autonomu avārijas elektroenerģijas avotu un avārijas sadales skapi,
lai tas neatrastos blakus A kategorijas mašīntelpu norobežojumam vai to telpu norobežojumam, kurās ir galvenais elektroenerģijas
avots vai galvenais sadales skapis.
1. Pirmajā punktā iestrādātā prasība nav jāpiemēro, ja kuģi ir konstruēti ar divām pilnībā dublējošām mašīntelpām, kas nodalītas
vismaz ar vienu ūdensnecaurlaidīgu un ugunsdrošu nodalījumu un divām starpsienām vai alternatīvām konstrukcijām, kas nodrošina
tādu pašu drošības līmeni, un ja katrā mašīntelpā ir vismaz viens ģenerators ar saistītiem sadales skapjiem u. c.
2. Avārijas elektroenerģijas avots var būt vai nu akumulatora baterija, kas atbilst 5. punkta prasībām, ko darbina iekšdedzes tipa
mehānisms ar neatkarīgu tādas degvielas padevi, kuras uzliesmošanas temperatūra ir vismaz 43 °C, ar automātisku palaišanas
sistēmu uz jaunajiem kuģiem un ar apstiprinātu palaišanas sistēmu uz esošajiem kuģiem, un saskaņā ar 6. punktu aprīkots ar avārijas
elektroenerģijas pagaidu avotu, ja vien jauno C un D klases kuģu, kuru garums mazāks par 24 metriem, gadījumā konkrētajai ierīcei
piemērotā vietā nenodrošina neatkarīgu bateriju uz šajos noteikumos paredzēto laiku.
3. Elektroenerģijas avārijas avotu ierīko tā, lai tas efektīvi darbotos, ja kuģa sānsvere ir 22,5 ° un kuģa diference ir 10 °, rēķinot no
ķīļa rāmā ūdenī. Avārijas ģeneratoriekārtas var tūlīt iedarbināt visos iespējamajos auksta laika apstākļos, un uz jaunajiem kuģiem to
75
/
211
iedarbināšana notiek automātiski.
4. Avārijas sadales skapis atrodas pēc iespējas tuvāk avārijas elektroenerģijas avotam.
5. Avārijas elektroenerģijas avots, ko pieprasa 1. punktā:
1. parasti var darboties:
12 stundas uz B klases kuģiem (jauniem un esošiem),
6 stundas uz C klases kuģiem (jauniem),
3 stundas uz D klases kuģiem (jauniem);
2. jo īpaši var vienlaikus darbināt tālāk uzskaitītās patērētājierīces iepriekšminētajā laikposmā, kas norādīts atbilstoši kuģa klasei:
(a) viens autonoms kravas telpu motorsūknis un viens no ugunsdzēsības sūkņiem;
(b) avārijas apgaismojums:
1. uz borta katrā pulcēšanās vai iekāpšanas vietā saskaņā ar III/5.3. noteikumu;
2. visos gaiteņos, kāpnēs un izejās, no kurienes var nokļūt pulcēšanās vai iekāpšanas vietās;
3. mašīntelpās un telpā, kur uzstādīts avārijas ģenerators;
4. kontrolpunktos, kur atrodas radio un galvenās navigācijas iekārtas;
5. kā pieprasīts II-2/B/16.1.3.7. un II-2/B/6.1.7. noteikumā;
6. visās vietās, kur glabājas ugunsdzēsēja ekipējums;
7. pie autonoma kravas telpu motorsūkņa un viena no ugunsdzēsības sūkņiem, kas minēti (a) apakšpunktā, un pie šo sūkņu motoru
palaišanas vietas;
(c) kuģa navigācijas ugunis;
76
/
211
(d) 1. visas sakaru iekārtas;
2. vispārējā signalizācijas sistēma;
3. ugunsgrēka detektoru sistēma; un
4. galvenajām ģeneratoriekārtām;
(e) kuģa sprinkleru sūknis, ja tāds ir un ja to darbina ar elektrību; un
(f) kuģa dienasgaismas signāllampa, ja to darbina kuģa galvenais elektroenerģijas avots;
3. pusstundu var darbināt mehāniskās piedziņas ūdensnecaurlaidīgās durvis, kā arī ar tām saistītos vadības, indikatoru un
signalizācijas slēgumus.
6. Minētajā 
2. punktā
 pieprasītais avārijas elektroenerģijas pagaidu avots sastāv no piemērotā vietā uzstādītas akumulatora
baterijas, ko izmanto avārijas apstākļos un kas bez uzlādēšanas vai pārmērīga sprieguma samazināšanās pusstundu darbina:
(a) šā noteikuma 
2. punkta
 (b) apakšpunkta 1. daļā pieprasīto apgaismojumu;
(b) II-1/B/13. noteikuma 7.2. un 7.3. punktā pieprasītās ūdensnecaurlaidīgās durvis, bet nav obligāti visas durvis darbināt vienlaikus,
ja vien nav nodrošināts neatkarīgs pagaidu uzkrātās enerģijas avots; un
(c) II-1/B/13. noteikuma 7.2. punktā pieprasītos vadības, indikatoru un signalizācijas slēgumus.
7. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Ja piedziņas atjaunošanai ir vajadzīga elektroenerģija, jaudai jābūt pietiekamai, lai 30 minūšu laikā pēc elektriskās strāvas
atslēgšanās kuģim bez gaitas atjaunotu piedziņu – attiecīgā gadījumā kopā ar citiem mehānismiem.
4. 
Avārijas papildu apgaismojums ro-ro kuģiem (R 42-1)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Papildus II-1/D/3.5.2(b) noteikumā pieprasītajam avārijas apgaismojumam uz katra kuģa ar ro-ro kravas telpām vai īpašas
kategorijas telpām:
77
/
211
1. visas pasažieru sabiedriskās telpas un gaiteņus aprīko ar papildu elektrisko apgaismojumu, kas var darboties vismaz trīs stundas
pēc tam, kad visi pārējie elektroenerģijas avoti ir sabojājušies, kā arī pie jebkuras sānsveres. Nodrošina tādu apgaismojumu, lai var
viegli saskatīt pieeju glābšanas līdzekļiem. Papildu apgaismojuma elektroenerģijas avotu veido akumulatora baterijas, kas atrodas
apgaismojuma elementā, kuru pastāvīgi uzlādē no avārijas sadales skapja, ja tas iespējams. Kuģošanas drošības inspekcija var
akceptēt citus apgaismojuma līdzekļus, kas ir vismaz tikpat efektīvi. Papildu apgaismojums ir tāds, lai tūlīt varētu pamanīt nedegošu
lampu. Visas uzstādītās akumulatora baterijas regulāri nomaina, ņemot vērā konkrēto derīgās lietošanas ilgumu tajos apstākļos, kādos
tās izmanto; un
2. visās apkalpes telpās, atpūtas telpās un darba telpās, kurās parasti ir cilvēki, ierīko pārnēsājamu un ar uzlādējamu bateriju
darbināmu lampu, ja vien nav ierīkots 1. punktā paredzētais papildu avārijas apgaismojums.
5. 
Drošības pasākumi pret elektriskās strāvas triecienu, ugunsgrēku un citiem elektriskas izcelsmes apdraudējumiem (R
45)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Elektroiekārtu atklātās metāla daļas, kam nav jābūt zem sprieguma, bet kas tādas var kļūt bojājuma dēļ, sazemē, ja vien nav tā,
ka iekārtas:
1. baro pie sprieguma, kas nepārsniedz 50 V līdzstrāvas, vai pie 50 V – vidējā ģeometriskā vērtība, starp elektrības vadītājiem; lai
sasniegtu minēto spriegumu, neizmanto autotransformatorus; vai
2. baro pie sprieguma, kas nepārsniedz 250 V, drošības dēļ izolējot transformatorus, kas apgādā tikai vienu patērētājierīci; vai
3. konstruēti saskaņā ar divkāršās izolācijas principu.
2. Visas elektroierīces konstruē un uzstāda tā, lai tās neradītu traumu, kad ar tām rīkojas vai tām pieskaras parastā veidā.
3. Piemērotā veidā aizsargā sadales skapju sānus, aizmuguri un vajadzīgas gadījumā – priekšpusi. Minēto sadales skapju
priekšpusē neierīko atklātas daļas zem sprieguma, kuru sazemētais spriegums pārsniedz 1.1. punktā norādīto spriegumu. Vajadzības
gadījumā sadales skapja priekšā un aizmugurē uzklāj elektrību nevadošus paklājus vai režģus.
4. Sadales sistēmās, kam nav savienojuma ar zemi, ierīko ierīci, ar kuru var uzraudzīt izolācijas līmeni attiecībā uz sazemējumu un
kurš brīdina par ārkārtīgi zemu izolācijas pakāpi, raidot skaņas vai gaismas signālu.
5.1. Visi kabeļu metāla apvalki un bruņu izolācija ir nepārtraukti un sazemējami.
78
/
211
5.2. Visi elektriskie kabeļi un elektroinstalācijas, kas atrodas ārpus iekārtām, ir vismaz liesmas aizkavējoši, un tos ierīko, nebojājot
to sākotnējās liesmas aizkavējošās īpašības. Ja vajadzīgs, konkrētā gadījumā Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut izmantot īpaša
tipa kabeļus, piemēram, radio frekvences kabeļus, kas neatbilst iepriekšminētam.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
5.3. Kabeļus un elektroinstalācijas, kas paredzēti avārijas elektroenerģijas padevei, apgaismojumam, iekšējiem sakariem vai
signāliem, ierīko, pēc iespējas apejot kambīzes, veļas mazgātavas, A kategorijas mašīntelpas un to šahtas, kā arī cita veida augsta
apdraudējuma zonas. Uz jaunajiem un esošajiem ro-ro pasažieru kuģiem avārijas trauksmes un skaļruņu sakaru sistēmu kabeļus, kas
ierīkoti 1998. gada 1. jūlijā vai vēlāk, apstiprina Kuģošanas drošības inspekcija, ņemot vērā IMO izstrādātos ieteikumus. Kabeļi, kas
savieno ugunsdzēsības sūkņus ar avārijas sadales skapi, ir ugunsizturīgi, ja tie šķērso augsta ugunsgrēka riska zonas. Ja iespējams,
visus šos kabeļus ievelk tā, lai tie nevarētu sabojāties starpsienu sakaršanas dēļ, ko var izraisīt ugunsgrēks blakus telpā.
6. Kabeļus un elektroinstalācijas ierīko un atbalsta tādā veidā, lai izvairītos no sasilšanas berzes rezultātā un citiem bojājumiem.
Visos elektrības vadītājos pieslēgumus un savienojumus ierīko tā, lai saglabātu to sākotnējās elektriskās un mehāniskās īpašības,
liesmas aizkavējošās īpašības un vajadzības gadījumā – ugunsizturību.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
7.1. Katru atsevišķo slēgumu aizsargā pret īssavienojumīssavienojumu un pārslodzi, izņemot II-1/C/6. un II-1/C/7. noteikumā
minētos gadījumus.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
7.2. Apgaismes piederumus ierīko tā, lai nepieļautu temperatūras celšanos, kas varētu sabojāt kabeļus un elektroinstalācijas, un
nepieļautu apkārtējo materiālu pārmērīgu sakaršanu.
8.1. Akumulatora baterijas tur piemērotās vietās, un nodalījumi, ko izmanto galvenokārt dzīvošanai, ir pareizi uzbūvēti un tiek efektīvi
vēdināti.
8.2. Šajos nodalījumos nedrīkst uzstādīt elektroiekārtas un citas iekārtas, kas var būt uzliesmojošu tvaiku aizdegšanās avots.
9. Sadales sistēmas ierīko tā, lai vertikālajā zonā izcēlies ugunsgrēks, kā definēts II-2/A/2.9. noteikumā, netraucē drošības
pasākumu veikšanu citā zonā. Šī prasība ir izpildīta, ja galvenās un ārkārtas pievadlīnijas šajās zonās tiek izvietotas pēc iespējas tālāk
gan pa vertikāli, gan pa horizontāli.
79
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
10. Elektoriekārtas nedrīkst uzstādīt telpā, kurā var uzkrāties uzliesmojoši maisījumi, piemēram, nodalījumos, kas galvenokārt
paredzēti akumulatoru baterijām, krāsu skapju telpās, acetilēna noliktavās vai līdzīgās telpās, izņemot tad, ja Kuģošanas drošības
inspekcija piekrīt, ka šādas iekārtas ir:
1. būtiskas ekspluatācijas vajadzībām;
2. tāda veida, ka tās neizraisīs attiecīgā maisījuma aizdegšanos;
3. piemērotas attiecīgajai telpai; un
4. atbilstoši sertificētas drošai lietošanai putekļos, tvaikos vai gāzēs, ja tādi var rasties.
E DAĻA
PAPILDU PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI AR MAŠĪNTELPĀM, KO PERIODISKI ATSTĀJ BEZ
UZRAUDZĪBAS
Īpaši apsvērumi (R 54)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Karoga valsts Kuģošanas drošības inspekcija īpaši apsver visus jaunos B, C un D klases kuģus, lai nolemtu, vai šo kuģu
mašīntelpas var periodiski atstāt bez uzraudzības, un ja jā – vai ir vajadzīgas prasības, kas papildina šīs prasības, lai panāktu drošību,
kas ir līdzvērtīga parastā kārtībā uzraudzītu mašīntelpu drošībai.
1. 
Vispārīgi noteikumi (R 46)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Paredz pasākumus, lai nodrošinātu to, ka kuģa drošība visos kuģošanas apstākļos, tajā skaitā manevrēšanas laikā, ir līdzvērtīga
tāda kuģa drošībai, kura mašīntelpās visu laiku uzturas personāls.
2. Veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka iekārtas darbojas droši un ka ir paredzētas periodiskās pārbaudes un testi, lai
nodrošinātu nepārtrauktu un drošu ekspluatāciju.
80
/
211
3. Visiem kuģiem ir dokumentāli pierādījumi par to piemērotību ekspluatācijai ar periodiski bez uzraudzības atstātām mašīntelpām.
2. 
Drošības pasākumi attiecībā uz ugunsgrēku (R 47)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Paredz iespēju atklāt ugunsgrēku un sacelt trauksmi ugunsgrēka sākumā:
1. katlu gaisa padeves šahtās un izplūdes ierīcēs; un
2. dzinēju caurpūtes kamerās, ja vien konkrētā gadījumā to neuzskata par nevajadzīgu.
2. Iekšdedzes dzinējus, kuru jauda ir 2 250 kW vai vairāk, vai kuru cilindra diametrs pārsniedz 300 mm, aprīko ar kartera eļļas tvaiku
koncentrācijas detektoriem vai dzinēja gultņu temperatūras kontrolierīcēm vai līdzīgām ierīcēm.
3. 
Aizsardzība pret applūšanu (R 48)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Sateču akas periodiski bez uzraudzības atstātās mašīntelpās izvieto un uzrauga, lai konstatētu šķidruma uzkrāšanos pie
parastiem galsveres un sānsveres leņķiem, un tās ir pietiekami lielas, lai tajās varētu satilpt šķidrums, kas parasti sakrājas
mašīntelpas neuzraudzīšanas laikā.
2. Ja kravas telpu sūkņus var iedarbināt automātiski, uzstāda ierīci, kas rāda, ka šķidruma ieplūde pārsniedz sūkņa jaudu vai ka
sūknis darbojas biežāk nekā parasti varētu gaidīt. Tādos gadījumos pieņemami ilgā laikposmā var atļaut izmantot mazākas sateču
akas. Ja ierīko automātiskus kravas telpu sūkņus, īpašu uzmanību pievērš prasībām attiecībā uz naftas piesārņojuma novēršanu.
3. Jūras ūdens ieplūdes, izplūdes zem ūdenslīnijas vai atsūknēšanas ežektoru sistēmu vārstu vadības ierīces ir izvietotas tā, lai
pietiktu laika šo vārstu darbināšanai, ja telpā ieplūst ūdens, ņemot vērā iespējami vajadzīgo laiku, lai sasniegtu un izmantotu minētās
vadības ierīces. Atkarībā no telpas iespējamā applūšanas līmeņa, ja kuģis ir pilnībā piekrauts, paredz iespēju darbināt minētās vadības
ierīces no vietas, kas atrodas virs šā līmeņa.
4. 
Dzinēju vadība no komandtiltiņa (R 49)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
81
/
211
1. Visos kuģošanas apstākļos, tajā skaitā manevru laikā, dzenskrūves ātrumam, virzošā spēka virzienam un attiecīgā gadījumā
dzenskrūves solim jābūt pilnībā vadāmam no komandtiltiņa.
1. Šo katras neatkarīgās dzenskrūves tālvadību nodrošina ar atsevišķu vadības ierīci, un visas saistītās darbības tiek veiktas
automātiski, tajā skaitā pēc vajadzības – dzinēju pārslodzes nepieļaušana.
2. Uz komandtiltiņa ierīko galveno dzinēju avārijas apturēšanas ierīci, kas nav saistīta ar komandtiltiņa vadības sistēmu.
2. Rīkojumi, ko no komandtiltiņa dod attiecībā uz dzinējiem, ir redzami galvenajā mehānismu vadības telpā vai attiecīgā gadījumā
dzinēju vadības postenī.
3. Dzinēju tālvadība vienlaikus ir iespējama tikai no vienas vietas; tādās vietās var uzstādīt saistītas vadības sistēmas. Katra minētā
vieta ir aprīkota ar indikatoru, kas rāda, no kuras vietas tiek vadīti dzinēji. Vadības nodošana komandtiltiņa un mašīntelpas starpā ir
iespējama vienīgi galvenajā mašīntelpā vai galvenajā mehānismu vadības telpā. Šī sistēma ietver iespēju nepieļaut dzenskrūves virzošā
spēka būtiskas izmaiņas laikā, kad vadību nodod no vienas vietas otrai.
4. Jābūt iespējai visus mehānismus, kas ir būtiski kuģa drošai ekspluatācijai, vadīt no lokāla posteņa arī tad, ja daļēji sabojājas
automātiskās vai tālvadības sistēmas.
5. Automātiskās tālvadības sistēmas konstrukcija ir tāda, ka sabojāšanās gadījumā atskan signāls. Līdz lokālās vadības
pārņemšanai jāsaglabā dzenskrūves virzošā spēka ātrums un virziens, kāds tas bija pirms tālvadības sistēmas sabojāšanās, ja vien to
neuzskata par neiespējamu.
6. Uz komandtiltiņa ierīko indikatorus, kas rāda:
1. dzenskrūves ātrumu un griešanās virzienu fiksēta soļa dzenskrūves gadījumā; vai
2. dzenskrūves ātrumu un soļa stāvokli regulējama soļa dzenskrūves gadījumā.
7. Nosaka neveiksmīgo automātisko secīgo palaišanas mēģinājumu skaitu, kas nav pārsniedzams, lai nodrošinātu pietiekamu
palaišanas gaisa spiedienu. Ierīko signalizāciju, kas brīdina par zemu palaišanas gaisa spiedienu un kas jānoregulē tā, lai ir iespējams
veikt dzinēju palaišanas darbības.
5. 
Sakari (R 50)
JAUNI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
82
/
211
Galveno mehānismu vadības telpu vai attiecīgā gadījumā dzinēju vadības posteni, komandtiltiņu un mehāniķa kajīti savieno ar drošu
balss sakaru sistēmu.
6. 
Signalizācijas sistēma (R 51)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ierīko signalizācijas sistēmu, kas brīdina par kļūmi, kam jāpievērš uzmanība, un:
1. kas spēj dot skaņas signālu galvenajā mehānismu vadības telpā vai dzinēju vadības postenī un attiecīgajā postenī ar gaismas
signālu norāda, ka ir atskanējis skaņas signāls;
2. izmantojot selektora slēdzi, ir savienota ar mehāniķu koptelpām un katra mehāniķa kajīti, lai nodrošinātu savienojumu vismaz ar
vienu no minētajām telpām. Var atļaut alternatīvas sistēmas ierīkošanu, ja tās uzskata par ekvivalentām;
3. iedarbina skaņas un gaismas signālu uz komandtiltiņa visās situācijās, kad vajadzīga sardzes virsnieka rīcība vai uzmanība;
4. ciktāl iespējams, tā ierīkota, pamatojoties uz bezatteices principu; un
5. iedarbina mehāniķa izsaukšanas signalizāciju, ko pieprasa II-1/C/10. noteikums, ja noteiktā laikposmā skaņas signālam lokāli
nav pievērsta uzmanība.
2.1. Signalizācijas sistēmu nodrošina ar pastāvīgu energoapgādi, un tā automātiski pārslēdzas uz rezerves enerģijas apgādes
režīmu, ja tiek pārtraukta parastā energoapgāde.
2.2. Par signalizācijas sistēmas parastās energoapgādes pārrāvumu brīdina trauksmes signāls.
3.1. Signalizācijas sistēma vienlaikus var brīdināt par vairāk nekā vienu kļūmi, un viena trauksmes signāla pieņemšana netraucē
skanēt citam trauksmes signālam.
3.2. Ja viens no 
1. punktā
 minētajiem posteņiem ir pieņēmis trauksmes signālu, to norāda pārējos posteņos, kuros bija atskanējis
trauksmes signāls. Trauksmes signālam jāskan tik ilgi, kamēr to pieņem, un atsevišķo trauksmes signālu gaismas signāli turpina degt,
kamēr kļūme nav novērsta, un signalizācijas sistēma automātiski pārslēdzas uz parasto darba režīmu.
7. 
Drošības sistēmas (R 52)
83
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Ierīko drošības sistēmu, lai nodrošinātu to, ka nopietnu mehānismu vai katlu darbības traucējumu gadījumā, kas rada tiešas
briesmas, attiecīgā mehānisma daļa automātiski izslēdzas un atskan trauksmes signāls. Dzinēju sistēma automātiski neizslēdzas,
izņemot gadījumus, kad var rasties nopietni bojājumi, pilnīga salūšana vai sprādziens. Ja paredzēta sistēma galveno dzinēju
izslēgšanas atcelšanai, nedrīkst pieļaut šīs sistēmas nejaušu izmantošanu. Par atcelšanas sistēmas iedarbināšanu brīdina gaismas
signāls. Vadības ierīci mehānismu automātiskai izslēgšanai un darbības palēnināšanai drošības nolūkā ierīko atsevišķi no
signalizācijas sistēmas.
8. 
Īpašas prasības attiecībā uz mašīntelpas un katlu ierīcēm un elektroierīcēm (R 53)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Elektroenerģijas galvenais avots atbilst šādām prasībām:
1. ja elektroenerģiju parasti piegādā viens ģenerators, paredz piemērotu slodzes nomešanas ierīci, lai nodrošinātu integrētu apgādi
kuģa piedziņas un vadības, kā arī drošības vajadzībām. Ja ģenerators sabojājas, jāparedz pietiekamas jaudas rezerves ģeneratora
automātiska palaišana un pieslēgšana galvenajam sadales skapim, lai nodrošinātu piedziņu un vadību un kuģa drošību, automātiski no
jauna palaižot būtiskus palīgmehānismus, tajā skaitā pēc vajadzības – turpmākās darbības;
2. ja elektroenerģiju parasti piegādā vairāki ģeneratori, kas darbojas paralēli, jānodrošina, piemēram, izmantojot slodzes nomešanu,
ka vienas ģeneratoriekārtas sabojāšanās gadījumā pārējās ģeneratoriekārtas turpina darboties bez pārslodzes, nodrošinot kuģa
piedziņu, vadību, un kuģa drošību.
2. Ja rezerves mehānismi ir vajadzīgi citiem palīgmehānismiem, kas ir būtiski piedziņas nodrošināšanai, uzstāda automātiskas
pārslēgšanas ierīces.
9. 
Automātiskā vadības un signalizācijas sistēma (R 53.4)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Vadības sistēma nodrošina galveno dzinēju un palīgmehānismu ekspluatāciju, izmantojot vajadzīgās automātiskās sistēmas.
2. Automātiskas pārslēgšanās gadījumā atskan trauksmes signāls.
3. Signalizācijas sistēmu atbilstoši 6. noteikumam paredz visiem svarīgajiem spiediena līmeņiem, temperatūrām un šķidruma
84
/
211
līmeņiem, kā arī citiem būtiskiem parametriem.
4. Centrālo vadības posteni aprīko ar vajadzīgajiem signalizācijas paneļiem un instrumentiem, kas pārraida visus trauksmes
signālus.
5. Paredz līdzekļus palaišanas gaisa spiediena uzturēšanai vajadzīgajā līmenī, ja iekšdedzes dzinējus, kas ir būtiski galvenajai
piedziņai, palaiž ar saspiestu gaisu.
II-2. NODAĻA
UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA
A DAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. 
Pamatprincipi (R 2)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Šajā nodaļā aprakstītie ugunsdrošības mērķi ir:
1. nepieļaut ugunsgrēku un eksploziju;
2. samazināt uguns radīto dzīvības apdraudējumu;
3. samazināt ugunsgrēka radīto kuģa, kravas un apkārtējās vides bojājumu risku;
4. ierobežot, kontrolēt un apdzēst ugunsgrēku un sprādzienu nodalījumā, kurā tas izcēlies; un
5. nodrošināt atbilstošatbilstošus un viegli pieejamus pasažieru un apkalpes evakuācijas līdzekļus.
2. Lai sasniegtu 
1. punktā
 izklāstītos ugunsdrošības mērķus, par pamatu šīs nodaļas noteikumiem ir ņemti šādi pamatprincipi,
ņemot vērā kuģa tipu un saistītās potenciālās ugunsgrēka briesmas:
1. kuģa iedalījums galvenajās vertikālajās zonās ar norobežojumu, kas ir ugunsizturīgs un izturīgs pret mehāniskiem bojājumiem;
85
/
211
2. dzīvojamo telpu atdalīšana no pārējām kuģa daļām ar norobežojumu, kas ir ugunsizturīgs un izturīgs pret mehāniskiem
bojājumiem;
3. uzliesmojošu materiālu izmantošana ierobežotā daudzumā;
4. ugunsgrēka atklāšana zonā, kurā tas izcēlies;
5. ugunsgrēka ierobežošana un nodzēšanas telpā, kurā tas izcēlies;
6. evakuācijas līdzekļu un ugunsdzēsības ekipējuma pieejas ugunsdrošība;
7. ugunsdzēšamo iekārtu ērta pieejamība;
8. uzliesmojošas kravas tvaiku aizdegšanās iespējas samazināšana līdz minimumam.
3. Ugunsdrošības mērķus, kas izklāstīti 
1. punktā
, sasniedz, nodrošinot atbilstību šajā nodaļā paredzētajām prasībām vai ar
alternatīvu sistēmu, kas atbilst 
SOLAS
 konvencijas pārskatītās II-2. nodaļas F daļai, kas attiecas uz kuģiem, kuri būvēti 
2003. 
gada 
1.
janvārī vai vēlāk. Uzskata, ka kuģis atbilst 
2. punktā
 minētajām funkcionālajām prasībām un 1. punktā minētie ugunsdrošības mērķi ir
sasniegti, ja:
1. kuģa konstrukcija un sistēmas kopumā atbilst attiecīgajām šīs nodaļas prasībām;
2. vai arī kuģa konstrukcija un sistēmas kopumā ir pārskatītas un apstiprinātas saskaņā ar  
SOLAS
 konvencijas pārskatītās II-2.
nodaļas F daļu, kas attiecas uz kuģiem, kuri būvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk;
3. vai arī kuģa konstrukcijas un sistēmu daļa (daļas) ir pārskatīta(-as) un apstiprināta(-as) saskaņā ar iepriekšminēto 
SOLAS
konvencijas pārskatītās II-2. nodaļas F daļu, un pārējās kuģa daļas atbilst šīs nodaļas attiecīgajām prasībām.
4. Visi kuģi, kuru remonts, izmaiņas, pārveidošana un iekārtošana ir saistīti ar iepriekšminēto, arī turpmāk atbilst vismaz tām
prasībām, ko šiem kuģiem piemēroja iepriekš.
Remonts, izmaiņas un pārveidošana, kā rezultātā būtiski mainās kuģa vai pasažieru dzīvojamo telpu izmēri vai būtiski uzlabojas
kuģa derīgās lietošanas laiks un ar to saistītais iekārtojums atbilst jaunākajām prasībām attiecībā uz jauniem kuģiem, ciktāl
Kuģošanas drošības inspekcija to uzskata par pamatotu un iespējamu.
ESOŠIE B KLASES KUĢI
86
/
211
5. Neatkarīgi no 
4. punkta
 noteikumiem, ja esošos B klases kuģus, kuri pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, remontē, izmaina,
pārveido vai iekārto saistībā ar iepriekšminēto, tiem piemēro šādas prasības:
.1 visiem materiāliem, ko izmanto šajos kuģos, jāatbilst prasībām attiecībā uz materiāliem, ko piemēro jauniem B klases kuģiem;
un
.2 visi remonti, izmaiņas, pārveides un iekārtošanas, kas saistītas ar iepriekšminēto un ietver materiālu nomaiņu 50 tonnu apmērā
un vairāk, izņemot II-2/B/16. noteikumā paredzētos materiālus, atbilst prasībām, kuras piemēro jauniem B klases kuģiem.
2. 
Definīcijas (R 3)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Neuzliesmojošs materiāls
 ir materiāls, kas nedeg un neizdala uzliesmojošus tvaikus tādā daudzumā, lai tad, ja tie uzkarst līdz
aptuveni 750 °C, notiktu pašaizdegšanās, to nosaka, veicot uguns pārbaudi saskaņā ar IMO Rezolūciju A.799(19) "Pārskatīti ieteikumi
attiecībā uz testu metodēm kuģubūves materiālu klasificēšanai neuzliesmojošu materiālu kategorijā". Jebkurš cits materiāls ir
uzliesmojošs materiāls.
1a. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Neuzliesmojošs materiāls
 ir materiāls, kas nedeg un neizdala ugunsnedrošus tvaikus tādā daudzumā, lai tad, ja tie uzkarst līdz
aptuveni 750 °C, notiktu pašaizdegšanās; to nosaka saskaņā ar Uzliesmošanas testu metožu kodeksu. Jebkurš cits materiāls ir
uzliesmojošs materiāls.
2. 
Uzliesmošanas standarttestā
 testēšanas krāsnīs attiecīgo starpsienu vai klāju paraugus pakļauj temperatūrām, kas aptuveni
atbilst standarta laika-temperatūras līknei. Paraugu virsma, kas pakļauta temperatūrai, ir vismaz 4,65 m 2 un augstums (vai klāja
garums) ir 2,44 metri, un ir pēc iespējas līdzīga paredzētajai konstrukcijai un attiecīgā gadījumā tai ir vismaz viens savienojums. Laika-
temperatūras standarta līkni nosaka, velkot vienmērīgu līkni caur krāsns iekšējās temperatūras šādiem punktiem:
sākotnējā iekšējās krāsns temperatūra:
20 °C
pēc pirmajām piecām minūtēm:
576 °C
pēc 10 minūtēm:
679 °C
pēc 15 minūtēm:
738 °C
pēc 30 minūtēm:
841 °C
87
/
211
pēc 60 minūtēm:
945 °C
2a. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Uzliesmošanas standarttestā
 testēšanas krāsnīs attiecīgo starpsienu vai klāju paraugus pakļauj temperatūrām, kas aptuveni atbilst
standarta temperatūras līknei. Pārbaudes metodes atbilst Uzliesmošanas testu metožu kodeksam.
3. 
A klases pārsegumus
 veido starpsienas un klāji un tie atbilst šādām prasībām:
1. tie ir būvēti no tērauda vai ekvivalenta materiāla;
2. tie ir pienācīgi nostiprināti;
3. tie ir būvēti tā, lai nepieļautu dūmu un liesmu izlaušanos līdz vienu stundu ilgā uzliesmošanas standarttesta beigām;
4. tos izolē ar apstiprinātiem neuzliesmojošiem materiāliem, lai testā neizmantotās puses vidējā temperatūra nepārsniegtu 140 °C
virs sākotnējās temperatūras un lai nevienā punktā, tajā skaitā nevienā savienojumā, temperatūra nepārsniegtu 180 °C virs sākotnējās
temperatūras turpmāk norādītajos laikposmos:
A-60 klase
60 minūtes.
A-30 klase
30 minūtes.
A-15 klase
15 minūtes
A-0 klase
0 minūtes
5. Kuģošanas drošības inspekcija pieprasa starpsienas vai klāja modeļa testēšanu, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajām prasībām
attiecībā uz viengabalainību un temperatūras celšanos saskaņā ar IMO Rezolūciju A.754(18).
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, tekstu "IMO Rezolūciju A.754(18)" aizstāj ar tekstu
"Uzliesmošanas testu metožu kodeksu".
4. 
B klases pārsegumus
 veido starpsienas, klāji, griesti vai apšuvums un tie atbilst šādām prasībām:
1. tie ir būvēti tā, lai nepieļautu dūmu un liesmu izlaušanos līdz vienu stundu ilgā uzliesmošanas standarttesta beigām;
2. tos izolē tā, lai testā neizmantotās puses vidējā temperatūra nepārsniegtu 140 °C virs sākotnējās temperatūras un lai nevienā
88
/
211
punktā, tajā skaitā nevienā savienojumā, temperatūra nepārsniegtu 225 °C virs sākotnējās temperatūras turpmāk norādītajos
laikposmos:
B-15 klase
15 min.
B-0 klase
0 min.
3. tie ir būvēti no apstiprinātiem neuzliesmojošiem materiāliem, un visiem materiāliem, ko izmanto B klases pārsegumu būvē, jābūt
neuzliesmojošiem, izņemot uzliesmojošu finieri, kura izmantošanu var atļaut ar noteikumu, ka tas atbilst citām šīs nodaļas prasībām;
4. Kuģošanas drošības inspekcija pieprasa pārseguma modeļa pārbaudi, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajām prasībām attiecībā
uz viengabalainību un temperatūras celšanos saskaņā ar IMO Rezolūciju A.754(18).
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, tekstu "IMO Rezolūciju A.754(18)" aizstāj ar "Uzliesmošanas
testu metožu kodeksu".
5. 
"C" klases pārsegumi
 ir būvēti no apstiprinātiem neuzliesmojošiem materiāliem. Tiem nav jāatbilst prasībām, kas attiecas uz
dūmu un liesmu izlaušanos, ne arī temperatūras celšanās ierobežojumiem. Uzliesmojoša finiera izmantošanu atļauj ar noteikumu, ka
tas atbilst citām šīs nodaļas prasībām.
6. 
Pastāvīgi "B" klases griesti
 vai apšuvums ir tādi B klases griesti vai apšuvums, kas beidzas tikai pie A vai B klases pārseguma.
7. 
Tērauds vai citi ekvivalenti materiāli
. Ja ir minēti vārdi "tērauds vai citi ekvivalenti materiāli", "ekvivalenti materiāli" nozīmē visus
neuzliesmojošus materiālus, kam pašiem par sevi vai izolācijas dēļ piemīt tērauda īpašībām ekvivalentas mehāniskās izturības un
integritātes īpašības pēc attiecīgās pakļaušanas uzliesmošanas standarttestam (piemēram, alumīnija sakausējums ar atbilstošu
izolāciju).
8. 
Zema liesmas izplatība
 nozīmē, ka šādi raksturota virsma pietiekami ierobežo liesmas izplatību, ko nosaka ar uguns testu
saskaņā ar IMO Rezolūciju A.653(16) attiecībā uz starpsienu, griestu un klāja apdares materiāliem.
8a. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Zema liesmas izplatība
 nozīmē, ka šādi raksturota virsma pietiekami ierobežo liesmas izplatību, ko nosaka saskaņā ar
Uzliesmošanas testu metožu kodeksu.
9. 
Galvenās vertikālās zonas
 ir sekcijas, kurās korpusu, virsbūvi un kabīnes sadala A klases pārsegums un kuru vidējais garums un
89
/
211
platums uz visiem klājiem kopumā nepārsniedz 40 metrus.
10. 
Dzīvojamās telpas
 ir telpas, ko izmanto sabiedriskajām telpām, gaiteņiem, tualetēm, kajītēm, birojiem, slimnīcām, kinozālēm,
spēļu un atpūtas telpām, frizētavām, pieliekamajiem, kuros nav virtuves iekārtu, un tamlīdzīgām telpām.
11. 
Sabiedriskas telpas
 ir tā dzīvojamo telpu daļa, kurā ir zāles, ēdamistabas, saloni un līdzīgas pastāvīgi norobežotas vietas.
12. 
Dienesta telpas
 ir telpas, kurās ir kambīzes, pieliekamie, virtuves iekārtas, slēdzami skapīši, pasta telpa un naudas glabātuve,
noliktavas, darbnīcas, izņemot tās, kas ietilpst mašīntelpā, un līdzīgas telpas un gaiteņi, kas ved uz šīm telpām.
13. 
Kravas telpas
 ir visas telpas, ko izmanto kravai (tajā skaitā naftas kravas tanki), un gaiteņi, kas ved uz šīm telpām.
13-1. 
Transportlīdzekļu telpas
 ir kravas telpas, ko paredzēts izmantot, lai pārvadātu mehāniskos transportlīdzekļus, kam degvielas
tvertnēs ir degviela piedziņas nodrošināšanai.
14. 
Ro-ro kravas telpas
 ir telpas, ko parasti nesadala un kas stiepjas visa kuģa garumā vai aizņem lielu daļu no tā, un kurās parasti
horizontālā virzienā var iekraut un no kurām var izkraut mehāniskos transportlīdzekļus, kam degvielas tvertnēs ir degviela piedziņas
nodrošināšanai un/vai preces (iesaiņotas vai neiesaiņotas, vagonos vai piekabēs, transportlīdzekļos (tajā skaitā autocisternās un
dzelzceļa cisternās), piekabēs, konteineros, paliktņos, nomontējamos rezervuāros vai līdzīgās nostiprināmās konstrukcijās vai
tvertnēs).
15. 
Atvērtas ro-ro telpas
 ir ro-ro kravas telpas, kas ir atvērtas abos galos vai vienā galā un kas nodrošinātas ar atbilstošu dabisku
ventilāciju visā garumā, izmantojot pastāvīgas atveres sānu apšuvumā vai klāja segumā, vai no augšas, un uz kuģiem, kas uzbūvēti
2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, šo kravas telpu kopējais virsmas laukums ir vismaz 10 % no sienu kopējā virsmas laukuma.
15-1. 
Atvērtas transportlīdzekļu telpas
 ir transportlīdzekļu telpas, kas ir atvērtas abos galos vai vienā galā un kas nodrošinātas ar
atbilstošu dabisku ventilāciju visā garumā, izmantojot pastāvīgas atveres sānu apšuvumā vai klāja segumā, vai no augšas, un uz
kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, šo kravas telpu kopējais virsmas laukums ir vismaz 10 % no sienu kopējā virsmas
laukuma.
16. 
Slēgtas ro-ro kravas telpas
 ir ro-ro kravas telpas, kas nav atvērtas ro-ro kravas telpas, ne arī atklātais klājs.
16-1. 
Slēgtas transportlīdzekļu telpas
 ir transportlīdzekļu telpas, kas nav atvērtas transportlīdzekļu telpas, ne arī atklātais klājs.
17. 
Atklātais klājs
 ir klājs, kas pilnībā pakļauts laika apstākļu iedarbībai no augšas un vismaz no diviem sāniem.
90
/
211
18. 
Īpašas kategorijas telpas
 ir tās slēgtās transportlīdzekļu telpas virs starpsienu klāja vai zem tā, kurās var iebraukt un no kurām
var izbraukt transportlīdzekļus un kurās var uzturēties pasažieri. Īpašas kategorijas telpas var ierīkot uz vairākiem klājiem ar noteikumu,
ka kopējais tīrais transportlīdzekļu svars nepārsniedz 10 metrus.
19.1. 
A kategorijas mašīntelpas
 ir telpas un gaiteņi, kas ved uz tām, kurās ir:
1. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto galvenajos dzinējos; vai
2. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto citiem nolūkiem, nevis galvenajos dzinējos, ja šo mehānismu kopējā jauda nav mazāka par
375 kW; vai
3. visi šķidrā kurināmā katli vai šķidrās degvielas sagatavošanas agregāti.
19.2. 
Mašīntelpas
 ir visas A kategorijas mašīntelpas un visas pārējās telpas, kurās ir dzinēji, katli, šķidrās degvielas sagatavošanas
agregāti, tvaika un iekšdedzes dzinēji, ģeneratori un svarīgākie elektriskie mehānismi, degvielas uzpildes vietas, saldēšanas,
stabilizācijas, ventilācijas un kondicionēšanas iekārtas, un tamlīdzīgas telpas un gaiteņi, kas ved uz šīm telpām.
20. 
Šķidrās degvielas sagatavošanas agregāts
 ir iekārta, ko izmanto, lai sagatavotu šķidro degvielu padevei uz šķidrā kurināmā
katlu, vai iekārta, ko izmanto, lai sagatavotu sakarsētas degvielas padevi iekšdedzes dzinējam, un tās sastāv no saspiestas degvielas
sūkņiem, filtriem un sildītājiem, kas sagatavo degvielu pie spiediena, kas pārsniedz 0,18 N/mm
2
.
21. 
Kontrolpunkti
 ir telpas, kurās atrodas kuģa radioiekārta vai galvenās navigācijas iekārtas, vai avārijas elektroenerģijas avots, vai
kur ir koncentrēta ugunsgrēka reģistrēšanas vai ugunsdrošības iekārta.
21.1. 
Centrālais kontrolpunkts
 ir kontrolpunkts, kurā ir koncentrētas šādas vadības un indikatoru funkcijas:
1. stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas;
2. automātiskas sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas;
3. ugunsdrošo durvju indikatoru paneļi;
4. ugunsdrošo durvju noslēgšana;
5. ūdensnecaurlaidīgo durvju indikatoru paneļi;
91
/
211
6. ūdensnecaurlaidīgo durvju noslēgšana;
7. ventilatori;
8. vispārējā/ugunsgrēka signalizācija;
9. sakaru sistēmas, tajā skaitā telefoni; un
10. skaļruņu sistēmu mikrofoni.
21.2. 
Pastāvīgā uzraudzībā esošais centrālais kontrolpunkts
 ir centrālais kontrolpunkts, kurā pastāvīgi uzturas atbildīgais apkalpes
loceklis.
22. 
Telpas, kurās ir mēbeles un aprīkojums ar ierobežotu aizdegšanās risku
, II-2/B/4. noteikumā ir telpas, kurās ir mēbeles un
aprīkojums ar ierobežotu aizdegšanās risku (kajītes, sabiedriskās telpas, dienesta telpas vai citas dzīvošanai paredzētas telpas),
kurās:
1. visas iebūvētās mēbeles, piemēram, rakstāmgaldi, skapji, tualetes galdiņi, pultis, skapīši ir izgatavoti vienīgi no apstiprinātiem
neuzliesmojošiem materiāliem, izņemot viegli uzliesmojošu finieri, kura biezums nepārsniedz 2 mm un ko var izmantot minēto mēbeļu
daba virsmām;
2. visām neiebūvētajām mēbelēm, piemēram, krēsliem, dīvāniem, galdiem, karkass ir izgatavots no neuzliesmojošiem materiāliem;
3. visu drapējumu, aizkaru un citu piekārtu tekstilizstrādājumu materiāli ir izturīgi pret liesmu izplatīšanos, un šī izturība nav mazāka
par vilnas ar masu 0,8 kg/m 2 izturību saskaņā ar grozīto IMO Rezolūciju A.471(XII).
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, tekstu "grozīto IMO Rezolūciju A.471(XII)" aizstāj ar tekstu
"Uzliesmošanas testu metožu kodeksu";
4. visi grīdas segumi ir izturīgi pret liesmu izplatīšanos, un šī izturība nav mazāka par šim pašam nolūkam izmantota vilnas
materiāla izturību.
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, šo apakšpunktu aizstāj ar šo:
visiem grīdas segumiem ir vāja uguns izplatīšanas spēja;
5. visām atklātajām starpsienu virsmām, apšuvumiem un griestiem ir vāja uguns izplatīšanas spēja; un 
92
/
211
5. visām atklātajām starpsienu virsmām, apšuvumiem un griestiem ir vāja uguns izplatīšanas spēja; un
6. visas polsterētās mēbeles ir izturīgas pret aizdegšanos un liesmu izplatīšanos saskaņā ar IMO Rezolūcijas A.652(16) Polsterētu
mēbeļu uzliesmošanas testu metodēm.
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, tekstu "IMO Rezolūciju A.652(16)" aizstāj ar tekstu
"Uzliesmošanas testu metožu kodeksu".
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
7. visi gultas piederumi ir izturīgi pret aizdegšanos un liesmu izplatīšanos, ko nosaka saskaņā ar Uzliesmošanas testu metožu
kodeksu.
23. 
Ro-ro pasažieru kuģis
 ir pasažieru kuģis ar ro-ro kravas telpām vai īpašas kategorijas telpām, kas definētas šajā noteikumā.
24. 
Uzliesmošanas testu metožu kodekss
 ir Starptautiskais kodekss par ugunsdrošības testu metožu piemērošanu, kas pieņemts
ar grozīto Rezolūciju MSC.61(67).
25. 
Ugunsdrošības sistēmu kodekss
 ir Starptautiskais ugunsdrošības sistēmu kodekss, kas pieņemts ar grozīto Rezolūciju
MSC.98(73).
26. 
Uzliesmošanas temperatūra
 ir temperatūra Celsija grādos (slēgtā tīģeļa tests), pie kuras priekšmets izdala pietiekami 
daudz
uzliesmojošu tvaiku, lai aizdegtos, ko nosaka ar apstiprinātu uzliesmošanas temperatūras aparātu.
27. 
Preskriptīvas prasības
 nozīmē konstrukcijas raksturīgās īpašības, ierobežotus izmērus vai ugunsdrošības sistēmas, kas
precizētas šajā nodaļā.
3. 
Ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, ugunsdzēsības hidranti, šļūtenes un sprauslas (R 4)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.1. Uz katra kuģa ir ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, hidranti, šļūtenes un sprauslas, kas attiecīgi atbilst šā
noteikuma prasībām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA
1.2. Ja ir vajadzīgi vairāki neatkarīgi ugunsdzēsības sūkņi, viegli pieejamā un izturīgā vietā ārpus mašīntelpas ierīko atvienojošus
93
/
211
vārstus, lai no pārējās ugunsdzēsības maģistrāles atdalītu to ugunsdzēsības maģistrāles daļu mašīntelpā, kurā ietilpst galvenais
ugunsdzēsības sūknis vai sūkņi. Ugunsdzēsības maģistrāli ierīko tā, lai tad, kad ir aizvērti atvienojošie vārsti, visiem kuģa
ugunsdzēsības hidrantiem, izņemot tos, kas atrodas iepriekšminētajā mašīntelpā, ūdeni var piegādāt ugunsdzēsības sūknis ārpus
minētās mašīntelpas, izmantojot caurules, kas nešķērso mašīntelpu. Izņēmuma gadījumā avārijas ugunsdzēsības sūkņa iesūkšanas
un izsūknēšanas cauruļu sistēmas neliela daļa var šķērsot mašīntelpu, ja to nav izdevīgi ierīkot, apejot mašīntelpu, ar noteikumu, ka
ugunsdzēsības maģistrāles viengabalainību saglabā, ievietojot caurules pietiekami biezā tērauda apvalkā.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1.3. Viegli pieejamā un izturīgā vietā ārpus mašīntelpas ierīko atvienojošus vārstus, lai no pārējās ugunsdzēsības maģistrāles
atdalītu to ugunsdzēsības maģistrāles daļu mašīntelpā, kurā ietilpst galvenais ugunsdzēsības sūknis vai sūkņi. Ugunsdzēsības
maģistrāli ierīko tā, lai tad, kad ir aizvērti atvienojošie vārsti, visiem kuģa ugunsdzēsības hidrantiem, izņemot tos, kas atrodas
iepriekšminētajā mašīntelpā, ūdeni var piegādāt cits sūknis vai avārijas ugunsdzēsības sūknis. Avārijas sūkni, šā sūkņa jūras ūdens
ieplūdes atveri un iesūknēšanas un izsūknēšanas caurules un atvienojošos vārstus ierīko ārpus mašīntelpas. Ja tas nav iespējams,
mašīntelpā var ierīkot jūrnieka lādi, ja vārstu regulē ar tālvadību no posteņa tajā pašā nodalījumā, kur atrodas avārijas sūknis, un
iesūknēšanas caurule ir pēc iespējas īsāka. Iesūknēšanas vai izplūdes cauruļvadi var šķērsot mašīntelpu ar noteikumu, ka tiem ir
pietiekami biezs tērauda apvalks vai izolācija atbilstoši A-60 standartiem. Cauruļu sieniņas ir pietiekami biezas, un tās nedrīkst būt
plānākas par 11 mm, un tās ir savienotas metinot, izņemot uzmavveida savienojumu ar jūras ūdens ieplūdes vārstu.
JAUNI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
2. 
Ugunsdzēsības sūkņu jauda
1. Vajadzīgie ugunsdzēsības sūkņi ugunsdzēšanas nolūkā pie 
4.2
. punktā norādītā spiediena var piegādāt ūdens daudzumu, kas ir
vismaz divas trešdaļas no daudzuma, kas jāizsūknē kravas telpu sūkņiem, kad tos izmanto atsūknēšanā.
2. Uz katra kuģa, kur saskaņā ar šo noteikumu jābūt vairākiem ugunsdzēsības sūkņiem, katra vajadzīgā sūkņa jauda ir vismaz 80
% no kopējās vajadzīgās jaudas, izdalot ar vajadzīgo ugunsdzēsības sūkņu obligāto skaitu, bet jebkurā gadījumā tā nedrīkst būt
mazāka par 25 m 3 /h un jebkurā gadījumā katrs sūknis var piegādāt vismaz divas vajadzīgās ūdensstrūklas. Šie ugunsdzēsības sūkņi
var apgādāt ugunsdzēsības maģistrāles sistēmu atbilstoši izvirzītajiem nosacījumiem.
3. Ja uz kuģiem, kas uzbūvēti 
2003. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk, uzstādīto sūkņu skaits pārsniedz minimālo sūkņu skaitu, papildu
sūkņu jauda ir vismaz 25 m 3 /h un tie var piegādāt vismaz divas ūdensstrūklas, ko pieprasa šā noteikuma 
5. punkts
.
3. 
Ugunsdzēsības sūkņu, ugunsdzēsības maģistrāļu sistēma un ūdens apgādes ērta pieejamība
94
/
211
1. Uz kuģiem uzstāda mehāniskās piedziņas ugunsdzēsības sūkņus šādā skaitā:
1. kuģi, kas drīkst pārvadāt vairāk nekā 500 pasažierus: vismaz trīs sūkņi, no kuriem viens var būt sūknis, ko darbina galvenais
dzinējs;
2. kuģi, kas drīkst pārvadāt 500 pasažierus un mazāk: vismaz divi sūkņi, no kuriem viens var būt sūknis, ko darbina galvenais
dzinējs.
2. Kanalizācijas, balasta, kravas telpu vai vispārējas lietošanas sūkņus var uzskatīt par ugunsdzēsības sūkņiem ar noteikumu, ka
tos parasti neizmanto naftas sūknēšanai un – ja tos reizēm izmanto šķidrās degvielas pārliešanai vai sūknēšanai, tos aprīko ar
piemērotām pārslēgšanas ierīcēm.
3. Jūras ūdens ieplūdes, ugunsdzēsības sūkņu un to enerģijas avotu sistēma ir tāda, lai, izceļoties ugunsgrēkam vienā nodalījumā
uz kuģa, kas drīkst pārvadāt vairāk nekā 250 pasažierus, nepārstāj darboties visi ugunsdzēsības sūkņi.
Uz jauniem B klases kuģiem, kas drīkst pārvadāt 250 pasažierus vai mazāk, ja, izceļoties ugunsgrēkam vienā nodalījumā, var
pārstāt darboties visi sūkņi, kā alternatīvu ūdens piegādei ugunsdzēšanas nolūkā izmanto neatkarīgi darbināmu, mehāniskas piedziņas
avārijas ugunsdzēsības sūkni, kura enerģijas avots un jūras ūdens ieplūdes atvere atrodas ārpus mašīntelpas. Minētajam neatkarīgi
darbināmajam mehāniskās piedziņas avārijas ugunsdzēsības sūknim jāatbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem attiecībā
uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk.
4. Uz jauniem B klases kuģiem, kas drīkst pārvadāt vairāk nekā 250 pasažierus, ērti pieejamas ūdens apgādes sistēma ir tāda, ka
no jebkura iekštelpās esoša ugunsdzēsības hidranta tūlīt var iegūt vismaz vienu efektīvu ūdensstrūklu un turpmāko ūdens padevi
nodrošina ar vajadzīgā ugunsdzēsības sūkņa automātisku palaišanu.
5. Uz kuģiem, kur mašīntelpu periodiski atstāj bez uzraudzības vai sardzē jāstāv tikai vienam apkalpes loceklim, ugunsdzēsības
maģistrāles sistēma tūlīt piegādā ūdeni ar piemērotu spiedienu, no komandtiltiņa vai ugunsgrēka kontrolpunkta – ja ir – ar tālvadību
palaižot vienu no galvenajiem ugunsdzēsības tālvadības sūkņiem vai arī ar vienu galveno ugunsdzēsības sūkni pastāvīgi turot zem
spiediena ugunsdzēsības maģistrāles sistēmu.
6. Katra ugunsdzēsības sūkņa spiedienvārstu aprīko ar vienvirziena vārstu.
4. 
Ugunsdzēsības maģistrāļu diametrs un spiediens tajās
1. Ugunsdzēsības maģistrāles un ūdensapgādes cauruļu diametrs ir pietiekami liels, lai varētu efektīvi sadalīt maksimālo vajadzīgo
izplūdi no diviem ugunsdzēsības sūkņiem, kas darbojas vienlaicīgi.
95
/
211
2. Ja divi sūkņi vienlaicīgi pa 8. punktā norādītajām sprauslām piegādā ūdeni, un ir pietiekams krānu skaits, lai nodrošinātu 4.1.
punktā minēto ūdens daudzumu, visos krānos uztur šādu minimālo spiedienu:
B klases kuģi, kas drīkst pārvadāt
Jauni
Esošie
vairāk kā 500 pasažierus
0,4 N/mm
2
0,3 N/mm
2
līdz 500 pasažieriem
0,3 N/mm
2
0,2 N/mm
2
3. Maksimālais spiediens visos krānos nepārsniedz spiedienu, pie kāda var efektīvi kontrolēt ugunsdzēsības šļūteni.
5. 
Ugunsdzēsības hidrantu skaits un izvietojums
1. Ugunsdzēsības hidrantu skaits un ievietojums ir tāds, lai vismaz divas ūdensstrūklas no dažādiem hidrantiem, no kurām viena
izplūst no viengabala šļūtenes, var sasniegt jebkuru kuģa daļu, kurā kuģošanas laikā parasti uzturas pasažieri vai apkalpe, un jebkuru
tukšu kravas telpu daļu, jebkuru ro-ro kravas telpu vai īpašas kategorijas telpu, turklāt šīs telpas gadījumā jebkura telpas daļa ir
aizsniedzama ar divām ūdensstrūklām no divām viengabala šļūtenēm. Turklāt minētos ugunsdzēsības hidrantus ierīko pie ejām, kas
ved uz aizsargātām telpām.
2. Dzīvojamās telpās, dienesta telpās un mašīntelpās krānu skaits un izvietojums atbilst 
5.1
. punkta prasībām, kad ir aizvērtas
visas ūdensnecaurlaidīgās durvis un visas durvis galvenajā vertikālajā zonā.
3. Ja mašīntelpas apakšējai daļai var piekļūt no blakus esošā dzenvārpstas tuneļa, tās ārpusē ierīko divus ugunsdzēsības hidrantus
pie ieejas mašīntelpā. Ja mašīntelpā iekļūst no citām telpām, vienā no šīm telpām pie ieejas mašīntelpā ierīko divus ugunsdzēsības
hidrantus. Šīs prasības neievēro, ja tuneli vai blakus esošās telpas neizmanto kā evakuācijas ceļu.
6. 
Cauruļvadi un ugunsdzēsības hidranti
1. Ugunsdzēsības maģistrālēm un hidrantiem neizmanto materiālus, kas uguns ietekmē sabojājas, ja vien tiem nenodrošina
atbilstošu aizsardzību. Cauruļvadus un ugunsdzēsības hidrantus izvieto tā, lai tiem var viegli pievienot ugunsdzēsības šļūtenes.
Cauruļvadu un ugunsdzēsības hidrantu sistēmu ierīko tā, lai nepieļautu aizsalšanas iespēju. Uz kuģiem, kas kravu var pārvadāt uz
klāja, ugunsdzēsības hidrantus izvieto tā, lai tie vienmēr ir brīvi pieejami, un cauruļvadus ierīko pēc iespējas tālāk, lai tos nevarētu
sabojāt minētā krava.
2. Katru ugunsdzēsības šļūteni aprīko ar vārstu, lai jebkuru ugunsdzēsības šļūteni varētu atvienot, kamēr ugunsdzēsības sūkņi
96
/
211
strādā.
3. Kuģos, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, atvienojošos vārstus ierīko visiem atklātā klāja ugunsdzēsības maģistrāles
atzariem, ko neizmanto ugunsdzēšanai, bet citiem nolūkiem.
7. 
Ugunsdzēsības šļūtenes
1. Ugunsdzēsības šļūtenes izgatavo no Kuģošanas drošības inspekcijas apstiprināta dilumizturīga materiāla un to garums ir
pietiekams, lai raidītu ūdensstrūklu uz jebkuru telpu, kur to izmantošana ir vajadzīga. Katru šļūteni aprīko ar sprauslu un vajadzīgajiem
savienojumiem. Šļūteņu savienojumiem un sprauslām jābūt pilnībā savstarpēji aizvietojamām. Šļūtenes, kas šajā nodaļā ir precizētas
kā "ugunsdzēsības šļūtenes", kopā ar vajadzīgajiem cauruļu piederumiem un instrumentiem, tur lietošanas gatavībā bīstamās vietās pie
ūdensapgādes hidrantiem vai savienojumiem. Turklāt to kuģu iekštelpās, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, ugunsdzēsības
šļūtenes ir pastāvīgi savienotas ar ugunsdzēsības hidrantiem.
2. Katram no 
5. punktā
 minētajiem ugunsdzēsības hidrantiem ir viena šļūtene. Ugunsdzēsības šļūtenes garums uz klāja un virsbūvē
nepārsniedz 20 metrus un mašīntelpās – 15 metrus, bet uz mazākiem kuģiem – attiecīgi 15 un 10 metrus.
8. 
Sprauslas
1.1. Šajā nodaļā sprauslu standartizmēri ir 12 mm, 16 mm un 19 mm vai pēc iespējas tuvāki šiem izmēriem. Ja izmanto citas
sistēmas, piemēram, ūdens miglas sistēmu, var atļaut izmantot sprauslas ar citu diametru.
1.2. Visas sprauslas ir apstiprināta divfunkciju tipa sprauslas (t.i., smidzināšanas/strūklas tips) un ir noslēdzamas.
2. Dzīvojamās telpās un dienesta telpās nav jāizmanto sprauslas, kuru izmērs pārsniedz 12 mm.
3. Mašīntelpās un ārtelpās sprauslas izmērs ir tāds, lai ar divām strūklām pie 
4. punktā
 minētā spiediena var iegūt maksimālo
iespējamo izplūdi no vismazākā sūkņa ar noteikumu, ka nav jāizmanto sprauslas, kuru izmērs pārsniedz 19 mm.
JAUNI C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM
9. 
Ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, hidranti, šļūtenes, sprauslas un ērti pieejama ūdensapgāde
1. Vajadzīgs viens neatkarīgs ugunsdzēsības sūknis, kas ugunsdzēšanas nolūkā var piegādāt vismaz vienu ūdensstrūklu no jebkura
ugunsdzēsības hidranta pie turpmāk minētā spiediena. Šādi piegādātais ūdens daudzums nedrīkst būt mazāks par divām trešdaļām no
daudzuma, kas jāatsūknē kravas telpas sūkņiem, ja tos izmanto atsūknēšanā. Izšļācot iepriekšminēto maksimālo ūdens daudzumu no
97
/
211
ugunsdzēsības hidrantiem ar 12, 16 vai 19 mm sprauslām, šie ugunsdzēsības sūkņi jebkurā hidrantā var uzturēt B klases kuģiem
vajadzīgo minimālo spiedienu.
2. Uz visiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 250 pasažierus, ierīko papildu ugunsdzēsības sūkni, kas ir pastāvīgi savienots ar
ugunsdzēsības maģistrāli. Šiem sūkņiem ir mehāniskā piedziņa. Šie sūkņi un to enerģijas avots neatrodas vienā nodalījumā ar 9.1.
punktā pieprasīto sūkni un tie ir pastāvīgi pieslēgti jūras ūdens ieplūdes atverei ārpus mašīntelpas. Šie sūkņi var piegādāt vismaz vienu
ūdensstrūklu no jebkura kuģa ugunsdzēsības hidranta, saglabājot vismaz 0,3 N/mm 2 spiedienu.
3. Kanalizācijas, balasta, kravas telpu vai vispārējas lietošanas sūkņus var uzskatīt par ugunsdzēsības sūkņiem.
4. Uz katra kuģa ierīko ugunsdzēsības maģistrāli, kuras diametrs ir pietiekami liels, lai varētu efektīvi sadalīt iepriekšminēto
maksimālo izplūdi. Ugunsdzēsības hidrantu skaits un izvietojums ir tāds, ka vismaz viena ūdensstrūkla var sasniegt jebkuru kuģa daļu,
ja izmanto maksimāla garuma viengabala šļūteni, kas paredzēta B klases kuģiem 7.2. punktā.
5. Uz katra kuģa katram ugunsdzēsības hidrantam ir vismaz viena ugunsdzēsības šļūtene.
6. Uz kuģiem, kur mašīntelpu periodiski atstāj bez uzraudzības vai sardzē jāstāv tikai vienam apkalpes loceklim, ugunsdzēsības
maģistrāles sistēma tūlīt piegādā ūdeni ar piemērotu spiedienu, no komandtiltiņa vai ugunsgrēka kontrolpunkta – ja ir – ar tālvadību
palaižot vienu no galvenajiem ugunsdzēsības tālvadības sūkņiem vai arī ar vienu galveno ugunsdzēsības sūkni pastāvīgi turot zem
spiediena ugunsdzēsības maģistrāles sistēmu.
7. Katra ugunsdzēsības sūkņa spiedienvārstu aprīko ar vienvirziena vārstu.
4. 
Stacionāras ugunsdzēsības sistēmas (R 5 + 8 + 9 + 10)
1. 
Stacionāras gāzes ugunsdzēsības sistēmas Vispārīgi noteikumi (R 5.1)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Caurules, kas vajadzīgas ugunsdzēšanas līdzekļa novadīšanai uz aizsargātām telpām, aprīko ar kontrolvārstiem, kas ir skaidri
marķēti ar norādi par to, līdz kurām telpām caurules ir ievilktas. Piemērotā veidā nodrošina to, ka netiek pieļauta šā līdzekļa nejauša
iepludināšana telpās.
2. Ugunsdzēšanas līdzekļa sadales cauruļvadus ierīko un sprauslas izvieto tā, lai iegūtu vienmērīgu līdzekļa sadalījumu.
3. Paredz iespēju ārpus aizsargātajām telpām aizvērt visas atveres, pa kurām aizsargātajās telpās varētu ieplūst gaiss vai izplūst
98
/
211
gāze.
4. Paredz automātisku skaņas signālu, kas brīdina par ugunsdzēšanas līdzekļa ielaišanu telpā, kurā parasti strādā apkalpe vai kurā
apkalpe var iekļūt. Trauksmes signāls skan attiecīgu laikposmu pirms līdzekļa ielaišanas.
5. Visu stacionāro gāzes ugunsdzēsības sistēmu vadības ierīces ir viegli pieejamas un vienkārši darbināmas un ir koncentrētas tikai
posteņos, kam nav iespējams nokļūt izolācijā no pārējā kuģa, ja aizsargājamajā telpā izceļas ugunsgrēks. Katrā postenī ir skaidri
saprotamas instrukcijas attiecībā uz sistēmas izmantošanu, ņemot vērā apkalpes drošību.
6. Ugunsdzēšanas līdzekļa automātiska palaišana nav atļauta, izņemot mašīntelpās pie iekārtām ar augstu aizdegšanās risku vai
slēgtās augsta ugunsdrošības riska telpās mašīntelpas iekšienē, izņemot gadījumus, kad to atļauj attiecībā uz lokālām automātiskām
iemontētām ietaisēm papildus un neatkarīgi no pieprasītās stacionārās ugunsdzēsības sistēmas.
7. Ja ugunsdzēšanas līdzekļa daudzums ir paredzēts vairāk nekā vienas telpas aizsardzībai, pieejamajam līdzekļa daudzumam nav
jāpārsniedz lielākais daudzums, kāds vajadzīgs jebkurai šādi aizsargājamai vietai.
8. Izņemot, ja citādi ir atļauts, ugunsdzēšanas līdzekļa uzglabāšanai vajadzīgās tvertnes izvieto ārpus aizsargātajām telpām
saskaņā ar 
1.11
. punktu.
9. Apkalpei vai krasta personālam paredz iespēju drošā veidā pārbaudīt līdzekļa daudzumu tvertnēs.
10. Ugunsdzēsības līdzekļa uzglabāšanas tvertnes un ar tām saistītās spiediena detaļas ir paredzētas atbilstošam praktiskam
lietojumam, ņemot vērā to atrašanās vietu un ekspluatācijas laikā paredzamo maksimālo apkārtējo temperatūru.
11. Ja ugunsdzēšanas līdzekli uzglabā ārpus aizsargātas vietas, to uzglabā telpā, kas ir droša un viegli pieejama un ko efektīvi
vēdina. Vēlams, lai ieeja šajā uzglabāšanas telpā ir no atklātā klāja un jebkurā gadījumā tā nedrīkst būt savienota ar aizsargāto vietu.
Ieejas durvis ir veramas uz ārpusi, un starpsienas un klāji, kuros ir durvis un citas aizvēršanas ierīces un kas norobežo minētās
telpas un blakus esošās noslēgtās telpas, ir gāzes necaurlaidīgas. Attiecīgā gadījumā piemērojot II-2/B/4. vai II-2/B/5. noteikuma
starpsienu un klāju ugunsizturības tabulas, minētās uzglabāšanas telpas uzskata par kontrolpunktiem.
12. Jaunu kuģu ugunsdzēsības sistēmās un jaunās ietaisēs uz esošajiem kuģiem nav atļauts izmantot ugunsdzēšanas līdzekli, kas
pats par sevi vai paredzamos lietošanas apstākļos izdala toksiskas gāzes tādā daudzumā, kas apdraud cilvēkus, vai izdala apkārtējai
videi bīstamas gāzes.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
99
/
211
13. Stacionāras gāzes ugunsdzēsības sistēmas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
14. Paredz iespēju ārpus aizsargātajām telpām aizvērt visas atveres, pa kurām aizsargātajā telpā varētu ieplūst gaiss vai izplūst
gāze.
15. Ja ugunsdzēšanas līdzekli uzglabā ārpus aizsargātās vietas, to uzglabā telpā, kas atrodas aiz priekšējās triecienstarpsienas un
ko neizmanto citiem nolūkiem. Vēlams, lai ieeja šajā uzglabāšanas telpā ir no atklātā klāja un jebkurā gadījumā tā nedrīkst būt
savienota ar aizsargāto vietu. Ja uzglabāšanas telpa atrodas zem klāja, tā neatrodas dziļāk kā vienu klāju zem atklātā klāja un ir tieši
pieejama pa kāpnēm no atklātā klāja.
Telpas, kas atrodas zem klāja, vai telpas, kurās nevar ieiet no atklātā klāja, aprīko ar mehānisku ventilācijas sistēmu, kas
paredzēta izplūdes gaisa savākšanai no telpas apakšas un kura nodrošina vismaz 6 gaisa apmaiņas reizes stundā. Ieejas durvis ir
veramas uz ārpusi, un starpsienas un klāji, kuros ir durvis un citas aizvēršanas ierīces un kas norobežo minētās telpas un blakus
esošās noslēgtās telpas, ir gāzes necaurlaidīgas. Piemērojot šīs nodaļas B daļas 4.1, 4.2, 5.1 un 5.2 tabulu, minētās uzglabāšanas
telpas uzskata par kontrolpunktiem.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
16. Nodrošina ugunsdzēšanas līdzekļa papildu daudzumu, ja jebkurā telpā gaisa savācējos ir tāds brīvā gaisa daudzums, ka,
ugunsgrēka gadījumā ielaižot šo gaisu minētajā telpā, ievērojami samazināsies stacionāro ugunsdzēsības sistēmu efektivitāte.
17. Stacionāro ugunsdzēsības ietaišu piegādātāji nodrošina ietaises aprakstu, tajā skaitā apkopes pārbaudes punktu sarakstu
angļu valodā un karoga valsts oficiālajā valodā (valodās).
18. Kuģošanas drošības inspekcijas apstiprināts eksperts, ietaises piegādātājs vai atzīta organizācija vismaz reizi gadā pārbauda
ugunsdzēšanas līdzekļa daudzumu.
19. Periodiskās pārbaudes, ko veic kuģa vecākais mehāniķis vai rīko kuģa vadība, reģistrē kuģa žurnālā, norādot attiecīgās
pārbaudes apjomu un laiku.
20. To ugunsdzēsības iekārtu konstrukcija un izmēri, kas nav paredzētas un kas ir uzstādītas, piemēram, noliktavās, atbilst šā
noteikuma prasībām, kuras noteiktas attiecīgajam ietaises tipam.
21. Visas durvis, kas ved uz telpām, ko aizsargā ar CO 2 ietaisi, marķē ar šādu tekstu "Šo telpu aizsargā CO 2 ietaise, un telpa ir
evakuējama, atskanot trauksmes signālam".
100
/
211
 2. 
Ogļskābās gāzes sistēmas (R 5.2.)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.1. Ja nav paredzēts citādi, kravas telpās pieejamajam CO 2 daudzumam jābūt pietiekamam, lai obligātais brīvās gāzes tilpums ir
vienāds ar 30 % no minētajā veidā aizsargātas vislielākās kuģa kravas telpas bruto tilpuma.
Ja ar ventilācijas cauruļvadiem ir savienotas divas kravas telpas vai vairāk, šīs kravas telpas uzskata par vienu telpu. Kuģiem, ko
izmanto transportlīdzekļu pārvadāšanai, aprēķinātais nepieciešamais CO 2 daudzums ir 45 % no vislielākās kravas telpas bruto
tilpuma.
1.2. Mašīntelpās ogļskābās gāzes daudzumam jābūt pietiekamam, lai brīvās gāzes minimālais tilpums ir vienāds ar vislielāko no
turpmāk minētajiem tilpumiem:
1. 40 % no vislielākās minētajā veidā aizsargātās mašīntelpas bruto tilpuma; tilpums, kurā nav iekļauta šahtas daļa virs šahtas
līmeņa vai horizontālās virsmas, ir 40 % vai mazāk no attiecīgās telpas horizontālās virsmas, ko nosaka pa vidu starp rezervuāra
griestiem un šahtas apakšējo daļu; vai
2. 35 % no vislielākās aizsargājamās mašīntelpas bruto tilpuma, ietverot šahtu; ar noteikumu, ka divas kravas telpas vai vairāk, kas
nav pilnībā atdalītas, uzskata par vienu telpu.
2. Šajā punktā brīvās ogļskābās gāzes tilpumu aprēķina kā 0,56 m 3 /kg.
3. Stacionārā cauruļvadu sistēma ir ierīkota tā, lai 85 % no gāzes var ielaist telpā 2 minūšu laikā.
4. ogļskābās gāzes atbrīvošanas mehānisms:
1. Ierīko divas atsevišķas vadības ierīces, lai ielaistu ogļskābo gāzi aizsargātā vietā un nodrošinātu signalizācijas darbību. Vienu
vadības ierīci izmanto, lai izlaistu gāzi no tvertnēm, kurās to uzglabā. Otro vadības ierīci izmanto, lai atvērtu cauruļvadu sistēmas vārstu,
kas ielaiž gāzi aizsargātajā vietā.
2. Abas vadības ierīces atrodas atbrīvošanas mehānisma kastē, uz kuras ir skaidri marķēta konkrētā telpa. Ja kontroles ierīču kaste
ir aizslēdzama, kastes atslēgu novieto aiz izsitama stikla redzamā vietā blakus kastei.
5. Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina to, ka telpas, kurās atrodas CO 2 baterijas, ir pienācīgi aprīkotas ar pieeju, ventilāciju
un sakaru iekārtām. Tā veic visus drošības pasākumus, kas vajadzīgi attiecībā uz CO 2 cilindru, cauruļu un cauruļu piederumu
101
/
211
konstrukciju, uzstādīšanu, marķēšanu, piepildīšanu un testēšanu, kā arī attiecībā uz minēto ietaišu vadības un signalizācijas iekārtām.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
6. ogļskābās gāzes sistēmas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
7. Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina, ka telpas, kurās atrodas CO 2 baterijas, ir pienācīgi aprīkotas ar pieeju, ventilāciju un
sakaru iekārtām. Tā veic visus drošības pasākumus, kas vajadzīgi attiecībā uz CO 2 cilindru, cauruļu un cauruļu piederumu
konstrukciju, uzstādīšanu, marķēšanu, piepildīšanu un testēšanu, kā arī attiecībā uz minēto ietaišu vadības un signalizācijas iekārtām.
3. 
Stacionāras zemas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās (R 8)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ja mašīntelpā saskaņā ar 6. noteikumu ierīko stacionāru zemas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmu, šī sistēma ne vairāk kā
piecās minūtēs pa stacionārām izplūdes atverēm var izšļākt putu daudzumu, ar ko pietiek, lai ar 150 mm biezu putu kārtu nosegtu
vislielāko telpu, kādā iespējams izlīt šķidrajai degvielai. Sistēma spēj ražot putas, kas piemērotas naftas ugunsgrēku dzēšanai. Paredz
putu efektīvu sadalīšanu pa pastāvīgu cauruļvadu un kontrolvārstu vai ventiļu sistēmu līdz piemērotām izplūdes atverēm un putu efektīvu
novirzīšanu, izmantojot stacionāras sprauslas, uz pārējām lielākajām uguns briesmām aizsargātajā telpā. Putu izplešanās nepārsniedz
attiecību 12 pret 1.
2. Visu minēto sistēmu vadības ierīces ir viegli pieejamas un vienkārši darbināmas un ir koncentrētas tikai posteņos, kam nav
iespējams nokļūt izolācijā no pārējā kuģa, ja aizsargājamajā telpā izceļas ugunsgrēks.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
3. Stacionāras zemas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
4. 
Stacionāras augstas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās (R 9)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visas vajadzīgās stacionārās augstas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpā pa stacionārām izplūdes sprauslām
var ātri izšļākt putu daudzumu, ar ko pietiek, lai vislielāko aizsargājamo telpu vienas minūtes laikā piepildītu vismaz 1 metra biezumā.
Pieejamajam putu šķidruma daudzumam jābūt pietiekamam, lai saražotu putu tilpumu, kas vienāds ar vislielākās aizsargājamās telpas
pieckāršo tilpumu. Putu izplešanās nepārsniedz attiecību 1 000 pret 1.
102
/
211
2. Putu padeves cauruļvadi, gaisa pievade putu ģeneratoram un putu ražojošo agregātu skaits ir pietiekams, lai nodrošinātu efektīvu
putu ražošanu un sadalījumu.
3. Putu ģeneratora padeves cauruļvadu sistēma ir ierīkota tā, lai ugunsgrēks aizsargājamajā vietā neskartu putu ražošanas iekārtu.
4. Putu ģenerators, energoapgādes avoti, putu šķidrums un sistēmas vadības ierīces ir viegli pieejami un vienkārši darbināmi un ir
koncentrēti tikai dažos posteņos, kam nav iespējams nokļūt izolācijā no pārējā kuģa, ja aizsargājamajā telpā izceļas ugunsgrēks.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5. Stacionāras augstas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa
noteikumiem.
5. 
Stacionāras ūdens spiediena ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās (R 10)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visas vajadzīgās stacionārās ūdens spiediena ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās ir aprīkotas ar apstiprināta tipa sprauslām.
2. Sprauslu skaits un izvietojums nodrošina efektīvu ūdens vidējo sadalījumu aizsargājamajās vietās vismaz 5 litri/m 2 minūtē. Var
apsvērt iespēju nodrošināt lielāku efektivitāti īpaši bīstamās zonās. Sprauslas ierīko virs nosēdtilpnēm, rezervuāru griestos un citās
zonās, kur var izlīt šķidrā degviela, kā arī virs citām konkrētām ugunsbīstamām vietām mašīntelpā.
3. Sistēmu var sadalīt atsevišķās sekcijās, kuru sadales vārstus darbina no viegli pieejamiem posteņiem ārpus aizsargājamām
telpām, un ugunsgrēks aizsargājamajā telpā neatslēdz šos vārstus.
4. Sistēmā uztur vajadzīgo spiedienu un sūkni, kas piegādā ūdeni sistēmai, palaiž automātiski, sistēmā samazinot spiedienu.
5. Sūknis pie vajadzīgā spiediena vienlaikus var apgādāt visas sistēmas sekcijas jebkurā aizsargājamajā nodalījumā. Sūkni un tā
vadības sistēmu uzstāda ārpus aizsargājamās telpas vai telpām. Ugunsgrēks, kas izceļas telpā vai telpās, ko aizsargā ar ūdens
spiediena sistēmu, nevar sabojāt šo sistēmu.
6. Veic drošības pasākumus, lai nepieļautu sprauslu aizsērēšanu ar ūdenī esošajām daļiņām, kā arī cauruļvadu sistēmas, sprauslu,
vārstu un sūkņa koroziju.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA
103
/
211
7. Sūkni var darbināt neatkarīgs iekšdedzes mehānisms, bet, ja tas ir atkarīgs no elektroenerģijas, ko piegādā saskaņā ar II-1.
nodaļas D daļas noteikumiem uzstādīts avārijas ģenerators, ģeneratoram jāsāk darboties automātiski, ja apstājas galvenā
energopadeve, lai 5. punktā minētais sūknis ir tūlīt izmantojams. Ja sūkni darbina neatkarīgs iekšdedzes mehānisms, to uzstāda tā, lai
ugunsgrēks aizsargājamajā telpā neietekmētu gaisa padevi mehānismam.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
8. Stacionāras ūdens spiediena ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
5. 
Portatīvi ugunsdzēšamie aparāti (R 6)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visu ugunsdzēšamo aparātu tips un konstrukcija ir apstiprināta.
2. Vajadzīgo pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu ietilpība nepārsniedz 13,5 litrus un nav mazāka par 9 litriem. Pārējiem
ugunsdzēšamajiem aparātiem jābūt vismaz tikpat viegli pārnēsājamiem, kā 13,5 litru ugunsdzēšamajam aparātam, un to
ugunsdzēšanas jaudai jābūt vismaz vienādai ar 9 litru ugunsdzēšamā aparāta jaudu.
3. Rezerves pildījumus nodrošina 50 % no katra ugunsdzēšamā aparāta tipa kopskaita uz kuģa. Cits tā paša tipa ugunsdzēšamais
aparāts nodrošina rezerves pildījumu ugunsdzēšamajam aparātam, ko nevar uzreiz uzpildīt uz kuģa.
4. Pārnēsājamos CO 2 ugunsdzēšamos aparātus neizvieto dzīvojamās telpās. Ja minētie ugunsdzēšamie aparāti ir izvietoti rācijas
telpā, pie sadales skapjiem un citos līdzīgos posteņos, šā noteikuma nolūkā tās telpas tilpumam, kurā atrodas viens vai vairāki
ugunsdzēšamie aparāti, jābūt tādam, lai izplūdes rezultātā radušos tvaiku koncentrācija nepārsniegtu 5 % no attiecīgās telpas neto
tilpuma. CO 2 tilpumu aprēķina kā 0,56 m 3 /kg.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5. Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
6. ogļskābās gāzes ugunsdzēšamos aparātus neizvieto dzīvojamās telpās. Kontrolpunktos un citās telpās, kurās ir elektroierīces
vai elektroniskas iekārtas, kas vajadzīgas kuģa drošībai, izvieto tādus ugunsdzēšamos aparātus, kuru ugunsdzēšanas līdzekļi nevada
elektrību un nekaitē iekārtām un ietaisēm.
104
/
211
7. Ugunsdzēšamos aparātus izvieto lietošanas gatavībā viegli pamanāmās vietās, ko ugunsgrēka gadījumā var ātri un viegli sasniegt
jebkurā laikā un tādā veidā, ka to izmantojamībai nekaitē laika apstākļi, vibrācija vai citi ārēji apstākļi. Pārnēsājamus ugunsdzēšamos
aparātus aprīko ar ierīcēm, kas norāda, vai tie ir tikuši izmantoti.
8. Rezerves pildījumu nodrošina 100 % pirmo 10 ugunsdzēšamo aparātu un 50 % pārējo ugunsdzēšamo aparātu, ko uz kuģa var
atkārtoti uzpildīt.
9. Ugunsdzēšamajiem aparātiem, ko nevar atkārtoti uzpildīt uz kuģa, rezerves pildījuma vietā nodrošina papildu pārnēsājamus tāda
paša tilpuma, tipa, jaudas un skaita ugunsdzēšamos aparātus, kā noteikts 
13. punktā
.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
10. Nav atļauts izmantot ugunsdzēšamos aparātus, kas satur ugunsdzēšanas līdzekli, kurš pats par sevi vai paredzamos lietošanas
apstākļos izdala toksiskas gāzes tādā daudzumā, kas apdraud cilvēkus, vai izdala apkārtējai videi bīstamas gāzes.
11. Ugunsdzēšamie aparāti ir piemēroti tādu ugunsgrēku dzēšanai, kas var izcelties ugunsdzēšamā aparāta tuvumā.
12. Vienu no pārnēsājamiem ugunsdzēšamajiem aparātiem, kas paredzēts lietošanai attiecīgā telpā, novieto pie ieejas šajā telpā.
13. Ugunsdzēšamos aparātu minimālais skaits ir šāds:
1. dzīvojamajās un dienesta telpās:
ugunsdzēšamos aparātus izvieto tā, lai neviens telpas punkts neatrastos tālāk par 10 metriem no ugunsdzēšamā aparāta;
2. ugunsdzēšamos aparātus, kas piemēroti lietošanai augstsprieguma telpās, novieto pie strāvas paneļa vai apakšpaneļa, kura
jauda ir 20 kW un vairāk;
3. tālāk par 10 metriem no ugunsdzēšamā aparāta;
4. ugunsdzēšamo aparātu novieto pie krāsu skapju telpām, kurās ir viegli uzliesmojoši materiāli;
5. vismaz vienu ugunsdzēšamo aparātu novieto uz komandtiltiņa un katrā kontrolpunktā.
14. Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti, kas paredzēti lietošanai dzīvojamajās vai dienesta telpās, pēc iespējas ir vienādi
izmantojami.
105
/
211
15. Periodiskas ugunsdzēšamo aparātu pārbaudes:
Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu periodiskas pārbaudes, darbības testus un
spiediena testus.
6. 
Ugunsdzēsības iekārtas mašīntelpā (R 7)
A kategorijas mašīntelpās uzstāda šādas iekārtas:
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
1. vienu no turpmāk minētajām stacionārajām ugunsdzēsības sistēmām:
1. gāzes sistēmu, kas atbilst II-2/A/4. noteikuma 1. un 2. punkta attiecīgajām prasībām, vai ekvivalentu ūdens sistēmu, ievērojot
grozītajā IMO MSC/Circ.1165 iestrādātos noteikumus un ņemot vērā kuģa uzbūvēšanas dienu;
2. augstas izplešanās putu sistēmu, kas atbilst II-2/A/4. noteikuma 4. punkta attiecīgajām prasībām, ņemot vērā kuģa uzbūvēšanas
dienu;
3. ūdens spiediena sistēmu, kas atbilst II-2/A/4. noteikuma 5. punkta attiecīgajām prasībām, ņemot vērā kuģa uzbūvēšanas dienu.
2. vismaz vienu pārnēsājamu gaisa-putu iekārtu, kurā ietilpst induktora tipa gaisa-putu sprausla, ko ar ugunsdzēsības šļūteni var
pievienot ugunsdzēsības maģistrālei, un pārnēsājams rezervuārs, kurā ir vismaz 20 litri putu šķidruma, un viens rezerves rezervuārs. Pa
sprauslu jāizplūst putām, ar ko var nodzēst naftas ugunsgrēku, ar putām pārklājot vismaz 1,5 m 3 minūtē.
3. Katrā minētajā telpā izvieto apstiprinātus putu ugunsdzēšamos aparātus, kuru ietilpība ir vismaz 45 litri, vai to ekvivalentus, kuru
skaits ir pietiekams, lai putas vai to ekvivalentu varētu novirzīt uz jebkuru degvielas un ziežeļļu spiediena sistēmu daļu, pārvadiem un
citām ugunsbīstamām vietām. Turklāt izvieto pietiekamu skaitu pārnēsājamu putu ugunsdzēšamo aparātu vai to ekvivalentu, lai neviens
telpas punkts neatrastos vairāk kā 10 metru attālumā no ugunsdzēšamā aparāta un katrā telpā būtu vismaz divi ugunsdzēšamie
aparāti.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
4. ierīko vienu no stacionārajām ugunsdzēsības sistēmām, kas precizētas iepriekšminētajā 1. punktā, un papildus katrā telpā, kurā
ir iekšdedzes dzinēji vai šķidrās degvielas nostādināšanas tvertnes, vai šķidrās degvielas sagatavošanas agregāti – vienu putu
ugunsdzēšamo aparātu ar vismaz 45 litru ietilpību vai to ekvivalentus, kuru skaits ir pietiekams, lai putas vai to ekvivalentu varētu novirzīt
106
/
211
uz jebkuru degvielas un ziežeļļu spiediena sistēmu daļu, pārvadiem un citām ugunsbīstamām vietām, un
5. vienu pārnēsājamu ugunsdzēšamo aparātu, kas piemērots naftas ugunsgrēku dzēšanai, katram mehānismam, kura jauda ir 746
kW, vai šāda mehānisma daļai; ar noteikumu, ka jebkurā telpā ir vismaz divi un ne vairāk kā seši šādi ugunsdzēšamie aparāti.
Atsevišķu sešu pārnēsājamu ugunsdzēšamo aparātu vietā atļauts izmantot stacionāru zemas izplešanās putu sistēmu.
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
6. Katrā mašīntelpā uzstāda divus piemērotus ūdens miglas aplikatorus, kas var sastāvēt no L-formas metāla caurules, kuras
garākā daļa ir apmēram 2 metrus gara un ko var pievienot ugunsdzēsības šļūtenei, bet kuras īsākā daļa ir apmēram 250 mm gara un
aprīkota ar fiksētu ūdens miglas sprauslu vai ko var aprīkot ar ūdens sprauslu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
7. Ja sildīšanai izmanto šķidro kurināmo, papildus var pieprasīt, lai katlu telpas uz vietas aprīko ar pastāvīgām vai pārnēsājamām
iekārtām, kas ugunsdzēšanas nolūkā nodrošina ūdensstrūklu zem spiediena vai putas virs un zem grīdas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK UN KURU GARUMS IR 24 METRI UN
VAIRĀK; UN JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA UN KURI SERTIFICĒTI
PĀRVADĀT VAIRĀK NEKĀ 400 PASAŽIERU, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KURI SERTIFICĒTI PĀRVADĀT VAIRĀK NEKĀ 400
PASAŽIERU
8.   1. A kategorijas mašīntelpas, kuru tilpums pārsniedz 500 m 3 , papildus pieprasītajām stacionārajām ugunsdzēsības sistēmām
aizsargā arī ar apstiprināta tipa stacionāru lokālas izmantošanas ūdens vai ekvivalentu ugunsdzēsības sistēmu, pamatojoties uz
pamatnostādnēm, kas iestrādātas IMO MSC/Circ.913 "Stacionāru lokālas izmantošanas ūdens ugunsdzēsības sistēmu
apstiprināšanas pamatnostādnes attiecībā uz izmantošanu A kategorijas mašīntelpās".
Ja mašīntelpu periodiski atstāj bez uzraudzības, ugunsdzēsības sistēmai jābūt iedarbināmai automātiski un ar rokas vadību. Ja
mašīntelpu uzrauga pastāvīgi, ugunsdzēsības sistēmai jābūt iedarbināmai tikai rokas vadību.
2. Ar stacionārām lokālas izmantošanas ugunsdzēsības sistēmām aizsargā, piemēram, šādas telpas, neizslēdzot dzinējus,
neevakuējot apkalpi un neaizzīmogojot telpas:
1. kuģa galvenajiem dzinējiem un elektroenerģijas ģenerēšanai izmantojamo iekšdedzes mehānismu ugunsbīstamās daļas;
107
/
211
2. katlu priekšpusi;
3. atkritumu sadedzināšanas krāšņu ugunsbīstamās daļas; un
4. sakarsēta šķidrā kurināmā attīrītājus.
3. Kad lokālās izmantošanas sistēma sāk darboties, aizsargājamajā telpā un pastāvīgā uzraudzībā esošajos posteņos parādās
gaismas signāls un atskan atpazīstams skaņas signāls. Signalizācija norāda konkrēto sistēmu, kas ir iedarbināta. Šajā punktā
aprakstītās prasības attiecībā uz sistēmas signalizāciju papildina un neaizstāj ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas
prasības, kas izklāstītas šajā nodaļā.
7. 
Īpašas sistēmas mašīntelpā (R 11)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Atbilstoši ventilācijas un kuģa pareizas un drošas ekspluatācijas vajadzībām līdz minimumam samazina gaismas lūku, durvju,
ventilatoru, dūmeņu vilkmes ventilācijas atveru un citu mašīntelpas atveru skaitu.
2. Gaismas lūkas ir no tērauda un tajās nav stikla rūšu. Ierīko piemērotu sistēmu dūmu izlaišanai no aizsargājamās telpas, ja
izceļas ugunsgrēks.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
3. Ja telpā izceļas ugunsgrēks, durvīm, izņemot mehāniskās piedziņas ūdensnecaurlaidīgās durvis, jābūt efektīvi aizveramām,
izmantojot aizvēršanas ierīci ar mehānisko piedziņu vai arī pašaizveres durvis, kas aizveras automātiski neatkarīgi no nelabvēlīgas
sānsveres 3,5° leņķī un kam ir efektīvs bezatteices drošības mehānisms, aprīkots ar tālvadības atbrīvošanas ierīci.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
4. Mašīntelpu norobežojošajās sienās neierīko logus. Mašīntelpas kontrolposteņos tomēr var izmantot stiklu.
5. Vadības ietaises paredz šādiem nolūkiem:
1. gaismas lūku atvēršana un aizvēršana, dūmeņu vilkmes ventilācijas atveru aizvēršana un ventilatoru aizbīdņu aizvēršana;
2. lai izlaistu dūmus;
108
/
211
3. mehāniskās piedziņas durvju aizvēršana vai tādu durvju atvēršanas mehānisma iedarbināšana, kas nav ūdensnecaurlaidīgas
durvis ar mehānisko piedziņu;
4. ventilatoru apturēšana; un
5. iesūknēšanas un velkmes ventilatoru, sūkņu šķidrās degvielas pārvietošanai, šķidrās degvielas sagatavošanas iekārtu sūkņu un
citu līdzīgu degvielas sūkņu apturēšana. Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, citi līdzīgi degvielas sūkņi ir ziežeļļu
sūkņi, termiskās eļļas cirkulācijas sūkņi un eļļas separatori. Šā noteikuma 
6. punkts
 tomēr nav jāpiemēro naftas produktus saturoša
ūdens separatoriem.
6. Vadības ierīces, ko pieprasa 5. punkts un II-2/A/10.2.5. noteikums, atrodas ārpus attiecīgās telpas, kur tās neatslēgsies, ja
telpā, uz ko šīs ierīces attiecas, izceļas ugunsgrēks. Minētās vadības ierīces un visu vajadzīgo ugunsdzēsības sistēmu vadības ierīces
atrodas vienā kontrolpostenī vai ir sagrupētas tikai dažos posteņos. Minētajos posteņos var droši iekļūt no atklātā klāja.
7. Ja ieeja A kategorijas mašīntelpā ir ierīkota šīs telpas apakšējā daļā no blakus esošā dzenvārpstas tuneļa, šajā tunelī pie
ūdensnecaurlaidīgajām durvīm ierīko vieglas tērauda ugunsdrošas ekrāndurvis, kas atveramas no abām pusēm.
8. 
Automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 12)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visas automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas spēj jebkurā laikā tūlīt sākt darboties, un to
palaišanai nav vajadzīga apkalpes rīcība. Tās ir ar ūdeni piepildītas sistēmas, bet atsevišķas atklātas daļas var nebūt piepildītas ar
ūdeni, ja šāds drošības pasākums ir vajadzīgs. Visas sistēmas daļas, kas ekspluatācijas laikā var tikt pakļautas salam, pienācīgi
jāaizsargā pret sasalšanu. Šajā sistēmā pastāvīgi uztur spiedienu un nodrošina pastāvīgu ūdens apgādi, kā pieprasa šis noteikums.
2. Katrā sprinkleru daļā ir ietaise, kas automātiski pārraida gaismas un skaņas signālu uz vienu vai vairākiem indikatoru paneļiem, ja
sprinklers sāk darboties. Minētie paneļi norāda, kurā sistēmas apkalpotajā daļā ir izcēlies ugunsgrēks, un tie ir centralizēti izvietoti uz
komandtiltiņa, un turklāt indikatoru gaismas un skaņas signālu saņem arī cits postenis, ne tikai komandtiltiņš, lai nodrošinātu to, ka
apkalpe nekavējoties uzzina par ugunsgrēku. Signalizācijas sistēma arī brīdina, ja sistēmā ir radies defekts.
3. Sprinklerus sagrupē atsevišķās sekcijās, no kurām katrā ir vairāk nekā 200 sprinkleri. Katra sprinkleru sekcija ir paredzēta ne
vairāk kā divu klāju apkalpošanai, un viena sekcija atrodas tikai vienā galvenajā vertikālajā zonā, ja vien nevar pierādīt, ka kuģa
ugunsdrošība ugunsgrēka gadījumā nesamazināsies, ja sprinkleru sekcijas būs paredzētas vairāk kā diviem klājiem vai atradīsies
vairākās galvenajās vertikālajās zonās.
109
/
211
4. Katru sprinkleru sekciju var izolēt tikai ar vienu noslēdzējvārstu. Katras sekcijas noslēdzējvārsts ir viegli pieejams, un tā
atrašanās vieta vienmēr ir skaidri norādīta. Nav pieļaujams, ka noslēdzējvārstu darbina persona bez attiecīgām pilnvarām.
5. Pie katra sekcijas noslēdzējvārsta un centrālajā postenī ierīko mēraparātu, kas norāda spiedienu sistēmā.
6. Sprinkleri ir izturīgi pret jūras gaisa izraisīto koroziju. Dzīvojamās telpās un dienesta telpās sprinkleri sāk darboties pie 68–79 °C,
izņemot, piemēram, žāvētavas, kur varētu būt augsta apkārtnes temperatūra; tādās telpās temperatūru, pie kuras iedarbojas sprinkleri,
var palielināt, nepārsniedzot maksimālo paredzēto temperatūru pie šo telpu griestiem par vairāk nekā 30 °C.
7. Katram indikatoru panelim pievieno sarakstu vai plānu, kurā redzamas sistēmas apkalpotās telpas un to atrašanās vieta attiecībā
pret katru sekciju. Ir pieejamas piemērotas testēšanas un apkopes instrukcijas.
8. Sprinklerus ierīko telpas augšpusē un izvieto tā, lai vidējais ūdens daudzums, kas izlīst virs telpas, kas aprīkota ar sprinkleriem,
ir vismaz 5 l/m 2 minūtē.
Sprinklerus ierīko pēc iespējas tālāk no sijām vai citiem objektiem, kas varētu kavēt ūdens līšanu, turklāt tā, lai pienācīgu ūdens
daudzumu saņemtu telpas viegli uzliesmojošie materiāli.
9. Ierīko spiediena rezervuāru, kura tilpums ir vienāds ar vismaz divkāršu ūdens daudzumu, kas minēts šajā punktā. Rezervuārā
pastāvīgi ir saldūdens daudzums, kas atbilst ūdens daudzumam, ko 12. punktā minētais sūknis izsūknēs vienā minūtē, un rezervuārā ir
jāsaglabā tāds gaisa spiediens, lai nodrošinātu, ka tur, kur rezervuārā ir izlietots saldūdens pastāvīgais daudzums, spiediens nav
mazāks par sprinklera darba spiedienu, kam pieskaita ūdens spiedienu no rezervuāra apakšas līdz sistēmā visaugstāk ierīkotajam
sprinkleram. Piemērotā veidā papildina zem spiediena esošo gaisu un saldūdens daudzumu rezervuārā. Ierīko stikla mēraparātu, no
kura var nolasīt pareizu ūdens līmeni rezervuārā.
10. Nepieļauj jūras ūdens iekļūšanu rezervuārā. Spiediena rezervuāru aprīko ar efektīvu drošības vārstu un manometru. Katrā
manometra savienojumvietā ierīko noslēdzējvārstus vai ventiļus.
11. Neatkarīgu motorsūkni uzstāda vienīgi, lai ūdens izplūšana no sprinkleriem turpinātos automātiski. Sūkni iedarbina automātiski,
nokrītoties spiedienam sistēmā, pirms ir pilnībā iztukšots pastāvīgais saldūdens daudzums spiediena rezervuārā.
12. Sūknis un cauruļvadu sistēma spēj uzturēt vajadzīgo spiedienu visaugstāk ierīkotā sprinklera līmenī, lai nodrošinātu pastāvīgu
ūdens izplūdi, ar ko pietiek, lai vienlaikus aptvertu vismaz 280 m 2 lielu teritoriju pie 8. punktā minētās jaudas. Jauniem C un D klases
kuģiem, kuru garums ir mazāks par 40 metriem un kuru kopējā aizsargātā teritorija ir mazāka par 280 m 2 , Kuģošanas drošības
inspekcija var noteikt atbilstošu teritoriju, kas jāņem vērā, nosakot sūkņu un alternatīvu padeves ietaišu jaudu.
110
/
211
13. Tajā sūkņa pusē, no kuras izplūst ūdens, ierīko kontrolvārstu ar īsu, atvērtu izplūdes cauruli. Vārsta un caurules reālā virsma ir
atbilstoša, lai nodrošinātu vajadzīgo izplūdi no sūkņa, vienlaikus uzturot spiedienu 9. punktā minētajā sistēmā.
14. Sūkņa atveri, pa kuru uzņem jūras ūdeni, pēc iespējas ierīko telpā, kurā atrodas sūknis, turklāt tā, lai kuģošanas laikā nav
jānoslēdz jūras ūdens padeve sūknim, izņemot gadījumus, kad notiek sūkņa pārbaude vai remonts.
15. Sprinklera sūknis un rezervuārs atrodas pienācīgā attālumā no mašīntelpas un neatrodas telpā, kas ir aizsargājama ar
sprinkleru sistēmu.
16. Jūras ūdens sūknim un automātiskajai signalizācijas un detektorsistēmai ir vismaz divi enerģijas avoti. Ja sūkni darbina
elektroenerģijas avoti, tie ir galvenais ģenerators un avārijas elektroenerģijas avots. Vienu enerģijas padevi sūknim nodrošina galvenais
sadales skapis, bet otru – avārijas sadales skapis, izmantojot atsevišķus jaudas kabeļus, kas paredzēti tikai šim nolūkam. Jaudas
kabeļus ierīko, apejot kambīzi, mašīntelpas un citas slēgtas augstas ugunsbīstamības telpas, izņemot tiktāl, cik tas vajadzīgs, lai tās
pieslēgtu attiecīgajiem sadales skapjiem, un aizvelk līdz automātiskajam pārslēgšanas slēdzim, kas atrodas pie sprinkleru sūkņa. Šis
slēdzis ļauj piegādāt enerģiju no galvenā sadales skapja, ja enerģija no turienes ir pieejama, un ir konstruēts tā, ka minētās padeves
pārrāvuma gadījumā tas automātiski pārslēdzas uz piegādi no avārijas sadales skapja. Galvenā sadales skapja un avārijas skapja
slēdžus marķē un parasti tur noslēgtus. Attiecīgajos jaudas kabeļos nav atļauts ierīkot citus slēdžus. Viens no signalizācijas un
detektorsistēmas enerģijas padeves avotiem ir avārijas avots. Ja viens no sūkņa enerģijas avotiem ir iekšdedzes dzinējs, papildu 15.
punkta noteikumu ievērošanai, tas jānovieto tā, lai ugunsgrēks kādā no aizsargājamajām vietām neskar gaisa padevi mehānismam.
17. Sprinkleru sistēma ir savienota ar kuģa ugunsdzēsības maģistrāli, un šis savienojums ir aprīkots ar noslēdzamu aizskrūvējamu
vienvirziena vārstu, kas nepieļauj atplūdi no sprinkleru sistēmas uz ugunsdzēsības maģistrāli.
18. Ierīko kontrolvārstu, lai testētu katras sprinkleru sekcijas automātisko signalizācijas sistēmu, izšļācot ūdens daudzumu, kas
atbilst viena iedarbināta sprinklera izsmidzinātajam ūdens daudzumam. Katras sekcijas kontrolvārsts atrodas pie attiecīgās sekcijas
noslēdzējvārsta.
19. Paredz sūkņa automātiskās darbības testēšanu, samazinoties spiedienam sistēmā.
20. Vienu no 
2. punktā
 minētajiem indikatoru paneļiem aprīko ar slēdzi, kas ļauj testēt katras sprinkleru sekcijas signalizāciju un
indikatorus.
21. Katrai sekcijai paredz vismaz sešas rezerves sprinklergalviņas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
111
/
211
22. Izmanto apstiprināta tipa automātiskās sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas, kas atbilst
Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
23. Jauniem C un D klases kuģiem, kuru garums ir mazāks par 40 metriem un kuru kopējā aizsargātā teritorija ir mazāka par 280 m
2, Kuģošanas drošības inspekcija var noteikt atbilstošu teritoriju, kas jāņem vērā, nosakot sūkņu un alternatīvu padeves ietaišu jaudu.
9. 
Stacionārās ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 13)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Vispārīgi noteikumi
1. Visas vajadzīgās stacionārās ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas ar rokas signalizācijas punktiem jebkurā
laikā spēj tūlīt iedarboties.
2. Enerģijas padevi un elektriskās ķēdes, kas vajadzīgas sistēmas darbam, uzrauga, lai attiecīgi konstatētu enerģijas padeves
pārrāvumu vai defektus. Defekta gadījumā vadības panelis saņem gaismas un skaņas signālu, kas atšķiras no ugunsgrēka gadījumā
saņemtā signāla.
3. Ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas darbībā izmantotajām elektroiekārtām ir vismaz divi elektroenerģijas avoti,
no kuriem viens ir avārijas avots. Padevi nodrošina atsevišķi jaudas kabeļi, kas paredzēti vienīgi šim nolūkam. Minētais jaudas kabelis
sniedzas līdz automātiskajam pārslēgšanas slēdzim, kas atrodas uguns detektorsistēmas vadības panelī vai blakus tam.
4. Detektorus un rokas signalizācijas punktus sagrupē pa sekcijām. Detektora vai rokas signalizācijas punkta aktivizēšana
iedarbina ugunsgrēka gaismas un skaņas signālu uz vadības paneļa un indikatoru paneļiem. Ja 2 minūšu laikā signāliem nav pievērsta
uzmanība, skaņas signāls automātiski atskan apkalpes dzīvojamajās telpās un dienesta telpās, kontrolpunktos un mašīntelpā. Šai
trauksmes signāla sistēmai nav jābūt integrētai detektorsistēmā.
5. Vadības panelis atrodas uz komandtiltiņa vai galvenajā ugunsgrēka kontrolpunktā.
6. Indikatoru paneļi norāda vismaz sekciju, kurā ir iedarbināts detektors vai rokas signalizācijas punkts. Vismaz vienu paneli novieto
tā, lai jebkurā laikā tas ir viegli pieejams apkalpes atbildīgajiem locekļiem jūrā vai ostā, izņemot gadījumus, kad kuģis netiek
ekspluatēts. Vienu indikatoru paneli novieto uz komandtiltiņa, ja vadības panelis atrodas galvenajā ugunsgrēka kontrolpunktā.
7. Uz katra indikatoru paneļa vai tam blakus novieto saprotamu informāciju par vietām, kas pieslēgtas minētajai sistēmai, un kas
norāda sekciju atrašanās vietu.
112
/
211
8. Ja uguns detektorsistēma neparedz iespēju no attāluma identificēt katru atsevišķo detektoru, parasti neatļauj vienu sekciju
pieslēgt vairāk kā vienam klājam dzīvojamajās telpās, dienesta un kontrolpunktos, izņemot gadījumus, kad viena sekcija attiecas uz
slēgtu kāpņutelpu. Lai nepieļautu aizkavēšanos ugunsgrēka avota noteikšanā, katrā sekcijā iekļaujamo slēgto telpu skaitu ierobežo, kā
noteikusi karoga valsts Kuģošanas drošības inspekcija. Vienā sekcijā nedrīkst ietilpt vairāk kā 50 slēgtas telpas. Ja detektorsistēma ir
aprīkota ar uguns detektoriem, kas ir atsevišķi identificējami no attāluma, sekcijas var attiekties uz vairākiem klājiem un jebkuru slēgto
telpu skaitu.
9. Ja uguns detektorsistēma neļauj atsevišķi identificēt katru detektoru no attāluma, viena detektoru sekcija nevar attiekties uz
telpām abās kuģa malās vai uz vairāk kā vienu klāju un to tāpat nevar izvietot vairākās galvenajās vertikālajās zonās, izņemot
gadījumus, kad Kuģošanas drošības inspekcija, atzīstot, ka kuģa ugunsdrošība nemazinās, var atļaut izmantot vienu detektoru sekciju
abām kuģa malām un vairāk kā vienam klājam. Kuģos, kas aprīkoti ar atsevišķi identificējamiem uguns detektoriem, vienu sekciju var
izmantot telpām abās kuģa malās un vairākiem klājiem, bet tā nedrīkst atrasties vairākās galvenajās vertikālajās zonās.
10. Uguns detektoru sekciju, ko izmanto kontrolpunktam, dienesta telpai vai dzīvojamajai telpai, neizmanto mašīntelpai.
11. Detektorus iedarbina karstums, dūmi vai citi degšanas, liesmu vai degšanas un liesmu produkti. Kuģošanas drošības inspekcija
var apsvērt tādu detektoru izmantošanu, ko iedarbina citi faktori, kas liecina par ugunsgrēka sākšanos, ar noteikumu, ka tie nav mazāk
jutīgi. Liesmu detektorus izmanto vienīgi papildus dūmu vai siltuma detektoriem.
12. Nodrošina piemērotas instrukcijas un rezerves daļas, lai varētu veikt testēšanu un apkopi.
13. Detektorsistēmas darbību regulāri testē atbilstoši Kuģošanas drošības inspekcijas prasībām, izmantojot iekārtas, kas ražo
atbilstošas temperatūras karstu gaisu vai dūmus, vai aerosola daļiņas ar atbilstošu blīvumu vai lielumu, vai citas parādības, kas
saistītas ar ugunsgrēka sākšanos, uz ko detektoram ir jāreaģē.
Izmanto tāda tipa detektorus, kuru pareizu darbību var testēt un pēc tam atjaunot parastā darbības režīmā, neapmainot detaļas.
14. Uguns detektorsistēmas neizmanto citiem nolūkiem, izņemot atļauju aizvērt ugunsdrošas durvis un veikt līdzīgas funkcijas no
vadības paneļa.
15. Uguns detektorsistēmas, kas ļauj identificēt zonas atrašanos, ierīko tā, lai:
— ugunsgrēks nevar radīt bojājumus vairāk kā vienā ķēdes punktā,
— nodrošina to, ka ķēdes defekts (piemēram, energopadeves pārrāvums, īssavienojums, zemējums) aptur visu ķēdi,
113
/
211
— veic visus iespējamos pasākumus, lai varētu atjaunot sistēmas sākotnējo konfigurāciju pēc tam, kad tā pārstājusi darboties
(elektrisku, elektronisku, informātikas defektu dēļ),
— pirmā iedarbinātā ugunsgrēka signalizācija nekavē pārējos detektorus raidīt turpmākus trauksmes signālus.
2. 
Prasības attiecībā uz uzstādīšanu
1. Rokas signalizācijas punktus uzstāda dzīvojamajās telpās, dienesta telpās un kontrolpunktos. Pie katras izejas ierīko vienu
rokas signalizācijas punktu. Rokas signalizācijas punkti ir viegli pieejami katra klāja gaiteņos, un neviena gaiteņa daļa neatrodas vairāk
kā 20 metru attālumā no rokas signalizācijas punkta.
2. Dzīvojamās telpās dūmu detektorus ierīko visās kāpnēs, gaiteņos un evakuācijas ceļos.
3. Ja stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas ir jāierīko, lai aizsargātu telpas, kas nav iepriekšminētajā
2.2. punktā minētās telpas, katrā šādā telpā ierīko vismaz vienu detektoru, kas atbilst 1.11. punktam.
4. Detektorus izvieto tā, lai nodrošinātu to optimālu darbību. Jāizvairās ierīkot detektorus vietās, kas atrodas tuvu sijām un
ventilācijas cauruļvadiem, vai vietās, kur gaisa plūsmas virziens varētu negatīvi ietekmēt detektoru darbību, un vietās, kur iespējams
spiediens vai mehāniski bojājumi. Vispār detektoriem, kas ierīkoti pie griestiem, jāatrodas vismaz 0,5 metru attālumā no starpsienām.
5. Detektoru izvietojuma maksimālos attālumus nosaka saskaņā ar šo tabulu:
Detektora
tips
Maksimālais grīdas virsmas laukums uz vienu
detektoru (m
2
)
Maksimālais attālums starp
centriem (m)
Maksimālais attālums no
starpsienām (m)
Siltums
37
9
4,5
Dūmi
74
11
5,5
Kuģošanas drošības inspekcija var pieprasīt vai atļaut citus attālumus, pamatojoties uz testu datiem, kas demonstrē detektoru
raksturīgās īpašības.
6. Elektroinstalācijas, kas ietilpst sistēmā, ir ievilktas, apejot kambīzi, mašīntelpas un citas slēgtas telpas ar augstu
ugunsbīstamību, izņemot gadījumus, kad tas vajadzīgs uguns detektoru vai ugunsgrēka signalizācijas ierīkošanai šajās telpās vai
pieslēgtu tās atbilstošam strāvas avotam.
114
/
211
3. 
Prasības attiecībā uz konstrukciju
1. Sistēmas un iekārtu konstrukcija ir piemērota tam, lai izturētu apgādes sprieguma maiņas un pārejas, apkārtnes temperatūras
svārstības, vibrāciju, mitrumu, triecienu, spiedienu un koroziju, ar ko parasti sastopas uz kuģa.
2. Dūmu detektori, kas jāuzstāda dzīvojamo telpu kāpnēs, gaiteņos un evakuācijas ceļos, kā to pieprasa 
2.2
. punkts, ir sertificēti
iedarboties, kamēr dūmu blīvums nav pārsniedzis 12,5 % no gaismas samazināšanās vienībām metrā, bet nedarbojas, kamēr dūmu
blīvums nepārsniedz 2 % no gaismas samazināšanās vienībām metrā.
Dūmu detektori, kas jāuzstāda citās telpās, darbojas Kuģošanas drošības inspekcijas atzītās jūtības robežās, ņemot vērā to, ka
detektoriem nav jābūt nejutīgiem vai pārlieku jutīgiem.
3. Siltuma detektori ir sertificēti darboties, kamēr temperatūra nav pārsniegusi 78 °C, bet nedarbojas, kamēr temperatūra nav
pārsniegusi 54 °C, ja temperatūra sasniedz noteiktās robežas, palielinoties par mazāk nekā 1 °C minūtē. Ja temperatūra palielinās
straujāk, siltuma detektori darbojas Kuģošanas drošības inspekcijas atzītās temperatūras robežās, ņemot vērā to, ka detektoriem nav
jābūt nejutīgiem vai pārlieku jutīgiem.
4. Siltuma detektoru darbības pieļaujamo temperatūras robežu var palielināt līdz 30 °C virs maksimālās temperatūras pie griestiem
žāvētavās un līdzīgās vietās, kur ir augsta apkārtējā gaisa temperatūra.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
4.1. Izmanto apstiprināta tipa stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas, kas atbilst Ugunsdrošības sistēmu
kodeksa noteikumiem.
4.2. Rokas signalizācijas punktus, kas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksam, uzstāda dzīvojamajās telpās, dienesta telpās un
kontrolpunktos. Pie katras izejas ierīko vienu rokas signalizācijas punktu. Rokas signalizācijas punkti ir viegli pieejami katra klāja
gaiteņos, un neviena gaiteņa daļa neatrodas vairāk kā 20 metru attālumā no rokas signalizācijas punkta.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
5. Papildus iepriekšminētajiem noteikumiem, Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina to, ka tiek ievēroti ietaišu drošības
noteikumi attiecībā uz to neatkarību no pārējām ietaisēm vai sistēmām, detaļu izturību pret koroziju, elektriskās strāvas padevi to
vadības sistēmai un ekspluatācijas un apkopes instrukciju pieejamību.
10. 
Risinājumi attiecībā uz šķidro degvielu, ziežeļļu un citām uzliesmojošām eļļām (R 15)
115
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Naftas produktu kā degvielas izmantošanas ierobežojumi
Uz naftas produktu kā degvielas izmantošanu attiecas šādi ierobežojumi.
1. Izņemot, ja šajā punktā paredzēts citādi, neizmanto šķidro degvielu, kuras uzliesmošanas temperatūra ir mazāka par 60 °C.
2. Avārijas ģeneratoros var izmantot šķidro degvielu, kuras uzliesmošanas temperatūra ir vismaz 43 °C.
3. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut šķidrās degvielas, kuras uzliesmošanas temperatūra ir mazāka par 60 °C, bet ir vismaz
43 °C, vispārēju izmantošanu, ievērojot papildu drošības pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, un ar nosacījumu, ka apkārtējai
temperatūrai telpā, kurā uzglabā vai izmanto šķidro degvielu, neļauj pacelties augstāk kā 10 °C zem šķidrās degvielas uzliesmošanas
temperatūras.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, var atļaut šķidrās degvielas, kuras uzliesmošanas temperatūra ir mazāka
par 60 °C, bet ir vismaz 43 °C, izmantošanu, ievērojot šādus nosacījumus:
3.1. mazuta rezervuāri, izņemot tos, kas atrodas dubultdibena nodalījumos, atrodas ārpus A kategorijas mašīntelpas;
3.2. paredz degvielas temperatūras mērīšanu degvielas sūkņa iesūknēšanas cauruļvadā;
3.3. šķidrās degvielas filtru ieplūdes un izplūdes pusēs ierīko noslēdzējvārstu un/vai ventiļus, un
3.4. pēc iespējas vairāk izmanto metinātus cauruļu savienojumus vai apļveida konusa vai lodveida uzmavas savienojumus.
Naftas produktu uzliesmošanas temperatūru nosaka, izmantojot apstiprinātu slēgtā tīģeļa metodi.
2. 
Risinājumi attiecībā uz šķidro degvielu
Uz kuģa, kur izmanto šķidro degvielu, šīs degvielas uzglabāšana, sadalīšana un izmantošana notiek, nodrošinot kuģa un uz tā
esošo cilvēku drošību un ievērojot vismaz šādus noteikumus:
1.1. Ciktāl iespējams, šķidrās degvielas sistēmas daļas, kurās ir sakarsēta degviela ar spiedienu lielāku nekā 0,18 N/mm 2 ,
neuzstāda nosegtā vietā, kur uzreiz nav iespējams atklāt defektus un sūci. Mašīntelpās, kurās atrodas minētās šķidrās degvielas
sistēmas daļas, nodrošina atbilstošu apgaismojumu.
116
/
211
1.2. Sakarsēta degviela ir degviela, kuras temperatūra pēc sildīšanas pārsniedz 60 °C vai ir augstāka par degvielas uzliesmošanas
temperatūru, ja tā ir zemāka par 60 °C.
2. Mašīntelpu ventilācija ir pietiekama jebkuros parastos apstākļos, lai nepieļautu degvielas tvaiku uzkrāšanos.
3. Ciktāl iespējams, šķidrās degvielas rezervuāri ietilpst kuģa konstrukcijā un atrodas ārpus mašīntelpas. Ja šķidrās degvielas
rezervuāri, izņemot dubultdibena rezervuārus, atrodas blakus mašīntelpai vai mašīntelpā, vismaz viena no šo rezervuāru malām atrodas
pie mašīntelpas norobežojuma un, vēlams, lai tiem būtu kopēja mala ar dubultdibena rezervuāriem, un tās rezervuāra malas virsmas
laukumam, kas iziet uz mašīntelpu, jābūt minimālam. Ja minētie rezervuāri atrodas mašīntelpā, tajos nedrīkst glabāt šķidro degvielu,
kuras uzliesmošanas temperatūra ir mazāka par 60 °C. Jāizvairās no neiebūvētu šķidrās degvielas rezervuāru ierīkošanas, un šādi
rezervuāri ir aizliegti mašīntelpā.
4. Šķidrās degvielas rezervuārus neierīko vietās, kur apdraudējumu var radīt izšļakstījumi vai sūce, nopilot uz sakarsētas virsmas.
Veic drošības pasākumus, lai nepieļautu, ka saskarē ar sakarsētām virsmām nonāk degviela zem spiediena, kas izšļakstījusies no
sūkņa, filtra vai sildītāja.
5. Šķidrā kurināmā caurules, kuru bojājums ļautu naftai izplūst no glabāšanas, nostādināšanas vai ikdienas izmantošanas
rezervuāra, kura tilpums ir 500 litri vai vairāk un kas atrodas virs dubultā dibena, tieši rezervuārā ir aprīkotas ar krānu vai ventili, ko var
aiztaisīt no drošas vietas ārpus attiecīgās telpas, ja telpā, kurā atrodas rezervuāri, izceļas ugunsgrēks. Ja diptanki atrodas jebkurā
šahtā vai cauruļvadu tunelī vai tamlīdzīgā telpā, rezervuārus aprīko ar vārstiem, bet regulēšanu ugunsgrēka gadījumā var veikt ar papildu
vārstu uz caurules vai caurulēm ārpus tuneļa vai tamlīdzīgas telpas. Ja šāds papildu vārsts ir ierīkots mašīntelpā, to var darbināt ārpus
šīs telpas.
1. 
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk
, avārijas ģeneratora degvielas rezervuāra vārsta tālvadības ierīce atrodas
atsevišķi no pārējo mašīntelpas vārstu tālvadības ierīcēm.
2. 
Kuģos, kas uzbūvēti 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk un kuru bruto tonnāža ir mazāka nekā 500 tonnas
, degvielas rezervuāri, kas
atrodas virs dubultā dibena, ir aprīkoti ar krānu vai ventili.
3. 
Kuģos, kas uzbūvēti pirms 2012. gada 1. janvāra un kuru bruto tonnāža ir mazāka nekā 500 tonnas
, pirmajā punktā minētais
krāns vai ventilis jāierīko arī degvielas rezervuāros, kuru tilpums ir mazāks par 500 litriem un kuri atrodas virs dubultā dibena; ne vēlāk
kā līdz pirmai regulārai pārbaudei 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk.
6. Nodrošina drošu un efektīvu veidu, kā noteikt šķidrās degvielas daudzumu visos šķidrās degvielas rezervuāros.
117
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Mērīšanas caurules nebeidzas telpā, kurā aizdegšanās apdraudējumu var radīt izšļakstījumi no mērīšanas caurules. Tās jo īpaši
nebeidzas pasažieru vai apkalpes telpās. Mērīšanas caurules parasti nebeidzas mašīntelpās. Ja Kuģošanas drošības inspekcija tomēr
uzskata, ka šīs prasības ir nepraktiskas, tā var atļaut mērīšanas cauruļu izbeigšanos mašīntelpā ar nosacījumu, ka ir ievērotas šādas
prasības:
1.1. papildus ir ierīkots degvielas līmeņa mēraparāts, kas atbilst 2.6.2. apakšpunkta prasībām;
1.2. mērīšanas caurules beidzas vietās, kas atrodas tālu no aizdegšanās apdraudējumu vietām, ja vien neveic drošības pasākumus,
piemēram, efektīvu ekrānu ierīkošana, lai nepieļautu to, ka šķidrās degvielas izšļakstījumi no mērīšanas cauruļu galiem nonāk
saskarsmē ar aizdegšanās avotu;
1.3. mērīšanas cauruļu gali ir aprīkoti ar pašaizveres nobloķēšanas ierīcēm un ar neliela diametra pašaizveres kontrolventili, kas
atrodas pirms nobloķēšanas ierīces, lai pirms nobloķēšanas ierīces atvēršanas pārliecinātos, ka caurulē nav šķidrās degvielas.
Nodrošina to, ka šķidrās degvielas izšļakstījumi caur kontrolventili nerada aizdegšanās apdraudējumu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2. Šķidrās degvielas daudzumu šķidrās degvielas rezervuāros var atļaut pārbaudīt ar citiem līdzekļiem, ja šie līdzekļi tāpat kā
2.6.1.1. apakšpunktā paredzētie līdzekļi nav jāievada rezervuāra augšdaļā, un ar noteikumu, ka šo līdzekļu pienācīgas nedarbošanās vai
rezervuāru pārpildīšanas rezultātā nenotiks degvielas izlīšana.
3. Līdzekļus, kas ieteikti 2.6.2. apakšpunktā, uztur pienācīgā kārtībā, nodrošinot to nepārtrauktu un precīzu ekspluatāciju.
7. Šķidrās degvielas rezervuāros un šķidrās degvielas sistēmas daļās, tajā skaitā uzpildes caurulēs, kam paredzēti uz kuģa esošie
sūkņi, nepieļauj spiediena pārslodzi. Izplūde no visiem drošības vārstiem un gaisa vai pārplūdes cauruļvadiem notiek tur, kur nerodas
ugunsgrēka vai eksplozijas risks sakarā ar degvielas un tvaiku parādīšanos, un tā nenotiek apkalpes telpās, pasažieru telpās vai īpašas
kategorijas telpās, slēgtās ro- ro telpās, mašīntelpās vai līdzīgās telpās uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk.
8. Šķidrā kurināmā caurules un to ventiļi un cauruļu piederumi ir no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, bet ierobežotā daudzumā var
atļaut izmantot lokanas caurules. Minētās lokanās caurules un gala stiprinājumi ir izgatavoti no atbilstošas izturības apstiprinātiem
ugunsdrošiem materiāliem.
Vārstus, ar ko aprīkoti šķidrās degvielas rezervuāri un uz ko iedarbojas statisks spiediens, var izgatavot no tērauda vai čuguna ar
sferoidālu grafītu. Parasta čuguna vārstus tomēr var izmantot cauruļvadu sistēmās, kur paredzētais spiediens ir mazāks par septiņiem
118
/
211
bāriem, bet paredzētā temperatūra ir zemāka par 60 °C.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
9. Visas ārējās augstspiediena degvielas piegādes līnijas, kas savieno augstspiediena degvielas sūkņus un degvielas inžektorus,
aizsargā ar izolācijas apvalka cauruļvadu sistēmu, kurā nonāk degviela, ja sabojājas augstspiediena līnija. Izolācijas apvalkā esoša
caurule sastāv no ārējās caurules, kurā ir pastāvīgi iemontēta augstspiediena degvielas caurule. Izolācijas apvalkā esošu cauruļvadu
sistēmā ietilpst sūču savācējietaise un signalizācija, kas brīdina par degvielas līnijas bojājumu.
10. Atbilstoši jāizolē visas virsmas, kuru temperatūra pārsniedz 220 °C un kuras var nonākt saskarē ar degvielu, ja sabojājas
degvielas sistēma.
11. Šķidrās degvielas padeves līnijas pienācīgi aizsargā ar ekrāniem vai kā citādi, lai pēc iespējas izvairītos no degvielas
izsmidzināšanas vai sūces uz karstām virsmām, mehānismu gaisa ieplūdes atverēs vai citos aizdegšanās avotos. Cauruļu sistēmā
veido pēc iespējas mazāku savienojumu skaitu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
12. Šķidrās degvielas padeves līnijas neierīko tieši virs augstas temperatūras ietaisēm vai to tuvumā, tajā skaitā pie katliem, tvaika
cauruļvadiem, izplūdes kolektoriem, trokšņa slāpētājiem vai citām iekārtām, kam nepieciešama izolācija. Ciktāl iespējams, šķidrās
degvielas padeves līnijas ierīko tālu no karstām virsmām, elektroierīcēm vai citiem aizdegšanās avotiem un aizsargā ar ekrāniem vai
citādā piemērotā veidā, lai pēc iespējas izvairītos no degvielas izsmidzināšanas vai sūces uz aizdegšanās avotiem. Cauruļu sistēmā
veido pēc iespējas mazāku savienojumu skaitu.
13. Dīzeļdzinēja degvielas sistēmas sastāvdaļas uzstāda, ņemot vērā spiediena maksimumu ekspluatācijas laikā, tajā skaitā
augstspiediena maksimumu, kas degvielas sūkņu darbības rezultātā rodas un tiek pārraidīts atpakaļ degvielas padeves un pārlējuma
līnijās. Savienojumus ar degvielas padeves un pārlējuma līnijām ierīko, ņemot vērā šo savienojumu spēju nepieļaut šķidrās degvielas
sūci zem spiediena ekspluatācijas laikā un pēc apkopes.
14. Ietaisēs ar vairākiem dzinējiem, kam degvielu piegādā no viena degvielas avota, nodrošina atsevišķo dzinēju degvielas padeves
un pārlējuma cauruļvadu sistēmas izolāciju. Izolācija neietekmē pārējo dzinēju darbību un to var kontrolēt no posteņa, kurš ir
sasniedzams arī tad, ja kādā no dzinējiem izceļas ugunsgrēks.
15. Ja Kuģošanas drošības inspekcija atļauj degvielu un uzliesmojošu šķidrumu pārsūknēt caur dzīvojamām un dienesta telpām,
degvielas un uzliesmojošu šķidrumu pārsūknēšanas caurulēm jābūt izgatavotām no Kuģošanas drošības inspekcijas apstiprināta
materiāla, ņemot vērā ugunsbīstamību. 
119
/
211
16. Esošajiem B klases kuģiem piemēro 
2.9
. līdz 
2.11
. punkta prasības, izņemot to, ka 2.9. punktā minētās izolācijas apvalka
cauruļvadu sistēmas vietā var izmantot piemērotas kameras tiem dzinējiem, kuru jauda ir 375 kW vai mazāk un kuriem degvielas sūkņi
piegādā degvielu vairāk kā vienam inžektoram.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3. 
Risinājumi attiecībā uz ziežeļļām
Risinājumi attiecībā uz spiedieneļļošanas sistēmās izmantojamas eļļas glabāšanu, piegādi un izmantošanu nodrošina kuģa un uz
tā esošo cilvēku drošību, un mašīntelpā tiem jāatbilst vismaz 2.1., 2.4., 2.5., 2.6., 2.7., 2.8., 2.10. un 2.11. punkta noteikumiem, taču:
1. tas neizslēdz caurteces novērošanas stiklu izmantošanu eļļošanas sistēmās, ar noteikumu, ka ir pārbaudīts, vai tiem ir atbilstoša
ugunsizturības pakāpe. Ja izmanto caurteces novērošanas stiklus, caurulei abos galos ierīko vārstus. Caurules apakšā ir pašaizveres
vārsts;
2. mašīntelpās var atļaut izmantot mērīšanas caurules; nav jāpiemēro 2.6.1.1. un 2.6.1.3. punkta prasības ar nosacījumu, ka
mērīšanas caurules ir aprīkotas ar atbilstošiem aizvēršanas mehānismiem.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, 10.2.5. punkta noteikumus piemēro arī ziežeļļu tilpnēm, izņemot tilpnes,
kuru ietilpība ir mazāka par 500 litriem, glabāšanas tvertnes, kuru vārsti kuģa parastas ekspluatācijas laikā ir aizvērti, vai ja ir noteikts,
ka nejauša un ātra ziežeļļas tilpnes noslēdzējvārsta aizvēršana apdraudētu galveno dzinēju un būtisko palīgmehānismu drošu darbību.
4. 
Risinājumi attiecībā uz citām uzliesmojošām eļļām
Risinājumi attiecībā uz tādu citu uzliesmojošu eļļu glabāšanu, piegādi un izmantošanu, ko izmanto zem spiediena energopadeves
sistēmā, vadības un ieslēgšanas sistēmās un kurināmajās ietaisēs, nodrošina kuģa un uz tā esošo cilvēku drošību. Vietās, kur ir
aizdedzes līdzekļi, šādi risinājumi atbilst vismaz 2.4., 2.6., 2.10. un 2.11. punkta noteikumiem un – attiecībā uz izturību un uzbūvi –
2.7. un 2.8. punkta noteikumiem.
5. 
Mašīntelpas, ko periodiski atstāj bez uzraudzības
Papildus 1. līdz 4. punkta prasībām šķidrās degvielas un ziežeļļu sistēmas atbilst šādām prasībām:
.1 ja ikdienā izmantojamus šķidrās degvielas rezervuārus uzpilda automātiski vai ar tālvadību, nedrīkst pieļaut izšļakstījumus
pārplūdes rezultātā. Citas iekārtas, kas automātiski strādā ar uzliesmojošiem šķidrumiem, piemēram, šķidrās degvielas attīrītāji, ko
120
/
211
pēc iespējas uzstāda īpašā attīrītājiem un to sildītājiem paredzēta vietā, ir aprīkotas ar ietaisi, kas nepieļauj izšļakstījumus pārplūdes
rezultātā;
.2 ja ikdienā izmantojami šķidrās degvielas rezervuāri vai nostādināšanas rezervuāri ir aprīkoti ar sildierīcēm, ierīko signalizāciju, kas
brīdina par augstu temperatūru, ja var pārsniegt šķidrās degvielas uzliesmošanas temperatūru.
6. 
Aizliegums pārvadāt uzliesmojošas eļļas priekšpīķa tilpnēs
Degvieleļļas, ziežeļļas un citas uzliesmojošas eļļas nedrīkst pārvadāt priekšpīķa tilpnēs.
11. 
Ugunsdzēsēja ietērps un piederumi (R17)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ugunsdzēsēja ietērps un piederumi ir šādi.
1.1. Individuālo ekipējumu veido:
1. tāda materiāla aizsargtērps, kas aizsargā ādu no uguns radīta karstuma un apdegumiem un applaucēšanās ar tvaiku. Tērpa
virsma ir ūdensizturīga;
2. apavi un cimdi no gumijas vai cita elektrību nevadoša materiāla;
3. cieta ķivere, kas efektīvi aizsargā no trieciena;
4. apstiprināta tipa elektriskā drošības lampa (rokas lukturis), kuras minimālais degšanas ilgums ir trīs stundas;
5. ugunsdzēsēja cirvis.
1.2. Apstiprināta tipa elpošanas aparāts, kas sastāv no autonoma elpošanas aparāta ar saspiestu gaisu (AEASG), kura cilindru
gaisa tilpums ir vismaz 1 200 litri, vai cits automātisks elpošanas aparāts, kas spēj darboties vismaz 30 minūtes. Katram AEASG ir
pilnībā uzpildīti rezerves cilindri, kuru rezerves uzglabāšanas ietilpība ir vismaz 2 400 litri brīva gaisa, izņemot:
(i) ja uz kuģa ir pieci AEASG vai vairāk, brīvā gaisa kopējai rezerves uzglabāšanas ietilpībai nav jāpārsniedz 9 600 litri; vai
(ii) ja uz kuģa ir iespējams uzpildīt pilna spiediena gaisa cilindrus ar nepiesārņotu gaisu, katra AEASG pilnībā uzpildītu rezerves
cilindru rezerves uzglabāšanas ietilpībai jābūt vismaz 1 200 litri brīva gaisa, un uz kuģa nodrošinātajai kopējai brīva gaisa rezerves
121
/
211
uzglabāšanas ietilpībai nav jāpārsniedz 4 800 litri brīva gaisa.
Visiem AEASG gaisa cilindriem jābūt savstarpēji aizvietojamiem.
2. Katram elpošanas aparātam pievieno pietiekami garu un izturīgu ugunsdrošu glābšanas trosi, ko ar karabīnes veida āķi var
piestiprināt aparāta stiprinājuma siksnām vai atsevišķai jostai, lai glābšanas troses izmantošanas laikā elpošanas aparāts neatraisītos
vaļā.
3. Uz jauniem B klases un esošajiem B klases kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, un uz jaunajiem C un D klases kuģiem,
kuru garums ir 40 metri un vairāk, ir vismaz divi ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplekti.
1. Uz kuģiem, kuru garums ir 60 metri un vairāk – ja visu pasažieru telpu un dienesta telpu kopgarums uz klāja, kur šīs telpas
atrodas, pārsniedz 80 metrus vai, ja ir vairāki šādi klāji, uz klāja, kur minēto telpu kopgarums ir vislielākais, jābūt diviem ugunsdzēsēja
ietērpa un piederumu komplektiem un diviem individuālā ekipējuma komplektiem uz katriem 80 metriem vai uz mazāku attālumu no šā
kopgaruma.
Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, katrā vertikālajā zonā jābūt diviem papildu ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu
komplektiem, izņemot kāpnes, kas veido atsevišķas galvenās vertikālās zonas, un izņemot ierobežota garuma galvenās vertikālās
zonas kuģa priekšgalā un pakaļgalā, kas neietver mašīntelpas vai galveno kambīzi.
2. Uz kuģiem, kuru garums pārsniedz 40 metrus, bet ir mazāks par 60 metriem, jābūt diviem ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu
komplektiem.
3. Uz jauniem B klases un esošajiem B klases kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, bet nepārsniedz 40 metrus, arī jābūt
diviem ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektiem, bet tikai vienam automātis- kā elpošanas aparāta rezerves pildījumam.
4. Uz jaunajiem un esošajiem B klases kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, un uz jaunajiem C un D klases kuģiem,
kuru garums ir mazāks par 40 metriem, ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektam nav jābūt.
5. Ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektus un individuālā ekipējuma komplektus uzglabā viegli pieejamā vietā lietošanas
gatavībā, un ja uz kuģa ir vairāki ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplekti vai vairāki individuālā ekipējuma komplekti, tos uzglabā
posteņos, kas atrodas tālu cita no citas. Minētajos posteņos jābūt vismaz vienam ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektam un
vienam individuālā ekipējuma komplektam.
6. Ja Kuģošanas drošības inspekcija uzskata, ka šajā noteikumā iekļautās pārvadāšanas prasības ir nepamatotas un/vai kuģim
tehniski nepiemērotas, uz šādu kuģi atbilstoši šīs direktīvas 9. panta 3. punkta noteikumiem var neattiecināt vienu vai vairākas šī
122
/
211
noteikuma prasības.
12. 
Dažādi (R 18)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ja A klases pārsegumos ierīko elektrības kabeļus, cauruļvadus, šahtas, caurules u. c. vai tajās ierīko brusas, sijas vai citus
konstrukcijas elementus, veic pasākumus, lai nodrošinātu ugunsizturības nemazināšanos, ciktāl tas ir pieņemami un iespējami.
Ja A klases pārsegumos ierīko iepriekšminēto uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, ierīkotās ietaises testē
saskaņā ar Uzliesmošanas testu metožu kodeksu, lai nodrošinātu starpsienu ugunsizturības nemazināšanos.
Attiecībā uz ventilācijas cauruļvadiem piemēro II-2/B/9.2.2.b un II-2/B/9.3. noteikumus.
Ja ierīkotā caurule tomēr ir izgatavota no tērauda vai līdzvērtīga materiāla un tās biezums ir 3 mm vai vairāk, un garums nav mazāks
par 900 mm (vēlams 450 mm katrā pārseguma pusē), un tajā nav atveru, testēšana nav jāveic.
Minētās ietaises attiecīgi izolē, lai to izolācija būtu tāda pati, kā pārseguma izolācija.
2. Ja B klases pārsegumos ierīko elektrības kabeļus, cauruļvadus, šahtas, caurules u. c. vai tajos ierīko ventilācijas terminālus,
apgaismojuma armatūru un līdzīgas ietaises, veic pasākumus, lai nodrošinātu ugunsizturības nemazināšanos, ciktāl tas ir pieņemami
un iespējami. Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, nodrošina to, ka nemazinās pārsegumu ugunsizturība.
Cauruļvadus, kas nav izgatavoti no tērauda vai vara un kas ir ierīkoti B klases pārsegumos, aizsargā vai nu ar:
1. šķērsojuma ietaisi, kam veikts uzliesmošanas tests un kuras ugunsdrošība atbilst attiecīgā pārseguma un izmantotā cauruļvadu
tipa ugunsdrošībai; vai
2. ar tērauda uzmavu, kuras biezums ir vismaz 1,8 mm un garums – vismaz 900 mm, ja caurules diametrs ir 150 mm vai vairāk, un
vismaz 600 mm, ja caurules diametrs ir mazāks par 150 mm (vēlams, lai garums būtu vienādi sadalīts abās pārseguma pusēs).
Cauruli savieno ar uzmavas galiem, izmantojot atlokus vai savienošanas atlokus, vai arī sprauga starp uzmavu un cauruli nedrīkst
pārsniegt 2,5 mm vai arī spraugu starp cauruli un uzmavu aizpilda, izmantojot neuzliesmojošus vai citus piemērotus materiālus.
3. Caurules, ko ierīko A un B klases pārsegumos, izgatavo no apstiprinātiem materiāliem, ņemot vērā temperatūru, kas jāiztur
attiecīgajām starpsienām.
123
/
211
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, metāla caurules bez izolācijas, kas ir ierīkotas A vai B klases pārsegumos,
ir izgatavotas no materiāliem, kuru kušanas temperatūra pārsniedz 950 °C A-0 kategori- jas starpsienām un 850 °C B-0 kategorijas
starpsienām.
4. Eļļu un citu uzliesmojošu šķidrumu pārsūknēšanai paredzētās caurules dzīvojamajās telpās, dienesta telpās vai kontrolpunktos ir
izgatavotas no piemērota materiāla un tām ir atbilstoša konstrukcija, ņemot vērā ugunsbīstamību.
5. Materiālus, kas karstumā bojājas, neizmanto notekām aiz borta, kanalizācijas izplūdes caurulēm un citām atverēm, kas atrodas
tuvu ūdenslīnijai un kur materiāla sabojāšanās ugunsgrēka gadījumā radītu applūšanas briesmas.
6. Elektriskie radiatori, ja tos izmanto, ir stacionāri un to konstrukcija ir tāda, ka ugunsbīstamība ir samazināta līdz minimumam.
Šos radiatorus neaprīko ar atklātiem sildelementiem, no kuriem varētu sākt gruzdēt apģērbs, aizkari vai līdzīgi materiāli, vai arī ko varētu
aizdedzināt sildelementa izdalītais karstums.
7. Visas atkritumu tvertnes ir izgatavotas no neuzliesmojošiem materiāliem bez atverēm sānos vai apakšā.
8. Vietās, kur iespējama eļļas produktu iekļūšana, izolācijas virsma ir eļļas un eļļas tvaiku necaurlaidīga.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI: vietās, kur iespējama eļļu izšļakstīšanās vai eļļas tvaiki, piemēram, A kategorijas mašīntelpās,
izolējošā materiāla virsma ir eļļas un eļļas tvaiku necaurlaidīga. Ja augšējā virsma ir pārklāta ar neperforētu tērauda plāksni vai citu
neuzliesmojošu materiālu (izņemot alumīniju), pārklājumu var piestiprināt ar šuvi, kniedēm u. c.
9. Krāsu skapjus un uzliesmojošu šķidrumu skapjus aizsargā ar apstiprinātām ugunsdzēsības sistēmām, kas ļauj apkalpei nodzēst
ugunsgrēku, neieejot telpā.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk:
1. Krāsu skapjus aizsargā, izmantojot vienu no šādām sistēmām:
1.1. ogļskābās gāzes sistēmu, kurā paredzētais brīvās gāzes obligātais tilpums ir vienāds ar 40 % no aizsargājamās vietas bruto
tilpuma;
1.2. ugunsšaušanas sistēmu ar sausas pulverveida ugunsdzēsīgās vielas pildījumu, kas nodrošina vismaz 0,5 kg pulvera uz vienu m
3 ;
1.3. ūdens smidzināšanas vai sprinkleru sistēmu, kas nodrošina 5 litrus uz vienu m 2 minūtē. Ūdens smidzināšanas sistēmas var
124
/
211
pieslēgt kuģa ugunsdzēsības maģistrālei; vai
1.4. sistēmu, kas nodrošina līdzvērtīgu aizsardzību, kā noteikusi Kuģošanas drošības inspekcija.
Jebkurā gadījumā sistēmas vadībai jābūt ārpus aizsargājamās vietas.
2. Uzliesmojošu šķidrumu skapjus aizsargā ar atbilstošu ugunsdzēsības sistēmu, ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības inspekcija.
3. Skapjiem, kuru aizņemtā klāja zona ir mazāka par 4 m 2 un no kurienes nevar nokļūt dzīvojamajās telpās, stacionāras sistēmas
vietā var izmantot pārnēsājamu ogļskābās gāzes ugunsdzēšamo aparātu, kura ietilpība ir pietiekama, lai nodrošinātu minimālo brīvās
gāzes daudzumu, kas vienāds ar 40 % no telpas bruto tilpuma.
Skapī var ierīkot izplūdes lūku, pa kuru var izmantot ugunsdzēšamo aparātu, neieejot aizsargājamajā telpā. Vajadzīgo pārnēsājamo
ugunsdzēšamo aparātu piestiprina blakus lūkai. Kā alternatīvu var ierīkot lūku vai šļūtenes savienojumu, lai vieglāk varētu izmantot
ugunsdzēsības maģistrāles ūdeni.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
10. Dziļās taukvāres pannas, vārīšanas un cepšanas iekārtas:
Ja dziļās taukvāres pannas, vārīšanas un cepšanas iekārtas uzstāda un lieto ārpus galvenās kambīzes, Kuģošanas drošības
inspekcija nosaka papildu drošības pasākumus attiecīgā uz konkrēto ugunsbīstamību, kas saistīta ar šo iekārtu izmantošanu.
Uz kuģiem, kas ir uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, dziļās taukvāres iekārtas aprīko ar:
1. automātisku vai rokas ugunsdzēšanas sistēmu, kas pārbaudīta atbilstoši starptautiskajiem standartiem saskaņā ar Publikāciju
ISO 15371:2000
 par ugunsdzēšamām sistēmām kambīzes dziļās taukvāres iekārtu ugunsdrošības nodrošināšanai;
2. galveno un rezerves termostatu ar signalizāciju, kas brīdina par viena vai otra termostata sabojāšanos;
3. iespēju automātiski noslēgt elektroenerģijas padevi, sākot izmantot ugunsdzēšanas sistēmu;
4. signalizāciju, kas brīdina par ugunsdzēšanas sistēmas darbību kambīzē, kurā ir uzstādīta iekārta; un
5. instrukciju, kā iedarbināt ugunsdzēšanas sistēmu ar roku; marķējumam jābūt skaidram, lai apkalpe to var izmantot nekavējoties.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti pirms 
2003. 
gada janvāra, jaunās dziļās taukvāres iekārtas atbilst šī punkta prasībām.
125
/
211
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
11. Siltuma tilti
Veicot ugunsdrošības pasākumus, Kuģošanas drošības inspekcija veic pasākumus, lai nepieļautu siltuma pārvadi pa siltuma
tiltiem, piemēram, starp klājiem un starpsienām.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, klāja vai starpsienas izolāciju turpina vismaz 450 mm aiz šķērsojuma,
krustpunkta vai termināla, ja konstrukcijas ir no tērauda un alumīnija. Ja telpu sadala klājs vai A klases starpsiena, kuru izolācija ir
atšķirīga, izturīgākā izolācija turpinās uz klāja vai starpsienas, bet mazāk izturīgā izolācija – vismaz 450 mm.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
12. Gāzes tvertnes zem spiediena
Visas pārnēsājamās tvertnes, kurās ir saspiesta, sašķidrināta vai zem spiediena izšķīdināta veida gāze, kas var uzturēt iespējamo
ugunsgrēku, tūlīt pēc izmantošanas novieto piemērotā vietā virs starpsienu klāja, no kurienes ir tieša izeja uz atklāto klāju.
13. 
Ugunsdzēsības kontroles plāni (R 20)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Kuģa virsnieku zināšanai uz visiem kuģiem ir pastāvīgi izlikti vispārēji plāni, kuros katram klājam ir precīzi norādīti kontrolpunkti,
dažādās ugunsdrošības sekcijas, ko norobežo A klases pārsegumi, sekcijas, ko norobežo B klases pārsegumi, kā arī informācija par
ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmām, sprinkleru ietaisēm, ugunsdzēšamajiem aparātiem, piekļūšanu dažādiem
nodalījumiem, klājiem u. c., kā arī ventilācijas sistēma, tajā skaitā informācija par ventilatoru vadības posteņiem, to ventilatoru trokšņu
slāpētāju atrašanās vietu un identifikācijas numuriem, kas ierīkoti katrā sekcijā. Kā alternatīvu iepriekšminēto informāciju var izklāstīt arī
brošūrā, kuras eksemplārus izsniedz katram kuģa virsniekam, un viens eksemplārs pastāvīgi atrodas uz klāja viegli sasniedzamā vietā.
Plānus un brošūras atjauno, pēc iespējas ātrāk tajās atspoguļojot visas izmaiņas. Minētie plāni un brošūras ir sastādītas karoga valsts
oficiālajā valodā. Ja šī valoda nav angļu vai franču valoda, pievieno tulkojumu vienā no šīm valodām. Ja kuģis veic vietējos reisus citā
dalībvalstī, pievieno tulkojumu šīs valsts oficiālajā valodā, ja tā nav angļu vai franču valoda.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, informācija, kas jāsniedz pieprasītajos
ugunsdrošības plānos un brošūrās, un grafiskie simboli, kas jālieto ugunsdrošības plānos, ir saskaņā ar IMO Rezolūciju A.756(18) un
Rezolūciju A.952(23).
126
/
211
2. Uz visiem kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, identisku ugunsdrošības plānu komplektu vai brošūru, kurā ir šie plāni,
pastāvīgi glabā skaidri marķētā futrālī, kas ir izturīgs jūras apstākļos un atrodas ārpus klāja kabīnes, tādējādi nodrošinot palīdzību
krasta ugunsdzēsējiem.
14. 
Gatavība ekspluatācijai un apkope
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Vispārīgas prasības
Ugunsdrošības sistēmas un ugunsdzēsības sistēmas un iekārtas uztur lietošanas kārtībā visu kuģa ekspluatācijas laiku.
Kuģis netiek ekspluatēts, ja:
1. tas ir remontā vai uz laiku izņemts no aprites (stāv uz enkura vai ostā), vai ievietots sausajā dokā;
2. īpašnieks vai īpašnieka pārstāvis paziņo, ka kuģis nav ekspluatācijā; un
3. uz kuģa nav pasažieru.
Turpmāk minētās ugunsdrošības sistēmas uztur labā stāvoklī, lai nodrošinātu to atbilstošu izmantošanu ugunsgrēka gadījumā.
1.1. Gatavība ekspluatācijai:
1. konstrukcijas ugunsdrošība, tajā skaitā ugunsdroši pārsegumi un šo pārsegumu atveru un šķērsojumu ugunsdrošība;
2. ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas; un
3. glābšanas sistēmas un iekārtas.
Ugunsdzēsības sistēmas un iekārtas uztur labā darba kārtībā un tās ir viegli pieejamas tūlītējai izmantošanai. Iztukšotus
pārnēsājamos ugunsdzēšamos aparātus nekavējoties uzpilda vai aizstāj ar ekvivalentiem aparātiem.
1.2. Apkope, testēšana un pārbaudes
Apkopi, testēšanu un pārbaudes veic, pamatojoties uz IMO MSC/Circ.850 iekļautajām pamatnostādnēm, ņemot vērā vajadzību
127
/
211
nodrošināt ugunsdzēsības sistēmu un iekārtu bezproblēmu darbību. Uz kuģa ir apkopes plāns, kas pieejams pārbaudes vajadzībām,
kad to pieprasa Kuģošanas drošības inspekcija.
Apkopes plāns aptver vismaz turpmāk minētās ugunsdrošības sistēmas un ugunsdzēsības sistēmas un iekārtas, ja tās ir
uzstādītas:
1. ugunsdzēsības maģistrāles, ugunsdzēsības sūkņi un hidranti, tajā skaitā šļūtenes un sprauslas;
2. stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas;
3. stacionāras ugunsdzēsības sistēmas un citas ugunsdzēšamās iekārtas;
4. automātiskas sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas;
5. ventilācijas sistēmas, tajā skaitā uguns un trokšņu slāpētāji, ventilatori un to vadības ierīces;
6. degvielas padeves avārijas atslēgšanas ierīce;
7. ugunsdrošas durvis, tajā skaitā to vadības ierīce;
8. vispārējas avārijas signalizācijas sistēmas;
9. avārijas glābšanas elpošanas aparāti;
10. pārnēsājami ugunsdzēšamie aparāti, tajā skaitā rezerves uzpilde; un
11. ugunsdzēsēja ietērps un piederumi.
Apkopes programmu var datorizēt.
2. 
Papildu prasības
Jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 
2003. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk un pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, papildus
1.2
. punktā minētajam apkopes plānam izstrādā zemu novietotas apgaismes un skaļruņu sistēmu apkopes plānu.
15. 
Instrukcijas, mācības uz kuģiem un mācību trauksmes
128
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Instrukcijas, pienākumi un organizācija
1. Apkalpes locekļi saņem instrukcijas par ugunsdrošību uz kuģa.
2. Apkalpes locekļi saņem instrukcijas par saviem pienākumiem.
3. Norīko personas, kas atbild par ugunsdzēšanu. Šīm personas spēj pildīt savus pienākumus jebkurā laikā, kamēr kuģis ir
ekspluatācijā.
2. 
Mācības uz kuģiem un mācību trauksmes
1. Apkalpes locekļus apmāca, lai viņi zinātu, kāda ir kārtība uz kuģa un kur atrodas un kā ir lietojamas ugunsdzēsības sistēmas un
iekārtas, ko viņiem var nākties izmantot.
2. Mācībās uz kuģiem ietilpst arī avārijas glābšanas elpošanas aparātu lietošanas apmācība.
3. To apkalpes locekļu darbu, kam uzticēti ugunsdzēšanas pienākumi, regulāri novērtē, veicot mācības uz kuģa un mācību
trauksmes, lai noteiktu vajadzīgos uzlabojumus, nodrošinātu ugunsdzēšanas prasmju uzturēšanu un ugunsdzēsības organizācijas
gatavību darbam.
4. Kuģa ugunsdzēsības sistēmu un iekārtu lietošanas apmācību uz kuģa plāno un veic saskaņā ar grozītās 
SOLAS
 konvencijas
III/19.4.1. noteikumu.
5. Ugunsgrēka mācību trauksmi veic un reģistrē saskaņā ar grozītās 
SOLAS
 konvencijas III/19.3.4., III/19.5. un III/30. noteikumu.
3. 
Apmācību rokasgrāmata
Apmācību rokasgrāmatu novieto katrā apkalpes kopkajītē un atpūtas telpā vai katrā apkalpes kajītē. Apmācību rokasgrāmata ir
sastādīta kuģa darba valodā. Apmācību rokasgrāmata, ko var veidot vairāki sējumi, satur šajā punktā pieprasītās instrukcijas un
informāciju viegli saprotamā valodā un, ja iespējams, ar ilustrācijām. Jebkuru minētās informācijas daļu var sniegt audiovizuālu materiālu
formā, aizstājot rokasgrāmatu. Apmācību rokasgrāmatā sīki ir izklāstīta šāda informācija:
1. vispārējā ugunsdrošības prakse un drošības pasākumi, kas saistīti ar briesmām, ko rada smēķēšana, elektrība, uzliesmojoši
šķidrumi, un līdzīgām briesmām, kas parasti veidojas uz kuģiem;
129
/
211
2. vispārīgas instrukcijas attiecībā uz ugunsdzēšanas darbībām un ugunsdzēšanas procedūrām, tajā skaitā paziņojumu par
ugunsgrēku un rokas signalizācijas punktu izmantošanu;
3. kuģa trauksmes signālu atšifrējums;
4. ugunsdzēsības sistēmu un iekārtu darbība un izmantošana;
5. ugunsdrošo durvju darbība un izmantošana;
6. uguns un dūmu slāpētāju darbība un izmantošana; un
7. glābšanas sistēmas un iekārtas.
4. 
Ugunsdrošības plāni
Ugunsdrošības plāniem jāatbilst II-2/A/13. noteikumam.
16. 
Darbība
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Uz kuģa jābūt ekspluatācijas brošūrām, lai sniegtu informāciju un instrukcijas, kā pareizi ekspluatēt kuģi un rīkoties ar kravu,
ievērojot ugunsdrošību.
2. Prasītajā ugunsdrošas ekspluatācijas brošūrā ir vajadzīgā informācija un instrukcijas, lai attiecībā uz ugunsdrošību kuģa
ekspluatācija un kravas operācijas būtu drošas. Brošūrā ir informācija par apkalpes pienākumiem attiecībā uz kuģa vispārēju
ugunsdrošību kravas iekraušanas un izkraušanas laikā un kuģošanas laikā. Uz kuģiem, kas pārvadā bīstamas preces, ugunsdrošas
ekspluatācijas brošūrā ir atsauce uz attiecīgajām ugunsdzēsības un avārijas kravas operāciju instrukcijām, kas iekļautas
Starptautiskajā jūras bīstamo kravu kodeksā.
3. Ugunsdrošas ekspluatācijas brošūra ir sastādīta kuģa darba valodā.
4. Ugunsdrošas ekspluatācijas brošūru var apvienot ar II-2/A/15.3. noteikumā prasītajām apmācību rokasgrāmatām.
B DAĻA
UGUNSDROŠĪBAS PASĀKUMI 
130
/
211
UGUNSDROŠĪBAS PASĀKUMI
1. 
Uzbūve (R 23)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Korpusu, virsbūves, konstruktīvās starpsienas, klājus un klāja kabīnes būvē no tērauda vai ekvivalenta materiāla. II-2/A/2.7.
noteikumā sniegtās tērauda vai cita ekvivalenta materiāla definīcijas piemērošanas nolūkā "atbilstošais uzliesmošanas standarttests"
atbilst II-2/B/4. un 5. noteikuma tabulās sniegtajiem viengabalainības un izolācijas standartiem. Piemēram, ja pārsegumiem – klājiem
vai klāja kabīņu galiem un malām ir atļauta B-0 ugunsizturība, "atbilstošais uzliesmošanas standarttests" ilgst pusstundu.
2. Tomēr gadījumos, kad konstrukcijas daļa ir no alumīnija sakausējuma, piemēro šādas prasības:
1. A un B klases pārsegumu alumīnija sakausējuma detaļu izolācija, izņemot nenesošās konstrukcijas, ir tāda, ka konstrukcijas
serdes temperatūra ne reizi atbilstošā uzliesmošanas standarttesta laikā nepārsniedz apkārtējo temperatūru par vairāk nekā 200 o C.
2. Īpašu uzmanību pievērš alumīnija sakausējuma detaļu izolācijai stabos, statņos un citos konstrukcijas elementos, kas vajadzīgi
glābšanas laivu un plostu stiprinājumu, nolaišanas un iekāpšanas vietu un A un B klases pārsegumu balstiem, lai nodrošinātu to, ka:
1. pēc vienas stundas minēto glābšanas laivu un plostu stiprinājumu un A un B klases pārsegumu balstu temperatūras
palielinājums nepārsniedz 2.1. punktā noteiktās robežas; un
2. pēc vienas pusstundas B klases pārsegumu vajadzīgo balstu temperatūras palielinājums nepārsniedz 2.1. punktā noteiktās
robežas.
3. A kategorijas mašīntelpu augšējie pārsegumu un šahtu konstrukcija ir no tērauda un atbilstoši izolēta, un atveru, ja tādas ir,
izvietojums ir atbilstošs un tās ir aizsargātas, lai nepieļautu ugunsgrēka izplatīšanos.
2. 
Kuģa galvenās vertikālās un horizontālās zonas (R 24)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1.1. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, korpuss, virsbūve un klāja kabīnes sadala galvenajās vertikālajās zonās ar
A-60 kategorijas pārsegumiem.
Pakāpienu un padziļinājumu skaits ir minimāls, bet, ja tie ir vajadzīgi, arī tie ir A-60 kategorijas pārsegumi.
131
/
211
Ja vienā pusē ir atklāts klājs, sanitārās vai līdzīgas telpas vai tilpne, tajā skaitā mazuta tilpne, tukša telpa vai palīgmehānismu telpa,
kur ugunsbīstamība ir maza vai nav vispār, vai arī, ja abās pārseguma pusēs ir mazuta tilpnes, standartu var pazemināt līdz A-0.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.2. Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz esošajiem K klases kuģiem, kas pārvadā
vairāk nekā 36 pasažierus, korpusu, virsbūvi un klāja kabīnes dzīvojamajās un dienesta telpās sadala galvenajās vertikālajās zonās ar A
klases pārsegumiem. Šo pārsegumu izolācija ir saskaņā ar 5. noteikuma tabulām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
2. Ciktāl iespējams, starpsienas, kas norobežo galvenās vertikālās zonas virs starpsienu klāja, atbilst ūdensnecaurlaidīgo
nodalījumu starpsienām, kas atrodas tieši zem starpsienu klāja. Galveno vertikālo zonu garumu un platumu var palielināt, nepārsniedzot
48 metrus, lai galveno vertikālo zonu gali sakristu ar ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienām vai arī, lai ietvertu plašu sabiedrisku
telpu, kas stiepjas visā galvenās vertikālās zonas garumā – ar noteikumu, ka galvenās vertikālās zonas kopējais laukums nevienā klājā
nepārsniedz 1 600 m 2 . Galvenās vertikālās zonas garums vai platums ir maksimālais attālums starp to starpsienu attālākajiem
punktiem, kas to norobežo.
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK KĀ 36 PASAŽIERUS
3. Minētās starpsienas stiepjas no klāja līdz klājam un līdz korpusam vai citām norobežojošām sienām.
4. Ja galveno vertikālo zonu sadala ar horizontāliem A klases pārsegumiem horizontālās zonās, lai ierīkotu atbilstošu barjeru starp
kuģa zonām, kurās ir sprinkleri un zonām, kurās nav sprinkleru, starpsienas stiepjas no blakus esošās galvenās vertikālās zonas
starpsienām līdz kuģa korpusam vai ārējām malām, un tās izolē saskaņā ar 4.2. tabulā sniegtajām ugunsdrošības izolācijas un
viengabalainības vērtībām, kas attiecas uz jauniem kuģiem, kuri pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, un esošajiem B klases kuģiem,
kas pārvadā vairāk kā 36 pasažierus.
5.    1. Uz kuģiem, kas paredzēti īpašiem nolūkiem, piemēram, automobiļiem vai dzelzceļa vagoniem, un kur galvenās vertikālās
zonas starpsienu ierīkošana neatbilstu paredzētajai kuģa ekspluatācijai, ekvivalentu ugunsdrošību panāk, sadalot telpu horizontālās
zonās.
2. Tomēr uz kuģiem, kuros ir īpašas kategorijas telpas, visām šīm telpām jāatbilst II-2/B/14. noteikumam un, ciktāl šī atbilstība ir
nesavienojama ar atbilstību citām šīs daļas prasībām, noteicošās ir II-2/B/14. noteikuma prasības.
3. 
Starpsienas galvenajā vertikālajā zonā (R 25)
132
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
1.1. Uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, visas starpsienas, kam nav jābūt A klases pārsegumiem, ir
vismaz B klases vai C klases pārsegumi, kā paredzēts 4. noteikuma tabulās. Visus šos pārsegumus var apšūt ar uzliesmojošiem
materiāliem saskaņā ar II-2/B/11. noteikumu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ NE VAIRĀK KĀ 36 PASAŽIERUS, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KAS
PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
1.2. Uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36
pasažierus, visas starpsienas dzīvojamajās un dienesta telpās, kam nav jābūt A klases pārsegumiem, ir vismaz B un C klases
pārsegumi, kā paredzēts II-2/B/5. noteikuma tabulās.
Šos pārsegumus var apšūt ar uzliesmojošiem materiāliem saskaņā ar 11. noteikumu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2. Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā
vairāk nekā 36 pasažierus, visas gaiteņu starpsienas, kam nav jābūt A klases starpsienām, ir B klases pārsegumi, kas stiepjas no
klāja līdz klājam, izņemot:
1. ja abās starpsienas pusēs ir ierīkoti vienlaidus B klases griesti vai apšuvums, tā starpsienas daļa, kas atrodas aiz vienlaidus
griestiem vai apšuvuma, ir izgatavota no materiāla, ko pēc tā biezuma un sastāva var izmantot B klases pārsegumu konstrukcijās, bet
kuram jāatbilst B klases viengabalainības standartiem tikai tiktāl, cik tas ir pamatoti un iespējami;
2. ja kuģi aizsargā ar automātisku sprinkleru sistēmu, kas atbilst II-2/A/8. noteikumam, B klases materiālu gaiteņa starpsienas var
beigties pie gaiteņa griestiem – ar noteikumu, ka šie griesti ir izgatavoti no materiāla, ko pēc tā biezuma un sastāva var izmantot B
klases pārsegumu konstrukcijā.
Neatkarīgi no II-2/B/4. un 5. noteikuma prasībām minētajām starpsienām un griestiem ir jāatbilst B klases viengabalainības
standartiem tikai tiktāl, cik tas ir pamatoti un iespējami. Visām durvīm un ailēm šajās starpsienās jābūt izgatavotām no
neuzliesmojošiem materiāliem, un tās jāizgatavo un jāierīko tā, lai nodrošinātu lielu ugunsdrošību.
3. Visas starpsienas, kam jābūt B klases pārsegumiem, izņemot 
2. punktā
 paredzētās gaiteņu starpsienas, stiepjas no klāja līdz
klājam un līdz korpusam vai citām ārējām malām, ja vien abās starpsienas pusēs ierīkoto vienlaidus B klases griestu vai apšuvums
133
/
211
ugunsdrošība ir tāda pati, kā starpsienai, un tādā gadījumā starpsiena var beigties pie vienlaidus griestiem vai apšuvuma.
4. 
Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 26)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Papildus konkrētu noteikumu ievērošanai attiecībā uz starpsienu un klāju ugunsizturību, kas minēti citur šajā daļā, visu
starpsienu un klāju minimālā ugunsizturība ir norādīta 4.1. un 4.2. tabulā.
2. Tabulas piemēro, ievērojot šādas prasības:
1. Uz starpsienām, kas nenorobežo galvenās vertikālās zonas vai horizontālās zonas, attiecas 4.1. tabula.
Uz klājiem, kas neveido pakāpienus galvenajās vertikālajās zonās un neierobežo horizontālās zonas, attiecas 4.2. tabula.
2. Lai noteiktu atbilstošos ugunsizturības standartus, kas piemērojami norobežojumam starp blakus esošām telpām, minētās
telpas iedala pēc to ugunsbīstamības no (1) līdz (14) kategorijai. Ja telpas saturs un izmantošana rada šaubas par tās iedalījumu šīs
regulas nolūkā, to uzskata par telpu, kas ietilpst kategorijā, uz kuru attiecas visstingrākās prasības saistībā ar norobežojumu.
Paredzēts, ka katras kategorijas nosaukums raksturo tipu, nevis nosaka ierobežojumus. Skaitlis iekavās pirms katras kategorijas
apzīmē attiecīgo aili tabulās.
(1) Kontrolpunkti:
— telpas, kurās ir enerģijas un apgaismes avārijas avoti,
 — stūres māja un karšu telpa,
 — telpas, kurās ir kuģa rācija,
— ugunsdzēsības telpas, ugunsgrēka kontrolpostenis un ugunsgrēka reģistrēšanas punkti,
 — dzinēju vadības telpa, ja tā atrodas ārpus dzinēju mašīntelpas,
 — telpas, kurās ir centralizētā ugunsgrēka signalizācijas iekārta,
 — telpas, kurās ir centralizētie avārijas skaļruņu sistēmas punkti un iekārtas.
134
/
211
(2) Kāpnes:
— iekšējās kāpnes, lifti un eskalatori (izņemot tos, kas pilnībā atrodas mašīntelpā), kas paredzēti pasažieriem un apkalpei, un to
šahtas,
— šajā sakarā kāpnes, kas ir norobežotas tikai vienā līmenī, uzskata par tās telpas daļu, no kuras tās nav atdalītas ar
ugunsdrošām durvīm.
(3) Gaiteņi:
— pasažieru un apkalpes gaiteņi.
(4) Evakuācijas punkti un ārējie evakuācijas ceļi:
— glābšanas laivu un plostu piestiprināšanas zona,
— atklātas klāja zonas un norobežotas vietas uz augšējā klāja, kur atrodas glābšanas laivu un plostu iekāpšanas un nolaišanas
punkti,
— iekšējās un ārējās pulcēšanās vietas,
— ārējās kāpnes un atklātie klāji, ko izmanto evakuācijas ceļiem,
 — tukša kuģa sāns līdz ūdenslīnijai, virsbūves un klāja kabīnes sāni, kas atrodas zem glābšanas plostiem un evakuācijas
slīdceliņa iekāpšanas vietas un blakus tai.
(5) Atklāta klāja zonas:
— atklāta klāja zonas un norobežotas vietas uz augšējā klāja, kur neatrodas glābšanas laivu un plostu iekāpšanas un nolaišanas
punkti,
— atklātas telpas (telpa ārpus virsbūves un klāja kabīnēm).
(6) Dzīvojamās telpas ar mazu ugunsbīstamību:
— kajītes, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums ar ierobežotu ugunsbīstamību,
135
/
211
— dienesta telpas un ambulances, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums ar ierobežotu ugunsbīstamību,
— sabiedriskas telpas, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums ar ierobežotu ugunsbīstamību un kas aizņem mazāk nekā 50 m 2
no klāja.
(7) Dzīvojamās telpas ar vidēji lielu ugunsbīstamību:
— iepriekšminētās (6) kategorijas telpas, bet kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums, kura ugunsbīstamība nav ierobežota,
— sabiedriskas telpas, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums ar ierobežotu ugunsbīstamību un kas aizņem 50 m 2 no klāja vai
vairāk,
 — izolēti skapji un nelielas glabātuves dzīvojamajās telpās, kuru platība ir mazāka par 4 m 2 (kur neglabā uzliesmojošus
šķidrumus),
— veikali,
— kinofilmu demonstrēšanas un filmu glabāšanas telpas,
 — diētiskās virtuves (kurās nav atklātu liesmu),
— tīrīšanas rīku skapji (kuros neglabā uzliesmojošus šķidrumus),
— laboratorijas (kurās neglabā uzliesmojošus šķidrumus),
— aptiekas,
— nelielas žāvētavas (kas aizņem 4 m 2 no klāja vai mazāk),
— seifi,
— darba telpas.
(8) Dzīvojamās telpas ar lielāku ugunsbīstamību:
— sabiedriskas telpas, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums, kura ugunsbīstamība nav ierobežota un kas aizņem 50 m 2 no klāja
vai vairāk,
136
/
211
— frizētavas un kosmētikas kabineti.
(9) Sanitārās telpas un līdzīgas telpas:
— kopējie sanitārie mezgli, dušas, vannas, tualetes u. c.,
— nelielas veļas mazgātavas,
— peldbaseini telpās,
— izolēti pieliekamie, kuros nav virtuves iekārtu dzīvojamajās telpās,
— individuālos sanitāros mezglus uzskata par piederīgiem tai telpai, kurā tie atrodas.
(10) Tilpnes, tukši rezervuāri un palīgmehānismu telpas, kam ir maza ugunsbīstamība vai tās nav:
— ūdens tilpnes, kas ietilpst kuģa konstrukcijā,
— tukšas tilpnes un koferdami,
— palīgmehānismu telpas, kurās nav mehānismu ar spiedieneļļošanas sistēmu un kur aizliegts uzglabāt uzliesmojošas vielas,
piemēram,
— ventilācijas un gaisa kondicionēšanas telpas; enkurspilvju telpa; stūres mehānisma telpa; stabilizatoriekārtu telpa; elektrodzinēju
motortelpa; telpas, kurās ir sekciju sadales skapji un vienīgi elektroiekārtas, izņemot ar eļļu uzpildītus elektrības transformatorus (virs
10 kVA); vārpstu šahtas un cauruļvadu tuneļi; sūkņu un saldēšanas mehānismu telpas (nav paredzēti uzliesmojošu šķidrumu apstrādei
vai izmantošanai),
— noslēgtas šahtas, kas attiecas uz zemāk uzskaitītajām telpām,
 — citas noslēgtas šahtas, piemēram, cauruļvadu un kabeļu šahtas.
(11) Palīgmehānismu telpas, kravas telpas, kravas un citu naftas produktu tilpnes un citas līdzīgas telpas ar vidēju ugunsbīstamību:
— naftas kravas tilpnes,
137
/
211
— kravas tilpnes, šahtas un lūkas,
— saldēšanas kameras,
— šķidrās degvielas tilpnes (ja ierīkotas atsevišķā vietā, kur nav mehānismi),
 — šahtas un cauruļvadu tuneļi, kur var uzglabāt uzliesmojošas vielas,
— palīgmehānismu telpas, kā (10) kategorijā, kurās ir mehānismi ar spiedieneļļošanas sistēmu vai kur ir atļauta uzliesmojošu vielu
uzglabāšana,
— šķidrās degvielas uzpildes punkti,
— telpas, kurās ir ar eļļu uzpildīti elektrības transformatori (virs 10 kVA),
— telpas, kurās ir nelieli iekšdedzes dzinēji, kuru jauda nepārsniedz 110 kW, un kas darbina ģeneratorus, sprinkleru, drenčeru vai
ugunsdzēsības sūkņus, kravas telpu sūkņus u. c.,
— noslēgtas šahtas, kas attiecas uz zemāk uzskaitītajām telpām.
(12) Mehānismu telpas un galvenā kambīze:
— galveno dzinēju telpas (izņemot elektrodzinēju motortelpu) un katlu telpas,
— palīgmehānismu telpas, izņemot (10) un (11) kategorijā minētās, kurās ir iekšdedzes mehānismi vai citi naftas produktus
dedzinoši, karsējoši vai sūknējoši agregāti,
— galvenā kambīze un piebūves,
— šahtas, kas ved uz iepriekš uzskaitītajām telpām.
(13) Noliktavas, darbnīcas, pieliekamie u. c.:
— galvenie pieliekamie, kas nav kambīzes piebūves,
— galvenā veļas mazgātava,
138
/
211
— lielas žāvētavas (kas aizņem vairāk nekā 4 m 2 no klāja),
— dažādas noliktavas,
— pasta un bagāžas telpas,
— atkritumu novietnes,
— darbnīcas (kas neietilpst mašīntelpā, kambīzē u. c.),
— skapji un glabātuves, kuru platība ir lielāka par 4 m 2 , izņemot telpas, kurās var glabāt uzliesmojošus šķidrumus.
(14) Citas telpas, kurās uzglabā uzliesmojošus šķidrumus:
— krāsu skapji,
— glabātuves, kurās ir uzliesmojoši šķidrumi (tajā skaitā krāsas, medikamenti u. c.),
— laboratorijas (kurās glabā uzliesmojošus šķidrumus).
4.1. tabula
Starpsienas, kas nenorobežo galvenās vertikālās zonas vai horizontālās zonas
Telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(12)
(13)
(14)
(1)
Kontrolpunkti:
B-0 
(a)
A-0
A-0
A-0
A-0
A-60
A-60
A-60
A-0
A-0
A-60
A-60
A-60
A-60
(2) Kāpnes
 
A-0 
(a)
A-0
A-0
A-0
A-0
A-15
A-15
A-0 
(c)
A-0
A-15
A-30
A-15
A-30
(3) Gaiteņi
 
 
B-15
A-60
A-0
B-15
B-15
B-15
B-15
A-0
A-15
A-30
A-0
A-30
(4) Evakuācijas
punkti un ārējie
evakuācijas ceļi
 
 
 
 
A-0
A
(d)
 -60 
(b)
A
(d)
 -60 
(b)
A
(d)
 -60 
(b)
A-0 
(d)
A-0
A-60 
(b)
A-60 
(b)
A-60 
(b)
A-60 
(b)
(5) Atklāta klāja
zonas
 
 
 
 
-
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
139
/
211
(6) Dzīvojamās
telpas ar mazu
ugunsbīstamību
 
 
 
 
 
B-0
B-0
B-0
C
A-0
A-0
A-30
A-0
A-30
(7) Dzīvojamās
telpas ar vidēji
lielu
ugunsbīstamību
 
 
 
 
 
 
B-0
B-0
C
A-0
A-15
A-60
A-15
A-60
(8) Dzīvojamās
telpas ar lielāku
ugunsbīstamību
 
 
 
 
 
 
 
B-0
C
A-0
A-30
A-60
A-15
A-60
(9) Sanitārās
telpas un
līdzīgas telpas:
 
 
 
 
 
 
 
 
C
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(10) Tvertnes,
tukši rezervuāri
un
palīgmehānismu
telpas, kam ir
maza
ugunsbīstamība
vai tās nav
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0 
(a)
A-0
A-0
A-0
A-0
(11)
Palīgmehānismu
telpas, kravas
telpas, kravas
un citu naftas
produktu tilpnes
un citas līdzīgas
telpas ar vidēju
ugunsbīstamību
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0 
(a)
A-0
A-0
A-15
(12) Mašīntelpas
un galvenā
kambīze
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0 
(a)
A-0
A-60
(13) Noliktavas,
A-0 
(a)
140
/
211
darbnīcas,
pieliekamie u.c.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0 
(a)
A-0
(14) Citas
telpas, kurās
uzglabā
uzliesmojošus
šķidrumus
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-30
4.2. tabula
Klāji, kas neveido "pakāpienus" galvenajās vertikālajās zonās un neierobežo horizontālās zonas
Telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(12)
(13)
(14)
(1) Kontrolpunkti:
A-30
A-30
A-15
A-0
A-0
A-0
A-15
A-30
A-0
A-0
A-0
A-60
A-0
A-60
(2) Kāpnes
A-0
A-0
-
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-30
A-0
A-30
(3) Gaiteņi
A-15
A-0
A-0 
(a)
A-60
A-0
A-0
A-15
A-15
A-0
A-0
A-0
A-30
A-0
A-30
(4) Evakuācijas punkti un ārējie evakuācijas ceļi
A-0
A-0
A-0
A-0
-
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(5) Atklāta klāja zonas
A-0
A-0
A-0
A-0
-
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(6) Dzīvojamās telpas ar mazu ugunsbīstamību
A-60
A-15
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(7) Dzīvojamās telpas ar vidēji lielu
ugunsbīstamību
A-60
A-15
A-15
A-60
A-0
A-0
A-15
A-15
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(8) Dzīvojamās telpas ar lielāku ugunsbīstamību
A-60
A-15
A-15
A-60
A-0
A-15
A-15
A-30
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(9) Sanitārās telpas un līdzīgas telpas:
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(10) Tvertnes, tukši rezervuāri un palīgmehānismu
telpas, kam ir maza ugunsbīstamība vai tās nav
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0 
(a)
A-0
A-0
A-0
A-0
(11) Palīgmehānismu telpas, kravas telpas, kravas
un citu naftas produktu tilpnes un citas līdzīgas
telpas ar vidēju ugunsbīstamību
A-60
A-60
A-60
A-60
A-0
A-0
A-15
A-30
A-0
A-0
A-0 
(a)
A-0
A-0
A-30
(12) Mašīntelpas un galvenā kambīze
A-60
A-60
A-60
A-60
A-0
A-60
A-60
A-60
A-0
A-0
A-30
A-30 
(a)
A-0
A-60
(13) Noliktavas, darbnīcas, pieliekamie u.c.
A-60
A-30
A-15
A-60
A-0
A-15
A-30
A-30
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
141
/
211
(14) Citas telpas, kurās uzglabā uzliesmojošus
šķidrumus
A-60
A-60
A-60
A-60
A-0
A-30
A-60
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
 
Piezīmes, kas attiecas uz 4.1. un 4.2. tabulu
(a ) Ja blakus esošās telpas ir vienā un tajā pašā kategorijā un augšrakstā ir atzīmēts burts "a", starp šīm telpām nav jāierīko
starpsiena vai klājs, Kuģošanas drošības inspekcija to neuzskata par vajadzīgu. Piemēram, (12) kategorijā starpsiena nav vajadzīga
starp kambīzi un piebūvētajiem pieliekamajiem, ar noteikumu, ka šo pieliekamo starpsiena un klājs saglabā kambīzes norobežojuma
viengabalainību. Taču starpsiena ir vajadzīga starp kambīzi un mašīntelpu, kaut arī abas telpas ir iekļautas (12) kategorijā.
(b ) A-30 var attiecināt uz tukša kuģa sānu līdz ūdenslīnijai, virsbūves un klāja kabīnes sāniem, kas atrodas zem un blakus
glābšanas plostiem un evakuācijas slīdceliņam.
(c ) Ja tualetes ir pilnībā ierīkotas kāpņutelpā, tualešu starpsienai kāpņutelpā var būt B klases viengabalainība.
(d ) Ja 6., 7., 8. un 9. kategorijas telpas pilnībā atrodas pulcēšanās vietas ārējā perimetra iekšpusē, šo telpu starpsienām var būt B-
0 kategorijas viengabalainība. Audio, video un apgaismes ietaišu vadības posteņus var uzskatīt par daļu no pulcēšanās vietas.
5. 
Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un esošajiem B
klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 27)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ NE VAIRĀK KĀ 36 PASAŽIERUS, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KAS
PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
1. Papildus konkrētu noteikumu ievērošanai attiecībā uz starpsienu un klāju ugunsizturību, kas minēti citur šajā daļā, starpsienu un
klāju obligātā ugunsizturība ir norādīta 5.1. un 5.2. tabulā.
Apstiprinot konstruktīvus drošības pasākumus attiecībā uz jaunu kuģu ugunsdrošību, ņem vērā siltuma pārneses risku pa siltuma
tiltiem krustpunktos un siltumbarjeru galos.
2. Tabulas piemēro, ievērojot šādas prasības:
1. Starpsienām un klājiem, kas atdala blakus esošās telpas, attiecīgi piemēro 5.1. un 5.2. tabulu.
2. Lai noteiktu atbilstošos ugunsizturības standartus, kas piemērojami pārsegumiem starp blakus esošām telpām, minētās telpas
iedala pēc to ugunsbīstamības no (1) līdz (11) kategorijai. Paredzēts, ka katras kategorijas nosaukums raksturo tipu, nevis nosaka
142
/
211
ierobežojumus. Skaitlis iekavās pirms katras kategorijas apzīmē attiecīgo aili tabulās.
(1) Kontrolpunkti:
— telpas, kurās ir enerģijas un apgaismes avārijas avoti,
— stūres māja un karšu telpa,
— telpas, kurās ir kuģa rācija,
— ugunsdzēsības telpas, ugunsgrēka kontrolpostenis un ugunsgrēka reģistrēšanas punkti,
— dzinēju vadības telpa, ja tā atrodas ārpus dzinēju mašīntelpas,
— telpas, kurās ir centralizētā ugunsgrēka signalizācijas iekārta.
(2) Gaiteņi:
— pasažieru un apkalpes gaiteņi un vestibili.
(3) Dzīvojamās telpas:
— telpas, kas definētas II-2/A/2.10. noteikumā, izņemot gaiteņus.
(4) Kāpnes:
— iekšējās kāpnes, lifti un eskalatori (izņemot tos, kas pilnībā atrodas mašīntelpā) un to šahtas,
— šajā sakarā kāpnes, kas ir norobežotas tikai vienā līmenī, uzskata par tās telpas daļu, no kuras tās nav atdalītas ar
ugunsdrošām durvīm.
(5) Dienesta telpas (ar zemu apdraudējuma līmeni):
— skapji un glabātavas, kurās nav paredzēts turēt uzliesmojošos šķidrumus un kuru platība ir mazāka par 4 m 2 , kā arī žāvētavas
un veļas mazgātavas.
(6) A kategorijas mašīntelpas:
143
/
211
— telpas, kas definētas II-2/A/2.19.1. noteikumā.
(7) Citas mašīntelpas:
— telpas, kas definētas II-2/A/2.19.2. noteikumā, izņemot A kategorijas mašīntelpas.
(8) Kravas telpas:
— visas telpas, ko izmanto kravai (tajā skaitā naftas kravas tilpnes) un šahtas un lūkas uz šīm telpām, izņemot īpašas kategorijas
telpas.
(9) Dienesta telpas (ar augstu apdraudējuma līmeni):
— kambīzes, pieliekamie ar virtuves iekārtām, krāsu un lampu telpas, skapji un glabātuves, kuru platība ir 4 m 2 vai vairāk,
uzliesmojošu šķidrumu uzglabāšanas telpas un darbnīcas, izņemot tās, kas atrodas mašīntelpā.
(10) Atklātie klāji:
— atklāto klāju zonas un norobežotas vietas uz augšējā klāja, kas nav ugunsbīstamas. Atklātas telpas (telpa ārpus virsbūves un
klāja kabīnēm).
(11) Īpašas kategorijas telpas:
— telpas, kas definētas II-2/A/2.18. noteikumā.
3. Nosakot ugunsizturības standartu, kas piemērojams norobežojumam starp divām telpām galvenajā vertikālajā zonā vai
horizontālajā zonā, kas nav aizsargāta ar automātisku sprinkleru sistēmu, kura atbilst II-2/A/ 8. noteikumam, vai starp minētajām
zonām, no kurām neviena nav šādā veidā aizsargāta, izmanto augstāko no tabulās norādītajām divām vērtībām.
4. Nosakot ugunsizturības standartu, kas piemērojams norobežojumam starp divām telpām galvenajā vertikālajā zonā vai
horizontālajā zonā, kas ir aizsargāta ar automātisku sprinkleru sistēmu, kura atbilst II-2/A/ 8. noteikumam, vai starp minētajām zonām,
no kurām abas ir aizsargātas šādā veidā, izmanto zemāko no tabulās norādītajām divām vērtībām. Ja ar sprinkleriem aprīkota zona un
zona, kas nav aprīkota ar sprinkleriem, savienojas dzīvojamās un dienesta telpās, pārsegumam starp šīm zonām piemēro augstāko no
tabulās norādītajām divām vērtībām.
3. Var uzskatīt, ka vienlaidu B klases griesti vai apšuvums kopā ar attiecīgajiem klājiem vai starpsienām pilnībā vai daļēji nodrošina
144
/
211
vajadzīgo pārseguma izolāciju un ugunsizturību.
4. Ārējās sienās, kam saskaņā ar 1.1. noteikumu jābūt no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla, var ierīkot logus un borta
iluminatorus, ar noteikumu, ka nekur citur šīs daļas noteikumos nav teikts, ka šīm sienām ir vajadzīga A klases viengabalainība. Tāpat
arī sienās, kurām nav vajadzīga A klases viengabalainība, var ierīkot durvis, kas izgatavotas no Kuģošanas drošības inspekcijas
apstiprinātiem materiāliem.
5.1. tabula
Blakus esošu telpu atdalošu starpsienu ugunsizturība
Telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(1) Kontrolpunkti:
A-0 
(c)
A-0
A-60
A-0
A-15
A-60
A-15
A-60
A-60
-
A-60
(2) Gaiteņi
C 
(e)
B-0 
(e)
A-0 
(a)
B-0 
(e)
B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15 A-0 
(d)
(*)
A-15
(3) Dzīvojamās telpas
 
 
C 
(e)
A-0 
(a)
 B-0 
(e)
B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15 A-0 
(d)
(*)
A-30 A-0 
(d)
(4) Kāpnes
 
 
 
A-0 
(a)
 B-0 
(e)
A-0 
(a)
 B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15 A-0 
(d)
(*)
(*)
A-15
(5) Dienesta telpas (ar zemu
apdraudējuma līmeni)
 
 
 
 
C 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(6) A kategorijas mašīntelpas
 
 
 
 
 
(*)
A-0
A-0
A-60
(*)
A-60
(7) Citas mašīntelpas
 
 
 
 
 
 
A-0 
(b)
A-0
A-0
(*)
A-0
(8) Kravas telpas
 
 
 
 
 
 
 
(*)
A-0
(*)
A-0
(9) Dienesta telpas (ar augstu
apdraudējuma līmeni)
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0 
(b)
(*)
A-30
(10) Atklātie klāji
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
(11) Īpašas kategorijas telpas
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
5.2. tabula
Blakus esošu telpu atdalošu klāju ugunsizturība
145
/
211
Virs un zem klāja esošās telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(1) Kontrolpunkti
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
(2) Gaiteņi
A-0
(*)
(*)
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(3) Dzīvojamās telpas
A-60
A-0
(*)
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30 A-0 
(d)
(4) Kāpnes
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(5) Dienesta telpas (ar zemu
apdraudējuma līmeni)
A-15
A-0
A-0
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(6) A kategorijas mašīntelpas
A-60
A-60
A-60
A-60
A-60
(*)
A-60 
(f)
A-30
A-60
(*)
A-60
(7) Citas mašīntelpas
A-15
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
A-0
(*)
A-0
(8) Kravas telpas
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(*)
A-0
(9) Dienesta telpas (ar augstu
apdraudējuma līmeni)
A-60
A-30 A-0 
(d)
A-30 A-0 
(d)
A-30 A-0 
(d)
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
(10) Atklātie klāji
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
-
A-0
(11) Īpašas kategorijas telpas
A-60
A-15
A-30 A-0 
(d)
A-15
A-0
A-30
A-0
A-0
A-30
A-0
A-0
Piezīmes, kas attiecīgi jāpiemēro 5.1. un 5.2. tabulai
(a ) Lai noskaidrotu, kas ir jāpiemēro, skatīt II-2/B/3. un 8. noteikumu.
(b ) Ja telpas ir vienā kategorijā un ir atzīmēts burts "b", tabulās parādītās kategorijas starpsiena vai klājs ir vajadzīgs tikai tad, ja
blakus esošās telpas ir paredzētas citam mērķim, piem., ir (9) kategorijas telpas. Kambīzei, kas atrodas blakus kambīzei, nav
vajadzīga starpsiena, bet kambīzei, kas atrodas blakus krāsu telpai, ir vajadzīga "A-0" starpsiena.
(c ) Starpsienas, kas atdala stūres māju no karšu telpas, var būt "B-0" kategorijas.
(d ) Skatīt šīs noteikuma 
2.3
. un 
2.4
. punktu.
(e ) 2.1.2. noteikuma piemērošanai "B-0" un "C", ja tie ir 5.1. tabulā, lasa kā "A-0".
(f ) Ugunsdrošības izolācija nav jāierīko, ja (7) kategorijas mašīntelpai ir mazs ugunsnedrošības risks vai tas nepastāv.
(*) Ja tabulās atzīmēta zvaigznīte, pārsegumam jābūt no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, bet tam nav jāatbilst "A" klases
146
/
211
standartam. Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk – ja caur klāju, izņemot (10) kategorijas zonu, izvelk elektrības
kabeļus, caurules un ventilācijas cauruļvadus, šo atvērumu izolē, lai nepieļautu liesmu un dūmu pārnesi. Sienās starp kontrolpunktiem
(avārijas ģeneratori) un atklātajiem klājiem var būt neaizveramas gaisa ieplūdes atveres, izņemot gadījumus, kad ir ierīkota stacionāra
gāzes ugunsdzēsības sistēma. Piemērojot II-2/B/2.1.2. noteikumu, 5.2. tabulā norādīto simbolu "*" lasa kā "A-0", izņemot (8) un (10)
kategoriju.
6. 
Evakuācijas līdzekļi (R 28)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Kāpnes, gaiteņus un durvis ierīko tā, lai no visām pasažieru un apkalpes telpām, kā arī no apkalpes parastajām darba telpām,
izņemot mašīntelpas, pa tām ērti varētu nokļūt līdz klājam, no kura kāpj glābšanas laivās un plostos. Jāievēro jo īpaši šādi noteikumi:
1. Zem starpsienu klāja katram ūdensnecaurlaidīgajam nodalījumam vai līdzīgi norobežotām telpām vai telpu grupām ierīko divas
evakuācijas izejas, no kurām vismaz viena neiet caur ūdensnecaurlaidīgajām durvīm. Izņēmuma kārtā var neierīkot otru evakuācijas
izeju, attiecīgi ņemot vērā telpu izmantošanu un atrašanos, kā arī to personu skaitu, kas tajās parasti strādā.
Tādā gadījumā vienīgajai evakuācijas izejai ir jānodrošina droša evakuācija.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, iepriekšminēto izņēmumu var piemērot tikai apkalpes telpām, kurās
apkalpes locekļi atrodas tikai laiku pa laikam, un tādā gadījumā vajadzīgajam evakuācijas ceļam nav jābūt saistītam ar
ūdensnecaurlaidīgajām durvīm.
2. Virs starpsienu klāja ir vismaz divas evakuācijas izejas no katras galvenās vertikālās zonas vai līdzīgi norobežotas telpas vai telpu
grupas, no kurām vismaz viena iziet uz kāpnēm, kas veido vertikālu glābšanas izeju.
3. Ja no radiotelegrāfa posteņa nav tiešas izejas uz atklāto klāju, šim postenim ierīko divas evakuācijas vai piekļuves izejas, no
kurām viena varbūt pietiekami liels iluminators vai logs, vai cita atvere.
4. Uz esošajiem B klases kuģiem gaiteņa vai gaiteņa daļas garums, kurā ir tikai viens evakuācijas ceļš, nepārsniedz 5 metrus.
Uz jaunajiem A, B, C un D klases kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, aizliedz ierīkot gaiteni, vestibilu vai gaiteņa daļu, kurā
ir tikai viens evakuācijas ceļš.
Atļauj ierīkot gaiteņus ar noslēgtu galu, kas vajadzīgi kuģa praktiskā ekspluatācijā dienesta telpās, piemēram, mazuta uzpildes
vietas un šķērsām pāri kuģim ierīkotus apgādes gaiteņus, ar noteikumu, ka gaiteņi ar noslēgtu galu ir atdalīti no apkalpes dzīvojamajām
147
/
211
telpām un tajos nevar iekļūt no pasažieru dzīvojamajām telpām. Gaiteņa daļu, kuras dziļums nepārsniedz tās platumu, uzskata par
padziļinājumu vai pagarinājumu, un atļauj ierīkot uz kuģa.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK UN KURI UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA JANVĀRA
5. Vismaz vienu no 
1.1
. un 
1.2
. punktā pieprasītajām evakuācijas izejām veido viegli pieejamas norobežotas kāpnes, kas nodrošina
ilgstošu patvērumu no uguns, sākot no šo kāpņu apakšas līdz klājiem, kur notiek iekāpšana glābšanas laivās un plostos, vai arī līdz
visaugstākajam klājam, ja iekāpšanas klājs nesniedzas līdz attiecīgajai galvenajai vertikālajai zonai.
Pēdējā gadījumā tiešu izeju uz iekāpšanas klāju nodrošina ar ārējām atklātām kāpnēm un ejām, un saskaņā ar III/5.3. noteikumu
ierīko avārijas apgaismojumu un neslidenu segumu zem kājām. Norobežojumus, kas iziet uz ārējām atklātajām kāpnēm un ejām, kuras
veido evakuācijas ceļu, aizsargā tā, lai ugunsgrēks telpās aiz šīm sienām netraucētu nokļūšanu līdz iekāpšanas vietām.
Glābšanas izeju platumi, skaits un nepārtrauktība ir šādi:
1. Kāpņu platums nav mazāks par 900 mm, ja dalībvalsts to atzīst par pieņemamu un iespējamu, bet tas nedrīkst būt mazāks par
600 mm. Kāpnēm abās pusēs ierīko margas. Kāpņu obligāto platumu palielina par 10 mm uz katru cilvēku, ja ir vairāk nekā 90 cilvēku.
Maksimālais platums starp margām, ja kāpnes ir platākas par 900 mm, ir 1 800 mm. Pieņem, ka kopējais cilvēku skaits, ko evakuē pa
šādām kāpnēm, ir divas trešdaļas no apkalpes un visi pasažieri, kas atrodas telpās, uz ko attiecas šīs kāpnes. Kāpņu platumam ir
jāatbilst vismaz IMO Rezolūcijas A.757(18) noteiktajiem standartiem.
2. Visas kāpnes, kas paredzētas vairāk nekā 90 cilvēkiem, ierīko kuģa priekšgalā un pakaļgalā.
3. Ieejām un gaiteņiem, un kāpņu laukumiem, tajā skaitā evakuācijas izejām, lielumu nosaka tāpat, kā kāpnēm.
4. Kāpnes nepārsniedz 3,5 metrus pa vertikāli bez kāpņu laukumiņa, un slīpuma leņķis nav lielāks par 45°.
5. Kāpņu laukumiņu lielums katra klāja līmenī nav mazāks par 2 m 2 , un to palielina par 1 m 2 uz katriem 10 cilvēkiem, ja ir vairāk
nekā 20 cilvēku, bet to lielumam nav jāpārsniedz 16 m 2 , izņemot kāpņu laukumiņus, kas atrodas pie sabiedriskajām telpām, no
kurām ir tieša izeja uz kāpņutelpas šahtu.
B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK UN KURI UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ UN VĒLĀK
5a. Vismaz vienu no 
1.1
. un 
1.2
. punktā pieprasītajām evakuācijas izejām veido viegli pieejamas norobežotas kāpnes, kas
nodrošina ilgstošu patvērumu no uguns, sākot no šo kāpņu apakšas līdz klājiem, kur notiek iekāpšana glābšanas laivās un plostos, vai
arī līdz visaugstākajam atklātajam klājam, ja iekāpšanas klājs nesniedzas līdz attiecīgajai galvenajai vertikālajai zonai.
148
/
211
Pēdējā gadījumā tiešu izeju uz iekāpšanas klāju nodrošina ar ārējām atklātām kāpnēm un ejām, un saskaņā ar III/
5.3
. noteikumu
ierīko avārijas apgaismojumu un neslidenu segumu zem kājām. Norobežojumam, kas iziet uz ārējām atklātajām kāpnēm un ejām,
kuras veido daļu no evakuācijas ceļa, un sienām, kuru sabojāšanās ugunsgrēka laikā aizkavētu evakuāciju uz iekāpšanas klāju, jābūt
ugunsizturīgām, tajā skaitā – to izolācijas vērtībai jāatbilst 4.1. līdz 5.2. tabulā noteiktajām vērtībām.
Glābšanas izeju platumam, skaitam un nepārtrauktībai jābūt saskaņā ar Ugunsdrošības sistēmu kodeksa prasībām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
6. Pietiekami laba ugunsdrošība ir vajadzīga izejai no kāpņutelpas šahtas uz zonām, kur notiek iekāpšana glābšanas laivās un
plostos.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
6a. Izeju no kāpņutelpas šahtas uz zonām, kur notiek iekāpšana glābšanas laivās un plostos, aizsargā tieši vai arī izmanto
aizsargātas iekšējās izejas, kuru ugunsizturības un izolācijas vērtība atbilst 4.1. līdz 5.2. tabulā noteiktajai vērtībai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
7. Papildus avārijas apgaismojumam, ko pieprasa II-1/D/3. un III/5.3. noteikumi, glābšanas izejas, tajā skaitā kāpnes un izejas
durvis marķē ar apgaismojumu vai fotoluminiscējošu līnijveida apgaismojumu, ko novieto ne vairāk kā 0,3 metrus virs klāja visos
evakuācijas ceļa punktos, tajā skaitā stūros un krustpunktos. Marķējumam jābūt tādam, lai pasažieri varētu atrast visus evakuācijas
ceļus un viegli sameklēt glābšanas izejas. Ja izmanto elektrisko apgaismojumu, tam ir vajadzīgs avārijas elektroenerģijas avots, un to
ierīko tā, lai vienas lampas vai dienasgaismas posma atslēgšanās rezultātā marķējums nezaudētu savu nozīmi. Turklāt visas
evakuācijas ceļu norādes un ugunsdzēsības iekārtu atrašanās vietu marķējumi ir izgatavoti no fotoluminiscējoša materiāla vai marķēti ar
apgaismojumu. Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina, ka minētais apgaismojums vai fotoluminiscences ietaises ir novērtētas,
testētas un tiek izmantotas saskaņā ar IMO Rezolūcijā A.752(18) izklāstītajām pamatnostādnēm.
Tomēr uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina,
ka minētais apgaismojums vai fotoluminiscences ietaises ir novērtētas, testētas un tiek izmantotas saskaņā ar Ugunsdrošības sistēmu
kodeksu.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
8. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, šā noteikuma 
1.7
. punkta prasības piemēro arī apkalpes dzīvojamajām
149
/
211
telpām.
9. Parasti aizslēgtas durvis, kas ietilpst evakuācijas ceļā.
1. Kajīšu durvīm nav vajadzīgas atslēgas, lai tās atslēgtu no iekšpuses.
Tāpat arī paredzētā evakuācijas ceļa garumā nav durvju, kam vajadzīgas atslēgas to atslēgšanai, virzoties glābšanas izejas virzienā.
2. Glābšanas durvis sabiedriskās telpās, kas parasti noslēgtas ar aizkritņa slēdzeni, aprīko ar ietaisi, kas ļauj tās ātri atvērt. Minētā
ietaise sastāv no aizkritņa slēdzenes mehānisma, kurā esošā ierīce atver fiksatoru, ja uz durvīm iedarbojas ar spēku glābšanas
plūsmas virzienā. Ātrās atvēršanas mehānismus ierīko atbilstoši Kuģošanas drošības inspekcijas prasībām un cita starpā:
2.1. tie ir režģi vai paneļi, kuru palaides daļa sniedzas pāri vismaz pusei no durvju vērtnes, un ir ierīkoti vismaz 760 mm un ne vairāk
kā 1 120 mm virs grīdas;
2.2. tie atver durvju aizkritņa slēdzeni, ja uz durvīm iedarbojas ar spēku, kas nepārsniedz 67 N; un
2.3. tie nav aprīkoti ar atslēgas slēdzeni, bultskrūvēm vai citām ietaisēm, kas neļauj atvērt aizkritņa slēdzeni, ja uz to iedarbojas ar
spēku.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
 2.   1. Īpašas kategorijas telpās glābšanas izeju skaitu un atrašanās vietu zem un virs starpsienu klāja nosaka Kuģošanas drošības
inspekcija un vispār nokļūšanai līdz iekāpšanas klājam jābūt vismaz tikpat drošai, kā paredzēts 1.1., 1.2., 1.5. un 1.6. punktā.
Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, minētās telpas aprīko ar īpaši paredzētām ejām
līdz glābšanas izejām, kuru platums ir vismaz 600 mm un, ja iespējams un pieņemams, minētās īpaši paredzētās gareniskās ejas
ierīko vismaz 150 mm virs klāja. Transportlīdzekļi ir jānovieto tā, lai ejas visu laiku būtu brīvas.
2. Vienam no evakuācijas ceļiem, kas ierīkots mašīntelpā, kur apkalpe parasti strādā, nav jābūt ar tiešu izeju uz īpašas kategorijas
telpu.
3. Paceļamas rampas, pa kurām uzbrauc uz platformas klāja un nobrauc no tā, nolaistā stāvoklī nedrīkst bloķēt evakuācijas ceļus.
3.1. Katrai mašīntelpai ir jānodrošina divas glābšanas izejas. Jāievēro jo īpaši šādi noteikumi.
1. Ja telpa atrodas zem starpsienu klāja, abas glābšanas izejas veido: 
150
/
211
1. Ja telpa atrodas zem starpsienu klāja, abas glābšanas izejas veido:
1. vai nu divas tērauda kāpnes, kas novietotas pēc iespējas atstatu un ved uz ieeju telpas augšējā daļā, kura līdzīgi ir atstatu un no
kurām ir nodrošināta piekļuve klājam, no kura iekāpj glābšanas laivās un plostos. Uz jauniem kuģiem vienas no šīm kāpnēm sniedz
ilgstošu patvērumu no uguns, sākot no kāpņu apakšējās daļas līdz drošai vietai ārpus telpas. Uz jauniem B, C un D klases kuģiem,
kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, minētās kāpnes atrodas aizsargātā šahtā, kas attiecīgi atbilst II-2/B/ 4. noteikuma (2)
kategorijai vai II-2/B/5 noteikuma (4) kategorijai – no tās telpas apakšējās daļas, uz kuru šīs kāpnes atteicas, līdz drošai vietai ārpus
telpas. Šahtā ierīko pašaizveres ugunsdrošas durvis, kas atbilst tādam pašam ugunsizturības standartam. Kāpnes piestiprina tā, lai no
neizolētajām stiprinājuma vietām šahtā nenonāktu karstums. Aizsargātās šahtas minimālie izmēri ir 800 mm × 800 mm, un tajā ir
ierīkots avārija apgaismojums; vai
2. vienas tērauda kāpnes, kas ved uz durvīm, kuras iziet uz iekāpšanas klāju, un telpas apakšējā daļā atstatu no minētajām
kāpnēm papildus ierīko tērauda durvis, ko var atvērt no abām pusēm un kas nodrošina drošu evakuācijas ceļu no telpas apakšējās
daļas līdz iekāpšanas klājam.
2. Ja telpa atrodas virs starpsienu klāja, divām galvenajām glābšanas izejām jāatrodas pēc iespējas tālāk vienai no otras, un durvīm,
kas ved no šīm izejām, jāatrodas tur, kur ir izeja uz attiecīgajiem klājiem, no kuriem notiek iekāpšana glābšanas laivās un plostos. Ja
minētajām glābšanas izejām vajadzīgas kāpnes, tām jābūt no tērauda.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
3. Telpās, kurās uzrauga mehānismu darbību, un darba telpās jābūt vismaz divām glābšanas izejām, no kurām viena nav saistīta ar
mašīntelpu un iziet uz iekāpšanas klāju.
4. Mašīntelpas kāpņu apakšpusei jābūt norobežotai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3.2. Uz kuģa, kura garums ir mazāks nekā 24 metri, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut neierīkot vienu no glābšanas izejām
mašīntelpā, ņemot vērā telpas augšējās daļas platumu un atrašanās vietas.
Uz kuģa, kura garums ir 24 metri un vairāk, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut neierīkot vienu glābšanas izeju telpā, ja vien
durvis vai tērauda kāpnes nodrošina drošu evakuācijas ceļu uz iekāpšanas klāju, ņemot vērā vietas izmantošanu un atrašanās vietu un
to, vai apkalpe parasti strādā šajā telpā. Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, stūres
mehānisma telpā ierīko otru glābšanas izeju, ja šajā telpā atrodas avārijas stūres postenis – ja vien tur nav tiešas izejas un atklāto
klāju.
151
/
211
3.3. Mehānismu vadības telpā, kas atrodas mašīntelpā, ierīko divas glābšanas izejas, no kurām vismaz viena nodrošina ilgstošu
patvērumu no uguns, kamēr nokļūst līdz drošai vietai ārpus mašīntelpas.
4. Liftus nedrīkst uzskatīt par vienu no pieprasītajām glābšanas izejām.
5. JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 40 METRI UN VAIRĀK
1. Uz kuģa ir avārijas glābšanas elpošanas aparāti, kas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksam.
2. Katrā vertikālajā zonām ir vismaz divi avārijas glābšanas elpošanas aparāti.
3. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, katrā galvenajā vertikālajā zonā ir divi avārijas glābšanas elpošanas aparāti
papildus tiem, ko prasa 5.2. apakšpunkts.
4. Tomēr 5.2. un 5.3. apakšpunkta noteikumus nepiemēro kāpņutelpām, kas veido atsevišķas galvenās vertikālās zonas, un
galvenajām vertikālajām zonām, kas atrodas kuģa priekšgalā un pakaļgalā un kurās nav II-2/B/4 noteikumā definētās (6), (7), (8) vai (12)
kategorijas telpas.
5. Mašīntelpā avārijas glābšanas elpošanas aparātus novieto lietošanas gatavībā labi redzamās vietās, kas ugunsgrēka gadījumā
jebkurā laikā ir ātri un viegli aizsniedzamas. Izvietojot avārijas glābšanas elpošanas ierīces, ņem vērā mašīntelpas izvietojumu un
cilvēku skaitu, kāds parasti strādā šajā telpā.
6. Ievēro IMO MSC/Circ.849 iekļautās Pamatnostādnes par evakuācijas elpošanas aparātu (
EEBD
) atrašanās vietu, izmantošanu un
apkopi.
7. Šo aparātu skaits un atrašanās vieta ir norādīta II-2/A/13. noteikumā pieprasītājā ugunsdrošības pasākumu plānā.
6-1. 
Evakuācijas ceļi uz ro-ro pasažieru kuģiem (R 28-1)
1. JAUNAJIEM B, C UN D KLASES UN ESOŠAJIEM B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM PIEMĒROJAMĀS PRASĪBAS
1.1. Šo punktu piemēro jauniem B, C un D un esošajiem B klases ro-ro pasažieru kuģiem.
1.2. Visos gaiteņos gar evakuācijas ceļu ierīko margas vai citus rokturus, lai pa ceļam uz pulcēšanās vietām un iekāpšanas vietām
uz katra soļa ir pieejams stingrs rokturis, ja tas ir iespējams. Šādas margas ierīko abās pusēs gareniskajiem gaiteņiem, kuru platums
nepārsniedz 1,8 metrus, un šķērseniskajiem gaiteņiem, kuru platums pārsniedz 1 metru. Īpašu uzmanību pievērš tam, ka jābūt iespējai
152
/
211
šķērsot vestibilus, ātrijus un citas plašas atklātas vietas evakuācijas ceļā. Margām un rokturiem jābūt pietiekami izturīgiem, lai tie
varētu izturēt 750 N/m lielu izkliedētu horizontālo slodzi, vērstu pret gaiteņa vai telpas centru, un 750 N/m lielu izklie- dētu vertikālo
slodzi, kas vērsta lejup. Abām slodzēm nav jābūt vienlaicīgām.
1.3. Evakuācijas ceļi nav aizšķērsoti ar mēbelēm vai citiem šķēršļiem. Dokumentu skapjus un citu smagu aprīkojumu, izņemot
galdus un krēslus, ko var aizvākt, atbrīvojot telpu, sabiedriskajās telpās un evakuācijas ceļa garumā nostiprina, lai tie neslīdētu, ja kuģis
šūpojas uz sāniem vai no priekšgala un pakaļgalu. Nostiprina arī grīdas segumu. Ja kuģis ir reisā, evakuācijas ceļā nedrīkst atrasties
šķēršļi, piemēram, apkopēju ratiņi, gultas piederumi, bagāža un preču kastes.
1.4. Evakuācijas ceļus ierīko no visām kuģa telpām, kurās parasti uzturas cilvēki, līdz pulcēšanās vietai. Minētos evakuācijas ceļus
ierīko tā, lai tie nodrošinātu vistaisnāko iespējamo ceļu uz pulcēšanās vietu, un tos marķē ar simboliem, kas apzīmē dzīvības
glābšanas iekārtas un pasākumus un ko IMO pieņēmusi ar grozīto Rezolūciju A.760(18).
1.5. Ja blakus atklātajam klājam ir norobežotas telpas, atveres starp norobežoto telpu un atklāto klāju iespēju robežās būtu
jāizmanto par avārijas izejām.
1.6. Klājus secīgi sanumurē, sākot ar tilpņu augšpusi vai viszemāko klāju, ko apzīmē ar "1". Šos ciparus labi saredzamā veidā
norāda kāpņu laukumiņos un vestibilos pie liftiem. Klājiem var būt arī nosaukumi, bet klāja numurs vienmēr jānorāda kopā ar klāja
nosaukumu.
1.7. Katras kajītes iekšpusē uz durvīm un sabiedriskās telpās labi saredzamā veidā novieto vienkāršus plānus, kas norāda vietu,
kurā atrodas cilvēks, kas iepazīstas ar plānu, kā arī evakuācijas ceļus, kas iezīmēti ar bultiņām. Plānā parādīts evakuācijas ceļa
virziens, un plānam jābūt noorientētam atbilstoši tā atrašanās vietai uz kuģa.
1.8. Kajīšu durvīm nav vajadzīgas atslēgas, lai tās atslēgtu no iekšpuses. Tāpat arī paredzētā evakuācijas ceļa garumā nav durvju,
kam vajadzīgas atslēgas to atslēgšanai, virzoties glābšanas izejas virzienā.
2. JAUNIEM B, C UN D KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM PIEMĒROJAMĀS PRASĪBAS
2.1. To starpsienu un citu sienu apakšējiem 0,5 metriem, kas veido vertikālos pārsegumus evakuācijas ceļa malās, jāiztur 750 N/m
2 slodze, lai tos varētu izmantot iešanai pa evakuācijas ceļu, ja kuģa sānsvere ir ļoti liela.
2.2. Evakuācijas ceļam no kajītēm līdz kāpņutelpām jābūt pēc iespējas taisnākam, minimāli mainot virzienu. Lai sasniegtu
evakuācijas ceļu, nav jāšķērso kuģis no vienas malas līdz otrai malai. Lai sasniegtu pulcēšanās vietu vai atklāto klāju no pasažieru
telpām, nav jākāpj augšā vai lejā tālāk par diviem klājiem.
153
/
211
2.3. Ārējos maršrutus nodrošina no atklātajiem klājiem, kas minēti 2.2. punktā, līdz vietām, kur notiek iekāpšana glābšanas laivās
un plostos.
3. JAUNIEM B, C UN D KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI 1999. GADA 1. JŪLIJĀ VAI VĒLĀK,
PIEMĒROJAMĀS PRASĪBAS
Jaunajiem B, C un D klases ro-ro pasažieru kuģiem, kas uzbūvēti 1999. gada 1. jūlijā vai vēlāk, evakuācijas ceļus novērtē, veicot
evakuācijas analīzi projektēšanas sākumā. Šo analīzi izmanto, lai noteiktu un pēc iespējas novērstu sastrēgumus, kas var veidoties
kuģa pamešanas laikā sakarā ar pasažieru un apkalpes pārvietošanos evakuācijas ceļā, tajā skaitā ņemot vērā iespēju, ka apkalpei var
rasties vajadzība virzīties pa šiem maršrutiem pretēji pasažieru kustības virzienam. Turklāt šo analīzi izmanto, lai pierādītu, ka
glābšanas pasākumi ir pietiekami elastīgi un paredz iespēju, ka daži evakuācijas ceļi, pulcēšanās vietas, iekāpšanas vietas vai
glābšanas laivas un plosti nelaimes gadījuma dēļ nav pieejami.
7. 
Šķērsojumi un atvērumi A un B klases pārsegumos (R 30, 31)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visas atveres A klases pārsegumos aprīko ar stacionārām aizvērējierīcēm, kas ir tikpat ugunsizturīgas, kā sienas, kurās tās
ierīkotas.
2. Visu A klases pārsegumos ierīkoto durvju un durvju aiļu konstrukcija, kā arī to nostiprināšanas līdzekļi, kad durvis ir aizvērtas,
pēc iespējas nodrošina ugunsizturību, kā arī izturību pret dūmiem un liesmām, kas ir ekvivalenta to starpsienu izturībai, kurās durvis ir
ierīkotas. Durvis un durvju ailes ir izgatavotas no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla. Ūdensnecaurlaidīgas durvis nav jāizolē.
3. Jānodrošina iespēja visas durvis aizvērt un atvērt no abām starpsienas pusēm, ko var izdarīt tikai viens cilvēks.
4. Ugunsdrošas durvis galvenās vertikālās zonas starpsienās un kāpņutelpās, izņemot mehāniskās piedziņas bīdāmās
ūdensnecaurlaidīgās durvis un parasti aizslēgtās durvis, atbilst šādām prasībām:
1. Tās ir pašaizveres durvis un tās ir iespējams aizvērt, ja kuģa sānsvere sasniedz 3,5° leņķi, kas traucē durvju aizvēršanu.
Vajadzības gadījumā aizvēršanās ātrums ir vadāms, lai lieki neapdraudētu cilvēkus. Uz jaunajiem kuģiem vienādais aizvēršanās ātrums
nav lielāks par 0,2 m/s un nav mazāks par 0,1 m/s, ja kuģis ir vertikālā stāvoklī.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
2. Tālvadības bīdāmas vai mehāniskās piedziņas durvis aprīko ar signalizāciju, kas skan vismaz piecas sekundes, bet ne vairāk kā
154
/
211
10 sekundes pirms durvju iekustēšanās, un turpina skanēt līdz durvju pilnīgai aizvēršanai. Durvis, kurām paredzēts atkal atvērties, ja
aizveroties tās saskaras ar kādu objektu, atkal atveras pietiekamā platumā, kas ir vismaz 0,75 metri, bet ne vairāk kā viens metrs.
3. Visas durvis, izņemot ugunsdrošas durvis, kas parasti ir aizvērtas, ir iespējams ar tālvadību un automātiski atvērt no pastāvīgā
uzraudzībā esoša centrālā kontrolposteņa – vai nu vienlaikus vai pa grupām, kā arī atsevišķi no vienas vai otras durvju puses. Pastāvīgā
uzraudzībā esoša centrālā kontrolposteņa ugunsdrošības panelī ir indikators, kas rāda, vai visas ar tālvadību vadāmās durvis ir
aizvērtas. Atbrīvošanas mehānismu konstruē tā, lai durvis automātiski aizvērtos, ja pārtrūkst vadības sistēma vai centrālā enerģijas
padeve. Atbrīvošanas slēdžiem ir "ieslēgts – izslēgts" funkcija, lai nepieļautu sistēmas automātisku atgriezi. Ir aizliegtas atvērtā
stāvokļa aizturierīces, ko nevar vadīt no centrālā kontrolposteņa.
4. Mehāniskās piedziņas durvju lokālos akumulatorus uzstāda durvju tiešā tuvumā, lai durvis varētu darbināt vismaz 10 reizes
(pilnībā atvērt un aizvērt), izmantojot lokālo vadību.
5. Divvērtņu durvīm, kas ir aprīkotas ar aizturi, kura ir vajadzīga šo durvju ugunsizturības nodrošināšanai, ir fiksators, ko automātiski
iedarbina durvju kustība, ja tās ver ciet vadības sistēma.
6. Durvis, kas nodrošina tiešu izeju uz īpašas kategorijas telpām un kam ir mehāniskā piedziņa, un kas aizveras automātiski, nav
jāaprīko ar signalizāciju un tālvadības atbrīvošanas mehānismiem, ko pieprasa 
4.2
. un 
4.3
. punkts.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
4. punkta vietā piemēro šādu 4a punktu:
4a. Ugunsdrošas durvis galvenās vertikālās zonas starpsienās, kambīžu norobežojumā un kāpņutelpās, izņemot mehāniskās
piedziņas ūdensnecaurlaidīgās durvis un parasti aizslēgtās durvis, atbilst šādām prasībām:
1. tās ir pašaizveres durvis un tās ir iespējams aizvērt, ja kuģa sānsvere sasniedz 3,5° leņķi, kas traucē durvju aizvēršanu;
2. iekarināmu ugunsdrošu durvju aptuvenais aizvēršanās laiks nav ilgāks par 40 sekundēm un nav mazāks par 10 sekundēm, sākot
no kustības sākuma, ja kuģis ir vertikālā stāvoklī. Bīdāmu ugunsdrošu durvju aptuvenais vienādais aizvēršanās ātrums nav lielāks par
0,2 m/s un nav mazāks par 0,1 m/s, ja kuģis ir vertikālā stāvoklī;
3. durvis ir iespējams ar tālvadību atvērt no pastāvīgā uzraudzībā esoša centrālā kontrolposteņa – vai nu vienlaikus vai pa grupām, kā
arī atsevišķi no vienas vai otras durvju puses. Atbrīvošanas slēdžiem ir ieslēgts – izslēgts funkcija, lai nepieļautu sistēmas automātisku
atgriezi;
155
/
211
4. ir aizliegtas atvērtā stāvokļa aizturierīces, ko nevar vadīt no centrālā kontrolposteņa;
5. durvis, kas ir aizvērtas ar tālvadību no centrālā kontrolposteņa, ir iespējams atkal atvērt ar lokālo vadības sistēmu no vienas vai
otras durvju puses. Pēc lokālās atvēršanas durvis atkal automātiski aizveras;
6. pastāvīgā uzraudzībā esoša centrālā kontrolposteņa ugunsdrošo durvju indikatoru panelī ir redzams, vai visas ar tālvadību
vadāmās durvis ir aizvērtas;
7. atbrīvošanas mehānismu konstruē tā, lai durvis automātiski aizvērtos, ja pārtrūkst vadības sistēma vai centrālā enerģijas padeve;
8. mehāniskās piedziņas durvju lokālos akumulatorus uzstāda durvju tiešā tuvumā, lai durvis varētu darbināt vismaz 10 reizes
(pilnībā atvērt un aizvērt), izmantojot lokālo vadību, ja pārtrūkst vadības sistēma vai centrālā enerģijas padeve;
9. vienu durvju vadības sistēmas vai galvenā elektroenerģijas avota sabojāšanās neskar pārējo durvju drošu izmantošanu;
10. tālvadības bīdāmas vai mehāniskās piedziņas durvis aprīko ar signalizāciju, kas skan vismaz piecas sekundes, bet ne vairāk kā
10 sekundes pēc durvju atbrīvošanas no centrālā kontrolposteņa un pirms durvju iekustēšanās, un turpina skanēt līdz durvju pilnīgai
aizvēršanai;
11. durvis, kurām paredzēts atkal atvērties, ja aizveroties tās saskaras ar kādu objektu, atkal atveras ne vairāk kā viena metra
platumā no saskares punkta;
12. divvērtņu durvīm, kas aprīkotas ar aizkritņa slēdzeni, kura vajadzīga šo durvju ugunsizturības nodrošināšanai, ir fiksators, ko
automātiski iedarbina durvju kustība, ja tās atbrīvo ar vadības sistēmu;
13. durvis, kas nodrošina tiešu izeju uz īpašas kategorijas telpām un kam ir mehāniskā piedziņa un kas aizveras automātiski, nav
jāaprīko ar signalizāciju un tālvadības atvēršanas mehānismiem, ko pieprasa 
3. 
un 
10. punkts
;
14. lokālās vadības sistēmas elementi ir pieejami apkopei un regulēšanai; un
15. mehāniskās piedziņas durvis aprīko ar apstiprināta tipa vadības sistēmu, ko var izmantot ugunsgrēka gadījumā, un to nosaka
saskaņā ar Uzliesmošanas testu metožu kodeksu. Šīs sistēma atbilst šādām prasībām:
15.1. ar vadības sistēmu durvis ar enerģijas padevi var darbināt pie vismaz 200 o C vismaz 60 minūtes;
15.2. enerģijas padeve pārējām durvīm, ko ugunsgrēks nav skāris, ir neskarta; un
156
/
211
15.3. ja temperatūra pārsniedz 200 o C, vadības sistēmu automātiski izolē no enerģijas padeves un ar to ir iespējams noturēt durvis
slēgtā stāvoklī līdz vismaz 945 o C temperatūrai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
5. Prasības attiecībā uz kuģa ārējo malu A klases viengabalainību nepiemēro stikla starpsienām, logiem un iluminatoriem, ar
noteikumu, ka 10. noteikums nepieprasa, lai šīm malām būtu A klases viengabalainība. Tāpat arī prasības attiecībā uz A klases
viengabalainību nepiemēro ārdurvīm, kas ierīkotas virsbūvēs un klāja kabīnēs.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5. punkta vietā piemēro šādu 5a. punktu:
5a. Prasības attiecībā uz kuģa ārējo malu A klases viengabalainību nepiemēro stikla starpsienām, logiem un iluminatoriem, ar
noteikumu, ka 10. noteikums nepieprasa, lai šīm malām būtu A klases viengabalainība.
Prasības attiecībā uz kuģa ārējo malu A klases viengabalainību nepiemēro ārdurvīm, izņemot virsbūvēs un klāja kabīnēs ierīkotās
ārdurvis, kas iziet uz glābšanas līdzekļiem, iekāpšanas un pulcēšanās vietām, ārējām kāpnēm un atklātajiem klājiem, ko izmanto kā
evakuācijas ceļu. Šīs prasības nav jāievēro attiecībā uz kāpņutelpas durvīm.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
6. Izņemot ūdensnecaurlaidīgas durvis, jūras apstākļos izturīgas durvis (daļēji ūdensnecaurlaidīgas durvis), durvis, kas iziet uz
atklāto klāju un durvis, kam jābūt samērā gāzes necaurlaidīgām, visas A klases durvis, kas atrodas kāpnēs, sabiedriskās telpās un
galvenās vertikālās zonas starpsienās evakuācijas ceļā, aprīko ar pašaizveres šļūtenes lūku, kuras materiāls, konstrukcija un
ugunsdrošība ir tādi paši, kā durvīm, kurās tā ierīkota, un šī lūka ir 150 mm kvadrātveida atvere aizvērtās durvīs, ierīkota durvju apakšējā
daļā, iepretī durvju eņģēm vai bīdāmo durvju gadījumā – tuvu pie atvēruma.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
7. Durvis un durvju ailes B klases pārsegumos, kā arī šo durvju stiprinājumi, ir aizveramas tādā veidā, kas nodrošina sienu
ugunsdrošībai ekvivalentu ugunsdrošību, izņemot to, ka šo durvju apakšējā daļā var ierīkot ventilācijas atveres. Ja šāda atvere ir durvīs
vai zem durvīm, atveres vai atveru kopējais neto lielums nepārsniedz 0,05 m 2 . Kā alternatīvu ir atļauts ierīkot neuzliesmojošu gaisa
līdzsvara vadu, ko ievelk starp kajīti un gaiteni un kas atrodas zem sanitārā mezgla, ja vada šķērsgriezuma laukums nepārsniedz 0,05
m 2 . Visas ventilācijas atveres aprīko ar režģi, kas izgatavots no neuzliesmojošiem materiāliem. Durvis ir izgatavotas no
neuzliesmojoša materiāla. 
157
/
211
7.1. Lai samazinātu troksni, Kuģošanas drošības inspekcija kā ekvivalentu var apstiprināt durvis ar iebūvētu skaņas necaurlaidīgu
ventilāciju ar atverēm vienas durvju puses apakšā un otras puses augšpusē, ar nosacījumu, ka ir ievēroti šādi nosacījumi:
1. Augšējai atverei vienmēr jāiziet uz gaiteni un to aprīko ar neuzliesmojoša materiāla režģi un automātisku ugunsdrošības aizbīdni,
kas iedarbojas aptuveni 70 o C temperatūrā.
2. Apakšējo atveri aprīko ar neuzliesmojoša materiāla režģi.
3. Durvis testē saskaņā ar Rezolūciju A.754(18).
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
8. Kajīšu durvis, kas ierīkotas B klases pārsegumos, ir pašaizveres durvis. Atvērtā stāvokļa aizturierīces nav atļautas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
9. Prasības attiecībā uz kuģa ārējo malu B klases viengabalainību nepiemēro stikla starpsienām, logiem un iluminatoriem. Tāpat arī
prasības attiecībā uz B klases viengabalainību nepiemēro ārdurvīm, kas ierīkotas virsbūvēs un klāja kabīnēs. Uz kuģiem, kas pārvadā
ne vairāk kā 36 pasažierus, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut izmantot uzliesmojošus materiālus, kas atdala kajītes no
individuālajiem iekšējiem sanitārajiem mezgliem, piemēram, dušām.
8. 
Kāpņu un liftu ugunsdrošība dzīvojamās un dienesta telpās (R 29)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Visām kāpnēm ir tērauda karkasa konstrukcija un tās ir iebūvētas šahtās, ko norobežo A klases pārsegumi, izņemot, ja
Kuģošanas drošības inspekcij a atļauj izmantot citus līdzvērtīgus materiālus, un visām atverēm ir efektīvi aizvēršanas mehānismi,
izņemot:
1. kāpnes, kas savieno tikai divus klājus, nav jānorobežo, ar noteikumu, ka klāja viengabalainību nodrošina atbilstošas starpsienas
vai durvis starpklāju telpā. Ja kāpnes ir noslēdzamas starpklāju telpā, kāpņutelpu aizsargā saskaņā ar 4. un 5. noteikumā sniegtajām
klāju tabulām;
2. atklātas kāpnes var ierīkot sabiedriskajās telpās, ar noteikumu, ka tās pilnībā atrodas šajās sabiedriskajās telpās.
158
/
211
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2. No kāpņutelpām nokļūst tieši gaiteņos, un tās ir pietiekami plašas, lai nepieļautu sastrēgumus, ņemot vērā cilvēku skaitu, kas
tās izmantos avārijas stāvoklī.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI: kāpņutelpu perimetra iekšpusē atļauj ierīkot vienīgi tualetes, neuzliesmojoša materiāla skapjus,
kuros glabā drošības aprīkojumu, un atklāta tipa informācijas stendus.
Vienīgi sabiedriskajām telpām, gaiteņiem, tualetēm, īpašas kategorijas telpām, citām evakuācijas kāpnēm, ko pieprasa II-2/B/6-1.5
noteikums, un ārējām zonām drīkst būt tieša izeja uz kāpņutelpām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3. Liftu šahtas ierīko tā, lai nepieļautu dūmu un liesmu nokļūšanu no viena klāja uz otru, un ierīko aizvēršanas ierīci, kas ļauj
kontrolēt velkmi un dūmus.
9. 
Ventilācijas sistēmas (R 32)
1. 
Kuģi, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Papildus 
SOLAS
 konvencijas, II/
32. 
noteikuma 
1. punktam
 ventilācijas sistēmai jāatbilst arī šī noteikuma 2.2. līdz 2.6., 2.8. un
2.9. apakšpunktam.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2. Ventilatorus ierīko tā, lai cauruļvadi, kas savieno dažādas telpas, atrodas galvenajā vertikālajā zonā.
3. Ja ventilācijas sistēmas ir ierīkotas klājos, papildus pasākumiem, kas attiecas uz II-2/A/12.1. noteikumā paredzēto klāja
ugunsizturību, veic drošības pasākumus, lai samazinātu iespēju, ka dūmi un sakarsētas gāzes pa šo sistēmu var nokļūt no vienas klāja
telpas uz telpu otrā klājā. Papildus izolācijas prasībām, kas ietvertas šajā noteikumā, vajadzības gadījumā vertikālos cauruļvadus izolē
atbilstoši attiecīgajām 4. noteikuma tabulām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
4. Ventilācijas cauruļvadi ir izgatavoti no šādiem materiāliem: 
159
/
211
4. Ventilācijas cauruļvadi ir izgatavoti no šādiem materiāliem:
1. cauruļvadi, kuru šķērsgriezums nav mazāks par 0,075 m 2 , un visi vertikālie vadi, kas attiecas uz vairāk nekā vienu starpklāju
telpu, ir izgatavoti no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla;
2. cauruļvadi, kuru šķērsgriezums ir mazāks par 0,075 m 2 , izņemot 1.4.1. apakšpunktā minētos vertikālos vadus, izgatavo no
neuzliesmojošiem materiāliem. Ja šie cauruļvadi ir ierīkoti A vai B klases pārsegumos, jānodrošina pārseguma ugunsizturība;
3. īsiem cauruļvadiem, kuru šķērsgriezums kopumā nepārsniedz 0,02 m 2 un kuri nav garāki par diviem metriem, nav jābūt
izgatavotiem no neuzliesmojošiem materiāliem, ar noteikumu, ka ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:
1. cauruļvads ir izgatavots no zemas ugunsbīstamības materiāla, ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības inspekcij a;
2. cauruļvadu izmanto vienīgi ventilācijas sistēmas termināla galā; un
3. cauruļvads atrodas vismaz 600 mm attālumā, mērot pēc tā garuma, no šā cauruļvada ielaiduma A vai B klases pārsegumā, tajā
skaitā no vienlaidus B klases griestiem.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. apakšpunkta vietā piemēro šādu 1a. apakšpunktu:
1a. cauruļvads ir izgatavots no materiāla, kam piemīt zemi liesmu izplatības raksturlielumi.
5. Kāpņutelpās ir ventilācija – neatkarīga ventilatoru un cauruļvadu sistēma, kas ventilācijas sistēmā nav saistīta ar citām telpām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
6. Visu mehāniskās piedziņas ventilāciju, izņemot mašīntelpu un kravas telpu ventilāciju, un jebkuru alternatīvo sistēmu, ko var
pieprasīt saskaņā ar 9.2.6. apakšpunktu, aprīko ar vadības ierīcēm, ko sagrupē tā, lai ventilatorus var apturēt vienā no diviem
atsevišķiem posteņiem, kas atrodas pēc iespējas tālāk viens no otra. Vadības ierīces, ar ko aprīko mašīntelpās ierīkotu mehāniskās
piedziņas ventilāciju, arī sagrupē tā, lai tās būtu darbināmas no diviem posteņiem, no kuriem vienam jāatrodas ārpus mašīntelpas.
Kravas telpu mehāniskās piedziņas ventilācijas sistēmas ventilatorus ir iespējams apturēt no droša posteņa ārpus šīm telpām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
7. Ja sabiedriskās telpas atrodas trijos vai vairāk klājos un tajās atrodas uzliesmojoši objekti, piemēram, mēbeles, un norobežotas
160
/
211
telpas, piemēram, veikali, biroji, restorāni, telpas aprīko ar dūmu novadīšanas sistēmu. Dūmu novadīšanas sistēmu iedarbina dūmu
detektorsistēma, kas ir vajadzīga, un tai ir iespējama rokas vadība. Ventilatoru jauda ir pietiekama, lai dūmus visas telpas tilpumā var
novadīt 10 minūtēs vai īsākā laikā.
8. Ventilācijas cauruļvadiem piemērotās vietās ierīko apskates un tīrīšanas lūkas, kur tas ir pieņemams un iespējams.
9. Kambīzes dūmu novadīšanas cauruļvadi, kuros var sakrāties tauki, atbilst 9.2.3.2.1. un 9.2.3.2.2. apakšpunkta prasībām un ir
aprīkoti ar:
1. tauku uztvērēju, ko var ērti noņemt un iztīrīt, ja vien nav ierīkota alternatīva tauku noņemšanas sistēma;
2. automātisku ugunsdrošības aizbīdni cauruļvada apakšā un ar tālvadību, turklāt ar tālvadību vadāmu ugunsdrošības aizbīdni ierīko
arī cauruļvada augšpusē;
3. stacionāru ierīci uguns nodzēšanai cauruļvadā;
4. tālvadības ierīci, lai noslēgtu gaisa novadīšanas ventilatorus un padeves ventilatorus, darbinātu 
2. punktā
 minētos ugunsdrošības
aizbīdņus un ugunsdzēsības sistēmu, un šo ierīci novieto pie ieejas kambīzē. Ja ierīko sazarotu sistēmu, nodrošina iespēju noslēgt
visus vadus, pa kuriem novada gaisu caur vienu un to pašu galveno cauruļvadu, pirms ugunsdzēšanas līdzekļa ievadīšanas sistēmā; un
5. piemērotās vietās ierīkotām apskates un tīrīšanas lūkām.
2. 
Kuģi, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Ventilācijas cauruļvadi ir no neuzliesmojoša materiāla. Īsiem cauruļvadiem, kuru garums parasti nepārsniedz 2 m un kuru
šķērsgriezums nepārsniedz 0,02 m 2 , tomēr nav jābūt neuzliesmojošiem, ievērojot šādus nosacījumus:
1. šie vadi ir no materiāla, kam saskaņā ar karoga valsts atzinumu ir zema ugunsbīstamība;
2. tos var izmantot tikai ventilācijas ietaises galā;
3. tie atrodas vismaz 600 mm attālumā, mērot pēc cauruļvada garuma, no atveres A vai B klases pārsegumā, tajā skaitā no
vienlaidus B klases griestiem.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK 
161
/
211
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. apakšpunkta vietā piemēro šādu 1a. apakšpunktu:
1a. šie vadi ir izgatavoti no materiāla, kam piemīt zemi liesmu izplatības raksturlielumi.
2a. Ja ventilācijas cauruļvadi, kuru šķērsgriezums pārsniedz 0,02 m 2 , ir ierīkoti A klases starpsienās vai klājos, atveres pie klāja
vai starpsienas šķērsojuma apšuj ar tērauda loksnes uzmavu, ja vien starpsienās vai klājos ierīkotie cauruļvadi nav no tērauda, un šajā
daļā cauruļvadiem un uzmavām jāatbilst šādām prasībām:
1. Uzmavu sieniņu biezums ir vismaz 3 mm, bet garums – vismaz 900 mm. Ierīkojot uzmavu starpsienā, vēlams, lai katrā
starpsienas pusē atrastos 450 mm no šā garuma. Minētajiem cauruļvadiem vai uzmavām, ar ko apšūti šie cauruļvadi, ir ugunsdrošības
izolācija. Izolācijas ugunsizturība ir vismaz tāda pati, kā starpsienai vai klājam, pa kuru ir izvilkts cauruļvads.
2. Papildus 9.2.2.1. apakšpunkta prasībām cauruļvadus, kuru šķērsgriezuma laukums pārsniedz 0,075 m 2 , aprīko ar
ugunsdrošības aizbīdņiem. Ugunsdrošības aizbīdnis darbojas automātiski, bet to ir iespējams aizvērt arī ar rokām no vienas vai otras
starpsienas vai klāja puses. Aizbīdni aprīko ar indikatoru, kas rāda, vai aizbīdnis ir atvērts vai aizvērts. Ugunsdrošības aizbīdņi nav
vajadzīgi, ja cauruļvadi šķērso telpas, ko ierobežo A klases pārsegumi, bet neattiecas uz šīm telpām – ar noteikumu, ka cauruļvadiem
ir tāda pati ugunsizturība, kā sienām, kurās tie ierīkoti. Ugunsdrošības aizbīdņi ir viegli pieejami. Uz jaunajiem B, C un D klases
kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, kur ugunsdrošības aizbīdņi ir novietoti aiz griestiem vai apšuvuma, griestos vai
apšuvumā ierīko pārbaudes durvis, pie kurām pieliek plāksni ar ugunsdrošības aizbīdņa identifikācijas numuru. Ugunsdrošības aizbīdņa
identifikācijas numuru norāda arī uz nepieciešamās tālvadības ierīces.
2b. Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 
2003. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk, kur tievs cauruļvads ar pārklājumu un
šķērsgriezuma laukumu, kas ir vienāds ar 0,02 m 2 vai mazāks, šķērso A klases starpsienas vai klājus, atverē ievieto tērauda uzmavu,
kuras sieniņu biezums ir vismaz 3 mm un garums vismaz 200 mm – vēlams, lai katrā starpsienas pusē būtu 100 mm, bet klāja
gadījumā to visu ievieto šķērsotā klāja apakšējā daļā.
3. Mašīntelpu, kambīžu, automobiļu klāja telpu, ro-ro kravas telpu vai īpašas kategorijas telpu ventilācijai ierīkotie cauruļvadi
nešķērso dzīvojamās telpas, dienesta telpas vai kontrolpunktus, ja vien tie neatbilst 9.2.3.1.1. līdz 9.2.3.1.4. vai 9.2.3.2.1. un 9.2.3.2.2.
apakšpunktā noteiktajiem nosacījumiem:
1.1. cauruļvadi ir no tērauda, to biezums attiecīgi ir vismaz 3 mm un 5 mm cauruļvadiem, kuru platums vai diametrs ir attiecīgi līdz
300 mm ieskaitot un 760 mm un vairāk, bet cauruļvadiem, kuru platums vai diametrs ir no 300 mm līdz 760 mm, biezumu nosaka ar
interpolācijas metodi;
162
/
211
1.2. cauruļvadus atbalsta un nostiprina piemērotā veidā;
1.3. cauruļvadus aprīko ar automātiskiem ugunsdrošības aizbīdņiem tuvu pie norobežojošajām sienām, kurās tie ierīkoti; un
1.4. cauruļvadus izolē atbilstoši A-60 standartam no mašīntelpām, kambīzēm, automobiļu klāja telpām, ro- ro kravas telpām vai
īpašas kategorijas telpām vismaz 5 metru garumā no katra ugunsdrošības aizbīdņa;
vai
2.1. cauruļvadus izgatavo no tērauda saskaņā ar 9.2.3.1.1. un 9.2.3.1.2. punktu; un
2.2. cauruļvadus izolē atbilstoši A-60 standartam dzīvojamajās telpās, dienesta telpās vai kontrolpunktos;
taču galvenās zonas pārsegumu šķērsojumiem arī jāatbilst 9.2.8. apakšpunkta prasībām.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, A kategorijas mašīntelpu, transportlīdzekļu
telpu, ro-ro telpu, kambīžu, īpašas kategorijas telpu un kravas telpu ventilācijas sistēmas vispār nodala citu no citas un no pārējo telpu
ventilācijas sistēmām. Tikai kambīzes ventilācijas sistēmas uz pasažieru kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, nav pilnībā
jānodala, bet tās var pieslēgt atsevišķiem cauruļvadiem, kas savienoti ar citām telpām paredzētu ventilācijas agregātu. Jebkurā
gadījumā kambīzes ventilācijas cauruļvadā pie ventilācijas agregāta ierīko automātisku ugunsdrošības aizbīdni.
4. Dzīvojamo telpu, dienesta telpu vai kontrolpunktu ventilācijas cauruļvadi nešķērso mašīntelpas, kambīzes, automobiļu klāja
telpas, ro-ro kravas telpas vai īpašas kategorijas telpas, ja vien tie neatbilst 9.2.4.1.1. līdz 9.2.4.1.3. vai 9.2.4.2.1. un 9.2.4.2.2.
apakšpunktā noteiktajiem nosacījumiem:
1.1. tur, kur cauruļvadi šķērso mašīntelpas, kambīzes, automobiļu klāja telpas, ro-ro kravas telpas vai īpašas kategorijas telpas, tie
ir izgatavoti no tērauda saskaņā ar 9.2.3.1.1. un 9.2.3.1.2. apakšpunktu;
1.2. automātiskie ugunsdrošības aizbīdņi ir ierīkoti tuvu pie norobežojošajām sienām, caur kurām ir ierīkoti vadi; un
1.3. šķērsojumu vietās saglabā mašīntelpu, kambīžu, automobiļu klāja telpu, ro-ro kravas telpu vai īpašas kategorijas telpu
norobežojošo sienu viengabalainību;
vai
2.1. tur, kur cauruļvadi šķērso mašīntelpas, kambīzes, automobiļu klāja telpas, ro-ro kravas telpas vai īpašas kategorijas telpas, tie
163
/
211
ir izgatavoti no tērauda saskaņā ar 9.2.3.1.1. un 9.2.3.1.2. apakšpunktu; un
2.2. cauruļvadus izolē atbilstoši A-60 standartam mašīntelpās, kambīzēs, automobiļu klāja telpās, ro-ro kravas telpās vai īpašas
kategorijas telpās;
taču galvenās zonas pārsegumu šķērsojumiem arī jāatbilst 9.2.8. apakšpunkta prasībām.
5. Ventilācijas cauruļvadus, kuru šķērsgriezuma laukums pārsniedz 0,02 m 2 un kas ir ierīkoti B klases starpsienās, apšuj ar
tērauda plākšņu uzmavām, kur garums ir 900 mm – vēlams, lai katrā starpsienas pusē būtu 450 mm, ja vien šā garuma cauruļvads nav
no tērauda.
6. Veic iespējamos pasākumus attiecībā uz kontrolpunktiem ārpus mašīntelpām, lai nodrošinātu ventilāciju, redzamību un dūmu
neesamību un ugunsgrēka gadījumā varētu efektīvi uzraudzīt mašīntelpā esošo mehānismu un iekārtu turpmāko darbu. Nodrošina
alternatīvus un atsevišķus gaisa padeves līdzekļus; Abu gaisa padeves avotu atveres ir izvietotas tā, lai iespējami samazinātu risku, ka
abas atveres vienlaikus pievada dūmus. Šīs prasības nav jāattiecina uz kontrolpunktiem, kas atrodas uz atklāta klāja un iziet uz to, vai
arī, ja vienlīdz efektīvas ir lokālās noslēgšanas ierīces.
7. Ja tie šķērso dzīvojamās telpas vai telpas, kurās ir uzliesmojoši materiāli, izplūdes cauruļvadus no kambīzes ierīko A klases
pārsegumos. Katru izplūdes cauruļvadu aprīko ar:
1. tauku uztvērēju, ko var viegli noņemt un iztīrīt;
2. ugunsdrošības aizbīdni, kas atrodas cauruļvada apakšā;
3. izplūdes ventilatoru apturēšanas ierīci, kas ir darbināma no kambīzes; un
4. stacionāru ierīci uguns nodzēšanai cauruļvadā.
8. Ja ventilācijas cauruļvads jāierīko galvenās vertikālās zonas pārsegumā, blakus šim pārsegumam ierīko bezatteices automātisku
ugunsdrošības aizbīdni. Aizbīdni ir iespējams aizvērt arī ar roku no vienas vai otras pārseguma puses. Ekspluatācijas zona ir viegli
pieejama un marķēta sarkanā, gaismu atstarojošā krāsā. Cauruļvads starp pārsegumu un aizbīdni ir no tērauda vai cita ekvivalenta
materiāla un vajadzības gadījumā to izolē atbilstoši II2/A/12.1. noteikuma prasībām. Vismaz vienā pārseguma pusē aizbīdni aprīko ar
gaismas indikatoru, kas rāda, vai aizbīdnis ir atvērts.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
164
/
211
9. Visu ventilācijas sistēmu galvenās ieplūdes un izplūdes atveres ir iespējams aizvērt ārpus telpām, kas tiek vēdinātas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
10. Dzīvojamo telpu, dienesta telpu, kravas telpu, kontrolpunktu un mašīntelpu mehāniskās piedziņas ventilāciju ir iespējams apturēt
no viegli pieejama posteņa ārpus telpas, kurai paredzēta šī ventilācija. Ja telpās, kam paredzēta ventilācija, izceļas ugunsgrēks, šis
postenis nenonāk izolācijā. Mašīntelpu mehāniskās piedziņas ventilācijas apturēšanas ierīce ir pilnīgi nodalīta no citu telpu ventilācijas
apturēšanas ierīcēm.
3. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Saskaņā ar IMO Uzliesmošanas testu metožu kodeksu testē turpmāk minēto:
1. ugunsdrošos aizbīdņus, tajā skaitā attiecīgās darbināšanas ietaises; un
2. A klases pārsegumos ierīkotos cauruļvadus. Ja tērauda uzmavas ir tieši savienotas ar ventilācijas cauruļvadiem, izmantojot
kniedes, atloksavienojumus vai metināšanu, tests nav jāveic.
10. 
Logi un borta iluminatori (R 33)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visi starpsienu logi un borta iluminatori dzīvojamajās telpās un dienesta telpās, un kontrolpunktos, izņemot tos, uz kuriem
attiecas 7.5. noteikums, ir ierīkoti, ievērojot viengabalainības prasības attiecībā uz starpsienu, kurā tie ir ierīkoti.
Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, to nosaka saskaņā ar Uzliesmošanas testu
metožu kodeksu.
2. Neatkarīgi no 
4. 
un 
5. 
noteikuma tabulu prasībām visus logus un borta iluminatorus starpsienās, kas atdala dzīvojamās un
dienesta telpas un kontrolpunktus no āra, ierīko ar tērauda vai cita piemērota materiāla rāmjiem. Stiklu nostiprina, izmantojot metāla
apmali vai stūreni.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
3. Logiem iepretī glābšanas līdzekļiem, iekāpšanas un pulcēšanās vietām, ārējām kāpnēm un atklātajiem klājiem, ko izmanto kā
evakuācijas ceļu, un logiem, kas atrodas zem glābšanas plostu un glābšanas slīdceliņu iekāpšanas zonām, ugunsizturība atbilst 4.
165
/
211
noteikuma tabulā norādītajai. Ja logiem paredz speciālas automātiskas sprinklergalviņas, kā ekvivalentu var pieņemt A-0 logus.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, speciālajām automātiskajām sprinklergalviņām
jābūt:
1. speciālām galviņām, kas atrodas virs logiem un ir ierīkotas papildus parastajiem griestu sprinkleriem; vai
2. parastām sprinklergalviņām, kas ierīkotas tā, lai logu aizsargātu sprinkleri ar jaudu vismaz 5 litri uz vienu kvadrātmetru minūtē, un
sprinkleru aptverto platību aprēķinā iekļauj papildu logu virsmu.
To logu ugunsizturība, kas atrodas kuģa sānos zem zonām, no kurām kāpj glābšanas laivās, ir vismaz vienāda ar A-0 kategorijas
ugunsizturību.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
4. Neatkarīgi no II-2/B/5. noteikuma tabulu prasībām īpašu uzmanību pievērš to logu ugunsizturībai, kas atrodas iepretī atklātām vai
norobežotām vietām, no kurām kāpj glābšanas laivās un plostos, kā arī to logu ugunsizturībai, kuri atrodas zem minētajām vietām un
kuru sabojāšanās ugunsgrēka laikā aizkavētu glābšanas laivu vai plostu nolaišanu vai iekāpšanu tajos.
11. 
Uzliesmojošu materiālu izmantošanas ierobežošana (R 34)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Izņemot kravas telpas, pasta sūtījumu telpas, bagāžas telpas vai dienesta telpu saldēšanas nodalījumus, visam apšuvumam,
pamatam, vilkmes aizvirtņiem, griestiem un izolācijai jābūt no neuzliesmojošiem materiāliem. Arī daļējām starpsienām vai klājiem, ko
izmanto, lai sadalītu telpu darba un atpūtas zonās, jābūt no neuzliesmojoša materiāla.
2. Pretkondensācijas materiāliem un adhezīviem, ko izmanto kopā ar izolāciju, kā arī dzesēšanas sistēmu cauruļvadu piederumu
izolācijai nav jābūt no neuzliesmojoša materiāla, taču tos izmanto iespējami mazāk un to atklātām virsmām ir zemi liesmas izplatības
raksturlielumi, ko nosaka saskaņā ar IMO Rezolūciju A.653(16).
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
2. punkta vietā piemēro šādu 2a. punktu:
2a. Pretkondensācijas materiāliem un adhezīviem, ko izmanto kopā ar izolāciju, kā arī dzesēšanas sistēmu cauruļvadu piederumu
166
/
211
izolācijai nav jābūt no neuzliesmojoša materiāla, taču tos izmanto iespējami mazāk un to atklātām virsmām ir zemi liesmas izplatības
raksturlielumi.
3. Turpmāk minētajām virsmām ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi:
1. atklātas virsmas gaiteņos un kāpņutelpās, starpsienu, sienu un griestu apšuvumu atklātās virsmas visās dzīvojamajās telpās un
dienesta telpās un kontrolpunktos;
2. slēptas vai nepieejamas vietas dzīvojamajās telpās un dienesta telpās un kontrolpunktos.
4. Uzliesmojošu apšuvumu, profillīstu, dekorāciju un finiera kopējais daudzums jebkurā dzīvojamajā un dienesta telpā nepārsniedz
daudzumu, kas vienāds ar 2,5 mm finiera uz sienām un griestiem kopā. Uzliesmojošu materiālu kopējā daudzuma aprēķinā nav
jāiekļauj mēbeles, kas piestiprinātas pie apšuvuma, starpsienām vai klājiem.
Ja kuģis ir aprīkots ar automātisku sprinkleru sistēmu, kas atbilst II 2-A/8. noteikumam, iepriekšminētajā daudzumā var iekļaut
dažus uzliesmojošus materiālus, ko izmanto C klases pārsegumu būvēšanā.
5. Tāda finiera sadegšanas siltums, ko izmanto virsmām un apšuvumiem, uz kuriem attiecas 3. punkta prasības, pie izmantotā
biezuma nepārsniedz 45 MJ/m 2 .
6. Kāpņutelpās ir tikai sēdēšanai paredzētās mēbeles. Tās ir jāpiestiprina, to skaits nepārsniedz sešus krēslus uz katra klāja katrā
kāpņutelpā, to ugunsbīstamība ir ierobežota un tās neaizšķērso pasažieru evakuācijas ceļu. Kuģošanas drošības inspekcij a var atļaut
papildu krēslu novietošanu galvenajā apmeklētāju pieņemšanas zonā kāpņutelpā, ja tie ir nostiprināti, neuzliesmojoši un neaizšķērso
pasažieru evakuācijas ceļu. Mēbeles nedrīkst novietot pasažieru un apkalpes gaiteņos, kas veido evakuācijas ceļu kajīšu zonā.
Papildus iepriekšminētajam var atļaut ierīkot neuzliesmojoša materiāla skapjus, kuros glabā noteikumos paredzēto drošības
aprīkojumu. Dzeramā ūdens agregātus un ledus gabaliņu agregātus var uzstādīt gaiteņos, ar noteikumu, ka tie ir stacionāri un
nesamazina evakuācijas ceļu platumu. Tas pats attiecas uz dekoratīvajiem ziediem vai augiem, skulptūrām vai citiem mākslas
objektiem, piemēram, gleznojumiem un gobelēniem gaiteņos un kāpnēs.
7. Krāsas, lakas un citi apdares materiāli, ko izmanto uz atklātām iekšējām virsmām, nevar radīt pārmērīgu daudzumu dūmu vai
toksisku produktu.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
7. punkta vietā piemēro šādu 7a. punktu:
167
/
211
7a. Krāsas, lakas un citi apdares materiāli, ko izmanto uz atklātām iekšējām virsmām, nevar radīt pārmērīgus daudzumus dūmu un
toksisku produktu, to nosaka saskaņā ar IMO Uzliesmošanas testu metožu kodeksu.
8. Pirmējais klāja segums, ja tāds ir dzīvojamajās telpās un dienesta telpās un kontrolpunktos, ir no apstiprināta materiāla, kas ātri
neaizdegas – saskaņā ar IMO Rezolūcijas A.687 (17) uzliesmošanas testa procedūrām – vai nerada toksisku vai eksplozīvu
apdraudējumu augstā temperatūrā.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
8. punkta vietā piemēro šādu 8a. punktu:
8a. Pirmējais klāja segums, ja tāds ir dzīvojamajās telpās un dienesta telpās un kontrolpunktos, ir no apstiprināta materiāla, kas ātri
neaizdegas un nerada toksisku vai eksplozīvu apdraudējumu augstā temperatūrā, to nosaka saskaņā ar IMO Uzliesmošanas testu
metodes kodeksu.
12. 
Konstrukcijas detaļas (R 35)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Dzīvojamās un dienesta telpās, kontrolpunktos, gaiteņos un kāpnēs:
1. brīvas telpas, kas norobežotas aiz griestiem, paneļiem vai apšuvuma, piemērotā veidā sadala ar velkmes aizvirtņiem, starp kuriem
attālums nav lielāks par 14 metriem;
2. vertikālā virzienā minētās brīvās telpas, tajā skaitā telpas aiz kāpņu apšuvuma, šahtām u. c. katrā klājā noslēdz.
13. 
Stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas un automātisko sprinkleru, ugunsgrēka
signalizācijas un uguns detektorsistēma (R 14) (R 36)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Uz kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, katrā atsevišķajā
vertikālajā vai horizontālajā zonā, visās dzīvojamajās un dienesta telpās un kontrolpunktos, izņemot telpas, kas nerada lielu
ugunsbīstamību, piemēram, tukšas telpas, sanitārās telpas u. c., uzstāda vai nu:
1. apstiprināta tipa stacionāru ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām un ir
168
/
211
ierīkota tā, lai varētu atklāt ugunsgrēku minētajās telpās, tomēr uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1.
janvārī vai vēlāk, nodrošina dūmu atklāšanu gaiteņos, kāpnēs un evakuācijas ceļā dzīvojamajās telpās; vai
2. ar apstiprināta tipa automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas sistēmu un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/8.
noteikuma prasībām vai IMO pamatnostādnēm attiecībā uz apstiprinātu ekvivalentu sprinkleru sistēmu, kā paredzēts IMO Rezolūcijā
A.800(19), un ir ierīkota tā, lai aizsargātu minētās telpas; papildus uzstāda apstiprināta tipa ugunsgrēka signalizācijas un uguns
detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām un ir ierīkota tā, lai nodrošinātu dūmu atklāšanu gaiteņos, kāpnēs un
evakuācijas ceļā dzīvojamajās telpās.
2. Kuģus, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, izņemot kuģus, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, aprīko ar:
apstiprināta tipa automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II- 2/A/8. noteikuma
prasībām vai IMO pamatnostādnēm attiecībā uz apstiprinātu ekvivalentu sprinkleru sistēmu, kā paredzēts IMO Rezolūcijā A.800(19),
visās dienesta telpās, kontrolpunktos un dzīvojamajās telpās, tajā skaitā gaiteņos un kāpnēs.
Kontrolpunktus, kuros ūdens var sabojāt būtiskas iekārtas, alternatīvi var aprīkot ar cita tipa apstiprinātu stacionāru ugunsdzēsības
sistēmu.
Stacionāru ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām ierīko tā, lai nodrošinātu
dūmu atklāšanu dienesta telpās un kontrolpunktos un dzīvojamajās telpās, tajā skaitā gaiteņos un kāpnēs. Dūmu detektori nav jāierīko
privātajās vannasistabās un virtuvēs.
Telpas, kuru ugunsbīstamība ir maza vai tās vispār nav, piemēram, tukšas telpas, tualetes, ogļskābās gāzes telpas un līdzīgas
vietas, nav jāaprīko ar automātisko sprinkleru sistēmu vai ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu.
3. Periodiski bez uzraudzības atstātās mašīntelpās ierīko apstiprināta tipa stacionāru ugunsgrēka signalizācijas un uguns
detektorsistēmu saskaņā ar II-2/A/9. noteikumu.
Šī uguns detektorsistēma ir konstruēta un detektori ir izvietoti tā, lai ātri atklātu ugunsgrēka izcelšanos jebkurā minēto telpu daļā
mehānismu normālas darbības apstākļos pie dažādiem ventilācijas režīmiem, ko nosaka iespējamā apkārtējā temperatūra. Nav
atļautas detektorsistēmas, kurās ir tikai siltumdetektori, izņemot vietas ar ierobežotu augstumu, kur to lietošana ir īpaši piemērota.
Detektorsistēma pietiekami daudzās vietās raida skaņas un gaismas signālus, kas abējādi atšķiras no citu sistēmu trauksmes
signāliem, kuri nebrīdina par ugunsgrēku, lai nodrošinātu to, ka trauksmi sadzird un atbilstoši rīkojas uz komandtiltiņa un atbildīgais
mehāniķis.
Ja uz komandtiltiņa nav apkalpes, trauksmes signālam jāskan vietā, kur dežūrē atbildīgais apkalpes loceklis. 
169
/
211
Pēc uzstādīšanas sistēmu testē dažādos dzinēju un ventilācijas darbības apstākļos.
14. 
Īpašas kategorijas telpu ugunsdrošība (R 37)
1. 
Noteikumi, kas attiecas uz īpašas kategorijas telpām neatkarīgi no tā, vai tās atrodas virs starpsienu klāja vai zem tā
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
1. Vispārīgi noteikumi
1. Šā noteikuma pamatā ir princips, ka – tā kā īpašas kategorijas telpās nav iespējams parastais vertikālais dalījums zonās – šo
zonu līdzvērtīgu ugunsdrošību panāk ar horizontālā dalījuma koncepciju un efektīvu stacionāru ugunsdzēsības sistēmu. Saskaņā ar šo
koncepciju šajā noteikumā horizontāla zona var ietvert īpašas kategorijas vietas vairākos klājos ar noteikumu, ka transportlīdzekļiem
kopējais tīrais augstums nepārsniedz 10 metrus.
2. II-2/A/12., II-2/B/7. un II-2/B/9. noteikuma prasības attiecībā uz vertikālo zonu viengabalainības saglabāšanu vienlīdz ir
piemērojams klājiem un starpsienām, kas atdala horizontālās zonas citu no citas un no pārējā kuģa.
2. Konstrukcijas ugunsdrošība
1. Uz jauniem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, īpašo kategoriju telpu norobežojošās starpsienas un klājus izolē
saskaņā ar A-60 kategorijas standartu. Tomēr, ja atklāta klāja telpa (kā definēts II-2/B/4.2.2.(5) noteikumā), sanitārais mezgls vai
tamlīdzīga klāja telpa (kā definēts II-2/B/4.2.2.(9) noteikumā) vai tilpne, tukša telpa vai palīgmehānismu telpa ar mazu ugunsbīstamību
vai bez tās (kā definēts II-2/B/4.2.2.(10) noteikumā) atrodas vienā pārseguma pusē, var piemērot A-0 standartu.
Ja mazuta tilpnes atrodas zem īpašas kategorijas telpas, klāja viengabalainības standartu starp šīm telpām var pazemināt līdz A-0
standartam.
2. Uz jauniem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, un esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36
pasažierus, starpsienas, kas norobežo īpašas kategorijas telpas, izolē saskaņā ar II-2/B/ 5. noteikuma 5.1. tabulā paredzētajām
prasībām attiecībā uz (11) kategoriju, bet horizontālos pārsegumus izolē saskaņā ar II-2/B/5. noteikuma 5.2. tabulā paredzētajām
prasībām attiecībā uz (11) kategoriju.
3. Uz komandtiltiņa ierīko indikatorus, kas rāda, vai ir aizvērtas visas ugunsdrošās durvis uz īpašās kategorijas telpām.
170
/
211
Īpašas kategorijas telpu durvju konstrukcija ir tāda, ka tās nevar pastāvīgu turēt atvērtas, un kuģošanas laikā tās ir jātur aizvērtas.
3. Stacionāra ugunsdzēsības sistēma
Katru īpašās kategorijas telpu aprīko ar apstiprinātu stacionāru ūdens spiediena sistēmu, ko darbina ar rokām un kas aizsargā visas
klāja daļas un transportlīdzekļu platformu šajā telpā.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai pēc tam, minētajām ūdens spiediena sistēmām ir:
1. manometrs uz kolektora vārsta;
2. skaidrs marķējums uz katra kolektora vārsta, kas norāda telpas, kur šī sistēma ir izmantojama;
3. apkopes un ekspluatācijas instrukcijas, kas atrodas vārsta telpā; un
4. pietiekams skaits noteku vārstu.
Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut izmantot citas stacionāras ugunsdzēsības sistēmas, kas pilna apjoma testu laikā, kad
tiek simulēts plūstošas degvielas ugunsgrēks īpašas kategorijas telpā, ir izrādījušās ne mazāk efektīvas tāda ugunsgrēka dzēšanā, kas
var izcelties šajās telpās. Minētā stacionārās ūdens spiediena sistēma vai cita ekvivalenta ugunsdzēsības sistēma atbilst IMO
Rezolūcijas A.123(V) noteikumiem un jāņem vērā IMO MSC/Circ.1272 "Pamatnostādnes attiecībā uz alternatīvu ūdens ugunsdzēsības
sistēmu apstiprināšanu lietošanai īpašas kategorijas telpās".
4. Ugunsdrošības uzraudzība un atklāšana
1. Īpašas kategorijas telpās veic efektīvu ugunsdrošības uzraudzības dienestu. Visās telpās, kur ugunsdrošības uzraudzības
dienests nedarbojas pastāvīgi visu reisa laiku, ierīko apstiprināta tipa stacionāru ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu,
kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām. Stacionāra uguns detektorsistēma var ātri atklāt ugunsgrēka izcelšanos. Detektoru tipu,
izvietojumu un atrašanās vietu nosaka, ņemot vērā ventilācijas un citu būtisku faktoru radīto efektu.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, sistēmu pēc ierīkošanas testē normālos
ventilācijas apstākļos un nosaka sistēmas reakcijas laiku, ko apstiprina Kuģošanas drošības inspekcija.
2. Rokas signalizācijas punktus pēc vajadzības ierīko viscaur īpašās kategorijas telpās un vienu novieto blakus katrai izejai no šīm
telpām.
171
/
211
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, rokas signalizācijas punktus izvieto tā, lai
neviena telpas daļa neatrastos tālāk kā 20 metrus no rokas signalizācijas punkta.
5. Pārnēsājami ugunsdzēšamie aparāti
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5a. Katrā īpašās kategorijas telpā ierīko:
1. vismaz trīs ūdens miglas ugunsdzēšamos aparātus;
2. vienu pārnēsājamu putu ugunsdzēšamo aparātu, kas atbilst II-2/A/6.2. noteikumam – ar noteikumu, ka uz kuģa vismaz divi tādi
aparāti ir pieejami izmantošanai šajās telpās; un
3. vismaz vienu pārnēsājamu ugunsdzēšamo aparātu pie visām šo telpu ieejām.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5b. Pārnēsājamos ugunsdzēšamos aparātus izvieto katra klāja līmenī – visos nodalījumos, kuros pārvadā transportlīdzekļus – un
attālums starp tiem nav lielāks par 20 metriem uz abām telpas pusēm. Vismaz vienu pārnēsājamu ugunsdzēšamo aparātu novieto pie
visām šo telpu ieejām.
Papildus īpašās kategorijas telpās novieto šādas ugunsdzēsības iekārtas:
1. vismaz trīs ūdens miglas aparātus; un
2. vienu pārnēsājamu putu ugunsdzēšamo aparātu, kas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem – ar noteikumu, ka uz
kuģa vismaz divi tādi aparāti ir pieejami izmantošanai šajās ro-ro telpās.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
6. Ventilācijas sistēma
1. Īpašās kategorijas telpās ierīko efektīvu mehāniskās piedziņas ventilācijas sistēmu, kas nodrošina gaisa apmaiņu vismaz 10
reizes stundā. Šo telpu ventilācijas sistēma ir pilnīgi nodalīta no citām ventilācijas sistēmām un darbojas visu laiku, kamēr šajās telpās
atrodas transportlīdzekļi. Gaisa apmaiņas reižu skaitu palielina vismaz līdz 20 reizēm stundā, kamēr iekrauj un izkrauj
transportlīdzekļus. 
172
/
211
transportlīdzekļus.
Ventilācijas cauruļvadus, kas attiecas uz īpašas kategorijas telpām, ko iespējams efektīvi noslēgt, nodala atsevišķi katrai šādai
telpai. Sistēmu iespējams vadīt, atrodoties ārpus minētajām telpām.
2. Ventilācija ir tāda, kas nepieļauj gaisa noslāņošanos un gaisa bedru veidošanos.
3. Uz komandtiltiņa ierīko indikatoru, kas brīdina par nepieciešamās ventilācijas jaudas zudumu vai samazinājumu.
4. Nodrošina iespēju ātri izslēgt un efektīvi noslēgt ventilācijas sistēmu ugunsgrēka gadījumā, ņemot vērā laika apstākļus un jūras
stāvokli.
5. Ventilācijas cauruļvadi, tajā skaitā aizbīdņi, ir izgatavoti no tērauda, un to izvietojumu apstiprina Kuģošanas drošības inspekcij a.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, horizontālajās zonās vai mašīntelpās ierīkotie
ventilācijas cauruļvadi ir A-60 kategorijas tērauda cauruļvadi, kas ir ierīkoti saskaņā ar II-2/B/9.2.3.1.1. un II-2/B/9.2.3.1.2. noteikumu.
2. 
Papildu noteikumi, kas piemērojami tikai tām īpašās kategorijas telpām, kas atrodas virs starpsienu klāja.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1.1. Notekas
Ņemot vērā kuģa ievērojamo noturības zudumu, ko var izraisīt liels ūdens daudzums, kas sakrājies uz klāja vai klājiem pēc
stacionārās ūdens spiediena sistēmas izmantošanas, ierīko notekas, lai ūdens varētu ātri notecēt tieši pāri bortam.
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
1.2. Izplūde
1.2.1. Kamēr kuģi ir jūrā, noteku drošības vārstus, kuri aprīkoti ar efektīvu aizvēršanas ietaisi, kas ir darbināma no posteņa virs
starpsienu klāja saskaņā ar spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku noteikumiem, tur vaļā.
1.2.2. Visas darbības ar 1.2.1. apakšpunktā minētajiem vārstiem reģistrē kuģa žurnālā.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
2. Drošības pasākumi, lai nepieļautu uzliesmojošu tvaiku aizdegšanos
173
/
211
1. Uz jebkura klāja vai platformas, ja tāda ir, uz kura pārvadā transportlīdzekļus un uz kura var sakrāties sprādzienbīstami tvaiki,
izņemot platformas ar pietiekami lielām atverēm, pa kurām benzīna gāzes var noplūst uz leju, iekārtas, kas var izrādīties iespējamais
uzliesmojošo tvaiku aizdegšanās avots, un jo īpaši elektroiekārtas un instalācijas ierīko vismaz 450 mm virs klāja vai platformas.
Elektroiekārtas, kas uzstādītas vairāk nekā 450 mm virs klāja vai platformas, ir norobežotas un aizsargātas, lai nepieļautu dzirksteļu
izkļūšanu. Ja kuģa drošas ekspluatācijas dēļ elektroiekārtas un instalācijas ir jāierīko mazāk nekā 450 mm virs klāja vai platformas, šīs
elektroiekārtas un instalācijas var ierīkot ar noteikumu, ka tās ir sertificētas un apstiprinātas izmantošanai sprādzienbīstamā benzīna
un gaisa maisījumā.
2. Ja elektroiekārtas un instalācijas ir ierīkotas izplūdes ventilācijas cauruļvadā, šīs ietaises ir apstiprinātas izmantošanai
sprādzienbīstamā benzīna un gaisa maisījumā, un izplūdes cauruļvada atvere atrodas drošā vietā, ņemot vērā pārējos iespējamos
aizdegšanās avotus.
3. 
Papildu noteikumi, kas piemērojami tikai tām īpašās kategorijas telpām, kas atrodas zem starpsienu klāja.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Atsūknēšana un drenāža
Ņemot vērā kuģa ievērojamo noturības zudumu, ko var izraisīt liels ūdens daudzums, kas sakrājies uz klāja vai klājiem pēc
stacionārās ūdens spiediena sistēmas izmantošanas, Kuģošanas drošības inspekcij a var pieprasīt atsūknēšanas un drenāžas
ierīkošanu papildus II-1/C/3. noteikuma prasībām.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, drenāžas sistēmas jauda ir pietiekama, lai
novadītu vismaz 125 % no ūdens spiediena sistēmas sūkņu un vajadzīgā skaita ugunsdzēsības šļūteņu sprauslu kopīgi piegādātā
ūdens daudzuma. Drenāžas sistēmas vārsti ir darbināmi ārpus aizsargājamās telpas ugunsdzēsības sistēmu vadības ierīču tuvumā.
Sateču aku ietilpībai jābūt pietiekamai, un tās ierīko pie kuģa borta korpusa; attālums starp tām katrā ūdensnecaurlaidīgajā nodalījumā
nepārsniedz 40 metrus.
2. Drošības pasākumi, lai nepieļautu uzliesmojošu tvaiku aizdegšanos
1. Elektroiekārtas un instalācijas, ja tās ir ierīkotas, ir piemērotas izmantošanai sprādzienbīstamā benzīna un gaisa maisījumā. Nav
atļautas citas iekārtas, kas var būt uzliesmojošo tvaiku aizdegšanās avots.
2. Ja elektroiekārtas un instalācijas ir ierīkotas izplūdes ventilācijas cauruļvadā, šīs ietaises ir apstiprinātas izmantošanai
sprādzienbīstamā benzīna un gaisa maisījumā, un izplūdes cauruļvada atvere atrodas drošā vietā, ņemot vērā pārējos iespējamos
174
/
211
aizdegšanās avotus.
4. 
Pastāvīgas atveres
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Pastāvīgās atveres īpašās kategorijas telpu sānu apšuvumā, galos vai griestos ir izvietotas tā, lai ugunsgrēks īpašās kategorijas
telpā neapdraud glābšanas laivu un plostu stiprinājumu vietas un iekāpšanas vietas, dzīvojamās telpas, dienesta telpas un
kontrolpunktus virsbūvēs un klāja kabīnēs virs īpašās kategorijas telpām.
15. 
Ugunsdrošības uzraudzība, ugunsgrēka atklāšana, signalizācija un skaļruņu sakaru sistēma (R 40)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Ierīko rokas signalizācijas punktus, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām.
2. Uz visiem kuģiem jebkurā laikā, atrodoties jūrā vai ostā (izņemot, ja kuģis netiek ekspluatēts), ir jābūt apkalpes locekļiem vai
aprīkojumam, kas nodrošina to, ka apkalpes atbildīgais loceklis nekavējoties saņem visus sākotnējos ugunsgrēka trauksmes signālus.
3. Lai sapulcinātu apkalpi, ierīko īpašu trauksmes signālu, ko darbina no komandtiltiņa vai ugunsdrošības posteņa. Šī signalizācija
var ietilpt kuģa vispārējā signalizācijas sistēmā, bet tā var skanēt neatkarīgi no trauksmes signāla pasažieru telpās.
4. Dzīvojamajās telpās, dienesta telpās, kontrolposteņos un uz atklātajiem klājiem ir pieejama skaļruņu sistēma vai citi efektīvi
sakaru līdzekļi.
Jaunajos B, C un D klases kuģos, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, šī skaļruņu sistēma atbilst grozītās 
SOLAS
konvencijas III/6.5. noteikuma prasībām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, uztur efektīvu ugunsdrošības uzraudzības dienestu, lai nekavējoties varētu
atklāt izcēlušos ugunsgrēku. Katrs ugunsdrošības uzraudzības dienesta loceklis ir apmācīts un iepazinies ar kuģa kārtību, kā arī ar
visu to iekārtu atrašanās vietu un lietošanu, ko tam varētu nākties izmantot. Katram ugunsdrošības uzraudzības dienesta loceklim ir
divvirzienu pārnēsājams radiotelefons.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
175
/
211
6. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, ir detektorsignalizācija tām sistēmām, ko pieprasa 
13.2
. noteikums, un tā ir
koncentrēta pastāvīgā uzraudzībā esošajā centrālajā kontrolpunktā. Turklāt tajā pašā vietā koncentrē ugunsdrošo durvju aizvēršanas un
ventilatoru izslēgšanas tālvadības ierīces. Pastāvīgā uzraudzībā esošajā centrālajā kontrolpunktā apkalpei ir iespējams no jauna
iedarbināt ventilatorus. Vadības paneļi centrālajā kontrolpunktā norāda, vai ugunsdrošās durvis ir atvērtas vai aizvērtas, vai detektori,
signalizācija un ventilatori ir izslēgti. Vadības paneli nodrošina ar pastāvīgu enerģijas padevi, un tas automātiski pārslēdzas uz rezerves
enerģijas apgādes režīmu, ja tiek pārtraukta parastā energopadeve. Vadības panelis saņem elektroenerģiju no galvenā elektroenerģijas
avota un elektroenerģijas avārijas avota, kā definēts II-1/D/3. noteikumā, ja vien attiecīgā gadījumā noteikumi nepieļauj citu risinājumu.
7. Vadības panelis darbojas pēc bezatteices principa, piemēram, atskan trauksmes signāls, ja detektora ķēde ir pārtraukta.
16. 
Esošo B klases kuģu, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, modernizācija (R 41-1)
1. Papildus prasībām, ko esošajiem B klases kuģiem izvirza šī II-
2. nodaļa
, esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36
pasažierus, piemēro šādas prasības:
1. Visas dzīvojamās telpas un dienesta telpas, kāpņutelpas un gaiteņi ir aprīkoti ar apstiprināta tipa dūmu detektoriem un
signalizācijas sistēmu, un atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām. Tāda sistēma nav jāierīko privātajās vannasistabās un telpās, kuru
ugunsbīstamība ir maza vai nav vispār, piemēram, tukšas telpās un līdzīgās telpās. Detektorus, kas reaģē uz karstumu, nevis dūmiem,
ierīko kambīzēs.
2. Dūmu detektorus, kas savienoti ar ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, ierīko arī virs griestiem kāpnēs un
gaiteņos, kur griestu konstrukcija ir uzliesmojoša.
3.1. Iekarināmās ugunsdrošās durvis kāpņutelpās, galvenās vertikālās zonas starpsienās un kambīzes norobežojumā, ko parasti tur
atvērtas, ir pašaizveres durvis, un tās ir iespējams atvērt no centrālā kontrolpunkta, kā arī esot pie durvīm.
3.2. Pastāvīgā uzraudzībā esošajā centrālajā kontrolpunktā uzstāda paneli, kas norāda, vai ugunsdrošās durvis kāpņutelpās,
galveno vertikālo zonu starpsienās un kambīzes norobežojumā ir aizvērtas.
3.3. Izplūdes cauruļvadi kambīzē, kuros var sakrāties tauki un kuri šķērso dzīvojamās telpas vai telpas, kurās ir uzliesmojoši
materiāli, ir ierīkojami kā A klases pārsegumi. Katru kambīzes izplūdes cauruļvadu aprīko ar:
1. tauku uztvērēju, ko var ērti noņemt un iztīrīt, ja vien nav ierīkota alternatīva tauku noņemšanas sistēma;
2. ugunsdrošības aizbīdni, kas atrodas cauruļvada apakšā;
176
/
211
3. izplūdes ventilatoru apturēšanas ierīci, kas ir darbināma no kambīzes;
4. stacionāru ierīci uguns nodzēšanai cauruļvadā; un
5. piemērotās vietās ierīkotām apskates un tīrīšanas lūkām.
3.4. Kāpņutelpu iekšpusē atļauj ierīkot vienīgi tualetes, liftus, neuzliesmojoša materiāla skapjus, kuros glabā drošības aprīkojumu,
un atklāta tipa:
1. ir jāiztukšo, pastāvīgi jānoslēdz un jāatslēdz no elektrības; vai
2. jānodala no kāpņutelpas ar A klases pārsegumu saskaņā ar II-2/B/5. noteikumu. Tiešu izeju no šīm telpām uz kāpņutelpām var
nodrošināt A klases durvis saskaņā ar II-2/B/5. noteikumu, ja šajās telpās ir ierīkota sprinkleru sistēma. Taču no kajītēm nav tiešas
izejas uz kāpņutelpu.
3.5. Tieša izeja uz kāpņutelpām nedrīkst būt telpām, kas nav sabiedriskās telpas, gaiteņi, tualetes, īpašas kategorijas telpas, citas
kāpnes, kā to pieprasa II-2/B/6.1.5. noteikums, atklāta klāja telpas un telpas, uz ko attiecas 3.4.2. punkts.
3.6. Var saglabāt esošās (10) kategorijas mašīntelpas, kas raksturotas II-2/B/4. noteikumā, kā arī informācijas dienesta apstrādes
birojus, kas iziet tieši uz kāpņutelpu, ar noteikumu, ka tos aizsargā dūmu detektori un ka informācijas dienesta apstrādes birojos
mēbeļu ugunsbīstamība ir ierobežota.
3.7. Papildus avārijas apgaismojumam, ko pieprasa II-1/D/3. un III/5.3. noteikums, glābšanas izejas, tajā skaitā kāpnes un izejas
durvis marķē ar apgaismojumu vai fotoluminiscējošu līnijveida apgaismojumu, ko novieto ne vairāk kā 0,3 metrus virs klāja visos
evakuācijas ceļa punktos, tajā skaitā stūros un krustpunktos. Marķējumam jābūt tādam, lai pasažieri varētu atrast visus evakuācijas
ceļus un viegli sameklēt glābšanas izeju. Ja izmanto elektrisko apgaismojumu, tam ir vajadzīgs avārijas elektroenerģijas avots, un to
ierīko tā, lai vienas lampas vai apgaismes posma atslēgšanās rezultātā marķējums nezaudētu savu nozīmi. Turklāt visas evakuācijas
ceļa norādes un ugunsdzēsības iekārtu atrašanās vietu marķējumi ir izgatavoti no fotoluminiscējoša materiāla vai marķēti ar
apgaismojumu. Kuģošanas drošības inspekcij a nodrošina to, ka minētais apgaismojums vai fotoluminiscējošās ietaises ir novērtētas,
testētas un tiek izmantotas saskaņā ar IMO Rezolūcijas A.752(18) vai ISO standarta 15370-2001 pamatnostādnēm.
3.8. Uzstāda vispārēju avārijas signalizācijas sistēmu. Signalizācija ir dzirdama visās dzīvojamajās telpās un apkalpes parastajās
darba telpās un uz atklātajiem klājiem, un tās skaņās spiediena līmenis atbilst Signalizācijas un indikatoru kodeksa standartiem, kas
iekļauti grozītajā IMO Rezolūcijā A.686(17).
3.9. Dzīvojamajās telpās, sabiedriskajās un dienesta telpās, kontrolposteņos un uz atklātajiem klājiem ir pieejama skaļruņu sistēma
177
/
211
vai citi efektīvi sakaru līdzekļi.
3.10. Kāpņutelpās ir tikai sēdēšanai paredzētās mēbeles. Tās ir jāpiestiprina, to skaits nepārsniedz sešus krēslus uz katra klāja
katrā kāpņutelpā, to ugunsbīstamība ir ierobežota un tās neaizšķērso pasažieru evakuācijas ceļu. Kuģošanas drošības inspekcij a var
atļaut papildu krēslu novietošanu galvenajā apmeklētāju pieņemšanas zonā kāpņutelpā, ja tie ir nostiprināti, neuzliesmojoši un
neaizšķērso pasažieru evakuācijas ceļu. Mēbeles nedrīkst novietot pasažieru un apkalpes gaiteņos, kas veido evakuācijas ceļu kajīšu
zonā. Papildus iepriekšminētajam var atļaut ierīkot neuzliesmojoša materiāla skapjus, kuros glabā noteikumos paredzēto drošības
aprīkojumu.
2. Papildus
1. Visām kāpnēm dzīvojamajās un dienesta telpās ir tērauda karkasa konstrukcija, izņemot gadījumus, kad Kuģošanas drošības
inspekcija atļauj izmantot citus ekvivalentus materiālus, un tās ir iebūvētas kāpņutelpās, ko norobežo A klases pārsegumi, un visām
atverēm ir efektīvi aizvēršanas mehānismi, taču:
1. nav jānorobežo kāpnes, kas savieno tikai divus klājus, ar noteikumu, ka klāja viengabalainību nodrošina atbilstošas starpsienas
vai durvis starpklāju telpā. Ja kāpnes ir noslēdzamas starpklāju telpā, kāpņutelpu aizsargā saskaņā ar II-2/B/5. noteikumā sniegtajām
klāju tabulām;
2. atklātas kāpnes var ierīkot sabiedriskajās telpās, ar noteikumu, ka tās pilnībā atrodas šajās sabiedriskajās telpās.
2. Mašīntelpās ierīko stacionāru ugunsdzēsības sistēmu, kas atbilst II-2/A/6. noteikuma prasībām.
3. Ventilācijas cauruļvadus, kas ierīkoti galveno vertikālo zonu pārsegumos, aprīko ar bezatteices automātisku ugunsdrošības
aizbīdni, ko ir iespējams darbināt ar roku no vienas vai otras starpsienas puses. Turklāt bezatteices automātiskus ugunsdrošības
aizbīdņus, ko ir iespējams darbināt ar roku no iekšpuses, uzstāda visiem ventilācijas cauruļvadiem, kas paredzēti dzīvojamajām telpām
un dienesta telpām un kāpņutelpām, ja cauruļvadi tajās ir ierīkoti. Ventilācijas cauruļvadus, kas ierīkoti galvenās ugunsdrošības zonas
pārsegumā, bet nav paredzēti telpām abās sienas pusēs, vai ir ierīkoti kāpņutelpā, bet nav tai paredzēti, nav jāaprīko ar aizbīdņiem – ar
noteikumu, ka cauruļvadi ir ievilkti un izolēti saskaņā ar A-60 standartu un tajos nav atveru uz kāpņutelpu vai uz šahtu tajā pusē, kurai
tie nav paredzēti.
4. Īpašās kategorijas telpas atbilst II-2/B/14. noteikuma prasībām.
5. Visas ugunsdrošās durvis kāpņutelpās, galvenās vertikālās zonas starpsienās un kambīzes norobežojumā, ko parasti tur
atvērtas, ir iespējams atvērt no centrālā kontrolpunkta, kā arī esot pie durvīm.
178
/
211
6. Šā noteikuma 
1.3
.
7. punkta
 prasības piemēro arī dzīvojamajām telpām.
3. Ne vēlāk kā 2005. gada 1. oktobrī vai 15 gadus pēc kuģa uzbūvēšanas atkarībā no tā, kurš termiņš iestājas vēlāk:
1. Dzīvojamās un dienesta telpas, kāpņutelpas un gaiteņus aprīko ar automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns
detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/8. noteikuma prasībām vai pamatnostādnēm attiecībā uz apstiprinātu ekvivalentu sprinkleru sistēmu,
kas sniegtas IMO Rezolūcijā A.800(19).
17. 
Īpašas prasības attiecībā uz kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas (R 41)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Pasažieru kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas, pēc vajadzības piemēro 
SOLAS
 konvencijas, kas stājās spēkā 1998. gada 17.
martā, II-2/54. noteikuma prasības.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Pasažieru kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas, pēc vajadzības piemēro 2003. gada 1. janvārī pārskatītās 
SOLAS
 konvencijas II-2.
nodaļas G daļas 19. noteikuma prasības.
18. 
Īpašas prasības attiecībā uz helikopteru pacelšanās un nolaišanās ierīcēm
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Kuģiem, uz kuriem ir helikopteru pacelšanās un nolaišanās laukums, piemēro 2003. gada 1. janvārī pārskatītās 
SOLAS
 konvencijas
II-2. nodaļas G daļas 18. noteikuma prasības.
III NODAĻA
GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI
1. 
Definīcijas (R 3)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Šajā nodaļā, ja vien nav skaidri paredzēts citādi, piemēro grozītās 
SOLAS
 konvencijas III/3. noteikumā sniegtās definīcijas.
179
/
211
2. "LSA kodekss" ir Starptautiskās dzīvības glābšanas aprīkojuma (LSA) kodekss, kas ietverts grozītajā IMO Rezolūcijā
MSC.48(66).
2. 
Sakari, glābšanas laivas un plosti, dežūrlaivas, individuālie glābšanas līdzekļi (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Uz katra kuģa ir vismaz radiotehniskie glābšanas līdzekļi, radiolokācijas atstarotāji, individuālie glābšanas līdzekļi, glābšanas
plosti un laivas, dežūrlaivas, briesmu signālugunis, līnmetējs, kas precizēti turpmāk sniegtajā tabulā un attiecīgajās piezīmēs, ņemot
vērā kuģa klasi.
2. Visas iepriekšminētās iekārtas, tajā skaitā pēc vajadzības to nolaišanas ierīces, atbilst grozītās 
SOLAS
 konvencijas pielikuma III
nodaļas prasībām un grozītajam LSA kodeksam, ja vien turpmākajos punktos nav paredzēts citādi. Ja vien skaidri nav paredzēts citādi,
esošajam aprīkojumam jāatbilst vismaz tiem noteikumiem, kas bija spēkā aprīkojuma uzstādīšanas laikā.
3. Turklāt visos kuģos katrā šajā kuģī esošā glābšanas laivā jābūt vismaz trīs hidrotērpiem (un) siltuma papildu aizsarglīdzekļiem,
kas paredzēti katram glābšanas laivā uzņemtajam cilvēkam, kuram nav paredzēts hidrotērps. Šiem hidrotērpiem un siltuma
aizsarglīdzekļi nav jābūt.
 
4.
. Pienācīga izmēra hidrotērpam, kas atbilst LSA kodeksa 
2.3
. iedaļas prasībām, vai aizsargtērpam, kas atbilst LSA kodeksa 2.4.
iedaļas prasībām, jābūt katrai personai, kas strādā apkalpes dežūrlaivās vai jūras evakuācijas komandā.
5. Kuģiem, uz kuriem nav glābšanas laivu vai dežūrlaivu, glābšanai ir vismaz viens hidrotērps. Taču, ja kuģis galvenokārt atrodas
siltā klimatā, kur pēc Kuģošanas drošības inspekcij as atzinuma siltuma aizsarglīdzekļi nav vajadzīgi, minētajam aizsargtērpam uz
kuģa nav jābūt, ievērojot ieteikumus, kas ietverti IMO MSC/Circ.1046.
Kuģiem, uz kuriem nav glābšanas laivu vai dežūrlaivu, glābšanai ir vismaz viens hidrotērps. Taču, ja kuģis galvenokārt atrodas siltā
klimatā, kur pēc KDI atzinuma siltuma aizsarglīdzekļi nav vajadzīgi, minētajam aizsargtērpam uz kuģa nav jābūt.
Kuģa klase:
B
C
D
Cilvēku skaits (N)
> 250
<
 250
> 250
<
 250
> 250
<
 250
Glābšanas laivas un plosti 
1, 2, 3, 4
 
 
 
 
 
 
- esošie kuģi
1,10 N
1,10 N
1,10 N
1,10 N
1,10 N
1,10 N
- jauni kuģi
1,25 N
1,25 N
1,25 N
1,25 N
1,25 N
1,25 N
180
/
211
Dežūrlaivas 
4, 5
1
1
1
1
1
1
Glābšanas riņķi 
6
8
8
8
4
8
4
Glābšanas vestes 
8, 9
1,05 N
1,05 N
1,05 N
1,05 N
1,05 N
1,05 N
Bērnu glābšanas vestes
0,10 N
0,10 N
0,10 N
0,10 N
0,10 N
0,10 N
Zīdaiņu glābšanas vestes 
10, 13
0, 025 P
0, 025 P
0, 025 P
0, 025 P
0, 025 P
0, 025 P
Briesmu signālugunis 
7
12
12
12
12
6
6
Līnmetēji
1
1
1
1
-
-
Radiolokācijas atstarotāji
1
1
1
1
1
1
Pārnēsājama divvirzienu UĪV radiotelefonijas iekārta
3
3
3
3
3
2
( 1 ) Glābšanas laivas un plosti var būt vai nu glābšanas laivas, vai arī glābšanas plosti, vai to kombinācija saskaņā ar III/2.2.
noteikuma prasībām. Pamatojoties uz to, ka reisus veic piekrastes ūdeņos un/vai kuģa ekspluatācijas teritorijas labvēlīgos klimatiskos
apstākļus, Kuģošanas drošības inspekcij a, ievērojot ieteikumus, kas ietverti IMO MSC/Circ.1046, var akceptēt turpmāk minēto, ja
kuģa uzņēmēja dalībvalsts neiebilst: a) vaļēji abpusēji peldoši glābšanas plosti, kas neatbilst LSA kodeksa 4.2. vai 4.3. iedaļai, ar
noteikumu, ka šie glābšanas plosti pilnībā atbilst 
10. pielikuma
 prasībām Kodeksā par ātrgaitas kuģiem 1994 un attiecībā uz kuģiem,
kas būvēti 
2012. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk, 
11. pielikuma
 prasībām Kodeksā par ātrgaitas kuģiem 2000; b) glābšanas plosti, kas
neatbilst LSA kodeksa 4.2.2.2.1. un 4.2.2.2.2. punkta prasībām attiecībā uz glābšanas plosta grīdas aukstumizolāciju. Esošo B, C un
D klases kuģu glābšanas laivām un plostiem piemēro atbilstošo 
SOLAS
 konvencijas noteikumu grozīto 1998. gada 17. marta redakciju
attiecībā uz esošajiem kuģiem. Ro-ro pasažieru kuģiem attiecīgi piemēro III/5-1. noteikuma prasības. Jūras evakuācijas sistēmu vai
sistēmas, kas atbilst LSA kodeksa 6.2. iedaļai, var aizstāt ar ekvivalentas ietilpības glābšanas plostiem, kā norādīts tabulā, tai skaitā
to nolaišanas ierīcēm, ja nepieciešams.
( 2 ) Glābšanas laivas un plosti ir pēc iespējas vienmērīgāk izvietojami gar abiem kuģa bortiem.
( 3 ) Glābšanas laivu un plostu, tai skaitā papildu glābšanas plostu, kopējā/apvienotā ietilpība atbilst iepriekšminētajā tabulā
norādītajām prasībām, t. i., 1,10 N = 110 % un 1,25N = 125 % no kopējā cilvēku skaita (N), ko kuģis drīkst pārvadāt. Uz kuģa jābūt
pietiekamam skaitam glābšanas laivu un plostu, lai nodrošinātu to, ka vienas glābšanas laivas vai plosta pazaudēšanas vai
sabojāšanās gadījumā atlikušās glābšanas laivas un plosti var uzņemt visu to cilvēku kopskaitu, ko kuģis drīkst pārvadāt. Ja nav
izpildītas III/7.5. noteikuma prasības par glābšanas plostu uzpeldēšanu, var vajadzēt papildu glābšanas plostus.
( 4 ) Glābšanas laivu un/vai dežūrlaivu skaitam jābūt pietiekamam, lai nodrošinātu, ka tad, kad visi cilvēki, ko kuģis drīkst pārvadāt,
181
/
211
pamet kuģi, vienai glābšanas laivai vai dežūrlaivai nav jāpavada vairāk kā deviņi plosti.
( 5 ) Dežūrlaivu nolaišanas ierīces atbilst III/10. noteikuma prasībām. Ja dežūrlaiva atbilst LSA kodeksa 4.5. vai 4.6. iedaļas
prasībām, to var iekļaut iepriekšminētajā tabulā norādītajā glābšanas laivu un plostu ietilpībā. Glābšanas laivu var uzskatīt par dežūrlaivu
ar noteikumu, ka tās nolaišanas un pacelšanas ierīces atbilst arī dežūrlaivu prasībām. Vismaz viena no dežūrlaivām, ja ir noteikts, ka
tādai jābūt, uz ro-ro pasažieru kuģiem ir ātrgaitas dežūrlaiva, kas atbilst III/5-1.3. noteikuma prasībām. Ja Kuģošanas drošības inspekcij
a uzskata, ka dežūrlaivas vai ātrgaitas dežūrlaivas uzstādīšana uz kuģa fiziski nav iespējama, uz kuģa var nebūt dežūrlaivas, ar
noteikumu, ka kuģis atbilst šādām prasībām: a) uz kuģa ir līdzekļi, ar kuru palīdzību izvilkt no ūdens bezpalīdzīgu cilvēku; b)
bezpalīdzīga cilvēka izvilkšanu no ūdens var novērot no komandtiltiņa; un c) kuģi ir iespējams pietiekami labi manevrēt, lai izglābtu
cilvēkus vissliktākajos paredzamajos apstākļos.
 ( 6 ) Vismaz vienu glābšanas riņķi pie katra borta aprīko ar peldošu glābšanas līni, kuras garums atbilst vismaz divkāršam
augstumam, mērot no līnes stiprinājuma virs ūdenslīnijas, ja kuģis ir tukšs, vai arī 30 metriem, atkarībā no tā, kurš garums ir lielāks.
Divus glābšanas riņķus aprīko ar automātiskām dūmu signalizācijas ierīcēm un automātisku apgaismojumu; tos var ātri atbrīvot no
komandtiltiņa. Pārējos glābšanas riņķus aprīko ar pašaizdedzes spuldzēm atbilstoši LSA kodeksa 2.1.2. punkta noteikumiem.
( 7 ) Briesmu signālugunis, kas atbilst LSA kodeksa 3.1. iedaļas prasībām, piestiprina uz komandtiltiņa vai pie stūres posteņa.
( 8 ) Piepūšamu glābšanas vesti nodrošina katram, kam jāveic darbs kuģa atklātajās vietās. Šīs piepūšamās glābšanas vestes var
iekļaut glābšanas vestu kopskaitā, ko pieprasa šie noteikumi.
( 9 ) Glābšanas vestu skaits, kas piemērotas bērniem, ir vismaz 10 % no kuģa pasažieru skaita vai lielāks skaits, jo var būt
nepieciešams nodrošināt glābšanas vesti katram bērnam.
( 10 ) Glābšanas vestu skaits, kas piemērotas zīdaiņiem, ir vismaz 2,5 % no kuģa pasažieru skaita vai lielāks skaits, jo var būt
nepieciešams nodrošināt glābšanas vesti katram zīdainim.
( 11 ) Visos kuģos ir pietiekams skaits glābšanas vestu personām, kuras ir sardzē, un izmantošanai attālināti esošajās glābšanas
laivu un plostu stacijās. Sardzē esošajām personām paredzētās glābšanas vestes atrodas uz komandtiltiņa, dzinēju vadības telpā un
jebkurā citā vadītā dežūrpunktā. Ne vēlāk kā pirmajā periodiskajā apsekojumā pēc 2012. gada 1. janvāra visi pasažieru kuģi atbilst 12.
un 13. zemsvītras piezīmes prasībām.
( 12 ) Ja pieaugušo glābšanas vestes nav paredzētas personām, kuras sver vairāk nekā 140 kg un kuru krūšu apkārtmērs ir vairāk
nekā 1 750 mm, uz kuģa jābūt pieejamam pietiekamam skaitam piemērotu piederumu, lai varētu vestes aizdarīt šādām personām.
( 13 ) Visos pasažieru kuģos katrai glābšanas vestei piestiprina apgaismojumu, kas atbilst LSA kodeksa 2.2.3. punkta prasībām. 
182
/
211
Visi ro-ro pasažieru kuģi atbilst III/5.5.2. noteikuma prasībām.
3. 
Avārijas trauksmes sistēma, skaļruņu sistēma, pulcēšanās saraksts un instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā, personāla
radiosakari, ekspluatācijas instrukcijas, apmācību rokasgrāmata un apkopes instrukcijas (R 6 + 8 + 9 + 19 + 20)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
Uz katra kuģa ir:
1. 
Vispārējā avārijas signalizācijas sistēma (R 6.4.2)
Tai jāatbilst LSA kodeksa 7.2.1.1. punkta prasībām un tā ir piemērota pasažieru un apkalpes sapulcināšanai pulcēšanās vietās, kā
arī, lai uzsāktu pulcēšanās sarakstā iekļautās darbības.
Uz visiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, avārijas signalizācijas sistēmu papildina ar skaļruņu sistēmu, ko var
izmantot no tiltiņa. Sistēmas raksturlielumi un atrašanās vieta ir tāda, ka cilvēki ar normālu dzirdi var skaidri sadzirdēt pa to pārraidītos
ziņojumus visās vietās, kur cilvēki mēdz uzturēties, darbojoties galvenajam dzinējam.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Vispārējās avārijas signalizācijas sistēmas ir sadzirdamas visās telpās, apkalpes parastās darba vietās, uz visiem atklātajiem
klājiem, un avārijas trauksmes signāla toņa obligātais skaņas spiediena līmenis ir saskaņā ar LSA kodeksa 7.2.1.2. un 7.2.1.3. punktu.
2. 
Skaļruņu sakaru sistēma (R 6.5.)
2.1. Papildus II-2/B/15.4. noteikuma un 1. punkta prasībām, visi pasažieru kuģi, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, ir aprīkoti ar
skaļruņu sakaru sistēmu.
2.2. Skaļruņu sakaru sistēma ir skaļruņu ietaise, kas ļauj pārraidīt ziņojumus uz visām telpām, kurās parasti atrodas apkalpes
locekļi vai pasažieri, vai apkalpe un pasažieri, un uz pulcēšanās vietām. Tā ļauj pārraidīt ziņojumus no komandtiltiņa un citām kuģa
vietām, ko Kuģošanas drošības inspekcij a uzskata par vajadzīgu. To uzstāda, ņemot vērā trokšņainību, un ziņojuma saņēmējam nekas
nav jādara, lai noklausītos ziņojumu.
2.3. Skaļruņu sakaru sistēmu aizsargā pret neatļautu izmantošanu un tā ir skaidri dzirdama pāri apkārtējam troksnim visās telpās,
kā paredzēts 2.2. punktā, un tās darbībai ir primāra nozīme, ko kontrolē no komandtiltiņa un citām kuģa vietā, kuras Kuģošanas
drošības inspekcij a uzskata par vajadzīgām, lai tiktu pārraidīti visi ārkārtas paziņojumi, ja viens no skaļruņiem kādā no minētajām
183
/
211
vietām ir izslēgts, tam ir nogriezta skaņa vai skaļruņu sakaru sistēmu izmanto citiem nolūkiem.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Ārkārtas paziņojumu pārraides minimālais skaņas spiediena līmenis atbilst LSA kodeksa 7.2.2.2. punktam.
2.4. JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Skaļruņu sakaru sistēmai ir vismaz divas sakaru līnijas, kas ir pietiekami nodalītas visā garumā un kam ir divi atsevišķi un
neatkarīgi pastiprinātāji; un
2. skaļruņu sakaru sistēmas un tās darbības standartus apstiprina Kuģošanas drošības inspekcij a, ievērojot ieteikumus, kas
ietverti IMO MSC/Circ.808.
2.5. Skaļruņu sakaru sistēmu savieno ar elektroenerģijas avārijas avotu.
2.6. Esošajiem kuģiem, kur jau ir ierīkota skaļruņu sakaru sistēma, ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības inspekcij a un kas būtiski
atbilst tām sistēmām, ko pieprasa 2.2., 2.3. un 2.5. punkti, nav jāmaina savas sistēmas.
3. 
Pulcēšanās saraksts un instrukcijas avārijas gadījumā (R 8)
Skaidras instrukcijas, kas jāievēro avārijas gadījumā, izsniedz katram uz kuģa esošajam cilvēkam saskaņā ar 
SOLAS
 III/8.
noteikumu.
Pulcēšanās saraksti un instrukcijas avārijas gadījumiem, kas atbilst 
SOLAS
 III/37. noteikumam, izliek redzamās vietās uz visa
kuģa, tajā skaitā uz komandtiltiņa, mašīntelpā un apkalpes dzīvojamajās telpās.
Pasažieru kajītēs un redzamā vietā pie pulcēšanās vietām un citās pasažieru telpās izvieto attēlus un instrukcijas atbilstošās
valodās, lai informētu pasažierus par:
(i) to, kur atrodas viņu pulcēšanās vieta;
(ii) būtiskajām darbībām, kas tiem jāveic ārkārtas gadījumā;
(iii) glābšanas vestes uzvilkšanu.
3a. 
Personāla radiosakari
184
/
211
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Saskaņā ar 
SOLAS
 IV/16. noteikumu uz katra kuģa ir personāls, kas kvalificēts izmantot avārijas un drošības radiosakarus
atbilstoši Kuģošanas drošības inspekcij as prasībām. Personāla darbiniekiem ir attiecīgi sertifikāti, kas paredzēti noteikumos par
radiosakariem, un uz vienu personu gulstas galvenā atbildība par radiosakariem ārkārtas situācijās, un tas ir izklāstīts instrukcijās
rīcībai avārijas gadījumā.
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
2. B un C klases kuģos vismaz vienai saskaņā ar 1. punktu kvalificētai personai uztic ārkārtas situācijā uzturēt radiosakarus, šis
fakts ir izklāstīts instrukcijās rīcībai avārijas gadījumā.
4. 
Ekspluatācijas instrukcijas (R 9)
Uz vai pie glābšanas laivām un plostiem un to palaišanas ierīcēm izvieto plakātus vai norādes, kas:
(i) ilustrē vadības ierīču mērķi un iekārtas ekspluatācijas procedūras un sniedz atbilstošas instrukcijas vai brīdinājumus;
(ii) ir labi saredzami avārijas apgaismojumā;
(iii) izmanto simbolus saskaņā ar IMO Rezolūciju A.760(18), kurā izdarīti grozījumi (ar IMO Rezolūciju MSC.82(70)).
5. 
Apmācību rokasgrāmata
Apmācību rokasgrāmatu, kas atbilst 
SOLAS
 III/35. noteikuma prasībām, novieto katrā apkalpes kopkajītē un atpūtas telpā vai katrā
apkalpes kajītē.
6. 
Apkopes instrukcijas (R 20.3)
Uz kuģa ir instrukcijas, kā veikt glābšanas līdzekļu apkopi uz kuģa, vai plānotās apkopes programmas uz kuģa, kas ietver
glābšanas līdzekļu apkopi, un apkopi veic saskaņā ar tām. Instrukcijas atbilst 
SOLAS
 III/36. noteikumam.
4. 
Glābšanas laivu un plostu apkalpes komplektēšana un uzraudzība (R 10)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
185
/
211
1. Uz kuģa ir pietiekami daudz apmācītu personu, kas var sapulcināt neapmācītas personas un palīdzēt tām.
2. Uz kuģa ir pietiekams skaits apkalpes locekļu, kas var darboties ar glābšanas laivām un plostiem un to palaišanas ierīcēm, kas
vajadzīgs, lai visi uz kuģa esošie cilvēki pamestu kuģi.
3. Par katru izmantojamo glābšanas laivu un plostu atbild viens kuģa virsnieks vai šim nolūkam apstiprināta persona. Tomēr
apkalpes locekli, kas prot apieties ar glābšanas plostiem, var iecelt par atbildīgo par katru glābšanas plostu vai glābšanas plostu grupu.
Katrā dežūrlaivā un glābšanas laivā vai plostā ar motoru ir cilvēks, kas prot apieties ar motoru un veikt sīkus labojumus.
4. Kapteinis nodrošina 
1.
, 
2. 
un 
3. punktā
 minēto personu samērīgu sadalījumu pa kuģa glābšanas laivām un plostiem.
5. 
Kārtība, kādā pulcēties un sakāpt glābšanas laivās un plostos (R 11 + 23 + 25)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Glābšanas laivas un plostus, kam vajadzīgas apstiprinātas nolaišanas iekārtas, piestiprina pēc iespējas tuvāk dzīvojamajām un
dienesta telpām.
2. Pulcēšanās vietas ierīko tuvu iekāpšanas vietām, tām ir viegli piekļūt no dzīvojamo un darba telpu zonas, un tajās ir pietiekami
daudz vietas, lai izvietotu un instruētu pasažierus. Vienai personai atvēlētā klāja platība ir vismaz 0,35 m 2 .
1. 
Kuģos, kas būvēti pirms 1998. gada 1. jūlija
, katrā pulcēšanās vietā ir pietiekami daudz platības, lai tur uzturētos visas personas,
kurām paredzēts šajā vietā pulcēties.
3. Pulcēšanās un iekāpšanas vietas, ejas, kāpnes un izejas, no kurām nokļūst pulcēšanās un iekāpšanas vietās, ir atbilstoši
apgaismotas.
Apgaismojuma energopadevi ir iespējams nodrošināt ar elektroenerģijas avārijas avotu, kas pieprasīts II-1/D/3. un II-1/D/4.
noteikumā.
Papildus marķējumam, kas jauniem B, C un D klases kuģiem ir pieprasīts saskaņā ar II-2/B 6.1.7. noteikumu, kā arī šā marķējuma
ietvaros ceļu uz pulcēšanās vietām norāda ar pulcēšanās vietas simbolu, kas paredzēts šim mērķim saskaņā ar grozīto IMO Rezolūciju
A.760(18). Šo prasību piemēro arī esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus.
4. Glābšanas laivās ir iespējams iekāpt vai nu tieši no vietas, kur laiva ir piestiprināta, vai no iekāpšanas klāja, bet nevis no abām
vietām.
186
/
211
5. Ar laivceltni nolaižamā glābšanas plostā ir iespējams iekāpt no vietas, kas atrodas tieši blakus vietai, kur piestiprināts plosts, vai
no vietas, uz kuru plostu pārceļ pirms nolaišanas ūdenī.
6. Vajadzības gadījumā paredz iespēju pievirzīt ar laivceltni nolaižamo glābšanas laivu vai plostu pie kuģa sāna un turēt to, lai cilvēki
var droši iekāpt.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
7. Ja glābšanas laivu un plostu nolaišanas ierīce ir tāda, ka iekāpšana nav iespējama, kamēr laiva vai plosts nav nolaists ūdenī, un
attālums no iekāpšanas vietas līdz ūdenim ir vairāk nekā
 4,
5 metri virs ūdenslīnijas, kuģim esot tukšam, ierīko LSA kodeksa 
6.2
.
iedaļai atbilstošu apstiprināta tipa jūras evakuācijas sistēmu.
Uz kuģiem, kuriem ir ierīkota jūras evakuācijas sistēma, nodrošina sakaru sistēmu starp iekāpšanas vietu un glābšanas laivas vai
plosta platformu.
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
8. Katrā kuģa sānā ir vismaz vienas iekāpšanas kāpnes, kas atbilst LSA kodeksa 
6.1
.
6. punktam
; Kuģošanas drošības inspekcij a
var nepiemērot kuģim šo prasību ar noteikumu, ka pie diferences un sānsveres nebojātā stāvoklī un paredzamā avārijas stāvoklī,
brīvsāna augstums starp plānoto iekāpšanas vietu un ūdenslīniju nepārsniedz 1,5 metrus.
5-1. 
Prasības ro-ro pasažieru kuģiem (R 26)
1. 
Glābšanas plosti
B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA
1. Ro-ro pasažieru kuģu glābšanas plostus apkalpo jūras evakuācijas sistēmas, kas atbilst 
SOLAS
 III/48.5. noteikumiem, kuri ir
spēkā 1998. gada 17. martā, vai iekārtas nolaišanai ūdenī, kas atbilst 
SOLAS
 III/48.6. noteikumiem, kuri ir spēkā 1998. gada 17.
martā, un kas ir vienmērīgi sadalītas abās kuģa pusēs.
Nodrošina saziņu starp iekāpšanas vietu un platformu.
Neskarot iepriekš minēto, ja uz ro-ro kuģiem nomaina jūras evakuācijas sistēmas vai ja šādiem kuģiem izdara kapitālremontu,
pārbūvi vai lielus pārveidojumus, kas ietver esošā glābšanas inventāra vai aprīkojuma nomaiņu vai papildināšanu, tad ro-ro pasažieru
kuģu glābšanas plostus aprīko ar jūras evakuācijas sistēmām, kas atbilst LSA kodeksa 
6.2
. punkta prasībām vai nolaišanai ūdenī
187
/
211
paredzētām iekārtām, kuras atbilst LSA kodeksa 6.1.5. punktam un ir vienmērīgi izvietotas abās kuģa pusēs.
B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
2. Ro-ro pasažieru kuģu glābšanas plostus apkalpo jūras evakuācijas sistēmas, kas atbilst LSA kodeksa 6.2. iedaļai, vai iekārtas
nolaišanai ūdenī, kas atbilst LSA kodeksa 6.1.5. punktam un kas ir vienmērīgi izvietotas abās kuģa pusēs.
Nodrošina saziņu starp iekāpšanas vietu un platformu.
VISI B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
3. Katru glābšanas plostu uz ro-ro pasažieru kuģiem nodrošina ar ierīcēm brīvai uzpeldēšanai atbilstoši 
SOLAS
 III/13.4. noteikuma
prasībām.
4. Katru glābšanas plostu uz ro-ro pasažieru kuģiem aprīko ar iekāpšanas trapu atbilstoši LSA kodeksa 4.2.4.1. vai 4.3.4.1. punkta
prasībām.
5. Katrs glābšanas plosts uz ro-ro pasažieru kuģiem ir vai nu tāda tipa, kas pēc apgāšanās automātiski atgriežas paredzētajā darba
(lietošanas) stāvoklī vai arī abpusēji peldošs glābšanas plosts ar pārsegu, kas ir stabils atklātā jūrā un ko var droši izmantot neatkarīgi
no tā, ar kuru pusi uz augšu tas peld. Vaļējus abpusēji peldošus plostus var atļaut, ja Kuģošanas drošības inspekcija to uzskata par
lietderīgu, ņemot vērā to, ka brauciens notiek aizsargātā veidā, un labvēlīgos klimatiskos apstākļus brauciena zonā un laika posmā, un
ar nosacījumu, ka šādi glābšanas plosti pilnīgi atbilst 
10. pielikuma
 prasībām Ātrgaitas kuģu kodeksā 1994.
Alternatīvi, papildus parastajiem glābšanas plostiem uz kuģa ir/var būt plosti, kas pēc apgāšanās automātiski atgriežas paredzētajā
darba (lietošanas) stāvoklī vai abpusēji peldoši glābšanas plosti ar pārsegu ar tādu kopējo ietilpību, kas izvieto vismaz 50 % no
personām, ko neizvieto glābšanas laivās.
Šo papildu glābšanas plostu ietilpību nosaka, pamatojoties uz starpību starp kopējo uz klāja esošo personu skaitu un glābšanas
laivās izvietojamo personu skaitu. Katru tādu glābšanas plostu apstiprina Kuģošanas drošības inspekcija, ņemot vērā IMO MSC/Circ.
809 iestrādātos ieteikumus.
2. 
Atstarotāji
VISI B KLASES RO-RO KUĢI
1. Ne vēlāk kā pirmā periodiskā apsekojuma dienā pēc 2012. gada 1. janvāra glābšanas plostus uz B klases ro- ro pasažieru
188
/
211
kuģiem aprīko ar radiolokācijas atstarotājiem – viens atstarotājs uz katriem četriem glābšanas plostiem. Atstarotāju uzstāda glābšanas
plosta iekšienē tā, lai tā antena ir vairāk nekā vienu metru virs jūras līmeņa, kad glābšanas plosts ir atvērts; divpusīgiem glābšanas
plostiem ar pārsegu atstarotāju uzstāda tā, lai izdzīvojušie varētu viegli tam piekļūt un to uzsliet. Katru atstarotāju uzstāda tā, lai to
varētu manuāli uzsliet, kad glābšanas plosts ir atvērts. Ar atstarotājiem aprīkoto glābšanas plostu tvertnes skaidri marķē.
3. 
Ātrgaitas glābšanas laivas
VISI B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
1. Glābšanas laivai uz ro-ro pasažieru kuģa, ja ir noteikts, ka tādai jābūt, ir ātrgaitas glābšanas laiva, ko apstiprina Kuģošanas
drošības inspekcij a, ņemot vērā ieteikumus, kas iekļauti IMO MSC/Circ.809.
2. Ātrgaitas glābšanas laivu apkalpo piemērota iekārta nolaišanai ūdenī, ko apstiprina Kuģošanas drošības inspekcij a. Apstiprinot
minētās iekārtas, Kuģošanas drošības inspekcij a ņem vērā, ka ātrgaitas glābšanas laiva ir paredzēta nolaišanai un pacelšanai pat ļoti
nelabvēlīgos laika apstākļos, un ņem vērā arī IMO pieņemtos ieteikumus.
3. Vismaz divas ātrgaitas glābšanas laivas komandas regulāri apmāca un trenē, ņemot vērā Jūrnieku sagatavošanas, diplomēšanas
un sardzes pildīšanas (
STCW
) kodeksa "Instrukcijas par zināšanu minimālo standartu, kas vajadzīgs, strādājot ar ātrgaitas glābšanas
laivām" A-VI/2. iedaļas A-VI/2-2. tabulu un ieteikumus, kas iekļauti grozītajā IMO Rezolūcijā A.771(18). Apmācība un treniņi iekļauj
visus glābšanas, rīkošanās, manevrēšanas, minēto laivu izmantošanas aspektus dažādos apstākļos un to iztaisnošanu pēc
apgāšanās.
4. Ja esoša ro-ro pasažieru kuģa iekārtojums vai lielums kavē 3.1. punktā prasītās ātrgaitas glābšanas laivas uzstādīšanu, ātrgaitas
glābšanas laivu var uzstādīt tādas esošas glābšanas laivas vietā, kas ir apstiprināta kā glābšanas laiva vai laiva lietošanai ārkārtas
situācijā, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:
1. uzstādīto ātrgaitas glābšanas laivu apkalpo iekārta nolaišanai ūdenī, kas atbilst 3.2. punkta noteikumiem;
2. iepriekšminētās aizstāšanas dēļ zaudētā izdzīvošanas laivas ietilpība tiek kompensēta, uzstādot glābšanas plostus, kuros var
ietilpt vismaz tāds pats personu skaits kā aizstātajā glābšanas laivā; un
3. tādus glābšanas plostus apkalpo esošās iekārtas nolaišanai ūdenī vai jūras evakuācijas sistēmas.
4. 
Glābšanas līdzekļi
VISI B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
189
/
211
1. Katru ro-ro pasažieru kuģi aprīko ar efektīviem līdzekļiem ātrai izdzīvojušo izvilkšanai no ūdens un izdzīvojušo pārvietošanai no
glābšanas ierīcēm vai glābšanas laivām uz kuģi.
2. Līdzekļi izdzīvojušo pārvietošanai uz kuģi var būt daļa no jūras evakuācijas sistēmas vai daļa no glābšanas nolūkiem paredzētās
sistēmas.
Minētos līdzekļus apstiprina karoga valsts, ņemot vērā ieteikumus, kas iekļauti IMO MSC/Circ.810.
3. Ja jūras evakuācijas sistēmas slīdceliņš ir domāts izdzīvojušo pārvietošanai uz kuģa klāju, tas ir aprīkots ar roku balstiem vai
trapiem, kas palīdz uzkāpt pa slīdceliņu.
5. 
Glābšanas vestes
VISI B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
1. Neatkarīgi no 
SOLAS
 III/7.2. un III/22.2. noteikumu prasībām, pulcēšanās vietu tuvumā glabā pietiekamu skaitu glābšanas vestu,
lai pasažieriem nav jāatgriežas savās kajītēs, lai paņemtu glābšanas vestes.
2. Uz ro-ro pasažieru kuģiem katra glābšanas veste ir aprīkota ar apgaismojumu atbilstoši LSA kodeksa 2.2.3. punkta prasībām.
5-2. 
Helikopteru nolaišanās un pacelšanās vieta (R 28)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
1. Uz ro-ro pasažieru kuģiem ierīko helikopteru pacelšanās vietu, ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības inspekcij a, ņemot vērā
ieteikumus, kas iekļauti grozītajā IMO Rezolūcijā A.894(21).
2. Uz jauniem B, C un D klases ro-ro pasažieru kuģiem, kuru garums ir 130 metri un vairāk, ierīko helikopteru nolaišanās laukumu,
ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības inspekcij a, ņemot vērā ieteikumus, kas iekļauti Starptautiskās aeronavigācijas un meklēšanas
un glābšanas uz jūras (
IAMSAR
) rokasgrāmatā, kas pieņemta ar grozīto IMO Rezolūciju A.892(21), un IMO MSC/Circ.895, Ieteikumi
par helikopteru nolaišanās laukumiem uz ro-ro pasažieru kuģiem.
5-3. 
Lēmumu pieņemšanas atbalsta sistēma kapteiņiem (R 29)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
190
/
211
1. Uz visu kuģu komandtiltiņiem nodrošina lēmumu pieņemšanas atbalsta sistēmu ārkārtas gadījumiem.
2. Sistēmu veido vismaz operatīvās rīcības plāna vai plānu izdrukas. Operatīvās rīcības plānā vai plānos norāda visas paredzamās
ārkārtas situācijas, tajā skaitā – un ne tikai – šādas galveno ārkārtas gadījumu grupas:
1. ugunsgrēks;
2. kuģa bojājumi;
3. piesārņojums;
4. nelikumīga darbība, kas apdraud kuģa, pasažieru un apkalpes drošību;
5. personāla nelaimes gadījumi; un
6. ar kravu saistīti nelaimes gadījumi;
7. neatliekamā palīdzība citiem kuģiem.
3. Operatīvajā rīcības plānā noteiktās ārkārtas procedūras sniedz lēmumu pieņemšanas atbalstu kapteiņiem, kā rīkoties ārkārtējā
situācijā.
4. Operatīvajam plānam vai plāniem ir vienāda struktūra un tie ir ērti lietojami. Attiecīgā gadījumā avārijas situācijas vadības nolūkā
izmanto faktisko slodzes stāvokli, kas aprēķināts attiecībā uz kuģa noturību reisa laikā.
5. Papildus nodrukātajam operatīvajam plānam vai plāniem Kuģošanas drošības inspekcij a var pieņemt arī datorizētu lēmumu
atbalsta sistēmu uz komandtiltiņa, kas sniedz visu informāciju, ko satur operatīvais plāns vai plāni, procedūras, pārbaudes punktu
saraksti u. c., un kas var piedāvāt to ieteicamo darbību uzskaitījumu, kas jāveic paredzamā ārkārtējā situācijā.
6. 
Glābšanas līdzekļu nolaišanas vietas (R 12)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
Nolaišanas vietas ir izvietotas tā, lai nodrošinātu drošu nolaišanu ūdenī, jo īpaši ņemot vērā nepieciešamību izvairīties no
dzenskrūves un stāvām kuģa korpusa pārkarēm, lai glābšanas laivas un plostus var nolaist ūdenī gar gludu kuģa sānu. Ja tās ir
izvirzītas uz āru, tām jāatrodas nojumē aiz triecienstarpsienas.
191
/
211
7. 
Glābšanas laivu un plostu nostiprināšana (R 13 + 24)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Visas glābšanas laivas un plostus nostiprina:
a. lai glābšanas laivas un plosti, kā arī to stiprinājumi netraucētu citu glābšanas laivu un plostu nolaišanu ūdenī;
b. pēc iespējas tuvāk ūdens virsmai, ja tas ir droši; attiecībā uz glābšanas laivām un plostiem, ko nolaiž ar laivceltni – laivceltņa
gals, glābšanas laivai vai plostam esot gatavam uzņemt cilvēkus, ciktāl iespējams, nepārsniedz 15 metrus līdz ūdenslīnijai, ja kuģis ir
tukšs, un ar laivceltni nolaižama glābšanas laiva vai plosts cilvēku uzņemšanas gatavības stāvoklī ir virs ūdenslīnijas, ja kuģis ir pilnībā
piekrauts, ir diference līdz 10 o un sānsvere līdz 20 o uz vienu vai otru pusi – jauniem kuģiem, attiecīgi vismaz līdz 15 o uz vienu vai otru
pusi – esošajiem kuģiem, vai leņķī, kurā iegrimst kuģa atklātais klājs – atkarībā no tā, kurš leņķis ir lielāks;
c. pastāvīgā lietošanas gatavībā, lai divi apkalpes locekļi var to sagatavot iekāpšanai un nolaišanai ūdenī piecu minūšu laikā;
d. tik tālu uz priekšu no dzenskrūves, cik iespējams; un
e. pilnībā aprīkotus, kā pieprasa attiecīgie 
SOLAS
 noteikumi, izņemot III/2. noteikuma tabulas 1(a) vai 1(b) piezīmē definētos
glābšanas plostus, uz kuriem var neattiecināt dažas 
SOLAS
 prasības attiecībā uz šajā piezīmē minēto aprīkojumu.
2. Glābšanas laivas piestiprina pie nolaišanas iekārtām un uz pasažieru kuģiem, kuru garums ir 80 metri un vairāk, katru glābšanas
laivu piestiprina tā, ka tās pakaļgals atrodas vismaz pusotra laivas garuma attālumā pirms dzenskrūves.
3. Katru glābšanas plostu piestiprina:
a. ar plosta tauvu pie kuģa;
b. ar brīvpeldes sistēmu, kas atbilst LSA kodeksa 4.1.6. punkta prasībām, kas ļauj glābšanas plostam brīvi peldēt un, ja tas ir
piepūšams – automātiski piepūsties, ja kuģis grimst. Vienu brīvpeldes sistēmu var izmantot diviem glābšanas plostiem vai vairāk, ja
brīvpeldes sistēma pietiekami atbilst LSA kodeksa 4.1.6. punkta prasībām;
c. lai no stiprinājuma to varētu atbrīvot ar rokām.
4. Ar laivceltni nolaižamus glābšanas plostus piestiprina pacēlājāķu tuvumā, ja vien nav ierīkots pārneses līdzeklis, kas nav
nelietojams pie diferences līdz 10 o un sānsveres uz vienu vai otru pusi līdz 20 o – jauniem kuģiem, un attiecīgi vismaz līdz 15 o uz
192
/
211
vienu vai otru pusi – esošajiem kuģiem, vai ja kuģis virzās uz priekšu, vai tiek pārtraukta energopadeve.
5. Glābšanas plostus, ko paredzēts nolaist ūdenī pāri bortam, nostiprina tā, lai tos varētu viegli pārnest no viena kuģa sāna uz otru
viena atklātā klāja līmenī. Ja šādu nostiprināšanas sistēmu nav iespējams īstenot, nodrošina papildus glābšanas plostus, lai kopējā
ietilpība katrā kuģa sānā ir 75 % no kopējā cilvēku skaita uz kuģa.
6. Ar jūras evakuācijas sistēmu (
MES
) saistītos glābšanas plostus:
a. nostiprina netālu no 
MES
 konteinera;
b. ir iespējams atbrīvot no stiprinājuma ar tādu metodi, kas ļauj to pietauvot un piepūst pie iekāpšanas platformas;
c. ir iespējams atbrīvot kā neatkarīgu glābšanas plostu; un
d. aprīko ar pievilkšanas līnēm pie iekāpšanas platformas.
8. 
Dežūrlaivu nostiprināšana (R 14)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
Dežūrlaivas nostiprina:
1. pastāvīgā gatavībā nolaišanai ūdeni ne ilgāk kā 5 minūtēs un ja tās ir piepūšama tipa, tad visu laiku pilnībā piepūstas;
2. stāvoklī, kas piemērots nolaišanai ūdenī un izcelšanai no ūdens;
3. tā, lai ne dežūrlaiva, ne tās nostiprināšanas ierīces netraucētu nevienu citu glābšanas laivu un plostu ekspluatāciju nevienā citā
nolaišanas vietā;
4. saskaņā ar 7. noteikuma prasībām, ja tā ir arī glābšanas laiva.
8a. 
Jūras evakuācijas sistēmu nostiprināšana (R 15)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
1. Kuģa sānā starp iekāpšanas vietu jūras evakuācijas sistēmā un tukša kuģa ūdenslīniju nav atveres, un paredz sistēmas
aizsardzību no jebkādiem izvirzījumiem.
193
/
211
2. Jūras evakuācijas sistēmas ir izvietotas tā, lai nodrošinātu drošu nolaišanu ūdenī, jo īpaši ņemot vērā nepieciešamību izvairīties
no dzenskrūves un stāvām kuģa korpusa pārkarēm, lai, ciktāl iespējams, sistēmu var nolaist ūdenī gar gludu kuģa sānu.
3. Katru jūras evakuācijas sistēmu nostiprina tā, lai ne eja, ne platforma, ne stiprinājumi, ne arī ekspluatācija netraucētu citu
glābšanas līdzekļu izmantošanu citā nolaišanas vietā.
4. Attiecīgā gadījumā kuģi iekārto tā, lai piestiprinātās jūras evakuācijas sistēmas tiktu pasargātas no vētras radītiem bojājumiem.
9. 
Glābšanas līdzekļu nolaišanas un pacelšanas kārtība (R 16)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Visām glābšanas laivām un plostiem nodrošina nolaišanas ierīces, kas atbilst LSA kodeksa 6.1. iedaļas prasībām, izņemot:
1. ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
a. glābšanas laivas vai plostus, kuros iekāpj no klāja vietas, kas atrodas mazāk nekā 4,5 metrus virs tukša kuģa ūdenslīnijas, un:
— kuru masa nepārsniedz 185 kg vai
— kuri ir piestiprināti tiešai nolaišanai ūdenī no nostiprinājuma vietas apstākļos, kad diference ir līdz 10 o un sānsvere uz vienu vai
otru pusi ir vismaz 15
0
 ; vai
b. glābšanas laivas un plostus, kas paliek pāri virs glābšanas laivu un plostu nodrošinātās ietilpības – 110 % no kopējā cilvēku
skaita uz kuģa; vai glābšanas laivas un plostus, ko paredzēts izmantot kopā ar jūras evakuācijas sistēmu (
MES
) un kas atbilst LSA
kodeksa 6.2. iedaļas prasībām un ir piestiprināti tiešai nolaišanai ūdenī no nostiprinājuma vietas apstākļos, kad diference ir līdz 10 o un
sānsvere uz vienu vai otru pusi ir līdz 20
0
 .
2. JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
Saskaņā ar iekāpšanas sistēmu glābšanas laivās, plostos un dežūrlaivās, kas ir spēkā vidē, kādā kuģim nāksies strādāt, un ar
diferenci un sānsveri nebojātā stāvoklī un paredzamā avārijas stāvoklī, ja brīvsāna augstums starp plānoto iekāpšanas vietu un tukša
kuģa ūdenslīniju nepārsniedz 4,5 metrus, Kuģošanas drošības inspekcij a var akceptēt sistēmu, kas paredz cilvēku tiešu iekāpšanu
glābšanas plostos.
194
/
211
2. Katrai glābšanas laivai ir ierīce, ar ko glābšanas laivu ir iespējams nolaist un pacelt.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Turklāt ir jābūt noteikumam par glābšanas laivas pavirzīšanu atstatāk, lai atbrīvotu laivas atbrīvošanas mehānismu apkopes
veikšanai.
3. Nolaišanas un pacelšanas sistēma ļauj ierīces darbinātājam uz kuģa visu laiku redzēt glābšanas laivu vai plostu nolaišanas laikā,
bet glābšanas laivu – pacelšanas laikā.
4. Uz kuģa esošajām līdzīgajām glābšanas laivām un plostiem izmanto viena veida atbrīvošanas mehānismu.
5. Ja izmanto falles, tām jābūt pietiekami garām, lai glābšanas laiva vai plosts sasniegtu ūdeni no tukša kuģa apstākļos pie
diferences līdz 10 o un sānsveres uz vienu vai otru pusi līdz 20
0
– jauniem kuģiem, un attiecīgi vismaz līdz 15 o uz vienu vai otru pusi –
esošajiem kuģiem.
6. Glābšanas laivu un plostu sagatavošana vienā nolaišanas vietā netraucē ātri sagatavot citu glābšanas laivu, plostu vai dežūrlaivu
citā vietā.
7. Ir pieejami līdzekļi, lai nepieļautu, ka kuģa pamešanas laikā uz glābšanas laivām un plostiem saplūst ūdens.
8. Glābšanas laivu un plostu sagatavošanas laikā glābšanas laivas un plosti, to nolaišanas ierīce un ūdens laukums, kurā tie ir
nolaižami, ir pienācīgi jāapgaismo, saņemot elektroenerģiju no II-1/D/3. un II-1/D/4. noteikumā pieprasītā avārijas elektroenerģijas avota.
10. 
Kārtība, kādā notiek sakāpšana dežūrlaivās, dežūrlaivu nolaišana un pacelšana (R 17)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Sistēma attiecībā uz sakāpšanu dežūrlaivā un tās nolaišanu ļauj dežūrlaivā iekāpt un to nolaist ūdenī visīsākajā iespējamajā
laikā.
2. Dežūrlaivā ir iespējams iekāpt un to var nolaist ūdenī tieši no stiprinājumu vietas ar to cilvēku skaitu, kas norīkots par dežūrlaivas
apkalpi uz klāja.
3. Ja dežūrlaiva ir iekļauta glābšanas laivu un plostu ietilpībā un no iekāpšanas vietas notiek iekāpšana citās glābšanas laivās,
papildus 2. punkta noteikumiem arī dežūrlaivā ir iespējams iekāpt no iekāpšanas vietas.
195
/
211
4. Nolaišanas sistēma atbilst 9. noteikuma prasībām. Visas dežūrlaivas tomēr ir iespējams nolaist, vajadzības gadījumā izmantojot
tauvas, kamēr kuģis virzās uz priekšu ar ātrumu līdz pieciem mezgliem mierīgā ūdenī.
5. Dežūrlaivas pacelšanas laiks vidēji viļņainā jūrā nepārsniedz piecas minūtes, ja laivā atrodas viss paredzētais cilvēku skaits un
aprīkojums. Ja dežūrlaivas ietilpība ir iekļauta glābšanas laivu un plostu ietilpībā, tāds pats izcelšanas laiks ir iespējams, ja laivā ir
glābšanas aprīkojums un apstiprinātais dežūrlaivas papildinājums – vismaz seši cilvēki.
6. JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Iekāpšanas un dežūrlaivas pacelšanas sistēma ļauj droši un efektīvi rīkoties ar nestuvēm. Drošības nolūkos nelabvēlīgiem laika
apstākļiem ierīko "stropes", lai atvieglotu vinčas izmantošanu.
11. 
Instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā (R 19)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
Ja uz kuģa uzkāpj jauni pasažieri, tūlīt pēc kuģa atiešanas pasažierus informē par drošības jautājumiem. Informācija ietver vismaz
III/3.3. noteikumā pieprasītās instrukcijas. Informāciju sniedz vienā vai vairākās valodās, ko pasažieri varētu saprast. Paziņojumu
pārraida, izmantojot kuģa skaļruņu sakaru sistēmu vai citu piemērotu līdzekli, lai šo informāciju varētu dzirdēt vismaz tie pasažieri, kas
reisa laikā to vēl nav dzirdējuši.
12. 
Gatavība ekspluatācijai, apkope un pārbaudes (R 20)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Pirms kuģa iziešanas no ostas un visā reisa laikā visiem glābšanas līdzekļiem jābūt darba kārtībā un gataviem tūlītējai lietošanai.
2. Glābšanas līdzekļu apkopi un pārbaudes veic saskaņā ar 
SOLAS
 III/20. noteikuma prasībām.
13. 
Apmācība par to, kā pamest kuģi, un mācību trauksmes vingrinājumi (R 19 + R 30)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Pirms reisa sākuma katrs apkalpes loceklis, kam uzticēti pienākumi ārkārtējas situācijas gadījumā, jāiepazīstina ar šiem
pienākumiem.
196
/
211
2. Apmācību par to, kā pamest kuģi, un mācību trauksmes vingrinājumus un ugunsgrēka trauksmes vingrinājumus rīko reizi nedēļā.
Katrs apkalpes loceklis reizi mēnesī piedalās vismaz vienā apmācībā par to, kā pamest kuģi, un vienā ugunsgrēka trauksmes
vingrinājumā. Apkalpes mācību trauksmes vingrinājumi notiek pirms kuģa došanās reisā, ja vairāk nekā 25 % no apkalpes uz šā
konkrētā kuģa iepriekšējā mēnesī nav piedalījušies apmācībā par to, kā pamest kuģi, un ugunsgrēka trauksmes vingrinājumā. Kad kuģi
pirmo reizi nodod ekspluatācijā pēc būtiskām izmaiņām vai pēc jaunas apkalpes izveidošanas, iepriekšminētās mācību trauksmes
sarīko pirms došanās jūrā.
3. Visās mācībās par to, kā pamest kuģi, iekļauj darbības, ko pieprasa 
SOLAS
 III/19.3.3.1. noteikums, ņemot vērā IMO
MSC.1/Circ.1206 "Pasākumi glābšanas laivu negadījumu nepieļaušanai" iestrādātās pamatnostādnes.
4. Glābšanas laivas un dežūrlaivas nolaiž secīgos mācību trauksmes vingrinājumos saskaņā ar 
SOLAS
 III/19.3.3.2., 3.3.3. un 3.3.6.
noteikumu.
Ja mācības glābšanas laivas un dežūrlaivas nolaišanai ūdenī tiek veiktas uz kuģa, kas virzās uz priekšu, šādas mācības ar tām
saistīto briesmu dēļ veic vienīgi mierīgos ūdeņos un virsnieka uzraudzībā, kuram ir pieredze šādās mācībās, ņemot vērā IMO Rezolūcijā
A.624(15) iekļautās "Pamatnostādnes par apmācībām glābšanas laivu un dežūrlaivu nolaišanai ūdenī no kuģiem, kas virzās uz priekšu"
un IMO Rezolūcijā A.771(18) iekļautās pamatnostādnes "Ieteikumi par prasībām apkalpes mācībām uz ātrgaitas glābšanas laivām".
Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut kuģiem nenolaist glābšanas laivas vienā pusē, ja pietauvošanās vieta ostā un darba
raksturs neļauj nolaist glābšanas laivas attiecīgajā pusē. Tomēr visas glābšanas laivas nolaiž vismaz reizi 3 mēnešos un nolaiž ūdenī
vismaz reizi gadā.
5. Ja kuģis ir aprīkots ar jūras evakuācijas sistēmām, mācību trauksmes vingrinājumos ietver darbības, ko pieprasa 
SOLAS
III/19.3.3.8. noteikums.
6. Visās mācībās par to, kā pamest kuģi, testē pulcēšanās vietas un kuģa pamešanas vietas avārijas apgaismojumu.
7. Ugunsgrēka mācību trauksmes vingrinājumu izpilda saskaņā ar 
SOLAS
 III/19.3.4. noteikumu.
8. Apkalpes locekļus apmāca uz kuģa un instruē saskaņā ar 
SOLAS
 III/19.4. noteikumu.
IV NODAĻA
RADIOSAKARI
197
/
211
1. 
Radiosakaru ierīces
D KLASES KUĢI
1. D klases kuģos ir vismaz:
1.1. UĪV radioiekārta, kas spēj pārraidīt un uztvert:
1.1.1. DSC ar 156,525 MHz frekvenci (70. kanāls). Ir iespējams uzsākt briesmu signālu pārraidīšanu 70. kanālā no pozīcijas, kādā
kuģi parasti vada; un
1.1.2. radiotelefonijas iekārta ar 156,300 MHz frekvenci (6. kanāls), 156 650 MHz frekvenci (13. kanāls) un 156 800 MHz (16.
kanāls).
1.2. UĪV radioiekārta spēj arī pārraidīt un uztvert vispārējos radioziņojumus, izmantojot radiotelefonijas iekārtu.
1.3. Ievēro 
SOLAS
 konvencijas IV/7.1.1. un IV/8.2. noteikumu.
Satiksmes ministrs U.Augulis
2.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 14.jūnija 
noteikumiem Nr.451
Pasažieru kuģu un ātrgaitas pasažieru kuģu drošības prasību pamatnostādnes attiecībā uz
cilvēkiem ar ierobežotām pārvietošanās spējām
Piemērojot šajā pielikumā noteiktās pamatnostādnes, jāievēro 
IMO
 1996.gada 24.jūnija Cirkulārs MSC/735 "Ieteikumi pasažieru
kuģu konstruēšanai un ekspluatācijai, lai tie atbilstu vecu cilvēku un invalīdu vajadzībām".
198
/
211
1. Nokļūšana uz kuģa
Kuģi konstruē un aprīko tā, lai cilvēki ar ierobežotām pārvietošanās spējām varētu viegli un droši uzkāpt uz kuģa un nokāpt no tā un
lai viņiem būtu nodrošināta pieeja klājiem – vai nu patstāvīgi, vai ar slīpņu, pacēlāju vai liftu palīdzību. Virzienu norādes uz šādām
pieejām izlīmē pie piekļuves vietām, kā arī citās atbilstošās vietās.
2. Norādes
Norādes uz kuģa ir pieejamas un viegli izlasāmas personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām (arī personām ar maņu orgānu
traucējumiem) un atrodas svarīgākajās vietās.
3. Paziņošanas veidi
Operatoram uz kuģa klāja ir pieejami vizuāli un verbāli līdzekļi, lai personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām sniegtu
paziņojumus par kavēšanos, saraksta izmaiņām un pakalpojumiem uz klāja.
4. Trauksmes signāls
Trauksmes sistēmu un trauksmes pogu veido tā, lai būtu pieejama un uztverama visiem pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās
spējām, arī personām ar maņu orgānu traucējumiem un personām ar mācīšanās grūtībām.
5. Papildu prasības, lai nodrošinātu pārvietošanos uz kuģa
Margas un gaiteņus, ieejas un durvis pielāgo to cilvēku kustībai, kas pārvietojas ratiņkrēslos. Pacēlājus, transportlīdzekļu klājus,
pasažieru atpūtas telpas, kajītes un dušas telpas veido tā, lai tās būtu saprātīgi un samērīgi pieejamas cilvēkiem ar ierobežotām
pārvietošanās spējām.
Satiksmes ministrs U.Augulis
3.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 14.jūnija 
noteikumiem Nr.451 
199
/
211
noteikumiem Nr.451
(papildinātais mazais Latvijas valsts ģerbonis)
LATVIJAS REPUBLIKA
REPUBLIC OF LATVIA
PASAŽIERU KUĢA DROŠĪBAS APLIECĪBA
PASSENGER SHIP SAFETY CERTIFICATE
Šī apliecība ir izsniegta pēc Latvijas Republikas valdības pilnvarojuma
saskaņā ar Ministru kabineta 2011.gada 14.jūnija noteikumiem Nr.451
"Noteikumi par drošības prasībām vietējos reisos iesaistītiem pasažieru kuģiem", apstiprinot kuģa atbilstību Eiropas Parlamenta un
Padomes Direktīvai 
2009/45/EK
 par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem
Issued under the provisions of the Regulations of CofM …………………………
Confirming compliancy of the vessel named hereafter with the provisions of Directive 2009/45/EC of the European Parliament and of
the Council on safety rules and standards for passenger ships under the authority of the Government of the Republic of Latvia
Kuģa vārds
Name of ship
Pazīšanās signāls
 
Pieraksta osta
 
Call sign
Port of registry
Garums
 
Pasažieru skaits
 
Length
Number of passengers
IMO
 numurs
 
Bruto tilpība
 
IMO number
Gross tonnage
Ķīļa ielikšanas datums vai datums, kurā kuģis atradās līdzīgā būvniecības stadijā vai (kur tas
piemērojams) kurā sākta būtiska pārbūve vai rekonstrukcija, vai modifikācija:
Date on which keel was laid or ship was at similar stage of construction or, where applicable, date on which work for a conversion or
an alteration or modification of a major character was commenced:
200
/
211
Sākotnējās apskates diena:___________________________________
Date of initial survey:
Jūras rajons, kurā kuģim atļauts kuģot (SOLAS IV/2.noteikums): A1/ A2/ A3/ A4 
Sea area in which the ship is certified to operate (SOLAS Regulation IV/2):
Kuģa klase saskaņā ar atļauto kuģošanas rajonu:
A / B / C / D
Class of ship in accordance with the sea area in which the ship is certified to operate:
Ievērojot šādus ierobežojumus vai papildu prasības:_______________________________
Subject to following restrictions or additional requirements:
Sākotnējā/Atkārtotā apskate
Initial/Periodical survey
Ar šo tiek apliecināts, ka:
This is to certify that:
1) kuģis ir pārbaudīts saskaņā ar Direktīvas 
2009/45/EK
 12.pantu
the ship has been surveyed in accordance with Article 12 of Directive 2009/45/EC
2) apskatē konstatēts, ka kuģis pilnībā atbilst Direktīvas 
2009/45/EK
 prasībām un
the survey showed that the ship fully complies with the requirements of Directive 2009/45/EC, and
3) saskaņā ar pilnvarām, ko piešķir Direktīvas 
2009/45/EK
 9.panta 3.punkts, kuģis ir atbrīvots no šādām Direktīvas prasībām:
under the authority conferred by Article 9(3) of
 
Directive 2009/45/EC, the ship is exempted from the following requirements of the
Directive:
 
 
201
/
211
 
Nosacījumi, ja tādi ir, saskaņā ar kuriem ir piešķirts izņēmums:
Conditions, if any, on which the exemption is granted:
 
 
 
4) ir piešķirtas šādas apakšnodalījumu kravas zīmes
the following subdivision load lines have been assigned:
Piešķirtās un atzīmētās apakšnodalījumu kravas
zīmes kuģa vidusdaļā uz sāniem (II-1/B/11
noteikums)
Subdivision load lines assigned and marked on the
ship’s side amidships (regulation II-1/B/11)
Brīvsānu augstums (mm)
Freeboard (in mm)
Piemērojams, ja telpās, kuras paredzētas
pasažieriem, ir iekļautas šādas alternatīvas
telpas
To apply when the spaces in which
passengers are carried included the
following alternative spaces
C.1
 
 
C.2
 
 
C.3
 
 
Šis sertifikāts ir derīgs līdz:
This Certificate is valid until
Z.V.
Datums
Vieta
Seal
Date
Place
202
/
211
Nr.
Pilnvarotās personas paraksts, uzvārds
No
Signature, name of duly authorized official
Apakšā parakstījusies persona apliecina, ka karoga valsts to ir pilnvarojusi izdot šo Pasažiera kuģa sertifikātu.
The undersigned declares that he is duly authorized by the said Flag State to issue this Passenger Ship Safety Certificate.
Paraksts
 
Signature
 
Apstiprinājums sertifikāta derīguma termiņa pagarinājumam uz vienu mēnesi saskaņā ar 
13.panta
 2.punktu
Endorsement to extend the validity of the certificate one month in accordance with Article 13(2)
Šis sertifikāts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 
2009/45/EK
 13.panta 2.punktu ir uzskatāms par
This certificate shall in accordance with Article 13(2) of Directive 2009/45/EC of the European Parliament and of the Council be
accepted
derīgu līdz
as valid until
Z.V.
Datums
Vieta
Seal
Date
Place
Nr.
Pilnvarotās personas paraksts, uzvārds
No
Signature, name of duly authorized official
PASAŽIERU KUĢA DROŠĪBAS APLIECĪBAS APRĪKOJUMA SARAKSTS
203
/
211
RECORD OF EQUIPMENT FOR THE PASSENGER SHIP SAFETY CERTIFICATE
Šis saraksts ir neatņemama pasažieru kuģa drošības apliecības sastāvdaļa
Record shall be permanently attached to the Passenger Ship Safety Certificate
APRĪKOJUMA SARAKSTS – EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAS 
2009/45/EK
 PRASĪBU IZPILDEI
RECORD OF EQUIPMENT FOR COMPLIANCE WITH THE PROVISIONS OF DIRECTIVE 2009/45/EC OF THE EUROPEAN
PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
Kuģa dati
Particulars of ship
Kuģa nosaukums:
Name of ship
Atšķirības numurs vai burti:
Distinctive number or letters
Kuģis sertificēts pārvadāt šādu skaitu pasažieru
Number of passengers for which certified
Minimālais personu skaits ar nepieciešamo kvalifikāciju radioaparatūras
ekspluatācijai
Minimum number of persons with required qualifications to operate the radio
installations
Glābšanas līdzekļu dati
Details of life-saving appliances
1.
Kopējais to personu skaits, kurām nodrošināti glābšanas līdzekļi
Total number of persons for whom life-saving appliances are provided
2.
Glābšanas laivas un dežūrlaivas
Lifeboats and rescue boats
Kreisais borts
Port side
Labais borts
Starboard side
2.1.
Glābšanas laivu kopējais skaits
204
/
211
2.1.
Total number of lifeboats
2.2.
Kopējais to personu skaits, cik laivās var uzņemt
Total number of persons accommodated by them
2.3.
Glābšanas laivu kopējais skaits LSA 4.5.
Total number of lifeboats LSA 4.5
2.4.
Glābšanas laivu kopējais skaits LSA 4.6.
Total number of lifeboats LSA 4.6
2.5.
Glābšanas laivu kopējais skaits LSA 4.7.
Total number of lifeboats LSA 4.7
2.6.
Iepriekš norādītajā kopējā glābšanas laivu skaitā ietilpstošo motorizēto glābšanas laivu
skaits
Number of motor lifeboats included in the total lifeboats shown above
2.7.
To glābšanas laivu skaits, kuras aprīkotas ar meklēšanas gaismām
Number of life boats fitted with search lights
2.8.
Dežūrlaivu skaits
Number of rescue boats
2.9.
Iepriekš norādītajā kopējā glābšanas laivu skaitā ietilpstošais laivu skaits
Number of boats which are included in the total lifeboats shown above
3.
Glābšanas plosti
Life rafts
Kreisais borts
Port side
Labais borts
Starboard side
3.1.
Glābšanas plostu kopējais skaits
Total number of liferafts
3.2.
Kopējais to personu skaits, cik plostos var uzņemt
Number of persons accommodated by them
3.3.
To plostu skaits, kuriem nepieciešamas apstiprinātas nolaišanas iekārtas
Number of liferafts for which approved launching appliances are required
3.4.
To plostu skaits, kuriem nav nepieciešamas apstiprinātas nolaišanas iekārtas
Number of liferafts for which approved launching appliances are not required
4
.
Individuālie glābšanas līdzekļi
Personal life saving appliances
205
/
211
4.1.
Glābšanas riņķu skaits
Number of lifebuoys
4.2.
Pieaugušo glābšanas vestu skaits
Number of adult life jackets
4.3.
Bērnu glābšanas vestu skaits
Number of child life jackets
4.4.
Hidrotērpu skaits
Number of immersion suits
4.5.
To hidrotērpu skaits, kas atbilst glābšanas vestēm noteiktajām prasībām
Number of immersion suits complying with the requirements for lifejackets
4.6.
Siltuma aizsarglīdzekļu skaits (1)
Number of thermal protective aids ( 1 )
5.
Pirotehnika
Pyrotechnics
5.1.
Līnmetējs
Line throwing appliance
5.2.
Briesmu signālugunis
Distress flares
6.
Radiotehniskie glābšanas līdzekļi
Radio life-saving appliances
6.1.
Radiolokācijas atstarotāju skaits
Number of radar transponders
6.2.
Divpusēju UĪV radiotelefona sakaru iekārtu skaits
Number of two-way VHF radio telephone apparatus
(1) Izņemot tos, kas iekļauti glābšanas laivu, glābšanas plostu un dežūrlaivu aprīkojumā, lai nodrošinātu atbilstību LSA kodeksam.
(1) Excluding those which are included in the lifeboat, liferaft, and rescue boat equipment in order to comply with the LSA code.
Radiotehnisko līdzekļu dati
Details of radio facilities
206
/
211
1.
Primārās sistēmas
Primary systems
1.1.
UĪV radioiekārta
VHF radio installation
1.1.1.
DSC kodētājs
DSC encoder
1.1.2.
DSC dežūruztvērējs
DSC watch receiver
1.1.3.
Radiotelefonija
Radio telephony
1.2.
Vidējo viļņu radioiekārta
MF radio installation
1.2.1.
DSC kodētājs
DSC encoder
1.2.2.
DSC dežūruztvērējs
DSC watch receiver
1.2.3.
Radiotelefonija
Radiotelephony
1.3.
Vidējo viļņu/HF radioiekārta
MF/HF radio installation
1.3.1.
DSC kodētājs
DSC encoder
1.3.2.
DSC dežūruztvērējs
DSC watch receiver
1.3.3.
Radiotelefonija
Radiotelephony
1.3.4.
Tiešdrukas radiotelegrāfs
Direct printing radio telegraphy
1.4.
INMARSAT kuģu sauszemes stacija
INMARSAT ships earth station
207
/
211
2.
Sekundārie trauksmes līdzekļi
Secondary means of alerting
3.
Līdzekļi kuģošanas drošības informācijas saņemšanai
Facilities for reception of maritime safety information
3.1.
NAVTEX uztvērējs
NAVTEX receiver
3.2.
EGC uztvērējs
EGC receiver
3.3.
HF tiešdrukas radiotelegrāfa uztvērējs
HF direct-printing radiotelegraph receiver
4.
EPIRB satelīts
Satellite EPIRB
4.1.
COSPAS-SARSAT
COSPAS-SARSAT
4.2.
(INMARSAT)
(INMARSAT)
5.
VHF EPIRB
VHF EPIRB
6.
Kuģa radiolokācijas atstarotājs
Ship’s radar transponder
Metodes, ko izmanto, lai nodrošinātu radiotehnisko līdzekļu pieejamību
(IV/15.6. un 15.7.noteikums)
Methods used to ensure availability of radio facilities
(Regulations IV/15.6 and 15.7)
7.1.
Aprīkojuma dublēšana
Duplication of equipment
7.2.
Apkope krastā
208
/
211
7.2.
Shore based maintenance
7.3.
Apkopes iespējas jūrā
At-sea maintenance capability
Navigācijas sistēmu un iekārtu dati
Details of navigational systems and equipment
1.1.
Standarta magnētiskais kompass (3)
Standard magnetic compass (3)
1.2.
Rezerves magnētiskais kompass (3)
Spare magnetic compass (3)
1.3.
Žirokompass (3)
Gyro-compass (3)
1.4.
Žirokompasa kursa retranslators (3)
Gyro-compass heading repeater (3)
1.5.
Žirokompasa balsta retranslators (3)
Gyro-compass bearing repeater (3)
1.6.
Kursa vai maršruta kontroles sistēma (3)
Heading or track control system (3)
1.7.
Pelorus
 vai kompasa balsta iekārta (3)
Pelorus or compass bearing device (3)
1.8.
Kursa un balsta korekcijas līdzekļi (3)
Means of correcting headings and bearings (3)
1.9.
Pārraidošā kursa noteicēja ierīce (3)
Transmitting heading device (3)
2.1.
Kuģošanas karšu/elektronisko karšu atspoguļošana ekrānā un informācijas sistēmas
(ECDIS)
Nautical charts/electronic chart display and information system (ECDIS)
2.2.
ECDIS kopiju sistēma
Back-up arrangements for ECDIS
209
/
211
2.3.
Navigācijas publikācijas
Nautical publications
3.1.
Globālās satelītnavigācijas sistēmas uztvērējs/
hercu radiofrekvenču navigācijas sistēma (2), (3)
Receiver for a global navigation satellite system/
terrestrial radio navigation system (2), (3)
3.2.
9 GHz radars (3)
9 GHz radar (3)
3.3.
Papildu radars (3 GHz/9 GHz) (2), (3)
Second radar (3 GHz / 9GHz) (2), (3)
3.4.
Automātiskā radiolokācijas informācijas apstrādes aparatūra (ARPA) (3)
Automatic radar plotting aid (ARPA) (3)
3.5.
Automātiskā sekošanas iekārta (3)
Automatic tracking aid (3)
3.6.
Papildu automātiskā sekošanas iekārta (3)
Second automatic tracking aid (3)
3.7.
Elektroniskais ploters (3)
Electronic plotting aid (3)
4.
Automātiskā identifikācijas sistēma (AIS)
Automatic identification system (AIS)
5.
Reisa datu ieraksta ierīce/Vienkāršota reisa datu ieraksta ierīce (VDR/S-VDR) (2)
Voyage data recorder/Simplified voyage data recorder (VDR/S-VDR) (2)
6.1.
Ātruma un attāluma mērīšanas iekārta (caur ūdeni) (3)
Speed and distance measuring device (through the water) (3)
6.2.
Ātruma un attāluma mērīšanas iekārta (attiecībā pret grunti uz priekšu un
perpendikulāri kuģim) (3)
Speed and distance measuring device (over the ground in the forward and the athwart
ship direction) (3)
7.
Eholote (3)
Echo-sounding device (3)
Stūres, dzenskrūves, spiediena, soļa un ekspluatācijas režīma indikatori (3)
210
/
211
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
8.1.
Stūres, dzenskrūves, spiediena, soļa un ekspluatācijas režīma indikatori (3)
Rudder, propeller, thrust, pitch and operational mode indicators (3)
8.2.
Apgriezienu skaita indikators (3)
Rate-of-turn indicator (3)
(2) Nosvītrot nevajadzīgo.
(3) Saskaņā ar 
SOLAS
 V/19 šīs prasības izpildei ir atļauts izmantot citus līdzekļus. Citu līdzekļu izmantošanas gadījumā tie jānorāda.
(2) Delete as appropriate.
(3) Alternative means of meeting this requirement are permitted under SOLAS V/19. In case of other means they shall be specified.
Satiksmes ministrs U.Augulis
211
/
211