Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 75,
20.04.2021.
OP numurs: 
2021/75.1
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
07.04.2021.
Stājas spēkā: 
01.11.2021.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts
prezidents izsludina šādu likumu:
Negodīgas tirdzniecības prakses 
aizlieguma likums
1. pants. Likumā lietotie 
termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
ātrbojīgas lauksaimniecības un pārtikas preces
 - 
lauksaimniecības un pārtikas preces, kas savu īpašību dēļ
vai 
attiecīgajā pārstrādes posmā 30 dienu laikā pēc to novākšanas, 
sagatavošanas vai pārstrādes var kļūt nederīgas
pārdošanai;
2) 
lauksaimniecības un pārtikas preces
 - produkti, kas 
norādīti Līguma par Eiropas Savienības darbību I
pielikumā, kā 
arī produkti, kas nav norādīti minētajā pielikumā, bet ir 
pārstrādāti par pārtikā lietojamiem produktiem,
izmantojot 
minētajā pielikumā norādītos produktus, kā arī fasēts ūdens, 
tostarp minerālūdens, un citi bezalkoholiskie
dzērieni;
3) 
lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātājs
 - 
lauksaimniecības un pārtikas preču ražotājs vai jebkura
fiziskā 
vai juridiskā persona vai šādu personu apvienība, tostarp 
ražotāju organizācija, piegādātāju organizācija un šādu
organizāciju apvienība, kas neatkarīgi no savas saimnieciskās 
darbības vietas pārdod lauksaimniecības un pārtikas
preces;
4) 
lauksaimniecības un pārtikas preču mazumtirgotājs
 - 
saimnieciskās darbības veicējs vai saimnieciskās
darbības veicēju 
apvienība, kas pastāvīgā tirdzniecības vietā mazumtirdzniecībā 
pārdod lauksaimniecības un pārtikas
preces;
5) 
nepārtikas preču mazumtirgotājs
 - saimnieciskās 
darbības veicējs vai saimnieciskās darbības veicēju
apvienība, 
kas pastāvīgā tirdzniecības vietā mazumtirdzniecībā pārdod 
preces, kuras nav lauksaimniecības un pārtikas
preces, un kas, 
ņemot vērā savu iepirkuma varu pietiekami ilgā laikposmā un 
piegādātāju atkarību konkrētajā tirgū,
spēj tieši vai netieši 
piemērot vai uzspiest piegādātājiem netaisnīgus un nepamatotus 
noteikumus, nosacījumus vai
maksājumus un var kavēt, ierobežot 
vai deformēt konkurenci mazumtirdzniecībā konkrētajā preču tirgū 
Latvijas
teritorijā;
6) 
piegādātājs
 - lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātājs vai persona, kas pārdod preces nepārtikas preču
mazumtirgotājam;
7) 
pircējs
 - fiziskā vai juridiskā persona vai šādu 
personu apvienība neatkarīgi no vietas, kurā tā veic saimniecisko
darbību, ja tās pēdējā finanšu gada neto apgrozījums pārsniedz 2 
000 000 
euro
, vai Eiropas Savienībā esoša iestāde
(valsts, 
reģionālā vai vietējā iestāde vai vairāku šādu iestāžu apvienība, 
kas darbojas saskaņā ar publisko tiesību
principiem), kas pērk 
lauksaimniecības un pārtikas preces.
2. pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir aizliegt negodīgu tirdzniecības praksi 
visā lauksaimniecības un pārtikas preču piegādes ķēdē,
kā arī 
nepārtikas preču mazumtirgotāju iepirkuma varas izmantošanu pret 
piegādātājiem.
3. pants. Likuma darbības joma
(1) Likums aizliedz negodīgu tirdzniecības praksi, kā arī 
paredz atbildību par izdarītajiem pārkāpumiem pircējam un
nepārtikas preču mazumtirgotājam.
(2) Šā likuma 5. pantā minēto tirdzniecības praksi ir 
aizliegts piemērot pārdošanas darījumiem, kuros iesaistītais
lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātājs vai pircējs veic 
saimniecisko darbību Latvijā.
1
/
5
4. pants. Likuma izpildes 
uzraudzība
(1) Šā likuma izpildi uzrauga un kontrolē Konkurences padome, 
ievērojot 
Konkurences likumā
 noteikto lietas
izpētes, lēmuma 
pieņemšanas, pārsūdzēšanas un izpildes kārtību, ciktāl tā nav 
pretrunā ar šo likumu. Konkurences
padome izskata iesniegumus par 
šā likuma pārkāpumiem saistībā ar piegādātāja, pircēja vai 
nepārtikas preču
mazumtirgotāja saimniecisko darbību Latvijā.
(2) Konkurences padome pēc savas iniciatīvas vai pamatojoties 
uz piegādātāja vai piegādātāju apvienības (ražotāju
organizācijas 
vai ražotāju organizāciju apvienības), kā arī biedrības 
iesniegumu par šā likuma pārkāpumu, ierosina
izpētes lietu, 
ievērojot Konkurences padomes noteiktās prioritātes un iespējamā 
pārkāpuma ietekmi.
(3) Konkurences padome pārrobežu līmenī sadarbojas ar citām 
Eiropas Savienības dalībvalstu izpildiestādēm un
Eiropas Komisiju 
iespējama pārkāpuma izmeklēšanā, sniedzot tajā palīdzību 
atbilstoši 
Konkurences likumā
 noteiktajai
kārtībai.
(4) Šā likuma pārkāpumu līdztekus Konkurences padomei var 
konstatēt arī tiesa 
Civilprocesa likumā
 noteiktajā
kārtībā. 
Piegādātājam ir tiesības uz atbilstošu atlīdzinājumu par šā 
likuma aizsargāto interešu aizskārumu.
(5) Konkurences padomei ir tiesības izbeigt lietas izpēti, ja 
lēmuma pieņemšana rada risku atklāt iesnieguma
iesniedzēja 
identitāti vai izpaust informāciju, kas kaitētu viņa 
interesēm.
(6) Konkurences padome gada publiskajā pārskatā iekļauj 
informāciju par šā likuma izpildes uzraudzības
rezultātiem, 
tostarp par saņemto iesniegumu skaitu un ierosinātajām un 
pabeigtajām lietām. Pārskatā ietver
kopsavilkumu par katru 
pabeigto lietu, norādot izmeklēšanas būtību, rezultātu un 
pieņemto lēmumu.
(7) Konkurences padome katru gadu līdz 15. martam nosūta 
Eiropas Komisijai ziņojumu par šā likuma noteikumu
piemērošanu un 
to izpildi iepriekšējā gadā Latvijā saistībā ar negodīgu 
tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās
lauksaimniecības un 
pārtikas preču piegādes ķēdē.
5. pants. Aizliegtā negodīgā 
tirdzniecības prakse
(1) Pircējam ir aizliegtas darbības, kas ir pretrunā ar godīgu 
tirdzniecības praksi un neatbilst prasībām par labticību
un 
godprātību darījumos. Pircējam, sadarbojoties ar lauksaimniecības 
un pārtikas preču piegādātāju, ir aizliegts
piemērot šādu 
negodīgu tirdzniecības praksi:
1) izdarīt lauksaimniecības un pārtikas preču piegādes līgumā 
vienpusējus grozījumus, kas attiecas uz šo preču
piedāvājumu vai 
piegādes biežumu, metodi, vietu, laiku vai apjomu, kvalitātes 
standartiem, maksājuma nosacījumiem
vai cenu vai uz šā panta 
otrajā daļā minēto pakalpojumu sniegšanu;
2) pieprasīt no lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātāja 
maksājumus, kas nav saistīti ar lauksaimniecības
un pārtikas 
preču piegādātāja preču pārdošanu, tostarp pieprasīt, lai 
tas:
a) tiešā vai netiešā veidā maksā vai citādi atlīdzina par 
līguma slēgšanu,
b) kompensē pircējam ar administrēšanu saistītās izmaksas,
c) tiešā vai netiešā veidā maksā par lauksaimniecības un 
pārtikas preču atrašanos tirdzniecības vietā un
izvietošanu 
tirdzniecības vietas plauktos, izņemot gadījumu, kad pircējs ar 
piegādātāju ir noslēguši rakstveida
vienošanos par to, ka tiks 
maksāts par preču papildu izkārtojumu speciālās vietās,
d) kompensē negūto peļņu no piegādāto lauksaimniecības un 
pārtikas preču pārdošanas,
e) kompensē ar jaunu tirdzniecības vietu iekārtošanu vai veco 
tirdzniecības vietu atjaunināšanu saistītās izmaksas,
tostarp 
pieprasīt netaisnīgus un nepamatotus maksājumus par 
lauksaimniecības un pārtikas preču piegādi
jaunatveramai 
tirdzniecības vietai;
3) pieprasīt, lai lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātājs maksā par lauksaimniecības un pārtikas preču
bojājumiem un zudumiem, kas radušies pircēja telpās vai pēc 
īpašumtiesību nodošanas pircējam, ja šādi bojājumi vai
zudumi nav 
radušies lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātāja 
nolaidības vai vainas dēļ;
4) pieprasīt no lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātāja 
kompensāciju par izmaksām, kas saistītas ar
klientu sūdzību 
izskatīšanu, ja vien šo sūdzību pamatā nav lauksaimniecības un 
pārtikas preču piegādātāja nolaidība
vai vaina;
5) atdot lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātājam 
nepārdotās lauksaimniecības un pārtikas preces,
nesamaksājot par 
tām vai par to iznīcināšanu, ja preces ir iznīcināmas, izņemot 
šādus gadījumus:
a) ir piegādātas nekvalitatīvas lauksaimniecības un pārtikas 
preces,
b) lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātājs ir iepriekš 
skaidri un nepārprotami rakstveidā vienojies ar pircēju,
ka 
pieņems atpakaļ jaunas un patērētājiem nezināmas lauksaimniecības 
un pārtikas preces, kuru piegādi vai tās 
2
/
5
apjoma palielinājumu 
ierosinājis lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātājs;
6) noteikt netaisnīgas un nepamatotas sankcijas par līguma 
noteikumu pārkāpumu;
7) atteikties rakstveidā apstiprināt starp pircēju un 
lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātāju noslēgta
piegādes 
līguma noteikumus, par kuriem lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātājs ir prasījis rakstveida
apstiprinājumu, ja vien 
piegādes līgums neattiecas uz precēm, kas ražotāju organizācijas, 
tostarp kooperatīva, biedram
ir jāpiegādā ražotāju organizācijai, 
kuras biedrs ir lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātājs, 
ja minētās ražotāju
organizācijas statūtos vai noteikumos un 
lēmumos, kas paredzēti attiecīgajos statūtos vai pieņemti 
atbilstoši tiem, ir
iekļauti noteikumi, kuriem ir tādas pašas 
sekas kā piegādes līguma noteikumiem;
8) nelikumīgi iegūt, izmantot vai izpaust lauksaimniecības un 
pārtikas preču piegādātāja komercnoslēpumus;
9) draudēt lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātājam ar 
komerciāliem pretpasākumiem vai īstenot tos, ja
lauksaimniecības 
un pārtikas preču piegādātājs izmanto savas līgumā vai 
normatīvajos aktos noteiktās tiesības,
tostarp iesniedzot sūdzību 
Konkurences padomei vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts 
izpildiestādei vai
izmeklēšanas laikā sadarbojoties ar to;
10) lauksaimniecības un pārtikas preču pasūtījumus atcelt tik 
īsā termiņā, ka nav pamatoti sagaidāms, ka
piegādātājs radīs 
alternatīvu veidu, kā realizēt vai izmantot minētās preces. Par 
īsu termiņu vienmēr uzskatāms
termiņš, kas ir īsāks par 30 
dienām;
11) mainīt lauksaimniecības un pārtikas preču pasūtījumu divas 
dienas pirms šo preču piegādes vai vēl vēlāk;
12) nepieņemt no lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātāja lauksaimniecības un pārtikas preces, kas ir
derīgas 
lietošanai vēl vismaz divas trešdaļas no tām noteiktā derīguma 
termiņa, ja šis termiņš pārsniedz 30 dienas;
13) nodrošināt zemāko cenu, ierobežojot lauksaimniecības un 
pārtikas preču piegādātāja brīvību vienoties ar citu
lauksaimniecības un pārtikas preču mazumtirgotāju par zemāku 
cenu;
14) pieprasīt, lai lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātājs tiešā vai netiešā veidā sedz izdevumus, kas
saistīti 
ar pircēja personāla nodarbināšanu, kas iekārto lauksaimniecības 
un pārtikas preču piegādātāja preču
pārdošanai izmantojamās 
telpas;
15) pieprasīt no lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātāja maksājumu kā nosacījumu lauksaimniecības un
pārtikas 
preču glabāšanai, iekļaušanai sortimentā vai tam, lai šādas 
preces darītu pieejamas tirgū;
16) pieprasīt no lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātāja netaisnīgus, nepamatotus vai līgumā neparedzētus
maksājumus (atlaides), izņemot gadījumu, kad pircējs ir iepriekš 
skaidri un nepārprotami rakstveidā vienojies ar
lauksaimniecības 
un pārtikas preču piegādātāju par apjoma atlaidi (atlaidi, ko 
piemēro atkarībā no pasūtīto preču
apjoma) vai akcijas atlaidi 
(atlaidi, ko ierobežotā un norādītā laikposmā piemēro preču 
pārdošanas veicināšanai) un par
gaidāmo preču daudzumu, kas 
piegādājams ar atlaidi.
(2) Pircējam, sadarbojoties ar lauksaimniecības un pārtikas 
preču piegādātāju, ir aizliegts piemērot šādu negodīgu
tirdzniecības praksi, ja vien attiecīgie nosacījumi nav iepriekš 
skaidri un nepārprotami paredzēti rakstveida līgumā, kas
noslēgts 
starp lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātāju un 
pircēju:
1) pieprasīt, lai lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātājs tiešā vai netiešā veidā maksā par reklāmu vai citādi
atlīdzina visas reklāmas izmaksas vai daļu no tām;
2) pieprasīt, lai lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātājs tiešā vai netiešā veidā maksā par pārdoto
lauksaimniecības un pārtikas preču tirgvedību;
3) pieprasīt, lai lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātājs tiešā vai netiešā veidā maksā par loģistikas
pakalpojumu;
4) pieprasīt, lai lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātājs iegādājas preces, pakalpojumus vai īpašumu no
pircēja 
norādītās trešās personas;
5) piemērot lauksaimniecības un pārtikas precēm atlaidi, kas 
tām tika piemērota, lai noteiktā laikposmā veicinātu
attiecīgo 
preču pārdošanu, bet šajā laikposmā preces netika realizētas.
(3) Pircējs par šā panta pirmās daļas 2. punkta "c" 
apakšpunktā, 16. punktā un otrās daļas 1., 2. un 3. punktā
minētajās situācijās pieprasīto maksājumu sniedz lauksaimniecības 
un pārtikas preču piegādātājam skaidru un
izsekojamu rakstveida 
pamatojumu attiecībā uz kopējo maksājumu vai maksājumu par vienu 
vienību. Pēc
lauksaimniecības un pārtikas preču piegādātāja 
pieprasījuma pircējs par šā panta otrās daļas 1., 2. un 3. punktā
minētajās situācijās pieprasīto maksājumu papildus rakstveida 
pamatojumam sniedz arī aplēsi ar objektīvām un
izsekojamām 
izmaksām un tās pamatojumu.
(4) Pircējam, sadarbojoties ar lauksaimniecības un pārtikas 
preču piegādātāju, ir aizliegts piemērot netaisnīgus un
3
/
5
nepamatoti garus termiņus norēķiniem par piegādātajām 
lauksaimniecības un pārtikas precēm: ātrbojīgām precēm -
ilgākus 
par 30 dienām pēc to piegādes, bet precēm, kas nav ātrbojīgas, - 
ilgākus par 60 dienām pēc to piegādes.
(5) Lauksaimniecības un pārtikas preču mazumtirgotājam, 
sadarbojoties ar ražotāju vai ražotāju kooperatīvo
sabiedrību, ir 
aizliegts piemērot netaisnīgus un nepamatoti garus termiņus 
norēķiniem par svaigiem dārzeņiem un
ogām, kas vienā kalendāra 
nedēļā tiek piegādāti vismaz trīs reizes, - ilgākus par 20 dienām 
pēc to piegādes, ja vien
lauksaimniecības un pārtikas preču 
mazumtirgotājs ar ražotāju vai ražotāju kooperatīvo sabiedrību 
nav rakstveidā
vienojušies par citu norēķinu termiņu, ciktāl tas 
nav pretrunā ar šā panta ceturtās daļas prasībām.
(6) Šā panta ceturtajā daļā minētā aizliegtā negodīgā 
tirdzniecības prakse:
1) neatbrīvo no 
Civillikumā
 noteiktajām sekām un tiesiskās 
aizsardzības līdzekļiem, uz šajā likumā paredzēto
samaksas 
termiņu pamata atkāpjoties no 
Civillikumā
 noteiktajiem samaksas 
termiņiem;
2) neietekmē pircēja un lauksaimniecības un pārtikas preču 
piegādātāja iespēju vienoties par vērtības sadales
klauzulu 
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra 
regulas (ES) Nr. 
1308/2013
, ar ko
izveido lauksaimniecības 
produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes regulas (EEK) 
Nr. 
922/72
, (EEK) Nr.
234/79
, (EK) Nr. 
1037/2001
 un (EK) Nr. 
1234/2007
 (turpmāk - Regula (ES) Nr. 
1308/2013
) 172.a pantu;
3) neattiecas uz pircēja maksājumiem lauksaimniecības un 
pārtikas preču piegādātājam skolu apgādes
programmā saskaņā ar 
Regulas (ES) Nr. 
1308/2013
 23. pantu;
4) neattiecas uz to iestāžu pārskaitītajiem maksājumiem, kuras 
sniedz veselības aprūpes pakalpojumus Eiropas
Parlamenta un 
Padomes 2011. gada 16. februāra direktīvas 
2011/7/ES
 par 
maksājumu kavējumu novēršanu
komercdarījumos 4. panta 4. punkta 
"b" apakšpunkta izpratnē;
5) neattiecas uz maksājumiem, kas noteikti piegādes līgumos 
starp vīna ražošanai paredzētu vīnogu vai vīnogu
misas 
piegādātājiem un to tiešajiem pircējiem, ja:
a) konkrēta maksājumu kārtība pārdošanas darījumos ir iekļauta 
standartlīgumos,
b) piegādes līgumi starp vīna ražošanai paredzēto vīnogu vai 
vīnogu misas piegādātājiem un to tiešajiem pircējiem ir
daudzgadu 
līgumi vai kļūst par daudzgadu līgumiem.
6. pants. Aizliegtās darbības 
nepārtikas preču mazumtirdzniecībā
Nepārtikas preču mazumtirdzniecībā aizliegts piegādātājam 
izvirzīt šādas prasības un piemērot šādu negodīgu
tirdzniecības 
praksi:
1) pieprasīt, lai tas tiešā vai netiešā veidā maksā vai citādi 
atlīdzina par līguma slēgšanu, ja vien maksājumi nav
attaisnojami 
ar to, ka līgums tiek slēgts ar jaunu piegādātāju, kuru 
nepieciešams īpaši izvērtēt;
2) pieprasīt, lai tas tiešā vai netiešā veidā maksā par preču 
atrašanos mazumtirdzniecības vietā, tostarp izvietošanu
tirdzniecības vietas plauktos, izņemot gadījumu, kad nepārtikas 
preču mazumtirgotājs ar piegādātāju ir noslēguši
rakstveida 
vienošanos par to, ka tiks maksāts par preču papildu izkārtojumu 
speciālās vietās;
3) pieprasīt, lai tas kompensē ar jaunu tirdzniecības vietu 
iekārtošanu vai veco tirdzniecības vietu atjaunināšanu
saistītās 
nepārtikas preču mazumtirgotāja izmaksas, tostarp pieprasīt 
netaisnīgus un nepamatotus maksājumus par
preču piegādi 
jaunatveramai mazumtirdzniecības vietai;
4) pieprasīt, lai tas pieņem atpakaļ nepārdotās preces, 
izņemot nekvalitatīvas preces un jaunas, patērētājiem
nezināmas 
preces, kuru piegādi vai tās apjoma palielinājumu ierosinājis 
piegādātājs, kā arī preces, kuru pieņemšanu
atpakaļ ierosinājis 
piegādātājs;
5) noteikt netaisnīgas un nepamatotas sankcijas par līguma 
noteikumu pārkāpumu;
6) noteikt un piemērot netaisnīgus un nepamatoti garus 
termiņus norēķiniem par piegādātajām precēm.
7. pants. Pagaidu noregulējums
(1) Ja Konkurences padomes rīcībā ir pierādījumi, kas liecina 
par šā likuma iespējamu pārkāpumu, un šā
pārkāpuma neizbeigšana 
var nodarīt būtisku un neatgriezenisku kaitējumu piegādātājam, 
Konkurences padome var
pieņemt lēmumu par pagaidu 
noregulējumu.
(2) Pagaidu noregulējuma līdzeklis ir lēmums, kas iespējamam 
pārkāpējam uzliek par pienākumu noteiktā termiņā
īstenot noteiktu 
darbību vai aizliedz noteiktu darbību.
(3) Procesa dalībnieks, uz kuru attiecas lēmums par pagaidu 
noregulējumu, to var pārsūdzēt Administratīvajā
apgabaltiesā 10 
dienu laikā no lēmuma spēkā stāšanās dienas un ar to uzliktos 
tiesiskos pienākumus izpilda
Konkurences likumā
 noteiktajā 
kārtībā.
4
/
5
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
(4) Lēmums par pagaidu noregulējumu ir spēkā līdz brīdim, kad 
Konkurences padomes galīgais lēmums lietā kļuvis
neapstrīdams.
(5) Ar lēmumu par pagaidu noregulējumu uzlikto tiesisko 
pienākumu piespiedu izpildē ievēro kārtību, kāda attiecībā
uz 
tiesisko pienākumu piespiedu izpildi noteikta 
Konkurences likuma
 
8.
1
 pantā
.
8. pants
. Atbildība par šā likuma 
pārkāpumiem
(1) Ja Konkurences padome pircēja vai nepārtikas preču 
mazumtirgotāja darbībā konstatē šā likuma 5. vai 6. panta
pārkāpumu, tā pieņem lēmumu par pārkāpuma konstatēšanu, tiesiskā 
pienākuma uzlikšanu, naudas sodu vai
brīdinājumu.
(2) Konkurences padome ir tiesīga piemērot nepārtikas preču 
mazumtirgotājam naudas sodu līdz 0,2 procentiem
no tā neto 
apgrozījuma pēdējā pārskata gadā, bet ne mazāk kā 70 
euro
, 
pircējam - naudas sodu līdz 0,2 procentiem
no tā neto apgrozījuma 
pēdējā pārskata gadā, bet ne mazāk kā 70 
euro
 vai citu 
vienlīdz efektīvu sodu.
(3) Konkurences padome ir tiesīga uzlikt pircējam un 
nepārtikas preču mazumtirgotājam piespiedu naudu par
tiesiskā 
pienākuma nepildīšanu līdz diviem procentiem no tā vidējā dienas 
neto apgrozījuma pēdējā pārskata gadā, bet
ne mazāk kā 70 
euro
 par katru kalendāra dienu, līdz pircējs un nepārtikas 
preču mazumtirgotājs izpilda savu tiesisko
pienākumu.
(4) Ministru kabinets nosaka naudas soda noteikšanas un 
piemērošanas kārtību, paredzot finanšu gada neto
apgrozījuma 
aprēķināšanas īpatnības un naudas soda apmēra aprēķināšanas 
kārtību atkarībā no attiecīgā pārkāpuma
smaguma un ilguma, kā arī 
atbildību mīkstinošiem un pastiprinošiem apstākļiem, paredzot 
gadījumus, kad ir tiesības
naudas sodu samazināt.
(5) Samaksāto naudas sodu vai piespiedu naudu ieskaita valsts 
pamatbudžetā.
(6) Konkurences padome, izvērtējot pārkāpuma izdarīšanas 
apstākļus, pārkāpuma raksturu un citus apstākļus,
kam ir nozīme 
lietā, ir tiesīga aizstāt šā panta pirmajā daļā minēto lēmumu par 
naudas sodu ar brīdinājumu.
Brīdinājumā norāda par pārkāpumu 
atbildīgo personu un pārkāpuma būtību, un brīdinājumu publicē 
Konkurences
likumā
 lēmumu publicēšanai noteiktajā kārtībā.
Pārejas noteikumi
1. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē 
Negodīgas 
mazumtirdzniecības prakses aizlieguma likums
 (Latvijas
Vēstnesis, 
2015, 107. nr.).
2. Pirms šā likuma izsludināšanas dienas noslēgto 
lauksaimniecības un pārtikas preču piegādes līgumu atbilstība
šā 
likuma prasībām nodrošināma gada laikā pēc tā izsludināšanas 
dienas.
Informatīva atsauce uz Eiropas 
Savienības direktīvu
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no Eiropas 
Parlamenta un Padomes 2019. gada 17. aprīļa direktīvas
(ES) 
2019/633
 par negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu 
attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes
ķēdē.
Likums stājas spēkā 2021. gada 1. novembrī.
Likums Saeimā pieņemts 2021. gada 7. aprīlī.
Valsts prezidents 
E. Levits
Rīgā 2021. gada 20. aprīlī
5
/
5