Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 228 (6055),
16.11.2017.
OP numurs: 
2017/228.9
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
671
Pieņemts: 
14.11.2017.
Stājas spēkā: 
17.11.2017.
Attēlotā redakcija:
 19.10.2018. - ...
Grozījumi:
MK 16.10.2018. noteikumi 
Nr.639 / LV, 206 (6292), 18.10.2018. / Stājas spēkā 19.10.2018.
Ministru kabineta noteikumi Nr. 671
Rīgā 2017. gada 14. novembrī (prot. Nr. 57 35. §)
Dzeramā ūdens obligātās nekaitīguma un kvalitātes prasības,
monitoringa un kontroles kārtība
Izdoti saskaņā ar 
Pārtikas aprites uzraudzības likuma
4. panta otro un ceturto daļu un 
19.
 panta piekto daļu
I. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka obligātās nekaitīguma un kvalitātes prasības dzeramajam ūdenim, kārtību, kādā novērtējama
dzeramā ūdens atbilstība šo noteikumu prasībām, kā arī dzeramā ūdens monitoringa un kontroles kārtību.
2. Noteikumi attiecas uz virszemes un pazemes ūdeni, kas neapstrādātā veidā vai pēc speciālas sagatavošanas
paredzēts patēriņam cilvēku uzturā, uztura pagatavošanai, izmantošanai mājsaimniecībā, tirdzniecībai, kā arī
izmantošanai pārtikas ražošanā – apstrādē, pārstrādē, konservēšanā – neatkarīgi no piegādes veida – pa ūdensvadu,
cisternās vai fasējumā (turpmāk – dzeramais ūdens).
3. Noteikumi neattiecas uz:
3.1. dabīgo minerālūdeni, kas atbilst normatīvo aktu prasībām par dabīgo minerālūdeni un avota ūdeni;
3.2. minerālūdeni, ko Zāļu valsts aģentūra atzinusi par zālēm saskaņā ar normatīvajiem aktiem par zāļu
reģistrēšanas kārtību;
3.3. dzeramo ūdeni, ko iegūst atsevišķās ieguves vai piegādes vietās, kuras izmanto mazāk par 50 personām
vai kurās ieguves apjoms nepārsniedz 10 kubikmetru diennaktī, ja dzeramo ūdeni neizmanto pārtikas apritē vai
sabiedrisko ēku ūdensapgādei vai nepiegādā, sniedzot sabiedrisko ūdenssaimniecības pakalpojumu atbilstoši
Ūdenssaimniecības pakalpojumu likumam
;
3.4. dzeramo ūdeni, ko izmanto tā, ka tas ne tieši, ne netieši nerada draudus cilvēku veselībai, un par to ir
saņemts Veselības inspekcijas (turpmāk – inspekcija) atzinums.
4. Ūdenssaimniecības pakalpojumu sniedzējam, kura īpašumā ir ūdensapgādes infrastruktūra un kurš nodrošina 
1
/
23
apdzīvotas vietas ar dzeramo ūdeni (turpmāk – ūdens piegādātājs), un pārtikas uzņēmumam atbildība par ēkas
iekšējiem ūdensvadiem ir noteikta normatīvajos aktos par būvnormatīviem, kā arī 
Ūdenssaimniecības pakalpojumu
likumā
.
5. Ūdensapgādes sistēma atbilst normatīvajos aktos par būvnormatīviem noteiktajām prasībām. Neviena rīcība vai
pasākums, tostarp ūdensapgādes iekārtu ekspluatācija, remonts vai maiņa, nedrīkst pasliktināt dzeramā ūdens
kvalitāti vai palielināt piesārņojumu dzeramā ūdens ņemšanas vietās, radot draudus cilvēku veselībai.
6. Ūdensapgādes sistēmas mazgā, tīra un dezinficē pirms ekspluatācijas uzsākšanas un pēc avārijas remonta, bet
ūdensvada iekārtas mazgā, tīra un dezinficē profilaktiski ne retāk kā divas reizes gadā. Pārtikas uzņēmumi savas
iekārtas dezinficē atbilstoši uzņēmuma paškontroles programmai.
7. Šo noteikumu ievērošanu kontrolē:
7.1. Pārtikas un veterinārais dienests (turpmāk – dienests) – pārbaudot dzeramo ūdeni, ko izmanto pārtikas
uzņēmumos, izņemot ūdensapgādes uzņēmumus;
7.2. inspekcija – publiskajos dzeramā ūdens apgādes objektos no ūdens ņemšanas vietas līdz patērētājam.
II. Obligātās nekaitīguma un kvalitātes prasības dzeramajam ūdenim un
kārtība, kādā novērtējama dzeramā ūdens atbilstība noteiktajām prasībām
8. Nefasētais dzeramais ūdens šo noteikumu 
1.
 pielikumā noteiktajām prasībām atbilst šādās vietās:
8.1. vietā, kur dzeramais ūdens izplūst no krāna, ja dzeramo ūdeni cilvēku patēriņam piegādā pa ūdensvadu vai
izmanto sabiedrības vajadzībām izglītības, ārstniecības un sociālās aprūpes iestādēs;
8.2. ūdens piegādātāja ārējā ūdensapgādes tīklā un sadales sistēmā;
8.3. vietā, kur dzeramais ūdens izplūst no cisternas, ja dzeramo ūdeni piegādā cisternā;
8.4. vietā, kur pārtikas uzņēmumā dzeramo ūdeni iepilda pudelēs vai citos traukos, ja dzeramais ūdens tiek
fasēts;
8.5. vietā, kur pārtikas uzņēmumā izmanto dzeramo ūdeni.
9. Dzeramā ūdens piegādātājs informē patērētāju par:
9.1. piegādātā dzeramā ūdens kvalitāti un nekaitīgumu, kā arī konstatētajām neatbilstībām;
9.2. korektīviem pasākumiem dzeramā ūdens kvalitātes un nekaitīguma nodrošināšanai;
9.3. iespējamo korektīvo rīcību, kas jāveic pašam patērētājam.
10. Dzeramā ūdens piegādātājs var neinformēt patērētāju par dzeramā ūdens neatbilstību kvalitātes un nekaitīguma
prasībām, ja kontroles institūcijas šo neatbilstību ir atzinušas par niecīgu un cilvēku veselībai nekaitīgu.
11. Ja, nosakot dzeramā ūdens mikrobioloģiskos rādītājus (šo noteikumu 
1.
 pielikums), ūdens paraugā atrod
Escherichia coli
 vai enterokokus, dzeramā ūdens piegādātājs dzeramo ūdeni nekavējoties pārbauda atkārtoti.
12. Konstatējot dzeramā ūdens neatbilstību šo noteikumu prasībām vai organoleptisko rādītāju pārmaiņas, īsteno
korektīvus pasākumus, lai novērstu neatbilstību vai iespējamos draudus cilvēku veselībai. Atkarībā no vietas, kur
konstatēta neatbilstība, korektīvos pasākumus īsteno:
2
/
23
12.1. ūdens piegādātājs, kas ir atbildīgs par sniegto pakalpojumu līdz piederības robežai;
12.2. ūdensvada īpašnieks, valdītājs vai pārtikas uzņēmums, kura īpašumā ir ēkas iekšējais ūdensvads, kas
nodrošina ūdens piegādi no sabiedriskā pakalpojuma sniedzēja infrastruktūras līdz patērētāja vai pārtikas
uzņēmuma dzeramā ūdens krāniem;
12.3. ūdensvada īpašnieks, valdītājs vai pārtikas uzņēmums šo noteikumu 12.1. un 12.2. apakšpunktā
neminētos gadījumos, ja dzeramo ūdeni iegūst pazemes ūdens gūtnē un realizē tirdzniecībā vai citādi izmanto
saimnieciskā darbībā, vai piegādā publiskām ēkām un būvēm.
13. Ja tiek dezinficēta ūdens piegādes sistēma, ūdens piegādātājs kontrolē šo noteikumu 
1.
 pielikuma 3.4. un
3.16. apakšpunktā noteiktos rādītājus, dezinfekcijas efektivitāti un dezinfekcijā lietoto ķīmisko reaģentu atlieku
klātbūtni, saskaņojot ar inspekciju konkrēto izmeklējumu programmu.
III. Dzeramā ūdens monitoringa programmas izstrāde un izpilde
14. Dzeramā ūdens monitoringa veidi ir:
14.1. kārtējais monitorings, lai iegūtu informāciju par dzeramā ūdens mikrobioloģiskajiem, organoleptiskajiem
un fizikāli ķīmiskajiem rādītājiem atbilstoši šo noteikumu 
2.
 pielikuma 1. un 3. punktam, kā arī par dzeramā
ūdens apstrādes efektivitāti;
14.2. auditmonitorings, lai noteiktu, vai dzeramais ūdens atbilst visiem šo noteikumu 
2.
 pielikuma 2. punktā
noteiktajiem kvalitātes un nekaitīguma rādītājiem, ievērojot šo noteikumu 
2.
 pielikuma 3. punktā noteikto ūdens
paraugu ņemšanas un analīžu veikšanas minimālo biežumu;
14.3. radioaktīvo vielu rādītāju monitorings, lai iegūtu informāciju par radioaktīvo vielu koncentrāciju dzeramajā
ūdenī atbilstoši šo noteikumu 
3.
 pielikumam.
15. Dzeramā ūdens mikrobioloģisko, ķīmisko un fizikālo vielu, tostarp radioaktīvo vielu, rādītāju monitoringu
(turpmāk arī – monitorings) īsteno saskaņā ar šo noteikumu 
2. 
un 
3.
 pielikumu, regulāri laboratoriski pārbaudot
dzeramo ūdeni, lai iegūtu informāciju par tā atbilstību šajos noteikumos minētajām nekaitīguma un kvalitātes prasībām,
kā arī par pārmaiņām dzeramajā ūdenī.
16. Dzeramā ūdens piegādātāji un pārtikas uzņēmumi katru gadu līdz 1. janvārim izstrādā monitoringa programmu,
saskaņo to ar inspekciju un atbilstoši tai īsteno monitoringu. Šī prasība neattiecas uz pārtikas uzņēmumiem, kam
dzeramais ūdens tiek piegādāts pa centralizēto ūdensapgādes sistēmu. Inspekcija uztur informāciju par saskaņotajām
monitoringa programmām.
17. Izstrādājot monitoringa programmu, var ņemt vērā riska novērtējuma rezultātus.
18. Saskaņojot šo noteikumu 
16.
 punktā minēto dzeramā ūdens monitoringa programmu, inspekcija ņem vērā riska
novērtējuma rezultātus, ja tādi ir un tie iegūti, izmantojot šo noteikumu 
35. punktā
 minēto veidni.
19. Monitoringa programmā var iekļaut arī tos ūdens testēšanas rezultātus, kas iegūti, ūdens piegādātājam un
pārtikas uzņēmumam veicot paškontroli, izmeklējot šo noteikumu 
51.
 punktā minētajā laboratorijā atsevišķus ūdens
paraugus, kā arī pārbaudot ūdensapgādes aprīkojuma funkcionalitātes un tehniskās apkopes statusa dokumentāciju,
ūdens ņemšanas vietu apkārtni, ūdens ieguves, attīrīšanas, glabāšanas un piegādes infrastruktūras inspicēšanas
rezultātus.
20. 
(Zaudējis spēku ar 
01.09.2018.
; sk. 
83. punktu
)
3
/
23
20.
1
 Ja pārtikas uzņēmumam ir pierādījumi vai ja inspekcijai ir pietiekama un pamatota informācija par noteiktai
ģeogrāfiskai teritorijai raksturīgo ūdens kvalitāti, iepriekšējās dzeramā ūdens testēšanas rezultātiem (vismaz divus
gadus pēc kārtas rezultāti ir bijuši stabili un labāki, nekā noteikts šo noteikumu 
1.
 pielikumā), kā arī par ūdens
sagatavošanas un apstrādes tehnoloģijām un ūdensapgādes sistēmas tehnisko specifikāciju, kura nepieļauj konkrētā
ūdens paraugu ņemšanas vietā tādu vielas koncentrāciju, kas varētu pārsniegt attiecīgā rādītāja maksimāli pieļaujamo
normu, tad pārtikas uzņēmumu ūdensapgādes sistēmām, kuru gada vidējais diennaktī piegādātā (pildītā) ūdens
daudzums nepārsniedz 100 kubikmetru, šo rādītāju auditmonitoringā var nenoteikt vai samazināt paraugu ņemšanas
biežumu attiecīgā rādītāja izmeklēšanai, bet ne retāk kā līdz vienam paraugam sešu gadu periodā.
(MK 
16.10.2018.
 noteikumu Nr. 639 redakcijā)
21. Dzeramā ūdens monitoringa mērķi ir:
21.1. verificēt ieviesto pasākumu rezultativitāti, lai kontrolētu iespējamo apdraudējumu cilvēka veselībai visā
ūdens piegādes ķēdē no ūdensguves baseina līdz ieguvei, attīrīšanai, glabāšanai un piegādei un apstiprinātu, ka
dzeramais ūdens šo noteikumu 
8.
 punktā minētajās atbilstības vietās ir pilnvērtīgs un tīrs;
21.2. sniegt informāciju par dzeramā ūdens atbilstību šo noteikumu 
1.
 pielikumā noteiktajām rādītāju vērtībām;
21.3. veicināt vispiemērotāko līdzekļu noskaidrošanu, lai mazinātu apdraudējumu cilvēka veselībai.
22. Pienākums organizēt kārtējo monitoringu un auditmonitoringu neattiecas uz:
22.1. mazumtirdzniecības uzņēmumiem, kas neražo pārtiku un nenodarbojas ar tās sagatavošanu vai apstrādi,
tai nonākot tiešā saskarē ar dzeramo ūdeni;
22.2. augu izcelsmes produktu primārās ražošanas uzņēmumiem, kas produktu apstrādē neizmanto dzeramo
ūdeni;
22.3. mazumtirdzniecības uzņēmumiem, kas dzeramo ūdeni izmanto tikai karsto dzērienu, piemēram, kafijas,
tējas, pagatavošanai, un to ņem no centralizētās ūdens apgādes sistēmas.
23. Pārtikas uzņēmumos neveic auditmonitoringu, bet vismaz vienu reizi divos gados veic kārtējo monitoringu,
neņemot vērā šo noteikumu 
2.
 pielikuma 3. punktā noteikto ūdens paraugu ņemšanas un analīžu minimālo biežumu, ja
dzeramā ūdens kvalitāte nevar ietekmēt pārtikas produkta nekaitīgumu, pilnvērtīgumu un patērētāju veselību:
23.1. ja attiecīgais uzņēmums pārtikas apritē nodarbojas ar:
23.1.1. medus iepakošanu;
23.1.2. labības apstrādi, pārstrādi un iepakošanu;
23.1.3. maizes un miltu izstrādājumu ražošanu;
23.1.4. augu izcelsmes produktu primāro ražošanu, ja dzeramo ūdeni izmanto produktu apstrādē;
23.1.5. taukvielu ražošanu;
23.2. ja dzeramo ūdeni neizmanto par pārtikas sastāvdaļu;
23.3. ja dzeramais ūdens pārtikas uzņēmumam tiek piegādāts pa centralizētu ūdensapgādes sistēmu, izņemot
šo noteikumu 22.3. apakšpunktā minētos mazumtirdzniecības uzņēmumus.
24. Pa ūdensvadu iedzīvotājiem piegādātā dzeramā ūdens kārtējo monitoringu un radioaktīvo vielu rādītāju
monitoringu veic ūdens piegādātājs, bet auditmonitoringu – inspekcija. Pārtikas uzņēmumos kārtējo monitoringu,
auditmonitoringu un radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu organizē uzņēmuma īpašnieks vai vadītājs.
25. Inspekcija šo noteikumu 
24.
 punktā minēto auditmonitoringu īsteno par piešķirtajiem valsts budžeta līdzekļiem,
izvēloties arī uzņēmumus, iestādes un telpas, kurās plānots ņemt paraugus. 
4
/
23
izvēloties arī uzņēmumus, iestādes un telpas, kurās plānots ņemt paraugus.
26. Dzeramā ūdens paraugus monitoringam un kontrolei ņem:
26.1. telpā vai iestādē no krāna tajā vietā, kur dzeramo ūdeni lieto patērētājs, ja ūdeni piegādā pa ūdensvadu;
26.2. vietā no krāna, kur dzeramais ūdens tiek izmantots pārtikas uzņēmumā;
26.3. vietā no krāna, kur dzeramo ūdeni iepilda pudelēs vai citos traukos, ja dzeramais ūdens tiek fasēts;
26.4. vietā, kur dzeramais ūdens izplūst no cisternas, ja ūdens ilgstoši vai īsu laikposmu tiek piegādāts
cisternā;
26.5. vietā no krāna, kur dzeramais ūdens tiek izmantots sabiedrības vajadzībām izglītības, ārstniecības un
sociālās aprūpes iestādēs.
27. Ja šo noteikumu 26.1., 26.4. un 26.5. apakšpunktā minētajās paraugu ņemšanas vietās dzeramais ūdens
neatbilst noteiktajām prasībām, ūdens piegādātājs ņem dzeramā ūdens paraugu ārējā ūdensapgādes tīklā un sadales
sistēmā, lai noteiktu neatbilstības vietu. Ūdens piegādātājs nodrošina iespēju ņemt dzeramā ūdens paraugus līdz
ūdens komercuzskaites mēraparāta uzskaites mezglam uz ievada ēkā vai ēku grupā.
28. Ūdens piegādātājs pēc pārtikas uzņēmuma pieprasījuma informē to par testēšanas rezultātiem ārējā
ūdensapgādes tīklā un sadales sistēmā.
29. Šo noteikumu 
24.
 punktā minētajā gadījumā kārtējā monitoringa izmaksas sedz ūdens piegādātājs. Šo
noteikumu 26.2. un 26.3. apakšpunktā norādītajās vietās ņemto ūdens paraugu monitoringa izmaksas sedz pārtikas
uzņēmums, bet šo noteikumu 26.1., 26.4. un 26.5. apakšpunktā ņemto ūdens paraugu kārtējā monitoringa un
radioaktīvo vielu rādītāju monitoringa izmaksas – ūdens piegādātājs.
30. Ja, pamatojoties uz personas iesniegumu, ir konstatēta dzeramā ūdens neatbilstība šo noteikumu 
1.
 vai
3.
 pielikumā noteiktajām nekaitīguma prasībām, izdevumus par ūdens paraugu testēšanu sedz ūdens piegādātājs vai
ēkas iekšējās ūdensapgādes sistēmas īpašnieks, veicot pārbaudes, kas noteiktas šo noteikumu 
29.
 punktā.
IV. Riska novērtējuma izmantošana dzeramā ūdens monitoringa programmu
izstrādē
31. Dzeramā ūdens riska novērtējums ir brīvprātīgs. Ja ir veikts riska novērtējums, var atkāpties no šo noteikumu
1.
 pielikumā noteiktajiem rādītājiem un šo noteikumu 
2.
 pielikumā minētā paraugu ņemšanas biežuma atbilstoši šo
noteikumu 
39. 
un 
40. punktam
.
32. Dzeramā ūdens riska novērtējumā izmanto standartu LVS EN 15975–2 : 2013 "Dzeramā ūdens piegādes
drošība. Vadlīnijas risku un krīžu pārvaldībai. 
2.
 daļa: Riska pārvaldība".
33. Riska novērtējumā var izmantot ūdens stāvokļa monitoringa programmu rezultātus saskaņā ar normatīvajiem
aktiem par prasībām virszemes ūdeņu, pazemes ūdeņu un aizsargājamo teritoriju monitoringam un monitoringa
programmu izstrādei.
34. Kompetentā iestāde dzeramā ūdens riska novērtējumā dzeramā ūdens apgādes sistēmās ir Pārtikas drošības,
dzīvnieku veselības un vides zinātniskais institūts "BIOR" (turpmāk – institūts "BIOR").
35. Dzeramā ūdens riska novērtējumam izmanto institūta "BIOR" tīmekļvietnē pieejamo dzeramā ūdens riska
novērtēšanas veidni.
5
/
23
36. Riska novērtējumu īsteno ūdens piegādātājs un pārtikas uzņēmums vai pēc to pieprasījuma institūts "BIOR"
atbilstoši normatīvajiem aktiem par institūta "BIOR" valsts pārvaldes uzdevumu ietvaros veikto darbību cenrādi.
37. Inspekcija var veikt riska novērtējumu, lai izstrādātu šo noteikumu 
25.
 punktā minēto dzeramā ūdens
auditmonitoringa programmu.
38. Pēc institūta "BIOR" pieprasījuma inspekcija tam sniedz nepieciešamo informāciju riska novērtējumam.
39. Inspekcija, pamatojoties uz riska novērtējuma rezultātiem, monitoringa programmā var paplašināt šo noteikumu
2.
 pielikuma 1. un 2. punktā sniegto rādītāju sarakstu un palielināt šo noteikumu 
2.
 pielikuma 3. punktā noteikto
paraugu ņemšanas un analīžu biežumu, ja:
39.1. ar šo noteikumu 
2.
 pielikumā noteikto rādītāju sarakstu vai analīžu biežumu nepietiek, lai pārbaudītu
dzeramā ūdens atbilstību šo noteikumu prasībām;
39.2. rodoties aizdomām par apdraudējumu cilvēku veselībai, ir vajadzīgs papildu monitorings, lai kontrolētu šo
noteikumu 
2.
 pielikuma 1. un 2. punktā neiekļautus rādītājus.
40. Inspekcija, pamatojoties uz riska novērtējuma rezultātiem, monitoringa programmā
 
var saīsināt šo noteikumu
2.
 pielikuma 1. un 2. punktā minēto rādītāju sarakstu un samazināt šo noteikumu 
2.
 pielikuma 3. punktā norādīto
paraugu ņemšanas biežumu, izņemot attiecībā uz 
Escherichia coli
, ja ievēroti šādi nosacījumi:
40.1. paraugu ņemšanas un analīžu biežums noteikts kopsakarā ar rādītāja izcelsmi, kā arī tā koncentrācijas
mainību un ilgtermiņa tendenci;
40.2. lai samazinātu attiecīgā rādītāja paraugu ņemšanas minimālo biežumu, tā rezultāti par paraugiem, kas ar
regulāriem starplaikiem vismaz trīs gadus ievākti visas piegādes zonas reprezentatīvos paraugu ņemšanas
punktos, nepārsniedz 60 procentu no šo noteikumu 
1.
 pielikumā noteiktās maksimāli pieļaujamās vērtības;
40.3. jebkura no saraksta izņemamā monitorējamā rādītāja rezultāti par paraugiem, kas ar regulāriem
starplaikiem vismaz trīs gadus ievākti visas piegādes zonas reprezentatīvos punktos, nepārsniedz 30 procentu
no šo noteikumu 
1.
 pielikumā noteiktās maksimāli pieļaujamās vērtības;
40.4. attiecīgā rādītāja izņemšana no monitorējamo rādītāju saraksta pamatota ar rezultātu, kas iegūts riska
novērtējumā, kura pamatā ir dzeramā ūdens ieguves vietu monitoringa rezultāti un kurš apstiprina, ka cilvēku
veselība ir pasargāta no jebkādas nelabvēlīgas ietekmes, ko izraisa dzeramā ūdens piesārņojums;
40.5. riska novērtējumā apstiprinās maza varbūtība par kāda saprātīgi paredzama faktora ietekmi uz dzeramā
ūdens kvalitātes pasliktināšanos.
41. Dzeramā ūdens riska novērtējumu pastāvīgi pārskata un vismaz reizi piecos gados atjauno.
V. Dzeramā ūdens monitoringa programmu izpildes kontrole
42. Inspekcijas un valsts sabiedrības ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs"
(turpmāk – Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs) speciālists, īstenojot monitoringa programmu, ir
tiesīgs, uzrādot dienesta apliecību, apmeklēt jebkuru ūdens piegādātāju un pārtikas uzņēmumu.
43. Ūdens piegādātājs par kārtējā monitoringa rezultātiem elektroniski informē inspekciju valsts pārvaldes
pakalpojumu portālā, izmantojot e-pakalpojumu "Dzeramā ūdens testēšanas pārskatu iesniegšana Veselības
inspekcijai". Inspekcija informē ūdens piegādātāju par valsts īstenotā auditmonitoringa rezultātiem.
(Grozīts ar MK 
16.10.2018.
 noteikumiem Nr. 639)
6
/
23
44. Pārtikas uzņēmums, izņemot uzņēmumu, kam dzeramais ūdens tiek piegādāts pa publisko ūdensapgādes
sistēmu, par monitoringa rezultātiem elektroniski informē inspekciju valsts pārvaldes pakalpojumu portālā, izmantojot
e-pakalpojumu "Dzeramā ūdens testēšanas pārskatu iesniegšana Veselības inspekcijai", un dienesta attiecīgo
teritoriālo struktūrvienību.
(MK 
16.10.2018.
 noteikumu Nr. 639 redakcijā)
45. Ja monitoringā konstatēta dzeramā ūdens neatbilstība šo noteikumu prasībām un:
45.1. monitoringu ir īstenojusi inspekcija, tā nedēļas laikā rakstiski par to informē dienesta attiecīgo teritoriālo
struktūrvienību;
45.2. monitoringu ir īstenojis ūdens piegādātājs, tas nedēļas laikā rakstiski par to informē inspekciju;
45.3. monitoringu ir īstenojis pārtikas uzņēmums, tas nedēļas laikā rakstiski par to informē inspekciju un
dienesta attiecīgo teritoriālo struktūrvienību;
45.4. radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu ir īstenojis Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs, tas
nedēļas laikā par to informē inspekciju, dienestu un Valsts vides dienesta Radiācijas drošības centru (turpmāk
– Radiācijas drošības centrs).
46. Ja dzeramajā ūdenī konstatēts piesārņojums, kas rada potenciālu apdraudējumu cilvēku veselībai, monitoringa
īstenotājs 24 stundu laikā pēc neatbilstības konstatēšanas par to informē arī pārējās šo noteikumu 
45.
 punktā minētās
institūcijas.
47. Inspekcija apkopo monitoringa rezultātus, reizi gadā sagatavo pārskatu, publicē to savā tīmekļvietnē un informē
par to Veselības ministriju, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju un dienestu.
48. Inspekcija reizi trijos gados (turpmāk – pārskata posms) sagatavo ziņojumu par dzeramā ūdens kvalitāti un
nekaitīgumu un publicē to savā tīmekļvietnē. Ziņojumā apkopo informāciju par dzeramo ūdeni, kuru vidēji dienā piegādā
vismaz 1000 kubikmetru apjomā, un par dzeramo ūdeni, ar kuru apgādā vairāk nekā 5000 cilvēku, ietver pārbaudīto
objektu veidu analīzi un izmeklēto ūdens paraugu skaitu, norādot, cik no tiem neatbilst obligātajām nekaitīguma un
kvalitātes prasībām, kā arī korektīvos pasākumus, to rezultātus un piemērotās īpašās normas un maksimālās vērtības
atbilstoši šo noteikumu 
68.2
. apakšpunktam un 
79.
 punktam. Ziņojumu par dzeramā ūdens kvalitāti un nekaitīgumu
inspekcija sniedz patērētājiem nākamā gada laikā pēc kārtējā pārskata posma beigām.
49. Inspekcija divu mēnešu laikā pēc šo noteikumu 
48.
 punktā minētā ziņojuma publicēšanas nosūta to Eiropas
Komisijai, kā arī Zemkopības ministrijai, Veselības ministrijai un Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai.
50. Inspekcija nodrošina to dzeramā ūdens monitoringa datu pieejamību, kas saskaņā ar 
Valsts informācijas
sistēmu likumu
 nepieciešami valsts funkciju īstenošanai.
51. Dzeramā ūdens laboratorisko pārbaudi veic laboratorijā, kura ir akreditēta nacionālajā akreditācijas institūcijā
saskaņā ar normatīvajiem aktiem par atbilstības novērtēšanas institūciju novērtēšanu, akreditāciju un uzraudzību vai
citā Eiropas Savienības dalībvalsts akreditētā laboratorijā. Auditmonitoringā, kas neattiecas uz pārtikas uzņēmumiem,
dzeramā ūdens laboratorisko pārbaudi veic institūts "BIOR".
52. Dzeramā ūdens analīzes metodes, ko izmanto, monitorējot un pierādot atbilstību šo noteikumu prasībām,
validē akreditētas laboratorijas.
53. Dzeramo ūdeni pārbauda ar metodēm, kas norādītas šo noteikumu 
4.
 pielikumā, ņemot vērā, ka:
53.1. laboratorijai ir tiesības izmantot metodes, kas nav minētas šo noteikumu 
4.
 pielikuma 1. punktā, ja iegūtie
rezultāti ir salīdzināmi ar rezultātiem, ko iegūst ar šo noteikumu 
4.
 pielikumā minētajām testēšanas metodēm,
un ja ar citu testēšanas metodi sasniedzama līdzvērtīga rezultātu noteikšanas robeža, precizitāte un ticamība;
7
/
23
53.2. šo noteikumu 
4.
 pielikuma 2. punktā minēto rādītāju noteikšanai var izmantot jebkuru analīzes metodi, ja
vien tā atbilst šo noteikumu 
4.
 pielikumā noteiktajām prasībām.
54. Dzeramā ūdens paraugus ņem un transportē uz laboratoriju saskaņā ar standartu LVS EN ISO 5667-3 : 2013
"Ūdens kvalitāte – Paraugu ņemšana – 
3.
 daļa: Norādījumi ūdens paraugu konservēšanai un glabāšanai" un standartu
LVS ISO 5667-5 : 2007 "Ūdens kvalitāte. Paraugu ņemšana. 5. daļa. Norādījumi dzeramā ūdens paraugu ņemšanai no
sagatavošanas iekārtām un cauruļvadu sadales sistēmām".
55. Ja konstatēta dzeramā ūdens neatbilstība šajos noteikumos noteiktajām prasībām vai parametriem, kas nav
ietverti šo noteikumu 
1.
 pielikumā, vai radušās pamatotas aizdomas par šajos noteikumos neminētu patogēno
mikroorganismu un toksisko vielu iespējamo klātbūtni dzeramajā ūdenī tādā daudzumā, kas apdraud cilvēku veselību:
55.1. dzeramā ūdens piegādātājs, publiskas būves un daudzdzīvokļu nama apsaimniekotājs nekavējoties
rakstiski informē inspekciju;
55.2. inspekcija dzeramā ūdens piegādātājam, publiskas būves un daudzdzīvokļu nama apsaimniekotājam var
uzdot veikt papildu aukstā un karstā ūdens paraugu laboratoriskos izmeklējumus un uzdot īstenot korektīvus
pasākumus, kā arī iekšējās ūdens apgādes sistēmas iekārtu un cauruļvadu dezinfekciju;
55.3. dzeramā ūdens piegādātājs, publiskas būves un daudzdzīvokļu nama apsaimniekotājs nodrošina dzeramā
ūdens pārbaudi un īsteno korektīvus pasākumus, kas saskaņoti ar inspekciju, lai nodrošinātu dzeramā ūdens
nekaitīgumu, piemēram, izmanto attiecīgus apstrādes paņēmienus;
55.4. inspekcija un dienests nekavējoties lemj par turpmāko rīcību, izvērtējot iespējamo apdraudējumu cilvēku
veselībai atkarībā no pārsniegtajiem rādītājiem un maksimālo vērtību pārsniegšanas pakāpes;
55.5. inspekcijai un dienestam ir tiesības ierobežot vai aizliegt dzeramā ūdens piegādi vai lietošanu atbilstoši
Epidemioloģiskās drošības likumam
 un 
Pārtikas aprites uzraudzības likumam
, kā arī piemērot administratīvo
sodu;
55.6. dienests vai ūdens piegādātājs, ja nepieciešams, konsultējas ar inspekciju, lai izvērtētu to iespējamo
apdraudējumu cilvēku veselībai, kuru var radīt dzeramā ūdens piegādes vai lietošanas ierobežojums vai
aizliegums;
55.7. inspekcija nodrošina patērētāju informēšanu par dzeramā ūdens piegādes vai lietošanas ierobežojumiem
vai aizliegumu, bet dienests – par fasēta dzeramā ūdens izplatīšanas aizliegumu. Inspekcija sagatavo
materiālus sabiedrības informēšanai par dzeramā ūdens nekaitīgumu un kvalitāti, pasākumiem piesārņojuma
gadījumos, kā arī konsultē patērētājus, pārtikas uzņēmumus, ūdens piegādātājus un ūdensvada īpašniekus par
iespējamo korektīvo rīcību dzeramā ūdens kvalitātes uzlabošanai vai pasākumiem, kas īstenojami, lai novērstu
dzeramā ūdens neatbilstību šo noteikumu prasībām. Inspekcija kontrolē šo noteikumu 
9. 
un 
80.
 punkta
ievērošanu.
VI. Radioaktīvo vielu rādītāju monitorings
56. Radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu, arī šo noteikumu 
3.
 pielikumā minēto radioaktīvo vielu rādītāju
monitoringu ūdeņos, nodrošina Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs atbilstoši Vides monitoringa
programmai, kas izstrādāta saskaņā ar 
Vides aizsardzības likuma
 prasībām.
57. Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs ir tiesīgs neīstenot radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu, ja ir
pietiekama informācija par to, ka konkrētajā ģeogrāfiskajā teritorijā nav iespējama tāda radioaktīvās vielas
koncentrācija dzeramajā ūdenī, kas varētu pārsniegt šo noteikumu 
3.
 pielikumā minēto attiecīgā rādītāja vērtību.
58. Ūdens piegādātājs vai pārtikas uzņēmums, uzsākot jauna ūdens piegādes avota izmantošanu, veic šo
noteikumu 
3.
 pielikumā minēto radioaktīvo vielu rādītāju kontroli.
59. Inspekcija ar Radiācijas drošības centru saskaņo nosakāmos radioaktivitātes līmeņa rādītājus un vietas, kurās
8
/
23
nepieciešams šo rādītāju monitorings.
60. Ja Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs, īstenojot radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu, ir
konstatējis radioaktīvo vielu rādītāju neatbilstību šo noteikumu prasībām, tostarp pēc dzeramā ūdens apstrādes
radionuklīdu līmeņa samazināšanai, ūdens piegādātājs vai pārtikas uzņēmums monitoringa programmā iekļauj
radioaktīvo vielu rādītāju kontroli un to saskaņo ar inspekciju atbilstoši šo noteikumu 
16.
 punktam.
61. Radioaktīvo vielu rādītāju monitoringa rezultātus:
61.1. Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs nosūta inspekcijai;
61.2. šo noteikumu 
60.
 punktā minētajā gadījumā – ūdens piegādātājs vai pārtikas uzņēmums elektroniski
nosūta inspekcijai un Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centram, kas tos iekļauj radioaktīvo vielu
rādītāju monitoringa rezultātos.
62. Ja pārsniegta šo noteikumu 
3.
 pielikuma 1. punktā minētā radioaktīvo vielu vērtība dzeramajā ūdenī, inspekcija
sadarbībā ar Radiācijas drošības centru izvērtē, vai radioaktīvās vielas dzeramajā ūdenī nerada tādus draudus cilvēku
veselībai, kuru dēļ nepieciešams rīkoties, kā arī, ja nepieciešams, organizē korektīvas darbības, lai uzlabotu ūdens
kvalitāti un nodrošinātu tādu kvalitātes līmeni, kas atbilst cilvēku veselības aizsardzības prasībām no radiācijas
drošības viedokļa. Korektīvās darbības īsteno bez sīkākas izvērtēšanas, ja radona koncentrācija pārsniedz 1000 Bq/l.
63. Radioaktīvo vielu kontroles biežumu dzeramajam ūdenim, ko īslaicīgi piegādā cisternās, nosaka inspekcija,
saskaņojot to ar Radiācijas drošības centru.
64. Ja gada laikā radona vērtība ir mazāka, nekā noteikts šo noteikumu 
3.
 pielikuma 1. punktā, ir tiesības neveikt
radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu, ja par to ir informēta inspekcija. Ja ir zināms, ka ūdens apgādē ir iespējams
pārsniegt indikatīvo dozu (ID) 0,1 mSv gadā vai tritija rādītāja vērtību 100 Bq/l, ūdens piegādātājs vai pārtikas
uzņēmums īsteno arī šo radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu atbilstoši norādītajam ūdens paraugu ņemšanas un
analīžu veikšanas minimālajam biežumam.
65. Ja izmeklējamā paraugā ir pārsniegta radioaktīvo vielu rādītāju vērtība, inspekcija, saskaņojot ar Radiācijas
drošības centru, nosaka turpmāko paraugu ņemšanas biežumu, lai nodrošinātu, ka mērāmie lielumi raksturo vidējo
aktivitātes koncentrāciju visa gada laikā. Šos mērījumus nodrošina ūdens piegādātājs vai pārtikas uzņēmums.
66. Ja dzeramais ūdens ir apstrādāts radionuklīdu līmeņa samazināšanai, inspekcija, saskaņojot ar Radiācijas
drošības centru, nosaka turpmāko monitoringa biežumu attīrīšanas efektivitātes kontrolei. Šos mērījumus nodrošina
ūdens piegādātājs vai pārtikas uzņēmums.
67. Ja konstatēta radioaktīvo vielu rādītāju neatbilstība šo noteikumu 
3.
 pielikuma 1. punktā minētajām vērtībām,
Radiācijas drošības centrs informē inspekciju un dienestu par iespējamo apdraudējumu cilvēku veselībai un turpmāko
rīcību, lai aizsargātu cilvēkus pret jonizējošo starojumu. Inspekcija un dienests nodrošina, ka iedzīvotājiem tiek
paziņots par apdraudējumu un īstenotajām korektīvajām darbībām, kā arī par visiem piesardzības pasākumiem, kas
jāievēro, lai pasargātu cilvēkus no jonizējošā starojuma.
VII. Pazeminātu nekaitīguma un kvalitātes prasību noteikšana dzeramajam
ūdenim
68. Ja dzeramais ūdens attiecīgajā ģeogrāfiskajā teritorijā neatbilst šo noteikumu prasībām, bet nerada draudus
patērētāju veselībai un minēto neatbilstību nevar novērst 30 dienu laikā, kā arī citā veidā nav iespējams nodrošināt
dzeramā ūdens piegādi, inspekcijas vadītājs var noteikt ūdenim pazeminātas nekaitīguma vai kvalitātes prasības
(turpmāk – īpašas normas) uz laiku, kas nav ilgāks par trim gadiem, šādos gadījumos:
68.1. dzeramais ūdens neatbilst šo noteikumu 
1.
 pielikuma 2. punktā noteikto ķīmisko rādītāju vai šo noteikumu
1.
 pielikumā neietverto papildu rādītāju vērtībai;
9
/
23
68.2. dzeramais ūdens neatbilst šo noteikumu 
1.
 pielikuma 3. punktā noteikto kontrolrādītāju vērtībai;
68.3. dzeramais ūdens neatbilst šo noteikumu 
3.
 pielikuma 1. punktā minētajai radioaktīvo vielu rādītāju vērtībai
un radona rādītāja vērtība nepārsniedz 1000 Bq/l.
69. Īpašas normas nenosaka fasētam dzeramajam ūdenim.
70. Šo noteikumu 68.1. un 68.3. apakšpunktā minēto īpašo normu piemērošanu var pagarināt uz trim gadiem, ja
inspekcija iesniedz Eiropas Komisijā pārskatu un lēmuma pamatojumu par otrā pagarinājuma nepieciešamību.
Izņēmuma gadījumā īpašo normu piemērošanu var pagarināt atkārtoti vēl uz trim gadiem, ja inspekcija iesniedz
Eiropas Komisijā pārskatu un lēmuma pamatojumu par trešā pagarinājuma nepieciešamību. Inspekcija divu mēnešu
laikā ziņo Eiropas Komisijai par katru ūdens piegādātāju, kam noteiktas īpašas normas (šo noteikumu 68.1. un
68.3. apakšpunkts) un kas dienā vidēji piegādā vismaz 1000 kubikmetru ūdens vai apgādā ar to vairāk nekā
5000 cilvēku. Ziņojumam pievieno šo noteikumu 
73.
 punktā minēto informāciju.
71.
 
Šo noteikumu 68.2. apakšpunktā minēto īpašo normu piemērošanu inspekcija var pagarināt uz trim gadiem,
izņēmuma gadījumā šo termiņu pagarina atkārtoti. Lemjot par īpašo normu piemērošanas laikposma pagarināšanu,
inspekcija izvērtē, vai iepriekšējā laikposmā ir īstenoti korektīvie pasākumi, lai novērstu ūdens neatbilstību šo
noteikumu prasībām. Kopējais īpašo normu piemērošanas termiņš nedrīkst pārsniegt deviņus gadus.
72. Iesniegumu par īpašo normu noteikšanu pārtikas uzņēmums, ūdens piegādātājs, pašvaldība vai cits iesniedzējs
(turpmāk – iesniedzējs) iesniedz inspekcijā. Inspekcija izskata iesniegumu un nosaka īpašas normas, izsniedzot
atzinumu par ūdensapgādes sistēmā konstatēto apdraudējumu cilvēku veselībai un īstenojamajiem korektīvajiem
pasākumiem.
73. Iesniegumā par īpašu normu noteikšanu dzeramajam ūdenim iesniedzējs norāda šādu informāciju:
73.1. īpašu normu noteikšanas pamatojums un priekšlikumi par maksimāli pieļaujamajām īpašajām normām un
to monitoringu paredzamajā laikposmā;
73.2. iepriekšējie monitoringa un kontroles rezultātu rādītāji, kuriem paredzēts piemērot īpašas normas. Ja
iesniegumu iesniedz par noteikto īpašo normu termiņa pagarināšanu, norāda arī informāciju par īstenotajiem
korektīvajiem pasākumiem iepriekšējā īpašo normu piemērošanas laikposmā;
73.3. teritorija, kurā piemērojamas īpašas normas, un iedzīvotāju skaits šajā teritorijā;
73.4. piegādātā dzeramā ūdens daudzums diennaktī;
73.5. īpašu normu noteikšanas iespējamā ietekme uz pārtikas ražošanu;
73.6. dzeramā ūdens kvalitātes un nekaitīguma nodrošināšanas korektīvo pasākumu plāna kopsavilkums, kurā
ir ietverta informācija:
73.6.1. par korektīvajiem pasākumiem dzeramā ūdens kvalitātes un nekaitīguma nodrošināšanai,
pamatojoties uz ūdens piegādātāja pārbaudes rezultātiem par neatbilstības vietas noteikšanu un dzeramā
ūdens testēšanas rezultātiem krāna galā, ārējā ūdensapgādes tīklā un ūdens ieguves vietā atbilstoši
rādītājiem, kam piemērotas īpašas normas. Pārbaudi organizē ūdens piegādātājs. Ūdens piegādātājs atbild
par sniegtās informācijas pareizību un patiesumu;
73.6.2. par sagatavotajiem projektiem ūdensapgādes sistēmas sakārtošanai;
73.6.3. par plānotajiem finanšu līdzekļiem projekta īstenošanai;
73.6.4. par plānotajiem pasākumiem projektā, norādot darbu grafiku un konkrētus pasākumu izpildes
termiņus;
73.6.5. par korektīvā rīcības plāna pārskatīšanu vai aktualizāciju. Korektīvo rīcības plānu pārskata un, ja
10
/
23
nepieciešams, aktualizē vismaz reizi gadā;
73.7. laikposms, kurā nepieciešams piemērot īpašas normas.
74. Inspekcija izvērtē ūdens piegādātāja ūdensapgādes sistēmā konstatēto apdraudējumu cilvēku veselībai un
neatbilstību ūdens kvalitātes prasībām. Inspekcija apkopo informāciju par neatbilstības novēršanu un īstenotajiem
korektīvajiem pasākumiem un iekļauj to ikgadējā pārskatā un trīs gadu perioda ziņojumā par dzeramā ūdens kvalitāti
un uzraudzību.
75. Ja pārsniegti šo noteikumu 
3.
 pielikumā minētie radioaktīvo vielu rādītāji dzeramajā ūdenī, inspekcija sadarbībā
ar Radiācijas drošības centru izvērtē radioaktīvo vielu iespējamo apdraudējumu cilvēku veselībai.
76. Iesniedzējs viena mēneša laikā pirms katra šo noteikumu 68.1., 68.2. un 68.3. apakšpunktā minētā īpašo
normu piemērošanas laikposma beigām iesniedz inspekcijā informāciju par īstenotajiem korektīvajiem pasākumiem. Ja
korektīvie pasākumi ir neatbilstoši un nav nodrošināta dzeramā ūdens atbilstība šo noteikumu prasībām, iesniedzējs
inspekcijā iesniedz paskaidrojumu. Atbilstoši šo noteikumu 
12.
 punktam atkarībā no vietas, kur konstatēta
neatbilstība, ūdens piegādātājs, ūdensvada īpašnieks un pārtikas uzņēmums pēc iespējas ātrāk īsteno atbilstošus
korektīvos pasākumus, lai novērstu ūdens neatbilstību šo noteikumu prasībām.
77. Ja noteiktas īpašas normas, inspekcija var palielināt kontroles un monitoringa biežumu, kā arī papildus noteikt
kārtējā monitoringa rādītājus, ietverot tos šo noteikumu 
72.
 punktā minētajā atzinumā un monitoringa programmā.
78. Pēc inspekcijas pieprasījuma institūts "BIOR" izvērtē īpašo normu noteikšanas iespējamo ietekmi uz pārtikas
ražošanu.
79. Ja inspekcija neatbilstību šo noteikumu 
1.
 pielikuma 2. punkta prasībām vai šo noteikumu 
1.
 pielikumā
neiekļautajiem papildu rādītājiem ir atzinusi par nenozīmīgu un cilvēku veselībai nekaitīgu un ar korektīviem
pasākumiem neatbilstību var novērst 30 dienu laikā pēc tās konstatēšanas, inspekcija uz šo konkrēto laiku piemēro
maksimālās pieļaujamās attiecīgā rādītāja vērtības (turpmāk – maksimālās vērtības) un nosaka atbilstošus korektīvos
pasākumus. Ja neatbilstība minēto rādītāju vērtībām pēdējo 12 mēnešu laikā ir bijusi ilgāka par 30 kalendāra dienām,
piemēro šo noteikumu 
70.
 punktā noteiktās prasības.
80. Ja saskaņā ar šo noteikumu 
68. 
un 
79.
 punktu dzeramajam ūdenim noteiktas īpašas normas vai maksimālās
vērtības, iesniedzējs informē patērētājus par dzeramā ūdens kvalitāti un nekaitīgumu, rādītājiem, kam piemērotas
īpašas normas vai maksimālās vērtības, un to piešķiršanas termiņu, kā arī atsauci uz normatīvo aktu, kas to
reglamentē, informācijā ietverot brīdinājumus noteiktām iedzīvotāju grupām, ja šīs īpašās normas vai maksimālās
vērtības tām var radīt veselības traucējumus. Informāciju nekavējoties ievieto ūdens piegādātāja vai attiecīgās
pašvaldības tīmekļvietnē, vietējos preses izdevumos un izvieto namu apsaimniekošanas uzņēmumos.
VIII. Noslēguma jautājumi
81. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2003. gada 29. aprīļa noteikumus Nr. 235 "Dzeramā ūdens
obligātās nekaitīguma un kvalitātes prasības, monitoringa un kontroles kārtība" (Latvijas Vēstnesis, 2003, 81. nr.;
2005, 197. nr.; 2006, 4. nr.; 2007, 54. nr.; 2008, 79. nr.; 2009, 121., 157. nr.; 2010, 101. nr.; 2012, 66. nr.; 2015,
207. nr.).
82. Līdz 2019. gada 31. decembrim šo noteikumu 
4.
 pielikuma 2.1. apakšpunktā noteiktos dzeramā ūdens rādītāju
veiktspējas kritērijus var aizstāt
 
ar šo noteikumu 
4.
 pielikuma 2.2. apakšpunktā noteiktajiem rādītāju veiktspējas
kritērijiem.
83. Šo noteikumu 
20.
 punkts un 
2. pielikuma
 4. piezīme ir spēkā līdz 2018. gada 1. septembrim.
11
/
23
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1998. gada 3. novembra Direktīvas 
98/83/EK
 par dzeramā ūdens kvalitāti;
2) Padomes 2013. gada 22. oktobra Direktīvas 
2013/51/E
URATOM, ar ko nosaka iedzīvotāju veselības aizsardzības
prasības attiecībā uz radioaktīvām vielām dzeramajā ūdenī;
3) Komisijas 2015. gada 6. oktobra Direktīvas (ES) 
2015/1787
, ar ko groza II un III pielikumu Padomes Direktīvā
98/83/EK
 par dzeramā ūdens kvalitāti.
Ministru prezidents 
Māris Kučinskis
Zemkopības ministrs 
Jānis Dūklavs
1. Mikrobioloģiskie rādītāji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Maksimāli
pieļaujamā norma
1.1.
Ūdensvada ūdenim:
 
1.1.1.
Escherichia coli
0/100 ml
1.1.2.
enterokoki
0/100 ml
1.2.
Ūdenim, kas pildīts tirgošanai pudelēs vai citos traukos:
 
1.2.1.
Escherichia coli
0/250 ml
1.2.2.
enterokoki
0/250 ml
1.2.3.
Pseudomonas aeruginosa
0/250 ml
1.2.4.
mikroorganismu koloniju skaits (KVV) 22°C
100/ml
1.2.5.
mikroorganismu koloniju skaits (KVV) 37°C
20/ml
2. Ķīmiskie rādītāji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Maksimāli pieļaujamā
norma
Piezīmes
2.1.
antimons
5,0 µg/l
 
2.2.
arsēns
10 µg/l
 
2.3.
benzols
1,0 µg/l
 
2.4.
benzo(a)pirēns
0,010 µg/l
 
2.5.
bors
1,0 mg/l
 
2.6.
bromāti
10 µg/l
 
2.7.
kadmijs
5,0 µg/l
 
2.8.
hroms
50 µg/l
 
84. Šo noteikumu 
17. 
un 
18. punkts
, IV nodaļa un 
2. pielikuma
 7. piezīme stājas spēkā 2018. gada 1. septembrī.
85. Līdz 2018. gada 31. decembrim šo noteikumu 
43.
 punktā minētais ūdens piegādātājs un šo noteikumu
44.
 punktā minētais pārtikas uzņēmums inspekciju par monitoringa rezultātiem var informēt rakstiski.
(MK 
16.10.2018.
 noteikumu Nr. 639 redakcijā)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
1. pielikums
Ministru kabineta
2017. gada 14. novembra
noteikumiem Nr. 671
Dzeramā ūdens obligātās nekaitīguma un kvalitātes prasības
12
/
23
2.9.
varš
2,0 mg/l
Nosaka vidējās vērtības no nedēļas ūdens
piegādes paraugiem. Reģistrē arī maksimālās
rādītāju vērtības
2.10.
cianīdi
50 µg/l
 
2.11.
1,2-dihloretāns
3,0 µg/l
 
2.12.
fluorīdi
1,5 mg/l
 
2.13.
svins
10 µg/l
Nosaka vidējās vērtības no nedēļas ūdens
piegādes paraugiem. Reģistrē arī maksimālās
rādītāju vērtības
2.14.
dzīvsudrabs
1,0 µg/l
 
2.15.
niķelis
20 µg/l
Nosaka vidējās vērtības no nedēļas ūdens
piegādes paraugiem. Reģistrē arī maksimālās
rādītāju vērtības
2.16.
nitrāti
50 mg/l
Ūdenī nitrītu saturs nedrīkst pārsniegt 0,10 mg/l,
ja nitrāti (mg/l)/50 + nitrīti (mg/l)/3 ≤ 1
2.17.
nitrīti
0,50 mg/l
Ūdenī nitrītu saturs nedrīkst pārsniegt 0,10 mg/l,
ja nitrāti (mg/l)/50 + nitrīti (mg/l)/3 ≤ 1
2.18.
pesticīdi (atsevišķi)
0,10 µg/l
Pesticīdu grupai (2.18. un 2.19.) pielīdzināmi šādi
augu aizsardzības līdzekļi:
a) organiskie insekticīdi, organiskie herbicīdi;
b) organiskie fungicīdi, organiskie nematocīdi;
c) organiskie akaricīdi, organiskie algicīdi;
d) organiskie rodenticīdi, organiskie slimicīdi;
e) tiem pielīdzinātie produkti (augšanas regulatori)
un iepriekšminēto vielu atvasinājumi un
noārdīšanās produkti.
Ūdenī nosaka tikai tos pesticīdus, kuru klātbūtne
tajā ir iespējama.
Ja ūdenī ir konstatēts aldrīns, dieldrīns,
heptahlors un heptahlora epoksīds, rādītāju norma
ir 0,030 µg/l.
Pesticīdiem (2.19.) noteikta visu atsevišķo
pesticīdu summa, kurus analizē
2.19.
pesticīdi (kopā)
0,50 µg/l
2.20.
policikliskie aromātiskie
ogļūdeņraži
0,10 µg/l
Noteikto sastāvdaļu koncentrāciju summa.
Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži ir:
a) benzo(b)fluorantrēns;
b) benzo(k)fluorantrēns;
c) benzo(ghi)perilēns;
d) indeno(1,2,3-cd)pirēns
2.21.
selēns
10 µg/l
 
2.22.
tetrahloretēns un trihloretēns
10 µg/l
Noteikto vielu koncentrāciju summa
2.23.
trihalogēnmetāni (kopā)
100 µg/l
Noteikto vielu koncentrāciju summa
2.24.
akrilamīds
0,10 µg/l
Nosaka kā monomēra saturu ūdenī
2.25.
epihlorhidrīns
0,10 µg/l
Nosaka kā monomēra saturu ūdenī
2.26.
vinilhlorīds
0,50 µg/l
Nosaka kā monomēra saturu ūdenī
3. Kontrolrādītāji dzeramā ūdens monitoringam un korektīvai rīcībai
Nr.
p. k.
Rādītājs
Maksimāli pieļaujamā
norma
Piezīmes
3.1.
alumīnijs
0,2 mg/l
 
3.2.
amonijs
0,50 mg/l
 
3.3.
hlorīdi
250 mg/l
Ūdens nedrīkst būt korozīvs
3.4.
Clostridium perfringens
(ieskaitot sporas)
0/100 ml
Šis rādītājs nav jāmēra, ja vien ūdens izcelsmes vietu
neiespaido virszemes ūdeņi. Ja ir neatbilstība
rādītājam, jāizpēta piegāde, lai nodrošinātu, ka
nepastāv patogēnu mikroorganismu, piemēram,
kriptosporu, klātbūtnes radīts apdraudējums cilvēku
veselībai. Šādu pētījumu rezultāti jāiekļauj ziņojumos,
ko sniedz Veselības inspekcija
3.5.
krāsa
pieņemama
patērētājiem un bez
būtiskām pārmaiņām
 
13
/
23
3.6.
elektrovadītspēja
2500 µS cm
-1
 20 °C
temperatūrā
Ūdens nedrīkst būt korozīvs
3.7.
ūdeņraža jonu koncentrācija
6,5–9,5 pH vienības
Ūdens nedrīkst būt korozīvs.
Negāzētam ūdenim, kas iepildīts tarā, minimālo
lielumu var samazināt līdz 4,5 vienībām.
Ūdenim, kas iepildīts tarā un kas ir dabiski bagāts vai
mākslīgi bagātināts ar oglekļa dioksīdu, minimālais
lielums var būt zemāks
3.8.
dzelzs
0,2 mg/l
 
3.9.
mangāns
0, 05 mg/l
 
3.10.
smarža
pieņemama
patērētājiem un bez
būtiskām pārmaiņām
 
3.11.
oksidējamība (KMnO
4
)
5,0 mg/l O
2
Šis rādītājs nav jānosaka, ja tiek mērīts TOC
3.12.
sulfāti
250 mg/l
Ūdens nedrīkst būt korozīvs
3.13.
nātrijs
200 mg/l
 
3.14.
garša
pieņemama
patērētājiem un bez
būtiskām pārmaiņām
 
3.15.
mikroorganismu koloniju
skaits (KVV) 22 °C
1000/ml
 
3.16.
koliformas baktērijas (skaits)
0/100 ml
Fasētam ūdenim šī rādītāja maksimāli pieļaujamā
norma ir 0/250 ml
3.17.
kopējais organiskais ogleklis
(TOC)
bez būtiskām
pārmaiņām
Šis rādītājs nav jāmēra piegādes objektiem, kas ir
mazāki par 10 000 m
3
 dienā
3.18.
duļķainība
3,0 NTU
(nefelometriskās
duļķainības vienības)
 
Zemkopības ministrs 
Jānis Dūklavs
1. Kārtējā monitoringā nosakāmie rādītāji:
1.1. kārtējā monitoringā nosakāmie rādītāji, izņemot pārtikas uzņēmumus
Nr.
p. k.
Rādītājs
Piezīmes
1.1.1.
alumīnijs
Nosaka, ja par flokulantu lieto alumīnija sāļus; citos gadījumos to
nosaka auditmonitoringā
1.1.2.
amonijs
Nosaka, ja dezinfekcijai tiek izmantota hloraminācija; citos gadījumos
to nosaka, piemērojot auditmonitoringa paraugu ņemšanas biežumu
1.1.3.
dzelzs
Nosaka, ja par flokulantu lieto dzelzs sāļus; citos gadījumos nosaka,
piemērojot auditmonitoringa paraugu ņemšanas biežumu
1.1.4.
hlorīdi
Piemēro auditmonitoringa paraugu ņemšanas biežumu
1.1.5.
mangāns
Piemēro auditmonitoringa paraugu ņemšanas biežumu
1.1.6.
sulfāti
Piemēro auditmonitoringa paraugu ņemšanas biežumu
1.1.7.
duļķainība
 
1.1.8.
Escherichia coli
 
1.1.9.
garša
 
1.1.10.
mikroorganismu koloniju skaits
 
2. pielikums
Ministru kabineta
2017. gada 14. novembra
noteikumiem Nr. 671
Dzeramā ūdens monitoringā nosakāmie rādītāji un analīžu biežums
(Pielikums grozīts ar MK 
16.10.2018.
 noteikumiem Nr. 639)
14
/
23
(KVV) 22 ° C
1.1.11.
krāsa
 
1.1.12.
nitrīti
Nosaka, ja dezinfekcijai tiek izmantota hloraminācija; citos gadījumos
to nosaka auditmonitoringā
1.1.13.
smarža
 
1.1.14.
elektrovadītspēja
 
1.1.15.
kopējās koliformas
 
1.1.16.
ūdeņraža jonu koncentrācija (pH)
 
1.1.17.
citi rādītāji
Var noteikt vērtības papildus tiem rādītājiem, kas nav iekļauti
1. pielikumā, ja tas nepieciešams cilvēku veselības aizsardzībai un ir
konstatēts, ka tie vajadzīgi riska novērtējumam
1.2. kārtējā monitoringā pārtikas uzņēmumiem nosakāmie rādītāji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Piezīmes
1.2.1.
alumīnijs
Nosaka, ja par flokulantu lieto alumīnija sāļus; citos gadījumos
to nosaka auditmonitoringā
1.2.2.
amonijs
Nosaka, ja dezinfekcijai tiek lietota hloraminācija; citos
gadījumos to nosaka auditmonitoringā
1.2.3.
dzelzs
Nosaka, ja par flokulantu lieto dzelzs sāļus; citos gadījumos to
nosaka auditmonitoringā
1.2.4.
duļķainība
 
1.2.5.
Escherichia coli
 
1.2.6.
garša
 
1.2.7.
mikroorganismu koloniju skaits (KVV) 22 °
C
 
1.2.8.
mikroorganismu koloniju skaits (KVV) 37 °
C
Nosaka, ja ūdeni paredzēts pildīt pudelēs vai citos traukos
tirdzniecībai
1.2.9.
krāsa
 
1.2.10.
nitrīti
Nosaka, ja dezinfekcijai tiek izmantota hloraminācija; citos
gadījumos to nosaka audita pārbaudēs
1.2.11.
smarža
 
1.2.12.
elektrovadītspēja
 
1.2.13.
kopējās koliformas
 
1.2.14.
ūdeņraža jonu koncentrācija (pH)
 
1.2.15.
Pseudomonas aeruginosa
Nosaka, ja ūdeni paredzēts pildīt pudelēs vai citos traukos
tirdzniecībai
1.2.16.
citi rādītāji
Var noteikt vērtības papildus tiem rādītājiem, kas nav iekļauti
1. pielikumā, ja tas nepieciešams cilvēku veselības aizsardzībai
un ir konstatēts, ka tie vajadzīgi riska novērtējumam
2. Auditmonitoringā nosakāmie rādītāji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Piezīmes
2.1.
alumīnijs
Nosaka, ja netiek testēts kārtējā monitoringā
2.2.
amonijs
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā kārtējam gadam
2.3.
dzelzs
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā kārtējam gadam
2.4.
nitrīti
Nosaka, ja netiek testēts kārtējā monitoringā
2.5.
Clostridium perfringens
, arī sporas
Nosaka virszemes ūdenim vai ūdenim, ko var ietekmēt virszemes
ūdens
2.6.
hlorīdi
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā kārtējam gadam
2.7.
mangāns
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā kārtējam gadam
2.8.
sulfāti
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā kārtējam gadam
15
/
23
2.9.
enterokoki
 
2.10.
arsēns
 
2.11.
bors
 
2.12.
fluorīdi
 
2.13.
hroms
 
2.14.
selēns
 
2.15.
antimons
 
2.16.
benzols
 
2.17.
benzo(a)pirēns
 
2.18.
bromāti
 
2.19.
cianīdi
 
2.20.
1,2-dihloretāns
 
2.21.
dzīvsudrabs
 
2.22.
kadmijs
 
2.23.
niķelis
 
2.24.
nitrāti
 
2.25.
policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži
 
2.26.
svins
 
2.27.
tetrahloretēns un trihloretēns
 
2.28.
trihalogēnmetāni
 
2.29.
varš
 
2.30.
kopējais organiskais ogleklis (
TOC
)
Šis rādītājs nav jāmēra piegādes objektiem, kas ir mazāki par
10 000 m
3
 dienā
2.31.
nātrijs
 
2.32.
oksidējamība (KmnO
4
)
Šis rādītājs nav jānosaka, ja tiek mērīts TOC
2.33.
pesticīdi (atsevišķi)
Nosaka tikai tos pesticīdus, kuru klātbūtne tajā ir iespējama
2.34.
pesticīdi (kopā)
2.35.
akrilamīds, vinilhlorīds, epihlorhidrīns
Pārbauda pēc izstrādājuma specifikācijas
2.36.
citi rādītāji
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā kārtējam gadam
3. Ūdens paraugu ņemšanas
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7
 un analīžu minimālais biežums ūdenim no ūdensvada, no cisternām un
pārtikas uzņēmumos
Nr.
p. k.
Gada vidējais diennakts
piegādātā/pildītā ūdens daudzums
piegādes zonā
8, 9
 (m
3
)
Kārtējā monitoringa paraugu
skaits gadā
Auditmonitoringa paraugu skaits
gadā
3.1.
mazāk par 10
1
10
1
11, 12
3.2.
10–100
1
1
11, 12
3.3.
101–1000
4
1
3.4.
1001–10 000
4
+ 3 no katriem 1000 m
3
/d
proporcionāli to daļai kopējā
tilpumā
1
+ 1 no katriem 4500 m
3
/d
proporcionāli to daļai kopējā tilpumā
3.5.
10 001–100 000
3
+ 1 no katriem 10 000 m
3
/d
proporcionāli to daļai kopējā tilpumā
3.6.
vairāk par 100 000
12
+ 1 no katriem 25 000 m
3
/d
proporcionāli to daļai kopējā tilpumā
Piezīmes.
1
 Paraugus ņem šo noteikumu 
8.
 punktā noteiktajās vietās, lai nodrošinātu dzeramā ūdens atbilstību šo noteikumu
prasībām. Ja iespējams pierādīt, ka attiecīgo parametru mērītā vērtība nepasliktināsies, sadales tīklos inspekcija
paraugus noteiktu parametru noteikšanai drīkst ņemt vai nu piegādes zonā, vai attīrīšanas iekārtās, nodrošinot, lai
paraugu skaits ir vienmērīgi sadalīts laikā un teritoriāli.
16
/
23
2
 Paraugu ņemšanā sadales tīklā, izņemot paraugu ņemšanu no patērētāja krāna, ievēro standartu LVS ISO 5667-
5:2007. Paraugus mikrobioloģiskai izmeklēšanai ņem un apstrādā saskaņā ar standartu LVS EN ISO 19458:2006.
3
 Ja piegādes ir īslaicīgas, kontroles biežumu dzeramajam ūdenim, ko piegādā cisternās, nosaka inspekcija.
4
 
(Zaudējusi spēku ar 
01.09.2018.
; sk. noteikumu 
83. punktu
)
5
 Paraugus ņem regulāri, lai analīžu rezultāti raksturotu gada vidējās dzeramajam ūdenim noteikto rādītāju vērtības.
6
 Paraugus vara, svina un niķeļa noteikšanai ņem no patērētāja krāna bez iepriekšējas notecināšanas. Nejaušā
darbdienas laikā ņem paraugu, kura tilpums ir viens litrs. Var arī izmantot noteikta fiksēta netecēšanas laika metodes,
ja vien neatbilstību skaits piegādes zonas līmenī tādēļ neiznāk mazāks kā ar nejauša darbdienas laika metodēm.
7
 Ja ir īstenots šo noteikumu IV nodaļā minētais riska novērtējums, lai noteiktu dzeramā ūdens atbilstību šo
noteikumu 
1.
 pielikumā noteiktajiem ūdens nekaitīguma rādītājiem, inspekcija var palielināt vai samazināt analīžu
biežumu atbilstoši šo noteikumu 
39. 
un 
40.
 punktā noteiktajam.
8
 Piegādes zona ir ģeogrāfiski noteikts apgabals, kurā dzeramo ūdeni piegādā no viena vai vairākiem resursiem un
kurā dzeramā ūdens kvalitāte tiek uzskatīta par līdzīgu.
9
 Ūdens daudzumu aprēķina kā vidējo daudzumu kalendāra gadā. Ūdens daudzuma aprēķinā drīkst izmantot
iedzīvotāju skaitu piegādes zonā, pieņemot, ka ūdens patēriņš ir 200 litru dienā vienam iedzīvotājam.
10
 Dzeramajam ūdenim ar piegādes apjomu, kas nepārsniedz 10 m
3
 diennaktī, lai noteiktu dzeramā ūdens
atbilstību šo noteikumu 
1. pielikumā
 noteiktajiem ūdens rādītājiem, analīžu biežumu var samazināt (izņemot pārtikas
uzņēmumos), bet ne retāk kā līdz vienam paraugam trīs gadu laikposmā, ja to ir noteikusi inspekcija.
11
 Lai noteiktu dzeramā ūdens atbilstību šo noteikumu 
1.
 pielikumā noteiktajiem ūdens rādītājiem (izņemot pārtikas
uzņēmumos), analīžu biežumu inspekcija var samazināt, bet ne retāk kā līdz vienam paraugam 10 gadu laikposmā.
Inspekcija nosaka, kurus šo noteikumu 
1.
 pielikumā minētos parametrus var nenoteikt audita pārbaudē atbilstoši šo
noteikumu 14.2. apakšpunkta prasībām.
12
 Lai noteiktu dzeramā ūdens atbilstību šo noteikumu 
1.
 pielikumā minētajiem ūdens rādītājiem, inspekcija analīžu
biežumu pārtikas uzņēmumiem var samazināt atbilstoši šo noteikumu 
20.
1
 punktā minētajām prasībām.
Zemkopības ministrs 
Jānis Dūklavs
1. Nosakāmie radioaktīvo vielu rādītāji dzeramajā ūdenī
Nr.
p. k.
Rādītājs
Rādītāja vērtība
1
Piezīmes
1.1.
radons
100 Bq/l
 
1.2.
tritijs
100 Bq/l
Ja tritija koncentrācija pārsniedz noteikto rādītāja vērtību, veic
citu mākslīgo radionuklīdu analīzi
1.3.
indikatīvā doza
(ID)
2
0,10 mSv/gadā
Indikatīvā doza (ID) nepārsniedz 0,10 mSv gadā, ja:
1) kopējā alfa starojuma avotu īpatnējā radioaktivitāte (kopējā
alfa radioaktivitāte) nepārsniedz 0,1 Bq/l;
2) kopējā beta starojuma avotu īpatnējā radioaktivitāte (kopējā
beta radioaktivitāte) nepārsniedz 1 Bq/l
Piezīmes.
1
 Rādītāja vērtība ir radioaktīvo vielu vērtība dzeramajā ūdenī.
2
 Indikatīvā doza (ID) ir paredzamā efektīvā doza viena gada laikā visu to dabiskās un mākslīgās izcelsmes
3. pielikums
Ministru kabineta
2017. gada 14. novembra
noteikumiem Nr. 671
Radioaktīvo vielu rādītāju monitorings
17
/
23
radionuklīdu uzņemšanas dēļ, kuru klātbūtne konstatēta piegādātajā dzeramajā ūdenī, izņemot tritiju, kāliju-40, radonu
un radona sabrukšanas produktus ar īsu pussabrukšanas periodu.
2. Minimālais ūdens paraugu ņemšanas un analīžu biežums radioaktīvo vielu noteikšanai
Nr.
p. k.
Gada vidējais diennaktī piegādātā vai pildītā ūdens
daudzums piegādes zonā
a, b
 (m
3
)
Paraugu skaits
c, d, e
 
gadā
2.1.
ūdenim, kas nonāk dzeramā ūdens ūdensvadā un ko pilda cisternās vai piegādā pārtikas uzņēmumiem
2.1.1.
līdz 100
1
2.1.2.
101–1000
1
2.1.3.
1001–10 000
1
+ 1 no katriem 3300 m
3
/d proporcionāli to daļai
kopējā tilpumā
2.1.4.
10 001–100 000
3
+ 1 no katriem 10 000 m
3
/d proporcionāli to daļai
kopējā tilpumā
2.1.5.
vairāk par 100 000
10
+ 1 no katriem 25 000 m
3
/d proporcionāli to daļai
kopējā tilpumā
2.2.
pudelēs vai citos traukos pildītam dzeramajam ūdenim,
kas paredzēts tirdzniecībai
1
Piezīmes.
a
 Piegādes zona ir ģeogrāfiski noteikts apgabals, kurā dzeramo ūdeni piegādā no viena vai vairākiem resursiem un
kurā dzeramā ūdens kvalitāte tiek uzskatīta par līdzīgu.
b
 Daudzumu aprēķina kā vidējos lielumus kalendāra gada laikā.
c
 Ciktāl iespējams, paraugu skaits jāsadala vienādi attiecībā uz laiku un vietu.
d
 Norādītais paraugu skaits gadā attiecas uz radona rādītāja kontroli.
e
 Paraugus ņem regulāri, lai analīžu rezultāti raksturotu gada vidējās dzeramajam ūdenim noteiktās radioaktīvo vielu
rādītāju vērtības.
3. Radioaktīvo vielu rādītāju novērtēšanas metodes:
3.1. indikatīvās dozas (ID) rādītāju vērtības novērtēšana:
3.1.1. indikatīvās dozas (ID) novērtēšanai izmanto kopējās alfa radioaktivitātes un kopējās beta radioaktivitātes
vērtību noteikšanu. Kopējo beta radioaktivitātes vērtību var aizstāt ar atlikušo beta radioaktivitātes vērtību pēc tam, kad
tiek atņemta K-40 radioaktivitātes vērtība;
3.1.2. ja kopējā alfa starojuma avotu īpatnējā radioaktivitāte nepārsniedz 0,1 Bq/l un kopējā beta starojuma avotu
īpatnējā radioaktivitāte nepārsniedz 1 Bq/l, tad indikatīvā doza (ID) ir mazāka par rādītāja vērtību 0,1 mSv gadā. Šādā
gadījumā nav nepieciešami plašāki radioloģiskie izmeklējumi, ja vien nav zināms, ka ūdens apgādē atrodas
radionuklīdi, kuru dēļ ir iespējams pārsniegt indikatīvo dozu (ID) 0,1 mSv gadā;
3.1.3. ja kopējā alfa starojuma avotu īpatnējā radioaktivitāte pārsniedz 0,1 Bq/l vai kopējā beta starojuma avotu
īpatnējā radioaktivitāte pārsniedz 1 Bq/l, veic konkrētu radionuklīdu analīzi. Mērāmos radionuklīdus nosaka Veselības
inspekcija sadarbībā ar Valsts vides dienesta Radiācijas drošības centru, ņemot vērā būtisko informāciju par
iespējamiem radioaktivitātes avotiem;
3.1.4. tritijam kopējo alfa starojuma avotu īpatnējo radioaktivitāti un kopējo beta starojuma avotu īpatnējo
radioaktivitāti mēra vienā un tajā pašā paraugā;
3.2. indikatīvās dozas (ID) aprēķināšana:
3.2.1. indikatīvo dozu (ID) aprēķina pēc izmērītās radionuklīdu koncentrācijas un normatīvajos aktos par aizsardzību
pret jonizējošo starojumu noteiktās paredzamās efektīvās dozas (Sv/Bq) iedzīvotājiem, ja radionuklīdi tiek uzņemti ar
pārtiku vai ūdeni, pieņemot, ka ūdens patēriņš gadā pieaugušam cilvēkam ir 730 litri. Indikatīvā doza (ID) ir mazāka par
rādītāja vērtību 0,1 mSv, un papildu izmeklēšana nav nepieciešama, ja ir spēkā šāda sakarība:
18
/
23
kur:
C
i(nov)
– radionuklīda i novērotā koncentrācija;
C
i(atv)
 – radionuklīda i atvasinātā koncentrācija, kas noteikta šo noteikumu 
2.
 pielikuma 3.2.2. apakšpunktā;
n – konstatēto radionuklīdu skaits;
3.2.2. radioaktivitātes atvasinātā koncentrācija dzeramajā ūdenī
Nr.
p. k.
Radionuklīda izcelsme
Radionuklīds
1
Atvasinātā koncentrācija
3.2.2.1.
dabiska
U-238
2
3,0 Bq/l
3.2.2.2.
dabiska
U-234
2
2,8 Bq/l
3.2.2.3.
dabiska
Ra-226
0,5 Bq/l
3.2.2.4.
dabiska
Ra-228
0,2 Bq/l
3.2.2.5.
dabiska
Pb-210
0,2 Bq/l
3.2.2.6.
dabiska
Po-210
0,1 Bq/l
3.2.2.7.
mākslīga
C-14
240 Bq/l
3.2.2.8.
mākslīga
Sr-90
4,9 Bq/l
3.2.2.9.
mākslīga
Pu-239/Pu-240
0,6 Bq/l
3.2.2.10.
mākslīga
Am-241
0,7 Bq/l
3.2.2.11.
mākslīga
Co-60
40 Bq/l
3.2.2.12.
mākslīga
Cs-134
7,2 Bq/l
3.2.2.13.
mākslīga
Cs-137
11 Bq/l
3.2.2.14.
mākslīga
I-131
6,2 Bq/l
3.3. veiktspējas raksturlielumi un analīzes metodes
Nr.
p. k.
Rādītāji un radionuklīdi
Jutības robeža
3, 4
Piezīmes
3.3.1.
tritijs
10 Bq/l
Tritija noteikšanas robeža ir 10 % no tās rādītāja
vērtības 100 Bq/l
3.3.2.
radons
10 Bq/l
Radona noteikšanas robeža ir 10 % no tās rādītāja
vērtības 100 Bq/l
3.3.3.
kopējā alfa starojuma
avotu īpatnējā
radioaktivitāte
0,04 Bq/l
Kopējās alfa starojuma avotu īpatnējās
radioaktivitātes jutības robeža ir 40 % no tās rādītāja
vērtības 0,1 Bq/l
3.3.4.
kopējā beta starojuma
avotu īpatnējā
radioaktivitāte
0,4 Bq/l
Kopējās beta starojuma avotu īpatnējās
radioaktivitātes jutības robeža ir 40 % no tās rādītāja
vērtības 1,0 Bq/l
3.3.5.
U-238
0,02 Bq/l
 
3.3.6.
U-234
0,02 Bq/l
 
3.3.7.
Ra-226
0,04 Bq/l
 
3.3.8.
Ra-228
0,02 Bq/l
Jutības robežu attiecina tikai uz sākotnējo indikatīvās
dozas (ID) kontroli jaunā ūdens avotā. Ja sākotnējā
pārbaudē konstatē mazu ticamību tam, ka Ra-228
pārsniegs 20 % no atvasinātās koncentrācijas,
jutības robežu var palielināt līdz 0,08 Bq/l regulāriem
Ra-228 radionuklīdu īpašajiem mērījumiem, līdz
nepieciešama atkārtota pārbaude
3.3.9.
Pb-210
0,02 Bq/l
 
3.3.10.
Po-210
0,01 Bq/l
 
3.3.11.
C-14
20 Bq/l
 
3.3.12.
Sr-90
0,4 Bq/l
 
3.3.13.
Pu-239/Pu-240
0,04 Bq/l
 
19
/
23
3.3.14.
Am-241
0,06 Bq/l
 
3.3.15.
Co-60
0,5 Bq/l
 
3.3.16.
Cs-134
0,5 Bq/l
 
3.3.17.
Cs-137
0,5 Bq/l
 
3.3.18.
I-131
0,5 Bq/l
 
Piezīmes.
1
 Tabulā iekļautas visbiežāk sastopamo dabisko un mākslīgo radionuklīdu vērtības, kas aprēķinātas uz 0,1 mSv
dozu, pieņemot, ka ūdens patēriņš gadā pieaugušam cilvēkam ir 730 litri, kā arī izmantojot normatīvajos aktos par
aizsardzību pret jonizējošo starojumu noteiktās paredzamās efektīvās dozas (Sv/Bq) iedzīvotājiem, ja radionuklīdi tiek
uzņemti ar pārtiku vai ūdeni. Citu radionuklīdu atvasināto koncentrāciju var aprēķināt tādā pašā veidā.
2
 Tabulā norādīta tikai urāna radioaktivitāte, bet ne tā ķīmiskais toksiskums.
3
 Jutības robežu aprēķina saskaņā ar standartu LVS ISO 11929:2017 "Raksturīgo robežu noteikšana (lēmuma
sliekšņvērtība, noteikšanas robeža un ticamības intervāla ierobežojumi) jonizējošā starojuma mērījumiem.
Pamatprincipi un pielietojums".
4
 Mērījumu nenoteiktību aprēķina un paziņo kā pilno standarta nenoteiktību vai kā paplašināto standarta
nenoteiktību ar paplašināšanas koeficientu 1,96 saskaņā ar Metroloģijas vadlīniju apvienotās komitejas (
JCGM – Joint
Committee for Guides in Metrology
) izstrādātajām vadlīnijām par mērījuma nenoteiktības izteikšanu.
Zemkopības ministrs 
Jānis Dūklavs
1. Rādītāji, kuriem noteiktas konkrētas analīzes metodes
Nr.
p. k.
 
Rādītājs
Metode
1.1.
koliformas baktērijas un 
Escherichia coli
(
E. coli)
LVS EN ISO 9308-1 : 2014,
LVS EN ISO 9308-2 : 2014
"Ūdens kvalitāte. 
Escherichia coli
 un koliformas baktēriju
noteikšana un uzskaite. 1. daļa: Membrānfiltrācijas metode. 2.
daļa: Visticamākā skaitļa metode"
1.2.
enterokoki
LVS EN ISO 7899-2 : 2006
"Ūdens kvalitāte. Zarnu enterokoku noteikšana un uzskaite.
2.daļa: Membrānfiltrācijas metode"
1.3.
Pseudomonas aeruginosa
LVS EN ISO 16266 : 2008
"Ūdens kvalitāte – 
Pseudomonas aeruginosa
 noteikšana un
uzskaite ar membrānu filtrācijas metodi"
1.4.
mikroorganismu koloniju skaits (KVV) 22
°C
LVS EN ISO 6222 : 1999
"Ūdens kvalitāte – Kultivētu mikroorganismu uzskaite – Koloniju
skaits, inokulējot barojošā agara barotnē"
1.5.
mikroorganismu koloniju skaits (KVV) 36
°C
LVS EN ISO 6222 : 1999
"Ūdens kvalitāte – Kultivētu mikroorganismu uzskaite – Koloniju
skaits, inokulējot barojošā agara barotnē"
1.6.
Clostridium perfringens
 (ieskaitot sporas)
LVS EN ISO 14189 : 2016
"Ūdens 
Clostridium perfingens
 kvalitāte. baktēriju uzskaitīšana.
Metode, lietojot membrānu filtrāciju (ISO 14189:2013)"
2. Rādītāji, kuriem ir noteikti veiktspējas kritēriji
1
2.1. kritērija "mērījumu nenoteiktība" minimālie rādītāji
4. pielikums
Ministru kabineta
2017. gada 14. novembra
noteikumiem Nr. 671
Dzeramā ūdens nekaitīguma un kvalitātes rādītāju noteikšanas metodes
20
/
23
Nr.
p. k.
 
Parametri
Mērījumu nenoteiktība
2, 3
,
% no parametra vērtības (izņemot
attiecībā uz pH)
 
2.1.1.
alumīnijs
25
2.1.2.
amonijs
40
2.1.3.
antimons
40
2.1.4.
arsēns
30
2.1.5.
benz(a)pirēns
50
2.1.6.
benzols
40
2.1.7.
bors
25
2.1.8.
bromāti
40
2.1.9.
kadmijs
25
2.1.10.
hlorīdi
15
2.1.11.
hroms
30
2.1.12.
elektrovadītspēja
20
2.1.13.
varš
25
2.1.14.
cianīdi
5
30
2.1.15.
1,2-dihloretāns
40
2.1.16.
fluorīdi
20
2.1.17.
ūdeņraža jonu
6
 koncentrācija pH
0,2
2.1.18.
dzelzs
30
2.1.19.
svins
25
2.1.20.
mangāns
30
2.1.21.
dzīvsudrabs
30
2.1.22.
niķelis
25
2.1.23.
nitrāti
15
2.1.24.
nitrīti
20
2.1.25.
oksidējamība
7
50
2.1.26.
pesticīdi
8
30
2.1.27.
policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži
9
50
2.1.28.
selēns
40
2.1.29.
nātrijs
15
2.1.30.
sulfāti
15
2.1.31.
tetrahloretēns
10
30
2.1.32.
trihloretēns
10
40
2.1.33.
trihalometāni
9
 – kopā
40
2.1.34.
kopējais organiskais ogleklis
11
 (
TOC
)
30
2.1.35.
duļķainība
12
30
2.1.36.
akrilamīds, epihlorhidrīns un vinilhlorīds – pārbauda pēc izstrādājuma specifikācijas
2.2. rādītāji, kuriem noteikti veiktspējas kritēriji
Nr.
p. k.
 
Rādītājs
Rezultātu
ticamība
13, 14
(%)
 
Rezultātu
precizitāte
13, 15
(%)
 
Metodes zemākā
noteikšanas robeža
13, 16
(% no normētās vērtības)
2.2.1.
alumīnijs
10
10
10
2.2.2.
amonijs
10
10
10
2.2.3.
antimons
25
25
25
2.2.4.
arsēns
10
10
10
2.2.5.
benzols
25
25
25
21
/
23
2.2.6.
benzo(a)pirēns
25
25
25
2.2.7.
bors
10
10
10
2.2.8.
bromāti
25
25
25
2.2.9.
cianīdi
5
10
10
10
2.2.10.
1,2-dihloretāns
25
25
10
2.2.11.
dzelzs
10
10
10
2.2.12.
dzīvsudrabs
20
10
20
2.2.13.
elektrovadītspēja
10
10
10
2.2.14.
fluorīdi
10
10
10
2.2.15.
hlorīdi
10
10
10
2.2.16.
hroms
10
10
10
2.2.17.
kadmijs
10
10
10
2.2.18.
mangāns
10
10
10
2.2.19.
nātrijs
10
10
10
2.2.20.
niķelis
10
10
10
2.2.21.
nitrāti
10
10
10
2.2.22.
nitrīti
10
10
10
2.2.23.
oksidējamība
7
25
25
10
2.2.24.
pesticīdi
8
25
25
25
2.2.25.
policikliskie aromātiskie
ogļūdeņraži
9
25
25
25
2.2.26.
selēns
10
10
10
2.2.27.
sulfāti
10
10
10
2.2.28.
svins
10
10
10
2.2.29.
tetrahloretēns
10
25
25
10
2.2.30.
trihalometāni
9
 – kopā
25
25
10
2.2.31.
trihloretēns
10
25
25
10
2.2.32.
ūdeņraža jonu koncentrācijai
6
0,2 pH vienības
 
 
2.2.33.
varš
10
10
10
2.2.34.
duļķainība
25
25
25
2.2.35.
akrilamīds, epihlorhidrīns un vinilhlorīds – pārbauda pēc izstrādājuma specifikācijas
Piezīmes.
1
 Šā pielikuma 2. punktā noteiktajiem rādītājiem veiktspējas kritēriji ir tādi, lai lietotu analīzes metodes, ar kurām
sasniedzama vismaz līdzvērtīga noteikšanas robeža, precizitāte un ticamība, kā norādīts šajā tabulā.
2
 Izmantoto analīzes metožu kvantitatīvās noteikšanas robeža (mazākā kvantitatīvi nosakāmā koncentrācija, kurai
novērtēta mērījumu nenoteiktība) ir ≤ 30 % no parametram noteiktās normatīvās vērtības. Papildus tam nenoteiktība
nav lielāka par šā 
pielikuma
 2.1. apakšpunktā norādīto.
Šā pielikuma 2.1. apakšpunktā noteiktajiem parametriem norādītie kritēriji ir tādi, ka ar lietoto analīzes metodi
vismaz jāspēj izmērīt koncentrāciju, kas līdzvērtīga parametra vērtībai ar kvantitatīvās noteikšanas robežu un ir 30 % no
attiecīgās parametra vērtības vai zemāka, un ar mērījumu nenoteiktību, kas norādīta šā pielikuma 2.1. apakšpunktā.
3
 Mērījumu nenoteiktība ir nenegatīvs parametrs, kas raksturo, cik izkliedētas ir lieluma vērtības, kuras uz
izmantotās informācijas pamata piedēvē mērlielumam. Kritērijs "mērījumu nenoteiktība" (k = 2, kur k – statistikā
izmantots skaitlisks lielums – pārklāšanās koeficients, kuru lieto kā reizinātāju nenoteiktības aprēķinam, lai mērījumu
nenoteiktībai nodrošinātu vismaz 95 % ticamību) ir tabulā norādītais vai par to augstāks procents no parametra
vērtības. Mērījumu nenoteiktību novērtē parametra vērtības līmenī, ja vien nav norādīts citādi.
4
 Ja mērījumu nenoteiktības vērtību nav iespējams sasniegt, ieteicams izvēlēties labāko pieejamo metodi (līdz 60
%).
5
 Ar šo metodi nosaka kopējo cianīdu visos tā veidos.
6
 Ticamības, precizitātes un mērījumu nenoteiktības vērtības izsaka pH vienībās.
22
/
23
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
7
 Etalonmetode: standarts LVS EN ISO 8467:2000 L.
8
 Atsevišķu pesticīdu veiktspējas kritēriji norādīti indikatīvi. Attiecībā uz dažiem pesticīdiem iespējams panākt 30 %
augstu mērījumu nenoteiktības vērtību; attiecībā uz vairākiem pesticīdiem var atļaut augstākas vērtības – līdz 80 %.
9
 Kritēriji attiecas uz atsevišķām vielām, kurām šo noteikumu 
1.
 pielikuma 2. punktā norādīts skaitlis 25 % no
parametra vērtības.
10
 Kritēriji attiecas uz atsevišķām vielām, kurām šo noteikumu 
1.
 pielikuma 2. punktā norādīts skaitlis 50 % no
parametra vērtības.
11
 Mērījumu nenoteiktību kopējam organiskajam ogleklim (
TOC
) ieteicams aprēķināt koncentrāciju līmenī 3 mg/1.
Izmanto standartu LVS EN 1484:2000 "Ūdens analīze. Norādījumi TOC un izšķīdušā organiskā oglekļa (DOC)
noteikšanai".
12
 Mērījumu nenoteiktību saskaņā ar standartu LVS EN ISO 7027-1:2016 "Ūdens kvalitāte. Duļķainības noteikšana"
ieteicams noteikt līmenī 1,0 NTU (nefelometriskās duļķainības vienības).
13
 Neatkarīgi no izmantotās analīzes jutības (metodes zemākā noteikšanas robeža), rezultātus norāda, izmantojot
vismaz to pašu decimālo skaitļu daudzumu rādītāja lielumam, kā noteikts šo noteikumu 
1.
 pielikuma 2. un 3. punktā.
14
 LVS ISO 5725-1:2006+TC1 "Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība (rezultātu ticamība un precizitāte) –
1. daļa: Vispārīgie principi un definīcijas", LVS ISO 5725-2:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība
(ticamība un precizitāte) – 2. daļa: Pamatmetode mērīšanas standartmetodes atkārtojamības un reproducējamības
noteikšanai", LVS ISO 5725-3:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu pareizība (ticamība un konverģentums) – 3. daļa:
Mērīšanas standartmetodes precizitātes starprādītāji", LVS ISO 5725-4:2006 "Mērīšanas metožu precizitāte (rezultātu
ticamība un konverģentums) – 4. daļa: Vienmetodes standartmērījumu ticamības noteikšanas pamatmetodes", LVS
ISO 5725-5:2006+AC "Mērīšanas metožu precizitāte (rezultātu ticamība un konverģentums) – 5. daļa: Alternatīvas
metodes standarta mērīšanas metodēm precizitātes noteikšanai", LVS ISO 5725-6:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu un
rezultātu pareizība (ticamība un precizitāte) – 6. daļa: Pareizības vērtību lietošana praksē" – sistemātiskā kļūda, kuru
izsaka kā atšķirību starp rādītāja patieso lielumu un pēc pietiekami liela analīžu atkārtojumu skaita iegūto vidējo
lielumu.
15
 LVS ISO 5725-1:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība (rezultātu ticamība un precizitāte) –
1. daļa: Vispārīgie principi un definīcijas", LVS ISO 5725-2:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība
(ticamība un precizitāte) – 2. daļa: Pamatmetode mērīšanas standartmetodes atkārtojamības un reproducējamības
noteikšanai", LVS ISO 5725-3:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu pareizība (ticamība un konverģentums) – 3. daļa:
Mērīšanas standartmetodes precizitātes starprādītāji", LVS ISO 5725-4:2006 "Mērīšanas metožu precizitāte (rezultātu
ticamība un konverģentums) – 4. daļa: Vienmetodes standartmērījumu ticamības noteikšanas pamatmetodes", LVS
ISO 5725-5:2006+AC "Mērīšanas metožu precizitāte (rezultātu ticamība un konverģentums) – 5. daļa: Alternatīvas
metodes standarta mērīšanas metodēm precizitātes noteikšanai", LVS ISO 5725-6:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu un
rezultātu pareizība (ticamība un precizitāte) – 6. daļa: Pareizības vērtību lietošana praksē" – nejauša kļūda, kuru
izsaka kā standarta novirzi (grupas ietvaros vai starp grupām) no vidējā noteiktā rādītāja lieluma. Pieļaujamā precizitāte
ir divkārša standartnovirze.
16
 Metodes zemākā noteikšanas robeža – trīskārša standartnovirze dabīgā ūdens paraugam ar zemāko attiecīgā
rādītāja koncentrāciju, kura nosakāma ar izmantoto metodi, vai pieckārša standartnovirze kontrolparaugam.
Zemkopības ministrs 
Jānis Dūklavs
23
/
23