Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 228 (6055),
16.11.2017.
OP numurs: 
2017/228.9
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
671
Pieņemts: 
14.11.2017.
Stājas spēkā: 
17.11.2017.
Ministru kabineta noteikumi Nr. 671
Rīgā 2017. gada 14. novembrī (prot. Nr. 57 35. 
§)
Dzeramā ūdens obligātās 
nekaitīguma un kvalitātes prasības,
monitoringa un kontroles 
kārtība
Izdoti saskaņā ar 
Pārtikas aprites uzraudzības 
likuma
4. 
panta otro un ceturto daļu un 
19. panta
 piekto daļu
I. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka obligātās nekaitīguma un kvalitātes 
prasības dzeramajam ūdenim, kārtību, kādā novērtējama
dzeramā 
ūdens atbilstība šo noteikumu prasībām, kā arī dzeramā ūdens 
monitoringa un kontroles kārtību.
2. Noteikumi attiecas uz virszemes un pazemes ūdeni, kas 
neapstrādātā veidā vai pēc speciālas sagatavošanas
paredzēts 
patēriņam cilvēku uzturā, uztura pagatavošanai, izmantošanai 
mājsaimniecībā, tirdzniecībai, kā arī
izmantošanai pārtikas 
ražošanā - apstrādē, pārstrādē, konservēšanā - neatkarīgi no 
piegādes veida - pa ūdensvadu,
cisternās vai fasējumā (turpmāk - 
dzeramais ūdens).
3. Noteikumi neattiecas uz:
3.1. dabīgo minerālūdeni, kas atbilst normatīvo aktu prasībām 
par dabīgo minerālūdeni un avota ūdeni;
3.2. minerālūdeni, ko Zāļu valsts aģentūra atzinusi par zālēm 
saskaņā ar normatīvajiem aktiem par zāļu
reģistrēšanas 
kārtību;
3.3. dzeramo ūdeni, ko iegūst atsevišķās ieguves vai piegādes 
vietās, kuras izmanto mazāk par 50 personām vai
kurās ieguves 
apjoms nepārsniedz 10 kubikmetru diennaktī, ja dzeramo ūdeni 
neizmanto pārtikas apritē vai
sabiedrisko ēku ūdensapgādei vai 
nepiegādā, sniedzot sabiedrisko ūdenssaimniecības pakalpojumu 
atbilstoši
Ūdenssaimniecības pakalpojumu likumam
;
3.4. dzeramo ūdeni, ko izmanto tā, ka tas ne tieši, ne netieši 
nerada draudus cilvēku veselībai, un par to ir saņemts
Veselības 
inspekcijas (turpmāk - inspekcija) atzinums.
4. Ūdenssaimniecības pakalpojumu sniedzējam, kura īpašumā ir 
ūdensapgādes infrastruktūra un kurš nodrošina
apdzīvotas vietas 
ar dzeramo ūdeni (turpmāk - ūdens piegādātājs), un pārtikas 
uzņēmumam atbildība par ēkas
iekšējiem ūdensvadiem ir noteikta 
normatīvajos aktos par būvnormatīviem, kā arī 
Ūdenssaimniecības 
pakalpojumu
likumā
.
5. Ūdensapgādes sistēma atbilst normatīvajos aktos par 
būvnormatīviem noteiktajām prasībām. Neviena rīcība vai
pasākums, 
tostarp ūdensapgādes iekārtu ekspluatācija, remonts vai maiņa, 
nedrīkst pasliktināt dzeramā ūdens
kvalitāti vai palielināt 
piesārņojumu dzeramā ūdens ņemšanas vietās, radot draudus cilvēku 
veselībai.
6. Ūdensapgādes sistēmas mazgā, tīra un dezinficē pirms 
ekspluatācijas uzsākšanas un pēc avārijas remonta, bet
ūdensvada 
iekārtas mazgā, tīra un dezinficē profilaktiski ne retāk kā divas 
reizes gadā. Pārtikas uzņēmumi savas
iekārtas dezinficē 
atbilstoši uzņēmuma paškontroles programmai.
7. Šo noteikumu ievērošanu kontrolē:
7.1. Pārtikas un veterinārais dienests (turpmāk - dienests) - 
pārbaudot dzeramo ūdeni, ko izmanto pārtikas
1
/
21
uzņēmumos, izņemot 
ūdensapgādes uzņēmumus;
7.2. inspekcija - publiskajos dzeramā ūdens apgādes objektos 
no ūdens ņemšanas vietas līdz patērētājam.
II. Obligātās nekaitīguma un 
kvalitātes prasības dzeramajam ūdenim un
kārtība, kādā 
novērtējama dzeramā ūdens atbilstība noteiktajām prasībām
8. Nefasētais dzeramais ūdens šo noteikumu 1. pielikumā 
noteiktajām prasībām atbilst šādās vietās:
8.1. vietā, kur dzeramais ūdens izplūst no krāna, ja dzeramo 
ūdeni cilvēku patēriņam piegādā pa ūdensvadu vai
izmanto 
sabiedrības vajadzībām izglītības, ārstniecības un sociālās 
aprūpes iestādēs;
8.2. ūdens piegādātāja ārējā ūdensapgādes tīklā un sadales 
sistēmā;
8.3. vietā, kur dzeramais ūdens izplūst no cisternas, ja 
dzeramo ūdeni piegādā cisternā;
8.4. vietā, kur pārtikas uzņēmumā dzeramo ūdeni iepilda 
pudelēs vai citos traukos, ja dzeramais ūdens tiek fasēts;
8.5. vietā, kur pārtikas uzņēmumā izmanto dzeramo ūdeni.
9. Dzeramā ūdens piegādātājs informē patērētāju par:
9.1. piegādātā dzeramā ūdens kvalitāti un nekaitīgumu, kā arī 
konstatētajām neatbilstībām;
9.2. korektīviem pasākumiem dzeramā ūdens kvalitātes un 
nekaitīguma nodrošināšanai;
9.3. iespējamo korektīvo rīcību, kas jāveic pašam 
patērētājam.
10. Dzeramā ūdens piegādātājs var neinformēt patērētāju par 
dzeramā ūdens neatbilstību kvalitātes un nekaitīguma
prasībām, ja 
kontroles institūcijas šo neatbilstību ir atzinušas par niecīgu 
un cilvēku veselībai nekaitīgu.
11. Ja, nosakot dzeramā ūdens mikrobioloģiskos rādītājus (šo 
noteikumu 1. pielikums), ūdens paraugā atrod
Escherichia 
coli
 vai enterokokus, dzeramā ūdens piegādātājs dzeramo ūdeni 
nekavējoties pārbauda atkārtoti.
12. Konstatējot dzeramā ūdens neatbilstību šo noteikumu 
prasībām vai organoleptisko rādītāju pārmaiņas, īsteno
korektīvus 
pasākumus, lai novērstu neatbilstību vai iespējamos draudus 
cilvēku veselībai. Atkarībā no vietas, kur
konstatēta 
neatbilstība, korektīvos pasākumus īsteno:
12.1. ūdens piegādātājs, kas ir atbildīgs par sniegto 
pakalpojumu līdz piederības robežai;
12.2. ūdensvada īpašnieks, valdītājs vai pārtikas uzņēmums, 
kura īpašumā ir ēkas iekšējais ūdensvads, kas
nodrošina ūdens 
piegādi no sabiedriskā pakalpojuma sniedzēja infrastruktūras līdz 
patērētāja vai pārtikas uzņēmuma
dzeramā ūdens krāniem;
12.3. ūdensvada īpašnieks, valdītājs vai pārtikas uzņēmums šo 
noteikumu 12.1. un 12.2. apakšpunktā neminētos
gadījumos, ja 
dzeramo ūdeni iegūst pazemes ūdens gūtnē un realizē tirdzniecībā 
vai citādi izmanto saimnieciskā
darbībā, vai piegādā publiskām 
ēkām un būvēm.
13. Ja tiek dezinficēta ūdens piegādes sistēma, ūdens 
piegādātājs kontrolē šo noteikumu 1. pielikuma 3.4. un
3.16. 
apakšpunktā noteiktos rādītājus, dezinfekcijas efektivitāti un 
dezinfekcijā lietoto ķīmisko reaģentu atlieku
klātbūtni, 
saskaņojot ar inspekciju konkrēto izmeklējumu programmu.
III. Dzeramā ūdens monitoringa 
programmas izstrāde un izpilde
14. Dzeramā ūdens monitoringa veidi ir:
14.1. kārtējais monitorings, lai iegūtu informāciju par 
dzeramā ūdens mikrobioloģiskajiem, organoleptiskajiem un
fizikāli 
ķīmiskajiem rādītājiem atbilstoši šo noteikumu 2. pielikuma 1. un 
3. punktam, kā arī par dzeramā ūdens
apstrādes efektivitāti;
14.2. auditmonitorings, lai noteiktu, vai dzeramais ūdens 
atbilst visiem šo noteikumu 2. pielikuma 2. punktā
noteiktajiem 
kvalitātes un nekaitīguma rādītājiem, ievērojot šo noteikumu 2. 
pielikuma 3. punktā noteikto ūdens
paraugu ņemšanas un analīžu 
veikšanas minimālo biežumu;
14.3. radioaktīvo vielu rādītāju monitorings, lai iegūtu 
informāciju par radioaktīvo vielu koncentrāciju dzeramajā ūdenī
atbilstoši šo noteikumu 3. pielikumam.
15. Dzeramā ūdens mikrobioloģisko, ķīmisko un fizikālo vielu, 
tostarp radioaktīvo vielu, rādītāju monitoringu
2
/
21
(turpmāk arī - 
monitorings) īsteno saskaņā ar šo noteikumu 2. un 3. pielikumu, 
regulāri laboratoriski pārbaudot
dzeramo ūdeni, lai iegūtu 
informāciju par tā atbilstību šajos noteikumos minētajām 
nekaitīguma un kvalitātes prasībām,
kā arī par pārmaiņām 
dzeramajā ūdenī.
16. Dzeramā ūdens piegādātāji un pārtikas uzņēmumi katru gadu 
līdz 1. janvārim izstrādā monitoringa programmu,
saskaņo to ar 
inspekciju un atbilstoši tai īsteno monitoringu. Šī prasība 
neattiecas uz pārtikas uzņēmumiem, kam
dzeramais ūdens tiek 
piegādāts pa centralizēto ūdensapgādes sistēmu. Inspekcija uztur 
informāciju par saskaņotajām
monitoringa programmām.
17. Izstrādājot monitoringa programmu, var ņemt vērā riska 
novērtējuma rezultātus.
18. Saskaņojot šo noteikumu 16. punktā minēto dzeramā ūdens 
monitoringa programmu, inspekcija ņem vērā riska
novērtējuma 
rezultātus, ja tādi ir un tie iegūti, izmantojot šo noteikumu 35. 
punktā minēto veidni.
19. Monitoringa programmā var iekļaut arī tos ūdens testēšanas 
rezultātus, kas iegūti, ūdens piegādātājam un
pārtikas uzņēmumam 
veicot paškontroli, izmeklējot šo noteikumu 51. punktā minētajā 
laboratorijā atsevišķus ūdens
paraugus, kā arī pārbaudot 
ūdensapgādes aprīkojuma funkcionalitātes un tehniskās apkopes 
statusa dokumentāciju,
ūdens ņemšanas vietu apkārtni, ūdens 
ieguves, attīrīšanas, glabāšanas un piegādes infrastruktūras 
inspicēšanas
rezultātus.
20. Ja ūdens piegādātājam vai pārtikas uzņēmumam ir 
pierādījumi vai ja inspekcijai ir pietiekama un pamatota
informācija par noteiktai ģeogrāfiskai teritorijai raksturīgo 
ūdens kvalitāti, iepriekšējās dzeramā ūdens testēšanas
rezultātiem, kā arī par ūdens sagatavošanas un apstrādes 
tehnoloģijām un ūdensapgādes sistēmas tehnisko
specifikāciju, 
kura nepieļauj konkrētā ūdens paraugu ņemšanas vietā tādu vielas 
koncentrāciju, kas varētu pārsniegt
attiecīgā rādītāja maksimāli 
pieļaujamo normu, tad šo rādītāju kārtējā monitoringā un 
auditmonitoringā var nenoteikt vai
samazināt paraugu ņemšanas 
biežumu attiecīgā rādītāja izmeklēšanai.
21. Dzeramā ūdens monitoringa mērķi ir:
21.1. verificēt ieviesto pasākumu rezultativitāti, lai 
kontrolētu iespējamo apdraudējumu cilvēka veselībai visā ūdens
piegādes ķēdē no ūdensguves baseina līdz ieguvei, attīrīšanai, 
glabāšanai un piegādei un apstiprinātu, ka dzeramais
ūdens šo 
noteikumu 8. punktā minētajās atbilstības vietās ir pilnvērtīgs 
un tīrs;
21.2. sniegt informāciju par dzeramā ūdens atbilstību šo 
noteikumu 1. pielikumā noteiktajām rādītāju vērtībām;
21.3. veicināt vispiemērotāko līdzekļu noskaidrošanu, lai 
mazinātu apdraudējumu cilvēka veselībai.
22. Pienākums organizēt kārtējo monitoringu un 
auditmonitoringu neattiecas uz:
22.1. mazumtirdzniecības uzņēmumiem, kas neražo pārtiku un 
nenodarbojas ar tās sagatavošanu vai apstrādi, tai
nonākot tiešā 
saskarē ar dzeramo ūdeni;
22.2. augu izcelsmes produktu primārās ražošanas uzņēmumiem, 
kas produktu apstrādē neizmanto dzeramo
ūdeni;
22.3. mazumtirdzniecības uzņēmumiem, kas dzeramo ūdeni izmanto 
tikai karsto dzērienu, piemēram, kafijas,
tējas, pagatavošanai, 
un to ņem no centralizētās ūdens apgādes sistēmas.
23. Pārtikas uzņēmumos neveic auditmonitoringu, bet vismaz 
vienu reizi divos gados veic kārtējo monitoringu,
neņemot vērā šo 
noteikumu 2. pielikuma 3. punktā noteikto ūdens paraugu ņemšanas 
un analīžu minimālo biežumu, ja
dzeramā ūdens kvalitāte nevar 
ietekmēt pārtikas produkta nekaitīgumu, pilnvērtīgumu un 
patērētāju veselību:
23.1. ja attiecīgais uzņēmums pārtikas apritē nodarbojas 
ar:
23.1.1. medus iepakošanu;
23.1.2. labības apstrādi, pārstrādi un iepakošanu;
23.1.3. maizes un miltu izstrādājumu ražošanu;
23.1.4. augu izcelsmes produktu primāro ražošanu, ja dzeramo 
ūdeni izmanto produktu apstrādē;
23.1.5. taukvielu ražošanu;
23.2. ja dzeramo ūdeni neizmanto par pārtikas sastāvdaļu;
23.3. ja dzeramais ūdens pārtikas uzņēmumam tiek piegādāts pa 
centralizētu ūdensapgādes sistēmu, izņemot šo
noteikumu 22.3. 
apakšpunktā minētos mazumtirdzniecības uzņēmumus.
24. Pa ūdensvadu iedzīvotājiem piegādātā dzeramā ūdens kārtējo 
monitoringu un radioaktīvo vielu rādītāju
monitoringu veic ūdens 
piegādātājs, bet auditmonitoringu - inspekcija. Pārtikas 
uzņēmumos kārtējo monitoringu,
3
/
21
auditmonitoringu un radioaktīvo 
vielu rādītāju monitoringu organizē uzņēmuma īpašnieks vai 
vadītājs.
25. Inspekcija šo noteikumu 24. punktā minēto auditmonitoringu 
īsteno par piešķirtajiem valsts budžeta līdzekļiem,
izvēloties 
arī uzņēmumus, iestādes un telpas, kurās plānots ņemt 
paraugus.
26. Dzeramā ūdens paraugus monitoringam un kontrolei ņem:
26.1. telpā vai iestādē no krāna tajā vietā, kur dzeramo ūdeni 
lieto patērētājs, ja ūdeni piegādā pa ūdensvadu;
26.2. vietā no krāna, kur dzeramais ūdens tiek izmantots 
pārtikas uzņēmumā;
26.3. vietā no krāna, kur dzeramo ūdeni iepilda pudelēs vai 
citos traukos, ja dzeramais ūdens tiek fasēts;
26.4. vietā, kur dzeramais ūdens izplūst no cisternas, ja 
ūdens ilgstoši vai īsu laikposmu tiek piegādāts cisternā;
26.5. vietā no krāna, kur dzeramais ūdens tiek izmantots 
sabiedrības vajadzībām izglītības, ārstniecības un
sociālās 
aprūpes iestādēs.
27. Ja šo noteikumu 26.1., 26.4. un 26.5. apakšpunktā 
minētajās paraugu ņemšanas vietās dzeramais ūdens
neatbilst 
noteiktajām prasībām, ūdens piegādātājs ņem dzeramā ūdens paraugu 
ārējā ūdensapgādes tīklā un sadales
sistēmā, lai noteiktu 
neatbilstības vietu. Ūdens piegādātājs nodrošina iespēju ņemt 
dzeramā ūdens paraugus līdz
ūdens komercuzskaites mēraparāta 
uzskaites mezglam uz ievada ēkā vai ēku grupā.
28. Ūdens piegādātājs pēc pārtikas uzņēmuma pieprasījuma 
informē to par testēšanas rezultātiem ārējā
ūdensapgādes tīklā un 
sadales sistēmā.
29. Šo noteikumu 24. punktā minētajā gadījumā kārtējā 
monitoringa izmaksas sedz ūdens piegādātājs. Šo
noteikumu 26.2. 
un 26.3. apakšpunktā norādītajās vietās ņemto ūdens paraugu 
monitoringa izmaksas sedz pārtikas
uzņēmums, bet šo noteikumu 
26.1., 26.4. un 26.5. apakšpunktā ņemto ūdens paraugu kārtējā 
monitoringa un
radioaktīvo vielu rādītāju monitoringa izmaksas - 
ūdens piegādātājs.
30. Ja, pamatojoties uz personas iesniegumu, ir konstatēta 
dzeramā ūdens neatbilstība šo noteikumu 1. vai 3.
pielikumā 
noteiktajām nekaitīguma prasībām, izdevumus par ūdens paraugu 
testēšanu sedz ūdens piegādātājs vai
ēkas iekšējās ūdensapgādes 
sistēmas īpašnieks, veicot pārbaudes, kas noteiktas šo noteikumu 
29. punktā.
IV. Riska novērtējuma izmantošana 
dzeramā ūdens monitoringa programmu
izstrādē
31. Dzeramā ūdens riska novērtējums ir brīvprātīgs. Ja ir 
veikts riska novērtējums, var atkāpties no šo noteikumu 1.
pielikumā noteiktajiem rādītājiem un šo noteikumu 2. pielikumā 
minētā paraugu ņemšanas biežuma atbilstoši šo
noteikumu 39. un 
40. punktam.
32. Dzeramā ūdens riska novērtējumā izmanto standartu LVS EN 
15975-2 : 2013 "Dzeramā ūdens piegādes
drošība. Vadlīnijas risku 
un krīžu pārvaldībai. 2. daļa: Riska pārvaldība".
33. Riska novērtējumā var izmantot ūdens stāvokļa monitoringa 
programmu rezultātus saskaņā ar normatīvajiem
aktiem par prasībām 
virszemes ūdeņu, pazemes ūdeņu un aizsargājamo teritoriju 
monitoringam un monitoringa
programmu izstrādei.
34. Kompetentā iestāde dzeramā ūdens riska novērtējumā dzeramā 
ūdens apgādes sistēmās ir Pārtikas drošības,
dzīvnieku veselības 
un vides zinātniskais institūts "BIOR" (turpmāk - institūts 
"BIOR").
35. Dzeramā ūdens riska novērtējumam izmanto institūta "BIOR" 
tīmekļvietnē pieejamo dzeramā ūdens riska
novērtēšanas 
veidni.
36. Riska novērtējumu īsteno ūdens piegādātājs un pārtikas 
uzņēmums vai pēc to pieprasījuma institūts "BIOR"
atbilstoši 
normatīvajiem aktiem par institūta "BIOR" valsts pārvaldes 
uzdevumu ietvaros veikto darbību cenrādi.
37. Inspekcija var veikt riska novērtējumu, lai izstrādātu šo 
noteikumu 25. punktā minēto dzeramā ūdens
auditmonitoringa 
programmu.
38. Pēc institūta "BIOR" pieprasījuma inspekcija tam sniedz 
nepieciešamo informāciju riska novērtējumam.
39. Inspekcija, pamatojoties uz riska novērtējuma rezultātiem, 
monitoringa programmā var paplašināt šo noteikumu
2. pielikuma 1. 
un 2. punktā sniegto rādītāju sarakstu un palielināt šo noteikumu 
2. pielikuma 3. punktā noteikto
paraugu ņemšanas un analīžu 
biežumu, ja:
39.1. ar šo noteikumu 2. pielikumā noteikto rādītāju sarakstu 
vai analīžu biežumu nepietiek, lai pārbaudītu dzeramā
ūdens 
atbilstību šo noteikumu prasībām;
4
/
21
39.2. rodoties aizdomām par apdraudējumu cilvēku veselībai, ir 
vajadzīgs papildu monitorings, lai kontrolētu šo
noteikumu 2. 
pielikuma 1. un 2. punktā neiekļautus rādītājus.
40. Inspekcija, pamatojoties uz riska novērtējuma rezultātiem, 
monitoringa programmā var saīsināt šo noteikumu 2.
pielikuma 1. 
un 2. punktā minēto rādītāju sarakstu un samazināt šo noteikumu 
2. pielikuma 3. punktā norādīto paraugu
ņemšanas biežumu, izņemot 
attiecībā uz 
Escherichia coli
, ja ievēroti šādi 
nosacījumi:
40.1. paraugu ņemšanas un analīžu biežums noteikts kopsakarā 
ar rādītāja izcelsmi, kā arī tā koncentrācijas
mainību un 
ilgtermiņa tendenci;
40.2. lai samazinātu attiecīgā rādītāja paraugu ņemšanas 
minimālo biežumu, tā rezultāti par paraugiem, kas ar
regulāriem 
starplaikiem vismaz trīs gadus ievākti visas piegādes zonas 
reprezentatīvos paraugu ņemšanas punktos,
nepārsniedz 60 procentu 
no šo noteikumu 1. pielikumā noteiktās maksimāli pieļaujamās 
vērtības;
40.3. jebkura no saraksta izņemamā monitorējamā rādītāja 
rezultāti par paraugiem, kas ar regulāriem starplaikiem
vismaz 
trīs gadus ievākti visas piegādes zonas reprezentatīvos punktos, 
nepārsniedz 30 procentu no šo noteikumu 1.
pielikumā noteiktās 
maksimāli pieļaujamās vērtības;
40.4. attiecīgā rādītāja izņemšana no monitorējamo rādītāju 
saraksta pamatota ar rezultātu, kas iegūts riska
novērtējumā, 
kura pamatā ir dzeramā ūdens ieguves vietu monitoringa rezultāti 
un kurš apstiprina, ka cilvēku veselība ir
pasargāta no jebkādas 
nelabvēlīgas ietekmes, ko izraisa dzeramā ūdens piesārņojums;
40.5. riska novērtējumā apstiprinās maza varbūtība par kāda 
saprātīgi paredzama faktora ietekmi uz dzeramā
ūdens kvalitātes 
pasliktināšanos.
41. Dzeramā ūdens riska novērtējumu pastāvīgi pārskata un 
vismaz reizi piecos gados atjauno.
V. Dzeramā ūdens monitoringa 
programmu izpildes kontrole
42. Inspekcijas un valsts sabiedrības ar ierobežotu atbildību 
"Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs"
(turpmāk - 
Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs) speciālists, 
īstenojot monitoringa programmu, ir tiesīgs,
uzrādot dienesta 
apliecību, apmeklēt jebkuru ūdens piegādātāju un pārtikas 
uzņēmumu.
43. Ūdens piegādātājs informē inspekciju par kārtējā 
monitoringa rezultātiem. Inspekcija informē ūdens piegādātāju
par 
valsts īstenotā auditmonitoringa rezultātiem.
44. Pārtikas uzņēmums, izņemot uzņēmumus, kam dzeramais ūdens 
tiek piegādāts pa publisko ūdensapgādes
sistēmu, par monitoringa 
rezultātiem informē inspekciju un dienesta attiecīgo teritoriālo 
struktūrvienību.
45. Ja monitoringā konstatēta dzeramā ūdens neatbilstība šo 
noteikumu prasībām un:
45.1. monitoringu ir īstenojusi inspekcija, tā nedēļas laikā 
rakstiski par to informē dienesta attiecīgo teritoriālo
struktūrvienību;
45.2. monitoringu ir īstenojis ūdens piegādātājs, tas nedēļas 
laikā rakstiski par to informē inspekciju;
45.3. monitoringu ir īstenojis pārtikas uzņēmums, tas nedēļas 
laikā rakstiski par to informē inspekciju un dienesta
attiecīgo 
teritoriālo struktūrvienību;
45.4. radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu ir īstenojis 
Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs, tas
nedēļas 
laikā par to informē inspekciju, dienestu un Valsts vides 
dienesta Radiācijas drošības centru (turpmāk -
Radiācijas 
drošības centrs).
46. Ja dzeramajā ūdenī konstatēts piesārņojums, kas rada 
potenciālu apdraudējumu cilvēku veselībai, monitoringa
īstenotājs 
24 stundu laikā pēc neatbilstības konstatēšanas par to informē 
arī pārējās šo noteikumu 45. punktā minētās
institūcijas.
47. Inspekcija apkopo monitoringa rezultātus, reizi gadā 
sagatavo pārskatu, publicē to savā tīmekļvietnē un informē
par to 
Veselības ministriju, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības 
ministriju un dienestu.
48. Inspekcija reizi trijos gados (turpmāk - pārskata posms) 
sagatavo ziņojumu par dzeramā ūdens kvalitāti un
nekaitīgumu un 
publicē to savā tīmekļvietnē. Ziņojumā apkopo informāciju par 
dzeramo ūdeni, kuru vidēji dienā piegādā
vismaz 1000 kubikmetru 
apjomā, un par dzeramo ūdeni, ar kuru apgādā vairāk nekā 5000 
cilvēku, ietver pārbaudīto
objektu veidu analīzi un izmeklēto 
ūdens paraugu skaitu, norādot, cik no tiem neatbilst obligātajām 
nekaitīguma un
kvalitātes prasībām, kā arī korektīvos pasākumus, 
to rezultātus un piemērotās īpašās normas un maksimālās vērtības
atbilstoši šo noteikumu 68.2. apakšpunktam un 79. punktam. 
Ziņojumu par dzeramā ūdens kvalitāti un nekaitīgumu
inspekcija 
sniedz patērētājiem nākamā gada laikā pēc kārtējā pārskata posma 
beigām.
49. Inspekcija divu mēnešu laikā pēc šo noteikumu 48. punktā 
minētā ziņojuma publicēšanas nosūta to Eiropas
5
/
21
Komisijai, kā arī 
Zemkopības ministrijai, Veselības ministrijai un Vides 
aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai.
50. Inspekcija nodrošina to dzeramā ūdens monitoringa datu 
pieejamību, kas saskaņā ar 
Valsts informācijas
sistēmu likumu
 
nepieciešami valsts funkciju īstenošanai.
51. Dzeramā ūdens laboratorisko pārbaudi veic laboratorijā, 
kura ir akreditēta nacionālajā akreditācijas institūcijā
saskaņā 
ar normatīvajiem aktiem par atbilstības novērtēšanas institūciju 
novērtēšanu, akreditāciju un uzraudzību vai
citā Eiropas 
Savienības dalībvalsts akreditētā laboratorijā. Auditmonitoringā, 
kas neattiecas uz pārtikas uzņēmumiem,
dzeramā ūdens 
laboratorisko pārbaudi veic institūts "BIOR".
52. Dzeramā ūdens analīzes metodes, ko izmanto, monitorējot un 
pierādot atbilstību šo noteikumu prasībām,
validē akreditētas 
laboratorijas.
53. Dzeramo ūdeni pārbauda ar metodēm, kas norādītas šo 
noteikumu 4. pielikumā, ņemot vērā, ka:
53.1. laboratorijai ir tiesības izmantot metodes, kas nav 
minētas šo noteikumu 4. pielikuma 1. punktā, ja iegūtie
rezultāti 
ir salīdzināmi ar rezultātiem, ko iegūst ar šo noteikumu 4. 
pielikumā minētajām testēšanas metodēm, un ja ar
citu testēšanas 
metodi sasniedzama līdzvērtīga rezultātu noteikšanas robeža, 
precizitāte un ticamība;
53.2. šo noteikumu 4. pielikuma 2. punktā minēto rādītāju 
noteikšanai var izmantot jebkuru analīzes metodi, ja vien
tā 
atbilst šo noteikumu 4. pielikumā noteiktajām prasībām.
54. Dzeramā ūdens paraugus ņem un transportē uz laboratoriju 
saskaņā ar standartu LVS EN ISO 5667-3 : 2013
"Ūdens kvalitāte - 
Paraugu ņemšana - 3. daļa: Norādījumi ūdens paraugu konservēšanai 
un glabāšanai" un standartu
LVS ISO 5667-5 : 2007 "Ūdens 
kvalitāte. Paraugu ņemšana. 5. daļa. Norādījumi dzeramā ūdens 
paraugu ņemšanai no
sagatavošanas iekārtām un cauruļvadu sadales 
sistēmām".
55. Ja konstatēta dzeramā ūdens neatbilstība šajos noteikumos 
noteiktajām prasībām vai parametriem, kas nav
ietverti šo 
noteikumu 1. pielikumā, vai radušās pamatotas aizdomas par šajos 
noteikumos neminētu patogēno
mikroorganismu un toksisko vielu 
iespējamo klātbūtni dzeramajā ūdenī tādā daudzumā, kas apdraud 
cilvēku veselību:
55.1. dzeramā ūdens piegādātājs, publiskas būves un 
daudzdzīvokļu nama apsaimniekotājs nekavējoties rakstiski
informē 
inspekciju;
55.2. inspekcija dzeramā ūdens piegādātājam, publiskas būves 
un daudzdzīvokļu nama apsaimniekotājam var
uzdot veikt papildu 
aukstā un karstā ūdens paraugu laboratoriskos izmeklējumus un 
uzdot īstenot korektīvus
pasākumus, kā arī iekšējās ūdens apgādes 
sistēmas iekārtu un cauruļvadu dezinfekciju;
55.3. dzeramā ūdens piegādātājs, publiskas būves un 
daudzdzīvokļu nama apsaimniekotājs nodrošina dzeramā
ūdens 
pārbaudi un īsteno korektīvus pasākumus, kas saskaņoti ar 
inspekciju, lai nodrošinātu dzeramā ūdens
nekaitīgumu, piemēram, 
izmanto attiecīgus apstrādes paņēmienus;
55.4. inspekcija un dienests nekavējoties lemj par turpmāko 
rīcību, izvērtējot iespējamo apdraudējumu cilvēku
veselībai 
atkarībā no pārsniegtajiem rādītājiem un maksimālo vērtību 
pārsniegšanas pakāpes;
55.5. inspekcijai un dienestam ir tiesības ierobežot vai 
aizliegt dzeramā ūdens piegādi vai lietošanu atbilstoši
Epidemioloģiskās drošības likumam
 un 
Pārtikas aprites uzraudzības 
likumam
, kā arī piemērot administratīvo sodu;
55.6. dienests vai ūdens piegādātājs, ja nepieciešams, 
konsultējas ar inspekciju, lai izvērtētu to iespējamo
apdraudējumu cilvēku veselībai, kuru var radīt dzeramā ūdens 
piegādes vai lietošanas ierobežojums vai aizliegums;
55.7. inspekcija nodrošina patērētāju informēšanu par dzeramā 
ūdens piegādes vai lietošanas ierobežojumiem vai
aizliegumu, bet 
dienests - par fasēta dzeramā ūdens izplatīšanas aizliegumu. 
Inspekcija sagatavo materiālus
sabiedrības informēšanai par 
dzeramā ūdens nekaitīgumu un kvalitāti, pasākumiem piesārņojuma 
gadījumos, kā arī
konsultē patērētājus, pārtikas uzņēmumus, ūdens 
piegādātājus un ūdensvada īpašniekus par iespējamo korektīvo
rīcību dzeramā ūdens kvalitātes uzlabošanai vai pasākumiem, kas 
īstenojami, lai novērstu dzeramā ūdens neatbilstību
šo noteikumu 
prasībām. Inspekcija kontrolē šo noteikumu 9. un 80. punkta 
ievērošanu.
VI. Radioaktīvo vielu rādītāju 
monitorings
56. Radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu, arī šo noteikumu 
3. pielikumā minēto radioaktīvo vielu rādītāju
monitoringu 
ūdeņos, nodrošina Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas 
centrs atbilstoši Vides monitoringa
programmai, kas izstrādāta 
saskaņā ar 
Vides aizsardzības likuma
 prasībām.
57. Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs ir 
tiesīgs neīstenot radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu, ja ir
pietiekama informācija par to, ka konkrētajā ģeogrāfiskajā 
teritorijā nav iespējama tāda radioaktīvās vielas
koncentrācija 
dzeramajā ūdenī, kas varētu pārsniegt šo noteikumu 3. pielikumā 
minēto attiecīgā rādītāja vērtību.
58. Ūdens piegādātājs vai pārtikas uzņēmums, uzsākot jauna 
ūdens piegādes avota izmantošanu, veic šo
6
/
21
noteikumu 3. pielikumā 
minēto radioaktīvo vielu rādītāju kontroli.
59. Inspekcija ar Radiācijas drošības centru saskaņo nosakāmos 
radioaktivitātes līmeņa rādītājus un vietas, kurās
nepieciešams 
šo rādītāju monitorings.
60. Ja Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs, 
īstenojot radioaktīvo vielu rādītāju monitoringu, ir
konstatējis 
radioaktīvo vielu rādītāju neatbilstību šo noteikumu prasībām, 
tostarp pēc dzeramā ūdens apstrādes
radionuklīdu līmeņa 
samazināšanai, ūdens piegādātājs vai pārtikas uzņēmums 
monitoringa programmā iekļauj
radioaktīvo vielu rādītāju kontroli 
un to saskaņo ar inspekciju atbilstoši šo noteikumu 16. 
punktam.
61. Radioaktīvo vielu rādītāju monitoringa rezultātus:
61.1. Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs 
nosūta inspekcijai;
61.2. šo noteikumu 60. punktā minētajā gadījumā - ūdens 
piegādātājs vai pārtikas uzņēmums elektroniski nosūta
inspekcijai 
un Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centram, kas tos 
iekļauj radioaktīvo vielu rādītāju
monitoringa rezultātos.
62. Ja pārsniegta šo noteikumu 3. pielikuma 1. punktā minētā 
radioaktīvo vielu vērtība dzeramajā ūdenī, inspekcija
sadarbībā 
ar Radiācijas drošības centru izvērtē, vai radioaktīvās vielas 
dzeramajā ūdenī nerada tādus draudus cilvēku
veselībai, kuru dēļ 
nepieciešams rīkoties, kā arī, ja nepieciešams, organizē 
korektīvas darbības, lai uzlabotu ūdens
kvalitāti un nodrošinātu 
tādu kvalitātes līmeni, kas atbilst cilvēku veselības 
aizsardzības prasībām no radiācijas
drošības viedokļa. Korektīvās 
darbības īsteno bez sīkākas izvērtēšanas, ja radona koncentrācija 
pārsniedz 1000 Bq/l.
63. Radioaktīvo vielu kontroles biežumu dzeramajam ūdenim, ko 
īslaicīgi piegādā cisternās, nosaka inspekcija,
saskaņojot to ar 
Radiācijas drošības centru.
64. Ja gada laikā radona vērtība ir mazāka, nekā noteikts šo 
noteikumu 3. pielikuma 1. punktā, ir tiesības neveikt
radioaktīvo 
vielu rādītāju monitoringu, ja par to ir informēta inspekcija. Ja 
ir zināms, ka ūdens apgādē ir iespējams
pārsniegt indikatīvo dozu 
(ID) 0,1 mSv gadā vai tritija rādītāja vērtību 100 Bq/l, ūdens 
piegādātājs vai pārtikas
uzņēmums īsteno arī šo radioaktīvo vielu 
rādītāju monitoringu atbilstoši norādītajam ūdens paraugu 
ņemšanas un
analīžu veikšanas minimālajam biežumam.
65. Ja izmeklējamā paraugā ir pārsniegta radioaktīvo vielu 
rādītāju vērtība, inspekcija, saskaņojot ar Radiācijas
drošības 
centru, nosaka turpmāko paraugu ņemšanas biežumu, lai 
nodrošinātu, ka mērāmie lielumi raksturo vidējo
aktivitātes 
koncentrāciju visa gada laikā. Šos mērījumus nodrošina ūdens 
piegādātājs vai pārtikas uzņēmums.
66. Ja dzeramais ūdens ir apstrādāts radionuklīdu līmeņa 
samazināšanai, inspekcija, saskaņojot ar Radiācijas
drošības 
centru, nosaka turpmāko monitoringa biežumu attīrīšanas 
efektivitātes kontrolei. Šos mērījumus nodrošina
ūdens 
piegādātājs vai pārtikas uzņēmums.
67. Ja konstatēta radioaktīvo vielu rādītāju neatbilstība šo 
noteikumu 3. pielikuma 1. punktā minētajām vērtībām,
Radiācijas 
drošības centrs informē inspekciju un dienestu par iespējamo 
apdraudējumu cilvēku veselībai un turpmāko
rīcību, lai aizsargātu 
cilvēkus pret jonizējošo starojumu. Inspekcija un dienests 
nodrošina, ka iedzīvotājiem tiek
paziņots par apdraudējumu un 
īstenotajām korektīvajām darbībām, kā arī par visiem piesardzības 
pasākumiem, kas
jāievēro, lai pasargātu cilvēkus no jonizējošā 
starojuma.
VII. Pazeminātu nekaitīguma un 
kvalitātes prasību noteikšana dzeramajam
ūdenim
68. Ja dzeramais ūdens attiecīgajā ģeogrāfiskajā teritorijā 
neatbilst šo noteikumu prasībām, bet nerada draudus
patērētāju 
veselībai un minēto neatbilstību nevar novērst 30 dienu laikā, kā 
arī citā veidā nav iespējams nodrošināt
dzeramā ūdens piegādi, 
inspekcijas vadītājs var noteikt ūdenim pazeminātas nekaitīguma 
vai kvalitātes prasības
(turpmāk - īpašas normas) uz laiku, kas 
nav ilgāks par trim gadiem, šādos gadījumos:
68.1. dzeramais ūdens neatbilst šo noteikumu 1. pielikuma 2. 
punktā noteikto ķīmisko rādītāju vai šo noteikumu 1.
pielikumā 
neietverto papildu rādītāju vērtībai;
68.2. dzeramais ūdens neatbilst šo noteikumu 1. pielikuma 3. 
punktā noteikto kontrolrādītāju vērtībai;
68.3. dzeramais ūdens neatbilst šo noteikumu 3. pielikuma 1. 
punktā minētajai radioaktīvo vielu rādītāju vērtībai un
radona 
rādītāja vērtība nepārsniedz 1000 Bq/l.
69. Īpašas normas nenosaka fasētam dzeramajam ūdenim.
70. Šo noteikumu 68.1. un 68.3. apakšpunktā minēto īpašo normu 
piemērošanu var pagarināt uz trim gadiem, ja
inspekcija iesniedz 
Eiropas Komisijā pārskatu un lēmuma pamatojumu par otrā 
pagarinājuma nepieciešamību.
Izņēmuma gadījumā īpašo normu 
piemērošanu var pagarināt atkārtoti vēl uz trim gadiem, ja 
inspekcija iesniedz
Eiropas Komisijā pārskatu un lēmuma 
pamatojumu par trešā pagarinājuma nepieciešamību. Inspekcija divu 
mēnešu 
7
/
21
Eiropas Komisijā pārskatu un lēmuma 
pamatojumu par trešā pagarinājuma nepieciešamību. Inspekcija divu 
mēnešu
laikā ziņo Eiropas Komisijai par katru ūdens piegādātāju, 
kam noteiktas īpašas normas (šo noteikumu 68.1. un 68.3.
apakšpunkts) un kas dienā vidēji piegādā vismaz 1000 kubikmetru 
ūdens vai apgādā ar to vairāk nekā 5000 cilvēku.
Ziņojumam 
pievieno šo noteikumu 73. punktā minēto informāciju.
71. Šo noteikumu 68.2. apakšpunktā minēto īpašo normu 
piemērošanu inspekcija var pagarināt uz trim gadiem,
izņēmuma 
gadījumā šo termiņu pagarina atkārtoti. Lemjot par īpašo normu 
piemērošanas laikposma pagarināšanu,
inspekcija izvērtē, vai 
iepriekšējā laikposmā ir īstenoti korektīvie pasākumi, lai 
novērstu ūdens neatbilstību šo
noteikumu prasībām. Kopējais īpašo 
normu piemērošanas termiņš nedrīkst pārsniegt deviņus gadus.
72. Iesniegumu par īpašo normu noteikšanu pārtikas uzņēmums, 
ūdens piegādātājs, pašvaldība vai cits iesniedzējs
(turpmāk - 
iesniedzējs) iesniedz inspekcijā. Inspekcija izskata iesniegumu 
un nosaka īpašas normas, izsniedzot
atzinumu par ūdensapgādes 
sistēmā konstatēto apdraudējumu cilvēku veselībai un 
īstenojamajiem korektīvajiem
pasākumiem.
73. Iesniegumā par īpašu normu noteikšanu dzeramajam ūdenim 
iesniedzējs norāda šādu informāciju:
73.1. īpašu normu noteikšanas pamatojums un priekšlikumi par 
maksimāli pieļaujamajām īpašajām normām un to
monitoringu 
paredzamajā laikposmā;
73.2. iepriekšējie monitoringa un kontroles rezultātu 
rādītāji, kuriem paredzēts piemērot īpašas normas. Ja
iesniegumu 
iesniedz par noteikto īpašo normu termiņa pagarināšanu, norāda 
arī informāciju par īstenotajiem
korektīvajiem pasākumiem 
iepriekšējā īpašo normu piemērošanas laikposmā;
73.3. teritorija, kurā piemērojamas īpašas normas, un 
iedzīvotāju skaits šajā teritorijā;
73.4. piegādātā dzeramā ūdens daudzums diennaktī;
73.5. īpašu normu noteikšanas iespējamā ietekme uz pārtikas 
ražošanu;
73.6. dzeramā ūdens kvalitātes un nekaitīguma nodrošināšanas 
korektīvo pasākumu plāna kopsavilkums, kurā ir
ietverta 
informācija:
73.6.1. par korektīvajiem pasākumiem dzeramā ūdens kvalitātes 
un nekaitīguma nodrošināšanai, pamatojoties uz
ūdens piegādātāja 
pārbaudes rezultātiem par neatbilstības vietas noteikšanu un 
dzeramā ūdens testēšanas
rezultātiem krāna galā, ārējā 
ūdensapgādes tīklā un ūdens ieguves vietā atbilstoši rādītājiem, 
kam piemērotas īpašas
normas. Pārbaudi organizē ūdens 
piegādātājs. Ūdens piegādātājs atbild par sniegtās informācijas 
pareizību un
patiesumu;
73.6.2. par sagatavotajiem projektiem ūdensapgādes sistēmas 
sakārtošanai;
73.6.3. par plānotajiem finanšu līdzekļiem projekta 
īstenošanai;
73.6.4. par plānotajiem pasākumiem projektā, norādot darbu 
grafiku un konkrētus pasākumu izpildes termiņus;
73.6.5. par korektīvā rīcības plāna pārskatīšanu vai 
aktualizāciju. Korektīvo rīcības plānu pārskata un, ja
nepieciešams, aktualizē vismaz reizi gadā;
73.7. laikposms, kurā nepieciešams piemērot īpašas normas.
74. Inspekcija izvērtē ūdens piegādātāja ūdensapgādes sistēmā 
konstatēto apdraudējumu cilvēku veselībai un
neatbilstību ūdens 
kvalitātes prasībām. Inspekcija apkopo informāciju par 
neatbilstības novēršanu un īstenotajiem
korektīvajiem pasākumiem 
un iekļauj to ikgadējā pārskatā un trīs gadu perioda ziņojumā par 
dzeramā ūdens kvalitāti
un uzraudzību.
75. Ja pārsniegti šo noteikumu 3. pielikumā minētie 
radioaktīvo vielu rādītāji dzeramajā ūdenī, inspekcija sadarbībā
ar Radiācijas drošības centru izvērtē radioaktīvo vielu iespējamo 
apdraudējumu cilvēku veselībai.
76. Iesniedzējs viena mēneša laikā pirms katra šo noteikumu 
68.1., 68.2. un 68.3. apakšpunktā minētā īpašo
normu piemērošanas 
laikposma beigām iesniedz inspekcijā informāciju par īstenotajiem 
korektīvajiem pasākumiem. Ja
korektīvie pasākumi ir neatbilstoši 
un nav nodrošināta dzeramā ūdens atbilstība šo noteikumu 
prasībām, iesniedzējs
inspekcijā iesniedz paskaidrojumu. 
Atbilstoši šo noteikumu 12. punktam atkarībā no vietas, kur 
konstatēta
neatbilstība, ūdens piegādātājs, ūdensvada īpašnieks 
un pārtikas uzņēmums pēc iespējas ātrāk īsteno atbilstošus
korektīvos pasākumus, lai novērstu ūdens neatbilstību šo 
noteikumu prasībām.
77. Ja noteiktas īpašas normas, inspekcija var palielināt 
kontroles un monitoringa biežumu, kā arī papildus noteikt
kārtējā 
monitoringa rādītājus, ietverot tos šo noteikumu 72. punktā 
minētajā atzinumā un monitoringa programmā.
78. Pēc inspekcijas pieprasījuma institūts "BIOR" izvērtē 
īpašo normu noteikšanas iespējamo ietekmi uz pārtikas
ražošanu.
79. Ja inspekcija neatbilstību šo noteikumu 1. pielikuma 2. 
punkta prasībām vai šo noteikumu 1. pielikumā
8
/
21
neiekļautajiem 
papildu rādītājiem ir atzinusi par nenozīmīgu un cilvēku 
veselībai nekaitīgu un ar korektīviem
pasākumiem neatbilstību var 
novērst 30 dienu laikā pēc tās konstatēšanas, inspekcija uz šo 
konkrēto laiku piemēro
maksimālās pieļaujamās attiecīgā rādītāja 
vērtības (turpmāk - maksimālās vērtības) un nosaka atbilstošus 
korektīvos
pasākumus. Ja neatbilstība minēto rādītāju vērtībām 
pēdējo 12 mēnešu laikā ir bijusi ilgāka par 30 kalendāra dienām,
piemēro šo noteikumu 70. punktā noteiktās prasības.
80. Ja saskaņā ar šo noteikumu 68. un 79. punktu dzeramajam 
ūdenim noteiktas īpašas normas vai maksimālās
vērtības, 
iesniedzējs informē patērētājus par dzeramā ūdens kvalitāti un 
nekaitīgumu, rādītājiem, kam piemērotas
īpašas normas vai 
maksimālās vērtības, un to piešķiršanas termiņu, kā arī atsauci 
uz normatīvo aktu, kas to
reglamentē, informācijā ietverot 
brīdinājumus noteiktām iedzīvotāju grupām, ja šīs īpašās normas 
vai maksimālās
vērtības tām var radīt veselības traucējumus. 
Informāciju nekavējoties ievieto ūdens piegādātāja vai attiecīgās
pašvaldības tīmekļvietnē, vietējos preses izdevumos un izvieto 
namu apsaimniekošanas uzņēmumos.
VIII. Noslēguma jautājumi
81. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2003. gada 
29. aprīļa noteikumus Nr. 235 "Dzeramā ūdens
obligātās 
nekaitīguma un kvalitātes prasības, monitoringa un kontroles 
kārtība" (Latvijas Vēstnesis, 2003, 81. nr.;
2005, 197. nr.; 
2006, 4. nr.; 2007, 54. nr.; 2008, 79. nr.; 2009, 121., 157. nr.; 
2010, 101. nr.; 2012, 66. nr.; 2015, 207.
nr.).
82. Līdz 2019. gada 31. decembrim šo noteikumu 4. pielikuma 
2.1. apakšpunktā noteiktos dzeramā ūdens rādītāju
veiktspējas 
kritērijus var aizstāt ar šo noteikumu 4. pielikuma 2.2. 
apakšpunktā noteiktajiem rādītāju veiktspējas
kritērijiem.
83. Šo noteikumu 20. punkts un 2. pielikuma 4. piezīme ir 
spēkā līdz 2018. gada 1. septembrim.
84. Šo noteikumu 17. un 18. punkts, IV nodaļa un 2. pielikuma 
7. piezīme stājas spēkā 2018. gada 1. septembrī.
Informatīva atsauce uz Eiropas 
Savienības direktīvām
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1998. gada 3. novembra Direktīvas 
98/83/EK
 par 
dzeramā ūdens kvalitāti;
2) Padomes 2013. gada 22. oktobra Direktīvas 
2013/51/E
URATOM, 
ar ko nosaka iedzīvotāju veselības
aizsardzības prasības 
attiecībā uz radioaktīvām vielām dzeramajā ūdenī;
3) Komisijas 2015. gada 6. oktobra Direktīvas (ES) 
2015/1787
, 
ar ko groza II un III pielikumu Padomes Direktīvā
98/83/EK
 par 
dzeramā ūdens kvalitāti.
Ministru prezidents 
Māris 
Kučinskis
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
1. pielikums
Ministru kabineta
2017. gada 14. novembra
noteikumiem Nr. 671
Dzeramā ūdens obligātās 
nekaitīguma un kvalitātes prasības
1. Mikrobioloģiskie rādītāji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Maksimāli
pieļaujamā norma
1.1.
Ūdensvada 
ūdenim:
 
1.1.1.
Escherichia coli
0/100 ml
1.1.2.
enterokoki
0/100 ml
1.2.
Ūdenim, kas 
pildīts tirgošanai pudelēs vai citos traukos:
 
1.2.1.
Escherichia coli
0/250 ml
1.2.2.
enterokoki
0/250 ml
1.2.3.
Pseudomonas aeruginosa
0/250 ml
9
/
21
1.2.4.
mikroorganismu 
koloniju skaits (KVV) 22°C
100/ml
1.2.5.
mikroorganismu 
koloniju skaits (KVV) 37°C
20/ml
2. Ķīmiskie rādītāji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Maksimāli pieļaujamā
norma
Piezīmes
2.1.
antimons
5,0 µg/l
 
2.2.
arsēns
10 µg/l
 
2.3.
benzols
1,0 µg/l
 
2.4.
benzo(a)pirēns
0,010 µg/l
 
2.5.
bors
1,0 mg/l
 
2.6.
bromāti
10 µg/l
 
2.7.
kadmijs
5,0 µg/l
 
2.8.
hroms
50 µg/l
 
2.9.
varš
2,0 mg/l
Nosaka vidējās vērtības no 
nedēļas ūdens
piegādes paraugiem. Reģistrē arī maksimālās
rādītāju vērtības
2.10.
cianīdi
50 µg/l
 
2.11.
1,2-dihloretāns
3,0 µg/l
 
2.12.
fluorīdi
1,5 mg/l
 
2.13.
svins
10 µg/l
Nosaka vidējās vērtības no 
nedēļas ūdens
piegādes paraugiem. Reģistrē arī maksimālās
rādītāju vērtības
2.14.
dzīvsudrabs
1,0 µg/l
 
2.15.
niķelis
20 µg/l
Nosaka vidējās vērtības no 
nedēļas ūdens
piegādes paraugiem. Reģistrē arī maksimālās
rādītāju vērtības
2.16.
nitrāti
50 mg/l
Ūdenī nitrītu saturs nedrīkst 
pārsniegt 0,10 mg/l,
ja nitrāti (mg/l)/50 + nitrīti (mg/l)/3 
≤ 1
2.17.
nitrīti
0,50 mg/l
Ūdenī nitrītu saturs nedrīkst 
pārsniegt 0,10 mg/l,
ja nitrāti (mg/l)/50 + nitrīti (mg/l)/3 
≤ 1
2.18.
pesticīdi (atsevišķi)
0,10 µg/l
Pesticīdu grupai (2.18. un 2.19.) pielīdzināmi šādi
augu 
aizsardzības līdzekļi:
a) organiskie insekticīdi, organiskie herbicīdi;
b) organiskie fungicīdi, organiskie nematocīdi;
c) organiskie akaricīdi, organiskie algicīdi;
d) organiskie rodenticīdi, organiskie slimicīdi;
e) tiem pielīdzinātie produkti (augšanas regulatori)
un 
iepriekšminēto vielu atvasinājumi un
noārdīšanās produkti.
Ūdenī nosaka tikai tos pesticīdus, kuru klātbūtne
tajā 
ir iespējama.
Ja ūdenī ir konstatēts aldrīns, dieldrīns,
heptahlors un 
heptahlora epoksīds, rādītāju norma
ir 0,030 µg/l.
Pesticīdiem (2.19.) noteikta visu atsevišķo
pesticīdu 
summa, kurus analizē
2.19.
pesticīdi (kopā)
0,50 µg/l
2.20.
policikliskie aromātiskie
ogļūdeņraži
0,10 µg/l
Noteikto sastāvdaļu koncentrāciju summa.
Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži ir:
a) benzo(b)fluorantrēns;
b) benzo(k)fluorantrēns;
c) benzo(ghi)perilēns;
d) indeno(1,2,3-cd)pirēns
2.21.
selēns
10 µg/l
 
2.22.
tetrahloretēns un 
trihloretēns
10 µg/l
Noteikto vielu koncentrāciju 
summa
2.23.
trihalogēnmetāni (kopā)
100 µg/l
Noteikto vielu koncentrāciju 
summa
2.24.
akrilamīds
0,10 µg/l
Nosaka kā monomēra saturu 
ūdenī
2.25.
epihlorhidrīns
0,10 µg/l
Nosaka kā monomēra saturu 
ūdenī
2.26.
vinilhlorīds
0,50 µg/l
Nosaka kā monomēra saturu 
ūdenī
3. Kontrolrādītāji dzeramā ūdens monitoringam un korektīvai 
rīcībai 
10
/
21
Nr.
p. k.
Rādītājs
Maksimāli pieļaujamā
norma
Piezīmes
3.1.
alumīnijs
0,2 mg/l
 
3.2.
amonijs
0,50 mg/l
 
3.3.
hlorīdi
250 mg/l
Ūdens nedrīkst būt korozīvs
3.4.
Clostridium perfringens
(ieskaitot sporas)
0/100 ml
Šis rādītājs nav jāmēra, ja vien 
ūdens izcelsmes vietu
neiespaido virszemes ūdeņi. Ja ir 
neatbilstība
rādītājam, jāizpēta piegāde, lai nodrošinātu, ka
nepastāv patogēnu mikroorganismu, piemēram,
kriptosporu, 
klātbūtnes radīts apdraudējums cilvēku
veselībai. Šādu 
pētījumu rezultāti jāiekļauj ziņojumos,
ko sniedz Veselības 
inspekcija
3.5.
krāsa
pieņemama
patērētājiem un bez
būtiskām pārmaiņām
 
3.6.
elektrovadītspēja
2500 µS 
cm
-1
 20 °C
temperatūrā
Ūdens nedrīkst būt korozīvs
3.7.
ūdeņraža jonu koncentrācija
6,5-9,5 pH 
vienības
Ūdens nedrīkst būt korozīvs.
Negāzētam ūdenim, kas iepildīts tarā, minimālo
lielumu 
var samazināt līdz 4,5 vienībām.
Ūdenim, kas iepildīts tarā un kas ir dabiski bagāts vai
mākslīgi bagātināts ar oglekļa dioksīdu, minimālais
lielums 
var būt zemāks
3.8.
dzelzs
0,2 mg/l
 
3.9.
mangāns
0, 05 mg/l
 
3.10.
smarža
pieņemama
patērētājiem un bez
būtiskām pārmaiņām
 
3.11.
oksidējamība 
(KMnO
4
)
5,0 mg/l 
O
2
Šis rādītājs nav jānosaka, ja 
tiek mērīts TOC
3.12.
sulfāti
250 mg/l
Ūdens nedrīkst būt korozīvs
3.13.
nātrijs
200 mg/l
 
3.14.
garša
pieņemama
patērētājiem un bez
būtiskām pārmaiņām
 
3.15.
mikroorganismu koloniju
skaits 
(KVV) 22 °C
1000/ml
 
3.16.
koliformas baktērijas 
(skaits)
0/100 ml
Fasētam ūdenim šī rādītāja 
maksimāli pieļaujamā
norma ir 0/250 ml
3.17.
kopējais organiskais ogleklis
(TOC)
bez būtiskām
pārmaiņām
Šis rādītājs nav jāmēra piegādes 
objektiem, kas ir
mazāki par 10 000 m
3
 dienā
3.18.
duļķainība
3,0 NTU
(nefelometriskās
duļķainības vienības)
 
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
2. pielikums
Ministru kabineta
2017. gada 14. novembra
noteikumiem Nr. 671
Dzeramā ūdens monitoringā 
nosakāmie rādītāji un analīžu biežums
1. Kārtējā monitoringā nosakāmie rādītāji:
1.1. kārtējā monitoringā nosakāmie rādītāji, izņemot pārtikas 
uzņēmumus
Nr.
p. k.
Rādītājs
Piezīmes
11
/
21
1.1.1.
alumīnijs
Nosaka, ja par flokulantu lieto 
alumīnija sāļus; citos gadījumos to
nosaka 
auditmonitoringā
1.1.2.
amonijs
Nosaka, ja dezinfekcijai tiek 
izmantota hloraminācija; citos gadījumos
to nosaka, 
piemērojot auditmonitoringa paraugu ņemšanas biežumu
1.1.3.
dzelzs
Nosaka, ja par flokulantu lieto 
dzelzs sāļus; citos gadījumos nosaka,
piemērojot 
auditmonitoringa paraugu ņemšanas biežumu
1.1.4.
hlorīdi
Piemēro auditmonitoringa paraugu 
ņemšanas biežumu
1.1.5.
mangāns
Piemēro auditmonitoringa paraugu 
ņemšanas biežumu
1.1.6.
sulfāti
Piemēro auditmonitoringa paraugu 
ņemšanas biežumu
1.1.7.
duļķainība
 
1.1.8.
Escherichia coli
 
1.1.9.
garša
 
1.1.10.
mikroorganismu koloniju skaits
(KVV) 22 ° C
 
1.1.11.
krāsa
 
1.1.12.
nitrīti
Nosaka, ja dezinfekcijai tiek 
izmantota hloraminācija; citos gadījumos
to nosaka 
auditmonitoringā
1.1.13.
smarža
 
1.1.14.
elektrovadītspēja
 
1.1.15.
kopējās koliformas
 
1.1.16.
ūdeņraža jonu koncentrācija 
(pH)
 
1.1.17.
citi rādītāji
Var noteikt vērtības papildus 
tiem rādītājiem, kas nav iekļauti 1.
pielikumā, ja tas 
nepieciešams cilvēku veselības aizsardzībai un ir
konstatēts, 
ka tie vajadzīgi riska novērtējumam
1.2. kārtējā monitoringā pārtikas uzņēmumiem nosakāmie 
rādītāji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Piezīmes
1.2.1.
alumīnijs
Nosaka, ja par flokulantu lieto 
alumīnija sāļus; citos gadījumos
to nosaka 
auditmonitoringā
1.2.2.
amonijs
Nosaka, ja dezinfekcijai tiek 
lietota hloraminācija; citos
gadījumos to nosaka 
auditmonitoringā
1.2.3.
dzelzs
Nosaka, ja par flokulantu lieto 
dzelzs sāļus; citos gadījumos to
nosaka auditmonitoringā
1.2.4.
duļķainība
 
1.2.5.
Escherichia coli
 
1.2.6.
garša
 
1.2.7.
mikroorganismu koloniju skaits 
(KVV) 22 °
C
 
1.2.8.
mikroorganismu koloniju skaits 
(KVV) 37 °
C
Nosaka, ja ūdeni paredzēts 
pildīt pudelēs vai citos traukos
tirdzniecībai
1.2.9.
krāsa
 
1.2.10.
nitrīti
Nosaka, ja dezinfekcijai tiek 
izmantota hloraminācija; citos
gadījumos to nosaka audita 
pārbaudēs
1.2.11.
smarža
 
1.2.12.
elektrovadītspēja
 
1.2.13.
kopējās koliformas
 
1.2.14.
ūdeņraža jonu koncentrācija 
(pH)
 
1.2.15.
Pseudomonas aeruginosa
Nosaka, ja ūdeni paredzēts 
pildīt pudelēs vai citos traukos
tirdzniecībai
1.2.16.
citi rādītāji
Var noteikt vērtības papildus 
tiem rādītājiem, kas nav iekļauti 1.
pielikumā, ja tas 
nepieciešams cilvēku veselības aizsardzībai un
ir konstatēts, 
ka tie vajadzīgi riska novērtējumam
2. Auditmonitoringā nosakāmie rādītāji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Piezīmes
2.1.
alumīnijs
Nosaka, ja netiek testēts 
kārtējā monitoringā
12
/
21
2.2.
amonijs
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka 
inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā 
kārtējam gadam
2.3.
dzelzs
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka 
inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā 
kārtējam gadam
2.4.
nitrīti
Nosaka, ja netiek testēts 
kārtējā monitoringā
2.5.
Clostridium perfringens
, 
arī sporas
Nosaka virszemes ūdenim vai 
ūdenim, ko var ietekmēt virszemes
ūdens
2.6.
hlorīdi
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka 
inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā 
kārtējam gadam
2.7.
mangāns
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka 
inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā 
kārtējam gadam
2.8.
sulfāti
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka 
inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā 
kārtējam gadam
2.9.
enterokoki
 
2.10.
arsēns
 
2.11.
bors
 
2.12.
fluorīdi
 
2.13.
hroms
 
2.14.
selēns
 
2.15.
antimons
 
2.16.
benzols
 
2.17.
benzo(a)pirēns
 
2.18.
bromāti
 
2.19.
cianīdi
 
2.20.
1,2-dihloretāns
 
2.21.
dzīvsudrabs
 
2.22.
kadmijs
 
2.23.
niķelis
 
2.24.
nitrāti
 
2.25.
policikliskie aromātiskie 
ogļūdeņraži
 
2.26.
svins
 
2.27.
tetrahloretēns un 
trihloretēns
 
2.28.
trihalogēnmetāni
 
2.29.
varš
 
2.30.
kopējais organiskais ogleklis 
(
TOC
)
Šis rādītājs nav jāmēra piegādes 
objektiem, kas ir mazāki par 10
000 m
3
 dienā
2.31.
nātrijs
 
2.32.
oksidējamība 
(KmnO
4
)
Šis rādītājs nav jānosaka, ja 
tiek mērīts TOC
2.33.
pesticīdi (atsevišķi)
Nosaka tikai tos 
pesticīdus, kuru klātbūtne tajā ir iespējama
2.34.
pesticīdi (kopā)
2.35.
akrilamīds, vinilhlorīds, 
epihlorhidrīns
Pārbauda pēc izstrādājuma 
specifikācijas
2.36.
citi rādītāji
Nosaka pārtikas uzņēmumi. Nosaka 
inspekcija, ja ir noteikts
valsts monitoringa programmā 
kārtējam gadam
3. Ūdens paraugu ņemšanas
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7
 un 
analīžu minimālais biežums ūdenim no ūdensvada, no cisternām un
pārtikas uzņēmumos
Nr.
p. k.
Gada vidējais diennakts
piegādātā/pildītā ūdens daudzums
piegādes zonā
8, 9
 
(m
3
)
Kārtējā monitoringa paraugu
skaits gadā
Auditmonitoringa paraugu 
skaits
gadā
3.1.
mazāk par 
10
1
10
1
11, 12
3.2.
10-100
1
1
12, 12
3.3.
101-1000
4
1
3.4.
1001-10 
000
4
+ 3 no katriem 1000 m
3
/d
proporcionāli to 
daļai kopējā
tilpumā
1
+ 1 no katriem 4500 m
3
/d
proporcionāli to daļai 
kopējā tilpumā
13
/
21
3.5.
10 001-100 
000
tilpumā
3
+ 1 no katriem 10 000 m
3
/d
proporcionāli to daļai 
kopējā tilpumā
3.6.
vairāk par 100 
000
12
+ 1 no katriem 25 000 m
3
/d
proporcionāli to daļai 
kopējā tilpumā
Piezīmes.
1
 Paraugus ņem šo noteikumu 8. punktā noteiktajās 
vietās, lai nodrošinātu dzeramā ūdens atbilstību šo noteikumu
prasībām. Ja iespējams pierādīt, ka attiecīgo parametru mērītā 
vērtība nepasliktināsies, sadales tīklos inspekcija
paraugus 
noteiktu parametru noteikšanai drīkst ņemt vai nu piegādes 
zonā, vai attīrīšanas iekārtās, nodrošinot, lai
paraugu skaits 
ir vienmērīgi sadalīts laikā un teritoriāli.
2
 Paraugu ņemšanā sadales tīklā, izņemot paraugu 
ņemšanu no patērētāja krāna, ievēro standartu LVS ISO 
5667-
5:2007. Paraugus mikrobioloģiskai izmeklēšanai ņem un 
apstrādā saskaņā ar standartu LVS EN ISO 19458:2006.
3
 Ja piegādes ir īslaicīgas, kontroles biežumu 
dzeramajam ūdenim, ko piegādā cisternās, nosaka inspekcija.
4
 Lai noteiktu dzeramā ūdens atbilstību šo 
noteikumu 1. pielikumā noteiktajiem ūdens nekaitīguma 
rādītājiem,
analīžu biežumu var samazināt, ja to ir noteikusi 
inspekcija un vismaz divus gadus pēc kārtas rezultāti ir bijuši 
stabili
un labāki, nekā noteikts 1. pielikumā. Analīžu biežumu 
nedrīkst samazināt vairāk kā par 50 procentiem.
5
 Paraugus ņem regulāri, lai analīžu rezultāti 
raksturotu gada vidējās dzeramajam ūdenim noteikto rādītāju 
vērtības.
6
 Paraugus vara, svina un niķeļa noteikšanai ņem 
no patērētāja krāna bez iepriekšējas notecināšanas. Nejaušā
darbdienas laikā ņem paraugu, kura tilpums ir viens litrs. Var 
arī izmantot noteikta fiksēta netecēšanas laika metodes,
ja 
vien neatbilstību skaits piegādes zonas līmenī tādēļ neiznāk 
mazāks kā ar nejauša darbdienas laika metodēm.
7
 Ja ir īstenots šo noteikumu IV nodaļā minētais 
riska novērtējums, lai noteiktu dzeramā ūdens atbilstību šo
noteikumu 1. pielikumā noteiktajiem ūdens nekaitīguma 
rādītājiem, inspekcija var palielināt vai samazināt analīžu
biežumu atbilstoši šo noteikumu 39. un 40. punktā 
noteiktajam.
8
 Piegādes zona ir ģeogrāfiski noteikts apgabals, 
kurā dzeramo ūdeni piegādā no viena vai vairākiem resursiem un
kurā dzeramā ūdens kvalitāte tiek uzskatīta par līdzīgu.
9
 Ūdens daudzumu aprēķina kā vidējo daudzumu 
kalendāra gadā. Ūdens daudzuma aprēķinā drīkst izmantot
iedzīvotāju skaitu piegādes zonā, pieņemot, ka ūdens patēriņš 
ir 200 litru dienā vienam iedzīvotājam.
10
 Dzeramajam ūdenim ar piegādes apjomu, kas 
nepārsniedz 10 m
3
 diennaktī, lai noteiktu dzeramā 
ūdens
atbilstību šo noteikumu 1. pielikumā noteiktajiem ūdens 
rādītājiem, analīžu biežumu var samazināt (izņemot pārtikas
uzņēmumos), bet ne retāk kā līdz vienam paraugam trīs gadu 
laikposmā, ja to ir noteikusi inspekcija.
11
 Lai noteiktu dzeramā ūdens atbilstību šo 
noteikumu 1. pielikumā noteiktajiem ūdens rādītājiem (izņemot 
pārtikas
uzņēmumos), analīžu biežumu inspekcija var samazināt, 
bet ne retāk kā līdz vienam paraugam 10 gadu laikposmā.
Inspekcija nosaka, kurus šo noteikumu 1. pielikumā minētos 
parametrus var nenoteikt audita pārbaudē atbilstoši šo
noteikumu 14.2. apakšpunkta prasībām.
12
 Lai noteiktu dzeramā ūdens atbilstību šo 
noteikumu 1. pielikumā noteiktajiem ūdens rādītājiem, pārtikas
uzņēmumiem analīžu biežumu inspekcija var samazināt, bet ne 
retāk kā līdz vienam paraugam sešu gadu laikposmā.
Inspekcija 
nosaka, kurus šo noteikumu 1. pielikumā minētos parametrus var 
nenoteikt audita pārbaudē atbilstoši šo
noteikumu 14.2. 
apakšpunkta prasībām.
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
3. pielikums
Ministru kabineta
2017. gada 14. novembra
noteikumiem Nr. 671
Radioaktīvo vielu rādītāju 
monitorings
1. Nosakāmie radioaktīvo vielu rādītāji dzeramajā ūdenī
14
/
21
Nr.
p. k.
Rādītājs
Rādītāja 
vērtība
1
Piezīmes
1.1.
radons
100 Bq/l
 
1.2.
tritijs
100 Bq/l
Ja tritija koncentrācija 
pārsniedz noteikto rādītāja vērtību, veic
citu mākslīgo 
radionuklīdu analīzi
1.3.
indikatīvā doza
(ID)
2
0,10 mSv/gadā
Indikatīvā doza (ID) nepārsniedz 0,10 mSv gadā, ja:
1) kopējā alfa starojuma avotu īpatnējā radioaktivitāte 
(kopējā
alfa radioaktivitāte) nepārsniedz 0,1 Bq/l;
2) kopējā beta starojuma avotu īpatnējā radioaktivitāte 
(kopējā
beta radioaktivitāte) nepārsniedz 1 Bq/l
Piezīmes.
1
 Rādītāja vērtība ir radioaktīvo vielu vērtība 
dzeramajā ūdenī.
2
 Indikatīvā doza (ID) ir paredzamā efektīvā doza 
viena gada laikā visu to dabiskās un mākslīgās izcelsmes
radionuklīdu uzņemšanas dēļ, kuru klātbūtne konstatēta 
piegādātajā dzeramajā ūdenī, izņemot tritiju, kāliju-40, radonu
un radona sabrukšanas produktus ar īsu pussabrukšanas 
periodu.
2. Minimālais ūdens paraugu ņemšanas un analīžu biežums 
radioaktīvo vielu noteikšanai
Nr.
p. k.
Gada vidējais 
diennaktī piegādātā vai pildītā ūdens
daudzums piegādes 
zonā
a, b
 (m
3
)
Paraugu 
skaits
c, d, e
gadā
2.1.
ūdenim, kas nonāk 
dzeramā ūdens ūdensvadā un ko pilda cisternās vai piegādā 
pārtikas uzņēmumiem
2.1.1.
līdz 100
1
2.1.2.
101-1000
1
2.1.3.
1001-10 000
1
+ 1 no katriem 3300 m
3
/d proporcionāli to 
daļai
kopējā tilpumā
2.1.4.
10 001-100 000
3
+ 1 no katriem 10 000 m
3
/d proporcionāli to 
daļai
kopējā tilpumā
2.1.5.
vairāk par 100 000
10
+ 1 no katriem 25 000 m
3
/d proporcionāli to 
daļai
kopējā tilpumā
2.2.
pudelēs vai citos traukos 
pildītam dzeramajam ūdenim,
kas paredzēts tirdzniecībai
1
Piezīmes.
a
 Piegādes zona ir ģeogrāfiski noteikts apgabals, 
kurā dzeramo ūdeni piegādā no viena vai vairākiem resursiem un
kurā dzeramā ūdens kvalitāte tiek uzskatīta par līdzīgu.
b
 Daudzumu aprēķina kā vidējos lielumus kalendāra 
gada laikā.
c
 Ciktāl iespējams, paraugu skaits jāsadala 
vienādi attiecībā uz laiku un vietu.
d
 Norādītais paraugu skaits gadā attiecas uz 
radona rādītāja kontroli.
e
 Paraugus ņem regulāri, lai analīžu rezultāti 
raksturotu gada vidējās dzeramajam ūdenim noteiktās radioaktīvo 
vielu
rādītāju vērtības.
3. Radioaktīvo vielu rādītāju novērtēšanas metodes:
3.1. indikatīvās dozas (ID) rādītāju vērtības novērtēšana:
3.1.1. indikatīvās dozas (ID) novērtēšanai izmanto kopējās 
alfa radioaktivitātes un kopējās beta radioaktivitātes
vērtību 
noteikšanu. Kopējo beta radioaktivitātes vērtību var aizstāt ar 
atlikušo beta radioaktivitātes vērtību pēc tam, kad
tiek atņemta 
K-40 radioaktivitātes vērtība;
3.1.2. ja kopējā alfa starojuma avotu īpatnējā radioaktivitāte 
nepārsniedz 0,1 Bq/l un kopējā beta starojuma avotu
īpatnējā 
radioaktivitāte nepārsniedz 1 Bq/l, tad indikatīvā doza (ID) ir 
mazāka par rādītāja vērtību 0,1 mSv gadā. Šādā
gadījumā nav 
nepieciešami plašāki radioloģiskie izmeklējumi, ja vien nav 
zināms, ka ūdens apgādē atrodas
15
/
21
radionuklīdi, kuru dēļ ir 
iespējams pārsniegt indikatīvo dozu (ID) 0,1 mSv gadā;
3.1.3. ja kopējā alfa starojuma avotu īpatnējā radioaktivitāte 
pārsniedz 0,1 Bq/l vai kopējā beta starojuma avotu
īpatnējā 
radioaktivitāte pārsniedz 1 Bq/l, veic konkrētu radionuklīdu 
analīzi. Mērāmos radionuklīdus nosaka Veselības
inspekcija 
sadarbībā ar Valsts vides dienesta Radiācijas drošības centru, 
ņemot vērā būtisko informāciju par
iespējamiem radioaktivitātes 
avotiem;
3.1.4. tritijam kopējo alfa starojuma avotu īpatnējo 
radioaktivitāti un kopējo beta starojuma avotu īpatnējo
radioaktivitāti mēra vienā un tajā pašā paraugā;
3.2. indikatīvās dozas (ID) aprēķināšana:
3.2.1. indikatīvo dozu (ID) aprēķina pēc izmērītās 
radionuklīdu koncentrācijas un normatīvajos aktos par aizsardzību
pret jonizējošo starojumu noteiktās paredzamās efektīvās dozas 
(Sv/Bq) iedzīvotājiem, ja radionuklīdi tiek uzņemti ar
pārtiku 
vai ūdeni, pieņemot, ka ūdens patēriņš gadā pieaugušam cilvēkam 
ir 730 litri. Indikatīvā doza (ID) ir mazāka par
rādītāja vērtību 
0,1 mSv, un papildu izmeklēšana nav nepieciešama, ja ir spēkā 
šāda sakarība:
kur:
C
i(nov)
- radionuklīda i novērotā koncentrācija;
C
i(atv)
 - radionuklīda i atvasinātā koncentrācija, 
kas noteikta šo noteikumu 2. pielikuma 3.2.2. apakšpunktā;
n - konstatēto radionuklīdu skaits;
3.2.2. radioaktivitātes atvasinātā koncentrācija dzeramajā 
ūdenī
Nr.
p. k.
Radionuklīda 
izcelsme
Radionuklīds
1
Atvasinātā 
koncentrācija
3.2.2.1.
dabiska
U-238
2
3,0 Bq/l
3.2.2.2.
dabiska
U-234
2
2,8 Bq/l
3.2.2.3.
dabiska
Ra-226
0,5 Bq/l
3.2.2.4.
dabiska
Ra-228
0,2 Bq/l
3.2.2.5.
dabiska
Pb-210
0,2 Bq/l
3.2.2.6.
dabiska
Po-210
0,1 Bq/l
3.2.2.7.
mākslīga
C-14
240 Bq/l
3.2.2.8.
mākslīga
Sr-90
4,9 Bq/l
3.2.2.9.
mākslīga
Pu-239/Pu-240
0,6 Bq/l
3.2.2.10.
mākslīga
Am-241
0,7 Bq/l
3.2.2.11.
mākslīga
Co-60
40 Bq/l
3.2.2.12.
mākslīga
Cs-134
7,2 Bq/l
3.2.2.13.
mākslīga
Cs-137
11 Bq/l
3.2.2.14.
mākslīga
I-131
6,2 Bq/l
3.3. veiktspējas raksturlielumi un analīzes metodes
Nr.
p. k.
Rādītāji un radionuklīdi
Jutības robeža
3, 
4
Piezīmes
3.3.1.
tritijs
10 Bq/l
Tritija noteikšanas robeža ir 10 
% no tās rādītāja
vērtības 100 Bq/l
3.3.2.
radons
10 Bq/l
Radona noteikšanas robeža ir 10 
% no tās rādītāja
vērtības 100 Bq/l
3.3.3.
kopējā alfa starojuma
avotu 
īpatnējā
radioaktivitāte
0,04 Bq/l
Kopējās alfa starojuma avotu 
īpatnējās
radioaktivitātes jutības robeža ir 40 % no tās 
rādītāja
vērtības 0,1 Bq/l
3.3.4.
kopējā beta starojuma
avotu 
īpatnējā
radioaktivitāte
0,4 Bq/l
Kopējās beta starojuma avotu 
īpatnējās
radioaktivitātes jutības robeža ir 40 % no tās 
rādītāja
vērtības 1,0 Bq/l
16
/
21
3.3.5.
U-238
0,02 Bq/l
 
3.3.6.
U-234
0,02 Bq/l
 
3.3.7.
Ra-226
0,04 Bq/l
 
3.3.8.
Ra-228
0,02 Bq/l
Jutības robežu attiecina tikai 
uz sākotnējo indikatīvās
dozas (ID) kontroli jaunā ūdens 
avotā. Ja sākotnējā
pārbaudē konstatē mazu ticamību tam, ka 
Ra-228
pārsniegs 20 % no atvasinātās koncentrācijas,
jutības 
robežu var palielināt līdz 0,08 Bq/l regulāriem
Ra-228 radionuklīdu īpašajiem mērījumiem, līdz
nepieciešama 
atkārtota pārbaude
3.3.9.
Pb-210
0,02 Bq/l
 
3.3.10.
Po-210
0,01 Bq/l
 
3.3.11.
C-14
20 Bq/l
 
3.3.12.
Sr-90
0,4 Bq/l
 
3.3.13.
Pu-239/Pu-240
0,04 Bq/l
 
3.3.14.
Am-241
0,06 Bq/l
 
3.3.15.
Co-60
0,5 Bq/l
 
3.3.16.
Cs-134
0,5 Bq/l
 
3.3.17.
Cs-137
0,5 Bq/l
 
3.3.18.
I-131
0,5 Bq/l
 
Piezīmes.
1
 Tabulā iekļautas visbiežāk sastopamo dabisko un 
mākslīgo radionuklīdu vērtības, kas aprēķinātas uz 0,1 mSv
dozu, pieņemot, ka ūdens patēriņš gadā pieaugušam cilvēkam ir 
730 litri, kā arī izmantojot normatīvajos aktos par
aizsardzību 
pret jonizējošo starojumu noteiktās paredzamās efektīvās dozas 
(Sv/Bq) iedzīvotājiem, ja radionuklīdi tiek
uzņemti ar pārtiku 
vai ūdeni. Citu radionuklīdu atvasināto koncentrāciju var 
aprēķināt tādā pašā veidā.
2
 Tabulā norādīta tikai urāna radioaktivitāte, 
bet ne tā ķīmiskais toksiskums.
3
 Jutības robežu aprēķina saskaņā ar standartu 
LVS ISO 11929:2017 "Raksturīgo robežu noteikšana (lēmuma
sliekšņvērtība, noteikšanas robeža un ticamības intervāla 
ierobežojumi) jonizējošā starojuma mērījumiem.
Pamatprincipi un 
pielietojums".
4
 Mērījumu nenoteiktību aprēķina un paziņo kā 
pilno standarta nenoteiktību vai kā paplašināto standarta
nenoteiktību ar paplašināšanas koeficientu 1,96 saskaņā ar 
Metroloģijas vadlīniju apvienotās komitejas (
JCGM - Joint
Committee for Guides in Metrology
) izstrādātajām vadlīnijām 
par mērījuma nenoteiktības izteikšanu.
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
4. pielikums
Ministru kabineta
2017. gada 14. novembra
noteikumiem Nr. 671
Dzeramā ūdens nekaitīguma un 
kvalitātes rādītāju noteikšanas metodes
1. Rādītāji, kuriem noteiktas konkrētas analīzes metodes
Nr.
p. k.
Rādītājs
Metode
1.1.
koliformas baktērijas un 
Escherichia coli
(
E. coli)
LVS EN ISO 9308-1 : 2014,
LVS EN ISO 9308-2 : 2014
"Ūdens kvalitāte. 
Escherichia coli
 un koliformas 
baktēriju
noteikšana un uzskaite. 1. daļa: 
Membrānfiltrācijas metode. 2.
daļa: Visticamākā skaitļa 
metode"
1.2.
enterokoki
LVS EN ISO 7899-2 : 2006
"Ūdens kvalitāte. Zarnu enterokoku noteikšana un 
uzskaite.
2.daļa: Membrānfiltrācijas metode"
1.3.
Pseudomonas aeruginosa
LVS EN ISO 16266 : 2008
"Ūdens kvalitāte - 
Pseudomonas aeruginosa
 
noteikšana un
17
/
21
uzskaite ar membrānu filtrācijas metodi"
1.4.
mikroorganismu koloniju skaits 
(KVV) 22
°C
LVS EN ISO 6222 : 1999
"Ūdens kvalitāte - Kultivētu mikroorganismu uzskaite - 
Koloniju
skaits, inokulējot barojošā agara barotnē"
1.5.
mikroorganismu koloniju skaits 
(KVV) 36
°C
LVS EN ISO 6222 : 1999
"Ūdens kvalitāte - Kultivētu mikroorganismu uzskaite - 
Koloniju
skaits, inokulējot barojošā agara barotnē"
1.6.
Clostridium perfringens
 
(ieskaitot sporas)
LVS EN ISO 14189 : 2016
"Ūdens 
Clostridium perfingens
 kvalitāte. 
baktēriju uzskaitīšana.
Metode, lietojot membrānu 
filtrāciju (ISO 14189:2013)"
2. Rādītāji, kuriem ir noteikti veiktspējas 
kritēriji
1
2.1. kritērija "mērījumu nenoteiktība" minimālie rādītāji
Nr.
p. k.
Parametri
Mērījumu nenoteiktība
2, 3
,
% no parametra vērtības (izņemot
attiecībā uz pH)
2.1.1.
alumīnijs
25
2.1.2.
amonijs
40
2.1.3.
antimons
40
2.1.4.
arsēns
30
2.1.5.
benz(a)pirēns
50
2.1.6.
benzols
40
2.1.7.
bors
25
2.1.8.
bromāti
40
2.1.9.
kadmijs
25
2.1.10.
hlorīdi
15
2.1.11.
hroms
30
2.1.12.
elektrovadītspēja
20
2.1.13.
varš
25
2.1.14.
cianīdi
5
30
2.1.15.
1,2-dihloretāns
40
2.1.16.
fluorīdi
20
2.1.17.
ūdeņraža jonu
6
 
koncentrācija pH
0,2
2.1.18.
dzelzs
30
2.1.19.
svins
25
2.1.20.
mangāns
30
2.1.21.
dzīvsudrabs
30
2.1.22.
niķelis
25
2.1.23.
nitrāti
15
2.1.24.
nitrīti
20
2.1.25.
oksidējamība
7
50
2.1.26.
pesticīdi
8
30
2.1.27.
policikliskie aromātiskie 
ogļūdeņraži
9
50
2.1.28.
selēns
40
2.1.29.
nātrijs
15
2.1.30.
sulfāti
15
2.1.31.
tetrahloretēns
10
30
2.1.32.
trihloretēns
10
40
2.1.33.
trihalometāni
9
 - 
kopā
40
2.1.34.
kopējais organiskais 
ogleklis
11
 (
TOC
)
30
2.1.35.
duļķainība
12
30
2.1.36.
akrilamīds, 
epihlorhidrīns un vinilhlorīds - pārbauda pēc izstrādājuma 
specifikācijas
18
/
21
2.2. rādītāji, kuriem noteikti veiktspējas kritēriji
Nr.
p. k.
Rādītājs
Rezultātu
ticamība
13, 14
(%)
Rezultātu
precizitāte
13, 15
(%)
Metodes zemākā
noteikšanas 
robeža
13, 16
(% no normētās vērtības)
2.2.1.
alumīnijs
10
10
10
2.2.2.
amonijs
10
10
10
2.2.3.
antimons
25
25
25
2.2.4.
arsēns
10
10
10
2.2.5.
benzols
25
25
25
2.2.6.
benzo(a)pirēns
25
25
25
2.2.7.
bors
10
10
10
2.2.8.
bromāti
25
25
25
2.2.9.
cianīdi
5
10
10
10
2.2.10.
1,2-dihloretāns
25
25
10
2.2.11.
dzelzs
10
10
10
2.2.12.
dzīvsudrabs
20
10
20
2.2.13.
elektrovadītspēja
10
10
10
2.2.14.
fluorīdi
10
10
10
2.2.15.
hlorīdi
10
10
10
2.2.16.
hroms
10
10
10
2.2.17.
kadmijs
10
10
10
2.2.18.
mangāns
10
10
10
2.2.19.
nātrijs
10
10
10
2.2.20.
niķelis
10
10
10
2.2.21.
nitrāti
10
10
10
2.2.22.
nitrīti
10
10
10
2.2.23.
oksidējamība
7
25
25
10
2.2.24.
pesticīdi
8
25
25
25
2.2.25.
policikliskie aromātiskie
ogļūdeņraži
9
25
25
25
2.2.26.
selēns
10
10
10
2.2.27.
sulfāti
10
10
10
2.2.28.
svins
10
10
10
2.2.29.
tetrahloretēns
10
25
25
10
2.2.30.
trihalometāni
9
 - 
kopā
25
25
10
2.2.31.
trihloretēns
10
25
25
10
2.2.32.
ūdeņraža jonu 
koncentrācijai
6
0,2 pH 
vienības
 
 
2.2.33.
varš
10
10
10
2.2.34.
duļķainība
25
25
25
2.2.35.
akrilamīds, 
epihlorhidrīns un vinilhlorīds - pārbauda pēc izstrādājuma 
specifikācijas
Piezīmes.
1
 Šā pielikuma 2. punktā noteiktajiem rādītājiem 
veiktspējas kritēriji ir tādi, lai lietotu analīzes metodes, ar 
kurām
sasniedzama vismaz līdzvērtīga noteikšanas robeža, 
precizitāte un ticamība, kā norādīts šajā tabulā.
2
 Izmantoto analīzes metožu kvantitatīvās 
noteikšanas robeža (mazākā kvantitatīvi nosakāmā koncentrācija, 
kurai
novērtēta mērījumu nenoteiktība) ir ≤ 30 % no parametram 
noteiktās normatīvās vērtības. Papildus tam nenoteiktība
nav 
lielāka par šā pielikuma 2.1. apakšpunktā norādīto.
Šā pielikuma 2.1. apakšpunktā noteiktajiem parametriem 
norādītie kritēriji ir tādi, ka ar lietoto analīzes metodi
vismaz jāspēj izmērīt koncentrāciju, kas līdzvērtīga parametra 
vērtībai ar kvantitatīvās noteikšanas robežu un ir 30 % no
attiecīgās parametra vērtības vai zemāka, un ar mērījumu 
nenoteiktību, kas norādīta šā pielikuma 2.1. apakšpunktā.
19
/
21
3
 Mērījumu nenoteiktība ir nenegatīvs parametrs, 
kas raksturo, cik izkliedētas ir lieluma vērtības, kuras uz
izmantotās informācijas pamata piedēvē mērlielumam. Kritērijs 
"mērījumu nenoteiktība" (k = 2, kur k - statistikā
izmantots 
skaitlisks lielums - pārklāšanās koeficients, kuru lieto kā 
reizinātāju nenoteiktības aprēķinam, lai mērījumu
nenoteiktībai 
nodrošinātu vismaz 95 % ticamību) ir tabulā norādītais vai par 
to augstāks procents no parametra
vērtības. Mērījumu 
nenoteiktību novērtē parametra vērtības līmenī, ja vien nav 
norādīts citādi.
4
 Ja mērījumu nenoteiktības vērtību nav iespējams 
sasniegt, ieteicams izvēlēties labāko pieejamo metodi (līdz 60
%).
5
 Ar šo metodi nosaka kopējo cianīdu visos tā 
veidos.
6
 Ticamības, precizitātes un mērījumu 
nenoteiktības vērtības izsaka pH vienībās.
7
 Etalonmetode: standarts LVS EN ISO 8467:2000 
L.
8
 Atsevišķu pesticīdu veiktspējas kritēriji 
norādīti indikatīvi. Attiecībā uz dažiem pesticīdiem iespējams 
panākt 30 %
augstu mērījumu nenoteiktības vērtību; attiecībā uz 
vairākiem pesticīdiem var atļaut augstākas vērtības - līdz 80 
%.
9
 Kritēriji attiecas uz atsevišķām vielām, kurām 
šo noteikumu 1. pielikuma 2. punktā norādīts skaitlis 25 % no
parametra vērtības.
10
 Kritēriji attiecas uz atsevišķām vielām, kurām 
šo noteikumu 1. pielikuma 2. punktā norādīts skaitlis 50 % no
parametra vērtības.
11
 Mērījumu nenoteiktību kopējam organiskajam 
ogleklim (
TOC
) ieteicams aprēķināt koncentrāciju līmenī 
3 mg/1.
Izmanto standartu LVS EN 1484:2000 "Ūdens analīze. 
Norādījumi TOC un izšķīdušā organiskā oglekļa (DOC)
noteikšanai".
12
 Mērījumu nenoteiktību saskaņā ar standartu LVS 
EN ISO 7027-1:2016 "Ūdens kvalitāte. Duļķainības noteikšana"
ieteicams noteikt līmenī 1,0 NTU (nefelometriskās duļķainības 
vienības).
13
 Neatkarīgi no izmantotās analīzes jutības 
(metodes zemākā noteikšanas robeža), rezultātus norāda, 
izmantojot
vismaz to pašu decimālo skaitļu daudzumu rādītāja 
lielumam, kā noteikts šo noteikumu 1. pielikuma 2. un 3. 
punktā.
14
 LVS ISO 5725-1:2006+TC1 "Mērīšanas metožu un 
rezultātu pareizība (rezultātu ticamība un precizitāte) - 1.
daļa: Vispārīgie principi un definīcijas", LVS ISO 5725-2:2006 
+ TC1 "Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība
(ticamība un 
precizitāte) - 2. daļa: Pamatmetode mērīšanas standartmetodes 
atkārtojamības un reproducējamības
noteikšanai", LVS ISO 
5725-3:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu pareizība (ticamība un 
konverģentums) - 3. daļa:
Mērīšanas standartmetodes 
precizitātes starprādītāji", LVS ISO 5725-4:2006 "Mērīšanas 
metožu precizitāte (rezultātu
ticamība un konverģentums) - 4. 
daļa: Vienmetodes standartmērījumu ticamības noteikšanas 
pamatmetodes", LVS
ISO 5725-5:2006+AC "Mērīšanas metožu 
precizitāte (rezultātu ticamība un konverģentums) - 5. daļa: 
Alternatīvas
metodes standarta mērīšanas metodēm precizitātes 
noteikšanai", LVS ISO 5725-6:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu un
rezultātu pareizība (ticamība un precizitāte) - 6. daļa: 
Pareizības vērtību lietošana praksē" - sistemātiskā kļūda, kuru
izsaka kā atšķirību starp rādītāja patieso lielumu un pēc 
pietiekami liela analīžu atkārtojumu skaita iegūto vidējo
lielumu.
15
 LVS ISO 5725-1:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu un 
rezultātu pareizība (rezultātu ticamība un precizitāte) - 1.
daļa: Vispārīgie principi un definīcijas", LVS ISO 5725-2:2006 
+ TC1 "Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība
(ticamība un 
precizitāte) - 2. daļa: Pamatmetode mērīšanas standartmetodes 
atkārtojamības un reproducējamības
noteikšanai", LVS ISO 
5725-3:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu pareizība (ticamība un 
konverģentums) - 3. daļa:
Mērīšanas standartmetodes 
precizitātes starprādītāji", LVS ISO 5725-4:2006 "Mērīšanas 
metožu precizitāte (rezultātu
ticamība un konverģentums) - 4. 
daļa: Vienmetodes standartmērījumu ticamības noteikšanas 
pamatmetodes", LVS
ISO 5725-5:2006+AC "Mērīšanas metožu 
precizitāte (rezultātu ticamība un konverģentums) - 5. daļa: 
Alternatīvas
metodes standarta mērīšanas metodēm precizitātes 
noteikšanai", LVS ISO 5725-6:2006 + TC1 "Mērīšanas metožu un
rezultātu pareizība (ticamība un precizitāte) - 6. daļa: 
Pareizības vērtību lietošana praksē" - nejauša kļūda, kuru 
izsaka
kā standarta novirzi (grupas ietvaros vai starp grupām) 
no vidējā noteiktā rādītāja lieluma. Pieļaujamā precizitāte ir
divkārša standartnovirze.
16
 Metodes zemākā noteikšanas robeža - trīskārša 
standartnovirze dabīgā ūdens paraugam ar zemāko attiecīgā
rādītāja koncentrāciju, kura nosakāma ar izmantoto metodi, vai 
pieckārša standartnovirze kontrolparaugam.
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
20
/
21
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
21
/
21