Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 105,
06.07.2001.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 15, 09.08.2001.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
20.06.2001.
Stājas spēkā: 
20.07.2001.
Attēlotā redakcija:
 16.03.2021. - 31.12.2021.
Grozījumi:
23.10.2003. likums / LV, 159, 12.11.2003.; Ziņotājs, 23, 11.12.2003. / Stājas spēkā 26.11.2003.
04.11.2004. likums / LV, 187, 25.11.2004.; Ziņotājs, 24, 23.12.2004. / Stājas spēkā 09.12.2004.
17.11.2005. likums / LV, 195, 07.12.2005.; Ziņotājs, 1, 12.01.2006. / Stājas spēkā 21.12.2005.
02.11.2006. likums / LV, 183, 15.11.2006.; Ziņotājs, 24, 28.12.2006. / Stājas spēkā 29.11.2006.
13.12.2007. likums / LV, 208, 29.12.2007.; Ziņotājs, 3, 14.02.2008. / Stājas spēkā 12.01.2008.
17.07.2008. likums / LV, 116, 30.07.2008.; Ziņotājs, 16, 28.08.2008. / Stājas spēkā 13.08.2008.
14.01.2010. likums / LV, 19, 03.02.2010. / Stājas spēkā 17.02.2010.
03.06.2010. likums / LV, 99, 22.06.2010. / Stājas spēkā 06.07.2010.
27.01.2011. likums / LV, 24, 11.02.2011. / Stājas spēkā 25.02.2011.
31.03.2011. likums / LV, 62, 20.04.2011. / Stājas spēkā 04.05.2011.
07.04.2011. likums / LV, 65, 27.04.2011. / Stājas spēkā 11.05.2011.
16.06.2011. likums / LV, 103, 06.07.2011. / Stājas spēkā 20.07.2011.
05.12.2013. likums / LV, 250, 20.12.2013. / Stājas spēkā 03.01.2014.
12.11.2015. likums / LV, 235, 01.12.2015. / Stājas spēkā 15.12.2015.
11.02.2016. likums / LV, 42, 01.03.2016. / Stājas spēkā 15.03.2016.
16.02.2017. likums / LV, 47, 03.03.2017. / Stājas spēkā 04.03.2017.
30.03.2017. likums / LV, 75, 12.04.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
21.06.2018. likums / LV, 132, 04.07.2018. / Stājas spēkā 18.07.2018.
11.04.2019. likums / LV, 86, 30.04.2019. / Stājas spēkā 14.05.2019.
10.09.2020. likums / LV, 184, 23.09.2020. / Stājas spēkā 07.10.2020.
18.02.2021. likums / LV, 42, 02.03.2021. / Stājas spēkā 16.03.2021.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Par reglamentētajām profesijām un profesionālās
kvalifikācijas atzīšanu
A sadaļa 
Reglamentētās profesijas Latvijas Republikā
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
adaptācijas periods
 — periods, kurā profesionālo kvalifikāciju ārvalstīs ieguvusi persona (turpmāk —
pretendents) reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā darbojas kvalificēta attiecīgās profesijas pārstāvja
uzraudzībā. Šāds periods ilgst ne vairāk par trim gadiem un beidzas ar pretendenta darba vērtējumu;
1
/
38
1
1
) 
iekšējā tirgus informācijas sistēma
 — Eiropas Komisijas pārvaldīta informācijas apmaiņas sistēma, ar
kuras starpniecību tiek īstenota Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu atbildīgo
institūciju savstarpējā administratīvā sadarbība Eiropas Savienības iekšējo tirgu reglamentējošo Eiropas
Savienības tiesību aktu īstenošanā vai piemērošanā;
1
2
) 
Eiropas profesionālā karte
 — elektronisks sertifikāts, kas apliecina personas izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošo dokumentu atbilstību nosacījumiem, ar kādiem atzīstama pastāvīgai profesionālai
darbībai vai īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai Eiropas Savienības dalībvalstīs un Eiropas
Ekonomikas zonas valstīs nepieciešamā profesionālā kvalifikācija;
2) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
3) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
4) 
kompetences apliecība 
— likumā noteiktajā kārtībā kompetentas institūcijas izsniegts kvalifikāciju
apliecinošs dokuments, kurā norādīta:
a) personas izglītība, par kuru neizsniedz augstākās izglītības diplomu, diplomu par pirmā līmeņa
profesionālo augstāko izglītību vai profesionālās izglītības atestātu šā likuma izpratnē, vai
b) to personas spēju, pieredzes un zināšanu pozitīvs novērtējums, kuras nepieciešamas, lai varētu veikt
patstāvīgu darbību attiecīgajā profesijā;
5) 
kvalifikācijas atbilstības pārbaude
 — pretendenta profesionālo zināšanu novērtēšana, kuru veic
institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās.
Pārbaudes mērķis ir novērtēt pretendenta spējas darboties reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā;
5
1
) 
likumīgā statusa valsts 
— valsts, kurā pretendentam ir tiesības veikt profesionālo darbību;
6) 
mītnes valsts
 — valsts, kurā pretendents ieguvis profesionālo kvalifikāciju. Ja Eiropas Savienības dalībvalsts
pilsonis profesionālo kvalifikāciju pilnīgi vai daļēji ieguvis ārpus Eiropas Savienības, par mītnes valsti uzskata
Eiropas Savienības dalībvalsti, kurā šī profesionālā kvalifikācija atzīta pirmo reizi;
7)
 pašnodarbināta persona 
— persona, kas darba ienākumus gūst patstāvīgi, neiesaistoties kā darbinieks
darba tiesiskajās attiecībās ar darba devēju un neieņemot amatu, kas dod tiesības uz atlīdzību;
8) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
9) 
profesionālās kvalifikācijas sertifikāts 
— likumā noteiktajā kārtībā pilnvarotas institūcijas izsniegts
dokuments, kas apliecina tā īpašnieka profesionālo kvalifikāciju vai noteiktu profesionālās kvalifikācijas līmeni
vai arī apliecina, ka tā īpašnieks ir sekmīgi izpildījis sertifikācijas prasības noteiktas profesijas vai profesionālās
specializācijas iegūšanai (arī darbam ar jauniem materiāliem, tehniku un tehnoloģiju);
10) 
profesionālā pieredze
 — iepriekšēja faktiska un likumīga darbība attiecīgajā profesijā Latvijas Republikā,
kā arī Eiropas Savienības dalībvalstī vai citā ārvalstī, ja to nosaka likums vai Saeimas apstiprinātie starptautiskie
līgumi;
11) 
reglamentētā izglītība
 — jebkura noteiktas profesijas iegūšanai īpaši organizēta izglītība, kuras
programmas struktūru un līmeni Latvijas Republikā, citās Eiropas Savienības dalībvalstīs un Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalstīs nosaka tiesību akti un apstiprina un kontrolē šim mērķim pilnvarotas
institūcijas;
12) 
reglamentētā profesija
 — Latvijas Republikā reglamentēta profesionālā darbība vai reglamentētu
profesionālo darbību kopums šajā likumā noteiktajās profesijās, kā arī citās Eiropas Savienības dalībvalstīs un
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstīs reglamentēta tāda profesionālā darbība vai reglamentētu
profesionālo darbību kopums, kuru uzsākšanai un veikšanai attiecīgās valsts tiesību aktos izvirzīta atbilstošas
profesionālās kvalifikācijas prasība;
13) 
specialitāte
 — profesijai atbilstošās darbības joma, kurā attiecīgā persona ieguvusi profesionālo
kvalifikāciju. Attiecīgās specialitātes šaurāka joma veido apakšspecialitāti vai profesionālo specializāciju, bet
joma, kas kopīga divām vai vairākām specialitātēm, — papildspecialitāti;
2
/
38
14) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
15) 
reglamentētā profesionālā darbība
 — darbība, kurai kopumā vai kuras atsevišķam veidam attiecīgo
profesionālās darbības jomu reglamentējošajos normatīvajos aktos ir noteiktas īpašas prasības attiecībā uz
profesionālās darbības veicēja izglītību, profesionālo kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem vai profesionālās
darbības nosaukuma lietošanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
, 
07.04.2011.
, 
12.11.2015.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas
stājas spēkā 
07.10.2020.
)
2.pants. Likuma mērķis un darbība
(1) Likuma mērķis ir:
1) nodrošināt profesionālās darbības atbilstību noteiktām kvalitātes prasībām un kritērijiem, ja šī darbība ir
saistīta ar sabiedrības interešu aizsardzību, tās drošību un veselības aizsardzību;
2) aizsargāt atsevišķas sabiedriski nozīmīgas profesijas pret nekvalificētu personu iesaistīšanu tajās, nosakot
šīm profesijām paaugstinātas prasības;
3) nodrošināt iespēju Latvijas Republikā iegūto profesionālo kvalifikāciju atzīt ārvalstīs un ārvalstīs iegūto
profesionālo kvalifikāciju atzīt Latvijas Republikā;
4) veicināt personu brīvu pārvietošanos Eiropas Savienības dalībvalstīs un Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācijas dalībvalstīs.
(2) Likums nosaka reglamentētās profesijas, kā arī pamatprasības, kas jāievēro Latvijas Republikā un ārvalstīs
iegūtās kvalifikācijas atzīšanā šajās profesijās.
(3) Likuma noteikumi par izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai izvirzāmajām prasībām attiecas uz fiziskajām
personām, kuras vēlas uzsākt darbu reglamentētajās profesijās vai darboties tajās patstāvīgi kā pašnodarbinātas
personas vai darbinieki.
(4) Uz Latvijas pilsoņiem un nepilsoņiem, kuri izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvuši ārvalstīs, attiecas šā
likuma noteikumi par attiecīgajās ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanu Eiropas Savienības dalībvalstu
pilsoņiem.
(5) Uz bezvalstniekiem, kas saņēmuši ārvalstīs izsniegtus bezvalstnieka ceļošanas dokumentus, kā arī uz bēgļiem
un personām, kurām piešķirts alternatīvais statuss, attiecas šā likuma noteikumi par profesionālās kvalifikācijas
atzīšanu.
(6) Uz to valstu pilsoņiem, kurām saskaņā ar Eiropas Ekonomikas zonas līgumu ir minētajā līgumā noteiktās
Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā, un uz Šveices Konfederācijas
pilsoņiem attiecas tie paši šā likuma noteikumi, kuri attiecas uz Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem.
(7) Šā likuma noteikumi neattiecas:
1) uz gadījumiem, kad darbība reglamentētajās profesijās ir saistīta ar valsts pārvaldes vai tiesu varas funkciju
izpildi;
2) uz profesijām, kurām saskaņā ar likumu vai Ministru kabineta noteikumiem izvirzītas kādas no šā likuma
3.panta
 piektajā daļā minētajām prasībām, bet nav norādīti reglamentētajām profesijām nepieciešamie izglītību
vai profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti;
3) uz profesionālo darbību autotransporta, dzelzceļa transporta un civilās aviācijas jomā.
(8) Uz to valstu pilsoņiem, kurām saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir šajos līgumos
noteiktas Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā, attiecas tie paši šā
likuma noteikumi, kuri attiecas uz Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem.
(9) Uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kas, ievērojot 
Imigrācijas likuma
 noteikumus, uzņēmumu grupas ietvaros
tiek pārcelti vadītāja, speciālista vai stažiera darbā Latvijas Republikā, attiecas tie paši šā likuma noteikumi, kuri
3
/
38
attiecas uz Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
13.12.2007.
, 
17.07.2008.
, 
16.02.2017.
, 
11.04.2019.
 un 
10.09.2020
.
likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
 
3.pants. Vispārīgās prasības izglītībai, profesionālajai kvalifikācijai un darbībai reglamentētajās
profesijās
(1) Minimālās prasības reglamentēto profesiju izglītības programmām nosaka likums un Ministru kabineta
noteikumi.
2) Reglamentētajā profesijā ir tiesības darboties personai, kura apguvusi šai profesijai atbilstošu akreditētu
izglītības programmu vai ieguvusi profesionālo kvalifikāciju, ko apliecina likumā noteiktie Latvijas Republikā
izdotie izglītību vai profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti vai citās valstīs izdotie izglītību vai
profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti, kas atzīti Latvijas Republikā saskaņā ar šo likumu un Saeimas
apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem.
(3) Latvijas Republikā tiek atzīti bijušās PSRS izglītības iestāžu izdotie izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinoši dokumenti, izņemot:
1) bijušo PSKP un VĻKJS izglītības iestāžu izdotos dokumentus;
2) dokumentus, kas neatbilst starptautiskajās konvencijās un Saeimas apstiprinātajos starptautiskajos līgumos
izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai izvirzītajām prasībām.
(4) Personai, kura gatavojas pirmo reizi uzsākt darbu reglamentētajā profesijā, ar likumu vai Ministru kabineta
noteikumiem var ierobežot tiesības uz darba uzsākšanu, nosakot prasību iegūt profesionālo praksi izglītības
programmas apguves laikā vai pēc tās, darbojoties sertificēta (licencēta) speciālista uzraudzībā, vai darboties bez
tiesībām izmantot profesijai atbilstošu nosaukumu, vai arī nosakot ierobežojumus darbībai pašnodarbinātas personas
statusā uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus. Šādas profesionālās prakses saturu, tās norises un sasniedzamo
rezultātu aprakstu iekļauj prasībās, kas izvirzītas reglamentētajai profesijai. Profesionālo praksi persona var iegūt
ārvalstīs, un tā tiek atzīta, ja atbilst profesionālās prakses satura, tās norises un sasniedzamo rezultātu aprakstam.
Šie noteikumi neattiecas uz personu, kuras ārvalstīs iegūtie izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošie
dokumenti ir atzīti šajā likumā noteiktajā kārtībā.
(5) Darba uzsākšanai, patstāvīgai darbībai profesijā vai darbībai pašnodarbinātas personas statusā likumā vai
Ministru kabineta noteikumos atsevišķām reglamentētajām profesijām var izvirzīt šādas papildu prasības:
1) zvēresta vai svinīga solījuma nodošana;
2) profesionālās ētikas kodeksa ievērošana;
3) atbilstoša reputācija, persona nav krimināli sodīta, tai nav uzlikti administratīvie sodi vai disciplinārsodi
saistībā ar attiecīgās profesionālās darbības normu pārkāpumiem;
4) atbilstoša veselība;
5) civiltiesiskās atbildības vai finansiālā riska apdrošināšana;
6) atbilstošs valsts valodas zināšanu līmenis;
7) regulāra atkārtota profesionālā sertifikācija (resertifikācija) vai atestācija, ko veic pēc noteikta laika;
8) papildu noteikumi darbībai pašnodarbinātas personas statusā, to skaitā speciālas licences nepieciešamība
atsevišķiem darbības veidiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
04.11.2004.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
4.pants. Profesiju reglamentēšana profesionālajās organizācijās
4
/
38
Profesijās, kuras reglamentē likumā vai Ministru kabineta noteikumos pilnvarotu profesionālo organizāciju noteiktās
profesionālās kvalifikācijas prasības, attiecīgās profesionālās organizācijas:
1) izsniedz profesionālo kvalifikāciju apliecinošus dokumentus un piešķir tiesības izmantot profesijai un
kvalifikācijai atbilstošu nosaukumu;
2) nodrošina augstu profesionālās kvalifikācijas kritēriju saglabāšanu un kvalifikācijas uzturēšanu un celšanu
attiecīgajā darbības jomā;
3) izstrādā un apstiprina profesionālās ētikas normas attiecīgajā darbības jomā un nodrošina šo normu
ievērošanu.
5.pants. Reglamentēto profesiju un profesionālās specializācijas nosaukumu aizsardzība
Šajā likumā noteikto reglamentēto profesiju un to specialitāšu, apakšspecialitāšu vai papildspecialitāšu nosaukumu
izmantošana ir atļauta tikai gadījumos, kad attiecīgajai personai ir atbilstošs likumā noteikts izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošs dokuments. Šis noteikums attiecas arī uz amatu nosaukumiem, ja tie ir identiski ar šajā pantā
minētajiem nosaukumiem.
6.pants. Ministru kabineta kompetence reglamentēto profesiju un tām izvirzāmo prasību noteikšanā
Ministru kabinets:
1) apstiprina specialitāšu, apakšspecialitāšu un papildspecialitāšu sarakstus likumā norādītajām
reglamentētajām profesijām, ja šo sarakstu apstiprināšanai likumā nav noteikta cita kārtība;
2) nosaka minimālās prasības izglītības programmām vai arī prasības attiecībā uz profesionālajām zināšanām
un prasmēm tajās reglamentētajās profesijās un specialitātēs, kurās tas ir nepieciešams profesionālās
kvalifikācijas atzīšanai ārvalstīs. Minētās prasības iekļauj attiecīgo profesiju standartos un izglītības
programmās.
II nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai reglamentētajās profesijās 
arhitektūras un būvniecības jomā
7.pants. Reglamentētās profesijas arhitektūras un būvniecības jomā
(1) Arhitektūras jomā reglamentēta ir arhitekta profesija, kurā minimālās prasības profesionālās kvalifikācijas
iegūšanai nosaka Ministru kabinets.
(2) Būvniecības jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas izglītības
programmas un būvniecības jomas normatīvajos aktos noteiktās prasības, ir šādas:
1) būvdarbu vadītājs;
2) būvinženieris;
3) būveksperts.
(3) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
27.01.2011.
, 
12.11.2015.
 un 
18.02.2021
. likumu, kas stājas spēkā
16.03.2021.
)
8.pants. Vispārīgās prasības arhitekta izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai
(1) Personas tiesības uzsākt darbību arhitekta profesijā apliecina augstskolas izsniegts augstākās izglītības
5
/
38
diploms par akreditētas arhitektūras studiju programmas apguvi.
(2) Arhitekta izglītība iegūstama studijās, kas noslēdzas ar arhitekta diplomam vai akadēmiskā grāda prasībām
atbilstošu pārbaudījumu sekmīgu nokārtošanu, diploma izdošanu un profesijas nosaukuma piešķiršanu un atbilst
vienam no šādiem nosacījumiem:
1) kopējais izglītības iegūšanas ilgums augstskolā ir vismaz četri pilna laika studiju gadi un divus gadus ilga
praktiskā darba pieredze sertificēta arhitekta uzraudzībā;
2) vismaz piecus gadus ilgas pilna laika studijas augstskolā.
(3) Arhitekta izglītību var iegūt arī kvalifikācijas pakāpeniskas paaugstināšanas ceļā vai apgūstot ar pārtraukumiem
šā panta pirmajā daļā minēto studiju programmu, kas noslēdzas ar pārbaudījumu sekmīgu nokārtošanu, ja persona
vismaz septiņus gadus strādājusi sertificēta arhitekta uzraudzībā vai pie komersanta, kas sniedz arhitektūras
pakalpojumus. Pārbaudījumi atbilst šā panta otrās daļas 2.punktā minētajām prasībām, kuras tiek piemērotas pilna
laika studiju izglītībai.
(4) Lai iegūtu patstāvīgas prakses tiesības arhitektūras jomā, attiecīgajai personai papildus šā panta pirmajā daļā
minētajam augstskolas izsniegtajam augstākās izglītības diplomam nepieciešams saskaņā ar Būvniecības likumu
piešķirts arhitekta prakses sertifikāts, kas apliecina, ka attiecīgā persona sertificēta arhitekta vadībā apguvusi
patstāvīgai praksei nepieciešamās zināšanas un prasmes.
(5) Likumā noteiktajā kārtībā arhitekta profesijas nosaukumu var piešķirt par izciliem sasniegumiem arhitektūras
jomā arī tad, ja šā panta nosacījumi izpildīti tikai daļēji. Šādos gadījumos izsniedz arhitekta profesionālās kvalifikācijas
sertifikātu, kas dod tādas pašas tiesības kā šajā pantā noteiktā izglītība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.11.2005.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā
15.03.2016.
)
8.
1 
pants. Vispārīgās prasības izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai reglamentētajās profesijās
būvniecības jomā
Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā likuma 
7.
 panta otrajā daļā minētajās profesijās apliecina
būvspeciālista sertifikāts, kas iegūts saskaņā ar būvniecības jomas normatīvajiem aktiem, kā arī:
1) būvdarbu vadītāja profesijā — pirmā vai otrā līmeņa profesionālās augstākās izglītības diploms;
2) būvinženiera profesijā — otrā līmeņa profesionālās augstākās izglītības diploms;
3) būveksperta profesijā — šā likuma 
8.
 panta otrajā daļā noteiktajam vai šā panta 2. punktam atbilstošs
augstākās izglītības diploms.
(
21.06.2018
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.02.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
16.03.2021.
)
III nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai 
kvalifikācijai reglamentētajās profesijās veselības aprūpes jomā
9.pants. Reglamentētās profesijas veselības aprūpes jomā
(1) Veselības aprūpes jomā reglamentētās profesijas, kurās minimālās prasības profesionālās kvalifikācijas
iegūšanai nosaka Ministru kabinets, ir šādas:
1) ārsts;
2) zobārsts;
3) farmaceits;
4) māsa (medicīnas māsa);
6
/
38
5) vecmāte.
(2) Veselības aprūpes jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas izglītības
programmas un likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, ir šādas:
1) ārsta palīgs (feldšeris);
2) farmaceita asistents;
3) biomedicīnas laborants;
4) zobu tehniķis;
5) zobu higiēnists;
6) fizioterapeits;
7) ergoterapeits;
8) optometrists;
9) fizioterapeita asistents;
10) ergoterapeita asistents;
11) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
12) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
13) tehniskais ortopēds;
14) kosmētiķis;
15) zobārsta asistents;
16) māsas palīgs;
17) 
(izslēgts ar 
10.09.2020
. likumu);
18) audiologopēds;
19) radiologa asistents;
20) uztura speciālists;
21) militārais paramediķis;
22) podologs;
23) radiogrāfers;
24) skaistumkopšanas speciālists kosmetoloģijā;
25) masieris;
26) mākslas terapeits.
(3) Veselības aprūpes jomā reglamentētajās profesijās un specialitātēs medicīniskās izglītības klīniskās mācības
īsteno ārstniecības iestādes un ārstniecības personas, kurām ir tiesības ārstniecības iestādēs mācīt izglītojamos, bet
7
/
38
praktiskās mācības — izglītības iestādes vai ārstniecības iestādes un ārstniecības personas, kurām ir tiesības
ārstniecības iestādēs mācīt izglītojamos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
02.11.2006.
, 
17.07.2008.
, 
31.03.2011.
, 
16.06.2011.
, 
12.11.2015.
,
21.06.2018.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
 Pirmās daļas 4. punkta jaunā redakcija stājas
spēkā 
01.01.2022.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.01.2022.
 Sk. Pārejas noteikumu 9. punktu)  
10.pants. Vispārīgās prasības ārsta izglītībai
(1) Personas tiesības atbilstoši normatīvajos aktos noteiktajai kompetencei veikt patstāvīgu profesionālo darbību
ārsta profesijā apliecina ārsta pamatizglītību apliecinošs augstākās izglītības diploms un personas iekļaušana
ārstniecības personu reģistrā. Personas prakses tiesības kādā no ārsta profesijas pamatspecialitātēm,
apakšspecialitātēm vai papildspecialitātēm apliecina augstākās izglītības diploms par akreditētas pilna laika
medicīniskās studiju programmas apguvi, profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kas iegūts 
Ārstniecības likumā
noteiktajā kārtībā, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(2) Medicīnas studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(3) Minimālais studiju programmas ilgums ārsta pamatizglītību apliecinoša augstākās izglītības diploma iegūšanai ir
seši gadi jeb 5500 kontaktstundu. Latvijas Republikā atzīst citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas
zonas valstī izdotu ārsta pamatizglītību apliecinošu augstākās izglītības diplomu par vismaz piecus gadus ilgas studiju
programmas apguvi ne mazāk kā 5500 kontaktstundu apjomā.
(4) Augstākā medicīniskā izglītība nodrošina ārsta profesijai atbilstošas zināšanas medicīnas pamatnozarēs,
klīniskajās disciplīnās un praksē, kā arī atbilstošu klīnisko pieredzi.
(5) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā
15.03.2016.
)
11.pants. Vispārīgās prasības praktizēttiesīga ārsta rezidentūras izglītības programmai
Vispārīgās prasības praktizēttiesīga ārsta rezidentūras izglītības programmai, pēc kuras apguves izsniedz ārsta
specializāciju apliecinošu augstākās izglītības diplomu vai citu ekvivalentu iegūtās kvalifikācijas apliecinājumu, ir
šādas:
1) šajā programmā uzņem personas, kas apguvušas šā likuma 
10.
 pantā minēto studiju programmu, un
personas, kurām šajā likumā noteiktajā kārtībā ir atzīta profesionālā kvalifikācija ārsta profesijā;
2) programma ietver teorētiskās un praktiskās zināšanas atbilstoši akreditētai rezidentūras izglītības
programmai un ir apgūstama augstskolā, klīnikā vai, ja tam ir atbilstoši apstākļi, citā ārstniecības iestādē, kas
atbilst šā likuma 
9.panta
 trešajā daļā minētajām prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2015.
, 
11.02.2016.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
12.pants. Vispārīgās prasības zobārsta izglītībai
(1) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu)
(2) Personas tiesības veikt profesionālo darbību zobārsta profesijā apliecina augstākās izglītības diploms par
akreditētas pilna laika zobārstniecības studiju programmas apguvi un personas iekļaušana ārstniecības personu
reģistrā.
(2
1
) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību un prakses tiesības zobārsta pamatspecialitātē
apliecina augstākās izglītības diploms par akreditētas pilna laika zobārstniecības studiju programmas apguvi,
profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura iegūšanas noteikumus reglamentē 
Ārstniecības likums
, un personas
iekļaušana ārstniecības personu reģistrā, bet kādā no zobārsta profesijas apakšspecialitātēm — arī diploms par
akreditētas zobārstniecības rezidentūras izglītības programmas apguvi.
(3) Zobārstnieciskā izglītība ir pilna laika studijās apgūta akreditēta studiju programma, kuras minimālais ilgums ir
vismaz pieci gadi jeb 5000 kontaktstundu.
8
/
38
(4) Zobārstnieciskajā studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(5) Zobārstnieciskā izglītība nodrošina zināšanas un iemaņas, kuras nepieciešamas visu to darbību veikšanai, kas
ietver zobu, alveolārā izauguma un mutes dobuma gļotādas, žokļu un ar tiem saistīto audu slimību profilaksi,
diagnostiku un ārstēšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
16.06.2011.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā
15.03.2016.
)
13.pants. Vispārīgās prasības zobārstniecības apakšspecialitāšu rezidentūras izglītības programmām
(1) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu)
(2) Vispārīgās prasības zobārstniecības apakšspecialitātes rezidentūras izglītības programmai, pēc kuras apguves
izsniedz medicīniskās izglītības diplomu vai citu ekvivalentu iegūtās kvalifikācijas apliecinājumu, ir šādas:
1) šajā programmā uzņem personas, kas apguvušas šā likuma 
12.
 pantā minēto studiju programmu, un
personas, kurām šajā likumā noteiktajā kārtībā ir atzīta profesionālā kvalifikācija zobārsta profesijā;
2) programma ietver teorētiskās un praktiskās zināšanas, kuras iegūst pilna laika studijās atbilstoši akreditētai
rezidentūras izglītības programmai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
14.pants. Vispārīgās prasības māsas izglītībai
(1) Personas tiesības veikt profesionālo darbību māsas profesijā apliecina diploms par vidējo profesionālo izglītību
vai diploms par pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību, vai augstākās izglītības diploms par akreditētas māsas
studiju programmas apguvi, kas atbilst šā panta trešās daļas prasībām, un personas iekļaušana ārstniecības personu
reģistrā.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību māsas profesijas specialitātēs papildus šā panta pirmajā
daļā minētajiem diplomiem apliecina profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura iegūšanas noteikumus reglamentē
Ārstniecības likums
, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(3) Minimālais māsas izglītības programmas ilgums ir:
1) māsu skolā vai medicīnas koledžā — pilna laika studiju trīs gadi jeb 4600 teorētiskās un klīniskās
kontaktstundas, no kurām teorētiskās mācības aizņem vismaz vienu trešdaļu un praktiskās mācības — vismaz
pusi no kopējā mācību laika;
2) augstskolā pēc vispārējās vidējās izglītības ieguves — četri gadi;
3) 
(punkts stājas spēka 01.01.2022. un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.01.2022.
 Sk. Pārejas noteikumu 9.
punktu)
(3
1
) Latvijas Republikā atzīst Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī
izdotu māsas izglītību apliecinošu dokumentu par vismaz trīs gadus ilgas izglītības programmas apguvi, kas ietver ne
mazāk kā 4600 teorētiskās un klīniskās kontaktstundas, no kurām teorētiskās mācības aizņem vismaz vienu trešdaļu
un klīniskās mācības — vismaz pusi no minimālā izglītības programmas ilguma.
(4) Jebkurā māsas izglītības programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt koledžā un
augstskolā.
(5) Māsas izglītības programma ietver zināšanas tajās zinātņu nozarēs, uz kurām ir pamatota pacientu aprūpe,
zināšanas par profesijas būtību un ētiku, kā arī atbilstošu klīnisko pieredzi.
(6) Māsu klīniskās mācības ir izglītības programmas daļa, kuru īsteno ārstniecības iestādēs, kas var nodrošināt
māsas izglītības programmas apguvi, tiešu kontaktu ar veselu vai slimu indivīdu un sabiedrību kā darba vidē balstītas
mācības kvalificētu māsu vadībā un sadarbībā ar citām ārstniecības personām.
(7)
 (Izslēgta ar 
10.09.2020
. likumu)
9
/
38
(8)
 (Izslēgta ar 
10.09.2020
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
, 
11.02.2016.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā
07.10.2020.
 Trešās daļas 3. punkts un ceturtās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2022.
 un iekļauta likuma
radakcijā uz 
01.01.2022.
 Sk. Pārejas noteikumu 9., 10. un 12. punktu)
15.pants. Vispārīgās prasības vecmātes izglītībai
(1) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu)
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību un speciālista prakses tiesības vecmātes profesijā
apliecina diploms par vidējo profesionālo izglītību vai diploms par pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību, vai
augstākās izglītības diploms par akreditētas vecmātes studiju programmas apguvi, kas atbilst šā panta ceturtās,
sestās vai septītās daļas prasībām, profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura iegūšanas noteikumus reglamentē
Ārstniecības likums
, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(3) Vecmātes izglītības programmā uzņem personas ar māsas izglītību vai ar vidējo izglītību, kas dod tiesības
studēt koledžā vai augstskolā.
(4) Ja vecmātes izglītības programmas apguve tiek uzsākta ar vidējo izglītību, tās minimālais ilgums ir trīs pilna
laika studiju gadi jeb 4600 teorētiskās un praktiskās kontaktstundas un vismaz vienu trešdaļu no kopējā izglītības
programmas ilguma aizņem klīniskās mācības. Šī izglītības programma ietver zināšanas tajās zinātņu nozarēs, uz
kurām ir pamatota vecmātes profesionālā darbība, zināšanas par profesionālo ētiku un normatīvajiem aktiem
profesionālās darbības jomā, kā arī minētajām zināšanām atbilstošas praktiskās iemaņas un klīnisko pieredzi.
(5) Vecmātes klīniskās mācības īsteno ārstniecības iestādēs kvalificētu vecmāšu vadībā sadarbībā ar citām
ārstniecības personām. Vecmātes praktiskās mācības un klīniskās mācības ir saskaņotas ar izglītības programmas
teorētisko daļu.
(6) Ja vecmātes izglītības programmas apguve tiek uzsākta pēc māsas izglītības programmas apgūšanas atbilstoši
šā likuma 
14.pantā
 minētajām prasībām, tās minimālais ilgums ir divi gadi jeb 3600 kontaktstundas. Šo izglītības
programmu apgūst pilna laika studijās, un tās minimums ir šā panta trešās un ceturtās daļas prasībām atbilstošie
mācību priekšmeti un kursi, kuri neveido daļu no ekvivalentiem priekšmetiem un kursiem māsas izglītības programmā.
(7) Ja vecmātes izglītības programmas apguve tiek uzsākta pēc māsas izglītības programmas apgūšanas atbilstoši
šā likuma 
14.
 panta prasībām, tās minimālais ilgums ir 18 mēneši jeb 3000 kontaktstundas, ja tā ir papildināta ar vienu
gadu ilgu profesionālo praksi, kuras laikā persona pēc vecmātes kvalifikācijas iegūšanas ir sekmīgi strādājusi par
vecmāti slimnīcā vai citā atbilstošā veselības aprūpes iestādē. Vecmātes izglītības programmu apgūst pilna laika
studijās, un to minimums ir šā panta trešās un ceturtās daļas prasībām atbilstošie mācību priekšmeti un kursi, kuri
neveido daļu no ekvivalentiem priekšmetiem un kursiem māsas izglītības programmā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
, 
11.02.2016.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā
07.10.2020.
)
16.pants. Vispārīgās prasības farmaceita izglītībai
(1) Personas tiesības uzsākt farmaceita profesionālo darbību apliecina augstākās izglītības diploms par akreditētas
profesionālās vai akadēmiskās farmaceita studiju programmas apguvi.
(2) Farmaceita izglītība papildināma ar profesionālo pieredzi attiecīgajā jomā, ja atsevišķiem profesionālās darbības
veidiem farmācijas jomu reglamentējošos normatīvajos aktos ir izvirzītas paaugstinātas prasības.
(3) Farmaceita studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(4) Farmaceita izglītības diploms apliecina, ka tā īpašnieks apguvis vismaz piecus gadus ilgu studiju programmu,
kas ietver:
1) vismaz četrus gadus ilgas pilna laika studijas augstskolā;
2) vismaz sešus mēnešus ilgu mācību praksi teorētiskās un praktiskās apmācības laikā vai tās beigās vispārēja
jeb atvērta tipa aptiekā vai slēgta tipa jeb ārstniecības iestādes aptiekā.
10
/
38
(5) Farmaceita izglītības diploms apliecina, ka attiecīgā persona ir apguvusi atbilstošas teorētiskās un praktiskās
zināšanas par zālēm un vielām, kas tiek izmantotas zāļu ražošanā, par farmaceitisko tehnoloģiju un kontroli, zāļu
lietošanu un par normatīvajiem aktiem farmācijas jomā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
17.pants. Vispārīgās prasības optometrista izglītībai
(Izslēgts ar 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
17.
1
 pants. Vispārīgās prasības militārā paramediķa izglītībai
(1) Personas — profesionālā dienesta karavīra — tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību militārā paramediķa
profesijā apliecina diploms par pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību, kas atbilst šā panta otrajā daļā minētajām
prasībām, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(2) Minimālais militārā paramediķa izglītības programmas ilgums ir divi gadi pirmā līmeņa profesionālās augstākās
izglītības programmā.
(3) Militārā paramediķa izglītības programmā uzņem personas — profesionālā dienesta karavīrus — ar vidējo
izglītību.
(4) Militārā paramediķa izglītības programmā apgūst zināšanas par profesijas būtību un ētiku, neatliekamās
medicīniskās palīdzības sniegšanu veselībai un dzīvībai bīstamos apstākļos, kā arī atbilstošu klīnisko un militāro
pieredzi.
(5) Militārā paramediķa klīnisko praksi organizē ārstniecības iestādēs kvalificētu ārstniecības personu vadībā, bet
militāro praksi — Nacionālajos bruņotajos spēkos.
(
31.03.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.05.2011.
)
IV nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai reglamentētajās 
profesijās un reglamentētajās profesionālajās darbībās transporta jomā
(Nodaļas nosaukums 
17.11.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.12.2005.
)
18.pants. Reglamentētās profesijas transporta jomā
(1) 
(Izslēgta ar 
11.04.2019
. likumu)
(2) 
(Izslēgta ar 
10.09.2020
. likumu)
(3) Jūrniecības jomā reglamentētās profesijas ir šādas:
1) kuģa vadītājs;
2) kuģa mehāniķis;
3) ierindas jūrnieks;
4) radio speciālists;
5) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
.
(4) 
(Izslēgta ar 
23.10.2003
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
23.10.2003
. likumu)
(6) 
(Izslēgta ar 
11.04.2019
. likumu)
11
/
38
(7) 
(Izslēgta ar 
11.04.2019
. likumu)
(8) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
04.11.2004.
, 
17.11.2005.
, 
12.11.2015.
, 
11.04.2019.
 un 
10.09.2020
.
likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
19.pants. Prasības reglamentētajām profesijām un reglamentētajām profesionālajām darbībām
autotransporta jomā
(Izslēgts ar 
11.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
14.05.2019.
)
20.pants. Prasības reglamentētajām profesijām dzelzceļa transporta jomā
(Izslēgts ar 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
21.pants. Profesionālās kvalifikācijas prasības kravu un pasažieru pārvadātājiem pa iekšējiem
ūdensceļiem
(Izslēgts ar 
23.10.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
26.11.2003.
)
22.pants. Prasības reglamentētajām profesijām jūrniecības jomā
(1) Profesionālās kvalifikācijas atbilstība 1978.gada Starptautiskās konvencijas par jūrnieku sagatavošanu un
diplomēšanu, kā arī sardzes pildīšanu, tās grozījumu, 1995.gada Starptautiskās konvencijas par zvejas kuģu personāla
sagatavošanas un diplomēšanas, kā arī sardzes pildīšanas standartiem un Starptautiskās darba organizācijas
konvenciju prasībām ir obligāts priekšnoteikums tam, lai persona būtu tiesīga veikt profesionālo darbību jūrniecības
jomā, saņemot attiecīgu profesionālās kvalifikācijas sertifikātu.
(2) Profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kas izdots uz Saeimas apstiprināto starptautisko līgumu vai Latvijas
Republikas normatīvo aktu pamata, ir obligāts priekšnoteikums tam, lai persona būtu tiesīga veikt profesionālo darbību
šādās reglamentētajās profesijās jūrniecības jomā:
1) kuģa vadītājs;
2) kuģa mehāniķis;
3) ierindas jūrnieks;
4) radio speciālists.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
23.pants. Prasības reglamentētajām profesijām civilās aviācijas jomā
(Izslēgts ar 
11.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
14.05.2019.
)
24.pants. Prasības reglamentētajām profesijām lidostu darba jomā
(Izslēgts ar 
23.10.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
26.11.2003.
)
25.pants. Prasības reglamentētajām profesijām bīstamo kravu pārvadājumu jomā
(Izslēgts ar 
11.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
14.05.2019.
)
V nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai 
reglamentētajās profesijās veterinārmedicīnas un ciltsdarba jomā
12
/
38
26.pants. Reglamentētās profesijas veterinārmedicīnas un ciltsdarba jomā
(1) Veterinārmedicīnas jomā reglamentēta ir veterinārārsta profesija, kurā minimālās prasības profesionālās
kvalifikācijas iegūšanai nosaka Ministru kabinets.
(2) Ciltsdarba jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas veterinārās vai
zootehniskās studiju programmas un likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, nosaka
likums ciltsdarba jomā.
27.pants. Vispārīgās prasības veterinārārsta izglītībai
(1) Ar veterinārmedicīnisko praksi drīkst nodarboties personas, kas atbilst veterinārmedicīniskās jomas normatīvo
aktu prasībām.
(2) Veterinārārsta izglītības diploms apliecina, ka tā īpašnieks augstskolā ir apguvis vismaz piecus gadus ilgu pilna
laika studiju programmu, kura ietver teorētiskās un praktiskās zināšanas.
(3) Veterinārmedicīnas studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(4) Veterinārmedicīnas studiju programma ietver profesijai atbilstošas teorētiskās un praktiskās zināšanas tajās
zinātņu nozarēs, uz kurām ir pamatota veterinārārsta darbība, zināšanas par dzīvnieku anatomiju un fizioloģiju, slimību
cēloņiem, diagnostiku un ārstēšanu, par higiēnu un tehnoloģiju, kas attiecas uz cilvēku patēriņam paredzētiem
dzīvnieku un augu izcelsmes pārtikas produktiem, zināšanas par normatīvajiem dokumentiem profesionālās darbības
jomā, kā arī atbilstošu klīnisko un cita veida praktisko pieredzi kvalificētu speciālistu uzraudzībā.
(5) Praktisko izglītību var apgūt pilna laika studijās Ministru kabineta noteikto institūciju tiešā kontrolē. Kopējā
studiju periodā praktiskās izglītības apguve nedrīkst pārsniegt sešus mēnešus.
(6) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
VI nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai 
kvalifikācijai pārējās reglamentētajās profesijās
28.pants. Prasības reglamentētajām profesijām izglītības un sporta jomā
(1) Izglītības un sporta jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas studiju
programmas vai — likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, ir šādas:
1) pedagogs;
2) sporta speciālists.
(2) Izglītības un profesionālās kvalifikācijas prasības reglamentētajās pedagogu un sporta speciālistu profesijās
nosaka izglītības un sporta jomu reglamentējoši likumi.
(
02.11.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.11.2006.
)
29.pants. Prasības reglamentētajām profesijām elektroenerģētikas jomā
(1) Elektroenerģētikas jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas izglītības
programmas vai — likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, ir šādas:
1) elektroinženieris;
2) elektrisko iekārtu speciālists;
13
/
38
3) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā minētajās profesijās apliecina:
1) elektroinženiera profesijā — diploms par otrā līmeņa profesionālo augstāko izglītību un elektroinženiera
kvalifikācija vai inženierzinātņu maģistra grāds;
2) elektrisko iekārtu speciālista profesijā — diploms par pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību un
elektrisko iekārtu speciālista kvalifikācija;
3) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
.
(3) Atsevišķās profesionālās darbības jomās papildus šā panta otrajā daļā noteiktajiem dokumentiem saskaņā ar
elektroenerģētikas jomu reglamentējošu likumu nepieciešams profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kas apliecina
papildu kvalifikācijas ieguvi attiecīgajā jomā.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.06.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
30.pants. Prasības reglamentētajām juristu profesijām
(1) Reglamentētā jurista profesija ir advokāta (zvērināta advokāta, zvērināta advokāta palīga) profesija, kurā
kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas studiju programmas un — likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās
sertifikācijas noteikumi.
(2) Personas tiesības pretendēt uz darbību advokāta profesijā apliecina:
1) otrā līmeņa augstākās profesionālās izglītības diploms par Latvijas Republikā akreditētas tiesību zinātņu
programmas apguvi un jurista kvalifikācija;
2) atbilstība profesionālās kvalifikācijas un profesionālās pieredzes prasībām, kuras nosaka Advokatūras likums.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
31.pants. Prasības zvērināta revidenta izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai
Prasības zvērināta revidenta izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai nosaka likums vai Ministru kabineta noteikumi
finansu un revīzijas darba jomā.
32.pants. Prasības reglamentētajām profesijām zemes mērniecības un nekustamā īpašuma vērtēšanas
jomā
(1) Zemes mērniecības un nekustamā īpašuma vērtēšanas jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas
prasības nosaka akreditētas studiju programmas un — likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas
noteikumi, ir šādas:
1) mērnieks;
2) nekustamā īpašuma vērtētājs.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību mērnieka profesijā apliecina augstskolas izsniegts
augstākās izglītības diploms par akreditētas studiju programmas apguvi un ģeodēzijas inženiera vai zemes ierīcības
inženiera, vai kartogrāfijas inženiera, vai fotogrammetrijas inženiera profesionālā kvalifikācija vai inženierzinātņu
maģistra grāds, un mērnieka profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura ieguves noteikumus reglamentē likumi zemes
mērniecības jomā.
(3) Šā panta otrajā daļā minētajās studiju programmās minimālais kopējais izglītības ieguves ilgums ir četri gadi
pilna laika studiju programmā vai līdzvērtīga ilguma studijas nepilna laika studiju programmā, un tās noslēdzas ar
14
/
38
inženiera diplomam vai akadēmiskā grāda prasībām atbilstošu pārbaudījumu sekmīgu nokārtošanu un diploma
izsniegšanu.
(4) Mērnieka profesionālo kvalifikāciju var iegūt arī, pakāpeniski paaugstinot kvalifikāciju vai apgūstot ar
pārtraukumiem izglītības programmas, kas noslēdzas ar pārbaudījumu sekmīgu nokārtošanu, ja persona vismaz trīs
gadus pēdējo piecu gadu laikā ir strādājusi mērnieka vadībā vai pie komersanta, kas sniedz mērniecības
pakalpojumus.
(5) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(6) Ministru kabinets nosaka prasības nekustamā īpašuma vērtētāja profesionālajai kvalifikācijai un kārtību, kādā
izsniedzams profesionālās kvalifikācijas sertifikāts nekustamā īpašuma novērtēšanai.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.11.2005.
, 
05.12.2013.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
.
likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
32.
1
 pants. Prasības reglamentētajām profesijām atbilstības novērtēšanas jomā
(Izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
32.
2
 pants. Prasības reglamentētajām profesijām tūrisma jomā
(Izslēgts ar 
14.01.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
17.02.2010.
)
32.
3
 pants. Prasības reglamentētajām profesijām detektīvdarbības un apsardzes darbības jomā
(1) Detektīvdarbības jomā reglamentētā profesija ir detektīvs un apsardzes darbības jomā - apsardzes darbinieks.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā minētajās profesijās apliecina
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts sertifikāts
detektīvdarbības veikšanai un attiecīgi - apsardzes sertifikāts.
(
13.12.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.01.2008.
)
32.
4
 pants. Prasības reglamentētai profesionālai darbībai sugu un biotopu aizsardzības jomā
(1) Sugu un biotopu aizsardzības jomā reglamentētā profesija ir sugu un biotopu aizsardzības jomas eksperts.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību sugu un biotopu aizsardzības jomā apliecina Ministru
kabineta noteiktajā kārtībā izdots sertifikāts.
(
03.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.07.2010.
)
32.
5
 pants. Prasības reglamentētajām profesijām civilām vajadzībām paredzēto sprāgstvielu aprites
jomā
(1) Civilām vajadzībām paredzēto sprāgstvielu aprites jomā reglamentētās profesijas ir šādas:
1) spridzinātājs;
2) spridzināšanas darbu vadītājs.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību spridzinātāja profesijā apliecina attiecīgo profesionālās
darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts spridzinātāja sertifikāts.
(3) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību spridzināšanas darbu vadītāja profesijā apliecina
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts spridzināšanas
darbu vadītāja sertifikāts.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.01.2014.
)
15
/
38
32.
6
 pants. Prasības reglamentētajai profesijai pirotehnisko izstrādājumu aprites jomā
(1) Pirotehnisko izstrādājumu aprites jomā reglamentētā profesija ir pirotehniķis.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā minētajā profesijā apliecina
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts pirotehniķa
sertifikāts.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.01.2014.
)
32.
7
 pants. Prasības reglamentētajai profesijai psiholoģijas jomā
(1) Psiholoģijas jomā reglamentētā profesija ir psihologs.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā minētajā profesijā apliecina
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts psihologa
sertifikāts.
(
30.03.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
32.
8 
pants. Prasības reglamentētajai profesijai rūpnieciskā īpašuma aizsardzības jomā
(1) Rūpnieciskā īpašuma aizsardzības jomā reglamentētā profesija ir profesionālais patentpilnvarnieks.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību profesionālā patentpilnvarnieka profesijā apliecina
personas iekļaušana Patentu valdes profesionālo patentpilnvarnieku sarakstā attiecīgo profesionālās darbības jomu
reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(
21.06.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
32.
9
 pants. Reglamentētā profesija energoefektivitātes jomā
(1) Energoefektivitātes jomā reglamentētā profesija ir neatkarīgs ēku energoefektivitātes eksperts.
(2) Personai ir tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā minētajā profesijā, ja tā izpildījusi
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktās kompetences prasības.
(
21.06.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
B sadaļa 
Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšana
(Sadaļas nosaukums 
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
VII nodaļa 
Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas vispārīgie noteikumi
(Nodaļas nosaukums 
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
33.pants. Ārvalstīs iegūtas profesionālās kvalifikācijas atzīšana
(1) Persona, kas profesionālo kvalifikāciju ieguvusi ārvalstīs, var pretendēt uz profesionālās kvalifikācijas atzīšanu
tādā Latvijas Republikā reglamentētajā profesijā, kurā ietvertās profesionālās darbības ir salīdzināmas ar
profesionālajām darbībām, ko tā veikusi savā mītnes valstī.
(2) Personai, kuras profesionālā kvalifikācija atzīta šajā likumā noteiktajā kārtībā, ir tādas pašas tiesības uz darbību
attiecīgajā reglamentētajā profesijā un tādi paši ar šo darbību saistītie pienākumi kā personām, kuras Latvijas
Republikas normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā ieguvušas profesionālajai darbībai reglamentētajā profesijā
nepieciešamo kvalifikāciju.
16
/
38
(3) Ārvalstīs iegūtas profesionālās kvalifikācijas atzīšanai Latvijas Republikā piemēro šādas ārvalstīs iegūtas
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas:
1) speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
2) vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
3) profesionālās kvalifikācijas atzīšanu, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.06.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
34.pants. Speciālās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas piemērošana
(1) Speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu piemēro:
1) reglamentētajām profesijām, kurām profesionālās kvalifikācijas prasības nosaka Latvijas Republikai saistoši
starptautiskie līgumi, tas ir, šādām profesijām:
a) jūrnieku profesijām,
b) 
(izslēgts ar 
11.04.2019
. likumu)
;
c) 
(izslēgts ar 
10.09.2020
. likumu);
2) Eiropas Savienības dalībvalstīs noteiktajām vienotajām minimālajām prasībām tādu izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošu dokumentu iegūšanai, kuri atbilst Eiropas Savienības dalībvalstu vai Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalstu kompetento institūciju izsniegtiem izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinošiem dokumentiem, kuru nosaukumi ir noteikti saskaņā ar šā likuma 
36.panta
 5. un 6.punktu vai
Eiropas Savienības tieši piemērojamos normatīvajos aktos profesionālo kvalifikāciju atzīšanas jomā, šādās
reglamentētajās profesijās:
a) arhitekts,
b) ārsts,
c) zobārsts,
d) farmaceits,
e) māsa (vispārējās aprūpes medicīnas māsa),
f) vecmāte,
g) veterinārārsts;
3) advokāta prakses tiesību atzīšanā, ja Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācijas dalībvalsts advokāts vēlas Latvijas Republikā praktizēt ar savas mītnes valsts profesionālo
nosaukumu;
4) 
(izslēgts ar 
11.04.2019
. likumu)
;
5) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
6) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
.
(2) Ja pretendenta mītnes valsts nav pievienojusies šā panta pirmajā daļā minētajiem starptautiskajiem līgumiem,
pretendenta profesionālo kvalifikāciju atzīst tikai tad, ja viņa izglītība un profesionālā pieredze līmeņa, satura un ilguma
ziņā būtiski neatšķiras no Latvijas Republikā attiecīgajai profesijai noteiktajām prasībām.
(3) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu)
17
/
38
(4) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
04.11.2004.
,
17.07.2008.
, 
03.06.2010.
, 
12.11.2015.
, 
21.06.2018.
,
11.04.2019.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
35.pants. Vispārējās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas piemērošana un kvalifikācijas
atzīšana, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi
(1) Vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu piemēro:
1) šā likuma 
34.panta
 pirmajā daļā minētajām profesijām, ja pretendenta izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinošie dokumenti neatbilst šā likuma 
34.panta
 prasībām;
2) pārējām Latvijas Republikā reglamentētajām profesijām.
(2) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanai atsevišķās ekonomiskās darbības jomās var piemērot gan vispārējo
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, gan arī kvalifikācijas atzīšanu, pamatojoties uz pretendenta profesionālo
pieredzi, kuru viņš ieguvis mītnes valstī.
(3) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanu, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi, piemēro attiecībā uz
Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu pilsoņiem, ja viņu
profesionālā kvalifikācija ir iegūta Eiropas Savienības dalībvalstīs vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas
dalībvalstīs. Citu valstu pilsoņu profesionālās kvalifikācijas atzīšanai šā panta otrajā daļā minētajos gadījumos piemēro
vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, ja Saeimas apstiprinātajos starptautiskajos līgumos nav
noteikta citāda kārtība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
 un 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
36.pants. Ministru kabineta kompetence ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanā
Ministru kabinets, ievērojot attiecīgo Saeimas apstiprināto starptautisko līgumu normas, kas nodrošina
profesionālās kvalifikācijas savstarpējas atzīšanas iespēju Latvijas Republikā un ārvalstīs:
1) nosaka papildu prasības ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanai reglamentētajās profesijās (arī
Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, kuru izglītība un profesionālā kvalifikācija daļēji atbilst prasībām,
kādas Latvijas Republikā noteiktas attiecīgajai profesijai);
2) nosaka profesionālās pieredzes ilgumu un veidu ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanai,
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi, reglamentētajās profesijās tajās ekonomiskās darbības
jomās, kurām izvirzītas noteiktas prasības attiecībā uz vispārīgajām vai profesionālajām zināšanām un
prasmēm;
3) nosaka informācijas institūcijas un institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības;
4) apstiprina ar profesionālās kvalifikācijas atzīšanu un kvalifikācijas atzīšanas apliecību izsniegšanu saistīto
dokumentu paraugus;
5) nosaka tos ārvalstīs iegūtos ārsta un ārsta profesijas pamatspecialitāšu, apakšspecialitāšu vai
papildspecialitāšu, farmaceita un veterinārārsta izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošos dokumentus,
kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, šos dokumentus izsniegušās
iestādes, kā arī iegūto kvalifikāciju nosaukumus (iestādes nosaukums un kvalifikācijas nosaukums norādāms
arī tās valsts valodā, kura dokumentu izsniegusi);
6) nosaka tos ārvalstīs iegūtos arhitekta, māsas, vecmātes, zobārsta un zobārsta apakšspecialitāšu
profesionālos nosaukumus, izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kurus atzīst,
piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, šos dokumentus izsniegušās iestādes, kā
arī iegūto kvalifikāciju nosaukumus (iestādes nosaukums un kvalifikācijas nosaukums norādāms arī tās valsts
valodā, kura dokumentu izsniegusi);
7) nosaka tos ārvalstīs iegūtos advokātu profesionālos nosaukumus (kvalifikācijas), kurus atzīst, piemērojot
speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
18
/
38
8) nosaka kārtību, kādā pretendents iesniedz un informācijas institūcijas un institūcijas, kas izsniedz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās, izskata pretendenta iesniegtos
dokumentus;
9) nosaka Latvijas Republikā reglamentētās profesijas, kurās īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējam:
a) ir nepieciešams iesniegt deklarāciju par īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanu, kā arī nosaka šajā
deklarācijā ietveramo saturu, tai pievienojamos dokumentus, deklarācijas iesniegšanas, izskatīšanas un
atjaunošanas kārtību,
b) var veikt kvalifikācijas pārbaudi, kā arī nosaka šādas pārbaudes veikšanas kārtību,
c) ir pienākums sniegt pakalpojuma saņēmējam šā likuma 
42.
 panta desmitajā daļā noteikto informāciju;
10) nosaka Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu profesionālās
organizācijas, kuru izsniegtie profesionālās izglītības un kvalifikācijas dokumenti tiek atzīti Latvijas Republikā;
11) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmas ietvaros notiek informācijas apmaiņa starp
Latvijas Republikas institūcijām un citu Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu
institūcijām, kā arī informācijas apmaiņā iesaistīto institūciju atbildību un informācijas apmaiņas uzraudzību
reglamentēto profesiju un profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā;
12) nosaka kārtību, kādā atzīst ārvalstīs iegūtu profesionālo kvalifikāciju, kuru apliecinošo Eiropas profesionālo
karti izdevušas citu Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu kompetentās
institūcijas;
13) nosaka kārtību profesionālās kvalifikācijas atzīšanai attiecībā uz daļu no reglamentētās profesijas
profesionālajām darbībām;
14) nosaka kārtību, kādā pretendents sedz izdevumus, kas saistīti ar profesionālās kvalifikācijas atzīšanu,
kvalifikācijas pārbaudi īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai, Eiropas profesionālās kartes pieteikuma
apstrādi un Eiropas profesionālās kartes izdošanu, kā arī šo izdevumu apmēru.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
, 
07.04.2011.
, 
12.11.2015.
, 
21.06.2018.
 un 
10.09.2020
.
likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
37.pants. Ārvalstīs iegūtu izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošie dokumenti
(1) Ārvalstīs iegūtiem izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus pretendents iesniedz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanai šajā likumā noteiktajā kārtībā, ir jāapliecina, ka:
1) pretendentam ir izglītība un profesionālā kvalifikācija, kas nepieciešama, lai viņš varētu uzsākt un veikt
patstāvīgu profesionālo darbību attiecīgajā profesijā savā mītnes valstī;
2) pretendents ir ieguvis vismaz trīs gadus ilgu profesionālo pieredzi attiecīgajā profesijā kādā Eiropas
Savienības dalībvalstī vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī, ja izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinoši dokumenti izsniegti valstī, kas nav Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalsts, un pretendenta profesionālā kvalifikācija jau ir atzīta kādā no šīm valstīm;
3) pretendentam ir profesionālā pieredze Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācijas dalībvalstī nereglamentētā profesijā, kas iegūta vismaz gadu ilgā darbā ar normālu darba laiku vai
līdzvērtīga ilguma nepilnu darba laiku iepriekšējo 10 gadu periodā pirms iesnieguma iesniegšanas profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas apliecības (turpmāk arī — kvalifikācijas atzīšanas apliecība) iegūšanai. Ja pretendents
ieguvis reglamentētu izglītību, prasību par viena gada pieredzi var nepiemērot.
(2) Par šā panta pirmajā daļā minētajiem ārvalstīs iegūtas izglītības un profesionālās kvalifikācijas dokumentiem
tiek atzīti arī Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu profesionālo
organizāciju izsniegti profesionālās izglītības un kvalifikācijas apliecinājumi, ja minēto organizāciju tiesības izsniegt
šādus apliecinājumus attiecībā uz reglamentētajām profesijām ir atzītas Eiropas Savienībā un šāda organizācija ir
noteikta saskaņā ar šā likuma 
36.panta
 10.punktu vai Eiropas Savienības tieši piemērojamos normatīvajos aktos
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.06.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
19
/
38
38.pants. Profesionālo nosaukumu un akadēmisko vai zinātnisko grādu (nosaukumu, titulu) izmantošanas
noteikumi
(1) Ja personas profesionālā kvalifikācija ir atzīta šajā likumā noteiktajā kārtībā, šai personai ir tiesības izmantot
šajā likumā noteikto atbilstošo reglamentētās profesijas nosaukumu.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētajā gadījumā personai ir tiesības izmantot arī savas mītnes valstī likumīgi atzīto
akadēmisko vai zinātnisko grādu (nosaukumu, titulu) un, ja nepieciešams, tā saīsinājumu mītnes valsts valodā.
(3) Latvijas Republikas institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecību, ir tiesīgas
pieprasīt, lai papildus šā panta otrajā daļā minētajam akadēmiskajam vai zinātniskajam grādam (nosaukumam,
titulam) tiek norādīts attiecīgās iestādes vai pārbaudi organizējušās un grādu (nosaukumu, titulu) piešķīrušās iestādes
nosaukums un atrašanās vieta.
(4) Ja pretendenta mītnes valstī izmantotais attiecīgais akadēmiskais vai zinātniskais grāds (nosaukums, tituls) ir
identisks Latvijas Republikā izmantojamajam grādam, kurš apliecina, ka attiecīgā persona ir ieguvusi papildu vai citādu
izglītību, institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecību, ir tiesīgas pieprasīt, lai pretendenta mītnes valsts
grāds (nosaukums, tituls) tiek papildināts ar nepieciešamajiem skaidrojošajiem vārdiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
39.pants. Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas un Latvijas Republikas profesionālās organizācijas
(1) Ja Latvijas Republikas profesionālajā organizācijā uzņem personas, kuru kvalifikācija atbilst noteiktām
profesionālās kvalifikācijas prasībām, attiecībā uz personu, kuras profesionālā kvalifikācija atzīta šajā likumā noteiktajā
kārtībā, šīs prasības uzskatāmas par izpildītām.
(2) Ja praktizēšanai reglamentētajā profesijā ir nepieciešami ar likumu vai Ministru kabineta noteikumiem
pilnvarotas profesionālās organizācijas biedriem noteiktie izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti,
personai, kuras profesionālā kvalifikācija atzīta šajā likumā noteiktajā kārtībā, ir tiesības izmantot minētās
organizācijas profesionālos vai kvalifikāciju apliecinošos nosaukumus un saīsinājumus tikai tad, ja tā ir uzņemta šajā
organizācijā.
(3) Ja tiesības veikt profesionālo darbību reglamentētajā profesijā saskaņā ar šo likumu vai citiem normatīvajiem
aktiem ir saistītas ar obligātu personas reģistrāciju profesionālās organizācijas reģistrā vai citos reģistros, kvalifikācijas
atzīšanas apliecība vienlaikus dod tiesības uz šādu reģistrāciju.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008.
 un 
21.06.2018
. likumu, kas stājas spēkā
18.07.2018.
)
40.pants. Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanai nepieciešamie dokumenti
(1) Pretendents iesniedz informācijas institūcijām:
1) iesniegumu kvalifikācijas atzīšanas apliecības iegūšanai, norādot profesionālās darbības veidu, statusu
(darbinieks vai pašnodarbināta persona) un ilgumu (īslaicīga vai pastāvīga darbība);
2) dokumentus, kas apliecina pretendenta izglītību, profesionālo kvalifikāciju un profesionālo pieredzi;
3) papildu dokumentus, kas nepieciešami profesionālās kvalifikācijas atzīšanai šajā likumā noteiktajos
gadījumos.
(2) Pretendents uz darbību kādā no reglamentētajām profesijām, kurām Latvijas Republikā tiek izvirzītas kādas no
šā likuma 
3.panta
 piektās daļas prasībām, iesniedz dokumentus, kas apliecina šo noteikumu izpildi pretendenta
mītnes valstī. Gadījumos, kad ir jāievēro šā likuma 
3.panta
 piektās daļas 3.punkta prasības, minētajiem dokumentiem
jāapliecina, ka pretendentam nav uz laiku atņemtas tiesības vai aizliegts strādāt attiecīgajā profesijā.
(3) Šā panta otrajā daļā minētie dokumenti ir derīgi iesniegšanai informācijas institūcijā trīs mēnešus no to
izsniegšanas dienas. Atbilstošu valsts valodas zināšanu līmeni apliecinošu dokumentu derīguma termiņu regulē
normatīvie akti par profesionālo un amata pienākumu veikšanai nepieciešamo valsts valodas zināšanu apjomu un valsts
valodas prasmes pārbaudes kārtību.
20
/
38
(4) Ja pretendenta mītnes valsts kompetentas institūcijas neizsniedz šā panta otrajā daļā minētos dokumentus,
kas apliecina šā likuma 
3.panta
 piektās daļas 3. vai 4.punkta prasību izpildi viņa mītnes valstī, pretendents var aizstāt
minētos dokumentus ar rakstveida deklarāciju par attiecīgo prasību izpildi, bet šai deklarācijai jābūt apstiprinātai un tās
autentiskumam apliecinātam notariāli vai pretendenta mītnes valsts tiesu iestādē, vai šīs valsts pārvaldes iestādē, vai
šīs valsts atzītā profesionālajā organizācijā, kā to nosaka pretendenta mītnes valsts normatīvie akti.
(5) Ja persona, kas vēlas strādāt reglamentētajā profesijā, dod zvērestu vai solījumu atbilstoši šā likuma 
3.panta
piektās daļas 1.punktam, bet pretendentam tas nav pieņemams, institūcija, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas
apliecību, piedāvā pretendentam pieņemamu un līdzvērtīgu zvēresta vai solījuma formu.
(6) Pēc informācijas institūcijas pieprasījuma pretendentam ir pienākums iesniegt:
1) šajā pantā minēto dokumentu apliecinātus tulkojumus valsts valodā, ja tie izsniegti Eiropas Savienības
dalībvalstī, Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī vai citā valstī, kurai saskaņā ar Saeimas
apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir piešķirtas Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas jomā;
2) šajā pantā minēto dokumentu apliecinātus tulkojumus valsts valodā, ja tie izsniegti valstīs, kuras nav minētas
šīs daļas 
1.punktā
 un ar kurām Latvijas Republika ir noslēgusi divpusējus vai daudzpusējus līgumus par tiesisko
palīdzību un tiesiskajām attiecībām civilajās, ģimenes lietās un krimināllietās, un atbilst šo līgumu noteikumiem;
3) Saeimas apstiprinātajos starptautiskajos līgumos noteiktajā kārtībā legalizētus šajā pantā minētos
dokumentus, pievienojot tiem apliecinātu un legalizētu šo dokumentu tulkojumu valsts valodā, ja tie izsniegti
valstīs, kuras nav minētas šīs daļas 
1. 
un 
2.punktā
 vai neatbilst šīs daļas 
2.punktā
 minētajiem dokumentiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
 un 
21.06.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
41.pants. Dokumenti, kas apliecina ārvalstīs iegūtās izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstību
Latvijas Republikā noteiktajām prasībām
(1) Ārvalstīs iegūtās izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstību Latvijas Republikā noteiktajām prasībām
apliecina profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecība, Eiropas profesionālā karte vai šā panta otrajā daļā minētie
ekvivalentie dokumenti, kurus izsniedz likumā vai Ministru kabineta noteikumos minētās institūcijas.
(2) Profesijās, kurās tiesības uzsākt darbu vai veikt patstāvīgu darbību Latvijas Republikā apliecina kompetentu
institūciju izsniegti sertifikāti vai citi dokumenti, kvalifikācijas apliecību vietā var izsniegt arī šos sertifikātus vai citus
dokumentus.
(3) Šā panta otrajā daļā minētie dokumenti tiek izsniegti tādā pašā kārtībā un ievērojot tos pašus noteikumus, kādi
šajā likumā paredzēti kvalifikācijas atzīšanas apliecību izsniegšanai.
(4) Profesijām, kurās Saeimas apstiprinātie starptautiskie līgumi atļauj profesionālo kvalifikāciju atzīt bez
profesionālās kvalifikācijas atbilstības pārbaudes, kvalifikācijas atzīšanas apliecība nav nepieciešama.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
21.06.2018.
 un 
11.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
14.05.2019.
)
42.pants. Īslaicīga profesionālā darbība reglamentētajā profesijā ar ārvalstīs iegūtiem izglītību un
profesionālo kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem
(1) Persona, kuras likumīgā statusa valsts ir Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācijas dalībvalsts, uzskatāma par īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēju Latvijas Republikā reglamentētajā
profesijā, ja tās profesionālā darbība attiecīgajā profesijā Latvijas Republikā ir ierobežota ilguma ziņā vai tai ir gadījuma
raksturs.
(2) Īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējam nav nepieciešama izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinošu dokumentu atzīšana šajā likumā noteiktajā kārtībā, bet, pirmo reizi uzsākot īslaicīgu profesionālo
pakalpojumu sniegšanu Latvijas Republikā kādā no Ministru kabineta noteiktajām profesijām, ir pienākums to paziņot
institūcijai, kura izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajā reglamentētajā profesijā. Šis
pienākums izpildāms, iesniedzot deklarāciju par īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanu. Sniedzot neatliekamo
medicīnisko palīdzību vai citu savai profesionālajai kvalifikācijai atbilstošu pakalpojumu, kura neatliekamību nosaka
īpaši apstākļi, deklarāciju var iesniegt iespējami īsākajā laikā pēc pakalpojuma sniegšanas.
(3) Šā panta otrajā daļā minēto deklarāciju atjauno ne retāk kā reizi gadā, ja īslaicīgu profesionālo pakalpojumu
21
/
38
sniedzējs paredz minētajā laikposmā vairākkārt sniegt īslaicīgus profesionālos pakalpojumus. Deklarācija nekavējoties
jāatjauno, ja tajā sniegtā informācija ir būtiski mainījusies vai radušās izmaiņas deklarācijai pievienotajos dokumentos.
(4) Īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējam reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā ir tādas pašas
tiesības un pienākumi pakalpojumu sniegšanā kā Latvijas Republikas iedzīvotājiem, kuri veic pastāvīgu profesionālo
darbību attiecīgajā reglamentētajā profesijā. Uz īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēju attiecas Latvijas
Republikas normatīvajos aktos noteiktie labas prakses nosacījumi un profesionālās ētikas prasības arī tad, ja tās
atšķiras no viņa likumīgā statusa valsts prasībām. Ja īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējs pārkāpj attiecīgos
normatīvos aktus, viņu sauc pie Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktās atbildības un attiecīgajām viņa
likumīgā statusa valsts institūcijām nosūta informāciju par minētās procedūras uzsākšanu, dodot tām iespēju
piedalīties procedūrā, kā arī informē šīs institūcijas par pieņemtajiem lēmumiem.
(5) Ministru kabineta noteiktajās profesijās pakalpojumu sniedzējam pirms pakalpojumu sniegšanas Latvijas
Republikā ir nepieciešams saņemt atļauju īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai. Institūcijai, kas izsniedz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, pirms tā izdod atļauju sniegt īslaicīgus profesionālos pakalpojumus, ir
tiesības pārbaudīt šo pakalpojumu sniedzēja profesionālo kvalifikāciju, pirms viņš Latvijas Republikā pirmo reizi sniedz
pakalpojumus, lai pārliecinātos par pakalpojumu sniedzēja profesionālo kvalifikāciju.
(6) Kvalifikācijas pārbaudi var veikt tikai tādās reglamentētajās profesijās, kurās profesionālā darbība ir saistīta ar
pakalpojumu saņēmēja veselību un drošību. Kvalifikācijas pārbaudi neveic un īslaicīgu profesionālo pakalpojumu
sniedzēja profesionālo kvalifikāciju uzskata par atbilstošu, ja pakalpojumu sniedzēja izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošie dokumenti atbilst šā likuma 
34.panta
 pirmās daļas 2.punkta prasībām.
(7) Atļauju īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai un kvalifikācijas pārbaudes rezultātu vai lēmumu neveikt
kvalifikācijas pārbaudi īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējam paziņo mēneša laikā no deklarācijas un tai
pievienoto dokumentu saņemšanas dienas. Ja īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējs nav pievienojis deklarācijai
visus nepieciešamos dokumentus vai ir jāpieprasa papildu informācija no viņa likumīgā statusa valsts, lēmuma
pieņemšanas termiņu var pagarināt 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā uz laiku, kas nav ilgāks par
četriem mēnešiem pēc deklarācijas saņemšanas.
(8) Institūcija, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, bez maksas reģistrē īslaicīgu
profesionālo pakalpojumu sniedzēju, ja darbībai reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā saskaņā ar normatīvajiem
aktiem ir nepieciešama reģistrācija profesionālajā organizācijā vai reģistrā, vai nosūta lēmuma izsniegt atļauju īslaicīgu
profesionālo pakalpojumu sniegšanai, deklarācijas un tai pievienoto dokumentu kopijas institūcijai, kura veic pagaidu
reģistrāciju.
(9) Īslaicīgus profesionālos pakalpojumus sniedz, izmantojot likumīgā statusa valsts profesionālo nosaukumu.
Nosaukumu norāda pakalpojumu sniedzēja likumīgā statusa valsts valodā un pievieno tā tulkojumu latviešu valodā. Ja
īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēja likumīgā statusa valstī attiecīgajam pakalpojumam nav profesionālā
nosaukuma, sniedzot īslaicīgus profesionālos pakalpojumus, izmanto pakalpojumu sniedzēja profesionālās
kvalifikācijas nosaukumu viņa likumīgā statusa valsts valodā un pievieno tā tulkojumu latviešu valodā.
(10) Ja īslaicīgi profesionālie pakalpojumi Latvijas Republikā reglamentētajā profesijā tiek sniegti, izmantojot
likumīgā statusa valsts profesionālo nosaukumu vai profesionālās kvalifikācijas nosaukumu, īslaicīgu profesionālo
pakalpojumu sniedzējam Ministru kabineta noteiktajā profesijā ir pienākums sniegt pakalpojumu saņēmējam šādu
informāciju:
1) pakalpojumu sniedzēja reģistrācijas numurs vai ekvivalents identifikācijas līdzeklis likumīgā statusa valsts
komercreģistrā vai līdzvērtīgā valsts reģistrā, norādot šā reģistra nosaukumu;
2) pakalpojumu sniedzēja uzraudzības iestādes nosaukums un adrese, ja attiecīgo pakalpojumu sniegšanai
likumīgā statusa valstī ir nepieciešama atļauja;
3) tās profesionālās asociācijas vai reģistra nosaukums, kurā reģistrēts pakalpojumu sniedzējs;
4) pakalpojumu sniedzēja profesionālais nosaukums vai profesionālās kvalifikācijas nosaukums;
5) pakalpojumu sniedzēja reģistrācijas numurs ar pievienotās vērtības nodokli apliekamo personu reģistrā
likumīgā statusa valstī, ja pakalpojumu sniedzējs ir pievienotās vērtības nodokļa maksātājs;
6) profesionālās atbildības apdrošināšana vai līdzvērtīga profesionālās atbildības garantija.
(11) Ja īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēja izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir
pārbaudīti šā panta piektajā daļā noteiktajā kārtībā, viņš īslaicīgus profesionālos pakalpojumus sniedz, izmantojot 
22
/
38
pārbaudīti šā panta piektajā daļā noteiktajā kārtībā, viņš īslaicīgus profesionālos pakalpojumus sniedz, izmantojot
Latvijas Republikā attiecīgajai reglamentētajai profesijai noteikto profesionālo nosaukumu.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.06.2018.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā
07.10.2020.
)
43.pants. Pretendenta iesniegumu, dokumentu un tiesību pierādījumu izskatīšanas kārtība
(1) 
(Izslēgta ar 
21.06.2018
. likumu)
(2) 
(Izslēgta ar 
21.06.2018
. likumu)
(3) Pretendenta iesniegumu un tam pievienotos dokumentus izskata un lēmumu ar tā pamatojumu pretendentam
paziņo:
1) ne vēlāk kā triju mēnešu laikā pēc visu dokumentu iesniegšanas attiecībā uz reglamentētajām profesijām,
kurām piemēro speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, ja persona vēlas veikt pastāvīgu
profesionālo darbību Latvijas Republikā;
2) ne vēlāk kā četru mēnešu laikā pēc visu dokumentu iesniegšanas attiecībā uz reglamentētajām profesijām,
kurām piemēro vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu un profesionālās kvalifikācijas atzīšanu,
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi;
3) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
5) ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā pēc visu dokumentu iesniegšanas, ja uz profesionālās kvalifikācijas atzīšanu
pretendē persona, kas profesionālo kvalifikāciju ieguvusi mītnes valstī, kura kvalifikācijas iegūšanas dienā nav
Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts. Ja saskaņā ar šā panta
sesto daļu nepieciešams pieprasīt, iegūt un izvērtēt papildu informāciju, lēmuma pieņemšanas un paziņošanas
termiņu var pagarināt līdz 12 mēnešiem.
(3
1
) Pretendenta — diasporas locekļa — iesniegumu un tam pievienotos dokumentus izskata un lēmumu ar tā
pamatojumu pretendentam paziņo:
1) ne vēlāk kā pusotra mēneša laikā pēc visu dokumentu iesniegšanas attiecībā uz reglamentētajām profesijām,
kurām piemēro speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, ja pretendents vēlas veikt pastāvīgu
profesionālo darbību Latvijas Republikā;
2) ne vēlāk kā divu mēnešu laikā pēc visu dokumentu iesniegšanas attiecībā uz reglamentētajām profesijām,
kurām piemēro vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu un profesionālās kvalifikācijas atzīšanu,
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi, ja pretendents profesionālo kvalifikāciju ieguvis citā Eiropas
Savienības dalībvalstī vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī. Ja saskaņā ar šā panta sesto daļu
nepieciešams pieprasīt, iegūt un izvērtēt papildu informāciju, lēmuma pieņemšanas un paziņošanas termiņu var
pagarināt līdz četriem mēnešiem;
3) ne vēlāk kā triju mēnešu laikā pēc visu dokumentu iesniegšanas, ja uz profesionālās kvalifikācijas atzīšanu
pretendē diasporas loceklis, kas profesionālo kvalifikāciju ieguvis Ziemeļatlantijas līguma organizācijas
dalībvalstī, Austrālijas Savienībā, Brazīlijas Federatīvajā Republikā, Jaunzēlandē vai valstī, ar kuru Latvijas
Republika noslēgusi līgumu par dubultās pilsonības atzīšanu. Ja saskaņā ar šā panta sesto daļu nepieciešams
pieprasīt, iegūt un izvērtēt papildu informāciju, lēmuma pieņemšanas un paziņošanas termiņu var pagarināt līdz
sešiem mēnešiem.
(4) Šā panta trešajā un 3.
1
 daļā noteikto izskatīšanas termiņu skaita no dienas, kad pretendents iesniedzis visus
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības iegūšanai nepieciešamos dokumentus.
(5) Šā panta trešajā un 3.
1
 daļā minēto lēmumu pretendents var apstrīdēt 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā
kārtībā ministrijā, kura ir vadošā valsts pārvaldes iestāde reglamentētajai profesijai atbilstošās politikas jomā saskaņā
ar šīs ministrijas nolikumā noteikto.
(6) Institūcijai, kura izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības, ir tiesības pieprasīt no ārvalstu kompetentajām
institūcijām vai pretendenta papildu informāciju, ja tai rodas pamatotas šaubas par pretendenta dokumentu
23
/
38
autentiskumu, ir informācija par profesionālajā ziņā nepieļaujamu pretendenta rīcību ārpus Latvijas Republikas vai
trūkst informācijas par pretendenta iegūto izglītību, profesionālo kvalifikāciju vai profesionālo pieredzi. Pieprasījumā tā
norāda termiņu atbildes sniegšanai, ņemot vērā šā panta trešajā un 3.
1
 daļā noteikto kopējo iesnieguma izskatīšanas
termiņu. Ja atbilde noteiktajā termiņā netiek saņemta, institūcija pieņem lēmumu atbilstoši tās rīcībā esošajai
informācijai.
(7) 
(Izslēgta ar 
21.06.2018
. likumu)
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008.
, 
21.06.2018.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas
stājas spēkā 
07.10.2020.
)
VIII nodaļa 
Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas noteikumi 
attiecībā uz profesijām, kurām piemēro vispārējo 
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu un kvalifikācijas atzīšanu, 
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi
44.pants. Pretendentu profesionālās kvalifikācijas atzīšanas vispārīgie noteikumi
(1) Ārvalstīs iegūta izglītība un profesionālā kvalifikācija Latvijas Republikā reglamentētajās profesijās, piemērojot
vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, kā arī pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi, tiek
atzīta, nosakot pretendenta izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstību prasībām, kādas Latvijas Republikā ir
noteiktas attiecīgajai reglamentētajai profesijai, atbilstoši šādiem kritērijiem:
1) pretendenta izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstība Latvijas Republikā noteiktajām prasībām
attiecībā uz izglītības līmeni, saturu un raksturu (reglamentēta vai nereglamentēta izglītība), kā arī uz
izglītošanās ilgumu;
2) pretendenta izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai atbilstošās profesijas vai profesionālās darbības statuss
mītnes valstī — reglamentēta vai nereglamentēta profesija vai profesionālā darbība;
3) pretendenta profesionālās pieredzes ilgums un veids mītnes valstī;
4) pretendenta — Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts pilsoņa
— mītnes valsts kompetento institūciju apliecinājums, ka iegūtā izglītība atzīta par atbilstošu mītnes valstī
attiecīgajai profesijai noteiktajām prasībām. Minētais apliecinājums nepieciešams šādos gadījumos:
a) pretendenta izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti nav iegūti mītnes valstī, kas ir
Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts,
b) mītnes valsts ir paaugstinājusi prasības profesionālās kvalifikācijas iegūšanai attiecīgajā profesijā, un
pretendenta iegūtie izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošie dokumenti neatbilst paaugstinātajām
prasībām, ja tie iegūti pirms šo prasību paaugstināšanas,
c) pretendents izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošos dokumentus ir ieguvis ārpus formālās
izglītības sistēmas.
(2) Vispārējās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas piemērošanai izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinošus dokumentus iedala šādos līmeņos:
1) 
1.
 līmenis — dokumenti, kas apliecina vismaz četrus gadus ilgas pilna laika vai atbilstoša ilguma nepilna
laika izglītības programmas apguvi augstākās izglītības pakāpē, kuras apjomu var izteikt ar noteiktu
kredītpunktu skaitu, un, ja nepieciešams, ir papildināti ar profesionālu mācību apgūšanu apliecinošiem
dokumentiem;
2) 2. līmenis — dokumenti, kas apliecina vismaz trīs līdz četrus gadus ilgas pilna laika vai atbilstoša ilguma
nepilna laika izglītības programmas apguvi augstākās izglītības pakāpē, kuras apjomu var izteikt ar noteiktu
kredītpunktu skaitu, un, ja nepieciešams, ir papildināti ar profesionālu mācību apgūšanu apliecinošiem
dokumentiem;
24
/
38
3) 3. līmenis — dokumenti, kas apliecina, ka pēc tādas vidējās izglītības programmas apguves, kas
nepieciešama, lai uzsāktu studijas augstākās izglītības pakāpē, apgūta vismaz viena no šādām programmām:
a) pilna laika izglītības programma, kuras ilgums ir vismaz viens gads, vai atbilstoša ilguma nepilna laika
izglītības programma,
b) vidējās izglītības programma,
c) profesionālās izglītības programma pēc šā punkta "b" apakšpunktā minētās izglītības programmas
apgūšanas,
d) reglamentētās izglītības programma,
e) profesionālās izglītības programma ar īpašu struktūru, kura atbilst šā punkta "a" un "b" apakšpunktā
minēto izglītības programmu līmenim un kuras apguve nodrošina reglamentētajai profesijai atbilstošai
profesionālajai kvalifikācijai nepieciešamo zināšanu, prasmju un kompetences apjomu un līmeni, ko
apliecina pretendenta mītnes valsts kompetentās institūcijas izsniegts dokuments;
4) 4. līmenis — dokumenti, kas apliecina, ka apgūta vismaz viena no šādām programmām vidējās izglītības
pakāpē:
a) vispārējās vidējās izglītības programma, ja tās apgūšanu apliecinošie dokumenti ir papildināti ar
dokumentiem, kas apliecina tādu profesionālo mācību apgūšanu, kuras nav šīs daļas 
3.
 punktā minētās
mācības, vai profesionālās prakses apgūšanu,
b) profesionālās vidējās izglītības programma,
c) profesionālās vidējās izglītības programma, ja tās apgūšanu apliecinošie dokumenti ir papildināti ar šā
punkta "a" apakšpunktā minētajiem profesionālo mācību vai profesionālās prakses apgūšanu apliecinošiem
dokumentiem;
5) 5.līmenis — dokumenti, kas apliecina, ka iegūta izglītība vai praktiskā darba iemaņas vismaz vienā no
šādiem veidiem:
a) vispārējā pamatizglītība vai vispārējā vidējā izglītība,
b) profesionālās izglītības programma pamata pakāpē un cita izglītība, par kuras ieguvi neizsniedz 1., 2., 3.
vai 4.līmenim atbilstošu izglītības dokumentu,
c) īpašu eksāmenu nokārtošana bez iepriekšējās izglītības iegūšanas,
d) vismaz trīs gadus ilga profesionālā pieredze darbā ar normālu darba laiku vai līdzvērtīga ilguma nepilnu
darba laiku attiecīgajā profesijā iepriekšējo 10 gadu periodā pirms iesnieguma iesniegšanas kvalifikācijas
atzīšanas apliecības iegūšanai.
(3) Pretendenta profesionālo kvalifikāciju atzīst šādos gadījumos:
1) pretendenta iesniegtie dokumenti atbilst prasībām, kādas attiecīgajai profesijai noteiktas Latvijas Republikā
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos;
2) pretendents var kompensēt būtiskās atšķirības izglītības raksturā, saturā un līmenī atbilstoši Ministru
kabineta noteiktajām papildu prasībām profesionālās kvalifikācijas atzīšanai tādā profesijā, kurai piemēro
vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
3) pretendenta profesionālās pieredzes ilgums un veids atbilst Ministru kabineta noteiktajam profesionālās
pieredzes ilgumam un veidam attiecībā uz profesijām, kurām piemēro profesionālās kvalifikācijas atzīšanu,
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi;
4) 
(izslēgts ar 
10.09.2020
. likumu);
5) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2015.
, 
21.06.2018.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas
25
/
38
stājas spēkā 
07.10.2020.
)
44.
1
 pants. Īslaicīgu pakalpojumu sniegšana izglītības, zinātnes un sporta jomā
(Izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
45.pants. Gadījumi, kad pretendenta izglītība un profesionālā kvalifikācija atšķiras no Latvijas Republikā
izvirzītajām prasībām
(1) Pretendenta izglītība un profesionālā kvalifikācija būtiski atšķiras no attiecīgajai Latvijas Republikā
reglamentētajai profesijai izvirzītajām prasībām šādos gadījumos:
1) pretendenta iegūtā izglītība ir vairāk kā par vienu gadu īsāka nekā Latvijas Republikā noteiktā;
2) pretendenta apgūto mācību priekšmetu (studiju kursu) un tālākizglītības kursu saturs būtiski atšķiras no
Latvijas Republikā noteiktā vai iegūtā izglītība neietver visus mācību priekšmetus (studiju kursus), kuru
pārzināšana ir būtiska, veicot profesionālo darbību attiecīgajā profesijā Latvijas Republikā;
3) reglamentētā profesija, kurā pretendents vēlas veikt profesionālo darbību Latvijas Republikā, ietver vienu vai
vairākas reglamentētās profesionālās darbības, kas nav ietvertas attiecīgajā profesijā viņa mītnes valstī, un
šādas profesionālās darbības vai darbību veikšanai Latvijas Republikā jāapgūst tādi mācību priekšmeti (studiju
kursi), kuri nav ietverti pretendenta iegūtajā izglītībā;
4) pretendenta mītnes valstī attiecīgā profesija nav reglamentēta, un pretendenta iesniegtie izglītību un
profesionālo kvalifikāciju apliecinošie dokumenti ir izsniegti par nereglamentētas izglītības ieguvi.
(2) Ja pretendenta profesionālā kvalifikācija būtiski neatšķiras no attiecīgajai Latvijas Republikā reglamentētajai
profesijai izvirzītajām prasībām, profesionālo kvalifikāciju atzīst, Ministru kabineta noteiktajā kārtībā piemērojot papildu
prasības attiecībā uz pretendenta profesionālās pieredzes ilgumu un veidu viņa mītnes valstī.
(3) Ja pretendenta profesionālā kvalifikācija būtiski atšķiras no attiecīgajai Latvijas Republikā reglamentētajai
profesijai izvirzītajām prasībām, institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās,
Ministru kabineta noteiktajā kārtībā ir tiesīgas izvirzīt pretendentam prasību par adaptācijas periodu vai kvalifikācijas
atbilstības pārbaudes kārtošanu:
1) dodot pretendentam izvēles tiesības izpildīt vienu no minētajām prasībām;
2) nosakot vienas minētās prasības izpildi par obligātu (nedodot pretendentam izvēles tiesības);
3) nosakot abu minēto prasību izpildi par obligātu.
(4) Šā panta otrajā daļā profesionālajai pieredzei noteiktās prasības un trešajā daļā adaptācijas periodam vai
profesionālās kvalifikācijas atbilstības pārbaudei noteiktās prasības pamato pretendentam. Adaptācijas periods
nedrīkst būt ilgāks par trim gadiem. Adaptācijas periodā pretendents var arī iegūt nepieciešamo izglītību un apmācību.
(5) Pretendenta profesionālo kvalifikāciju atzīst par neatbilstošu attiecīgajai Latvijas Republikā reglamentētajai
profesijai izvirzītajām prasībām, ja viņa izglītības un profesionālās kvalifikācijas pierādījumi:
1) neatbilst papildu prasībām, kas noteiktas saskaņā ar šā panta otro daļu;
2) nav piemērojami profesionālās kvalifikācijas atbilstības pārbaudes vai adaptācijas perioda nosacījumiem;
3) nav piemērojami profesionālās kvalifikācijas atzīšanai, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi,
reglamentētajās profesijās tādās ekonomiskās darbības jomās, kurās ir izvirzītas noteiktas prasības attiecībā
uz vispārīgajām vai profesionālajām zināšanām un prasmēm.
(6) Šā panta piektajā daļā minētajos gadījumos pretendentam, lai uzsāktu profesionālo darbību reglamentētajā
profesijā, ir pienākums izpildīt prasības, kas attiecīgās profesionālās kvalifikācijas iegūšanai noteiktas Latvijas
Republikā attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošajos normatīvajos aktos. Informācijas institūcijas un
institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, izvērtē attiecīgās personas izglītības saturu
un ilgumu, pamatojoties uz iesniegtajiem diplomiem, apliecībām un citiem kvalifikācijas apliecinājuma dokumentiem,
26
/
38
ņemot vērā personas profesionālo pieredzi, profesionālās pilnveides izglītību profesijā, un informē pretendentu par to
nepieciešamo papildmācību ilgumu un saturu, kuru apguve ir būtiska darbībai attiecīgajā reglamentētajā profesijā
Latvijas Republikā. Šādā gadījumā pretendentam ir tiesības uzreiz kārtot pārbaudījumu, lai pierādītu, ka viņam ir
nepieciešamās zināšanas.
(7) Ja pretendenta profesionālā kvalifikācija būtiski atšķiras no attiecīgajai Latvijas Republikā reglamentētajai
profesijai izvirzītajām prasībām, institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības
reglamentētajās profesijās, Ministru kabineta noteiktajā kārtībā, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, ir tiesīgas atzīt
profesionālo kvalifikāciju attiecībā uz daļu no reglamentētās profesijas profesionālajām darbībām, ja izpildīti šādi
nosacījumi:
1) pretendenta profesionālā kvalifikācija ir atzīta viņa mītnes valstī tajā profesionālajā darbībā, kurā prasīta
profesionālās kvalifikācijas atzīšana attiecībā uz daļu no reglamentētās profesijas profesionālajām darbībām;
2) atšķirības starp profesionālo darbību, ko pretendents veic savā mītnes valstī, un attiecīgo Latvijas Republikā
reglamentēto profesiju ir tik lielas, ka papildu prasību piemērošana profesionālās kvalifikācijas atzīšanai
nozīmētu pilnas izglītības programmas apguvi;
3) profesionālo darbību, kurai piemēro profesionālās kvalifikācijas atzīšanu attiecībā uz daļu no reglamentētās
profesijas profesionālajām darbībām, var objektīvi nošķirt no citām darbībām, kas ietilpst attiecīgajā Latvijas
Republikā reglamentētajā profesijā. Institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas apliecības, ņem vērā
to, vai pretendenta mītnes zemē profesionālo darbību var veikt nošķirti.
(7
1
) Reglamentētajās profesijās veselības aprūpes jomā šā panta septīto daļu piemēro attiecībā uz Eiropas
Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī iegūto profesionālo kvalifikāciju.
(8) Pretendentam var noteikt kvalifikācijas pārbaudi atbilstoši šā likuma 
42.
 panta piektajā un sestajā daļā
noteiktajam, pirms viņš Latvijas Republikā pirmo reizi sniedz īslaicīgus profesionālos pakalpojumus, ja attiecīgie
pakalpojumi atbilst tādai reglamentētajai profesionālajai darbībai, kura saistīta ar pakalpojumu saņēmēja veselību un
drošību, un šā panta septītajā daļā minētajiem nosacījumiem.
(9) Pēc šā panta septītajā daļā minētās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas attiecībā uz daļu no reglamentētās
profesijas profesionālajām darbībām persona, veicot pastāvīgu profesionālo darbību vai sniedzot īslaicīgus profesionālos
pakalpojumus, izmanto savā mītnes valstī pieņemto profesionālo nosaukumu. Nosaukumu norāda pakalpojumu
sniedzēja mītnes valsts valodā un pievieno tā tulkojumu latviešu valodā. Nosaukumam skaidri jāatspoguļo profesionālās
darbības tvērums.
(10) Šā panta septītajā daļā minēto profesionālās kvalifikācijas atzīšanu attiecībā uz daļu no reglamentētās
profesijas profesionālajām darbībām nepiemēro pretendentiem, kuru profesionālo kvalifikāciju atzīst saskaņā ar šā
likuma 
34.
 panta pirmās daļas 2. punktā noteikto.
(11) Profesionālo kvalifikāciju attiecībā uz daļu no reglamentētās profesijas profesionālajām darbībām var neatzīt un
šā panta septītajā un astotajā daļā minēto kārtību nepiemērot, ja tas nepieciešams sabiedrības veselības un drošības
aizsardzībai.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008.
, 
12.11.2015.
, 
21.06.2018.
, 
11.04.2019.
un 
18.02.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
16.03.2021.
)
46.pants. Pretendenta profesionālās adaptācijas un kvalifikācijas atbilstības pārbaudes vispārīgie
noteikumi
(1) Institūcija, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajā profesijā saskaņā ar Ministru kabineta
noteiktajām prasībām, nosaka pretendenta adaptācijas perioda ilgumu un, pēc iespējas ievērojot pretendenta vēlmes,
apstiprina speciālistu, kura uzraudzībā pretendents iziet adaptācijas periodu. Tā nobeigumā tiek dots darba vērtējums,
kura kritērijus un kārtību nosaka minētā institūcija.
(2) Lai veiktu pretendenta kvalifikācijas atbilstības pārbaudi, institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas
apliecības attiecīgajā profesijā, nosaka detalizētu kvalifikācijas atbilstības pārbaudes kārtību, izveido to mācību
priekšmetu vai kursu sarakstu, par kuru apguvi salīdzinājumā ar Latvijas Republikā attiecīgajai reglamentētajai
profesijai noteikto izglītības apjomu pretendentam nav attiecīga izglītību apliecinoša dokumenta un kuru apguve ir
būtiska, lai persona varētu darboties attiecīgajā profesijā. Minētie priekšmeti un kursi var ietvert gan teorētiskās
zināšanas, gan arī praktiskās iemaņas, kas nepieciešamas attiecīgajā profesijā, kā arī profesionālo normu zināšanas
attiecīgajā jomā.
27
/
38
(3) Kvalifikācijas atbilstības pārbaudes satura noteikšanā ievēro faktu, ka pretendenta mītnes valstī viņa profesionālā
kvalifikācija ir atzīta par pietiekamu darbam attiecīgajā profesijā.
(4) Profesionālās kvalifikācijas atbilstības pārbaude notiek ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā no šādas pārbaudes
noteikšanas dienas. Ne vēlāk kā mēnesi pirms kvalifikācijas atbilstības pārbaudes pretendentu iepazīstina ar tās
saturu un kārtību.
(5) Pretendenta ieceļošanas un uzturēšanās noteikumus laikā, kad viņš gatavojas kvalifikācijas atbilstības
pārbaudei vai iziet adaptācijas periodu Latvijas Republikā, nosaka 
Imigrācijas likums
.
(6) Pretendenta adaptācijas periodā Latvijas Republikā uz viņu attiecina Latvijas Republikas normatīvos aktus, kas
regulē darba tiesiskās attiecības. Pretendents iegūst tiesības uz valsts sociālās apdrošināšanas pakalpojumiem brīdī,
kad iestājas sociālās apdrošināšanas gadījums, ja ir izpildīti attiecīgā sociālās apdrošināšanas pakalpojuma
iegūšanas kritēriji un pretendents ir sociāli apdrošināts saskaņā ar likumu "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
"
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
47.pants. Kvalifikācijas atzīšana, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi
(1) Šis pants attiecas uz profesionālās kvalifikācijas atzīšanu reglamentētajās profesijās tādās ekonomiskās
darbības jomās, kurām izvirzītas noteiktas prasības attiecībā uz vispārīgajām, komerciālajām vai profesionālajām
zināšanām un prasmēm, un to piemēro, izsniedzot kvalifikācijas atzīšanas apliecības Eiropas Savienības dalībvalstu
pilsoņiem.
(2) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības izsniegšanu šā panta pirmajā daļā minētajās reglamentētajās
profesijās nevar atteikt, pamatojot atteikumu ar neatbilstošu kvalifikāciju, ja iepriekš nav salīdzināta pretendenta mītnes
valsts kompetentu institūciju izsniegtajos dokumentos apliecinātā viņa profesionālā kvalifikācija vai prasmes un
tiesības veikt patstāvīgu darbību attiecīgajā profesijā šajā valstī ar prasībām, kādas šai profesijai izvirzītas Latvijas
Republikā. Ja šāds salīdzinājums ir nepieciešams, institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības
attiecīgajās profesijās, izdara šādu salīdzinājumu un:
1) izsniedz pretendentam kvalifikācijas atzīšanas apliecību attiecīgajā profesijā, ja pretendenta profesionālā
kvalifikācija atbilst Latvijas Republikā šai profesijai izvirzītajām prasībām (arī šā likuma 
3.panta
 piektās daļas
prasībām);
2) nosaka adaptācijas perioda vai kvalifikācijas atbilstības pārbaudes nepieciešamību saskaņā ar šā likuma
46.pantu
, ja pretendenta profesionālā kvalifikācija būtiski atšķiras no Latvijas Republikā šai profesijai izvirzītajām
prasībām.
(3) Attiecībā uz šā panta pirmajā daļā minētajām reglamentētajām profesijām pietiekams Eiropas Savienības
dalībvalsts pilsoņa profesionālās kvalifikācijas apliecinājums ir gan šā panta otrajā daļā minētais profesionālās
kvalifikācijas apliecinājums, gan arī atbilstoša profesionālā pieredze attiecīgajā profesijā mītnes valstī. Pretendenta
kvalifikācijas atzīšanai nepieciešamās pieredzes ilgumu un veidu nosaka Ministru kabinets.
(4) Šā panta trešās daļas noteikumu izpildi apliecina pretendenta mītnes valsts kompetentu institūciju izsniegts
dokuments, kuru pretendents pievieno iesniegumam par kvalifikācijas atzīšanas apliecības izsniegšanu attiecīgajai
profesionālajai darbībai Latvijas Republikā.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
IX nodaļa 
Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas noteikumi attiecībā uz profesijām, 
kurām piemēro speciālo atzīšanas sistēmu
48.pants. Arhitektu profesionālās kvalifikācijas atzīšana
(1) Šis pants attiecas uz darbību arhitektūras jomā, ja tiek izmantots arhitekta profesijas nosaukums.
(2) Latvijas Republikā atzīst diplomus, sertifikātus un citus arhitekta profesionālo kvalifikāciju apliecinošus
dokumentus, kas ir atzīti Eiropas Savienībā, atbilst prasībām, kuras noteiktas šajā likumā un Ministru kabineta
noteikumos par izglītības programmu minimālajām prasībām arhitekta profesionālās kvalifikācijas iegūšanai, un dod
28
/
38
tiesības darboties attiecīgajās valstīs, izmantojot arhitekta profesijas nosaukumu.
(3) Arhitekta sertifikāts, kas Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī
piešķirts ar tādiem pašiem noteikumiem, kādi minēti šā likuma 
8.panta
 piektajā daļā, ir uzskatāms par atbilstošu šā
panta otrajā daļā noteiktajām prasībām.
(4) Šā likuma 
34.pantā
 un šā panta otrajā un trešajā daļā minētie dokumenti pēc attiecīgās atzīšanas procedūras,
ko veic institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības arhitekta profesijā, un pēc kvalifikācijas atzīšanas
apliecības saņemšanas dod tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību arhitekta profesijā Latvijas Republikā.
(5) 
(Izslēgta ar 
03.06.2010
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
 un 
03.06.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
06.07.2010.
)
49.pants. Profesionālās kvalifikācijas atzīšana medicīnas, veterinārmedicīnas un farmācijas jomas
profesijās
(1) Latvijas Republikā atzīst diplomus, sertifikātus un citus profesionālo kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kas
ir atzīti Eiropas Savienībā un atbilst prasībām, kuras noteiktas šajā likumā un Ministru kabineta noteikumos par
izglītības programmu minimālajām prasībām profesionālās kvalifikācijas iegūšanai šādās profesijās:
1) ārsts;
2) zobārsts;
3) māsa (medicīnas māsa);
4) vecmāte;
5) veterinārārsts;
6) farmaceits.
(2)
 (Izslēgta ar 
10.09.2020
. likumu)
(3)
 (Izslēgta ar 
10.09.2020
. likumu)
(4) Šā likuma 
34.pantā
 un šā panta pirmajā daļā minētie dokumenti pēc attiecīgās atzīšanas procedūras, ko veic
institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajās reglamentētajās profesijās, un pēc
kvalifikācijas atzīšanas apliecības saņemšanas dod tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā
noteiktajās reglamentētajās profesijās Latvijas Republikā.
(5) Pretendentam, kas vēlas iegūt ārsta vai zobārsta profesijas pamatspecialitātes, apakšspecialitātes vai
papildspecialitātes vai zobārstniecības apakšspecialitātes diplomu vai citus atbilstošas kvalifikācijas apliecinājumus,
kādi netiek piešķirti viņa mītnes valstī, jāizpilda prasības, kas attiecīgās profesionālās kvalifikācijas iegūšanai noteiktas
Latvijas Republikā. Informācijas institūcijas un institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
apliecības, izvērtē attiecīgās personas izglītības saturu un ilgumu, pamatojoties uz iesniegtajiem diplomiem,
apliecībām un citiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, un, ņemot vērā personas profesionālo pieredzi un
profesionālās pilnveides izglītību medicīnā, informē šo personu par nepieciešamo papildmācību ilgumu un saturu.
(6) Pretendēt uz profesionālās kvalifikācijas atzīšanu ārsta, zobārsta, māsas un ārsta palīga profesijas
pamatspecialitātē, apakšspecialitātē vai papildspecialitātē, piemērojot vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu, var persona ar atzītu profesionālo kvalifikāciju ārsta, zobārsta, māsas vai ārsta palīga profesijā un persona,
kas attiecīgajā profesijā ieguvusi izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošu dokumentu saskaņā ar šā likuma 
10.
,
12. 
vai 
14.
 pantu, 
36.
 panta 5. vai 6. punktu vai Eiropas Savienības tieši piemērojamiem normatīvajiem aktiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
, 
12.11.2015.
, 
21.06.2018.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas
stājas spēkā 
07.10.2020.
 Pirmās daļas trešā punkta jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2022.
 un iekļauta likuma
redakcijā uz 
01.01.2022.
 Sk. Pārejas noteikumu 9. punktu)
50.pants. Īslaicīgu pakalpojumu sniegšana medicīnas, veterinārmedicīnas vai arhitektūras jomā
(Izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
29
/
38
51. pants. Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšana jūrniecības profesijās
Jūrniecības profesijās, kurām kvalifikācijas prasības nosaka Saeimas apstiprinātie starptautiskie līgumi un Eiropas
Savienības tiesību akti, ārvalstīs iegūto profesionālo kvalifikāciju atzīst saskaņā ar šiem līgumiem un Eiropas
Savienības tiesību aktiem.
(
10.09.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
52.pants. Profesionālās kvalifikācijas atzīšana pārējās transporta jomas profesijās
(Izslēgts ar 
11.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
14.05.2019.
)
53.pants. Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu advokātu
profesionālās prakses noteikumi Latvijas Republikā
(1) Latvijas Republikā atzīst Eiropas Savienības dalībvalsts un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts
(arī citu valstu, kurām saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir šajos līgumos noteiktas
Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā) advokāta profesionālo kvalifikāciju
un profesijas nosaukumu, kas atzīts Eiropas Savienībā un apliecināts ar viņa mītnes valsts kompetentu institūciju
izsniegtajiem profesionālo tiesību pierādījumiem, nenosakot minētās kvalifikācijas atbilstību Latvijas Republikā
noteiktajām prasībām.
(2) Advokāta profesionālās kvalifikācijas atzīšana šā panta pirmās daļas izpratnē dod tiesības veikt profesionālo
darbību Latvijas Republikā, izmantojot mītnes valstī noteikto un mītnes valsts valodā izteikto profesijas nosaukumu,
norādot institūciju, kas attiecīgajai personai piešķīrusi tiesības veikt profesionālo darbību, proti:
1) sniegt īslaicīgus pakalpojumus (ja Latvijas Zvērinātu advokātu padomei ir iesniegti profesionālo tiesību
pierādījumi);
2) pastāvīgi darboties profesijā (ja persona ir reģistrēta Latvijas Zvērinātu advokātu padomē).
(3) Advokāts, kura profesionālā kvalifikācija un tiesības atzītas šā panta pirmās un otrās daļas izpratnē, tiesas
procesos ir tiesīgs piedalīties tikai kopā ar Latvijas Zvērinātu advokātu kolēģijas advokātu.
(4) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecību advokāta profesijā Latvijas Republikā pretendentiem no Eiropas
Savienības dalībvalstīm, Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstīm un citām valstīm, kurām saskaņā ar
Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir šajos līgumos noteiktas Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā, izsniedz Latvijas Zvērinātu advokātu padome, ja:
1) pretendentam ir mītnes valstī atzīti advokāta profesionālās kvalifikācijas un tiesību pierādījumi un viņš ir
sekmīgi izturējis kvalifikācijas atbilstības pārbaudi atbilstoši šā likuma 
46.panta
 otrajai daļai vai
2) pretendents vismaz trīs gadus ir nepārtraukti veicis profesionālo darbību Latvijas Republikā, izmantojot
profesijas nosaukumu atbilstoši šā panta otrās daļas 2.punktā minētajiem noteikumiem, un apliecinājis
nepieciešamās zināšanas un iegūto praksi Latvijas Republikas tiesību jomā.
(5) Eiropas Savienības dalībvalsts un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts (arī citu valstu, kurām
saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir šajos līgumos noteiktas Eiropas Savienības
dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā) advokātam, kura profesionālā kvalifikācija atzīta šā
panta ceturtās daļas izpratnē, ir tādas pašas tiesības uz profesionālo darbību kā Latvijas Republikas advokātam.
(6) Šajā pantā minētās prasības Latvijas Republikā praktizējošo Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalstu (arī citu valstu, kurām saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem
līgumiem ir šajos līgumos noteiktas Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā)
advokātu profesionālajai kvalifikācijai, zināšanu apliecināšanas un reģistrācijas kārtību, kā arī viņu profesionālās
prakses noteikumus reglamentē Advokatūras likums.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
 un 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
54.pants. Gadījumi, kad pretendentu profesionālā kvalifikācija daļēji atbilst minimālajām prasībām
(1) Ja pretendentam uz darbību reglamentētajās profesijās medicīnas, farmācijas, veterinārmedicīnas vai
30
/
38
arhitektūras jomā ir izglītības un profesionālās kvalifikācijas dokumenti, kuri apliecina, ka viņš ieguvis šā likuma
prasībām atbilstošu izglītību (attiecībā uz struktūru, saturu un specializāciju), bet kuri neatbilst attiecīgajām Ministru
kabineta noteiktajām minimālajām prasībām, viņam papildus ir nepieciešams Eiropas Savienības dalībvalsts vai
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts kompetentas institūcijas izsniegts dokuments, kas apliecina
noteikta ilguma profesionālo pieredzi šajā profesijā attiecīgajā dalībvalstī. Papildus nepieciešamās pieredzes ilgumu un
veidu nosaka Ministru kabinets.
(2) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu)
(3) Ja pretendentam uz darbību reglamentētajās profesijās medicīnas, farmācijas, veterinārmedicīnas vai
arhitektūras jomā ir profesionālās kvalifikācijas dokumenti, kuri izsniegti Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas
Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī, bet kuru nosaukumi neatbilst Ministru kabineta apstiprinātajiem
nosaukumiem, viņam papildus nepieciešams dokuments, ko izsniegušas tās Eiropas Savienības dalībvalsts vai
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts kompetentas institūcijas, kurā ir iegūta kvalifikācija, par to, ka
attiecīgajā valstī iegūtā izglītība un piešķirtais profesionālais nosaukums (kvalifikācija) ir līdzvērtīgs Ministru kabineta
apstiprinātajā sarakstā minētajai izglītībai, kvalifikācijai un profesionālajam nosaukumam.
(4) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu)
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
C sadaļa 
Likuma izpildes nodrošināšana
55.pants. Reglamentēto profesiju izglītības programmu akreditācija
Reglamentēto profesiju izglītības programmu akreditācija notiek 
Izglītības likumā
 un citos likumos noteiktajā
kārtībā.
55.
1 
pants. Eiropas profesionālās kartes izdošana
(1) Eiropas profesionālo karti izdod personai, kurai ir tiesības veikt profesionālo darbību Latvijas Republikā un kura
pretendē uz īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanu citā Eiropas Savienības dalībvalstī reglamentētajā profesijā,
ja profesionālā darbība šajā profesijā nav saistīta ar pakalpojumu saņēmēja veselību un drošību vai ja profesionālās
kvalifikācijas atzīšanai piemēro speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu.
(2) Eiropas profesionālo karti izdod personai:
1) kura izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvusi citā Eiropas Savienības dalībvalstī un pretendē uz pastāvīgu
profesionālo darbību Latvijas Republikā reglamentētajā profesijā;
2) kurai likumīgā statusa valsts ir cita Eiropas Savienības dalībvalsts un kura pretendē uz īslaicīgu profesionālo
pakalpojumu sniegšanu Latvijas Republikā reglamentētajā profesijā, kurā profesionālā darbība ir saistīta ar
pakalpojumu saņēmēja veselību un drošību un profesionālās kvalifikācijas atzīšanai nepiemēro speciālo
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu.
(3) Ja persona, kurai ir tiesības veikt profesionālo darbību Latvijas Republikā, pretendē uz Eiropas profesionālās
kartes saņemšanu pastāvīgai profesionālajai darbībai vai īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai citā Eiropas
Savienības dalībvalstī reglamentētajā profesijā, kurā profesionālā darbība saistīta ar pakalpojumu saņēmēja veselību un
drošību, Eiropas profesionālās kartes pieteikumu pieņem, izskata un nosūta uzņemošās valsts kompetentajai
institūcijai.
(4) Eiropas profesionālo karti izdod profesijās, kas noteiktas Eiropas Savienības tieši piemērojamos normatīvajos
aktos profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā.
(
21.06.2018
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
56.pants. Koordinācijas un informācijas funkcijas profesionālās kvalifikācijas savstarpējās atzīšanas jomā
31
/
38
(1) Ministru kabinets:
1) apstiprina profesionālās kvalifikācijas atzīšanas koordinatoru;
2) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā izdod un anulē Eiropas profesionālo karti, un
kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā nodrošina ar Eiropas profesionālās kartes pieteikumu
saņemšanu un pretendenta personiskās lietas vešanu saistīto informāciju, tās apstrādi un tālāku virzību;
3) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā pieņem, izskata un nosūta uzņemošās valsts
kompetentajām institūcijām to personu pieteikumus, kuras izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvušas
Latvijas Republikā un pretendē uz Eiropas profesionālās kartes saņemšanu citās Eiropas Savienības
dalībvalstīs vai Eiropas Ekonomikas zonas valstīs;
4) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā citu Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas
Ekonomikas zonas valstu kompetentajām institūcijām nosūta informāciju par personām ar profesionālo
kvalifikāciju, kurām Latvijas Republikā ir ierobežotas vai liegtas tiesības veikt profesionālo darbību
reglamentētajā profesijā;
5) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā no citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas
Ekonomikas zonas valsts saņemtā informācija par personām ar profesionālo kvalifikāciju, kurām ir ierobežotas
vai liegtas tiesības veikt profesionālo darbību reglamentētajās profesijās, nosūtāma apstrādei, tai skaitā
dzēšanai, institūcijām, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās;
6) nosaka institūcijas, kas izdod un anulē Eiropas profesionālo karti un nodrošina ar Eiropas profesionālās
kartes pieteikumu saņemšanu un pretendenta personiskās lietas vešanu saistīto informāciju, tās apstrādi un
tālāku virzību;
7) nosaka institūcijas, kas pieņem, izskata un nosūta uzņemošās valsts kompetentajām institūcijām to personu
pieteikumus, kuras izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvušas Latvijas Republikā un pretendē uz Eiropas
profesionālās kartes saņemšanu citās Eiropas Savienības dalībvalstīs;
8) nosaka institūcijas, kas citu Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām institūcijām nosūta informāciju
par personām ar profesionālo kvalifikāciju, kurām Latvijas Republikā ir ierobežotas vai liegtas tiesības veikt
profesionālo darbību reglamentētajā profesijā.
(2) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas koordinators:
1) koordinē sadarbību starp institūcijām, kuras izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības, un informācijas
institūcijām profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jautājumos;
2) uztur sakarus ar Eiropas Komisiju un attiecīgajām ārvalstu institūcijām un nodrošina informācijas apmaiņu
par normatīvajiem aktiem un atbildīgajām institūcijām profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā;
3) piedalās Eiropas Komisijas Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas komitejas darbā.
(3) Akadēmiskās informācijas centrs:
1) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
2) uztur un pastāvīgi aktualizē tīmekļa vietni ar informāciju par profesionālās kvalifikācijas atzīšanu Latvijas
Republikā, kā arī uztur un pastāvīgi aktualizē reglamentēto profesiju datubāzi;
3) sniedz konsultācijas un atbalstu profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jautājumos;
4) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
5) sadarbojas ar kompetentajām institūcijām un nodrošina, ka informācija par personām ar profesionālo
kvalifikāciju, kurām Latvijas Republikā ir ierobežotas vai liegtas tiesības veikt profesionālo darbību
reglamentētajā profesijā, iekšējā tirgus informācijas sistēmā tiek saņemta un nosūtīta Eiropas Savienības
dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu kompetentajām institūcijām;
32
/
38
6) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
.
(4) 
(Izslēgta ar 
21.06.2018
. likumu)
(5) Informācijas institūcijas savas darbības jomā:
1) nodrošina tiem Latvijas iedzīvotājiem, kuri vēlas strādāt Eiropas Savienības dalībvalstīs un Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalstīs, informāciju par attiecīgo valstu normatīvajiem aktiem, prasībām,
informācijas institūcijām un kompetentām institūcijām reglamentēto profesiju jomā;
2) nodrošina informāciju par Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem, profesionālās ētikas prasībām,
akadēmiskajām un profesionālajām prasībām izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai reglamentēto profesiju
jomā;
3) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
5) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
6) uztur sakarus ar kompetentām ārvalstu institūcijām, lai nodrošinātu savstarpēju informācijas apmaiņu
reglamentēto profesiju jomā;
7) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
8) uztur iesniegto un izskatīto iesniegumu reģistru;
9) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
.
(6) Ja nepieciešams, informācijas institūcija sagatavo provizorisku izziņu un nosūta to institūcijai, kas izsniedz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajā profesijā, ekspertu komisijas izveidošanai. Ekspertu
komisijas sastāvu nosaka institūcija, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības, iekļaujot tajā arī informācijas
institūcijas pārstāvjus. Ekspertu komisija savu atzinumu iesniedz institūcijai, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas
atzīšanas apliecības.
(7) Jūrniecības jomā koordinatora un informācijas institūcijas funkcijas veic valsts akciju sabiedrības "Latvijas Jūras
administrācija" Jūrnieku reģistrs atbilstoši 1978.gada Starptautiskajai konvencijai par jūrnieku sagatavošanu un
diplomēšanu, kā arī sardzes pildīšanu un tās grozījumiem, un 1995.gada Starptautiskajai konvencijai par zvejas kuģu
personāla sagatavošanas un diplomēšanas, kā arī sardzes pildīšanas standartiem.
(8) Ministru kabinets nosaka Latvijas Republikas kompetentās institūcijas, kas izsniedz Latvijas Republikas
iedzīvotājiem nepieciešamos dokumentus viņu profesionālās kvalifikācijas atzīšanai ārvalstīs, šo dokumentu
izsniegšanas kārtību un maksas apmēru par to izsniegšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
04.11.2004.
, 
02.11.2006.
, 
17.07.2008.
, 
12.11.2015.
 un 
21.06.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
57.pants. Institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās
profesijās
(1) Institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās, Ministru
kabineta noteiktajā kārtībā izskata pretendentu iesniegumus par kvalifikācijas atzīšanas apliecības saņemšanu
attiecīgajā reglamentētajā profesijā un tiem pievienotos dokumentus. Šīs institūcijas var pieņemt šādus lēmumus:
1) atzīt profesionālo kvalifikāciju, tai skaitā profesionālo kvalifikāciju attiecībā uz daļu no reglamentētās
profesijas profesionālajām darbībām, un izsniegt profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecību profesionālajai
darbībai Latvijas Republikā;
2) pieprasīt papildu dokumentus atbilstoši šim likumam;
3) noteikt adaptācijas periodu un kvalifikācijas atbilstības pārbaudi vai vienu no tiem;
33
/
38
4) atteikt profesionālās kvalifikācijas atzīšanu, tai skaitā profesionālās kvalifikācijas atzīšanu attiecībā uz daļu
no reglamentētās profesijas profesionālajām darbībām;
5) izdot atļauju īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai;
6) pārbaudīt īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēja kvalifikāciju saskaņā ar šā likuma 
42.
 pantu;
7) atteikt atļaujas izdošanu īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai;
8) anulēt atļauju īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai, ja īslaicīgu pakalpojumu sniedzēja profesionālā
darbība Latvijā neatbilst šā likuma 
42.
 panta pirmajā daļā noteiktajiem īslaicīgu pakalpojumu raksturlielumiem.
(2) Šajā pantā minētās institūcijas sadarbojas ar šā likuma 
56.pantā
 minētajām institūcijām un nodrošina
informācijas apmaiņu ar attiecīgajām ārvalstu un Eiropas Savienības kompetentajām institūcijām, lai nodrošinātu
izglītības un profesionālās kvalifikācijas prasību koordināciju Latvijas Republikā un ārvalstīs un profesionālās
kvalifikācijas savstarpēju atzīšanu.
(2
1
) Šajā pantā minētās institūcijas Ministru kabineta noteiktajā kārtībā sadarbojas ar Akadēmiskās informācijas
centru un sniedz informāciju par personām ar profesionālo kvalifikāciju, kurām Latvijas Republikā ir ierobežotas vai
liegtas tiesības veikt profesionālo darbību reglamentētajā profesijā, kā arī saņem no citas Eiropas Savienības
dalībvalsts informāciju par personām ar profesionālo kvalifikāciju, kurām ir ierobežotas vai liegtas tiesības veikt
profesionālo darbību reglamentētajā profesijā.
(2
2
) Šā panta pirmajā daļā minētās institūcijas sadarbojas ar Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas
Ekonomikas zonas valstu atbildīgajām institūcijām reglamentēto profesiju un profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
jomā, izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu.
(3) Profesionālās organizācijas ir tiesīgas piedalīties ar padomdevēja tiesībām to institūciju darbā, kuras izsniedz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, kad tās skata ar ārvalstīs iegūto profesionālo kvalifikāciju atzīšanu
saistītos jautājumus.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008.
, 
12.11.2015.
, 
21.06.2018.
 un 
18.02.2021
.
likumu, kas stājas spēkā 
16.03.2021.
)
58.pants. Vispārīgie profesionālās kvalifikācijas atzīšanas noteikumi
(Izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
59.pants. Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecību anulēšana un darbības apturēšana
Institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, ir tiesīgas anulēt profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas apliecības vai apturēt to darbību, vai apturēt profesionālās kvalifikācijas sertifikāta darbību, ja
konstatēti normatīvo aktu vai profesionālās darbības noteikumu pārkāpumi.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
Pārejas noteikumi
1. Likuma B sadaļa stājas spēkā 2003.gada 1.janvārī.
2. Ministru kabinets līdz 2002.gada 1.janvārim apstiprina šā likuma 
6.panta
 2.punktā minētās prasības.
3. Personas, kuras līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai ir ieguvušas tiesības veikt darbību kādā no
reglamentētajām profesijām, saglabā šīs tiesības arī tad, ja šo personu profesionālā kvalifikācija neatbilst šā likuma
prasībām. Šīs tiesības saglabājas uz laiku, kas atbilst periodam starp sertifikāciju un atkārtotu sertifikāciju
(resertifikāciju), ja tāda attiecīgajā profesijā ir paredzēta. Turpmākās tiesības uz darbību šajā profesijā nosaka
atkārtotās sertifikācijas (resertifikācijas) noteikumi un rezultāti.
4. Līdz šā likuma 
6.panta
 2.punktā, 
26.panta
 pirmajā daļā, 
27.panta
 piektajā daļā, 
36.panta
 5. un 6.punktā, 
34
/
38
54.panta
 pirmajā daļā un 
56.panta
 astotajā daļā paredzēto noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz
2005.gada 30.aprīlim ir spēkā šādi Ministru kabineta noteikumi, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu:
1) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.370 "
Noteikumi par ārsta izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
2) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.372 "
Noteikumi par vispārējās aprūpes māsas izglītību un
profesionālo kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas sistēmu
";
3) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.373 "
Noteikumi par arhitekta izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
4) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.374 "
Noteikumi par veterinārārsta izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
5) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.375 "
Noteikumi par vecmātes izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
6) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.379 "Izglītības programmu minimālās prasības
autopārvadājumu vadītāja (administratora) profesionālās kvalifikācijas iegūšanai";
7) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.394 "
Noteikumi par zobārsta izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
8) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.395 "Noteikumi par institūcijām, kuras izsniedz Latvijas
Republikas iedzīvotājiem nepieciešamos dokumentus viņu profesionālās kvalifikācijas atzīšanai ārvalstīs";
9) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.424 "
Noteikumi par farmaceita izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
10) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.426 "Noteikumi par tiem ārvalstīs iegūtajiem advokātu
profesionālajiem nosaukumiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu";
11) Ministru kabineta 2004.gada 24.augusta noteikumi Nr.732 "
Noteikumi par izglītības programmu minimālajām
prasībām veterinārārsta profesionālās kvalifikācijas iegūšanai un par institūcijām, kuru tiešā kontrolē var apgūt
praktisko izglītību veterinārārsta profesijā
";
12) Ministru kabineta 2004.gada 12.oktobra noteikumi Nr.845 "Kārtība, kādā informācijas institūcijas un
institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās, izskata
pretendenta iesniegtos dokumentus ārvalstīs iegūtas profesionālās kvalifikācijas atzīšanai pastāvīgai
profesionālai darbībai Latvijas Republikā";
13) Ministru kabineta 2004.gada 12.oktobra noteikumi Nr.846 "
Noteikumi par profesionālās kvalifikācijas
atzīšanu, pamatojoties uz profesionālās pieredzes ilgumu un veidu atsevišķās ekonomiskās darbības jomās
".
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
5. Šā likuma 
32.
2
 pants
 stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī.
(
02.11.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.11.2006.
)
6. Ministru kabinets līdz 2018. gada 31. decembrim izdod šā likuma 
36.
 panta 14. punktā un 
56.
 panta pirmās
daļas 6., 7. un 8. punktā minētos noteikumus. Līdz šā likuma 
36.
 panta 14. punktā minēto noteikumu spēkā stāšanās
dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2018. gada 31. decembrim ir piemērojami Ministru kabineta 2003. gada 10. jūnija noteikumi
Nr. 298 "
Kārtība, kādā pretendents sedz izdevumus, kas saistīti ar personas profesionālās kvalifikācijas atzīšanu
",
35
/
38
Likumā ir iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1977.gada 22.marta direktīvas 
77/249/EEK
 par to, lai atvieglotu advokātiem pakalpojumu sniegšanas
brīvības efektīvu izmantošanu;
2) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
3) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
5) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
6) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
7) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
21.06.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
7. Līdz attiecīgu grozījumu izdarīšanai citos normatīvajos aktos tajos lietotais termins "neatkarīgs eksperts ēku
energoefektivitātes jomā" atbilst šajā likumā lietotajam terminam "neatkarīgs ēku energoefektivitātes eksperts".
(
21.06.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.07.2018.
)
8. Ministru kabinets līdz 2020. gada 31. oktobrim izdod šā likuma 
36.
 panta 9. punktā minētos noteikumus. Līdz šo
noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2020. gada 31. oktobrim ir piemērojami Ministru kabineta
2017. gada 28. marta noteikumi Nr. 168 "
Īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanas kārtība Latvijas Republikā
reglamentētā profesijā
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
10.09.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
9. Grozījumi par šā likuma 
9.
 panta pirmās daļas 4. punkta izteikšanu jaunā redakcijā, 
14.
 panta trešās daļas
papildināšanu ar 3. punktu, 
14.
 panta ceturtās daļas izteikšanu jaunā redakcijā un 
49.
 panta pirmās daļas 3. punkta
izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2022. gada 1. janvārī.
(
10.09.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.01.2022.
)
10. Personas, kas līdz 2021. gada 31. decembrim ieguvušas šā likuma 
14.
 panta trešās daļas 1. un 2. punktā
noteikto izglītību, ir tiesīgas turpināt patstāvīgu profesionālo darbību māsas (vispārējās aprūpes māsas) profesijā.
(
10.09.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
11. Studējošie, kuri māsas izglītības programmā, ko īsteno medicīnas koledžas, ir imatrikulēti līdz 
2021.
 gada
2.
 septembrim, līdz 
2021.
 gada 
31.
 decembrim apgūst māsas izglītības programmu, kuras ilgums ir trīs pilna laika
studiju gadi un kura ietver 4600 teorētiskās un klīniskās kontaktstundas, turklāt teorētiskās mācības aizņem vismaz
vienu trešdaļu un klīniskās mācības — vismaz pusi no kopējā mācību laika, un no 2022. gada 1. janvāra turpina
studijas otrā līmeņa profesionālās augstākās izglītības studiju programmā ar iegūstamo kvalifikāciju "māsa (vispārējās
aprūpes māsa)".
(
10.09.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
12. Personas, kas līdz 
2020.
 gada 
31.
 augustam ieguvušas šā likuma 
14.
 panta astotajā daļā noteikto izglītību, ir
tiesīgas turpināt patstāvīgu profesionālo darbību zobārsta asistenta profesijā.
(
10.09.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.11.2005.
, 
13.12.2007.
, 
17.07.2008.
, 
03.06.2010.
,
05.12.2013.
, 
12.11.2015.
, 
16.02.2017.
, 
21.06.2018.
 un 
10.09.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
07.10.2020.
)
36
/
38
8) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
9) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
10) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
11) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
12) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
13) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
14) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
15) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
16) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
17) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
18) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
19) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
20) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
21) Eiropas Parlamenta un Padomes 1998.gada 16.februāra direktīvas 
98/5/EK
, ar ko paredzēts atvieglot advokāta
profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija;
22) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
23) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
24) 
(izslēgts ar 
21.06.2018
. likumu)
;
25) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.gada 5.novembra direktīvas 
2002/84/EK
, ar ko groza direktīvas par
kuģošanas drošību un kuģu radītā piesārņojuma novēršanu (dokuments attiecas uz EEZ);
26) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003.gada 17.novembra direktīvas 
2003/103/EK
, ar ko groza direktīvu
2001/25/EK
 par jūrnieku obligāto sagatavotības līmeni (dokuments attiecas uz EEZ);
27) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
28) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011.gada 13.decembra direktīvas 
2011/95/ES
 par standartiem, lai trešo valstu
valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas
tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu;
29) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005.gada 7.septembra direktīvas 
2005/36/EK
 par profesionālo kvalifikāciju
atzīšanu (dokuments attiecas uz EEZ);
30)
 (izslēgts ar 
10.09.2020
. likumu);
31) Eiropas Parlamenta un Padomes 2013.gada 20.novembra direktīvas Nr.
2013/55/ES
, ar ko groza direktīvu
2005/36/EK
 par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu un regulu (ES) Nr. 
1024/2012
 par administratīvo sadarbību,
izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu (IMI regulu) (Dokuments attiecas uz EEZ);
32) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 19.novembra direktīvas 
2008/106/EK
 par jūrnieku minimālo
sagatavotības līmeni un Eiropas Parlamenta un Padomes 2012.gada 21.novembra direktīvas 
2012/35/ES
, ar ko groza
direktīvu 
2008/106/EK
 par jūrnieku minimālo sagatavotības līmeni;
37
/
38
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
33) Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija direktīvas 
2014/66/ES
 par ieceļošanas un uzturēšanās
nosacījumiem trešo valstu valstspiederīgajiem saistībā ar pārcelšanu uzņēmuma ietvaros.
Likums Saeimā pieņemts 2001.gada 20.jūnijā.
Valsts prezidente V.Vīķe-Freiberga
Rīgā 2001.gada 6.jūlijā
38
/
38