Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 81,
25.05.2006.
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
248
Pieņemts: 
28.03.2006.
Stājas spēkā: 
26.05.2006.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2018. - ...
Grozījumi:
MK 08.09.2009. noteikumi 
Nr.1039 / LV, 147, 16.09.2009. / Stājas spēkā 17.09.2009.
MK 21.12.2010. noteikumi 
Nr.1172 / LV, 206, 30.12.2010. / Stājas spēkā 31.12.2010.
MK 03.01.2012. noteikumi 
Nr.24 / LV, 6, 11.01.2012. / Stājas spēkā 12.01.2012.
MK 04.12.2012. noteikumi 
Nr.818 / LV, 194, 11.12.2012. / Stājas spēkā 12.12.2012.
MK 19.08.2014. noteikumi 
Nr.486 / LV, 184, 17.09.2014. / Stājas spēkā 18.09.2014.
MK 12.01.2016. noteikumi 
Nr.29 / LV, 14, 21.01.2016. / Stājas spēkā 22.01.2016.
MK 12.12.2017. noteikumi 
Nr.734 / LV, 248, 14.12.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
Ministru kabineta noteikumi Nr.248
 
Rīgā 2006.gada 28.martā (prot. Nr.17 50.§)
Noteikumi par jūras zvejas kuģu drošību
Izdoti saskaņā ar 
Jūrlietu pārvaldes un jūras drošības likuma
 
11.panta
 ceturto daļu
1. Vispārīgie jautājumi
(Nodaļa MK 
04.12.2012.
 noteikumu Nr.818 redakcijā)
1. Noteikumi nosaka drošības prasības esošiem un jauniem jūras zvejas kuģiem (izņemot atpūtas kuģus, kas
nodarbojas ar nekomerciālu zvejniecību), kuru garums ir 12 metri un lielāks (turpmāk – zvejas kuģi), ja noteikumos nav
norādīts citādi, kas atbilst vismaz vienam no šādiem nosacījumiem:
1.1. reģistrēti Latvijas Kuģu reģistrā;
1.2. nodarbojas ar zveju Latvijas teritoriālajos ūdeņos;
1.3. nodod nozveju Latvijas ostās.
2. Šo noteikumu izpratnē:
2.1. zvejas kuģis ir kuģis, kas ir īpaši aprīkots un tiek komerciāli izmantots zivju un citu jūras dzīvo resursu
ķeršanai jeb zvejai;
2.2. jauns zvejas kuģis ir zvejas kuģis, kas atbilst šādiem nosacījumiem:
2.2.1. līgums par kuģa būvi ir noslēgts 2003.gada 1.janvārī vai vēlāk;
2.2.2. līgums par kuģa būvi ir noslēgts pirms 2003.gada 1.janvāra, bet kuģis ir piegādāts pasūtītājam vismaz
trīs gadus pēc šī datuma;
1
/
203
2.2.3. nav līguma par kuģa būvi, bet kuģa būves sākumu nosaka datums, kad ir ielikts kuģa ķīlis vai ir ielikta
konstrukcija, vai arī ir samontēta konstrukcija (konstrukcijas svars ir mazākais no vērtībām – 50 tonnas vai 1
% no paredzētās kuģa konstrukcijas svara), un šis datums ir 2003.gada 1.janvāris vai vēlāk;
2.3. esošs zvejas kuģis ir zvejas kuģis, kas nav jauns zvejas kuģis;
2.4. jūras zvejas laiva – zvejas kuģis (jauns vai esošs), kura garums ir 12 metri un mazāks;
2.5. jēdziens "visi zvejas kuģi" nozīmē, ka attiecīgās šo noteikumu prasības attiecas gan uz esošiem zvejas
kuģiem, gan uz jauniem zvejas kuģiem neatkarīgi no būves datuma (izņemot šo noteikumu 2.4.apakšpunktā
definētās jūras zvejas laivas);
2.6. par garumu (L) uzskata garumu, kas ir 96 % no pilna kuģa garuma pa ūdenslīniju ar iegrimi 85 % no
teorētiskā sānu augstuma (augstums tiek mērīts no ķīļa augšējās malas), vai garumu no kuģa priekšvadņa
priekšējās malas līdz stūres vārpstas asij pa to pašu ūdenslīniju (izvēlas garāko). Kuģiem, kas ir projektēti ar
konstruktīvo galsveri, ūdenslīnijai, pēc kuras tiek mērīts garums, jābūt paralēlai konstruktīvajai ūdenslīnijai;
2.7. priekšgala un pakaļgala perpendikuli ir fiksēti garuma (L) galos. Priekšgala perpendikuls atbilst priekšvadņa
priekšējai malai uz ūdenslīnijas, pa kuru tiek mērīts garums;
2.8. par platumu (B) uzskata kuģa vislielāko platumu, kas mērīts kuģa garuma vidusdaļā starp brangu ārējām
malām kuģiem ar metāla apšuvi un starp korpusa ārējām virsmām kuģiem ar apšuvi no citiem materiāliem;
2.9. teorētiskais sānu augstums ir vertikālais attālums no horizontālā ķīļa līdz darba klāja apakšējai virsmai pie
kuģa sāna:
2.9.
1. 
kuģiem ar noapaļotu klāja un sāna savienojumu teorētisko sānu augstumu mēra līdz klāja un sānu
teorētisko līniju turpinājumu krustpunktam;
2.9.2. ja darba klājam ir pakāpiens un tā paaugstinātā daļa atrodas virs teorētiskā sānu augstuma
mērīšanas punkta, teorētisko sānu augstumu mēra līdz darba klāja zemākās daļas turpinājuma nosacītai
līnijai, kas ir paralēla paaugstinātajai klāja daļai;
2.10. sānu augstums (D) ir teorētiskais sānu augstums kuģa garuma viduspunktā;
2.11. dziļākā ekspluatācijas ūdenslīnija ir ūdenslīnija, kas atbilst maksimāli atļautajai kuģa iegrimei;
2.12. kuģa garuma viduspunkts ir garuma (L) viduspunkts;
2.13. vidus šķēlums ir kuģa korpusa šķēlums kuģa garuma vidusdaļā ar teorētisku plakni perpendikulāri
ūdenslīnijai;
2.14. ķīļa līnija ir līnija, paralēla ķīļa trajektorijai, kas kuģa garuma viduspunktā krustojas ar:
2.14.1. horizontālā ķīļa augšējo malu kuģiem ar metāla apšuvumu;
2.14.2. ķīļa un ārējā apšuvuma salaiduma apakšējo malu kuģiem ar koka vai kompozīta materiāla ārējo
apšuvumu;
2.14.3. kuģa diametrālās plaknes un kuģa apšuvuma ārējā kontūra krustošanās līniju kuģiem ar ārējo
apšuvumu no cita materiāla, nevis no koka un metāla;
2.15. bāzes līnija ir horizontāla līnija, kas kuģa garuma viduspunktā šķērso ķīļa līniju;
2.16. darba klājs ir zemākais nepārtrauktais klājs, kas atrodas virs dziļākās ekspluatācijas ūdenslīnijas un no
kura tiek zvejots. Ja kuģis ir būvēts ar diviem vai vairākiem nepārtrauktiem klājiem, valsts akciju sabiedrība
"Latvijas Jūras administrācija" (turpmāk – administrācija) var akceptēt zemāko no tiem kā darba klāju, ja tas
atrodas virs dziļākās ekspluatācijas ūdenslīnijas;
2.17. virsbūve ir ar klāju nosegta konstrukcija uz darba klāja visā kuģa platumā vai konstrukcija, kuras
garensienas nav tālāk par 0,04 (B) no kuģa sānu apšuvuma;
2
/
203
2.18. slēgta virsbūve ir virsbūve, ko veido pietiekami efektīvas sienas vai kuras ieejas atveres sienās ir aprīkotas
ar pastāvīgi piestiprinātām ūdensnecaurlaidīgām durvīm, kas ir tikpat izturīgas kā sienu konstrukcija un ir
atveramas gan no iekšpuses, gan no ārpuses, vai arī atveres sienās ir aprīkotas ar pietiekami efektīviem
noslēgšanas līdzekļiem;
2.19. virsbūves klājs ir nepārtraukts vai daļējs klājs, kas veido virsbūves, klāja mājas vai citas konstrukcijas
jumtu un atrodas ne mazāk kā 1,8 m augstumā virs darba klāja. Klāja māja un citu konstrukciju segumi, kuri
atrodas zemāk par 1,8 m virs darba klāja, tiek uzskatīti par darba klāju;
2.20. virsbūves augstums ir minimālais attālums virsbūves sānos no darba klāja šķērssijas augšējās malas līdz
virsbūves klāja šķērssijas augšējai malai;
2.21. jēdziens "šļakatu necaurlaidīgs" nozīmē, ka neatkarīgi no jūras stāvokļa ūdens nevar iekļūt kuģī;
2.22. jēdziens "ūdensnecaurlaidīgs" nozīmē konstrukcijas spēju nelaist cauri ūdeni nevienā virzienā, ja ir tāds
ūdens spiediens, kādam šī konstrukcija ir projektēta;
2.23. Organizācija ir Starptautiskā Jūrniecības organizācija (IMO);
2.24. 
COLREG
 ir 1972.gada konvencija par starptautiskajiem kuģu sadursmju novēršanas noteikumiem;
2.25. 
MARPOL
 ir 1973.gada Starptautiskā konvencija par piesārņošanas novēršanu no kuģiem un tās
1978.gada protokols;
2.26. 
SOLAS
 ir 1974.gada Starptautiskā konvencija par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras un tās 1978.gada
un 1988.gada protokoli;
2.27. Helsinku konvencija ir 1992.gada konvencija par Baltijas jūras reģiona jūras vides aizsardzību;
2.28. Baltijas jūra nozīmē Baltijas jūras reģionu saskaņā ar Helsinku konvenciju;
2.29. Helsinku Komisija ir komisija, kas dibināta Helsinku konvencijas mērķiem;
2.30. Ugunsdrošības testēšanas metožu kodekss (
FTP Code
) ir Organizācijas 1996.gadā ar rezolūciju MSC.61
(67) pieņemtais Starptautiskais Ugunsdrošības testēšanas metožu kodekss;
2.31. Torremolinas protokols ir 1993.gada Torremolinas protokols, kas attiecas uz Torremolinas 1977.gada
Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu drošību (ar tā grozījumiem);
2.32. atzītā organizācija ir klasifikācijas sabiedrība, kas atzīta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes
2009.gada 23.aprīļa Regulu (EK) Nr. 
391/2009
 par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz
organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates;
2.33. pilnvarotā atzītā organizācija – šo noteikumu 2.32.apakšpunktā noteiktā atzītā organizācija, ar kuru
administrācija ir noslēgusi pilnvarojuma līgumu atbilstoši normatīvajiem aktiem par klasifikācijas sabiedrību
(atzīto organizāciju) uzraudzības kārtību;
2.34. Ziemeļu teritoriālais rajons ir jūras rajoni uz ziemeļiem no šo noteikumu 
11.pielikuma
 kartē norādītās
robežas, izņemot Baltijas jūru. Šo rajonu norobežo 62
o
 N paralēle no Norvēģijas rietumu krasta līdz 4
o
 W
garuma grādam, tālāk 4
o
 W meridiāns līdz 60
o
 30’ N platuma grādam, tālāk 60
o
 30’ N paralēle līdz 5
o
 W
garuma grādam, tālāk 5
o
 W meridiāns līdz 60
o
 N platuma grādam, tālāk 60
o
 N paralēle līdz 15
o
 W garuma
grādam, tālāk 15
o
 W meridiāns līdz 62
o
 N platuma grādam, tālāk 62
o
 N paralēle līdz 27
o
 W garuma grādam,
tālāk 27
o
 W meridiāns līdz 59
o
 N platuma grādam un tālāk 59
o
 N paralēle uz rietumiem;
2.35. Dienvidu teritoriālais rajons ir Vidusjūra un Atlantijas okeāna Spānijas un Portugāles piekraste 20 jūras
jūdžu robežās, kā norādīts 1966.gada Starptautiskās konvencijas par kravas marku un tās 1988.gada protokola
II pielikuma kartē;
2.36. smagi ledus apstākļi nozīmē, ka dreifējošais ledus nosedz astoņas desmitdaļas no jūras virsmas;
3
/
203
2.37. izkliedēts sīklūzu ledus ir ledus ar 4–6 ballu blīvumu, kur lielākā daļa ledus gabalu savstarpēji nesaskaras;
2.38. atzīts vai atzīta tipa aprīkojums vai materiāls ir aprīkojums vai materiāls, ko administrācija atzinusi par
derīgu izmantošanai uz zvejas kuģa saskaņā ar normatīvajiem aktiem par jūras kuģu aprīkojumu;
2.39. galvenais stūres pievads ir mehānismi, stūres spēka pievadi, stūres mehānisms, motori, ja tādi ir, un
palīgiekārtas un līdzekļi (piemēram, stūres grozīklis vai kvadrants), ar ko nodrošina griezes momenta
novadīšanu uz stūres vārpstu, lai pagrieztu stūri un stūrētu kuģi normālos ekspluatācijas apstākļos;
2.40. rezerves stūres pievads ir iekārta, kas nav galvenā stūres mehānisma daļa un kas nepieciešama, lai
stūrētu kuģi, ja galvenais stūres mehānisms ir bojāts, bet pie tā nepieder grozīklis, kvadrants vai detaļas, kas
paredzētas tam pašam nolūkam;
2.41. stūres mašīna ir:
2.41.1. elektriskam stūres mehānismam – elektromotors un ar to saistītās elektroiekārtas;
2.41.2. elektrohidrauliskam stūres mehānismam – elektromotors un ar to saistītās elektroiekārtas, kā arī
pievienotais sūknis;
2.41.3. citiem hidrauliskiem stūres mehānismiem – piedziņas motors un pievienotais sūknis;
2.42. maksimālais ātrums gaitā uz priekšu ir lielākais ātrums, ko kuģim paredzēts uzturēt jūrā, kuģojot ar
vislielāko iegrimi;
2.43. maksimālais atpakaļgaitas ātrums ir aprēķinātais ātrums, ko kuģis var sasniegt ar projektēto maksimālo
atpakaļgaitas jaudu, kuģojot ar vislielāko iegrimi;
2.44. mašīntelpas ir visas A kategorijas mašīntelpas un visas citas telpas, kurās atrodas galvenie dzinēji, katli,
šķidrās degvielas iekārtas, tvaika un iekšdedzes dzinēji, ģeneratori un galvenās elektroiekārtas, degvielas
uzpildes stacijas, dzesēšanas, stabilizēšanas, ventilācijas un gaisa kondicionēšanas iekārtas, kā arī līdzīgas
telpas un šahtas uz šādām telpām;
2.45. A kategorijas mašīntelpas ir tās telpas un šahtas uz šādām telpām, kurās ir šādas iekārtas:
2.45.1. galveno dzinēju iekšdedzes mehānismi;
2.45.2. iekšdedzes mehānismi, ko neizmanto galvenajiem dzinējiem, ja šādu mehānismu kopējā jauda nav
mazāka par 375 kW;
2.45.3. jebkāds katls vai iekārta, ko darbina ar šķidro degvielu, vai jebkādas iekārtas, kas nav katli, bet ko
darbina ar šķidro degvielu, piemēram, sadedzināšanas iekārtas;
2.46. šķidrās degvielas iekārta ir iekārta, ko izmanto, lai sagatavotu šķidro degvielu padošanai katlam, kuru
darbina ar šķidro degvielu, vai iekārta, ko izmanto, lai sagatavotu karstu šķidro degvielu padošanai iekšdedzes
dzinējam, un kas ietver jebkādus degvielas spiediena sūkņus, filtrus un sildītājus, kuros degvielu apstrādā
spiedienā, kas ir lielāks par 0,18 N/mm
2
;
2.47. normāli ekspluatācijas un sadzīves apstākļi ir stāvoklis, kurā kuģis kopumā, mehānismi, patērētāji un
līdzekļi, kas nodrošina piedziņu, stūrēšanas spēju, drošu kuģošanu, ugunsdrošību un nenogremdējamību,
iekšējos un ārējos sakarus un signālus, evakuācijas līdzekļus un glābšanas laivu vinčas, kā arī projektētie ērtie
dzīvošanas apstākļi ir ekspluatācijas kārtībā un normāli darbojas;
2.48. kuģis bez enerģijas ir kuģis tādā stāvoklī, kad enerģijas trūkuma dēļ nedarbojas galvenā dzinēja iekārta,
katli un palīgiekārtas;
2.49. galvenais slēgdēlis ir sadales skapis, kas saņem elektroenerģiju tieši no galvenā elektroenerģijas avota un
ir paredzēts elektroenerģijas sadalei patērētājiem uz kuģa;
2.50. periodiski neapkalpojamas mašīntelpas ir mašīntelpas, kurās atrodas galvenā dzeniekārta un galvenie
elektroenerģijas avoti un kurās ne vienmēr (arī kuģim veicot manevrus) atrodas apkalpojošais personāls;
4
/
203
2.51. nedegošs materiāls ir materiāls, kas nedeg un no kura neizdalās uzliesmojoši tvaiki tādā daudzumā, lai
tie varētu aizdegties, ja sakarst līdz aptuveni 750 
o
C, un to nosaka saskaņā ar Ugunsdrošības testēšanas
metožu kodeksu (
FTP Code
);
2.52. standarta ugunsdrošības tests ir tests, kurā attiecīgo starpsienu vai klāju paraugus pārbauda testa krāsnī
tādā temperatūrā, kas aptuveni atbilst standarta laika un temperatūras līknei saskaņā ar testa metodi, kas
noteikta Ugunsdrošības testēšanas metožu kodeksā (
FTP Code
);
2.53. A klases nodalījumi ir nodalījumi, ko veido starpsienas un klāji, kas atbilst šādām prasībām:
2.53.1. tie ir konstruēti no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla;
2.53.2. tie ir atbilstoši pastiprināti;
2.53.3. tie ir konstruēti tā, lai vienas stundas standarta ugunsdrošības testa beigās nepieļautu dūmu un
liesmu izplatīšanos;
2.53.
4. 
tie ir izolēti ar tādu atzītu nedegošu materiālu, lai iedarbībai nepakļautās puses vidējā temperatūra
nepaceltos augstāk par 139 °C virs sākotnējās temperatūras, kā arī temperatūra jebkurā punktā, ieskaitot
jebkuru savienojuma vietu, nepaceltos augstāk par 180 °C virs sākotnējās temperatūras šādā laikposmā:
klasei A-60 – 60 minūtēs;
klasei A-30 – 30 minūtēs;
klasei A-15 – 15 minūtēs;
klasei A-0 – nulle minūtēs.
Turklāt ir veikts starpsienas vai klāja prototipa tests, lai pārliecinātos, ka tie atbilst šajā punktā minētajām prasībām
attiecībā uz viengabalainību un temperatūras paaugstināšanos saskaņā ar Ugunsdrošības testēšanas metožu kodeksu
(
FTP Code
);
2.54. B klases nodalījumi ir nodalījumi, ko veido starpsienas un klāji, griesti vai apšuvums un kas atbilst šādām
prasībām:
2.54.1. tie ir konstruēti tā, lai pirmās pusstundas standarta ugunsdrošības testa beigās nepieļautu liesmu
izplatīšanos;
2.54.2. to izolācijas vērtība ir tāda, lai iedarbībai nepakļautās puses vidējā temperatūra nepaceltos augstāk
par 139 °C virs sākotnējās temperatūras, kā arī temperatūra jebkurā punktā, ieskaitot jebkuru savienojuma
punktu, nepaceltos augstāk par 225 °C virs sākotnējās temperatūras šādā laikposmā:
klasei B-15 – 15 minūtēs;
klasei B-0 – nulle minūtēs;
2.54.3. tie ir konstruēti no atzītiem, nedegošiem materiāliem. Visi materiāli, kas izmantoti B klases
nodalījumu konstrukcijā un montāžā, ir nedegoši (izņemot apšuvumu vai apdari, ja tie atbilst šo noteikumu
5.nodaļas
 attiecīgajām prasībām). Administrācija pieprasa starpsienas vai klāja prototipa testu, lai
pārliecinātos, ka tie atbilst minētajām prasībām attiecībā uz viengabalainību un temperatūras
paaugstināšanos saskaņā ar Ugunsdrošības testēšanas metožu kodeksu (
FTP Code
);
2.55. C klases nodalījumi ir nodalījumi, kas konstruēti no atzīta nedegoša materiāla. Tiem neizvirza prasības
attiecībā uz dūmu un liesmu izplatīšanos un temperatūras paaugstināšanos. Atļauts izmantot degošu apdari, ja
tā atbilst šo noteikumu 
5.nodaļas
 prasībām;
2.56. F klases nodalījumi ir nodalījumi, ko veido starpsienas, klāji, griesti vai apšuvums, kas atbilst šādām
prasībām:
2.56.1. tie ir konstruēti tā, lai pirmās pusstundas standarta ugunsdrošības testa beigās nepieļautu liesmu
izplatīšanos;
5
/
203
2.56.
2. 
to izolācijas vērtība ir tāda, lai iedarbībai nepakļautās puses vidējā temperatūra nepaceltos augstāk
par 139 °C virs sākotnējās temperatūras, kā arī temperatūra jebkurā punktā, ieskaitot savienojuma punktus,
nepaceltos augstāk par 225 °C virs sākotnējās temperatūras pirmās pusstundas standarta ugunsdrošības
testa beigās. Administrācija pieprasa šķirtnes prototipa testu, lai pārliecinātos, ka tas atbilst minētajām
prasībām attiecībā uz viengabalainību un temperatūras paaugstināšanos saskaņā ar Ugunsdrošības
testēšanas metožu kodeksu (
FTP Code
);
2.57. standarta ugunsdrošības tests ir tests, kura laikā starpsienas vai klāja paraugus testu krāsnī noteiktā
laikposmā pakļauj noteiktai temperatūras iedarbībai. Pārbaudes metodes atbilst Ugunsdrošības testēšanas
metožu kodeksam (
FTP Code
). Standarta laika un temperatūras līkne ir šāda:
2.57.1. krāsns iekšējā sākotnējā temperatūra ir 20 °C;
2.57.2. temperatūra piektās minūtes beigās ir 576 °C;
2.57.3. temperatūra desmitās minūtes beigās ir 679 °C;
2.57.4. temperatūra piecpadsmitās minūtes beigās ir 738 °C;
2.57.5. temperatūra trīsdesmitās minūtes beigās ir 841 °C;
2.57.6. temperatūra sešdesmitās minūtes beigās ir 945 °C;
2.58. nepārtraukti B klases griesti vai apšuvums ir tādi B klases griesti vai apšuvums, kas beidzas tur, kur A
klases vai B klases nodalījumi;
2.59. tērauds vai cits līdzvērtīgs materiāls ir jebkurš nedegošs materiāls, kam ir tādas konstruktīvas un
ugunsdrošuma īpašības, kuras ir līdzvērtīgas tērauda īpašībām piemērojamā standarta ugunsdrošības testa
beigās, vai arī materiāls (piemēram, alumīnija sakausējums ar attiecīgu izolāciju), kam šādas īpašības piešķir
izolācija;
2.60. zema liesmu izplatība nozīmē, ka šādi raksturota virsma atbilstoši ierobežo liesmu izplatību saskaņā ar
Ugunsdrošības testēšanas metožu kodeksu (
FTP Code
);
2.61. dzīvojamās telpas ir telpas, ko izmanto kā sabiedriskās telpas, gaiteņus, tualetes, kajītes, birojus,
lazaretes, kinoteātrus, spēļu un atpūtas istabas, pieliekamos, kuros neatrodas ēdiena gatavošanas iekārtas, un
līdzīgas telpas;
2.62. sabiedriskās telpas ir tās izmitināšanas telpu daļas, ko izmanto kā zāles, ēdamtelpas, atpūtas telpas, un
līdzīgas pastāvīgi norobežotas telpas;
2.63. dienesta telpas ir telpas, ko izmanto kā kambīzes, pieliekamos, kuros atrodas ēdiena gatavošanas
iekārtas, telpas slēdzamiem skapīšiem, noliktavas, darbnīcas, kas nav daļa no mašīntelpām, un līdzīgas telpas
un šahtas uz tām;
2.64. vadības posteņi ir telpas, kurās atrodas kuģa radioiekārtas vai galvenās navigācijas iekārtas, vai avārijas
enerģijas avots, vai arī ugunsgrēka atklāšanas vai ugunsgrēka kontroles aprīkojums;
2.65. zvejas kuģa apkalpe ir kapteinis un visas personas uz zvejas kuģa, kuras ir pieņemtas darbā un veic
noteiktus pienākumus, nodrošinot kuģa ekspluatāciju.
3. Visu zvejas kuģu korpuss, galvenie mehānismi un palīgmehānismi, elektriskās un automātiskās iekārtas ir
projektētas, būvētas un tiek uzturētas saskaņā ar atzītās organizācijas noteikumiem.
4. Drošības prasību ievērošanu uz zvejas kuģiem kontrolē administrācijas Kuģošanas drošības inspekcijas
inspektori (turpmāk – inspektori). Inspektori pārbauda Latvijas ostās ienākošos ārvalstu zvejas kuģus saskaņā ar
Torremolinas protokola 
4. panta
 un 1995. gada Starptautiskās konvencijas par zvejas kuģu personāla sagatavošanas
un diplomēšanas, kā arī sardzes pildīšanas standartiem 
8. panta
 prasībām.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
6
/
203
5. Kuģošanas drošības inspekcija veic zvejas kuģu inspekcijas un apskates saistībā ar šo noteikumu piemērošanu
un apliecību izsniegšanu. Šos uzdevumus administrācija var deleģēt pilnvarotajām atzītajām organizācijām. Pildot
minētos uzdevumus, Kuģošanas drošības inspekcija vai pilnvarotās atzītās organizācijas ir tiesīgas veikt arī šādas
darbības:
5.1. pieprasīt zvejas kuģa remontu;
5.2. veikt inspekcijas un apskates, ja to pieprasa ostas valsts institūcijas.
1.1. Izņēmumi, izņēmuma apliecība
6. Administrācija var atbrīvot zvejas kuģi, kam ir jauna konstrukcija un aprīkojums, no šo noteikumu 
2.
, 
3.
, 
4.
, 
5.
, 
6.
un 
7.nodaļā
 noteikto prasību izpildes, ja to piemērošana būtiski apgrūtina jaunās konstrukcijas un aprīkojuma īpatnību
izpēti un ieviešanu. Tomēr šāds zvejas kuģis ievēro tās drošības prasības, kuras nodrošina tā vispārēju drošību un pēc
administrācijas ieskatiem ir piemērojamas, ņemot vērā zvejas kuģa ekspluatācijas apstākļus.
7. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
8. Ja administrācija uzskata, ka šo prasību piemērošana ir pārmērīga un nav nepieciešama, ņemot vērā noteikto
kuģošanas rajonu, zvejas kuģa tipu, meteoroloģiskos un navigācijas apstākļus, tā var atbrīvot kuģi no šo noteikumu
prasību izpildes, ja kuģis nodarbojas ar zveju vienīgi Latvijas teritoriālajos ūdeņos. Zvejas kuģis ievēro tās drošības
prasības, kuras nodrošina tā vispārēju drošību un pēc administrācijas ieskatiem ir piemērojamas, ņemot vērā zvejas
kuģa ekspluatācijas apstākļus.
9. Ja administrācija saskaņā ar šo noteikumu 
6. 
un 
8.punktu
 atbrīvo zvejas kuģi no atsevišķu šo noteikumu prasību
izpildes, tā iesniedz Satiksmes ministrijai informāciju, apstiprinot, ka drošības līmenis ir saglabāts. Satiksmes
ministrija šo informāciju paziņo Eiropas Komisijai.
10. Šajā apakšnodaļā norādītajos izņēmuma gadījumos Kuģošanas drošības inspekcija vai pilnvarotās atzītās
organizācijas zvejas kuģim izsniedz izņēmuma apliecību (
3.pielikums
).
1.2. Ekvivalenti
11. Ja šie noteikumi nosaka, ka zvejas kuģis izmanto kāda noteikta tipa materiālus, iekārtas, aprīkojumu, aparātus
vai ievēro kādus īpašus nosacījumus, vai tam ir noteiktas īpašas prasības attiecībā uz projektu un konstrukciju,
administrācija var atļaut to vietā izmantot ekvivalentus materiālus, iekārtas, aprīkojumu, aparātus vai ievērot citus
nosacījumus vai projekta un konstrukcijas prasības, ja administrācija ar attiecīgiem izmēģinājumiem vai citā veidā ir
pārliecinājusies, ka tie ir tikpat efektīvi.
12. Ja administrācija atļauj zvejas kuģim izmantot ekvivalentus materiālus, iekārtas, aprīkojumu, aparātus vai citus
nosacījumus, tā informāciju par aizvietošanu un ziņojumu par veiktajām pārbaudēm un izmēģinājumiem iesniedz
Satiksmes ministrijā. Satiksmes ministrija šo informāciju paziņo Eiropas Komisijai, lai informētu pārējās Eiropas
Savienības dalībvalstis.
13. Administrācija piesārņojuma novēršanai atļauj uz zvejas kuģa izmantot ekvivalentas iekārtas, materiālus,
ierīces un aparatūru, ja šādas iekārtas, materiāli, ierīces un aparatūra ir tikpat efektīvi, kā noteikts šajos noteikumos.
Šādā gadījumā tā informē Organizāciju, lai tiktu informētas pārējās Organizācijas dalībvalstis.
1.3. Remonts, pārbūve un modernizācija
7
/
203
13.
1
 Zvejas kuģa būvi, projektēšanu, modernizāciju vai remontu var veikt tikai komersants, kurš atbilstoši
normatīvajiem aktiem par kuģu drošību saņēmis Kuģošanas drošības inspekcijas izsniegtu uzņēmuma atbilstības
apliecību.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
14. Zvejas kuģis pēc remonta, pārbūves, modernizācijas un ar to saistītās zvejas kuģa apgādes un aprīkojuma
maiņas atbilst vismaz tām pašām prasībām, kuras uz to attiecās pirms minēto darbu veikšanas.
14.
1
 Uz zvejas kuģa atļauts uzstādīt tikai atzītu vai atzīta tipa aprīkojumu vai materiālu. Pirms uzstādīšanas to
rakstiski saskaņo ar administrāciju vai pilnvaroto atzīto organizāciju.
15. Ja uz zvejas kuģa ir uzstādīts dzinējs vai plānots uzstādīt dzinēju ar maksimālo nepārtraukto jaudu:
15.1. no 120 kW līdz 130 kW, tam ir atzītās organizācijas izsniegta apliecība, kurā norādīta konkrētā dzinēja
maksimālā nepārtrauktā jauda;
15.2. lielāku par 130 kW, šī apliecība ir konkrētā dzinēja Starptautiskā gaisa piesārņojuma novēršanas
apliecība. Minētā apliecība nav nepieciešama dzinējiem, kuri ir paredzēti izmantošanai tikai avārijas situācijās;
15.3. mazāku par 120 kW, kā arī reduktoru, tiem ir atzītās organizācijas izsniegta modeļa sērijas vai tipa
atzinuma apliecība.
16. Liela apjoma remonta, pārbūves un modernizācijas darbi un ar to saistītās zvejas kuģa apgādes un aprīkojuma
izmaiņas atbilst prasībām, kas piemērojamas jauniem zvejas kuģiem tādā apjomā, kādā administrācija to uzskata par
nepieciešamu un praktiski iespējamu.
17. Zvejas kuģi, kam mainīts galvenais dzinējs vai veikta ievērojama pārbūve vai modifikācija, vai tādas izmaiņas
konstrukcijā, kas mainījušas tilpības apliecībā norādītos zvejas kuģa izmērus vai ievērojami mainījušas zvejas kuģa
smaguma centru, vai mainījušas tā aprīkojumu, pirms nodošanas ekspluatācijā apgādā ar jaunu noturības informāciju,
kā arī veic tā inspekciju.
1.4. Apskates
1.4.1. Vispārējie nosacījumi
18. Uz zvejas kuģiem, uz kuriem šo noteikumu 
5.
, 
25.
, 
28.
, 
30. 
un 
31.punktā
 noteiktās apskates veic pilnvarotās
atzītās organizācijas, Kuģošanas drošības inspekcija īsteno karoga valsts uzraudzību saskaņā ar Ministru kabineta
2011.gada 7.jūnija noteikumiem Nr.439 "
Noteikumi par kuģu karoga valsts uzraudzības īstenošanu
".
19. Apliecībās, kas izsniegtas saskaņā ar šo noteikumu 
1.5
. un 
1.6
.apakšnodaļas prasībām, izdara atzīmes par
veiktajām periodiskajām apskatēm un starpapskatēm.
20. Ja Kuģošanas drošības inspekcija vai pilnvarotā atzītā organizācija konstatē, ka zvejas kuģa vai tā iekārtu
stāvoklis būtiski atšķiras no apliecībās noteiktā vai ka zvejas kuģa ekspluatācija rada draudus kuģim, cilvēka dzīvībai
un veselībai vai apkārtējai videi, tās nekavējoties pieprasa, lai trūkumi tiktu novērsti. Pilnvarotā organizācija par to
informē arī administrāciju. Ja trūkumi netiek novērsti, attiecīgo apliecību izņem un nekavējoties informē administrāciju,
bet, ja zvejas kuģis atrodas citas Eiropas Savienības dalībvalsts ostā, informē attiecīgos ostas valsts dienestus.
21. Zvejas kuģa īpašnieks nodrošina, lai netiktu uzsākta zvejas kuģa ekspluatācija, kamēr zvejas kuģis neatbilst
normatīvo aktu prasībām. Ja nepieciešams, zvejas kuģi norīko uz noteiktu kuģu remonta rūpnīcu tā, lai neradītu
draudus kuģim, cilvēka dzīvībai un veselībai vai apkārtējai videi.
8
/
203
22. Administrācija nodrošina inspekciju un apskašu pilnīgu un efektīvu veikšanu.
23. Zvejas kuģi un tā aprīkojumu uztur atbilstoši šo noteikumu prasībām, lai nodrošinātu, ka zvejas kuģis ir gatavs
ekspluatācijai, neradot draudus kuģim, cilvēka dzīvībai un veselībai vai apkārtējai videi. Pēc zvejas kuģa apskates bez
administrācijas atļaujas nedrīkst mainīt zvejas kuģa konstrukciju, mehānismus, aprīkojumu vai citus elementus.
24. Ja uz zvejas kuģa notiek avārija vai tiek atklāts defekts, kas ietekmē zvejas kuģa drošību, glābšanas līdzekļu
vai citu iekārtu komplektāciju vai efektivitāti, vai rada draudus kuģim, cilvēka dzīvībai un veselībai vai apkārtējai videi,
zvejas kuģa kapteinis vai īpašnieks par to ziņo Kuģošanas drošības inspekcijai vai pilnvarotajai atzītajai organizācijai,
kas ir atbildīga par attiecīgās apliecības izsniegšanu. Ja zvejas kuģis atrodas citas Eiropas Savienības dalībvalsts
ostā, zvejas kuģa kapteinis vai īpašnieks nekavējoties ziņo arī ostas valsts dienestiem. Kuģošanas drošības inspekcija
vai pilnvarotā atzītā organizācija pārliecinās, ka šāds ziņojums ir sniegts.
1.4.2. Apskates uz visiem zvejas kuģiem ar garumu 24 metri un garākiem
25. Uz zvejas kuģa veic šādas apskates:
25.1. sākotnējo apskati, pirms zvejas kuģis nodots ekspluatācijā vai pirms pirmo reizi izsniegtas šo noteikumu
1.5
.apakšnodaļā noteiktās apliecības. Sākotnējās apskates laikā pārbauda, vai:
25.1.1. zvejas kuģa konstrukcija, noturība, izmantotie materiāli, mehānismi un aprīkojums, elementu izmēri,
katli un citi spiediena trauki un to armatūra, galvenie mehānismi un palīgmehānismi, elektroiekārtas,
radioiekārtas, (arī tās, kas tiek izmantotas glābšanas līdzekļos), ugunsdrošība, ugunsdzēšanas sistēmas un
aprīkojums, glābšanas līdzekļi un iekārtas, navigācijas līdzekļi, navigācijas rokasgrāmatas un cits zvejas
kuģa aprīkojums atbilst šo noteikumu prasībām;
25.1
.
2. 
zvejas kuģa konstrukcijas daļu un aprīkojuma izgatavošanas kvalitāte ir apmierinoša un vai zvejas
kuģis ir apgādāts ar signālugunīm, signālu zīmēm, kā arī skaņu un briesmu signālu padošanas līdzekļiem
saskaņā ar šo noteikumu un 
COLREG
 prasībām. Ja ir uzstādīts loču uzņemšanas aprīkojums, pārbauda, vai
tas ir drošā darba stāvoklī un atbilst 
SOLAS
 prasībām;
25.2. periodiskās apskates;
25.3. starpapskati;
25.4. ārpuskārtas apskati:
25.4.1. ja notikusi avārija;
25.4.2. apskašu laikā konstatēto trūkumu novēršanas apliecināšanai;
25.4.3. lai izsniegtu atļauju zvejas kuģa vienreizējam pārgājienam;
25.4.4. pēc zvejas kuģa īpašnieka pieprasījuma;
25.4.5. ja tiek veikti zvejas kuģa pārbūves vai modernizācijas darbi.
26. Periodiskās apskates veic šādos termiņos:
26.1. zvejas kuģa konstrukciju un mehānismu apskati (tajā skaitā apskati dokā) – reizi četros gados saskaņā
ar šo noteikumu 
2.
, 
3.
, 
4.
, 
5. 
un 
6.nodaļas
 prasībām. Saskaņā ar šo noteikumu 
40.punktu
 šo termiņu var
pagarināt, veicot zvejas kuģa apskati tādā apjomā, cik tas nepieciešams un praktiski iespējams;
26.2. zvejas kuģa aprīkojuma apskati – reizi divos gados saskaņā ar šo noteikumu 
2.
, 
3.
, 
4.
, 
5.
, 
6. 
un 
7.
nodaļas
 prasībām;
9
/
203
26.3. radioiekārtu apskati (tai skaitā glābšanas līdzekļu radioiekārtu apskati) – reizi gadā.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
27. Periodiskās apskates veic tā, lai nodrošinātu, ka visi šo noteikumu 
26.punktā
 minētie zvejas kuģa elementi
pilnībā atbilst attiecīgām noteikumu prasībām, zvejas kuģa aprīkojums ir labā darba kārtībā un apkalpes rīcībā ir zvejas
kuģa noturības informācija. Ja saskaņā ar šo noteikumu 
1.5
. un 
1.6
.apakšnodaļas prasībām izsniegtajās apliecībās
derīguma termiņš ir pagarināts, kā noteikts šo noteikumu 
42. 
un 
46.punktā
, attiecīgi pagarina intervālu starp apskatēm.
27.
1 
Kuģa galvenos dzinējus ar reduktoriem un palīgdzinējus uzrāda Kuģošanas drošības inspekcijas inspektoriem
izjauktā veidā, izņemot gadījumus, ja Kuģošanas drošības inspekcija pieļauj tālāku dzinēju un/vai reduktoru
ekspluatāciju, balstoties uz ražotāja vai tā pilnvarotā pārstāvja rakstisku slēdzienu par dzinēju un/vai reduktoru esošo
tehnisko stāvokli un derīgumu drošai un ilgstošai tālākai ekspluatācijai. Šajā gadījumā kuģa īpašnieks kopā ar ražotāja
vai tā pilnvarotā pārstāvja rakstisku slēdzienu iesniedz Kuģošanas drošības inspekcijai pierādījumus, ka dzinēju un/vai
reduktoru visas apkopes tiek veiktas saskaņā ar ražotāja prasībām. Pēc dzinēju un reduktoru uzrādīšanas izjauktā
veidā vai pēc ražotāja vai tā pilnvarotā pārstāvja slēdziena un apkopes pierādījumu iesniegšanas Kuģošanas drošības
inspekcijai veic attiecīgo dzinēju un reduktoru pārbaudes darbībā, tai skaitā dzinēju un reduktoru signalizācijas un
aizsardzības testus, kā arī pēc Kuģošanas drošības inspekcijas pieprasījuma un noteiktā apjoma – kuģa gaitas
izmēģinājumus Kuģošanas drošības inspekcijas inspektora klātbūtnē.
(MK 
12.12.2017.
 noteikumu Nr. 734 redakcijā)
28. Papildus šo noteikumu 
26.punktā
 minētajām periodiskajām apskatēm jauniem zvejas kuģiem, kas būvēti, sākot
ar 2003.gada 1.janvāri, reizi divos gados (± trīs mēneši) veic korpusa un mehānismu starpapskates, ja kuģis būvēts no
citādiem materiāliem nekā koksne, bet zvejas kuģiem, kas būvēti no koksnes, šādas pārbaudes veic reizi gadā. Tādās
starpapskatēs pārliecinās, vai nav veiktas nepieļaujamas un zvejas kuģa vai tā apkalpes drošību negatīvi ietekmējošas
izmaiņas.
29. Šo noteikumu 
25.punktā
 minēto apskašu biežumu zvejas kuģiem var noteikt, balstoties uz Organizācijas
Rezolūciju A.977(25) ar grozījumiem "Par harmonizēto apskašu sistēmu un sertificēšanu". Šajā gadījumā šo
noteikumu 
26.
, 
27. 
un 
28.punktā
 minētās prasības nepiemēro.
30. Zvejas kuģiem ar bruto tilpību 400 un lielāku apskates saistībā ar piesārņojuma novēršanu no kuģiem veic
saskaņā ar Organizācijas Rezolūciju A.977(25) ar grozījumiem "Par harmonizēto apskašu sistēmu un sertificēšanu",
bet zvejas kuģiem ar bruto tilpību, mazāku par 400, – saskaņā ar šo noteikumu 
1.4
.
3.
apakšnodaļu.
1.4.3. Apskates visiem zvejas kuģiem ar garumu, mazāku par 24 metriem
31. Uz zvejas kuģiem veic šādas apskates:
31.1. sākotnējo apskati pirms jauna zvejas kuģa nodošanas ekspluatācijā vai arī esoša zvejas kuģa
reģistrēšanas Latvijas Kuģu reģistrā. Sākotnējās apskates laikā pārbauda zvejas kuģa konstrukciju, noturību,
izmantotos materiālus, mehānismus un aprīkojumu, ieskaitot korpusa apskati dokā, katlu un boileru iekšējo un
ārējo apskati, aprīkojuma pārbaudi tādā apjomā, lai pārliecinātos par zvejas kuģa atbilstību šo noteikumu
prasībām. Sākotnējās apskates laikā pārbauda, vai zvejas kuģa konstrukcija, izmantotie materiāli, elementu
izmēri, katli un citi spiediena trauki un to armatūra, galvenie mehānismi un palīgmehānismi, elektroiekārtas,
radioiekārtas (arī tās, kas tiek izmantotas glābšanas līdzekļos), ugunsdrošība, ugunsdzēšanas sistēmas un
aprīkojums, glābšanas līdzekļi un iekārtas, navigācijas līdzekļi, navigācijas rokasgrāmatas un cits zvejas kuģa
aprīkojums pilnībā atbilst šo noteikumu prasībām, vai visu zvejas kuģa daļu un aprīkojuma izgatavošanas
kvalitāte ir no visiem viedokļiem apmierinoša un zvejas kuģis ir apgādāts ar signālugunīm, signālu zīmēm, kā arī
skaņu un briesmu signālu padošanas līdzekļiem saskaņā ar šo noteikumu un 
COLREG
 prasībām. Ja ir
uzstādīts loču uzņemšanas aprīkojums, pārbauda, vai tas ir drošā darba stāvoklī un atbilst 
SOLAS
 prasībām.
Sākotnējās apskates laikā pārbauda, vai konstrukciju, iekārtu un aprīkojuma materiāls, kas paredzēts
piesārņojuma novēršanai no kuģa (naftas, notekūdeņu, atkritumu, gaisa), atbilst šo noteikumu un attiecīgajām
MARPOL
 prasībām;
31.2. kārtējo apskati ne vēlāk kā piecus gadus pēc sākotnējās apskates un turpmāk ne retāk kā reizi piecos
gados, ņemot vērā šādus nosacījumus:
10
/
203
31.2.1. kārtējās apskates laikā pārliecinās, ka visi šo noteikumu 31.1. apakšpunktā minētie zvejas kuģa
elementi pilnībā atbilst attiecīgajām prasībām, zvejas kuģa aprīkojums ir labā darba kārtībā un apkalpes
rīcībā ir zvejas kuģa noturības informācija. Veicot kārtējo apskati, ņem vērā zvejas kuģa vecumu, korpusa
materiālu, aprīkojumu un citus drošas kuģošanas nosacījumus ietekmējošus faktorus. Zvejas kuģi obligāti
pārbauda dokā, dzenskrūves un stūres iekārtas pārbauda izjauktā veidā. Pieprasa korpusa ārējā apšuvuma,
ūdensnecaurlaidīgo starpsienu, klāju un citu būtisku korpusa konstrukciju atlikušā biezuma mērījumus un, ja
mērījumu rezultāti ir neapmierinoši, pieprasa deformēto vai izrūsējušo konstrukciju remontu. Kārtējās
apskates laikā pārliecinās, vai konstrukciju, iekārtu un aprīkojuma materiāls, kas paredzēts piesārņojuma
novēršanai no kuģa (naftas, notekūdeņu, atkritumu, gaisa), atbilst šo noteikumu un attiecīgajām 
MARPOL
prasībām. Kārtējā apskatē kuģa radio aprīkojumu pārbauda saskaņā ar normatīvajiem aktiem par kuģu
drošību Kuģošanas drošības inspekcijas atzīts uzņēmums. Kuģa radio aprīkojuma pārbaudi veic sešu
mēnešu laikā pirms kārtējās apskates uzsākšanas datuma;
31.2.2. ja 12 mēnešu laikā pirms kārtējās apskates sākšanas datuma Kuģošanas drošības inspekcijas
uzraudzībā ir veikta zvejas kuģa apskate dokā kārtējās apskates apjomā, kārtējo apskati var veikt bez
zvejas kuģa uzrādīšanas dokā;
31.2.3 kuģa galvenos dzinējus ar reduktoriem un palīgdzinējus uzrāda Kuģošanas drošības inspekcijas
inspektoriem, un to pārbaudi darbībā veic šo noteikumu 
27.
1
 punktā
 norādītājā kārtībā;
31.3. starpapskati dokā, lai pārliecinātos par zvejas kuģa zemūdens daļas atbilstību drošas kuģošanas
nosacījumiem. Starpapskates termiņu nosaka starp zvejas kuģa otro un trešo ikgadējo apskati, lai starp zvejas
kuģa apskatēm dokā būtu ne vairāk kā 36 mēneši. Ja atstarpes deidvuda un stūres iekārtas buksēs ir
pieļaujamo normu robežās, var atļaut starpapskates laikā neuzrādīt deidvuda un stūres iekārtas izjauktā veidā,
ņemot vērā zvejas kuģa īpašnieka pamatotu iesniegumu. Zvejas kuģiem, kas vecāki par 20 gadiem, arī
starpapskates laikā obligāti jāveic korpusa ārējā apšuvuma biezuma mērījumi;
31.4. ikgadējo apskati – reizi gadā, lai pārliecinātos, ka zvejas kuģa konstrukcija, komplektācija, tehniskais
stāvoklis un apkalpes kvalifikācija ir saglabājusi atbilstību drošas kuģošanas nosacījumiem. Ikgadējās apskates
laikā arī pārliecinās par piesārņojuma novēršanas iekārtu un aprīkojuma atbilstību šo noteikumu prasībām un
pārliecinās, vai to tehniskais stāvoklis nodrošina pastāvīgu zvejas kuģa drošu ekspluatāciju, neradot draudus
kuģim, cilvēka dzīvībai un veselībai vai apkārtējai videi;
31.5. ārpuskārtas apskati:
31.5.1. ja notikusi avārija;
31.5.2. apskašu laikā konstatēto trūkumu novēršanas apliecināšanai;
31.5.3. lai izsniegtu atļauju zvejas kuģa vienreizējam pārgājienam;
31.5.4. pēc zvejas kuģa īpašnieka pieprasījuma;
31.5.5. ja tiek veikti kuģa pārbūves vai modernizācijas darbi Kuģošanas drošības inspekcijas uzraudzībā;
31.6. operatīvo apskati kuģu operatīvās inspicēšanas kārtībā pēc Kuģošanas drošības inspekcijas iniciatīvas, lai
pārliecinātos, ka zvejas kuģis tiek uzturēts atbilstoši šo noteikumu prasībām;
31.7. jūras zvejas laivu apskati – reizi gadā, lai pārliecinātos, ka jūras zvejas laivas konstrukcija, aprīkojums un
tehniskais stāvoklis atbilst šo noteikumu 
9.pielikumā
 norādītajiem kritērijiem.
(Grozīts ar MK 
12.12.2017.
 noteikumiem Nr. 734)
1.5. Apliecību izsniegšana vai apstiprināšana
32. Apliecības zvejas kuģiem izsniedz un apstiprina Kuģošanas drošības inspekcija vai pilnvarotā atzītā
organizācija. Jebkurā gadījumā administrācija ir atbildīga par zvejas kuģim izsniegtajām apliecībām.
33. Zvejas kuģim (izņemot jūras zvejas laivai) pēc apskatēm izsniedz šādas apliecības vai apstiprina apliecību
derīgumu: 
11
/
203
33.1. zvejas kuģa atbilstības apliecību (
1.pielikums
) ar aprīkojuma sarakstu (
2.pielikums
) – tikai kuģiem ar
garumu 24 metri un lielāku;
33.2. kuģošanas spējas apliecību ar pielikumu:
33.2.1. kuģiem, kuri veic starptautiskus reisus, – saskaņā ar šo noteikumu 
4.pielikumu
;
33.2.2. kuģiem, kuri neveic starptautiskus reisus, – saskaņā ar šo noteikumu 
5.pielikumu
;
33.3. kravas zīmes apliecību:
33.3.1. kuģiem, kuri veic starptautiskus reisus, – saskaņā ar šo noteikumu 
6.pielikumu
;
33.3.2. kuģiem, kuri neveic starptautiskus reisus, – saskaņā ar šo noteikumu 
7.pielikumu
;
33.4. zvejas kuģa tilpības apliecību;
33.5. starptautisko apliecību par piesārņošanas ar naftu novēršanu (ar pielikumu) saskaņā ar šiem noteikumiem
un 
MARPOL
 I pielikumu – zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka un kuri veic starptautiskus reisus;
33.6. starptautisko apliecību par piesārņošanas ar notekūdeņiem novēršanu saskaņā ar šiem noteikumiem un
MARPOL
 IV pielikumu – zvejas kuģiem, kuri minēti šo noteikumu 
1279.punktā
 un kuri veic starptautiskus
reisus;
33.7. starptautisko apliecību par gaisa piesārņošanas novēršanu (ar pielikumu) saskaņā ar šiem noteikumiem
un 
MARPOL
 VI pielikumu – zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka un kuri veic starptautiskus reisus;
33.8. 
(svītrots ar MK 
12.12.2017.
 noteikumiem Nr. 734)
;
33.9. zvejas kuģa izņēmuma apliecību – atbilstoši šo noteikumu 
10.punkta
 nosacījumiem, ja zvejas kuģim ir
piešķirti izņēmumi.
(Grozīts ar MK 
12.12.2017.
 noteikumiem Nr. 734)
33.
1 
Jūras zvejas laivām reģistrācijas apliecības derīgums tiek apstiprināts, reģistrācijas apliecībā ietverot
apliecinājumu par veikto apskati.
(MK 
12.12.2017.
 noteikumu Nr. 734 redakcijā)
34. Ierakstu veikšana kuģošanas spējas apliecībā:
34.1. zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, kuri ir sertificēti pārvadāt mazāk nekā 15 personas un
kuri veic starptautiskus reisus, atbilstošus ierakstus Kuģošanas spējas apliecības pielikuma sadaļā par
aprīkojumu, kas novērš piesārņojumu ar notekūdeņiem, veic saskaņā ar šo noteikumu 
4.pielikumu
;
34.2. zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, kuri ir sertificēti pārvadāt mazāk nekā 15 personas un
kuri neveic starptautiskus reisus, atbilstošus ierakstus Kuģošanas spējas apliecības pielikuma sadaļā par
aprīkojumu, kas novērš piesārņojumu ar notekūdeņiem, veic saskaņā ar šo noteikumu 
5.pielikumu
;
34.3. zvejas kuģiem, kuru garums ir no 12 metriem (ieskaitot) līdz 24 metriem (neieskaitot), neatkarīgi no to
kuģošanas rajona atbilstošus ierakstus par kuģa pretapaugšanas sistēmu Kuģošanas spējas apliecības
pielikuma sadaļā par aprīkojumu, kas novērš piesārņojumu ar notekūdeņiem, veic saskaņā ar šo noteikumu 
4.
vai 
5.pielikumu
;
34.4. zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, neatkarīgi no to kuģošanas rajona atbilstošus
ierakstus par atbilstību piemērojamām 
MARPOL
 VI pielikuma prasībām Kuģošanas spējas apliecības 
pielikuma
sadaļā par gaisa piesārņojuma novēršanu veic saskaņā ar šo noteikumu 
4. 
vai 
5.pielikumu
.
35. Zvejas kuģiem, uz kuriem saskaņā ar šo noteikumu 
18.punkta
 prasībām apskates veic pilnvarotās atzītās
organizācijas, šo noteikumu 33.2.apakšpunktā minēto apliecību neizsniedz. Tās vietā pilnvarotā atzītā organizācija
12
/
203
izsniedz līdzvērtīgu apliecību atbilstoši pilnvarotās atzītās organizācijas noteikumiem.
36. Apliecības (oriģināli) atrodas uz zvejas kuģa un ir pieejamas zvejas kuģa inspekcijas vai apskates laikā.
1.6. Apliecību izsniegšana vai apstiprināšana citas Eiropas Savienības
dalībvalsts vārdā
37. Administrācija var veikt zvejas kuģa apskati saskaņā ar citas Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījumu un, ja
zvejas kuģis atbilst šo noteikumu prasībām, izsniegt tam apliecības vai, ja tas nepieciešams, apstiprināt apliecības.
38. Šādā kārtībā izsniegtajā apliecībā veic ierakstu, ka šī apliecība ir izsniegta pēc citas Eiropas Savienības
dalībvalsts pieprasījuma, tai ir tāds pats juridiskais spēks un tā ir atzīta tāpat kā apliecība, kas izsniegta saskaņā ar
šo noteikumu 
1.5
.apakšnodaļas prasībām. Apliecību kopijas un zvejas kuģa apskates akta kopiju administrācija
nosūta tai Eiropas Savienības dalībvalstij, kas ir pieprasījusi zvejas kuģa apskati.
39. Administrācija var pieprasīt citai Eiropas Savienības dalībvalstij veikt šo noteikumu 
37. 
un 
38.punktā
 minētās
darbības.
1.7. Apliecību derīguma termiņi
1.7.1. Visiem zvejas kuģiem ar garumu 24 metri un garākiem
40. Zvejas kuģa atbilstības apliecību izsniedz ar derīguma termiņu līdz četriem gadiem un, veicot periodisko apskati
vai starpapskati, to pagarina ne vairāk kā uz vienu gadu, izņemot gadījumus, kas noteikti šo noteikumu 
42. 
un 
42.
1
punktā
. Zvejas kuģa izņēmuma apliecības derīguma termiņš nav ilgāks par atbilstības apliecības derīguma termiņu.
41. Ja zvejas kuģim apskates veic saskaņā ar Organizācijas Rezolūciju A.977(25) ar grozījumiem "Par harmonizēto
apskašu sistēmu un sertificēšanu", apliecību derīguma termiņi tiek noteikti saskaņā ar šo rezolūciju. Kuģošanas
drošības inspekcijas izsniegtās kuģošanas spējas apliecības termiņš nav ilgāks par pieciem gadiem, skaitot no
datuma, kad pabeigta attiecīgā sākotnējā vai kārtējā apskate. Zvejas kuģa izņēmuma apliecības derīguma termiņš nav
ilgāks par atbilstības apliecības derīguma termiņu.
42. Ja datumā, kad izbeidzas apliecības derīguma termiņš, zvejas kuģis neatrodas Latvijas Republikas ostā,
Kuģošanas drošības inspekcija var pagarināt apliecības derīguma termiņu vai vērsties pie valsts, kuras teritorijā zvejas
kuģis atrodas, ar lūgumu pagarināt apliecības derīguma termiņu. Šādu pagarinājumu izsniedz tikai, lai zvejas kuģis
varētu atgriezties Latvijas Republikas ostā vai ostā, kur tam veiks apskati. Zvejas kuģis, kas ir saņēmis šādu
pagarinājumu un ir atgriezies Latvijas Republikas ostā vai ostā, kur tam veiks apskati, nedrīkst šo ostu atstāt, kamēr
nav saņēmis jaunu apliecību.
42.
1
 Apliecību, kuras derīguma termiņš nav pagarināts šo noteikumu 
42.punktā
 noteiktajā kārtībā, Kuģošanas
drošības inspekcija pagarina uz laiku līdz vienam mēnesim.
1.7.2. Visiem zvejas kuģiem ar garumu, mazāku par 24 metriem
43. Administrācijas izsniegto apliecību derīguma termiņš nav ilgāks par pieciem gadiem, skaitot no datuma, kad
pabeigta attiecīgā sākotnējā vai kārtējā apskate. Zvejas kuģa izņēmuma apliecības derīguma termiņš nav ilgāks par
atbilstības apliecības derīguma termiņu:
13
/
203
43.1. ja kārtējā apskate ir pabeigta triju mēnešu laikā pirms spēkā esošās apliecības derīguma termiņa beigām,
jaunās apliecības derīguma termiņš ir pieci gadi, skaitot no esošās apliecības derīguma termiņa;
43.2. ja kārtējā apskate ir pabeigta agrāk nekā trīs mēnešus pirms spēkā esošās apliecības derīguma termiņa
beigām, jaunās apliecības derīguma termiņš ir ne vairāk kā pieci gadi, skaitot no dienas, kad pabeigta kārtējā
apskate;
43.3. ja kārtējā apskate ir pabeigta pēc esošās apliecības derīguma termiņa, jaunās apliecības derīguma
termiņš ir līdz pieciem gadiem, skaitot no esošās apliecības derīguma termiņa.
44. Apliecību, kuras derīguma termiņš ir mazāks par pieciem gadiem, administrācija var pagarināt līdz pieciem
gadiem, ja tiek veiktas attiecīgās apskates.
45. Ja datumā, kad izbeidzas apliecības derīguma termiņš, zvejas kuģis neatrodas Latvijas Republikas ostā,
Kuģošanas drošības inspekcija var pagarināt apliecības derīguma termiņu vai vērsties pie valsts, kuras teritorijā zvejas
kuģis atrodas, ar lūgumu pagarināt apliecības derīguma termiņu, bet šādu pagarinājumu izsniedz tikai, lai zvejas kuģis
varētu atgriezties Latvijas Republikas ostā vai ostā, kur tam veiks apskati, un tikai tad, ja tas uzskatāms par pareizu
un saprātīgu.
1.7.3. Apliecības spēka zaudēšana
46. Apliecība, kas ir izsniegta saskaņā ar šo noteikumu 
1.5
. un 
1.6
.apakšnodaļas prasībām, zaudē spēku šādos
gadījumos:
46.1. ja zvejas kuģim nav veiktas šo noteikumu 
1.4
.apakšnodaļā paredzētās apskates;
46.2. ja apliecība nav pagarināta saskaņā ar šo noteikumu 
40.
, 
42. 
un 
42.
1
 punkta
 prasībām;
46.3. ja zvejas kuģis tiek reģistrēts zem citas valsts karoga.
47. Ja apliecība ir zaudējusi spēku saskaņā ar šo noteikumu 46.1. vai 46.2.apakšpunktu, apliecību var atjaunot, ja:
47.1. veicot šo noteikumu 25.2. vai 31.4.apakšpunktā minēto zvejas kuģa apskati ne vēlāk kā sešus mēnešus
no datuma, kad apliecība zaudējusi spēku, administrācija ir pārliecinājusies, ka zvejas kuģis atbilst šo
noteikumu prasībām;
47.2. veicot šo noteikumu 25.2. vai 31.2.apakšpunktā minēto zvejas kuģa apskati vēlāk nekā sešus mēnešus
pēc datuma, kad apliecība zaudējusi spēku, administrācija ir pārliecinājusies, ka zvejas kuģis atbilst šo
noteikumu prasībām.
2. Konstrukcija, hermētiskums un aprīkojums
2.1. Konstrukcija
48. Korpusa, virsbūvju, klāja māju, mašīntelpas šahtu, noeju un citu konstrukciju, kā arī zvejas kuģa aprīkojuma
stiprība un konstrukcija ir pietiekama, lai izturētu visus paredzamos zvejas kuģa ekspluatācijas apstākļus un atbilstu
atzīto organizāciju noteikumiem.
49. Ledus apstākļiem paredzēto kuģu korpusus pastiprina atbilstoši paredzamajiem kuģošanas apstākļiem un
darbības rajonam.
14
/
203
50. Triecienstarpsiena ir ūdensnecaurlaidīga starpsiena kuģa priekšgalā, kas atbilst šādām prasībām:
50.1. tā atrodas:
50.1.1. kuģiem ar garumu 45 metri un garākiem — ne tuvāk par 0,05 L un ne tālāk par 0,08 L no priekšgala
perpendikula;
50.1.2. kuģiem ar garumu, mazāku par 45 metriem, — ne tuvāk par 0,05 L un ne tālāk par 0,05 L (plus 1,35
m) no priekšgala perpendikula;
50.1.3. jebkurā gadījumā — ne tuvāk par diviem metriem no priekšgala perpendikula, bet uz kuģiem ar
garumu, mazāku par 24 metriem, — ne tuvāk par metru no priekšgala perpendikula;
50.2
. ja kāds kuģa korpusa zemūdens punkts ir izvirzīts uz priekšu tālāk par priekšgala perpendikulu,
50.1.apakšpunktā noteikto attālumu mēra no izvirzījuma garuma viduspunkta vai no punkta, kas atrodas 0,015 L
uz priekšu no priekšgala perpendikula (izvēlas mazāko attālumu);
50.3. starpsiena var veidot pakāpienu vai nišu, ievērojot šo noteikumu 50.1.apakšpunktā noteiktos attālumus.
51. Starpsienas, atveru noslēgšanas līdzekļi šajās starpsienās, noslēgšanas mehānismi un to pārbaudes metodes
atbilst administrācijas prasībām. Kuģus, kas nav būvēti no koka, aprīko ar triecienstarpsienu un ūdensnecaurlaidīgām
starpsienām, kas norobežo vismaz mašīntelpu. Šīs starpsienas sniedzas līdz darba klājam. Arī koka kuģus aprīko ar
starpsienām, kam jābūt ūdensnecaurlaidīgām, cik vien tas praktiski iespējams:
51.1. caurules, kuras šķērso triecienstarpsienu, aprīko ar piemērotiem vārstiem, kuru pievadi ir virs darba klāja.
Vārstu kārbu nostiprina priekšpīķī pie triecienstarpsienas. Triecienstarpsienā zemāk par darba klāju nedrīkst
ierīkot durvis, lūkas, ventilācijas kanālus vai citas atveres. Vietās, kur caurules, kanāli, elektriskie kabeļi šķērso
ūdensnecaurlaidīgās starpsienas, veic pasākumus, lai nodrošinātu šo starpsienu ūdensnecaurlaidību;
51.2
. ja zvejas kuģa priekšgalā uzstādīta gara virsbūve, ūdensnecaurlaidīgu triecienstarpsienu būvē līdz
nākamajam klājam virs darba klāja. Starpsienu nepagarina tieši virs tās apakšējās daļas, tā var atrasties šo
noteikumu 
51.punktā
 paredzētajās robežās. Šajā gadījumā klāja daļu, kas veido pakāpienu, būvē
ūdensnecaurlaidīgu;
51.3. triecienstarpsienā augstāk par darba klāju ierīko tikai minimālu skaitu atveru, kas nodrošina zvejas kuģa
ekspluatāciju. Šīs atveres veido ūdensnecaurlaidīgi noslēdzamas un to eņģes ierīko tā, lai tās būtu atveramas
uz priekšu;
51.4. uz zvejas kuģiem ar garumu 75 m un lielāku uzstāda dubultdibenu no triecienstarpsienas līdz ahterpīķa
starpsienai, ja tas ir praktiski iespējams.
2.2. Ūdensnecaurlaidīgās durvis
52. Atveru skaitu šo noteikumu 
51.punktā
 paredzētajās ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās samazina līdz
minimumam atbilstoši zvejas kuģa plānojumam un ekspluatācijas vajadzībām. Atveres aprīko ar administrācijas
prasībām atbilstošiem, bet uz jauniem zvejas kuģiem — arī ar atzītu organizāciju noteikumu prasībām atbilstošiem,
ūdensnecaurlaidīgiem noslēgšanas līdzekļiem. Ūdensnecaurlaidīgās durvis konstruē tikpat izturīgas kā apkārtējās
konstrukcijas, kurās nav atveru.
53. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 45 metriem, durvis var būt verama tipa un atveramas no abām
pusēm. Tās tur aizvērtas, zvejas kuģim atrodoties jūrā. Abās durvju pusēs ir norāde, ka durvīm jābūt aizvērtām, ja
zvejas kuģis atrodas jūrā.
54. Uz jauniem zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, ūdensnecaurlaidīgās durvis ir slīdoša tipa šādās
telpās:
54.1. telpās, kur ir paredzēts, ka durvis var būt atvērtas, zvejas kuģim atrodoties jūrā, un durvju apakšējā mala
atrodas zemāk par dziļāko ekspluatācijas ūdenslīniju, ja vien administrācija, ņemot vērā zvejas kuģa tipu un
15
/
203
ekspluatācijas īpatnības, neuzskata to par nepraktisku vai nevajadzīgu (ja Eiropas Savienības dalībvalsts
atļāvusi šādu izņēmumu, par to nepieciešams informēt visas dalībvalstis);
54.2
. mašīntelpas lejas daļā, ja tās noslēdz ieeju dzenvārpstas tunelī. Pārējos gadījumos ūdensnecaurlaidīgās
durvis var būt verama tipa. Slīdošajām ūdensnecaurlaidīgajām durvīm jādarbojas, ja zvejas kuģa sānsvere ir līdz
15
o
 uz vienu vai otru bortu.
55. Slīdošās ūdensnecaurlaidīgās durvis gan ar rokas, gan cita veida pievadu konstruē tā, lai tās varētu darbināt
atsevišķi no abām pusēm. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, šīs durvis ir ar distances vadību no
ērti pieejamas vietas augstāk par darba klāju, izņemot gadījumu, ja durvis ir izvietotas apkalpes dzīvojamās telpās.
56. Postenī, no kura tiek veikta distances vadība, paredz iespēju noteikt, vai slīdošās durvis ir atvērtas vai aizvērtas.
2.3. Korpusa hermētiskums
57. Korpusa ārējās atveres ierīko aizveramas tā, lai novērstu ūdens ieplūšanu kuģī. Klāja atveres, kurām ir jābūt
atvērtām zvejas laikā, izvieto iespējami tuvu zvejas kuģa diametrālajai plaknei. Administrācija var atzīt dažādus
variantus, ja tā ir pārliecināta, ka zvejas kuģa drošība nepasliktinās.
58. Zvejas rīki uz traleriem ar aizmugures tralēšanu ir vadāmi un kontrolējami no vietas, no kuras zvejas rīku darbība
ir labi pārskatāma.
2.4. Šļakatu necaurlaidīgās durvis
59. Visas ieejas atveres slēgto virsbūvju sienās un citās ārējās konstrukcijās, caur kurām var ieplūst ūdens un
apdraudēt kuģi, aprīko ar pastāvīgi pie starpsienas piestiprinātām durvīm ar attiecīgu rāmi un pastiprinājumiem, lai
konstrukcija izturības ziņā būtu ekvivalenta konstrukcijai bez atveres un aizvērtā veidā būtu šļakatu necaurlaidīga.
Līdzekļi, kas nodrošina šo durvju necaurlaidību, sastāv no blīves un piespiešanas mehānisma vai cita ekvivalenta
aprīkojuma, tie ir stacionāri piestiprināti pie sienas vai durvīm un darbināmi gan no ārpuses, gan no iekšpuses.
Administrācija, ja tas nekaitē apkalpes drošībai, var atļaut ierīkot saldētājtelpās no vienas puses atveramas durvis,
nodrošinot, ka tiek uzstādīta atbilstoša signalizācija, lai šajās telpās netiktu ieslēgti cilvēki.
60. Apmales augstums durvīm, kas ved uz mašīntelpu, šahtām un kāpnēm lejup no klāja daļām, kas ir pakļautas
tiešai atmosfēras un jūras iedarbībai, ir vismaz 600 mm uz darba klāja un vismaz 300 mm uz virsbūves klāja. Ja
ekspluatācijas pieredze to attaisno un administrācija apstiprina, augstumu var samazināt attiecīgi līdz 380 mm un 150
mm, izņemot apmales augstumu durvīm, kas ved tieši uz mašīntelpu.
2.5. Lūkas ar koka vākiem
61. Lūku apmaļu augstums ir vismaz 600 mm virs darba klāja atklātajās vietās un vismaz 300 mm virs virsbūves
klāja.
62. Nosakot koka lūku vāku biezumu, paredz ekspluatācijas nodiluma rezervi. Nodrošina galīgo vāka biezumu
vismaz 4 mm uz attāluma starp vāka atbalsta punktiem katriem 100 mm, bet ne mazāku par 40 mm. Vāka atbalsta
virsmas platums ir vismaz 65 mm.
63. Metodes, kas nodrošina koka lūku vāku ūdensnecaurlaidību, saskaņo ar administrāciju. Uz jauniem zvejas
kuģiem koka lūku vāku ūdensnecaurlaidību nodrošina saskaņā ar prasībām, kas noteiktas 1966.gada Starptautiskās
konvencijas par kravas zīmi I pielikuma 14. un 15.noteikumā.
16
/
203
2.6. Lūkas ar vākiem no cita materiāla
64. Lūku apmaļu augstumu nosaka atbilstoši šo noteikumu 
61.punkta
 prasībām. Ja ekspluatācijas pieredze
attaisno un administrācija to apstiprina, apmaļu augstumu var samazināt vai arī apmales var nebūt, ja tas nepasliktina
zvejas kuģa drošību. Šajā gadījumā lūku atveres ir tik mazas, cik tas praktiski iespējams, un vāku stiprina stacionāri ar
virām vai ar citu ekvivalentu līdzekli. Paredz iespēju lūku ātri aizvērt un aizsist ar dēļiem vai nodrošināt ar citām
administrācijas atzītām metodēm.
65. Stiprības aprēķinam pieņem, ka lūku vāki ir pakļauti uz tiem uzkraujamas kravas statiskai slodzei. Slodzi
nosaka šādi:
65.1. 10,0 kN/m
2
 zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un mazāks;
65.2. 17,0 kN/m
2
 zvejas kuģiem, kuru garums ir 100 metri un vairāk;
65.3. zvejas kuģiem, kuru garums ir starp šiem robežlielumiem, slodzi nosaka ar lineāras interpolācijas
palīdzību. Administrācija atļauj samazināt šīs slodzes, bet tās nedrīkst būt mazākas par 75 % no minētajiem
lielumiem lūkām, kas atrodas uz virsbūves klāja tālāk nekā 0,25 L uz aizmuguri no priekšgala perpendikula.
66. Ja lūku vāki izgatavoti no mazleģēta tērauda, saskaņā ar šo noteikumu 
65.punktu
 aprēķinātais maksimālais
spriegums, pareizināts ar 4,25, nepārsniedz materiāla pretestību. Ar šādu slodzi vāka deformācija nepārsniedz 0,0028
no attāluma starp vāka atbalsta punktiem.
67. Ja lūku vāki nav izgatavoti no mazleģēta tērauda, nodrošina, lai to stiprība būtu ekvivalenta no mazleģēta
tērauda izgatavoto vāku stiprībai, un nodrošina to konstrukciju šļakatu necaurlaidību šo noteikumu 
65.punktā
noteiktajām slodzēm.
68. Lūku vākus aprīko ar piespiešanas mehānismu un blīvējumu, kas nodrošina šļakatu necaurlaidību, vai ar citu
administrācijas atzītu ekvivalentu aprīkojumu.
2.7. Mašīntelpu atveres
69. Mašīntelpu atveres aprīko ar apmalēm un vējtveriem, kas pēc stiprības atbilst apkārtējām virsbūvēm. Tiešas
ieejas atveres aprīko ar šo noteikumu 
2.4
.apakšnodaļas prasībām atbilstošām durvīm.
70. Atveres, kas nav paredzētas ieejai, aprīko ar vākiem, kuru stiprība ir vienāda ar apkārtējo konstrukciju stiprību
un kuri ir pie tās piestiprināti stacionāri un ir šļakatu necaurlaidīgi noslēdzami.
2.8. Citas klāja atveres
71. Ja zvejas operāciju veikšanai ir nepieciešami klāja iluminatori un līdlūkas, tās aprīko ar ūdensnecaurlaidīgiem,
stacionāri pie apkārtējās konstrukcijas piestiprinātiem noslēgšanas līdzekļiem. Atveru izmērs un izvietojums, kā arī
noslēgšanas līdzekļu konstrukcija ir tāda, lai administrācija būtu pārliecināta, ka tās ir pilnībā ūdensnecaurlaidīgas.
72. Visas atveres darba un virsbūves klājos, izņemot kravas lūkas, mašīntelpas atveres, līdlūkas un klāja
iluminatorus, aizsargā ar slēgtu ierobežojošu konstrukciju, ko aprīko ar šļakatu necaurlaidīgām durvīm vai to
ekvivalentu. Lejupceļus izvieto, cik tas praktiski iespējams, tuvāk zvejas kuģa diametrālajai plaknei.
17
/
203
2.9. Ventilatori
73. Uz jauniem zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, ventilatoru (kas nav mašīntelpas ventilatori)
kanālu apmaļu augstums ir vismaz 900 mm uz darba klāja un vismaz 760 mm uz virsbūves klāja. Uz zvejas kuģiem,
kuru garums ir mazāks par 45 metriem, šo apmaļu augstums ir attiecīgi vismaz 760 mm un 450 mm. Mašīntelpas
ventilatoriem, kas paredzēti nepārtrauktai mašīntelpas ventilācijai un, ja nepieciešams, nekavējošai ģeneratoru telpas
ventilācijai, atveru augstums virs klāja atbilst šo noteikumu 
75.punkta
 prasībām. Tur, kur zvejas kuģa izmēru un
iekārtojuma dēļ tas nav iespējams, augstums var būt mazāks, bet ne mazāks par 900 mm virs darba vai virsbūvju klāja,
ja ūdensnecaurlaidīgās aizvēršanas ierīces kombinācijā ar citiem pieņemamiem pasākumiem nodrošina šajās telpās
nepārtrauktu un adekvātu ventilāciju.
74. Ventilācijas kanālu apmaļu stiprību nodrošina ekvivalentu apkārtējo konstrukciju stiprībai. Kanālus būvē šļakatu
necaurlaidīgi noslēdzamus ar stacionāri pie kanāla vai apkārtējās konstrukcijas piestiprinātiem noslēgšanas
līdzekļiem. Ja ventilācijas kanāla apmales augstums pārsniedz 900 mm, to īpaši pastiprina.
75. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, ventilācijas kanāliem noslēgšanas līdzekļi nav
nepieciešami, ja ventilācijas kanāla apmale atrodas augstāk nekā 4,5 metri virs darba klāja vai augstāk nekā 2,3 metri
virs virsbūves klāja (ja vien nav īpašu administrācijas prasību). Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45
metri, noslēgšanas līdzekļi nav nepieciešami ventilācijas kanāliem, kuru apmales atrodas augstāk nekā 3,4 metri virs
darba klāja un augstāk nekā 1,7 metri virs virsbūves klāja. Ja administrācija ir pārliecināta, ka ir maz ticama ūdens
ieplūšana kuģī caur mašīntelpas ventilatoriem, šo ventilatoru kanāli var būt bez noslēgšanas līdzekļiem.
2.10. Gaisa caurules
76. Ja tanku un zemklāja tukšo tilpumu gaisa cauruļu izvadi ir virs darba klāja vai virsbūves klāja, cauruļu atklātā
daļa pēc izturības ir ekvivalenta apkārtējai konstrukcijai un aprīkota ar atbilstošu aizsardzību. Atveres gaisa caurulēs
aprīko ar noslēgšanas līdzekļiem, kas stacionāri piestiprināti pie caurules vai apkārtējās konstrukcijas.
77. Gaisa cauruļu augstums virs klāja vietās, kur ūdens varētu iekļūt zemāk, ir vismaz 760 mm uz darba klāja un
vismaz 450 mm uz virsbūves klāja. Administrācija piekrīt gaisa cauruļu augstuma samazināšanai, ja tās traucē zvejas
operācijām.
2.11. Mērīšanas līdzekļi
78. Administrācijas prasībām atbilstošus mērīšanas līdzekļus uzstāda:
78.1. bilžās, kuru nodalījumi nav viegli pieejami apskatei reisa laikā;
78.2. visos tankos un koferdamos.
79. Ja uzstāda mērīšanas caurules, to augšējos galus izvada līdz ērti pieejamai vietai virs darba klāja, ja tas ir
praktiski iespējams. Cauruļu atveres aprīko ar stacionāri piestiprinātiem noslēgšanas līdzekļiem. Mērīšanas caurules,
kas nav izvadītas virs darba klāja, aprīko ar automātisku pašaizvēršanās ierīci.
2.12. Iluminatori un logi
80. Telpās zem darba klāja un slēgtajās konstrukcijās uz šī klāja iluminatorus aprīko ar ūdensnecaurlaidīgiem
vētras vākiem. Priekšējiem logiem virsbūves citos līmeņos paredz vismaz divus pietiekamas izturības vētras vākus
katram logu tipam, kuru biezums ir vismaz 5,0 mm, ja tie ir no tērauda, vai 7,5 mm, ja tie ir no alumīnija. Paredz vienu
vētras vāku katram logam. Nodrošina iespēju viegli un droši noslēgt bojātos logus ar vētras vākiem no ārpuses.
18
/
203
81. Iluminatoru apakšējā mala ir vismaz 500 mm virs dziļākās ekspluatācijas ūdenslīnijas.
82. Zemāk par 1000 mm virs dziļākās ekspluatācijas ūdenslīnijas uzstāda tikai neatverama tipa iluminatorus.
83. Izmanto tikai atzītas konstrukcijas iluminatorus, to stiklus un vētras vākus. Iluminatorus aizsargā tā, lai tos
nevarētu sabojāt ar zvejas rīkiem.
84. Stūres mājas logus izgatavo no izturīga, droša stikla vai tā ekvivalenta.
85. Administrācija var piekrist, ka klāja virsbūvju sānu un aizmugures sienās iluminatori un logi ir bez vētras vākiem,
ja šīs virsbūves atrodas uz darba klāja vai virs tā un tādējādi netiek samazināta zvejas kuģa drošība. Uz jauniem zvejas
kuģiem ievēro atzītu organizāciju noteikumus.
2.13. Iesūknēšana un atsūknēšana
86. Notekas, kas izvadītas caur korpusa ārējo apšuvumu, gan no telpām, kas atrodas zem darba klāja, gan no
slēgtajām virsbūvēm un klāja mājās uz darba klāja aprīko ar līdzekļiem, kas novērš ūdens iekļūšanu korpusā. Katru
noteku aprīko ar automātisku neatgriezenisku vārstu ar piespiedu noslēgšanas pievadu no ērti pieejamas vietas. Vārsts
nav nepieciešams, ja administrācija uzskata, ka ūdens ieplūde caur noteku nevar būt bīstama un noteku cauruļu
biezums ir pietiekams. Vārsta noslēgšanas pievadu aprīko ar indikatoru, kas norāda, vai vārsts ir atvērts vai aizvērts.
87. Mašīntelpā ar pastāvīgu sardzi jūras ūdens ieplūdi un izplūdi, kas nodrošina galvenā dzinēja un palīgdzinēju
darbu, kontrolē uz vietas. Uzstāda indikatorus, kas norāda, vai jūras ūdens vārsti ir atvērti vai aizvērti.
88. Vārstus un pie ārējā apšuvuma stiprinātās detaļas izgatavo no tērauda, bronzas vai cita atzīta, elastīga
materiāla. Visas caurules starp ārējo apšuvumu un vārstu ir no tērauda. Uz zvejas kuģiem, kas nav būvēti no tērauda,
telpās, kas nav mašīntelpas, administrācija atļauj izmantot citus materiālus.
2.14. Ūdens vārti
89. Ja margsiena darba klāja atklātajās daļās veido akas, minimālo ūdens vārtu laukumu (kvadrātmetros) katrā
zvejas kuģa bortā, katrai akai uz darba klāja aprēķina atkarībā no margsienas garuma (l) un augstuma akā, izmantojot
šādu formulu:
A = 0,07 l, kur
l nevar būt lielāks par 0,7 L.
Ja margsiena ir vidēji augstāka par 1200 mm, pēc formulas aprēķināto laukumu palielina par 0,004 m
2
 uz katru
akas garuma metru uz katriem 100 mm margsienas augstuma palielinājuma. Ja margsiena vidēji ir zemāka par 900
mm, pēc formulas aprēķināto laukumu samazina par 0,004 m
2
 uz katru akas garuma metru uz katriem 100 mm
margsienas augstuma samazinājuma.
90. Šo noteikumu 
89.punktā
 noteiktajā kārtībā aprēķināto ūdens vārtu laukumu palielina, ja administrācija uzskata,
ka zvejas kuģa klāja sedlveida ieliekums ir nepietiekams, lai nodrošinātu, ka klājs tiek ātri un efektīvi atbrīvots no
ūdens.
91. Minimālo ūdens vārtu laukumu uz virsbūves klāja saskaņo ar administrāciju, bet tas nedrīkst būt mazāks par
pusi no šo noteikumu 
89.punktā
 noteiktajā kārtībā aprēķinātā laukuma A.
19
/
203
92. Ūdens vārtus izvieto gar margsienu tā, lai nodrošinātu, ka klājs tiek ātri un efektīvi atbrīvots no ūdens. Ūdens
vārtu apakšējā mala ir tik tuvu klājam, cik vien tas ir praktiski iespējams.
93. Nožogojumus un zvejas rīku glabāšanas aprīkojumu izvieto tā, lai netiktu samazināta ūdens vārtu darbības
efektivitāte. Nožogojumos paredz konstruktīvas atveres, lai darba stāvoklī tie netraucētu ūdens noplūdi.
94. Ūdens vārtus, kuru augstums ir lielāks par 300 mm, aprīko ar režģi (attālums starp stieņiem nav mazāks par
150 mm un nav lielāks par 230 mm) vai ar citu piemērotu aizsargaprīkojumu. Ja uzstāda ūdens vārtu aizveres, to
konstrukcijai jābūt atzītai. Ja ūdens vārtus nepieciešams aizvērt zvejas operāciju laikā, aizvēršanas aprīkojumu
saskaņo ar administrāciju, un tas ir viegli darbināms no ērti pieejamas vietas.
95. Zvejas kuģiem, kas ir paredzēti kuģošanai rajonos, kur ir iespējams apledojums, ūdens vārtu aizveres un režģi
ir viegli noņemami, lai ierobežotu to aizdambēšanos ar ledu. Atveru izmērus un aizsargaprīkojuma noņemšanas veidu
saskaņo ar administrāciju.
2.15. Enkura un pietauvošanās aprīkojums
96. Katru kuģi aprīko ar ātram un drošam darbam projektētu enkura iekārtu, kas sastāv no enkuriem, enkurķēdēm
vai tērauda trosēm, aizturmehānismiem un enkurspilves vai cita aprīkojuma, kas nodrošina enkuru nolaišanu,
pacelšanu un zvejas kuģa noturēšanu uz enkura visos paredzamajos ekspluatācijas apstākļos. Katru kuģi aprīko ar
atbilstošu pietauvošanās aprīkojumu, kas nodrošina drošu zvejas kuģa pietauvošanu jebkuros ekspluatācijas
apstākļos. Enkura un pietauvošanās aprīkojums atbilst administrācijas prasībām, bet uz jauniem zvejas kuģiem ar
garumu 24 metri un lielāku — atzītu organizāciju noteikumiem.
97. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 15 metri un lielāks, bet mazāks nekā 24 metri, enkura un pietauvošanās
ierīces būvē atbilstoši vienas no Latvijas Republikas atzīto kuģu klasifikācijas sabiedrību prasībām vai Organizācijas
1974.gada kodeksa “Zvejnieku un zvejas kuģu drošības kodekss” ar 1983. gada grozījumiem “B” daļas II 
pielikuma
(
Code for the safety of fishermen and fishing vessels, part B-Safety and health requirements for the construction and
equipment of fishing vessels, annex II
) prasībām.
98. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un lielāks, enkura un pietauvošanās ierīces būvē atbilstoši vienas no
atzīto organizāciju prasībām.
2.16. Zivju apstrādes klājs noslēgtā virsbūvē
99. Klāju aprīko ar efektīvu drenāžas sistēmu ar pietiekamu drenāžas kapacitāti, lai novadītu ūdeni un zivju
atkritumus.
100. Visas atveres, kas nepieciešamas zvejas operācijām, aprīko ar noslēgšanas līdzekļiem, kurus var darbināt
viens cilvēks.
101. Ja loms tiek nogādāts uz šādu klāju sadalīšanai un apstrādāšanai, to novieto nožogojumā. Nožogojums atbilst
šo noteikumu 
3.11
.apakšnodaļas prasībām. Ierīko efektīvu drenāžas sistēmu. Nodrošina darba klāja adekvātu
aizsardzību pret nejaušu ūdens ieplūšanu.
102. No šāda klāja ir vismaz divas izejas.
103. Brīvais augstums visās darba vietās ir vismaz divi metri.
20
/
203
104. Ierīko stacionāru ventilācijas sistēmu, kas nodrošina vismaz seškārtēju gaisa apmaiņu stundā.
2.17. Iegrimes skalas
105. Visus zvejas kuģus aprīko ar iegrimes skalām (decimetros) uz abiem bortiem gan priekšgalā, gan pakaļgalā.
106. Iegrimes skalas uzstāda iespējami tuvu priekšgala un pakaļgala perpendikuliem.
2.18. Tanki zivju uzglabāšanai atdzesētā ūdenī
107. Ja uzstāda tankus zivju uzglabāšanai atdzesētā jūras ūdenī vai citu līdzīgu iekārtu, šos tankus aprīko ar
atsevišķu stacionāru sistēmu to piepildīšanai ar jūras ūdeni un atsūknēšanai.
108. Ja šādus tankus izmanto arī sausas kravas pārvadāšanā, tajos ierīko bilžu sistēmu un nodrošina ar
atbilstošiem līdzekļiem, kas nepieļauj ūdens nokļūšanu no bilžu sistēmas šajos tankos.
2.19. Zvejas kuģu marķēšana
109. Šīs apakšnodaļas prasības piemēro visiem Latvijas Kuģu reģistrā reģistrētajiem zvejas kuģiem.
110. Uz abiem bortiem zvejas kuģa priekšgalā, cik vien iespējams augstu virs ūdenslīnijas, tā, lai būtu skaidri
saskatāms gan no gaisa, gan ūdens, uzkrāso zvejas kuģa reģistrācijas numuru Latvijas Kuģu reģistrā. Numurs sastāv
no triju burtu indeksa, kas identificē zvejas kuģa piederību Latvijai un pieraksta ostu, kā arī no četrciparu skaitļa. Uz
zvejas kuģiem, kuru garums ir lielāks par 10 metriem, bet nepārsniedz 17 metrus, burtu un ciparu augstums nav
mazāks par 25 cm, līniju platums nav mazāks par 4 cm. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir lielāks par 17 metriem,
burtu un ciparu augstums nav mazāks par 45 cm, līniju platums nav mazāks par 6 cm. Numuru uzkrāso krāsā, kas
kontrastē ar pamatkrāsu.
111. Jūras laivas un zvejas kuģus, kuru garums ir mazāks nekā 10 metri, marķē ar numuru, kas sastāv no divu
burtu indeksa un trīsciparu skaitļa.
112. Numuru nedrīkst nodzēst, mainīt, aizsegt, paslēpt, padarīt nesalasāmu.
113. Laivas, kas pastāvīgi atrodas uz zvejas kuģa, marķē ar tā zvejas kuģa numuru, kuram tās pieder.
114. Bojas un citus līdzīgus peldošus objektus, kas norāda zvejas rīku atrašanās vietu, marķē ar tā zvejas kuģa
numuru, kuram tie pieder.
115. Uz zvejas kuģa vienmēr ir Latvijas Kuģu reģistra izsniegti dokumenti, kuros ir norādīts:
115.1. zvejas kuģa vārds;
115.2. zvejas kuģa reģistrācijas numurs;
115.3. pazīšanās signāls, ja uz zvejas kuģa ir radiostacija;
115.4. zvejas kuģa īpašnieka vai fraktētāja vārds un adrese;
21
/
203
115.5. zvejas kuģa garums, dzinēja jauda un zvejas kuģiem, kuri nodoti ekspluatācijā pēc 1987.gada 1.janvāra,
ekspluatācijā stāšanās datums.
116. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir lielāks nekā 17 metri, atrodas administrācijas apstiprināts kravas telpu
plāns, kurā norādīta kravas telpu ietilpība kubikmetros.
117. Uz zvejas kuģiem, kuri ir aprīkoti ar tankiem atdzesētu zivju uzglabāšanai, atrodas administrācijas apstiprināts
šo tanku plāns, kurā norādīta tanku ietilpība atkarībā no ūdens līmeņa tajos ar intervālu 10 cm.
3. Noturība un jūras spēja
118. Ja nav norādīts citādi, šī nodaļa attiecas uz visiem zvejas kuģiem.
3.1. Vispārīgie noteikumi
119. Zvejas kuģi ir projektēti un būvēti tā, lai šīs apakšnodaļas prasības būtu izpildītas visos šo noteikumu
3.7
.apakšnodaļā noteiktajos slogošanas variantos. Noturības plecu līkņu (statiskās noturības diagrammas) aplēses ir
administrācijas atzītas. Uz visiem zvejas kuģiem statiskās noturības diagrammas aplēses veic saskaņā ar
Organizācijas kodeksu par nebojāta zvejas kuģa noturību visu tipu zvejas kuģiem.
3.2. Noturības kritēriji
120. Izpilda šādus noturības kritērijus, ja vien ekspluatācijas pieredze nepārliecina administrāciju par pieļaujamajām
atkāpēm no tiem:
120.1. laukums zem noturības pleca līknes (GZ līkne) nav mazāks par 0,055 m × rad sānsveres diapazonā no
0° līdz 30° un nav mazāks par 0,09 m × rad sānsveres diapazonā no 0° līdz 40° vai piesmelšanās leņķim 
θ
f
, ja
tas ir mazāks par 40°. Attiecīgi laukums zem noturības pleca līknes (GZ līkne) nav mazāks par 0,03 m × rad
sānsveres diapazonā no 30° līdz 40° vai no 30° līdz piesmelšanās leņķim 
θ
f
 , ja tas ir mazāks par 40°.
Piesmelšanās leņķis 
θ
f
 ir tāds sānsveres leņķis, kad caur atverēm zvejas kuģa korpusā, uzbūvēs vai klāja
mājās, kuras nevar ātri ūdens necaurlaidīgi aizvērt, sāk lielā daudzumā ieplūst ūdens, un zvejas kuģis sāk
grimt. Mazas atveres, caur kurām liels ūdens daudzums nevar ieplūst zvejas kuģa korpusā, nav uzskatāmas
par atvērtām;
120.2. noturības plecs GZ ar sānsveres leņķi, vienādu ar 30° vai lielāku, nav mazāks par 200 mm;
120.3. noturības plecs maksimālo vērtību GZ
MAX
 sasniedz, ja sānsveres leņķis nav mazāks par 30°. Pamatotā
gadījumā šis leņķis nav mazāks par 25°;
120.4. zvejas kuģiem ar vienu klāju sākotnējais izlabotais metacentriskais augstums GM nav mazāks par 350
mm. Zvejas kuģiem ar nepārtrauktu uzbūvi vai kuģiem, kuri ir garāki par 70 metriem, metacentrisko augstumu ar
administrācijas piekrišanu var samazināt, bet tas nedrīkst būt mazāks par 150 mm.
121. Ja zvejas kuģim ir citāds aprīkojums zvalstīšanās amplitūdas samazināšanai, nevis ķimeņu ķīļi, administrācija
pārliecinās, ka šo noteikumu 
120.punktā
 minētie noturības kritēriji tiek izpildīti visos slogošanas variantos.
122. Ja šo noteikumu 
120.punkta
 kritēriju izpildes nodrošinājumam paredzēts balasts, tā veidu un izvietojumu
saskaņo ar administrāciju. Uz jauniem zvejas kuģiem ar garumu, mazāku par 45 metriem, tāds balasts ir pastāvīgs, no
cieta materiāla, droši nostiprināts kuģī. Administrācija var atļaut šķidro balastu, kas tiek uzglabāts pilnīgi piepildītos
tankos, kuri nav savienoti ne ar vienu zvejas kuģa sūkņu sistēmu. Ja šķidro balastu izmanto kā pastāvīgu, lai
22
/
203
nodrošinātu atbilstību šo noteikumu 
120.punkta
 prasībām, visu informāciju par to iekļauj atbilstības sertifikātā un
informācijā par noturību.
123. Pastāvīgo balastu nedrīkst pārvietot uz zvejas kuģa vai aizvākt no zvejas kuģa bez administrācijas atļaujas.
3.3. Zivju kravas telpas appludināšana
124. Sānsveres leņķis, kad progresējoša zivju kravas tilpnes appludināšana notiek pa zvejas procesā atvērtu tilpnes
lūku, kuru nevar ātri aizvērt, nav mazāks par 20°, ja vien šo noteikumu 
120.punktā
 noteiktie noturības kritēriji nav
izpildīti, pilnīgi vai daļēji applūstot attiecīgajai zivju kravas telpai.
3.4. Īpašas zvejas metodes
125. Jauniem zvejas kuģiem, kas nodarbojas ar īpašām zvejas metodēm, kuru laikā tie tiek pakļauti papildus ārējo
spēku iedarbībai, šo noteikumu 
120.punktā
 noteiktos noturības kritērijus, ja nepieciešams, var pastiprināt pēc
administrācijas norādījuma. Sānu traleri atbilst šādiem paaugstinātiem noturības kritērijiem:
125.1. prasības attiecībā uz noturības diagrammas (GZ līknes) laukumu palielina par 20 %, šo noteikumu
120.2.apakšpunkta prasības attiecībā uz noturības plecu GZ palielina par 20 %;
125.2. metacentriskais augstums nav mazāks par 500 mm;
125.3. kritērijus, kas noteikti šo noteikumu 125.1. un 125.2.apakšpunktā, piemēro tikai zvejas kuģiem ar
uzstādītiem galvenajiem dzinējiem, kuru jauda (kilovatos) nepārsniedz šādi aprēķināto:
125.3.1. N = 0,6 L
s
2
 — zvejas kuģiem ar garumu 35 metri un mazāku;
125.3.2. N = 0,7 L
s
2
 — zvejas kuģiem ar garumu 37 metri un lielāku, kur L
s
 ir lielākais garums saskaņā ar
tilpības sertifikātu.
126. Zvejas kuģiem ar garumu no 35 līdz 37 metriem L
s
 koeficientu nosaka ar interpolācijas metodi starp 0,6 un
0,7.
127. Ja galvenā dzinēja pilna jauda pārsniedz standarta jaudu, kas noteikta šo noteikumu 125.3.1. un
125.3.2.apakšpunktā, kritērijus saskaņā ar 120.1. un 120.2.apakšpunktā noteikto palielina tieši proporcionāli lielākajai
dzinēja jaudai.
128. Administrācija pārliecinās, ka noturības kritēriji tiek ievēroti noteiktajos ekspluatācijas apstākļos, kas
paredzēti šo noteikumu 
132.punktā
.
129. Noturības aprēķiniem sānu tralēšanai pieņem leņķi līdz 45º attiecībā pret horizontāli.
3.5. Stiprs vējš un šūpošanās (zvalstīšanās)
130. Zvejas kuģi ar garumu 15 metri vai lielāku spēj izturēt vienlaicīgu vēja brāzmu un zvalstīšanās iedarbību
attiecīgajos jūras apstākļos, ņemot vērā sezonas laikapstākļus, jūras stāvokli, kurā jākuģo, zvejas kuģa tipu un
darbošanās veidu. Pārbaudes aprēķinus veic saskaņā ar Organizācijas Kodeksu par nebojāta kuģa noturību visu veidu
kuģiem.
23
/
203
3.6. Ūdens uz klāja
131. Zvejas kuģi ar garumu 15 metri vai lielāku spēj izturēt ūdeni uz klāja attiecīgajos jūras apstākļos, ņemot vērā
sezonas laikapstākļus, jūras stāvokli, kurā jākuģo, zvejas kuģa tipu un darbošanās veidu.
3.7. Slogošanas varianti
132. Slogošanas variantu skaitu un tipus, kuros pārbauda zvejas kuģa noturību, saskaņo ar administrāciju. Obligāti
ir šādi nosacījumi:
132.1. iziešana uz zvejas rajonu ar 100 % krājumu, ledu, zvejas aprīkojumu;
132.2. iziešana no zvejas rajona ar pilnu lomu;
132.3. atgriešanās ostā ar pilnu lomu un 10 % krājumu;
132.4. atgriešanās ostā ar 10 % krājumu un minimālo loma daudzumu, kas ir vienāds ar 20 % no pilna loma,
bet pēc administrācijas prasības var būt līdz 40 %, ja zvejošanas veids pamato tādu vērtību;
132.5. zvejošanai ar tīkliem paredzētiem zvejas kuģiem — iziešana uz zvejas rajonu ar zvejas aprīkojumu, 30 %
krājumu, bez loma.
133. Papildus šo noteikumu 
132.punktā
 noteiktajiem slogošanas variantiem administrācija pārliecinās, ka šo
noteikumu 
120.punktā
 noteiktie minimālie noturības kritēriji arī citos aktuālajos slogošanas gadījumos, ieskaitot tos,
kuriem ir zemākās noturības kritēriju vērtības, iekļauti šajos kritērijos. Administrācija pārliecinās, ka ir ņemti vērā īpaši
slogojuma gadījumi, kas saistīti ar izmaiņām zvejas kuģa konstrukcijā vai zvejošanas rajonā, kuri ietekmē šīs nodaļas
noturības noteikumu ievērošanu.
134. Pārbaudot noturību, šo noteikumu 
132.punktā
 noteiktajos slogošanas gadījumos aprēķinā iekļauj šādu
informāciju:
134.1. slapja zvejas aprīkojuma svara palielinājums;
134.2. slodzes palielinājums apledojuma gadījumā saskaņā ar šo noteikumu 
3.8
.apakšnodaļas prasībām;
134.3. loma vienmērīgs sadalījums, ja tas nav pretrunā ar praksi;
134.4. loma atrašanās uz klāja (ja tas ir paredzēts) šo noteikumu 
132.2
., 
132.3
. un 
133.punktā
 norādītajos
slogošanas variantos;
134.5. ūdens balasts, ko pārvadā kādā no tam īpaši paredzētajiem tankiem vai citos ūdens balasta
pārvadāšanas vajadzībām aprīkotos tankos;
134.6. šķidro kravu brīvo virsmu labojumi un, ja tas ir piemērojams, loma pārvadāšana.
3.8. Zvejas kuģa apledojums
135. Zvejas kuģiem, kas kuģo zonās, kurās ir iespējams apledojums, noturības aprēķinos ņem vērā šādu slodzes
palielinājumu:
135.1. 30 kilogrami uz atklāto klāju un eju katru kvadrātmetru;
135.2
. 7,5 kilogrami uz zvejas kuģa virsūdens daļas abu sānu projekcijas (uz vertikālo plakni) laukuma katru 
24
/
203
kvadrātmetru;
135.3. margu, apmastojuma (izņemot mastus), takelējuma (zvejas kuģiem, kuriem nav buru) un citu mazu
objektu nelielu pārtrauktu virsmu projekcijas uz vertikālo plakni tiek ievērotas, palielinot kopējo nepārtraukto
virsmu laukumu par 5 % un šo laukumu statisko momentu par 10 %;
135.4
. zvejas kuģiem, kas kuģo rajonos uz ziemeļiem no 63° N platuma grādiem un starp 28° W un 11° W
garuma grādiem, apledojuma slodzes palielinājums ir 40 kilogrami uz atklāto klāju un eju katru kvadrātmetru un
10 kilogrami uz zvejas kuģa virsūdens daļas abu sānu projekcijas (uz vertikālo plakni) laukuma katru
kvadrātmetru.
136. Zvejas kuģus, kas paredzēti operācijām zonās, kur iespējams apledojums:
136.1. projektē, minimalizējot apledojuma daudzumu;
136.2. aprīko ar ledus likvidēšanas iekārtām, ko administrācija var pieprasīt.
3.9. Sānsveres tests
137. Katram zvejas kuģim pēc būves pabeigšanas veic sānsveres testu un nosaka faktisko ūdens izspaidu un
smaguma centra koordinātas bez dedveita (“tukšs zvejas kuģis”).
138. Ja pēc zvejas kuģa pārbūves mainījusies tā “tukša zvejas kuģa” masa vai smaguma centra stāvoklis, zvejas
kuģim veic sānsveres testu un noturības informācijas revīziju (ja administrācija to uzskata par nepieciešamu). Ja “tukša
zvejas kuģa” masas izmaiņas pārsniedz 2 % no sākotnējās masas un ar aprēķiniem nevar pierādīt, ka zvejas kuģis
turpina atbilst noturības kritērijiem, zvejas kuģim atkārtoti veic sānsveres testu.
139. Administrācija atļauj kuģi atbrīvot no sānsveres testa, ja tā paredz noturības pamatdatus iegūt no cita tāda
paša projekta zvejas kuģa sānsveres testa, pārliecinoties, ka noturības informācija, kas iegūta, izmantojot šos izejas
datus, ir šim zvejas kuģim ticama. Sānsveres testus un šo noteikumu 
137.punktā
 minēto parametru noteikšanu veic
vismaz reizi 10 gados.
3.10. Noturības informācija
140. Kapteini apgādā ar derīgu noturības informāciju, kas dod iespēju viegli un ticami novērtēt zvejas kuģa noturību
dažādos slogošanas variantos. Šādā informācijā iekļauj speciālas instrukcijas kapteinim, brīdinot to par tādiem
slogošanas variantiem, kas nelabvēlīgi ietekmē zvejas kuģa noturību vai galsveri. Noturības informācijas kopiju iesniedz
administrācijā apstiprināšanai. Kapteinis veic pasākumus, lai visos kuģošanas apstākļos saglabātu atbilstošu kuģa
stabilitāti.
141. Apstiprinātā noturības informācija atrodas uz zvejas kuģa, tā ir viegli novērtējama jebkurā laikā un pārbaudāma
zvejas kuģa periodisko pārbaužu laikā, kā arī tā ir atzīta par labu reāliem slogošanas variantiem.
142. Ja zvejas kuģa pārbūve ietekmē tā noturību, koriģētos noturības aprēķinus iesniedz administrācijā
apstiprināšanai. Ja administrācija nolemj, ka noturības informāciju nepieciešams koriģēt, kapteinim izsniedz jaunu
noturības informāciju.
3.11. Noņemamais zivju telpas sadalījums
143. Lomu pienācīgi nodrošina pret pārvietošanos, kas var izraisīt bīstamu zvejas kuģa sānsveri vai galsveri. Tilpni
sadalošo konstrukciju (ja tādas tiek ierīkotas) izmēri atbilst administrācijas prasībām.
25
/
203
3.12. Priekšgala augstums
144. Zvejas kuģa priekšgala augstums ir pietiekams, lai pasargātu kuģi no pārmērīgas ūdens uzņemšanas uz klāja.
145. Uz jauniem zvejas kuģiem, kas strādā ierobežotā rajonā ne tālāk par 10 jūras jūdzēm no krasta, minimālo
priekšgala augstumu nosaka saskaņā ar administrācijas atzinumu, ņemot vērā sezonas laikapstākļus, jūras stāvokli,
kādā zvejas kuģis strādās, tā tipu un darbības veidu.
146. Zvejas kuģiem, kas strādā citos rajonos, priekšgala minimālo augstumu aprēķina šādi:
146.1
. ja zvejas operāciju laikā lomu iekrauj zivju tilpnē caur lūku, kas izvietota uz atklāta klāja stūres mājas vai
virsbūves priekšā, priekšgala minimālo augstumu aprēķina saskaņā ar aprēķina metodiku, kas noteikta
Organizācijas 1993.gada 2.aprīļa konferences rezolūcijas pielikuma 4.rekomendācijā;
146.2
. ja lomu iekrauj zivju tilpnē caur lūku, kas izvietota uz atklāta klāja, ko aizsargā stūres māja vai virsbūve,
priekšgala minimālo augstumu aprēķina saskaņā ar 1966.gada Organizācijas Konvencijas par kravas marku I
pielikuma 39.noteikumu, tomēr tas nav mazāks par 2000 mm. Vasaras brīvā borta augstuma vietā nosaka
maksimāli pieļaujamo ekspluatācijas iegrimi.
3.13. Maksimāli pieļaujamā ekspluatācijas iegrime
147. Maksimāli pieļaujamo ekspluatācijas iegrimi apstiprina administrācija. Iegrime ir tāda, lai noteiktie noturības
kritēriji, kā arī šo noteikumu 
2. 
un 
6.nodaļas
 attiecīgās prasības visos slogošanas gadījumos ir atbilstošas.
3.14. Dalīšana nodalījumos un avārijas noturība
148. Zvejas kuģi ar garumu 100 metri vai lielāku un ar cilvēku skaitu uz borta 100 un vairāk spēj palikt uz ūdens ar
pozitīvu noturību pēc jebkura viena nodalījuma appludināšanas avārijas gadījumā, ņemot vērā zvejas kuģa tipu un
kuģošanas rajonu atbilstoši Organizācijas 1993.gada 2.aprīļa konferences rezolūcijas pielikuma 5.rezolūcijā
noteiktajam.
4. Mehānismi un elektroiekārtas
(Nodaļa MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.486 redakcijā)
4.1. Vispārīgās prasības
(Sk. 1356. punktu)
149. Ja nav norādīts citādi, šī nodaļa attiecas uz jauniem zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un lielāks, un
esošiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un lielāks, tiktāl, ciktāl tā nav pretrunā ar atzīto organizāciju
noteikumiem, kas bija spēkā esošo zvejas kuģu būves laikā.
150. Šīs nodaļas prasības zvejas kuģu mehānismiem un elektroiekārtām tiek vienveidīgi ieviestas un piemērotas uz
zvejas kuģiem saskaņā ar atzīto organizāciju noteikumiem, ņemot vērā šādus nosacījumus:
150.1. galvenos dzeniekārtas mehānismus, deidvuda iekārtas, vadības un kontroles iekārtas, tvaika, degvielas,
saspiestā gaisa, elektroapgādes un saldēšanas sistēmas, palīgmehānismus, katlus un citus spiedtraukus,
sūkņus un cauruļvadus, stūres iekārtu, jaudas pārvadu vārpstas un sajūgus projektē, izgatavo, pārbauda,
26
/
203
uzstāda un apkalpo atbilstoši atzīto organizāciju noteikumiem;
150.2. galvenos dzeniekārtas mehānismus projektē, izgatavo, uzstāda un apkalpo tā, lai normālas
ekspluatācijas režīmā to radītās vibrācijas neradītu pārmērīgas spriedzes mehānismos;
150.3. elektriskās iekārtas projektē, izgatavo, pārbauda, uzstāda un apkalpo tā, lai tās nodrošinātu:
150.3.1. sistēmu darbību, kas nepieciešama, lai kuģi uzturētu normālos ekspluatācijas un sadzīves
apstākļos, neizmantojot avārijas enerģijas avotus;
150.3.2. zvejas kuģa drošībai būtisku sistēmu darbību, ja pārstājis strādāt galvenais elektroenerģijas avots;
150.3.3. zvejas kuģa un tā apkalpes aizsardzību no elektriskās strāvas iedarbības;
150.4. galvenie dzeniekārtas mehānismi un palīgmehānismi, kas nodrošina zvejas kuģa kustību un drošību, ir
darbspējīgi, ja zvejas kuģa statiskā sānsvere ir līdz 15° uz jebkuru sānu un dinamiskā sānsvere līdz 22,5° uz
jebkuru sānu, kā arī minētās sānsveres vienlaikus ar dinamisku galsveri ir līdz 7,5° uz priekšgalu vai pakaļgalu.
Administrācija pieļauj atkāpes no šiem leņķiem, ņemot vērā zvejas kuģa tipu, izmērus un ekspluatācijas
apstākļus;
150.5. mašīntelpas projektē tā, lai nodrošinātu drošu un brīvu pieeju visiem mehānismiem un to vadības pultīm,
kā arī tām vietām, kur jāveic regulāri apkopes darbi, izmantojot platformas, režģus, pārejas un trapus ar
atbilstošām margām, turekļiem un pakāpieniem. Virsmas staigāšanai ir cieši nostiprinātas un neslīdošas.
Mašīntelpu trapi ir aprīkoti ar neslīdošiem pakāpieniem;
150.6. mašīntelpas nodrošina ar pietiekamu ventilāciju, ņemot vērā gan kuģošanas rajona klimatiskos
apstākļus, gan iekšdedzes dzinēju un citu iekārtu normālai darbībai nepieciešamā gaisa daudzumu, kā arī lai
novērstu degvielas tvaiku uzkrāšanos. Ja ir uzstādīti ar gaisu dzesējami iekšdedzes dzinēji, paredz pasākumus
nepieciešamā dzesēšanas gaisa daudzuma nodrošināšanai un karstā gaisa izvadīšanai no mašīntelpām.
Vietas, kur ir nepieciešams veikt mehānismu, iekārtu vai to mezglu tehnisko apkalpošanu, nodrošina ar
pietiekamu ventilāciju;
150.7. šos mehānismus un aprīkojumu, kā arī celšanas ierīces, vinčas un zivju pārkraušanas un apstrādes
aprīkojumu apgādā ar drošības ierīcēm, lai līdz minimumam samazinātu draudus cilvēkiem, kuri atrodas uz
zvejas kuģa. Īpašu uzmanību pievērš mehānismu kustīgajām daļām, karstām virsmām un citām bīstamām
detaļām;
150.8. paredz līdzekļus, ar kuru palīdzību zvejas kuģa mehānismus un iekārtas var iedarbināt bez palīdzības no
malas gadījumā, ja kuģis ir bez enerģijas;
150.9. paredz līdzekļus, ar kuru palīdzību nodrošina vai atjauno galveno dzeniekārtas mehānismu darbību, ja
pārstāj strādāt kāds no palīgmehānismiem. Īpašu uzmanību pievērš šādu sistēmu darbam:
150.9.1. aprīkojumam, kas nodrošina degvielas padevi zem spiediena galvenajiem dzeniekārtas
mehānismiem;
150.9.2. aprīkojumam, kas nodrošina normālu eļļas spiedienu eļļošanas sistēmā;
150.9.3. hidrauliskajiem, pneimatiskajiem un elektriskajiem galveno dzeniekārtas mehānismu (tai skaitā
dzenskrūvju ar maināmo soli) vadības līdzekļiem;
150.9.4. aprīkojumam, kas nodrošina ūdens spiedienu galveno dzeniekārtas mehānismu dzesēšanas
sistēmās;
150.9.5. gaisa kompresoram un spiediena traukiem, kas paredzēti dzinēju palaišanas un vadības
vajadzībām;
150.10. ņemot vērā kopējos zvejas kuģa drošības aspektus, administrācija akceptē daļējas šo noteikumu
150.9. apakšpunktā minēto sistēmu darbības parametru izmaiņas attiecībā pret normālu režīmu;
150.11. uz kuģa veic pasākumus, kas samazina trokšņa kaitīgo ietekmi uz mašīntelpas personālu līdz SOLAS
konvencijā noteiktajam līmenim. Ja šo troksni nevar pietiekami samazināt, pārmērīgā trokšņa avotu pienācīgi
izolē vai novieto atsevišķi, vai ierīko no trokšņa brīvu telpu, ja mašīntelpā jāatrodas apkalpei. Apkalpei, kam 
27
/
203
izolē vai novieto atsevišķi, vai ierīko no trokšņa brīvu telpu, ja mašīntelpā jāatrodas apkalpei. Apkalpei, kam
jāiekļūst šādās mašīntelpās, ja nepieciešams, nodrošina ausu aizsargus vai aizbāžņus;
150.12. šķidrās degvielas patēriņa un nostādināšanas, eļļas uzglabāšanas tanku ventilācijas cauruļu izvadi ir
tādi, lai to bojājuma gadījumā nerodas tieši jūras ūdens šļakatu vai lietus ūdens piekļuves draudi;
150.13. mērinstrumenti ir jāizvieto ērti redzamās vietās;
150.14. izplūdes kolektori un citas karstās virsmas ar temperatūru, augstāku par 220 °C, ir pietiekami izolētas
vai aizsargātas, lai novērstu avārijas, ugunsgrēkus vai apdegumus. Nekādi degošie materiāli neatrodas karsto
virsmu tiešā tuvumā vai ir attiecīgi aizsargāti no visiem iespējamiem kontaktiem ar karstām virsmām. Papildus
veic piesardzības pasākumus, lai nepieļautu to, ka no sūkņiem, filtriem vai sildītājiem noplūdusī degviela vai eļļa
nokļūst uz karstajām virsmām;
150.15. dīzeļdzinēju ārējās augstspiediena degvielas padeves caurules starp augstspiediena degvielas sūkņiem
un degvielas sprauslām aizsargā ar hermētisku aizsargapvalku, kas nepieļauj degvielas noplūdes šo
augstspiediena cauruļu bojājuma gadījumā. Aizsargapvalks, kurš apņem augstspiediena caurules, ir savienots
ar degvielas noplūžu savākšanas tanku un trauksmes signalizācijas sistēmu, kas laikus brīdina par
augstspiediena cauruļu bojājumiem;
150.16
. visus katlus, visas mehānismu daļas, visas tvaika, hidrauliskās, pneimatiskās un citas sistēmas un ar
tām saistītos savienojumus, uz kuriem iedarbojas iekšējais spiediens, pirms pirmreizējās nodošanas
ekspluatācijā attiecīgi pārbauda, veicot arī pārbaudi ar spiedienu;
150.17. veic pasākumus, lai atvieglotu galveno dzinēju un palīgmehānismu, arī katlu un spiedtrauku, tīrīšanu,
pārbaudes un apkopi. Mašīntelpas un mehānismus uztur tīrus;
150.18. stieņi, kuri ir paredzēti dzinēju spararatu pagriešanai ar roku, ir konstruēti tā, lai dzinēja nejaušas
iedarbošanās vai atsitiena gadījumā viegli atvienotos no spararata. Kloķi, kuri ir paredzēti dzinēju palaišanai,
automātiski atvienojas, kad dzinēji iedarbojas;
150.19. nemetāliskos kompensatorus aizborta cauruļvadu sistēmās, kuras ir savienotas ar ārējo kuģa apšuvi un
atrodas zem maksimālās iegrimes ūdenslīnijas, regulāri pārbauda, veicot kuģa apskates saskaņā ar šo
noteikumu 
1.4
. apakšnodaļu, vai pēc ražotāja ieteiktā intervāla nomaina;
150.20. aizborta ūdens dzesēšanas sistēmu, ieskaitot blīves un armatūru, izgatavo no tērauda vai cita
nedegoša materiāla. Atsūknēšanas sistēma ir aprīkota ar vārstiem, lai šo cauruļvadu bojājuma gadījumā
aizsargātu nodalījumu pret applūšanu. Paredz iekšdedzes dzinēju un citu iekārtu, kurām nepieciešama
dzesēšana, avārijas dzesēšanas iespējas. Filtrus var iztīrīt, nesamazinot dzesēšanas ūdens plūsmu.
Gadījumos, kad ir uzstādīti aizborta vai ķīļa dzesētāji, ir uzstādīti noslēdzošie ieplūdes un izplūdes vārsti
korpusa iekšpusē;
150.21. uz kuģa atrodas mehānismu, iekārtu un kuģa drošai ekspluatācijai būtiska aprīkojuma ekspluatācijas
un apkopes instrukcijas un inženiertehniskā dokumentācija, tai skaitā par degvielu un eļļu lietošanu, un tā ir
nodrošināta valsts valodā un darba valodā (apkalpei saprotamā valodā);
150.22. visu iekārtu un aprīkojuma vadības un kontroles līdzekļi, piemēram, slēdži, spiedpogas, indikatori,
līmeņrāži, mērcaurules, vārsti, krāni, ventilācijas izvadi, ir skaidri marķēti ar uzrakstiem valsts valodā un darba
valodā. Cauruļvadus ieteicams marķēt ar atbilstošu krāsu, lai norādītu cauruļvadu lietošanas mērķi. Vārsti un
krāni ir aprīkoti ar vārsta stāvokļa indikatoriem, lai vizuāli varētu noteikt, vai vārsti ir atvērti vai aizvērti, bet uz
roktura ir norādīts griešanās virziens, kurš vispārējā gadījumā vārstu aizvēršanai ir pulksteņa rādītāju kustības
virziens;
150.23
. uz kuģa atrodas nepieciešamie instrumenti un rezerves daļas galvenajai enerģētiskajai iekārtai ar
sistēmām un palīgiekārtai, kā arī elektroiekārtām tādā apjomā, lai veiktu plānveida tehnisko apkalpošanu un
vienkāršus avārijas remontus. Šie instrumenti un rezerves daļas ir cieši nostiprinātas un novietotas viegli
pieejamā vietā;
150.24. zvejas kuģi ar periodiski neapkalpojamām mašīntelpām ievēro šo noteikumu 
150.
–
288. punktā
 un 5.
nodaļā minētās prasības, kā arī šo noteikumu 
4.4
. apakšnodaļā minētās prasības;
150.25. zvejas kuģi ar periodiski neapkalpojamām mašīntelpām izpilda visas administrācijas prasības, lai
nodrošinātu, ka visi mehānismi un iekārtas droši darbojas jebkuros ekspluatācijas apstākļos (arī zvejas kuģim
veicot manevrus) un ir ieviesta atzīto organizāciju noteikumiem atbilstoša regulāru pārbaužu un testēšanu
28
/
203
kārtība visu mehānismu nepārtraukti stabilas darbības nodrošināšanai.
151. Saskaņā ar atzīto organizāciju prasībām uz zvejas kuģa ir dokuments, kas apliecina, ka zvejas kuģis ir
piemērots ekspluatācijai ar periodiski neapkalpojamām mašīntelpām.
4.2. Mehānismi un elektroiekārtas uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri
un lielāks
4.2.1. Mehāniskās iekārtas
4.2.1.1. Mehānismi
152. Zvejas kuģa galvenos mehānismus un palīgmehānismus, kam ir būtiska nozīme zvejas kuģa drošības un
kustības nodrošināšanā, apgādā ar efektīviem vadības līdzekļiem.
153. Ja mehānismam vai dzinējam pastāv iespēja pārsniegt maksimāli atļauto rotācijas ātrumu, uzstāda
joņaizsardzību.
154. Ja iekšdedzes dzinēja cilindra diametrs ir lielāks nekā 200 mm vai kartera tilpums ir lielāks nekā 0,6 m
3
,
iekšdedzes dzinēju karterus aprīko ar atzīta tipa un pietiekama šķērsgriezuma laukuma redukcijas vārstiem, lai
mazinātu sprādziena radītās sekas.
155. Galvenos mehānismus un palīgmehānismus, kā arī šo mehānismu daļas, tai skaitā spiediena traukus, kas ir
pakļauti iekšējam spiedienam, aprīko ar līdzekļiem, kas nodrošina, ka pieļaujamais spiediens ekspluatācijas gaitā
netiek pārsniegts.
156. Visus pievadus, vārpstas un to savienojumus, ko izmanto jaudas pārvadei mehānismiem, kas nodrošina kuģa
kustību, kuģošanas drošību un uz zvejas kuģa esošo cilvēku drošību, projektē un izgatavo tā, lai tie varētu izturēt
maksimālās slodzes, kas varētu rasties jebkuros zvejas kuģa ekspluatācijas apstākļos, ņemot vērā dzinēja tipu, kas
piedzen šos pievadus un vārpstas un kura sastāvdaļa šī vārpsta vai pievads ir.
157. Galvenos dzeniekārtas mehānismus, ja nepieciešams, arī palīgmehānismus, aprīko ar automātiskās
apturēšanas ierīcēm būtisku bojājumu gadījumā (piemēram, eļļošanas sistēmas defekti, kas ātri var radīt nopietnus
bojājumus, pilnīgu salūšanu vai sprādzienu). Uzstāda avārijas signalizāciju, kas dod trauksmes signālu pirms
mehānisma automātiskās apturēšanas. Administrācija atļauj izmantot līdzekļus, kas atslēdz automātiskās
apturēšanas ierīces. Ņemot vērā zvejas kuģa tipu un ekspluatācijas apstākļus, administrācija var atbrīvot kuģi no šīs
prasības izpildes.
4.2.1.2. Atpakaļgaitas nodrošināšanas līdzekļi
158. Kuģi aprīko ar pietiekamas jaudas atpakaļgaitas līdzekļiem, kas nodrošina pienācīgu zvejas kuģa vadību
normālos ekspluatācijas apstākļos.
159. Pārbauda jūrā mehānismu spēju pietiekami īsā laika sprīdī mainīt dzenskrūves virzošā spēka virzienu un
tādējādi pieņemami īsā ceļa posmā apturēt kuģi, kas iet ar maksimālo ekspluatācijas ātrumu.
29
/
203
4.2.1.3. Tvaika katli, barošanas sistēmas un tvaika vadi
160. Katru tvaika katlu un katru utilizācijas tvaika ģeneratoru aprīko vismaz ar diviem pietiekamas caurplūdes
drošības vārstiem. Ņemot vērā tvaika katla vai utilizācijas tvaika ģeneratora ražību vai citus raksturlielumus,
administrācija var atļaut saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem uzstādīt tikai vienu drošības vārstu, ja tā ir
pārliecināta, ka ir nodrošināta pietiekama aizsardzība pret pārmērīgi lielu spiedienu katlā. Ja ekspluatācijas laikā tvaika
cauruļvados ir iespējama darba spiediena pārsniegšana, šos tvaika cauruļvadus aprīko ar pietiekamas caurplūdes
drošības vārstiem.
161. Katru katlu, kas darbojas ar šķidro vai gāzveida kurināmo un ir paredzēts ekspluatācijai bez pastāvīgas
personāla uzraudzības, aprīko ar automātiskām drošības ierīcēm, kas atslēdz degvielas padevi un ieslēdz trauksmes
signalizāciju, ja ūdens līmenis kļūst zemāks par pieļaujamo, rodas traucējumi gaisa padevē vai nodziest liesma.
Automātiskajai vadības sistēmai paredz līdzekļus, kas neļauj padot šķidro degvielu vai gāzi kurtuvē, kamēr nav veikta
kurtuves ventilācija. Ieteicamais kurtuves ventilācijas laiks ar maksimālo gaisa padevi ir vismaz trīs minūtes.
162. Jaunu zvejas kuģu katlus aprīko ar līdzekļiem barošanas ūdens kvalitātes uzraudzībai un kontrolei, kā arī
nodrošina ierīces, ar kurām novērš eļļas, degvielas un citu piesārņotāju iekļūšanu katlā, kas var nelabvēlīgi iedarboties
uz katlu.
163. Administrācija īpaši izvērtē tvaika katlu iekārtas, lai nodrošinātu, ka barošanas sistēmas, kontroles mēraparāti
un drošības aprīkojums atbilst atzītās organizācijas prasībām un nodrošina tvaika katlu, spiediena trauku un tvaika
cauruļvadu drošību. Pirms tvaika katla un tvaika cauruļvadu nodošanas ekspluatācijā veic tvaika katla, tā sistēmu un
tvaika cauruļvadu, ja nepieciešams, hidraulisko pārbaudi.
164. Tvaika katlu mēriekārtas ir verificētas atbilstoši normatīvajam aktam par valsts metroloģiskajai kontrolei
pakļauto mērīšanas līdzekļu sarakstu.
165. Tvaika katlu apskates un hidrauliskās pārbaudes veic saskaņā ar atzītās organizācijas prasībām.
166. Pie tvaika katla vadības pults atrodas katla iedarbināšanas un apturēšanas instrukcija valsts valodā un darba
valodā.
167. Katru tvaika cauruli un katru tās savienojumu projektē, izgatavo un uzstāda tā, lai tie izturētu maksimālo darba
spiedienu, kas uz tiem var iedarboties.
168. Nodrošina līdzekļus, ar ko iztukšo katru tvaika cauruli, kurā citādi varētu rasties bīstams hidrauliskais
trieciens.
169. Ja tvaika cauruļvads var saņemt tvaiku no avota ar augstāku spiedienu nekā spiediens, kam tas ir paredzēts,
tad šajā cauruļvadā ierīko piemērotu spiediena pazemināšanas vārstu, drošības vārstu un manometru.
4.2.1.4. Sakari starp stūres māju un mašīntelpu
170. Paredz divus neatkarīgus sakaru līdzekļus starp stūres māju un vadības pulti mašīntelpā. Viens no tiem ir
mašīnas telegrāfs.
171. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un lielāks, bet mazāks par 45 metriem, un kuru galvenos
dzeniekārtas mehānismus vada no stūres mājas, administrācija var atļaut izmantot sakaru līdzekļus, kas atšķiras no
mašīnas telegrāfa.
30
/
203
4.2.1.5. Dzeniekārtas mehānismu vadība no stūres mājas
172. Ja dzeniekārtas mehānismu distances vadība tiek veikta no stūres mājas:
172.1. visos ekspluatācijas apstākļos, tai skaitā manevrējot, ātrums, dzenskrūves virzošā spēka virziens un
maināmā soļa dzenskrūves solis ir pilnībā regulējams no stūres mājas;
172.2. šo noteikumu 172.1. apakšpunktā paredzēto distances vadību nodrošina ar vadības līdzekļiem, kas
atbilst atzītu organizāciju noteikumiem un kuros, ja tas nepieciešams, paredz līdzekļus, kas izslēdz galveno
dzeniekārtas mehānismu pārslodzes iespēju;
172.3. stūres mājā paredz no šo noteikumu 172.1. apakšpunktā minētajām ierīcēm neatkarīgu galveno
dzeniekārtas mehānismu avārijas apturēšanas ierīci;
172.4. dzeniekārtas mehānismu distances vadība vienlaicīgi ir iespējama tikai no vienas vadības pults, ja ir
atļauts izmantot savstarpēji saistītus vadības līdzekļus. Uz katras pults paredz indikāciju, kas norāda, no kādas
pults dzeniekārtas mehānismus attiecīgajā brīdī vada. Vadības pārslēgšana starp stūres māju un mašīntelpu ir
iespējama tikai mašīntelpā vai centrālajā mehānismu vadības pultī. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks
par 45 metriem, administrācija var atļaut vadības pulti mašīntelpā izmantot tikai kā avārijas pulti, ja ir ierīkota
pietiekama kontroles un vadības sistēma stūres mājā;
172.5. stūres mājā uzstāda šo noteikumu 
157. punktā
 paredzēto avārijas signalizāciju un indikatorus, kas fiksē:
172.5.1. dzenskrūves griešanās ātrumu un virzienu zvejas kuģiem ar fiksētā soļa dzenskrūvi;
172.5.2. dzenskrūves griešanās ātrumu un lāpstiņu stāvokli zvejas kuģiem ar maināmā soļa dzenskrūvi;
172.5.3. signalizāciju par galvenā dzinēja avārijas apturēšanu;
172.6. paredz iespēju galvenos dzeniekārtas mehānismus vadīt no vietējās vadības pults, ja pārstāj darboties
kāds no distances vadības sistēmas elementiem;
172.7. ja administrācija uzskata to par vajadzīgu, distances vadības sistēmu projektē tā, lai, tai pārstājot
darboties, atskanētu trauksmes signāls un tiktu saglabāts iepriekšējais ātrums un dzenskrūves virzošā spēka
virziens, līdz mehānismu vadība tiek turpināta no vietējās vadības pults;
172.8. galveno mehānismu automātisko palaišanas mēģinājumu skaitu ierobežo, lai neizsmeltu palaišanas
iespējas. Paredz brīdinājuma signalizāciju, kas norāda uz zemu gaisa spiedienu palaišanas sistēmā, bet kas
ieslēdzas pie tāda gaisa spiediena, kurā vēl ir iespējama galvenā dzinēja palaišana.
173. Ja galvenie mehānismi un ar tiem saistītie palīgmehānismi, tai skaitā galvenie elektroenerģijas avoti, ir
apgādāti ar dažāda līmeņa automātiskajām un distances vadības sistēmām un mašīntelpas personāls veic
nepārtrauktu mehānismu uzraudzību no centrālās vadības pults, centrālo vadības pulti projektē, aprīko un uzstāda tā,
lai mehānismu darbs būtu tikpat drošs un efektīvs kā tad, ja tiktu veikta tieša mehānismu uzraudzība.
174. Automātiskajās palaišanas, vadības un kontroles sistēmās iekļauj automātisko sistēmu atslēgšanas
līdzekļus, ko var izmantot arī jebkura automātisko un distances vadības sistēmu elementa bojājuma gadījumā.
4.2.1.6. Saspiestā gaisa sistēmas
175. Paredz līdzekļus, kas novērš pārāk liela spiediena rašanās iespēju jebkurā saspiestā gaisa sistēmas daļā un
tur, kur ir iespējama saspiestā gaisa iekļūšana gaisa kompresoru ūdens dzesētāju apvalkos vai korpusā un
dzesētājos, radot bīstamu spiedienu. Visas sistēmas aprīko ar efektīviem spiediena samazināšanas līdzekļiem.
176. Uz jauniem zvejas kuģiem pirms saspiestā gaisa sistēmas ekspluatācijas uzsākšanas visiem spiedtraukiem
ar sistēmām veic hidraulisko pārbaudi.
31
/
203
177. Iekšdedzes dzinēju saspiestā gaisa palaišanas sistēmas aizsargā pret šo dzinēju karsto gāzu nokļūšanu
sistēmā, novēršot sprādziena draudus.
178. Kompresoru gaisa ieplūdes kolektori ir novietoti tādās vietās, kur gaiss nesatur degošas vai toksiskas gāzes
vai izgarojumus, un šie kolektori ir apgādāti ar filtriem. Gaisa izplūdes caurules, ja nepieciešams, tiek izolētas, lai
apkalpei novērstu apdegumus.
179. Visi uzpildes gaisa cauruļvadi no palaišanas gaisa kompresoriem tiek tieši savienoti ar palaišanas gaisa
baloniem, bet visi palaišanas cauruļvadi no baloniem uz galvenajiem un palīgdzinējiem ir pilnīgi nošķirti no kompresoru
cauruļvadiem.
180. Eļļas iekļūšanas iespēju saspiestā gaisa cauruļvados un spiedtraukos samazina līdz minimumam un paredz
līdzekļus šo cauruļvadu un spiedtrauku attīrīšanai no šķidrumiem.
181. Spiedtraukus un kompresorus aprīko ar manometriem, kuri ir verificēti atbilstoši normatīvajam aktam par valsts
metroloģiskajai kontrolei pakļauto mērīšanas līdzekļu sarakstu.
182. Spiedtrauku un drošības vārstu pārbaudes veic saskaņā ar atzīto organizāciju prasībām. Spiedtrauku
hidraulisko pārbaudi veic ne retāk kā reizi 10 gados, bet iekšējo apskati ne retāk kā reizi piecos gados. Ja kakliņa
diametrs neļauj veikt spiedtrauka iekšējo apskati, veic spiedtrauka hidraulisko pārbaudi.
183. Ja saspiestā gaisa cauruļvads var saņemt saspiesto gaisu no avota ar augstāku spiedienu nekā spiediens,
kam tas ir paredzēts, šajā cauruļvadā ierīko piemērotu spiediena pazemināšanas vārstu, drošības vārstu un
manometru.
4.2.1.7. Degvielu, smērvielu un citu uzliesmojošu šķidrumu lietošanas kārtība
184. Naftas produktus ar uzliesmošanas temperatūru, zemāku par 60 °C (slēgtā trauka tests), nevar izmantot kā
degvielu uz zvejas kuģiem. Izņēmums ir avārijas ģeneratori, kuros var izmantot degvielu ar uzliesmošanas temperatūru,
ne zemāku par 43 °C. Administrācija atļauj uz zvejas kuģa izmantot degvielu ar uzliesmošanas temperatūru, ne
zemāku par 43 °C, ja ir izpildīti drošības pasākumi, kurus administrācija uzskata par pietiekamiem, un tiek ievērots
nosacījums, ka telpās, kurās degviela tiek uzglabāta un izmantota, temperatūra vienmēr ir par 10 °C zemāka nekā
degvielas uzliesmošanas temperatūra.
185. Paredz drošus un efektīvus līdzekļus, lai noteiktu, cik daudz degvielas atrodas katrā tankā. Ja tiek izmantotas
mērīšanas caurules, to augšējos galus izvieto drošās vietās un aprīko ar piemērotiem noslēgšanas līdzekļiem. Var
izmantot mēriekārtas no pietiekami bieza stikla, ja tās ir metāla apvalkos un ir uzstādīti automātiski noslēdzošie vārsti.
Var izmantot cita tipa līdzekļus, lai noteiktu, cik daudz degvielas atrodas katrā tankā, nodrošinot, ka to kļūdas vai
tanka pārpildīšanās dēļ nevar notikt degvielas noplūde.
186. Izmanto līdzekļus, kas nepieļauj pārāk liela spiediena rašanos naftas produktu tankā un degvielas sistēmas
daļā, tai skaitā uzpildes caurulēs. Redukcijas vārstiem, gaisa un pārplūdes caurulēm jāatslogo sistēma drošā vietā un
veidā.
187. Uz degvielas caurulēm, kuru bojājuma gadījumā var notikt degvielas noplūde no augstāk par zvejas kuģa
dubulto dibenu izvietotiem degvielas uzglabāšanas, nostādināšanas un patēriņa tankiem, tieši pie šiem tankiem
uzstāda vārstus, kuri ugunsgrēka gadījumā telpā, kur izvietoti minētie tanki, ir noslēdzami no drošas vietas ārpus šīs
telpas. Atsevišķos gadījumos, ja degvielas tanki ir izvietoti dzenvārpstas vai cauruļvadu tuneļos vai citās līdzīgās vietās,
pie tiem uzstāda vārstus, bet ugunsgrēka gadījumā jābūt iespējai noslēgt degvielas padevi uz tiem ar citu vārstu, kas
papildus izvietots uz caurules vai caurulēm ārpus šāda tuneļa vai tam līdzīgas vietas. Ja šāds papildu vārsts ir
uzstādīts mašīntelpā, jābūt iespējai to noslēgt no vietas ārpus mašīntelpas.
32
/
203
188. Degvielas sūkņi ir atdalīti no visām pārējām sistēmām. Degvielas sūkņus aprīko ar redukcijas vārstiem, kuri
darbojas slēgtā sistēmā. Ja degvielas tanki tiek izmantoti arī kā balasta tanki, paredz drošus līdzekļus, lai atdalītu
balasta un degvielas sistēmas.
189. Degvielas tankus izvieto tā, lai sūces vai pārplūdes gadījumā degviela nenonāktu uz sakarsētām virsmām.
Veic pasākumus, kas novērš iespēju, ka degviela, kas varētu zem spiediena izšļākties no sūkņiem, filtriem vai
sildītājiem, nonāk uz sakarsētām virsmām.
190. Degvielas caurules, vārstus, blīves un pārējo armatūru izgatavo no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla,
elastīgas caurules izmanto minimāli. Elastīgās caurules un to gala savienojumi (vītnes vai atloka) ir ar adekvātu izturību
un rūpnieciski izgatavoti no atzītiem ugunsdrošiem materiāliem vai apšūti ar ugunsdrošu materiālu saskaņā ar atzīto
organizāciju noteikumiem.
191. Vietās, kur tas ir nepieciešams, uz degvielas un eļļas cauruļvadiem uzstāda apvalkus vai izmanto citus
līdzekļus, lai novērstu degvielas vai eļļas nokļūšanu uz sakarsētām virsmām vai mehānismu gaisa iesūkšanas
kolektoros. Pieļaujams minimāls savienojumu skaits cauruļvados. Cauruļvadus aizsargā pret pārrīvēšanos
ekspluatācijas laikā.
192. Ja iespējams, degvielas tanki ir zvejas kuģa konstrukcijas daļa un tie ir izvietoti ārpus "A" klases
mašīntelpām. Ja degvielas tankus, kuri nav dubultdibena tanki, nepieciešams izvietot mašīntelpā vai tai līdzās, vismaz
viena minētā tanka vertikālā siena sakrīt ar mašīntelpu norobežojošu starpsienu, un vēlams, lai tā būtu kopēja ar šajā
rajonā izvietoto dubultdibena tanku sienu. Šādu degvielas tanku virsma mašīntelpā ir iespējami mazāka.
193. Degvielas tankos, kas ir izvietoti "A" klases mašīntelpās, nedrīkst atrasties degviela ar uzliesmošanas
temperatūru, zemāku par 60 °C (slēgta trauka tests). Izvairās no atsevišķi stāvošu degvielas tanku izvietošanas
ugunsbīstamās vietās un īpaši "A" klases mašīntelpās. Ja ir atļauta atsevišķi stāvošu degvielas tanku uzstādīšana, tos
uzstāda uz pietiekama izmēra hermētiska paliktņa, kura drenāžas caurule savienota ar pietiekama izmēra noplūdes
degvielas tanku.
194. Aprīkojums spiedieneļļošanas sistēmās izmantojamās eļļas uzglabāšanai, sadalei un izmantošanai atbilst
atzīto organizāciju noteikumiem. Šis aprīkojums "A" klases mašīntelpās un, ja iespējams, arī citās mašīntelpās atbilst
vismaz šo noteikumu 
184.
, 
186.
, 
189.
, 
190. 
un 
191. punkta
 prasībām un, ja saskaņā ar atzīto organizāciju
noteikumiem nepieciešams, arī 185. un 187. punkta prasībām. Ir atļauta caurteces novērošanas stiklu izmantošana
eļļošanas sistēmās, ja ir eksperimentāli pierādīts, ka šie stikli ir pietiekami ugunsdroši.
195. Aprīkojums degtspējīgas eļļas uzglabāšanai, sadalei un izmantošanai spiedieneļļošanai jaudas pārvades
sistēmās atbilst atzīto organizāciju noteikumiem. Vietās, kur atrodas potenciāli uzliesmošanas avoti, šis aprīkojums
atbilst vismaz 
185. 
un 
189. punktā
 minētajām prasībām un attiecībā uz izturību un konstrukciju arī 186., 190. un 191.
punktā minētajām prasībām.
196. Šķidro degvielu, eļļu un citus uzliesmojošus naftas produktus neuzglabā priekšpīķa tankos.
4.2.1.8. Atsūknēšanas sistēma
197. Kuģi aprīko ar efektīvu atsūknēšanas sistēmu, kas visos ekspluatācijas apstākļos spēj atsūknēt jebkuru
zvejas kuģa hermētisko nodalījumu (izņemot degvielas, eļļas un ūdens tankus), zvejas kuģim esot gan uz līdzena ķīļa,
gan ar sānsveri un galsveri. Veic visu nepieciešamo, lai ūdens brīvi nokļūtu pie iesūkšanas īscaurulēm. Pieļaujams
atsevišķos zvejas kuģa nodalījumos neuzstādīt atsūknēšanas līdzekļus, ja administrācija uzskata, ka tas nevar
negatīvi iespaidot zvejas kuģa drošību.
198. Atsūknēšanas sistēmas cauruļvadi, blīves un aprīkojums ir izgatavots no tērauda vai cita līdzvērtīga
ugunsdroša materiāla. Visas īscaurules ir aprīkotas ar aizsargsietiem vai filtriem.
33
/
203
d – cauruļu iekšējais diametrs milimetros;
L, B un D – kuģa galvenie izmēri (garums, platums un borta augstums) metros.
Saskaņā ar formulu noteikto atsūknēšanas maģistrāles cauruļu iekšējo diametru noapaļo līdz tuvākajam
administrācijai pieņemamam standarta izmēram.
199. Uz katra zvejas kuģa paredz vismaz divus atsūknēšanas sūkņus ar neatkarīgu piedziņu, no kuriem viens var
būt ar piedziņu no galvenā dzinēja. Kā atsūknēšanas sūkņus var izmantot balasta sūkņus vai citus vispārējas nozīmes
sūkņus ar pietiekamu jaudu. Administrācija var atļaut papildus izmantot autonomu pārvietojamu atsūknēšanas sūkni ar
ražību, ne mazāku par 50 m
3
/h, ja ir nodrošināta tā pienācīga uzglabāšana no ugunsdrošības un kuģa vispārējās
drošības viedokļa.
200. Nodrošina tādu atsūknēšanas sūkņa jaudu, lai tas galvenajā atsūknēšanas maģistrālē radītu ūdens plūsmu ar
ātrumu vismaz divi metri sekundē. Galvenās atsūknēšanas maģistrāles cauruļu iekšējais diametrs ir vismaz šāds:
201. Katru šajos noteikumos paredzēto atsūknēšanas sūkni tieši pievieno iesūkšanas īscaurulēm, kas novietotas
mašīntelpas labās un kreisās puses satecēs. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 75 metriem, tikai viens
atsūknēšanas sūknis ir tieši pievienots iesūkšanas īscaurulei, kas novietota mašīntelpas satecēs.
202. Atsūknēšanas sistēmas cauruļu iekšējais diametrs nav mazāks par 50 mm. Atsūknēšanas sistēmas cauruļu
izmērus un izvietojumu nosaka tādu, lai atsūknēšanas sūkņa jaudu var pilnībā izmantot jebkura zvejas kuģa
nodalījuma atsūknēšanai (no triecienstarpsienas līdz pakaļējā pīķa starpsienai).
203. Ar administrācijas piekrišanu atsūknēšanas ežektoru kopā ar neatkarīgas piedziņas augstspiediena jūras
ūdens sūkni uzskata par vienu no šo noteikumu 
199. punktā
 noteiktajiem atsūknēšanas sūkņiem.
204. Uz zvejas kuģiem, kur zivju apstrādes dēļ slēgtās telpās uzkrājas daudz ūdens, paredz atbilstošu drenāžas
sistēmu.
205. Caur degvielas, balasta vai dubultā dibena tankiem neizvieto atsūknēšanas sistēmas cauruļvadus, izņemot, ja
tiek izmantoti biezsienu tērauda cauruļvadi.
206. Atsūknēšanas un balasta sistēmas veido tā, lai caur tām jūras vai balasta ūdens nevarētu nokļūt kravas
telpās, mašīntelpās vai arī no viena ūdensdroša nodalījuma citā. Atsūknēšanas sistēmas iesūkšanas īscaurules, kuras
ir pievienotas sūknim, kas sūknē jūras vai balasta ūdeni, aprīko ar neatgriezeniskiem vārstiem vai krāniem, kas nevar
būt vienlaicīgi atvērti uz satecēm un jūras ūdens sūknēšanai vai uz satecēm un balasta tankiem. Arī atsūknēšanas
sistēmas vārstu kārbās uzstāda neatgriezeniskus vārstus.
207. Atsūknēšanas sistēmas caurules, kas šķērso triecienstarpsienu, aprīko ar piespiedu noslēgšanas līdzekļiem
ar distances vadību no darba klāja un indikatoru, kas norāda vārsta stāvokli. Ja vārsts ir uzstādīts starpsienas
pakaļgala pusē un ir pieejams visos zvejas kuģa ekspluatācijas apstākļos, atļauts vārstu neaprīkot ar distances vadību.
208. Katru kuģa hermētisko nodalījumu (izņemot degvielas, eļļas un ūdens tankus) aprīko ar augsta līmeņa
signalizāciju, kura nosaka ūdeņu uzkrāšanos šajos nodalījumos, un skaņas un gaismas brīdinājuma signālu vietās, kur
atrodas pastāvīga sardze (piemēram, stūres mājā, centrālajā vadības telpā). Paredz līdzekļus periodiskai signalizācijas
pārbaudei katram kuģa nodalījumam.
4.2.1.9. Stūres iekārta
34
/
203
209. Kuģi aprīko ar atzītu organizāciju prasībām atbilstošu galveno stūres pievadu un rezerves stūres pievadu.
Galveno stūres pievadu un rezerves stūres pievadu konstruē tā, lai viena pievada darbība neapstātos, ja pārstāj
darboties otrs pievads (cik tas praktiski iespējams).
210. Ja galvenais stūres pievads sastāv no diviem vai vairākiem spēka agregātiem un, pārstājot darboties kādam no
šiem spēka agregātiem, galvenais stūres pievads spēj nodrošināt stūres darbību atbilstoši šo noteikumu 
218. punktā
minētajām prasībām, nav nepieciešams uzstādīt rezerves stūres pievadu. Katru spēka agregātu darbina no atsevišķa
pieslēguma.
211. Ja stūres pievadu darbina no enerģijas avota, stūres mājā ir stūres stāvokļa rādītājs. Stūres stāvokļa rādītājs
darbojas neatkarīgi no stūres pievada vadības sistēmas.
212. Jebkura stūres pievada defekta gadījumā stūres mājā nodrošina trauksmes signāla iedarbināšanu.
213. Stūres mājā uzstāda elektrisko un elektrohidraulisko stūres pievadu dzinēju darba indikatorus.
Elektrodzinējiem un elektroķēdēm paredz aizsardzību pret īssavienojumu, kā arī brīdinājuma signalizāciju par pārslodzi
un elektroapgādes traucējumiem. Ja ierīko aizsardzību pret pieļaujamās strāvas pārsniegšanu, to aprēķina vismaz
dubultam aizsargājamās ķēdes vai dzinēja pilnas slodzes strāvas stiprumam. Aizsardzībai jāiztur atbilstošās
palaišanas strāvas.
214. Galveno stūres pievadu projektē pietiekami izturīgu un tādu, lai nodrošinātu zvejas kuģa vadību ar maksimālu
ekspluatācijas ātrumu. Galveno stūres pievadu un stūres vārpstu projektē tā, lai tie nesabojātos, zvejas kuģim virzoties
atpakaļgaitā ar maksimālo ātrumu vai manevrējot zvejas laikā.
215. Galvenajam stūres pievadam jānodrošina stūres pārlikšana no 35° vienā bortā līdz 35° otrā bortā, ja zvejas
kuģim ir lielākā atļautā iegrime un lielākais ekspluatācijas ātrums. Galvenā stūres pievada jauda ir pietiekama, lai
stūres pārlikšana no 35° vienā bortā līdz 30° otrā bortā minētajos apstākļos būtu veicama ne ilgāk par 28 sekundēm.
Lai izpildītu šos nosacījumus, ja nepieciešams, uzstāda stūres pievada spēka agregātus.
216. Galvenā stūres pievada spēka agregātu konstruē tā, lai to var iedarbināt no stūres mājas ar roku vai tas
iedarbojas automātiski, kad atjaunojas jaudas padeve pēc tās atslēgšanās.
217. Rezerves stūres pievads ir pietiekami izturīgs un atbilstošs, lai nodrošinātu zvejas kuģa vadību, ja tas brauc ar
kuģošanai paredzēto ātrumu, kā arī lai tas būtu ātri iedarbināms avārijas situācijā.
218. Rezerves stūres pievadam jānodrošina stūres pārlikšana no 15° vienā bortā līdz 15° otrā bortā 60 sekunžu
laikā, zvejas kuģim ejot ar pusi no maksimālā ekspluatācijas ātruma vai ar septiņu mezglu ātrumu (izvēlas lielāko). Lai
izpildītu šo nosacījumu, ja nepieciešams, rezerves stūres pievadam uzstāda spēka agregātu. Ja šis spēka agregāts
darbojas ar elektroenerģiju, avārijas enerģijas avotam jābūt spējīgam darbināt palīgmehānismus stūres aktivizēšanai
vismaz 10 minūtes.
219. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 75 metri un lielāks, nodrošina elektrisko vai elektrohidraulisko stūres
pievadu barošanu ar pēc iespējas atstatu novietotām vismaz divām neatkarīgām ķēdēm un katru pieslēdz tieši
galvenajam sadales skapim.
4.2.1.10. Mehāniķu trauksmes signāls
220. Zvejas kuģus, kuru garums ir 75 metri un lielāks, aprīko ar mehāniķu trauksmes signālu, kuru var ieslēgt no
dzinēju vadības telpas vai attiecīgi no vietējās vadības posteņa un kurš ir labi dzirdams mehāniķu kajītēs, kopkajītēs,
ēdamtelpās, smēķēšanas vietās un uz slēgtajiem darba klājiem.
35
/
203
4.2.1.11. Saldēšanas sistēmas loma saglabāšanai
221. Saldēšanas sistēmas projektē, izgatavo, pārbauda un uzstāda atbilstoši administrācijas prasībām, ņemot vērā
sistēmu drošību un hlora fluora oglekļu (CFC
s
) vai citu ozona slāni noārdošu vielu (kas ir kaitīgas cilvēka veselībai vai
apkārtējai videi) izmešu daudzumu un koncentrāciju.
222. Saldēšanas sistēmās atļauts izmantot tikai administrācijas atzītus aukstuma aģentus. Metilhlorīdu vai CFC
s
,
kuru ozona slāņa noārdīšanas potenciāls ir augstāks nekā 5 % no CFC-11, aizliegts izmantot par aukstuma aģentu.
223. Saldēšanas iekārtas atbilstoši aizsargā pret vibrāciju, izplešanos, saraušanos un sprādzieniem, kā arī aprīko
ar automātisku aizsardzības sistēmu, kura nepieļauj bīstamu temperatūras un spiediena maiņu.
224. Saldēšanas sistēmas, kurās kā aukstuma aģentu izmanto toksiskas vai viegli uzliesmojošas vielas, aprīko ar
drenāžas sistēmām, kas minētās vielas izvada uz vietām, kur aukstuma aģents vairs nerada briesmas zvejas kuģim
vai cilvēkiem uz tā.
225. Visus zvejas kuģa nodalījumus, kuros izvieto saldēšanas sistēmas mehānismus (tai skaitā kondensatorus un
gāzes tankus, kuros tiek uzglabāti toksiski aukstuma aģenti), atdala no pārējiem nodalījumiem ar gāzes
necaurlaidīgām starpsienām. Katru šādu nodalījumu aprīko ar gāzes noplūdes atklāšanas sistēmu, kuras indikators
izvietots blakus telpā pie ieejas saldēšanas mehānismu nodalījumā. Saldēšanas mehānismu nodalījumus aprīko ar
neatkarīgu ventilācijas sistēmu un ūdens sprinkleru sistēmu.
226. Ja, ņemot vērā zvejas kuģa izmērus, tāds izvietojums nav praktiski iespējams, saldēšanas sistēmu var izvietot
zvejas kuģa mašīntelpā. Šajā gadījumā izmanto tikai tādu aukstuma aģenta daudzumu, kas, pat visai gāzei izplūstot,
nevar būt bīstams mašīntelpā strādājošiem cilvēkiem, kā arī uzstāda signalizāciju, kura brīdina, ja noplūdes dēļ
nodalījumā izveidojas bīstama gāzu koncentrācija.
227. Lai novērstu cilvēku ieslēgšanas iespēju saldēšanas mehānismu telpās un saldēšanas kamerās, signalizāciju
no šīm telpām izvieto stūres mājā vai centrālajā vadības pultī, vai avārijas izejās. Vismaz viena izeja no katras šīs
telpas ir atverama no iekšpuses. Ja tas ir praktiski iespējams, izejas no telpām, kurās atrodas ar toksisku vai viegli
uzliesmojošu gāzi darbināmas saldēšanas iekārtas, nedrīkst ierīkot tā, lai tās tieši vestu uz dzīvojamām telpām.
228. Ja saldēšanas iekārtā izmanto cilvēkam kaitīgu gāzi, paredz vismaz divus elpošanas aparātus. Vienu no tiem
izvieto vietā, kur ir minimāla varbūtība, ka aukstuma aģenta noplūdes dēļ aparāts nebūs pieejams. Šim nolūkam var
izmantot elpošanas aparātus, kas iekļauti zvejas kuģa ugunsdzēšanas aprīkojumā, ja tie ir izvietoti tā, ka tos var
izmantot abiem mērķiem. Elpošanas aparātus apgādā ar rezerves cilindriem.
229. Uz zvejas kuģa ir sīkas instrukcijas par saldēšanas iekārtu drošu ekspluatāciju un rīcību avārijas situācijās
valsts valodā un darba valodā.
4.2.2. Elektriskās iekārtas
4.2.2.1. Galvenais elektroenerģijas avots
230. Ja elektriskā jauda ir vienīgais līdzeklis, kas nodrošina zvejas kuģa kustībai un drošībai būtisku
palīgmehānismu darbību, kuģi aprīko ar galveno elektroenerģijas avotu, kas sastāv vismaz no diviem ģeneratoriem, no
kuriem vienu var darbināt ar galveno dzinēju. Saskaņā ar atzīto organizāciju noteikumiem administrācija var akceptēt
citas iekārtas ar līdzvērtīgu elektroenerģijas ražotspēju.
231. Ģeneratoru jauda ir pietiekama, lai nodrošinātu šo noteikumu 150.3.1. apakšpunktā noteiktās funkcijas,
36
/
203
izņemot zvejai, zivju apstrādei un saglabāšanai nepieciešamās jaudas, ja viens no ģeneratoriem apstājas. Uz zvejas
kuģiem, kuru garums ir mazāks par 45 metriem, elektriskā jauda ir pietiekama tikai to iekārtu darbam, kuras nodrošina
zvejas kuģa kustību un drošību, ja viens no ģeneratoriem apstājas.
232. Zvejas kuģa galveno elektroenerģijas avotu projektē tā, lai nodrošinātu šo noteikumu 150.3.1. apakšpunktā
noteikto funkciju izpildi neatkarīgi no galvenā dzinēja vai dzenvārpstas griešanās ātruma un virziena.
233. Ja šo noteikumu 
4.2
.
2.1
. apakšnodaļā paredzētās elektroapgādes sistēmas būtiska sastāvdaļa ir
transformatori, sistēmu konstruē tā, lai nodrošinātu elektroenerģijas piegādes nepārtrauktību.
234. Galveno apgaismošanas sistēmu konstruē tā, lai ugunsgrēka vai citas avārijas gadījumā telpā vai telpās, kur
izvietots galvenais elektroenerģijas avots (tai skaitā arī transformatori, ja tie tiek izmantoti), nepārtrauktu darboties
avārijas apgaismošanas sistēma.
235. Avārijas apgaismošanas sistēmu konstruē tā, lai ugunsgrēka vai citas avārijas gadījumā telpā vai telpās, kur
izvietots avārijas elektroenerģijas avots (tai skaitā transformatori, ja tie tiek izmantoti), nepārstātu darboties galvenā
apgaismošanas sistēma.
236. Ja zvejas kuģim ir tikai elektriski ieslēdzamas navigācijas ugunis, to darbību nodrošina no atsevišķa sadales
slēgdēļa, nodrošinot piemērotu veidu, kā kontrolēt šo uguņu darbību.
4.2.2.2. Avārijas elektroenerģijas avots
237. Paredz autonomu avārijas elektroenerģijas avotu, ko saskaņā ar administrācijas prasībām izvieto virs galvenā
klāja ārpus mašīntelpām. Autonomais avārijas elektroenerģijas avots spēj darboties, ja ugunsgrēka, applūšanas vai
cita iemesla dēļ pārtrauc darboties galvenās elektroiekārtas.
238. Ņemot vērā palaišanas strāvas stiprumu un atsevišķu slodžu mainīgumu, avārijas elektroenerģijas avots
nodrošina vienlaicīgu vismaz trīs stundu darbu (uz kuģiem ar garumu 45 metri un lielāku – astoņu stundu darbu) šādām
iekārtām:
238.1. ultraīsviļņu radioiekārtām un, ja tādas ir, arī šādām radioiekārtām:
238.1.1. vidējo viļņu radioiekārtām;
238.1.2. zvejas kuģa–zemes stacijai;
238.1.3. vidējo viļņu un īsviļņu radioiekārtām;
238.2. zvejas kuģa iekšējām sakaru iekārtām, ugunsgrēka atklāšanas sistēmām un signalizācijai, kas
nepieciešama avārijas gadījumos;
238.3. signālugunīm un avārijas apgaismojumam:
238.3.1. glābšanas līdzekļu nolaišanas vietās, tai skaitā jūras apgaismojumam;
238.3.2. koridoros, uz trapiem un pie izejām;
238.3.3. telpās, kurās izvietoti mehānismi vai avārijas enerģijas avoti;
238.3.4. vadības pultīs;
238.3.5. zivju kraušanas un apstrādes telpās;
37
/
203
238.4. ugunsdzēsības sūknim, ja tāds ir.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
239. Avārijas elektroenerģijas avots ir dīzeļģenerators vai akumulatoru baterijas.
240. Avārijas enerģijas avotu, kā arī signālugunis un avārijas apgaismojumu pastāvīgi uztur labā darba kārtībā un
regulāri pārbauda.
241. Ja avārijas elektroenerģijas avots ir dīzeļģenerators, to aprīko ar neatkarīgu degvielas padeves sistēmu un
administrācijas prasībām atbilstošu palaišanas iekārtu. Ja nav paredzēts otrs neatkarīgs avārijas ģeneratora
palaišanas līdzeklis, vienīgo palaišanas enerģijas avotu aizsargā, lai to nevarētu pilnībā iztukšot, veicot atkārtotus
iedarbināšanas mēģinājumus ar automātisko palaišanas sistēmu.
242. Ja avārijas elektroenerģijas avots ir akumulatoru baterija, tā bez uzlādēšanas ir spējīga izturēt avārijas slodzi,
saglabājot izlādēšanās perioda laikā spriegumu +/–12 % no nominālā. Galvenā elektroenerģijas avota bojājuma
gadījumā šī akumulatoru baterija automātiski pieslēdzas pie avārijas slēgdēļa un nekavējoties apgādā ar enerģiju šo
noteikumu 238.2. un 238.3. apakšpunktā noteiktos patērētājus. Avārijas slēgdēli aprīko ar rokas slēdzi, ar kuru
akumulatoru bateriju var pieslēgt, ja ir bojāta automātiskā pieslēgšanas sistēma.
243. Avārijas slēgdēli uzstāda iespējami tuvu avārijas elektroenerģijas avotam saskaņā ar šo noteikumu 
237.
punkta
 prasībām. Ja avārijas elektroenerģijas avots ir ģenerators, avārijas slēgdēli uzstāda tajā pašā vietā, ja vien tas
negatīvi neietekmē slēgdēļa darbu. Galveno slēgdēli un avārijas slēgdēli uzstāda tā, lai tos vienlaicīgi nevarētu sabojāt
ugunsgrēks vai ūdens ieplūšana. Slēgdēļi ir nepārprotami marķēti. Drošinātāju kārbas un drošinātāju turētājus regulāri
pārbauda, lai pārliecinātos, ka ir lietoti pareizās vērtības drošinātāji.
244. Uzstādītās akumulatoru baterijas izvieto labi ventilējamā telpā. Akumulatoru bateriju neuzstāda telpā, kurā
atrodas avārijas slēgdēlis. Uz avārijas slēgdēļa vai dzinēju vadības pults uzstāda indikatoru, kas brīdina, ka baterijas,
kuras ir avārijas elektroenerģijas avots, izlādējas. Normālā darba stāvoklī avārijas slēgdēlis saņem elektroenerģiju no
galvenā slēgdēļa caur fīderi, kuram uz galvenā slēgdēļa ir aizsardzība pret pārslodzēm un īssavienojumu. Avārijas
slēgdēli konstruē tā, lai tad, ja pārstāj darboties galvenais elektroenerģijas avots, automātiski pieslēgtos avārijas
elektroenerģijas apgāde. Ja sistēma ir paredzēta arī atgriezeniskām operācijām, fīderim arī uz avārijas slēgdēļa
nodrošina aizsardzību vismaz pret īssavienojumu.
245. Avārijas ģeneratoru, dzinēju, kas to piedzen, un akumulatoru baterijas konstruē tā, lai tie varētu strādāt ar
pilnu slodzi, gan zvejas kuģim esot uz līdzena ķīļa, gan ar sānsveri līdz 22,5° uz jebkuru bortu, gan vienlaicīgu galsveri
līdz 10° uz priekšgalu vai pakaļgalu, gan jebkurā šo leņķu kombinācijā norādītajās robežās.
246. Avārijas elektroenerģijas avotus un automātisko palaišanas aprīkojumu konstruē un uzstāda tā, lai zvejas
kuģa apkalpe tos varētu pārbaudīt, zvejas kuģim esot ekspluatācijā.
247. Avārijas dīzeļģeneratora telpā pie dzinēja palaišanas pults atrodas instrukcija valsts valodā un darba valodā
avārijas dīzeļģeneratora palaišanai un pieslēgšanai pie avārijas slēgdēļa.
4.2.2.3. Aizsardzība pret šoku, ugunsgrēku vai citām briesmām
248. Elektrodzinēju un aprīkojuma atklātās metāla daļas, kurām nevajadzētu būt zem sprieguma, bet kuras
bojājumu gadījumā var nonākt zem sprieguma, iezemē, izņemot gadījumus, ja elektrodzinēji un iekārtas:
248.1. strādā ar līdzstrāvu, kuras spriegums nepārsniedz 55 V, vai maiņstrāvu, kuras vidēji kvadrātiskais
spriegums starp vadītājiem nepārsniedz 55 V, turklāt, lai iegūtu šo spriegumu, netiek izmantoti
autotransformatori;
248.2. strādā ar strāvu, kuras spriegums nepārsniedz 250 V no izolētiem drošības transformatoriem, kas baro
38
/
203
tikai vienu patērētāju;
248.3. ir izgatavoti saskaņā ar dubultās izolācijas principu.
249. Atļauts izmantot tikai tādu pārnēsājamo elektrisko aprīkojumu, kas strādā ar drošu spriegumu. Šā aprīkojuma
atklātās metāla daļas, kam nevajadzētu būt zem sprieguma, bet kas bojājumu gadījumā var nonākt zem sprieguma,
iezemē. Administrācija pieprasa papildu drošības pasākumus attiecībā uz pārnēsājamām elektriskajām lampām,
instrumentiem un citu līdzīgu aprīkojumu, ko izmanto šaurās vai mitrās telpās, kur īpašu bīstamību rada paaugstināta
vadītspēja.
250. Visus elektriskos aparātus izgatavo un uzstāda tā, lai, tos pareizi apkalpojot un tiem pieskaroties, nerastos
traumas.
251. Galveno un avārijas slēgdēļus konstruē tā, lai apkalpojošajam personālam nodrošinātu vieglu un drošu pieeju
aparātiem un ierīcēm. Slēgdēļu aizmugures un sānus, ja nepieciešams, arī priekšējos paneļus atbilstoši nožogo.
Slēgdēļu priekšējā panelī nedrīkst uzstādīt vaļējus elementus, kas ir zem lielāka sprieguma attiecībā pret zemi nekā
administrācijas noteiktais. Slēgdēļu priekšā un aizmugurē, kur tas nepieciešams, uzstāda dielektriskus paklājus vai
režģi. Galveno un avārijas slēgdēļus attiecīgi marķē.
252. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 75 metri un lielāks, aizliegts izmantot zvejas kuģa korpusu kā otru vadītāju
spēka, apgaismes un apkures elektrotīkliem.
253. Šī prasība neizslēdz iespēju, saskaņojot ar administrāciju, izmantot:
253.1. katoda pretkorozijas aizsardzības sistēmas;
253.2. ierobežotas un vietēji iezemētas sistēmas;
253.3. izolācijas līmeņa kontroles iekārtas, ja noplūdes strāvas vissliktākajos apstākļos nepārsniedz 30 mA.
254. Ja zvejas kuģa korpusu izmanto kā otro vadītāju, visi gala atzarojumi (t. i., visas ķēdes, kas ir pieslēgtas pēc
pēdējās aizsargierīces) sastāv no diviem vadiem, kā arī tiek veikti īpaši ar administrāciju saskaņoti drošības pasākumi.
255. Ja spēka, apgaismes vai apkures ķēdēm izmanto neiezemētu primāro vai sekundāro strāvas sadales sistēmu,
paredz ierīci, kas nodrošina nepārtrauktu izolācijas līmeņa kontroli attiecībā pret zemi.
256. Ja strāvas sadales sistēma ir izveidota saskaņā ar šo noteikumu 
248. punkta
 nosacījumiem un izmanto
līdzstrāvu, kuras spriegums pārsniedz 55 V, vai maiņstrāvu, kuras vidējais kvadrātiskais spriegums starp vadītājiem
pārsniedz 55 V, paredz ierīci, kas nodrošina nepārtrauktu izolācijas līmeņa kontroli attiecībā pret zemi un dod skaņas
vai gaismas signālu, ja izolācijas līmenis kļūst nepieļaujami zems.
257. Ja ierobežota garuma sadales sistēma strādā no līdzstrāvas, kuras spriegums nepārsniedz 250 V, vai
maiņstrāvas, kuras vidējais kvadrātiskais spriegums starp vadītājiem nepārsniedz 250 V, tās atbilstības
nepieciešamību šo noteikumu 
248. punkta
 prasībām nosaka administrācija.
258. Izņemot atsevišķus gadījumus, ko administrācija pieļauj izņēmuma kārtā, kabeļu metāla aizsargapvalki un
bruņas ir elektriski nepārtrauktas un iezemētas.
259. Visi elektrokabeļi un vadi ir ar zemu liesmu izplatīšanās spēju, un tos uzstāda tā, lai netiktu mazinātas šīs
īpašības. Administrācija īpašos gadījumos (piemēram, augstfrekvences radioiekārtās) atļauj izmantot kabeļus, kas
neatbilst minētajai prasībai.
260. Elektrokabeļus un vadus, ko izmanto atbildīgās vai avārijas spēka elektroķēdēs, kā arī apgaismojuma 
39
/
203
260. Elektrokabeļus un vadus, ko izmanto atbildīgās vai avārijas spēka elektroķēdēs, kā arī apgaismojuma
nodrošināšanai, zvejas kuģa iekšējiem sakariem un signalizācijai, cik tas praktiski iespējams, uzstāda ārpus
kambīzes, "A" klases mašīntelpām un citām augstas ugunsbīstamības riska zonām, kā arī veļas mazgātavas, zivju
pārkraušanas un apstrādes telpām un citām telpām ar paaugstinātu mitrumu. Ja kabeļi, kas savieno ugunsdzēsības
sūkņus ar avārijas slēgdēli, ir uzstādīti caur augstas ugunsbīstamības riska zonām, tiem ir jābūt ugunsizturīga tipa. Šie
kabeļi, ja tas iespējams, ir uzstādīti tā, lai tie nevarētu tikt bojāti, starpsienām sakarstot, ja blakus telpā izcēlies
ugunsgrēks.
261. Saskaņā ar administrācijas prasībām veic īpašus drošības pasākumus, ja bojāti kabeļi bīstamajās zonās var
radīt ugunsgrēka vai sprādziena draudus.
262. Vadus nostiprina tā, lai novērstu to pārrīvēšanās vai cita bojājuma iespēju.
263. Visus pieslēgumus un savienojumus veic tā, lai saglabātos kabeļu oriģinālās elektriskās, mehāniskās, liesmu
neizplatīšanas īpašības un, kur tas ir nepieciešams, arī ugunsizturīgums.
264. Saldēšanas iekārtu telpās instalē kabeļus, kas ir izturīgi pret zemu temperatūru un mitruma iedarbību.
265. Elektriskās ķēdes aizsargā no īssavienojuma. Tās aizsargā arī pret pārslodzi, izņemot šo noteikumu 
4.2
.
1.9
.
apakšnodaļā paredzētos gadījumus un gadījumus, ja administrācija pieļauj izņēmumus.
266. Vietās, kur uzstāda aizsardzības ierīces pret pārslodzi, ir norādīti šo ierīču nomināli vai uzstādītie
raksturlielumi.
267. Apgaismošanas ierīces uzstāda tā, lai neļautu tām pārmērīgi sakarst un bojāt vadus vai citus apkārtējos
materiālus.
268. Ja apgaismošanas un spēka ķēdes beidzas telpās, kurās pastāv ugunsbīstamības vai sprādziena risks,
attiecīgos slēdžus ierīko ārpus šīm telpām.
269. To telpu konstrukcija un ventilācija, kurās uzglabā akumulatoru baterijas, atbilst administrācijas prasībām.
270. Telpās, kurās uzglabā akumulatoru baterijas, neizvieto elektrisko vai cita veida aprīkojumu, kas var aizdedzināt
uzliesmojošus tvaikus, izņemot šo noteikumu 
272. punktā
 paredzētos gadījumus.
271. Akumulatoru baterijas neuzglabā dzīvojamās telpās, izņemot gadījumu, ja tās ir ievietotas hermētiskā
konteinerā.
272. Telpās, kur iespējama uzliesmojošu maisījumu uzkrāšanās, un telpās, kas paredzētas akumulatoru bateriju
uzglabāšanai, neuzstāda elektroiekārtas, ja vien administrācija nav pārliecināta, ka šīs elektroiekārtas ir:
272.1. nepieciešamas ekspluatācijas mērķiem;
272.2. tāda tipa, kas izslēdz uzliesmojošo maisījumu aizdedzināšanas iespēju;
272.3. paredzētas tieši šai telpai;
272.4. paredzētas izmantošanai putekļu, tvaiku un gāzu uzkrāšanās vietās.
273. Visus koka mastus un stengas aprīko ar zibensnovedējiem. Ja zvejas kuģis ir izgatavots no materiāliem, kas
nevada elektrību, zibensnovedējus ar piemērotiem vadiem pievieno vara plāksnei, kas ir piestiprināta zvejas kuģa
korpusam iespējami zemāk zem ūdenslīnijas.
40
/
203
4.3. Mehānismi un elektroiekārtas uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri
un lielāks
4.3.1. Mehāniskās iekārtas
274. Mehānismi atbilst šādām prasībām:
274.1. zvejas kuģa galvenos un palīgmehānismus, kam ir būtiska nozīme zvejas kuģa drošības un kustības
nodrošināšanā, apgādā ar efektīviem vadības līdzekļiem;
274.2
. visus pievadus, vārpstas un to savienojumus, ko izmanto jaudas pārvadei mehānismiem, kas nodrošina
kuģa kustību, kuģošanas drošību un uz zvejas kuģa esošo cilvēku drošību, projektē un izgatavo tā, lai tie varētu
izturēt maksimālās slodzes, kas varētu rasties jebkuros zvejas kuģa ekspluatācijas apstākļos, ņemot vērā
dzinēja tipu, kas piedzen šos pievadus un vārpstas un kura sastāvdaļa šī vārpsta vai pievads ir;
274.3. ja dzinējam ir paredzēta jūgvārpsta papildu mehānismiem vai citai piedziņai, tad šo papildu mehānismu
vai citu piedziņu kopējā jauda nedrīkst pārsniegt dzinēja ražotāja noteikto maksimāli pieļaujamo jaudu, kuru
drīkst pārvadīt caur šo jūgvārpstu;
274.4. ja vārpsta tiek piedzīta no dzinēja jūgvārpstas ar siksnas vai ķēdes pārvadu, šai vārpstai ir jābūt
nostiprinātai gultņos abās pusēs skriemelim vai zobratam;
274.5. zvejas rīku hidrauliskās sistēmas, kuras tiek darbinātas no dzinēju jūgvārpstām, ir aprīkotas ar līdzekļiem
hidraulisko pievadu atvienošanai no dzinējiem;
274.6. siksnas pārvadi ir aprīkoti ar līdzekļiem atsevišķu siksnu spriegošanai;
274.7. ja mehānismam vai dzinējam pastāv iespēja pārsniegt maksimāli atļauto rotācijas ātrumu, uzstāda
joņaizsardzību;
274.8. galvenos un palīgmehānismus, kā arī šo mehānismu daļas, tai skaitā spiedtraukus, kas ir pakļauti
iekšējam spiedienam, aprīko ar līdzekļiem, kas nodrošina, ka pieļaujamais spiediens ekspluatācijas gaitā
netiek pārsniegts;
274.9. galvenā dzinēja instrumentu panelis iekļauj šādas mēriekārtas:
274.9.1. dzinēja kloķvārpstas griešanās ātruma kontrolei un veikto apgriezienu skaitīšanai;
274.9.2. dzinēja eļļošanas sistēmas spiediena kontrolei;
274.9.3. reduktora eļļošanas sistēmas spiediena kontrolei;
274.9.4. dzinēja dzesēšanas sistēmas temperatūras kontrolei;
274.9.5. akumulatoru bateriju lādēšanas kontrolei;
274.9.6. izplūdes gāzu temperatūras kontrolei dzinējiem ar jaudu, lielāku par 250 kW;
274.9.7. citu parametru kontrolei, ja to ir paredzējis dzinēja ražotājs;
274.10. katrs stacionārais iekšdedzes dzinējs ir aprīkots ar skaņas un gaismas signalizāciju zemam eļļas
spiedienam un augstai dzesēšanas šķidruma temperatūrai. Signalizācija tiek uzstādīta uz vadības tiltiņa un
mašīntelpās, ja tur atrodas apkalpojošais personāls;
274.11. piekaramos dzinējus var ātri un viegli piestiprināt korpusam, un tie ir aprīkoti ar drošības ķēdi vai trosi;
41
/
203
274.12. ja piekaramais dzinējs ir izvietots tam speciāli paredzētā kastē, tā ir aprīkota ar drenāžas cauruli, kuras
diametrs ir vismaz 50 mm. Kastes izmērs ir pietiekams, lai nodrošinātu dzinēja izcelšanu no ūdens. Degvielas
un distances vadības caurules un troses, kuras šķērso kastes sienas, ir hermētiski nostiprinātas šajās sienās;
274.13. palīgdzinēji ir nostiprināti tiem paredzētajās cieši pie kuģa korpusa nostiprinātajās pamatnēs, un šie
dzinēji ir neatkarīgi no pārējām kuģa sistēmām;
274.14. kuģi aprīko ar pietiekamas jaudas atpakaļgaitas līdzekļiem, kas nodrošina pienācīgu zvejas kuģa vadību
normālos ekspluatācijas apstākļos;
274.15. ja avārijas stūrēšana tiek veikta no stūres mašīnas telpas, nodrošina sakarus starp stūres māju un
stūres mašīnas telpu;
274.16. ja dzeniekārtas mehānismu distances vadība tiek veikta no stūres mājas:
274.16.1. visos ekspluatācijas apstākļos, tai skaitā manevrējot, ātrums, dzenskrūves virzošā spēka virziens
un maināmā soļa dzenskrūves solis ir pilnībā regulējams no stūres mājas;
274.16.2. stūres mājā uzstāda neatkarīgu galveno dzeniekārtas mehānismu avārijas apturēšanas ierīci.
275. Saspiestā gaisa sistēmas atbilst šādām prasībām:
275.1
. paredz līdzekļus, kas novērš pārāk liela spiediena rašanās iespēju jebkurā saspiestā gaisa sistēmas
daļā un tur, kur ir iespējama saspiestā gaisa iekļūšana gaisa kompresoru ūdens dzesētāju apvalkos vai korpusā
un dzesētājos, radot bīstamu spiedienu. Visas sistēmas aprīko ar efektīviem spiediena samazināšanas
līdzekļiem;
275.2. uz jauniem zvejas kuģiem pirms saspiestā gaisa sistēmas ekspluatācijas uzsākšanas visiem
spiedtraukiem ar sistēmām veic hidraulisko pārbaudi;
275.3. iekšdedzes dzinēju saspiestā gaisa palaišanas sistēmas aizsargā pret šo dzinēju karsto gāzu
nokļūšanu sistēmā, novēršot sprādziena draudus;
275.4. kompresoru gaisa ieplūdes kolektori ir novietoti tādās vietās, kur gaiss nesatur degošas vai toksiskas
gāzes vai izgarojumus, un šie kolektori ir apgādāti ar filtriem. Gaisa izplūdes caurules, ja nepieciešams, tiek
izolētas, lai apkalpei novērstu apdegumus;
275.5. visi uzpildes gaisa cauruļvadi no palaišanas gaisa kompresoriem tiek tieši savienoti ar palaišanas gaisa
baloniem, bet visi palaišanas cauruļvadi no baloniem uz galvenajiem un palīgdzinējiem ir pilnīgi nošķirti no
kompresoru cauruļvadiem;
275.6. iespēju eļļai iekļūt saspiestā gaisa cauruļvados un spiedtraukos samazina līdz minimumam un paredz
līdzekļus šo cauruļvadu un spiedtrauku attīrīšanai no šķidrumiem;
275.7. spiedtraukus un kompresorus aprīko ar manometriem, kuri ir verificēti atbilstoši normatīvajam aktam par
valsts metroloģiskajai kontrolei pakļauto mērīšanas līdzekļu sarakstu;
275.8. spiedtrauku un drošības vārstu pārbaudes veic saskaņā ar atzīto organizāciju prasībām. Spiedtrauku
hidraulisko pārbaudi veic ne retāk kā reizi 10 gados, bet iekšējo apskati ne retāk kā reizi piecos gados. Ja
kakliņa diametrs neļauj veikt spiedtrauka iekšējo apskati, veic spiedtrauka hidraulisko pārbaudi;
275.9. ja saspiestā gaisa cauruļvads var saņemt saspiesto gaisu no avota ar augstāku spiedienu nekā
spiediens, kam tas ir paredzēts, šajā cauruļvadā ierīko piemērotu spiediena pazemināšanas vārstu, drošības
vārstu un manometru.
276. Degvielu, smērvielu un citu uzliesmojošu šķidrumu lietošanas kārtība:
276.1. naftas produktus ar uzliesmošanas temperatūru, zemāku par 60 °C (slēgtā trauka tests), nedrīkst
izmantot kā degvielu. Telpās un tankos, kuros degviela tiek uzglabāta, temperatūra vienmēr ir par 10 °C zemāka
nekā degvielas uzliesmošanas temperatūra;
42
/
203
276.2. degvielas tanki, to uzpildes sistēmas, vārsti un attiecīgie cauruļvadi tiek uzstādīti un apkalpoti tā, lai
novērstu degvielas vai tās izgarojumu noplūdes korpusa iekšienē;
276.3. degvielas tankus izvieto tā, lai sūces vai pārplūdes gadījumā degviela nenonāktu uz karstajām virsmām
vai elektriskā aprīkojuma, kas var izraisīt degvielas aizdegšanos. Degvielas tankus novieto pēc iespējas tālāk no
sakarsētajām virsmām un tos neizvieto virs trapiem, kāpnēm, katliem, karstām virsmām un elektroiekārtām;
276.4. degvielas tanku ventilācijas izvadi un uzpildes īscaurule ir novietota uz atvērta klāja, aizsargātā vietā, tālu
no ieplūdes ventilācijas atverēm. Degvielas tanku ventilācijas cauruļu šķērsgriezuma laukums tiek noteikts,
ņemot vērā degvielas uzpildes aprīkojumu un maksimālo degvielas uzpildes ātrumu. Degvielas tanku ventilācijas
izvadi ir aprīkoti ar atbilstoša izmēra metāla sietiem vai citu līdzvērtīgu aprīkojumu liesmu aizturei;
276.5. paredz drošus un efektīvus līdzekļus, lai noteiktu, cik daudz degvielas atrodas katrā tankā. Ja tiek
izmantotas mērīšanas caurules, to augšējos galus izvieto drošās vietās un aprīko ar piemērotiem noslēgšanas
līdzekļiem. Var izmantot mēriekārtas no pietiekami bieza stikla, ja tās ir metāla apvalkos un ir uzstādīti
automātiski noslēdzošie vārsti. Var izmantot cita tipa līdzekļus, lai noteiktu, cik daudz degvielas atrodas katrā
tankā, nodrošinot, ka to kļūdas vai tanka pārpildīšanās dēļ nevar notikt degvielas noplūde;
276.6. uz degvielas caurulēm, kuru bojājuma gadījumā var notikt degvielas noplūde no degvielas tankiem, tieši
pie šiem tankiem uzstāda vārstus, kuri ugunsgrēka gadījumā telpā, kurā izvietoti minētie tanki, ir noslēdzami no
drošas vietas ārpus šīs telpas;
276.7. degvielas cauruļvadus neuzstāda dzīvojamās telpās, cik tas praktiski ir iespējams;
276.8. degvielas mērcauruļu izvadus neizvieto dzīvojamās telpās;
276.9. degvielas sūkņi ir atdalīti no visām pārējām sistēmām. Degvielas sūkņus aprīko ar redukcijas vārstiem,
kuri darbojas slēgtā sistēmā. Degvielas recirkulācijas caurules ir pievienotas degvielas patēriņa tankam vai
degvielas sūkņa ieplūdei;
276.10. degvielas caurules, vārstus, blīves un pārējo armatūru izgatavo no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla,
elastīgas caurules izmanto minimāli. Elastīgās caurules un to gala savienojumi (vītnes vai atloka) ir ar adekvātu
izturību un rūpnieciski izgatavoti no atzītiem ugunsdrošiem materiāliem vai apšūti ar ugunsdrošu materiālu
saskaņā ar atzīto organizāciju noteikumiem;
276.11. vietās, kur tas ir nepieciešams, uz degvielas un eļļas cauruļvadiem uzstāda apvalkus vai izmanto citus
līdzekļus, lai novērstu degvielas vai eļļas nokļūšanu uz sakarsētām virsmām vai mehānismu gaisa iesūkšanas
kolektoros. Pieļaujams minimāls savienojumu skaits cauruļvados. Cauruļvadus aizsargā pret pārrīvēšanos
ekspluatācijas laikā;
276.12. ja kuģim ir uzstādīts dzirksteļaizdedzes dzinējs slēgtā kuģa telpā, šai telpai ir jābūt aprīkotai ar
mehānisku izplūdes ventilāciju un dabisku ieplūdes ventilāciju. Izplūdes ventilācijas kanāli no telpām, kurās ir
novietoti dzirksteļaizdedzes dzinēji vai kurās ir iespējami benzīna tvaiku koncentrācijas avoti, nav savienoti ar
jebkādu citu ventilācijas sistēmu. Mehāniskās ventilācijas sistēmas iesūkšanas vieta ir izvietota zem dzinēja tik
tuvu, cik praktiski iespējams, vai zemākās vietās, kur benzīna tvaiki var koncentrēties, taču jebkurā gadījumā
virs normālā sateču ūdeņu līmeņa šajās telpās. Mehāniski ventilatori un ventilācijas kanāli ir piemēroti lietošanai
atmosferā, kura satur benzīna tvaikus;
276.13. katra dzirksteļaizdedzes dzinēja vadības pults tiešā tuvumā ir jābūt izkārtai norādei par to, ka:
276.13.1. pirms dzinēja palaišanas ir vismaz divas minūtes jāveic telpas mehāniskā ventilācija;
276.13.2. degvielas uzņemšanas laikā visām durvīm un iluminatoriem ir jābūt aizvērtiem, un smēķēšana ir
kategoriski aizliegta;
276.14. benzīna tanki nedrīkst būt korpusa konstrukciju sastāvdaļa. Benzīna tanks ir aprīkots ar efektīvu
sistēmu, kura novērš benzīna nokļūšanu telpās un korpusa iekšienē tā uzpildes laikā;
276.15. piekarināmo dzirksteļaizdedzes motoru degvielas pārnēsājamās tvertnes uzpilda tikai krastā;
276.16. benzīna uzpildes sistēma ir efektīvi savienota vai sazemēta;
276.17. avārijas apturēšanas līdzekļi, lai apturētu ikvienu degvielas sūkni un gaisa pieplūdes ventilatoru 
43
/
203
d – cauruļu iekšējais diametrs milimetros;
L, B un D – kuģa galvenie izmēri (garums, platums un borta augstums) metros.
Saskaņā ar formulu noteikto atsūknēšanas maģistrāles cauruļu iekšējo diametru noapaļo līdz tuvākajam
administrācijai pieņemamam standarta izmēram. Rokas piedziņas atsūknēšanas sūkni uzstāda ārpus mašīntelpas.
Jebkurā gadījumā atsūknēšanas sūkņu kopējā ražība ir ne mazāka par ugunsdzēsības sūkņu ražību;
277.6. katru šajos noteikumos paredzēto atsūknēšanas sūkni tieši pievieno mašīntelpas iesūkšanas īscaurulei.
Atsūknēšanas maģistrāles un tieši pievienotās mašīntelpas iesūkšanas īscaurulei cauruļu diametrs nav mazāks kā
lielākās ražības atsūknēšanas sūkņa iesūkšanas caurules diametrs;
277.7. ar administrācijas piekrišanu atsūknēšanas ežektoru kopā ar neatkarīgas piedziņas augstspiediena jūras
ūdens sūkni uzskata par vienu no šo noteikumu 277.4. apakšpunktā noteiktajiem atsūknēšanas sūkņiem;
277.8. uz zvejas kuģiem, kur zivju apstrādes dēļ slēgtās telpās uzkrājas daudz ūdens, paredz atbilstošu drenāžas
sistēmu;
277.9. caur degvielas, balasta vai dubultā dibena tankiem neizvieto atsūknēšanas sistēmas cauruļvadus, izņemot
gadījumu, ja tiek izmantoti biezsienu tērauda cauruļvadi;
mašīntelpām un aizvērtu vārstus degvielas tankiem, kuri ir izvietoti virs kuģa dubultdibena tankiem, ir uzstādīti
uz klāja ārpus mašīntelpām un dzīvojamām telpām tā, lai ugunsgrēks mašīntelpā nevarētu nogriezt piekļuvi šai
vietai;
276.18. eļļas tanki, to uzpildes sistēmas, vārsti un attiecīgie cauruļvadi tiek uzstādīti un apkalpoti tā, lai
novērstu eļļas noplūdi korpusa iekšienē;
276.19. efektīvi līdzekļi, lai informētu par eļļas sistēmas bojājumiem, ir uzstādīti uz kuģa, cik tas praktiski ir
iespējams;
276.20. ja eļļas tankiem ir uzstādīti stikla cauruļu līmeņrāži, tie ir atbilstošas izturības, mehāniski aizsargāti, un
tanki ir aprīkoti ar pašaizverošiem vārstiem;
276.21. eļļas caurules, vārstus, blīves un pārējo armatūru izgatavo no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla,
atbilstoši nostiprina un aizsargā.
277. Atsūknēšanas sistēmas atbilst šādām prasībām:
277.1. kuģi aprīko ar efektīvu atsūknēšanas sistēmu, kas visos ekspluatācijas apstākļos spēj atsūknēt jebkuru
zvejas kuģa hermētisko nodalījumu (izņemot degvielas, eļļas, ūdens tankus un mazus peldspējas
nodrošināšanas nodalījumus), zvejas kuģim esot gan uz līdzena ķīļa, gan ar sānsveri un galsveri. Veic visu
nepieciešamo, lai ūdens brīvi nokļūtu pie iesūkšanas īscaurulēm. Pieļaujams atsevišķos zvejas kuģa
nodalījumos neuzstādīt atsūknēšanas līdzekļus, ja administrācija uzskata, ka tas nevar negatīvi iespaidot
zvejas kuģa drošību;
277.2
. vārstus un krānus, kuri nav atsūknēšanas sistēmas sastāvdaļa, neizvieto uz ūdensnecaurlaidīgajām
starpsienām;
277.3. atsūknēšanas sistēmas cauruļvadi, blīves un aprīkojums ir izgatavoti no tērauda vai cita līdzvērtīga
ugunsdroša materiāla. Visas īscaurules ir aprīkotas ar aizsargsietiem vai filtriem;
277.4. uz katra zvejas kuģa paredz vismaz divus atsūknēšanas sūkņus ar neatkarīgu piedziņu, no kuriem viens
var būt ar rokas piedziņu. Kā atsūknēšanas sūkņus var izmantot balasta sūkņus vai citus vispārējas nozīmes
sūkņus ar pietiekamu jaudu. Administrācija var atļaut papildus izmantot autonomu pārvietojamu atsūknēšanas
sūkni ar ražību, ne mazāku par 30 m3/h, ja ir nodrošināta tā pienācīga uzglabāšana no ugunsdrošības un kuģa
vispārējās drošības viedokļa;
277.5. atsūknēšanas sūkņa jaudu nodrošina tādu, lai tas galvenajā atsūknēšanas maģistrālē radītu ūdens
plūsmu ar ātrumu vismaz divi metri sekundē. Galvenās atsūknēšanas maģistrāles cauruļu iekšējais diametrs ir
vismaz šāds:
44
/
203
277.10. atsūknēšanas un balasta sistēmas veido tā, lai caur tām jūras vai balasta ūdens nevarētu nokļūt kravas
telpās, mašīntelpās vai arī no viena ūdensnecaurlaidīgā nodalījuma citā. Atsūknēšanas sistēmas iesūkšanas
īscaurules, kuras ir pievienotas sūknim, kas sūknē jūras vai balasta ūdeni, aprīko ar neatgriezeniskiem vārstiem vai
krāniem, kas nevar būt vienlaicīgi atvērti uz satecēm un jūras ūdens sūknēšanai vai uz satecēm un balasta tankiem.
Arī atsūknēšanas sistēmas vārstu kārbās uzstāda neatgriezeniskus vārstus;
277.11. atsūknēšanas sistēmas caurules, kas šķērso triecienstarpsienu, aprīko ar piespiedu noslēgšanas
līdzekļiem ar distances vadību no darba klāja un indikatoru, kas norāda vārsta stāvokli. Ja vārsts ir uzstādīts
starpsienas pakaļgala pusē un ir pieejams visos zvejas kuģa ekspluatācijas apstākļos, atļauts vārstu neaprīkot ar
distances vadību;
277.12. katru kuģa hermētisko nodalījumu (izņemot degvielas, eļļas un ūdens tankus) aprīko ar augsta līmeņa
signalizāciju, kura nosaka ūdeņu uzkrāšanos šajos nodalījumos, un skaņas un gaismas brīdinājuma signālu vietās, kur
atrodas pastāvīga sardze. Paredz līdzekļus periodiskai signalizācijas pārbaudei katram kuģa nodalījumam. Kuģiem ar
garumu, mazāku par 20 m, augsta līmeņa signalizāciju ierīko vismaz kuģa mašīntelpā.
278. Izplūdes sistēmas atbilst šādām prasībām:
278.1. izplūdes caurules no iekšdedzes dzinējiem, apkures un ēdiena gatavošanas iekārtām ir stacionāri
uzstādītas un izvadītas uz augstāko atvērto klāju, virs pārklāja vai nojumes vai cauri kuģa korpusam. Ja izplūdes
caurules ir uzstādītas uz augstāko atvērto klāju, virs pārklāja vai nojumes, to garumam ir jābūt pietiekamam, lai
novērstu dūmgāzu nokļūšanu atpakaļ kuģī. Ja izplūdes caurules ir izvadītas cauri kuģa korpusam, to
savienojums ar kuģa korpusa apšuvi ir ūdensdrošs un ir veikti pasākumi, lai novērstu dzinēju un apkures katlu
applūšanu;
278.2. visas izplūdes caurules uzstādītas ar minimālu līkumu un savienojumu skaitu, un šo cauruļu diametrs ir
vismaz tāds, kādu noteicis dzinēja vai apkures katla ražotājs. Visi savienojumi ir gāzu necaurlaidīgi, caurules
cieši nostiprinātas, atbalstītas uz kronšteiniem vai atbalstiem. Izplūdes sistēma ir aprīkota ar kompensācijas
(lokaniem vai elastīgiem) savienojumiem, tā ir novietota tālu no koka konstrukcijām un citiem degošiem
materiāliem un, ja nepieciešams, atbilstoši izolēta;
278.3. vietās, kur izplūdes caurules šķērso koka klāju un citas koka vai degošu materiālu virsmas, pietiekama
aizsardzība nodrošina šīs konstrukcijas pret aizdegšanos;
278.4. vietās, kur tiek izmantota slapjā izplūdes sistēma, dzinēja dzesēšanas sistēmas ūdens ir jāievada
izplūdes caurulē netālu no dzinēja izplūdes kolektora, un U-veida līkums vai cita veida ūdens sifons ir jāievieto
izplūdes caurulē, lai novērstu ūdens nokļūšanu dzinējā.
279. Stūres iekārta atbilst šādām prasībām:
279.1. kuģi aprīko ar atzītu organizāciju prasībām atbilstošu stūres pievadu;
279.2. stūres pievadu projektē pietiekami izturīgu un tādu, lai nodrošinātu zvejas kuģa vadību ar maksimālu
ekspluatācijas ātrumu. Galveno stūres pievadu un stūres vārpstu projektē tā, lai tie nesabojātos, zvejas kuģim
virzoties atpakaļgaitā ar maksimālo ātrumu vai manevrējot zvejas laikā;
279.3. ja stūres pievadu darbina no enerģijas avota, stūres mājā ir stūres stāvokļa rādītājs, un tas darbojas
neatkarīgi no stūres pievada vadības sistēmas. Jebkura stūres pievada defekta gadījumā stūres mājā nodrošina
trauksmes signāla iedarbināšanu. Stūres pievada spēka agregātu konstruē tā, lai to var iedarbināt no stūres
mājas ar roku vai tas iedarbojas automātiski, kad atjaunojas jaudas padeve pēc tās atslēgšanās;
279.4. ja stūres pievadu darbina ar distances vadības sistēmu, stūrēšanas vietā ir uzstādīts stūres stāvokļa
rādītājs;
279.5. stūres pievadam, kurš darbojas no enerģijas avota vai distances vadības sistēmas, paredz avārijas
stūrēšanas līdzekļus, kuri atrodas viegli pieejamā vietā;
279.6. stūres mājā uzstāda elektrisko un elektrohidraulisko stūres pievadu dzinēju darba indikatorus.
Elektrodzinējiem un elektroķēdēm paredz aizsardzību pret īssavienojumu, kā arī brīdinājuma signalizāciju par
pārslodzi un elektroapgādes traucējumiem. Ja ierīko aizsardzību pret pieļaujamās strāvas pārsniegšanu, to
aprēķina vismaz dubultam aizsargājamās ķēdes vai dzinēja pilnas slodzes strāvas stiprumam. Aizsardzībai
jāiztur atbilstošās palaišanas strāvas;
45
/
203
279.7. galvenajam stūres pievadam jānodrošina stūres pārlikšana no 35° vienā bortā līdz 35° otrā bortā, ja
zvejas kuģim ir lielākā atļautā iegrime un lielākais ekspluatācijas ātrums. Galvenā stūres pievada jauda ir
pietiekama, lai stūres pārlikšana no 35° vienā bortā līdz 30° otrā bortā minētajos apstākļos būtu veicama ne
ilgāk par 28 sekundēm. Lai izpildītu šos nosacījumus, ja nepieciešams, uzstāda stūres pievada spēka
agregātus;
279.8. ja stūrēšanai tiek izmantots cits aprīkojums nekā stūres plāksne, tā konstrukcijai un darbībai ir jābūt
tādai, lai nodrošinātu kuģa vadību, arī kuģim virzoties atpakaļgaitā;
279.9. stūres māja ir iekārtota tā, ka personai, kura stūrē kuģi, ir laba redzamība uz priekšu, un no stūres
mājas redzamība ir nodrošināta visapkārt kuģim, cik praktiski tas ir iespējams.
280. Saldēšanas sistēmām loma saglabāšanai ir šādas prasības:
280.1. saldēšanas sistēmas projektē, izgatavo, pārbauda un uzstāda atbilstoši administrācijas prasībām, ņemot
vērā sistēmu drošību un hlora fluora oglekļu (CFC
s
) vai citu ozona slāni noārdošu vielu (kas ir kaitīgas cilvēka
veselībai vai apkārtējai videi) izmešu daudzumu un koncentrāciju;
280.2. saldēšanas sistēmās atļauts izmantot tikai administrācijas atzītus aukstuma aģentus. Amonjaku,
metilhlorīdu vai CFC
s
, kuru ozona slāņa noārdīšanas potenciāls ir augstāks nekā 5 % no CFC-11, aizliegts
izmantot par aukstuma aģentu;
280.3. saldēšanas iekārtas atbilstoši aizsargā pret vibrāciju, izplešanos, saraušanos un sprādzieniem, kā arī
aprīko ar automātisku aizsardzības sistēmu, kura nepieļauj bīstamu temperatūras un spiediena maiņu;
280.4. saldēšanas sistēmas, kurās kā aukstuma aģentu izmanto toksiskas vai viegli uzliesmojošas vielas,
aprīko ar drenāžas sistēmām, kas minētās vielas izvada uz vietām, kur aukstuma aģents vairs nerada briesmas
zvejas kuģim vai cilvēkiem uz tā;
280.5. visus zvejas kuģa nodalījumus, kuros izvieto saldēšanas sistēmas mehānismus (tai skaitā
kondensatorus un gāzes tankus, kuros tiek uzglabāti toksiski aukstuma aģenti), atdala no pārējiem
nodalījumiem ar gāzes necaurlaidīgām starpsienām. Katru šādu nodalījumu aprīko ar gāzes noplūdes
atklāšanas sistēmu, kuras indikators izvietots blakus telpā pie ieejas saldēšanas mehānismu nodalījumā.
Saldēšanas mehānismu nodalījumus aprīko ar neatkarīgu ventilācijas sistēmu. Saldēšanas mehānismu
nodalījumus, kuros atrodas toksisku gāzi saturošas saldēšanas sistēmas, aprīko ar ūdens sprinkleru sistēmu;
280.6. ja, ņemot vērā zvejas kuģa izmērus, tāds izvietojums nav praktiski iespējams, saldēšanas sistēmu var
izvietot zvejas kuģa mašīntelpā. Šajā gadījumā izmanto tikai tādu aukstuma aģenta daudzumu, kas, pat visai
gāzei izplūstot, nevar būt bīstams mašīntelpā strādājošajiem cilvēkiem, kā arī uzstāda signalizāciju, kura
brīdina, ja noplūdes dēļ nodalījumā izveidojas bīstama gāzu koncentrācija;
280.7. lai novērstu iespēju ieslēgt cilvēkus saldēšanas mehānismu telpās un saldēšanas kamerās, signalizāciju
no šīm telpām izvieto stūres mājā vai vadības pultī, vai avārijas izejās. Vismaz viena izeja no katras šīs telpas ir
atverama no iekšpuses. Ja tas ir praktiski iespējams, izejas no telpām, kurās atrodas ar toksisku vai viegli
uzliesmojošu gāzi darbināmās saldēšanas iekārtas, nedrīkst ierīkot tā, lai tās tieši vestu uz dzīvojamām telpām;
280.8. ja saldēšanas iekārtā izmanto cilvēkam kaitīgu gāzi, paredz vismaz divus elpošanas aparātus. Vienu no
tiem izvieto vietā, kur ir minimāla varbūtība, ka aukstuma aģenta noplūdes dēļ aparāts nebūs pieejams. Šim
nolūkam var izmantot elpošanas aparātus, kas iekļauti zvejas kuģa ugunsdzēsības aprīkojumā, ja tie ir izvietoti
tā, ka tos var izmantot abiem mērķiem. Elpošanas aparātus apgādā ar rezerves cilindriem;
280.9. uz zvejas kuģa ir sīkas instrukcijas par saldēšanas iekārtu drošu ekspluatāciju un rīcību avārijas
situācijās valsts valodā un darba valodā.
4.3.2. Elektriskās iekārtas
281. Galvenajam enerģijas avotam ir šādas prasības:
281.1. ja elektriskā jauda ir vienīgais līdzeklis, kas nodrošina zvejas kuģa kustībai un drošībai būtisku
46
/
203
palīgmehānismu darbību, kuģi aprīko ar galveno elektroenerģijas avotu, kas sastāv vismaz no diviem
ģeneratoriem, no kuriem vienu var darbināt ar galveno dzinēju. Saskaņā ar atzīto organizāciju noteikumiem
administrācija var akceptēt citas iekārtas ar līdzvērtīgu elektroenerģijas ražotspēju;
281.2. ģeneratoru jauda ir pietiekama, lai nodrošinātu šo noteikumu 150.3.1. apakšpunktā noteiktās funkcijas,
izņemot zvejai, zivju apstrādei un saglabāšanai nepieciešamās jaudas, ja viens no ģeneratoriem apstājas;
281.3. zvejas kuģa galveno elektroenerģijas avotu projektē tā, lai nodrošinātu šo noteikumu 150.3.1.
apakšpunktā noteikto funkciju izpildi neatkarīgi no galvenā dzinēja vai dzenvārpstas griešanās ātruma un
virziena;
281.4. ja galvenais enerģijas avots ir maiņstrāvas ģenerators, ģeneratorus, kuri nav pašregulējoši, aprīko ar
automātisku sprieguma regulēšanas sistēmu;
281.5. administrācija var atļaut izmantot paralēlā slēgumā darbojošos maiņstrāvas ģeneratorus, ja tie ir aprīkoti
ar sinhronizācijas un slodzes izlīdzināšanas, regulēšanas sistēmu. Šī sistēma ir papildus aprīkota ar pretējās
jaudas aizsardzību;
281.6
. ja šo noteikumu 
4.3
.
2. 
apakšnodaļā paredzētās elektroapgādes sistēmas būtiska sastāvdaļa ir
transformatori, sistēmu konstruē tā, lai nodrošinātu elektroenerģijas piegādes nepārtrauktību;
281.7. ja galvenais enerģijas avots ir vienīgi akumulatoru baterijas, tās ir atbilstoši novietotas, un konteineri vai
telpas, kuros tās tiek glabātas, ir atbilstoši konstruētas un ventilētas. Akumulatoru baterijas nedrīkst glabāt
dzīvojamās telpās, izņemot gadījumu, ja tās ir ievietotas hermētiskos konteineros;
281.8. akumulatoru baterijas, kuras ir galvenais enerģijas avots, sastāv no vismaz divām akumulatoru baterijām
radioaprīkojumam, divām akumulatoru baterijām apgaismojumam un vispārējām vajadzībām un divām
akumulatoru baterijām galvenā dzinēja palaišanai, ja šo dzinēju iedarbina ar elektriskā startera palīdzību. Ņemot
vēra kuģa izmēru un kuģošanas rajonu, administrācija var samazināt nepieciešamo akumulatoru bateriju skaitu;
281.9. akumulatoru baterijas ir ar pietiekamu ietilpību un atbilstošā skaitā, lai nodrošinātu visas paredzamās
slodzes normālas ekspluatācijas laikā, un ar pietiekamu rezerves ietilpību avārijas gadījumiem. Efektīvi
akumulatoru bateriju lādēšanas līdzekļi ir nodrošināti no galvenā vai palīgģeneratora. Lādētāji ir aprīkoti ar
sprieguma regulatoriem un atgriezeniskās strāvas aizsardzību;
281.10. galveno apgaismošanas sistēmu konstruē tā, lai ugunsgrēka vai citas avārijas gadījumā telpā vai telpās,
kur izvietots galvenais elektroenerģijas avots (tai skaitā transformatori, ja tie tiek izmantoti), nepārstātu
darboties avārijas apgaismošanas sistēma;
281.11. avārijas apgaismošanas sistēmu konstruē tā, lai ugunsgrēka vai citas avārijas gadījumā telpā vai telpās,
kur izvietots avārijas elektroenerģijas avots (tai skaitā transformatori, ja tie tiek izmantoti), nepārstātu darboties
galvenā apgaismošanas sistēma;
281.12. ja zvejas kuģim ir tikai elektriski ieslēdzamas navigācijas ugunis, to darbību nodrošina no atsevišķa
sadales slēgdēļa, nodrošinot piemērotu veidu, kā kontrolēt šo uguņu darbību.
282. Avārijas elektroenerģijas avotam ir šādas prasības:
282.1. paredz autonomu avārijas elektroenerģijas avotu, ko saskaņā ar administrācijas prasībām izvieto virs
galvenā klāja ārpus mašīntelpām. Autonomais avārijas elektroenerģijas avots spēj darboties, ja ugunsgrēka,
applūšanas vai cita iemesla dēļ pārtrauc darboties galvenās elektroiekārtas;
282.2. ņemot vērā palaišanas strāvas stiprumu un atsevišķu slodžu mainīgumu, avārijas elektroenerģijas avots
nodrošina vienlaicīgu vismaz trīs stundu darbu šādām iekārtām:
282.2.1. ultraīsviļņu radioiekārtām, vidējo viļņu radioiekārtām, zvejas kuģa–zemes stacijai un vidējo
viļņu/īsviļņu radioiekārtām atkarībā no zvejas kuģim uzstādītā radioaprīkojuma;
282.2.2. zvejas kuģa iekšējām sakaru iekārtām, ugunsgrēka atklāšanas sistēmām un signalizācijai, kas
nepieciešama avārijas gadījumos;
282.2.3. signālugunīm un avārijas apgaismojumam:
47
/
203
282.2.3.1. glābšanas līdzekļu nolaišanas vietās, tai skaitā arī jūras apgaismojumam;
282.2.3.2. koridoros, uz trapiem un pie izejām;
282.2.3.3. telpās, kurās izvietoti mehānismi vai avārijas enerģijas avoti;
282.2.3.4. vadības pultīs;
282.2.3.5. zivju kraušanas un apstrādes telpās;
282.3. avārijas elektroenerģijas avots ir dīzeļģenerators vai akumulatoru baterijas;
282.4. avārijas enerģijas avotu, kā arī signālugunis un avārijas apgaismojumu pastāvīgi uztur labā darba kārtībā
un regulāri pārbauda;
282.5. ja avārijas elektroenerģijas avots ir dīzeļģenerators, to aprīko ar neatkarīgu degvielas padeves sistēmu un
administrācijas prasībām atbilstošu palaišanas iekārtu. Ja nav paredzēts otrs neatkarīgs avārijas ģeneratora
palaišanas līdzeklis, vienīgo palaišanas enerģijas avotu aizsargā, lai to nevarētu pilnībā iztukšot, veicot
atkārtotus iedarbināšanas mēģinājumus ar automātisko palaišanas sistēmu;
282.6. ja avārijas elektroenerģijas avots ir akumulatoru baterija, tā bez uzlādēšanas ir spējīga izturēt avārijas
slodzi, saglabājot izlādēšanās perioda laikā spriegumu +/–12 % no nominālā. Galvenā elektroenerģijas avota
bojājuma gadījumā šī akumulatoru baterija automātiski pieslēdzas pie avārijas slēgdēļa un nekavējoties apgādā
ar enerģiju šo noteikumu 282.2.2. un 282.2.3. apakšpunktā minētos patērētājus. Avārijas slēgdēli aprīko ar
rokas slēdzi, ar kuru akumulatoru bateriju var pieslēgt, ja ir bojāta automātiskā pieslēgšanas sistēma;
282.7. avārijas slēgdēli uzstāda iespējami tuvu avārijas elektroenerģijas avotam saskaņā ar šo noteikumu 282.1.
apakšpunktā minētajām prasībām. Ja avārijas elektroenerģijas avots ir ģenerators, avārijas slēgdēli uzstāda tajā
pašā vietā, ja vien tas negatīvi neietekmē slēgdēļa darbu;
282.8. uzstādītās akumulatoru baterijas izvieto labi ventilējamā telpā. Akumulatoru bateriju neuzstāda telpā,
kurā atrodas avārijas slēgdēlis. Uz avārijas slēgdēļa vai dzinēju vadības pults uzstāda indikatoru, kas brīdina, ka
baterijas, kuras ir avārijas elektroenerģijas avots, izlādējas. Normālā darba stāvoklī avārijas slēgdēlis saņem
elektroenerģiju no galvenā slēgdēļa caur fīderi, kuram uz galvenā slēgdēļa ir aizsardzība pret pārslodzēm un
īssavienojumu. Avārijas slēgdēli konstruē tā, lai tad, ja pārstāj darboties galvenais elektroenerģijas avots,
automātiski pieslēgtos avārijas elektroenerģijas apgāde. Ja sistēma ir paredzēta arī atgriezeniskām operācijām,
fīderim arī uz avārijas slēgdēļa nodrošina aizsardzību vismaz pret īssavienojumu;
282.9. avārijas ģeneratoru, dzinēju, kas to piedzen, un akumulatoru baterijas konstruē tā, lai tie varētu strādāt ar
pilnu slodzi, gan zvejas kuģim esot uz līdzena ķīļa, gan ar sānsveri līdz 22,5° uz jebkuru bortu, gan vienlaicīgu
galsveri līdz 10° uz priekšgalu vai pakaļgalu, gan jebkurā šo leņķu kombinācijā norādītajās robežās;
282.10. bateriju uzlādes indikatorus uzstāda labi redzamā vietā galvenajā slēgdēlī vai mehānismu vadības telpā,
lai nodrošinātu avārijas un avārijas ģeneratora palaišanas bateriju tehnisko stāvokli;
282.11. avārijas elektroenerģijas avotus un automātisko palaišanas aprīkojumu konstruē un uzstāda tā, lai
zvejas kuģa apkalpe tos varētu pārbaudīt, zvejas kuģim atrodoties ekspluatācijā;
282.12. avārijas dīzeļģeneratora telpā pie dzinēja palaišanas pults atrodas instrukcija valsts valodā un darba
valodā avārijas dīzeļģeneratora palaišanai un pieslēgšanai pie avārijas slēgdēļa.
283. Aizsardzība pret šoku, ugunsgrēku vai citām briesmām atbilst šādām prasībām:
283.1. elektroiekārtas un aprīkojums nodrošina, ka kuģis un tā apkalpe ir aizsargāta pret potenciālām
elektrobriesmām;
283.2. kabeļu sistēma un elektroiekārtas ir uzstādītas tā, lai novērstu vai samazinātu ietekmi uz
radioaprīkojumu;
283.3. kabeļi ir atbilstoši, lai nodrošinātu elektriskās ķēdes nominālo strāvu. Vadu šķērsgriezums ir pietiekams,
lai sprieguma kritums nepārsniegtu 6 % no nominālā sprieguma pie maksimālās elektriskās ķēdes slodzes; 
48
/
203
283.4. visi elektrokabeļi ir atzīta jūras izpildījuma tipa ar daudzdzīslu vara vadiem un atbilstoši atzītu izolāciju.
Šie kabeļi un vadi ir ar zemu liesmu izplatīšanās spēju un tos uzstāda tā, lai netiktu mazinātas šīs īpašības.
Administrācija īpašos gadījumos (piemēram, augstfrekvences radioiekārtās) atļauj izmantot kabeļus, kas
neatbilst minētajai prasībai;
283.5. kabeļus nostiprina tā, lai novērstu to pārrīvēšanās vai cita bojājuma iespēju, un neizvieto karsto virsmu
(piemēram, dzinēja izplūdes kolektors) tuvumā. Izņemot atsevišķus gadījumus, ko administrācija pieļauj
izņēmuma kārtā, kabeļu metāla aizsargapvalki un bruņas ir elektriski nepārtrauktas un iezemētas;
283.6. ja kabeļi nav aizsargāti ar metāla apvalku vai bruņām un pastāv ugunsgrēka risks elektrisko bojājumu dēļ,
tiek nodrošināti īpaši ar administrāciju saskaņoti pasākumi;
283.7. elektroinstalācija un elektroiekārtas, kuras ir uzstādītas uz zvejas kuģiem, ir atzīta jūras izpildījuma tipa
un atbilst atzīto organizāciju noteikumiem. Elektroiekārtas, kuras ir pakļautas klimatisko apstākļu iedarbībai, ir
atbilstoši aizsargātas pret mitruma un korozijas iedarbību, kā arī pret mehāniskiem bojājumiem;
283.8. atļauts izmantot tikai tādu pārnēsājamo elektrisko aprīkojumu, kas strādā ar drošu spriegumu. Šā
aprīkojuma atklātās metāla daļas, kam nevajadzētu būt zem sprieguma, bet kas bojājumu gadījumā var nonākt
zem sprieguma, iezemē. Administrācija pieprasa papildu drošības pasākumus attiecībā uz pārnēsājamām
elektriskajām lampām, instrumentiem un citu līdzīgu aprīkojumu, ko izmanto šaurās vai mitrās telpās, kur īpašu
bīstamību rada paaugstināta vadītspēja;
283.9. visus elektriskos aparātus izgatavo un uzstāda tā, lai, tos pareizi apkalpojot un tiem pieskaroties,
nerastos traumas;
283.10. saldēšanas iekārtu telpās instalē kabeļus, kas ir izturīgi pret zemu temperatūru un mitruma iedarbību;
283.11. visus pieslēgumus un savienojumus veic tā, lai saglabātos kabeļu oriģinālās elektriskās, mehāniskās,
liesmu neizplatīšanās īpašības un, kur tas ir nepieciešams, arī ugunsizturīgums;
283.12. saskaņā ar administrācijas prasībām veic īpašus drošības pasākumus, ja bojāti kabeļi bīstamajās
zonās var radīt ugunsgrēka vai sprādziena draudus;
283.13. gaismekļi ir novietoti tā, lai novērstu kabeļu bojājumus paaugstinātas temperatūras dēļ un nepieļautu
bīstamu apkārtējo materiālu uzkaršanu;
283.14. telpās, kur iespējama uzliesmojošu maisījumu uzkrāšanās, un telpās, kas paredzētas akumulatoru
bateriju uzglabāšanai, neuzstāda elektroiekārtas, ja vien administrācija nav pārliecināta, ka šīs elektroiekārtas
ir:
283.14.1. nepieciešamas ekspluatācijas mērķiem;
283.14.2. tāda tipa, kas izslēdz uzliesmojošo maisījumu aizdedzināšanas iespēju;
283.14.3. paredzētas tieši šai telpai;
283.14.4. paredzētas izmantošanai putekļu, tvaiku un gāzu uzkrāšanās vietās;
283.15. ja kādā telpā vai apkārtējās telpās pastāv iespējami sprādziena draudi, uzstādītās elektroiekārtas un
instalācija ir sprādziendroša vai pēc administrācijas ieskatiem līdzvērtīgi droša.
284. Elektriskās sistēmas atbilst šādām prasībām:
284.1. līdzstrāvas iekārtām izmanto tikai izolētu vadu instalāciju, un kuģa korpusu neizmanto strāvas vadīšanai;
284.2. ja zvejas kuģa korpusu izmanto kā otro vadītāju, visi gala atzarojumi (t. i., visas ķēdes, kas ir pieslēgtas
pēc pēdējās aizsargierīces) sastāv no diviem vadiem, kā arī tiek veikti īpaši ar administrāciju saskaņoti drošības
pasākumi;
284.3. katra slēgdēļa sekcija apkalpo atsevišķu ģeneratoru un ir aprīkota ar voltmetru, frekvences mērītāju,
49
/
203
ampērmetru un atbilstošiem slēdžiem tā, ka ir iespēja pārbaudīt strāvu un spriegumu katrā fāzē. Papildu
sadales skapis ir uzstādīts stūres mājā, un tas ir aprīkots ar voltmetru un slēdzi, lai atslēgtu to no galvenā
slēgdēļa kopnēm. Primārie transformatoru (ja uzstādīti) tinumi ir aizsargāti pret īssavienojumu ar atbilstošu
automātisko slēdžu vai drošinātāju palīdzību. Ja transformatori ir paredzēti, lai darbotos paralēli, tie ir pilnībā
atslēdzami no elektroapgādes;
284.4. galveno un avārijas slēgdēļus konstruē tā, lai apkalpojošajam personālam nodrošinātu vieglu un drošu
pieeju aparātiem un ierīcēm. Šo slēgdēļu priekšpuse ir tā aizsargāta un zemēta, lai novērstu nejaušu piekļuvi
daļām, kuras atrodas zem sprieguma. Slēgdēļu aizmugures un sānus, ja nepieciešams, arī priekšējos paneļus
atbilstoši nožogo. Slēgdēļu priekšējā panelī nedrīkst uzstādīt vaļējus elementus, kas ir zem lielāka sprieguma
attiecībā pret zemi nekā administrācijas noteiktais. Slēgdēļu priekšā un aizmugurē uzstāda dielektriskus
paklājus vai režģi. Galveno un avārijas slēgdēli attiecīgi marķē;
284.5. ja elektroapgāde, izņemot zema sprieguma elektroapgādi, darbina būtiskas palīgsistēmas kuģa drošības
un gaitas nodrošināšanai, galveno slēgdēli projektē un aprīko tā, lai samazinātu ģeneratoru pārslodzes iespējas
un avārijas elektroapgādes ieslēgšanās iespēju, kā arī savlaicīgi automātiski atslēgtos nebūtiskie
palīgmehānismi. Nebūtiskie palīgmehānismi ir skaidri apzīmēti;
284.6. galvenie slēgdēļi ir aprīkoti ar voltmetriem un ampērmetriem katram ģeneratoram un zemējuma lampām.
Avārijas slēgdēlis ir aprīkots ar voltmetru, ampērmetru un zemējuma lampām;
284.7. atbilstoši līdzekļi nodrošina galvenā slēgdēļa pieslēgšanu krasta elektroapgādei;
284.8. elektriskās ķēdes apzīmējumi un nominālās strāvas lielumi kopā ar pārslodzes aizsardzības ierīču
norādīto vai ieregulēto pārslodzes strāvu vai vērtībām ir skaidri jānorāda uz atbilstošiem slēgdēļiem un, ja
nepieciešams, sadales skapjiem;
284.9. visas no slēgdēļa izejošās ķēdes ir divpolu un aprīkotas ar pārtrauktas ķēdes aizsardzību.
Apgaismojuma ķēdes ir neatkarīgas no spēka ķēdēm. Sekundārie sadales skapji ir aprīkoti ar divpolu slēdžiem
un pārtrauktas ķēdes aizsardzību, turpretī gala ķēdes var tikt aprīkotas ar vienpola slēdžiem;
284.10. katru atsevišķu ķēdi aizsargā pret īssavienojumu un pārslodzi saskaņā ar administrācijas vai atzītās
organizācijas prasībām;
284.11. elektrokabeļus, ko izmanto atbildīgās vai avārijas spēka elektroķēdēs, kā arī apgaismojuma
nodrošināšanai, zvejas kuģa iekšējiem sakariem un signalizācijai, cik tas praktiski iespējams, uzstāda ārpus
kambīzes, mašīntelpām un citām augstas ugunsbīstamības riska zonām, kā arī zivju pārkraušanas un
apstrādes telpām un citām telpām ar paaugstinātu mitrumu. Ja kabeļi, kas savieno ugunsdzēsības sūkņus ar
avārijas slēgdēli, ir uzstādīti caur augstas ugunsbīstamības riska zonām, tiem ir jābūt ugunsizturīga tipa. Šie
kabeļi, ja tas iespējams, ir uzstādīti tā, lai tie nevarētu tikt bojāti, starpsienām sakarstot, ja blakus telpā izcēlies
ugunsgrēks;
284.12. virs slēgdēļiem, sadales skapjiem un elektroiekārtām vai to tuvumā neizvieto cauruļvadus, kuros plūst
šķidrumi. Ja tas nav tehniski iespējams, tiek nodrošināti līdzekļi, lai novērstu iespējamās noplūdes uz šiem
slēgdēļiem, sadales skapjiem un elektroiekārtām;
284.13. ja galvenā dzinēja un palīgdzinēju palaišanai izmanto elektriskos starterus, tiek izmantotas atsevišķas
palaišanas akumulatoru baterijas un tās nav savienotas ar akumulatoru baterijām, kuras tiek izmantotas
apgaismojumam, vispārējām vajadzībām un radioaprīkojumam. Palaišanas akumulatoru baterijas nodrošina
vismaz sešas dzinēja palaišanas bez atbilstošas lādēšanas;
284.14. katru akumulatoru bateriju grupu aprīko ar divpolu dzirksteļu drošu slēdzi. Šie slēdži ir novietoti viegli
aizsniedzamā vietā;
284.15. kuģis ir aprīkots ar atbilstošu lādēšanas aprīkojumu, kurš nodrošina pastāvīgu akumulatoru bateriju
lādēšanu galvenā dzinēja un palīgdzinēju darbības laikā. Šis aprīkojums sastāv no akumulatoru bateriju uzlādes
kontrolpaneļa, kurā atrodas voltmetrs un ampērmetrs katrai akumulatoru grupai. Aprīkojumam ir jānodrošina
akumulatoru grupu pārmaiņus lādēšana/izlādēšana, izmantojot pārslēdzējus. Ja tas ir praktiski iespējams, šie
pārslēdzēji nodrošina akumulatoru bateriju grupu automātisku pārslēgšanos tādā veidā, ka viena grupa tiek
lādēta, otra izlādējas;
284.16. akumulatoru bateriju lādēšanas aprīkojums atbilst administrācijas vai atzītās organizācijas prasībām.
Lādētājus, kuri ir paredzēti izmantošanai uz kuģiem un tiek darbināti no maiņstrāvas avota, var izmantot
saskaņā ar administrācijas vai atzītās organizācijas prasībām;
50
/
203
284.17. kabeļi, kas savieno akumulatoru bateriju grupas un slēdžus, kā arī slēdžus un starterus, ir pēc iespējas
īsāki un ar dubultu izolāciju;
284.18. katra akumulatoru baterija vai to grupa ir novietota uz hermētiska paliktņa speciālā kastē tādā veidā, lai
nepieļautu šo akumulatoru bateriju patvaļīgu pārvietošanos. Šie paliktņi un kastes ir atbilstoši aizsargātas pret
koroziju sērskābes vai sārmu iespaidā un aprīkotas ar ventilācijas cauruli, kura ir izvadīta uz atvērtu klāju.
Akumulatoru baterijas ir izvietotas virs ekspluatācijas iegrimes ūdenslīnijas.
285. Zemējumi un savienojumi atbilst šādām prasībām:
285.1. visas elektroiekārtas ir sazemētas, katrs zemējums atrodas redzamā vietā un ir viegli sasniedzams
tehniskajai apkalpošanai;
285.2. kuģis atkarībā no elektroapgādes sistēmas uzbūves un darba sprieguma ir aprīkots ar zemējuma
lampām vai citiem strāvas noplūdes noteikšanas līdzekļiem saskaņā ar administrācijas vai atzītās organizācijas
prasībām;
285.3. kuģa korpusa (ja tas nav būvēts no tērauda vai cita līdzīga materiāla) ārpusē ir piestiprināta zemējuma
vara plāksne ar vismaz 0,2 m
2
 laukumu vietā, kura vienmēr ir iegremdēta ūdenī neatkarīgi no kuģa sānsveres vai
galsveres leņķa. Korpusa iekšpusē šī vara zemējuma plāksne ir atbilstoši savienota ar vara stieni vai kopni
potenciālu izlīdzināšanai, to šķērsgriezuma laukums ir vismaz 64 mm
2
 un garums pietiekams, lai pievienotu
visus nepieciešamos pieslēgumus. Savienojošā stieple starp zemējuma vara plāksni un potenciālu
izlīdzināšanas kopni ir izgatavota no vara, un tās šķērsgriezuma laukums ir vismaz 64 mm
2
. Izmantotie
savienojumi ir izgatavoti no vara, tie ir ar ļoti zemu pretestību un neveicina korozijas veidošanos šajos
savienojumos;
285.4
. elektrodzinēju un aprīkojuma atklātās metāla daļas, kurām nevajadzētu būt zem sprieguma, bet kuras
bojājumu gadījumā var nonākt zem sprieguma, iezemē, izņemot gadījumus, ja elektrodzinēji un iekārtas:
285.4.1. strādā ar līdzstrāvu, kuras spriegums nepārsniedz 55 V, vai maiņstrāvu, kuras vidēji kvadrātiskais
spriegums starp vadītājiem nepārsniedz 55 V, turklāt, lai iegūtu šo spriegumu, netiek izmantoti
autotransformatori;
285.4.2. strādā ar strāvu, kuras spriegums nepārsniedz 250 V no izolētiem drošības transformatoriem, kas
baro tikai vienu patērētāju;
285.4.3. ir izgatavoti saskaņā ar dubultās izolācijas principu;
285.5
. visas atklātās metāla daļas, caur kurām nav paredzēta strāvas plūšana, ir savienotas ar potenciālu
izlīdzināšanas kopni. Zibensnovedēji ir tieši savienoti ar zemējuma plāksni;
285.6. radarus, radioaprīkojumu un citu navigācijas aprīkojumu, kuram ir nepieciešams zemējums, aprīko ar
neatkarīgu zemējuma vara plāksni. Savienojuma garums ir pēc iespējas minimāls;
285.7. ja kuģis ir aprīkots ar izolējošu elastīgo uzmavu starp reduktoru un dzenvārpstu, šīs uzmavas atloki ir
savienoti ar elastīgu un atbilstoša šķērsgriezuma vara vadītāju.
286. Apgaismojumu sistēmas atbilst šādām prasībām:
286.1. apgaismojumu mašīntelpās, kontroles stacijās un darbavietās nodrošina no vismaz divām neatkarīgām
apgaismes gala ķēdēm, kuras aprīkotas tā, lai vienas ķēdes bojājums neizraisītu apgaismojuma zudumu šajās
telpās;
286.2. apgaismojumu telpās, kuras nav pastāvīgi apmeklētas (piemēram, zivju rūmes un tīklu telpas), nodrošina
ar slēdžiem, kas izvietoti ārpus šīm telpām;
286.3. signāllampu apgādā ar atbilstošu avārijas barošanas avotu.
51
/
203
287. Elektrodzinēji atbilst šādām prasībām:
287.1. katrs elektrodzinējs ir aprīkots ar apkalpojošam personālam ērti lietojamiem līdzekļiem tā palaišanai un
apturēšanai;
287.2. elektrodzinēju spēka ķēde ir aizsargāta pret īssavienojumu un pārslodzi. Trīsfāzu asinhronos dzinēju
aizsargā pret fāzes sprieguma pazušanu;
287.3. ja elektrodzinējs ir uzstādīts klāja mehānismu darbināšanai, to vadības ierīces nodrošina tūlītēju dzinēja
apturēšanu, ja vadības svira tiek atbrīvota. Avārijas apturēšanas līdzekļi ir uzstādīti kontroles stacijā. Klāja
mehānismi ir aprīkoti ar atbilstošām bezatteices bremzēm saskaņā ar atzītas organizācijas prasībām;
287.4. elektriskos ventilatorus un sūkņus ar elektrisko piedziņu naftas produktu pārsūknēšanai, tai skaitā
hidraulisko sistēmu darbināšanai, aprīko ar distances vadību, kura ir izvietota ārpus mašīntelpām un citām
attiecīgajām telpām, lai apturētu minētos mehānismus, ja šajās telpās izcēlies ugunsgrēks.
288. Zibens aizsardzība atbilst šādām prasībām:
288.1
. visus koka mastus un stengas aprīko ar zibensnovedējiem. Zibensnovedēji sastāv no nepārtrauktas vara
lentes, stieples vai troses ar šķērsgriezuma laukumu, ne mazāku par 75 mm
2
, kura ir atbilstoši pievienota
zibensnovedēja stienim, kura diametrs ir 12 mm un kurš izvirzīts vismaz 150 mm virs masta vai stengas
augstākā punkta;
288.2. ja korpuss ir no metāla, zibensnovedēja apakšējais gals ir savienots ar korpusu;
288.3. ja zvejas kuģis ir izgatavots no materiāliem, kas nevada elektrību, zibensnovedējus pievieno zemējuma
vara plāksnei;
288.4. zibensnovedēju uzstāda bez asiem līkumiem un tā daļu savienošanai izmanto kniedētus vai skrūvējamus
zemas pretestības savienojumus.
4.4. Periodiski neapkalpojamas mašīntelpas
289. Šī apakšnodaļa attiecas uz visiem zvejas kuģiem, kuriem ir periodiski neapkalpojamas mašīntelpas. Esošiem
un jauniem zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, šīs apakšnodaļas prasības piemēro, cik tas
praktiski iespējams, lai nodrošinātu līdzvērtīgus pasākumus kuģa drošībai.
4.4.1. Ugunsdrošība. Ugunsgrēka novēršana
290. Īpašu vērību pievērš augstspiediena degvielas caurulēm. Ja ir iespējams, noplūdušo degvielu no šo cauruļu
sistēmām savāc piemērotā drenāžas tankā, ko aprīko ar augsta līmeņa signalizāciju.
291. Ja degvielas patēriņa tanki piepildās automātiski vai ar distances vadību, veic pasākumus, lai nenotiktu
degvielas noplūde tanku pārpildīšanās dēļ. Līdzīgus pasākumus veic attiecībā uz visu aprīkojumu, kas automātiski
darbojas ar uzliesmojošiem šķidrumiem (piemēram, degvielas separatoru, ko, ja tas ir praktiski iespējams, izvieto
speciālā separatoriem un to sildītājiem paredzētā telpā).
292. Ja degvielas patēriņa un nostādināšanas tanki ir aprīkoti ar sildītājiem, tiek uzstādīta signalizācija, kas ieslēdz
brīdinājuma signālu par degvielas uzliesmošanas temperatūras pārsniegšanu.
293. Mašīntelpās uzstāda atzītu, atbilstoši paškontroles principam veidotu ugunsgrēka atklāšanas sistēmu, kurā ir
paredzētas iespējas sistēmas periodiskām pārbaudēm.
52
/
203
294. Ugunsgrēka atklāšanas sistēmā iekļauj gan vizuālo, gan skaņas signalizāciju stūres mājā un citās telpās, kur
zvejas kuģa apkalpe to varētu dzirdēt un redzēt laikā, kad zvejas kuģis atrodas ostā.
295. Ugunsgrēka atklāšanas sistēmu automātiski nodrošina ar barošanu no avārijas enerģijas avota, ja galvenais
enerģijas avots pārstāj darboties.
296. Iekšdedzes dzinējus ar jaudu 2250 kW un lielāku vai cilindra diametru, lielāku par 300 mm, aprīko ar kartera
eļļas tvaiku koncentrācijas detektoriem vai dzinēja gultņu temperatūras kontroles sistēmu, vai citām līdzvērtīgām
ierīcēm.
297. Uz zvejas kuģa uzstāda administrācijas prasībām un šo noteikumu 
5. nodaļas
 prasībām atbilstošu stacionāro
ugunsdzēsības sistēmu.
298. Lai būtu iespējams nekavējoties padot ūdeni no galvenās ugunsdzēsības sistēmas, uz zvejas kuģiem, kuru
garums ir 75 metri un lielāks, veic šādus pasākumus:
298.1. nodrošina iespēju iedarbināt galvenos ugunsdzēsības sūkņus no stūres mājas un no ugunsdzēsības
vadības pults, ja tāda ir ierīkota;
298.2. nodrošina pastāvīga spiediena uzturēšanu galvenajā ugunsdzēsības sistēmā un nodrošina to pret
aizsalšanu.
299. Atbilstoši administrācijas prasībām veic pasākumus, lai nodrošinātu mašīntelpu hermetizācijas ierīču,
ugunsdzēsības sistēmu vadības iekārtu, šo noteikumu 
4.4
.
6. 
apakšnodaļā paredzētās noslēgšanas ierīču (piemēram,
ventilācijas, degvielas sūkņu) drošu darbību un regulāru tehnisko apkopi un pārbaudes. Administrācija var pieprasīt
apgādāt kuģi ar ugunsdzēsības iekārtām un aprīkojumu, kā arī ar elpošanas aparātiem papildus attiecīgajām šo
noteikumu 
5. nodaļā
 minētajām prasībām.
4.4.2. Aizsardzība pret ūdens ieplūšanu
300. Mašīntelpas sateces aprīko ar augsta līmeņa signalizāciju, kura nosaka sateču ūdeņu uzkrāšanos, ja zvejas
kuģim ir normāla sānsvere un galsvere, un ieslēdz vizuālu un skaņas brīdinājuma signālu vietās, kur atrodas pastāvīga
sardze.
301. Vārstiem, caur kuriem jūras ūdens tiek iesūknēts un izsūknēts zemāk par zvejas kuģa ūdenslīniju vai caur
kuriem notiek sateču ūdeņu ežektora darbs, vadības ierīces izvieto tādās vietās, lai būtu pietiekami daudz laika tās
izmantot, ja nodalījumā ieplūst ūdens.
4.4.3. Sakari
302. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 75 metri un lielāks, vienam no šo noteikumu 
4.2
.
1.4
. apakšnodaļā
paredzētajiem sakaru līdzekļiem jābūt drošam balss sakaru līdzeklim. Drošu papildu balss sakaru līdzekli uzstāda
sakariem starp stūres māju un mehāniķu dzīvojamām telpām, kopkajītēm, ēdamtelpām, smēķēšanas vietām un
slēgtajiem darba klājiem.
4.4.4. Signalizācijas sistēma
303. Ierīko signalizācijas sistēmu, kas brīdina par katru defektu, kam nepieciešams pievērst uzmanību.
53
/
203
304. Signalizācijas sistēma nodrošina skaņas signālu mašīntelpā un katra signāla vizuālu indikāciju attiecīgā vietā.
Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 45 metriem, administrācija var atļaut izmantot sistēmu, kas nodrošina
katra signāla vizuālu indikāciju tikai stūres mājā.
305. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, signalizācijas sistēmu savieno ar mehāniķu kajītēm caur
selektoru, kas nodrošina savienojumu ar vienu no šīm kajītēm un mehāniķu koplietošanas telpām, ja tādas ir.
Administrācija var atļaut izmantot alternatīvu aprīkojumu, kas nodrošina ekvivalentu drošības līmeni.
306. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, ja administrācijas noteiktajā laikā zvejas kuģa apkalpe
nereaģē uz kāda defekta indikāciju, ieslēdzas mehāniķu izsaukuma signāls un izsaukuma signāls stūres mājā
sardzes personālam.
307. Nodrošina skaņas un vizuālās brīdinājuma signalizācijas ieslēgšanos stūres mājā, ja nepieciešama sardzē
esošā atbildīgā apkalpes locekļa rīcība vai nepieciešams pievērst viņa uzmanību.
308. Signalizācijas sistēmu, cik tas praktiski iespējams, projektē saskaņā ar bezatteices principu.
309. Signalizācijas sistēmu:
309.1. pastāvīgi nodrošina ar enerģiju, kuras padeve automātiski pārslēdzas uz rezerves avotu, ja pārstāj
darboties galvenais enerģijas avots;
309.2. veido tā, lai iedarbotos brīdinājuma signāls, ja rodas traucējumi enerģijas padevē.
310. Signalizācijas sistēma ir spējīga vienlaikus uzrādīt vairāk nekā vienu defektu un ir projektēta tā, lai viena
signāla saņemšana netraucētu citu signālu saņemšanu.
311. Brīdinājuma signāla apstiprināšana tiek veikta tajā pašā vietā, kur tiek parādīta signāla vizuālā indikācija.
Brīdinājuma signāli turpinās tik ilgi, līdz uz tiem reaģē apkalpe, bet katra atsevišķa signāla vizuālā indikācija
saglabājas tik ilgi, līdz defekts netiek likvidēts. Pēc tam signalizācijas sistēma automātiski pāriet normālā režīmā.
4.4.5. Speciālas prasības attiecībā uz mehānismiem, katliem un
elektroiekārtām
312. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 75 metri un lielāks, galvenais elektroenerģijas avots atbilst šādiem
nosacījumiem:
312.1. ja elektroenerģijas padevi parasti veic viens ģenerators, uzstāda slodzes samazināšanas ierīces, lai
nodrošinātu nepārtrauktu elektroenerģijas padevi, kas vajadzīga kuģa kustībai, vadāmībai un kuģa drošībai. Ja
strādājošs ģenerators pārstāj darboties, paredz rezerves ģeneratora automātisku iedarbināšanu un
pieslēgšanos galvenajam slēgdēlim un, ja nepieciešams, svarīgāko palīgmehānismu atkārtotu iedarbināšanu,
ievērojot noteikto to iedarbināšanas kārtību. Rezerves ģeneratora jauda ir pietiekama, lai nodrošinātu zvejas
kuģa kustību, vadāmību un drošību. Var paredzēt administrācijas atzītus līdzekļus rezerves ģeneratora
distances (rokas) iedarbināšanai un pieslēgšanai pie galvenā slēgdēļa un līdzekļus svarīgāko palīgmehānismu
distances atkārtotai iedarbināšanai;
312.2. ja elektroenerģijas padevi parasti veic vairāki vienlaikus strādājoši ģeneratori, paredz līdzekļus, lai
nodrošinātu, ka, pārstājot darboties kādam no ģeneratoriem, pārējie bez pārslodzes nodrošina nepieciešamo
elektroenerģijas daudzumu zvejas kuģa kustībai un vadāmībai.
313. Ja nepieciešama palīgmehānismu dublēšana, tos palīgmehānismus, kas nepieciešami zvejas kuģa kustības
nodrošināšanai, aprīko ar attiecīgiem pārslēdzējiem, lai tos automātiski pārslēgtu uz rezerves mehānismiem.
Nodrošina brīdinājuma signālu par automātisko pārslēgšanos.
54
/
203
314. Nodrošina tikai tādas vadības un brīdinājuma signalizācijas sistēmas, kas atbilst šādiem nosacījumiem:
314.1. vadības sistēmu konstruē tā, lai ar automātisku ierīču palīdzību nodrošinātu galveno dzeniekārtas
mehānismu un palīgmehānismu darbībai nepieciešamo sistēmu funkcionēšanu;
314.2. ja galvenie dzeniekārtas mehānismi ir iekšdedzes dzinēji, paredz līdzekļus, kas pastāvīgi uztur
vajadzīgajā līmenī dzinēju palaišanas gaisa spiedienu;
314.3
. uzstāda šo noteikumu 
4.4
.
4. 
apakšnodaļā minētajām prasībām atbilstošu signalizācijas sistēmu, kas
brīdina par visām būtiskākajām spiediena, temperatūras un šķidrumu līmeņu izmaiņām un citām izmaiņām;
314.4. atbilstošā vietā ierīko vadības posteni ar nepieciešamajiem brīdinājuma signalizācijas paneļiem un
ierīcēm, kas uzrāda katru defektu, par ko brīdina signalizācija.
4.4.6. Drošības sistēma
315. Paredz drošības sistēmu, kas nekavējoties automātiski aptur mehānismu vai katlu un ieslēdz brīdinājuma
signālu, ja kāda mehānisma vai katla darbībā radušies traucējumi vai atkāpes, kas var novest pie avārijas.
316. Dzeniekārta var tikt apturēta automātiski tikai tad, ja var notikt nozīmīgs bojājums, pilnīga atteice vai
eksplozija. Ja paredzēta galveno mehānismu drošības sistēmu atslēgšanas iespēja, nodrošina, lai atslēgšana nevarētu
notikt nejauši. Uzstāda vizuālo indikāciju, kas norāda, vai drošības sistēma ir ieslēgta vai nē.
5. Ugunsdrošība
(Nodaļa MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.486 redakcijā)
5.1. Vispārīgie ugunsdrošības noteikumi
317. Dzīvojamās un dienesta telpās izmanto vienu no šādām aizsardzības metodēm:
317.1. metode I F – visu iekšējo degtnespējīgo "B" vai "C" klases nodalījumu starpsienu konstrukcija vispārējā
gadījumā bez aizdegšanās atklāšanas ierīcēm un sprinkleru sistēmas dzīvojamās un dienesta telpās;
317.2. metode II F – automātiskās sprinkleru un ugunsgrēka trauksmes sistēmas nodrošināšana ugunsgrēka
atklāšanai un dzēšanai visos nodalījumos, kur tas varētu izcelties, vispārējā gadījumā bez ierobežojumiem
attiecībā uz iekšējo starpsienu tipu;
317.3. metode III F – automātiskās ugunsgrēka signalizācijas un ugunsgrēka trauksmes sistēmas
nodrošināšana ugunsgrēka atklāšanai un dzēšanai visos nodalījumos, kur tas varētu izcelties, vispārējā
gadījumā bez ierobežojumiem attiecībā uz iekšējo starpsienu tipu, izņemot gadījumu, ja jebkuras dzīvojamās
telpas vai telpas, kas robežojas ar "A" vai "B" klases nodalījumu, platība pārsniedz 50 m
2
. Administrācija var
palielināt šādas telpas platību kolektīvām telpām līdz 75 m
2
.
318. Nedegošu materiālu lietošanas prasības konstrukcijās un izolācijai starp sienām, kas robežojas ar
mašīntelpām, kontroles punktiem un aizsardzībai iekļautajās kāpņu telpās un koridoros visām trim metodēm ir
kopējas.
319. Ugunsdrošības aprīkojums un sistēmas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa attiecīgajām prasībām.
55
/
203
5.2. Ugunsdrošības pasākumi uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 60 metri un
lielāks
5.2.1. Materiāli
320. Zvejas kuģa korpusa, virsbūves, konstruktīvo starpsienu, klāju un klāju būvju konstrukcijās izmanto tēraudu vai
citu līdzvērtīgu materiālu, izņemot gadījumus, kas noteikti šo noteikumu 
323. punktā
.
321. Alumīnija komponentu sakausējumu izolācija "A" un "B" klases nodalījumos, izņemot konstrukcijas, kas pēc
administrācijas ieskatiem nav nesošās, veido tā, lai nesošo starpsienu temperatūra nepaceltos augstāk par 200 °C virs
apkārtējās temperatūras jebkurā laikposmā standarta ugunsdrošības testa laikā.
322. Īpaša uzmanība pievēršama alumīnija sakausējuma sastāvdaļām kolonnu, balstu un citu konstruktīvo
elementu izolācijai, kas nepieciešami glābšanas laivu un plostu izvietojuma, kā arī nolaišanas un iekāpšanas zonu un
"A" un "B" klases nodalījumu balstīšanai, lai nodrošinātu, ka:
322.1. tādi elementi, kas balsta glābšanas laivu un plostu zonas un "A" klases nodalījumus, šo noteikumu 
321.
punktā
 noteikto temperatūras limitu sasniegtu ne ātrāk kā pēc vienas stundas;
322.2. tādi elementi, kas balsta "B" klases nodalījumus, šo noteikumu 
321. punktā
 noteikto temperatūras limitu
sasniegtu ne ātrāk kā pirmās pusstundas beigās.
323. "A" klases mašīntelpu virsbūvju konstrukcijas un pārsegumus konstruē no tērauda un atbilstoši izolē, jebkuras
atveres tajos iekārto un aizsargā tā, lai nepieļautu uguns izplatīšanos.
5.2.2. Starpsienas dzīvojamās un dienesta telpās
324. Dzīvojamās un dienesta telpās visas starpsienas, kas noteiktas "B" klases nodalījumiem, būvē no klāja līdz
klājam un līdz korpusam vai citām robežām, izņemot, ja nepārtraukti "B" klases griesti vai apšuvums, vai abi ir ierīkoti
starpsienu abās pusēs, – tad starpsiena var būt pārtraukta vienlaidu griestiem vai apšuvumam, ņemot vērā šādas
metodes:
324.1. metode I F – visas starpsienas, kas pēc šajā punktā vai citos šīs daļas punktos minētajiem noteikumiem
nav būvētas kā "A" vai "B" klases nodalījumi, būvē vismaz kā "C" klases nodalījumiem paredzētas;
324.2. metode II F – nav ierobežojumu starpsienu uzbūvei, kas pēc šajā punktā vai citos šīs daļas punktos
minētajiem noteikumiem nav būvētas kā "A" vai "B" klases nodalījumi, izņemot atsevišķus gadījumus, ja "C"
klases starpsienas ir nepieciešamas atbilstoši šo noteikumu 
333. punktā
 minētā 
pielikuma
 1. tabulai;
324.3. metode III F – nav ierobežojumu starpsienu uzbūvei, kas pēc šajā punktā vai citos šīs daļas punktos
minētajiem noteikumiem nav būvētas kā "A" vai "B" klašu nodalījumi. Dzīvojamās telpas vai telpas, kas
robežojas ar vienlaidu "A" un "B" klases nodalījumiem, nedrīkst pārsniegt 50 m
2
, izņemot atsevišķus
gadījumus, ja "C" klases starpsienas ir nepieciešamas atbilstoši šo noteikumu 
333. punktā
 minētā 
pielikuma
 1.
tabulai. Administrācija var palielināt platību sabiedriskajām telpām līdz 75 m
2
.
5.2.3. Kāpņu un liftu šahtu aizsardzība dzīvojamās telpās, apkalpošanas telpās
un kontrolpunktos
325. Kāpņu telpas, kas iet tikai caur vienu klāju, aizsargā vismaz vienā līmenī ar vismaz "B-0" klases nodalījumu un
durvīm, kas pašas aizveras. Liftus, kas iet tikai caur vienu klāju, iežogo ar "A-0" klases konstrukcijām – ar tērauda
durvīm abos līmeņos. Kāpņu telpas un liftu šahtas, kas iet cauri vairāk nekā vienam klājam, iežogo vismaz ar "A-0"
klases sienām un aizsargā visos līmeņos ar pašaizverošām durvīm. 
56
/
203
klases sienām un aizsargā visos līmeņos ar pašaizverošām durvīm.
326. Visas kāpnes būvē no tērauda karkasa konstrukcijām, izņemot vietas, kur administrācija atļāvusi lietot citus
līdzvērtīgus materiālus.
5.2.4. Durvis ugunsdrošajos nodalījumos
327. Durvis, cik vien tas praktiski iespējams, izgatavo tādas, lai tās nodrošinātu ugunsdrošību, kas līdzvērtīga
nodalījumam, kurā tās iebūvētas. Durvis un durvju rāmjus "A" klases nodalījumos izgatavo no tērauda. Durvis "B"
klases nodalījumos ir no nedegoša materiāla. Durvis, ko iebūvē "A" klases mašīntelpu starpsienās, aizveras pašas un
ir gāzu necaurlaidīgas. Administrācija var atļaut lietot degtspējīgus materiālus durvīs, kas atdala kajītes no
individuālajām iekšējām sanitārajām telpām (piemēram, dušas), ja tās konstruētas saskaņā ar šo noteikumu 324.1.
apakšpunktā noteikto IF metodi.
328. Tur, kur nepieciešams, lai durvis pašas aizvērtos, tās neaprīko ar aizturēšanas āķiem. Tomēr ir atļauts
izmantot bezatteices tipa aiztures aprīkojumu ar tālvadību durvju aizvēršanai.
329. Ventilācijas atveres ir atļautas durvīs vai zem durvīm koridoru starpsienās, izņemot gadījumu, ja šādas atveres
vēlas ierīkot kāpņu telpu durvīs vai zem tām. Atveres ierīko tikai durvju apakšējā daļā. Durvīs vai zem tām ierīkoto
atveru kopējais efektīvais katras atveres laukums nepārsniedz 0,05 m
2
. Ja šāda atvere ir iebūvēta durvīs, to aprīko ar
režģi, kas izgatavots no nedegoša materiāla.
330. Ūdensdrošas durvis nav nepieciešams izolēt.
5.2.5. Starpsienu un klāju ugunsizturība
331. Papildus īpašiem noteikumiem minimālā starpsienu un klāju ugunsizturība atbilst tai, kas norādīta šo
noteikumu 
333. punktā
 minētā 
pielikuma
 1. un 2. tabulā.
332. Šo noteikumu 
331. punktā
 minēto izturību izmanto attiecīgi klājiem un starpsienām, kas atdala blakus esošas
telpas. Lai noteiktu atbilstošās prasības ugunsizturībai blakus esošu telpu starpsienām, šādas telpas klasificē
saskaņā ar to ugunsgrēka risku:
332.1. kontrolpunkti (1):
332.1.1. telpas, kurās ir izvietoti avārijas enerģijas un gaismas avoti;
332.1.2. stūres māja un karšu telpa;
332.1.3. telpas, kurās ir novietots zvejas kuģa radioaprīkojums;
332.1.4. ugunsdzēsības telpas, ugunsgrēka kontroles telpas un ugunsgrēka reģistrēšanas stacijas;
332.1.5. zvejas kuģa galveno dzinēju kontroles telpa, ja tā atrodas ārpus mašīntelpas;
332.1.6. telpas, kurās ir novietota ugunsgrēka trauksmes signalizācija;
332.2. koridori (2) – koridori un vestibili;
332.3. dzīvojamās telpas (3) – dzīvojamās un sabiedriskās telpas;
332.4. kāpņu telpas (4) – iekšējās kāpņu telpas, lifti un eskalatori un tiem pievienotās telpas, izņemot tās, kas
pilnīgi iekļautas mašīntelpās. Kāpņu telpu, kas ir ietverta tikai vienā līmenī, uzskata par daļu no telpas, no kuras
57
/
203
tā nav atdalīta ar ugunsdrošām durvīm;
332.5. zema ugunsgrēka riska dienesta telpas (5) – skapji un noliktavas ar platību, mazāku par 2 m
2
,
žāvējamās telpas un veļas mazgātavas;
332.6. "A" klases mašīntelpas (6);
332.7. citas mašīntelpas (7) – mašīntelpas un zivju miltu apstrādes telpas, izņemot "A" klases mašīntelpas;
332.8. kravas telpas (8) – telpas, ko izmanto kravai, ieskaitot eļļas kravas tankus, šahtas un lūkas uz šādām
telpām;
332.9. augsta ugunsgrēka riska dienesta telpas (9) – kambīzes, trauku glabātavas, telpas, kurās ir ēdienu
gatavošanas iekārtas, krāsu noliktavas, lukturu glabātavas, skapji un pieliekamie ar platību 2 m
2
 un lielāki un
cehi (darbnīcas), izņemot tos, kas veido daļu no mašīntelpām;
332.10. atklāti klāji (10) – atklātas klāja telpas un pastaigu vietas, telpas svaigu zivju apstrādei, zivju
mazgāšanas telpas un līdzīgas telpas, kur nav ugunsgrēka riska. Atklātas telpas ārpus virsbūvēm un klāja
mājām.
333. Starpsienu un klāju ugunsizturības prasības ir noteiktas šo noteikumu 
12. pielikumā
.
334. Ja caur klāju izvadīti elektriskie kabeļi, caurules un ventilācijas kanāli, šķērsošanas vietas hermētiski noblīvē,
lai nepieļautu liesmu un dūmu izplatīšanos.
335. Var pieņemt, ka nepārtraukti "B" klases griesti vai apšuvums, kas ir saistīts ar attiecīgajiem klājiem vai
starpsienām, pilnīgi vai daļēji nodrošina vajadzīgo ugunsdrošības izolāciju vai ugunsizturību.
336. Šo noteikumu 
320. punktā
 noteikto tērauda vai tam līdzvērtīga materiāla virsbūvju un konstrukciju ārējā
apšuvumā var iebūvēt logus un sānu lūkas, ja pēc šo noteikumu prasībām nav nepieciešams, lai šo konstrukciju
apšuvums būtu ar "A" klases ugunsizturību. Šādā apšuvumā (kur nav prasīta "A" klases ugunsizturība) durvis izgatavo
no administrācijas atzīta materiāla. Mašīntelpu logus un gaismas lūkas aprīko šādi:
336.1. ja gaismas lūkas ir atveramas, paredz iespēju tās aizvērt no telpas ārpuses. Gaismas lūkas ar stikla
paneļiem aprīko ar pastāvīgi pievienotiem ārējiem slēģiem no tērauda vai līdzvērtīga materiāla;
336.2. šādās gaismas lūkās lieto ar stiepli armētu stiklu;
336.3. stiklu vai līdzvērtīgu materiālu nav atļauts izmantot mašīntelpās. Mašīntelpu gaismas lūkās un kontroles
telpās drīkst izmantot ar stiepli armētu stiklu.
5.2.6. Konstrukcijas detaļas
337. Izmanto šādas metodes:
337.1. metode IF – visu apšuvi, caurvēja aiztures, griestus un ar tiem saistīto pamatni dzīvojamās un dienesta
telpās un kontrolpunktos veido no nedegoša materiāla;
337.2. metode IIF un IIIF – koridoros un kāpņu telpās pie dzīvojamām un dienesta telpām, kā arī kontrolpunktos
griestus, apšuvi, caurvēja aiztures un ar tiem saistīto pamatni veido no nedegoša materiāla;
337.3. metode IF, IIF un IIIF:
337.3.1. izolējošie materiāli (izņemot izolējošos materiālus kravas telpās vai saldēšanas nodalījumu
dienesta telpās) ir nedegoši. Tvaiku barjeras un līmlentes, ko lieto kopā ar izolāciju, tāpat kā cauruļvadu
armatūras izolāciju aukstumnesēju sistēmās nav nepieciešams veidot no nedegošiem materiāliem, taču tos 
58
/
203
pielieto pēc iespējas mazākā daudzumā un to atklātās virsmas ir noturīgas pret liesmām, kā to nosaka
Ugunsdrošības testēšanas metožu kodekss. Telpās, kur iespējama naftas produktu iekļūšana, izolācijas
virsmas ir naftas produktu un to tvaiku necaurlaidīgas;
337.3
.
2. 
ja nedegošas starpsienas, apšuvumu un griestus izmanto dzīvojamās un dienesta telpās, tiem var
būt degtspējīga apdare, kas nepārsniedz 2,0 mm biezumu katrā šādā telpā, izņemot koridorus, kāpņu telpas
un kontrolpunktus, kur tā nepārsniedz 1,5 mm biezumu;
337.3.3. tukšumus, kas atrodas aiz griestiem, paneļiem vai apšuvuma, sadala ar cieši piegulošām caurvēja
aizturēm, kas izvietotas ne vairāk kā 14 metru viena no otras. Vertikālā virzienā šādas platības, ieskaitot
tās, kas atrodas aiz griestiem, paneļiem vai apšuvuma, uz katra klāja ir noslēgtas.
5.2.7. Ventilācijas sistēmas
338. Ventilācijas kanālus būvē no nedegoša materiāla. Īsi kanāli, kas nepārsniedz divus metrus garumā un 0,02 m
2
šķērsgriezumā, var nebūt izgatavoti no nedegoša materiāla, ja tie atbilst šādiem nosacījumiem:
338.1. šie cauruļvadi ir no materiāla ar zemām liesmu izplatīšanās īpašībām saskaņā ar Ugunsdrošības
testēšanas metožu kodeksu;
338.2. tos lieto tikai izejā no ventilācijas iekārtas;
338.3. tos izvieto ne tuvāk par 600 mm, mērot gar kanālu no atverēm "A" un "B" klases nodalījumos un ieskaitot
vienlaidu "B" klases griestus.
339. Ja ventilācijas kanāli ar šķērsgriezumu, lielāku par 0,02 m
2
, šķērso "A" klases starpsienu vai klāju, atveres
pārklāj ar tērauda lokšņu apvalku. Kanālus, kas šķērso starpsienu vai klāju, starpsienas vai klāja šķērsošanas tuvumā
izgatavo no tērauda. Kanāli šajā ventilācijas kanāla daļā atbilst šādām prasībām:
339.1. ja kanālu šķērsgriezums pārsniedz 0,02 m
2
, to apvalki ir vismaz 3 mm biezi un vismaz 900 mm gari.
Starpsienas šķērsojuma gadījumā šo garumu vēlams sadalīt līdzīgās daļās katrā šķērssienas pusē. Kanālus,
kuru šķērsgriezums pārsniedz 0,02 m
2
, apgādā ar ugunsdrošības izolāciju. Izolācija ir ar vismaz tādu pašu
uguns noturību kā šķērssiena vai klājs, ko šķērso ventilācijas kanāls. Līdzvērtīgu uguns izturību nodrošina
saskaņā ar administrācijas atzinumu;
339.2. kanālus, kuru šķērsgriezums pārsniedz 0,075 m
2
, papildus šo noteikumu 339.1. apakšpunktā minētajām
prasībām apgādā ar ugunsgrēka aizbīdni. Ugunsgrēka aizbīdņi strādā automātiski, bet ir nodrošināta arī iespēja
tos aizvērt ar roku no starpsienas vai klāja abām pusēm. Aizbīdņus apgādā ar indikatoru, kas norāda, vai tas ir
atvērts vai aizvērts. Ugunsgrēka aizbīdņi nav nepieciešami tur, kur kanāli šķērso telpas, kas atrodas starp "A"
klases nodalījumiem un neapkalpo šos nodalījumus, ja šiem kanāliem ir tāda pati uguns noturība kā
starpsienām, ko tie šķērso.
340. "A" klases mašīntelpām un kambīzēm paredzētie ventilācijas kanāli nedrīkst šķērsot dzīvojamās telpas,
dienesta telpas un kontrolpunktus. Ja administrācija to ir atļāvusi, kanālus izgatavo no tērauda vai cita līdzvērtīga
materiāla un kanāli ir iekārtoti tā, lai saglabātu šo telpu ugunsizturību.
341. Dzīvojamām un dienesta telpām, kā arī kontrolpunktiem paredzētie ventilācijas kanāli nedrīkst šķērsot "A"
klases mašīntelpas vai kambīzes. Administrācija var atļaut šādu risinājumu, ja kanāli ir izgatavoti no tērauda vai cita
līdzvērtīga materiāla un iekārtoti tā, lai saglabātu šo telpu ugunsizturību.
342. Ja ventilācijas kanāli ar šķērsgriezumu, kas pārsniedz 0,02 m
2
, šķērso "B" klases starpsienas, šķērsojuma
vietās kanālu pārklāj ar tērauda lokšņu apvalku vismaz 900 mm garumā, izņemot gadījumu, ja ventilācijas kanāli ir
izgatavoti šādā garumā no tērauda. Starpsienas šķērsojumā šo garumu vēlams sadalīt līdzīgās daļās katrā
šķērssienas pusē.
59
/
203
343. Attiecībā uz kontrolpunktiem ārpus mašīntelpām, cik vien praktiski iespējams, nepieciešams veikt
pasākumus, lai nodrošinātu ventilāciju, redzamību un nepieļautu dūmu klātbūtni, lai tur esošos mehānismus un
aprīkojumu ugunsgrēka gadījumā varētu uzraudzīt un tie turpinātu efektīvi funkcionēt. Nodrošina alternatīvus un
atsevišķus gaisa piegādes līdzekļus. Divu gaisa pieplūdes avotu ieplūdes izvieto tā, lai vienlaicīga dūmu ieplūšana abās
būtu minimāla. Pēc administrācijas ieskatiem šādas prasības var neņemt vērā attiecībā uz kontrolpunktiem un to
atverēm, kas izvietotas uz atklāta klāja vai kur vietējais noslēgšanas aprīkojums ir pietiekami efektīvs.
344. Ja izplūdes kanāli no kambīzes šķērso dzīvojamās telpas vai telpas, kurās atrodas degtspējīgi materiāli, tos
konstruē kā "A" klases nodalījumus. Katru izplūdes kanālu aprīko ar:
344.1. tauku uztvērēju, kas ir viegli noņemams un tīrāms;
344.2. ugunsdrošības aizbīdni, kas izvietots kanāla augstākajā un zemākajā galā (prasību par papildu aizbīdni
kanāla augstākajā galā attiecina uz jauniem zvejas kuģiem);
344.3. aprīkojumu, ko var darbināt no kambīzes, lai izslēgtu izplūdes ventilatoru;
344.4. stacionāriem ugunsdzēsības līdzekļiem liesmu dzēšanai kanālā, izņemot zvejas kuģus, kuru garums ir
mazāks par 75 metriem, ja administrācija uzskata to par nepraktisku.
345. Visu ventilācijas sistēmu galvenās ieplūdes un izplūdes atveres aprīko tā, lai būtu iespēja tās aizvērt no
ventilējamo telpu ārpuses. Dzīvojamās telpās, dienesta telpās, kontrolpunktos un mašīntelpās ierīkotās piespiedu
ventilācijas iekārtas aprīko tā, lai būtu iespēja tās apstādināt no viegli pieejamas vietas ārpus šīm ventilējamām telpām.
Izraugās vietu, ko ugunsgrēks nevarētu viegli norobežot. Aprīkojumu, kas paredzēts piespiedu ventilācijas apturēšanai
mašīntelpās, veido pilnīgi atdalītu no tā aprīkojuma, kas paredzēts ventilācijas apturēšanai citās telpās.
346. Nodrošina aprīkojumu, lai no drošas vietas varētu aizvērt gredzenveida telpas apkārt dūmvadiem.
347. Ventilācijas sistēmas, kas nodrošina mašīntelpas, veido neatkarīgas no tām sistēmām, kas nodrošina
ventilāciju citās telpās.
348. Pieliekamos, kur tiek uzglabāts noteikts daudzums viegli uzliesmojošas vielas, aprīko ar ventilācijas
sistēmām, kas ir atdalītas no citām ventilācijas sistēmām. Ventilēšanu nodrošina kā telpas augšējā, tā arī apakšējā
daļā, un ventilatoru ieplūdes un izplūdes atveres izvieto drošās vietās un apgādā ar dzirksteļu uztvērējiem (drāšu
sietiem).
5.2.8. Apkures iekārtas
349. Elektriskos radiatorus piestiprina un konstruē tā, lai aizdegšanās risks būtu minimāls. Radiatorus nedrīkst
aprīkot ar elementiem, kas uzstādīti tā, ka var aizsvilties drēbes, aizkari vai citi līdzīgi materiāli vai tie var aizdegties no
elementa izdalītā karstuma.
350. Nedrīkst pieļaut apkuri ar atklātu liesmu. Krāsnis un līdzīgas iekārtas stingri nostiprina un nodrošina atbilstošu
to aizsardzību un izolāciju zem tām, apkārt tām un ceļā uz to dūmvadiem. Ja krāsnīs izmanto cieto kurināmo, to
dūmvadus konstruē un iekārto tā, lai būtu minimāls risks, ka tos varētu nobloķēt sadegšanas produkti. Dūmvadus
apgādā ar gatavībā esošiem līdzekļiem to tīrīšanai. Aizbīdņos vilkmes ierobežošanai dūmvados, kad tie ir aizvērtā
stāvoklī, paredz nenoslēgtu, pietiekamu gaisa spraugu. Telpas, kur uzstāda krāsnis, apgādā ar pietiekama izmēra
ventilatoriem, lai nodrošinātu krāsns apgādi ar degšanai nepieciešamo gaisu. Šādus ventilatorus nedrīkst aprīkot ar
aizvēršanas ierīcēm un tos izvieto tā, lai aizvēršanas ierīces, kas noteiktas šo noteikumu 
345. punktā
, tiem nebūtu
nepieciešamas.
351. Nav atļauts izmantot iekārtas ar atklātu gāzes liesmu, izņemot plītis (krāsnis) pārtikas gatavošanai un ūdens
sildītājus. Telpas, kurās atrodas šādas plītis vai ūdens sildītāji, nodrošina ar atbilstošu ventilāciju degšanas gala
produktu un iespējamās gāzes noplūdes novadīšanai uz drošu vietu. Visas caurules gāzes nogādāšanai no konteinera
(balona) līdz plītij vai ūdens sildītājam izgatavo no tērauda vai cita atzīta materiāla. Plītis vai ūdens sildītājus apgādā ar
60
/
203
automātiskām gāzes padeves pārtraukšanas ierīcēm, kas iedarbojas, samazinoties gāzes spiedienam galvenajā
gāzes vadā vai apdziestot liesmai jebkurā ierīcē.
352. Ja gāzes kurināmo izmanto sadzīves mērķiem, tās sagatavošanu, glabāšanu, sadali un lietošanu veic
administrācijas atzītā veidā saskaņā ar šo noteikumu 
5.2
.
10. 
apakšnodaļu.
5.2.9. Dažādas prasības
353. Jauniem zvejas kuģiem visām atklātām virsmām koridoros un kāpņu telpās (ieskaitot gruntējumu apslēptās vai
nepieejamās vietās) un virsmām dzīvojamās un dienesta telpās un kontrolpunktos izmanto materiālus ar zemu liesmu
izplatīšanās spēju, kas pārbaudīta saskaņā ar Ugunsdrošības testēšanas metožu kodeksu.
354. Jauniem zvejas kuģiem atklātām griestu virsmām dzīvojamās un dienesta telpās un kontrolpunktos izmanto
materiālus ar zemu liesmu izplatīšanās spēju.
355. Atklātu iekšējā interjera virsmu apstrādei izmanto tikai tādas krāsas, lakas, pārklājumus un citas apdares,
kas neizdala pārmērīgu dūmu un toksisku gāzu vai tvaiku daudzumu, kā to nosaka Ugunsdrošības testēšanas metožu
kodekss. Administrācija pārliecinās, ka tām nepiemīt pārmērīga ugunsbīstamība.
356. Dzīvojamās un dienesta telpās un kontrolpunktos klāja pārklājuma apakšējam slānim izmanto atzītu
materiālu, kas nav viegli uzliesmojošs vai paaugstinātā temperatūrā nekļūst toksisks vai sprādzienbīstams saskaņā ar
Ugunsdrošības testēšanas metožu kodeksu.
357. Ja "A" vai "B" klases nodalījumus šķērso elektriskie kabeļi, cauruļvadi, šahtas, kanāli vai tajos iestrādā
ventilācijas atveres, apgaismošanas armatūru un līdzīgas ierīces, veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka nodalījuma
ugunsnoturība nav samazināta.
358. Cauruļvadiem, kas šķērso "A" vai "B" klases starpsienas dzīvojamās un dienesta telpās un kontrolpunktos,
izmanto atzītu materiālu, kas izvērtēts attiecībā uz temperatūru, kādu šīm starpsienām nepieciešams izturēt. Ja
administrācija atļauj pārsūknēt eļļu un uzliesmojošus šķidrumus caur dzīvojamām un dienesta telpām, cauruļvadiem
izmanto atzītu materiālu, kas izvērtēts attiecībā uz ugunsgrēka risku.
359. Materiālus, kas karstuma iespaidā viegli kļūst neefektīvi, nedrīkst lietot drenāžas, sanitārajās sistēmās un
citos izvados aiz borta, kas ir novietoti tuvu ūdenslīnijai un kur materiāla bojājums ugunsgrēka gadījumā var radīt
applūšanas briesmas.
360. Kuģu kinoiekārtās nedrīkst lietot filmas uz nitrocelulozes pamatnes.
361. Visas atkritumu tvertnes, izņemot zivju apstrādē lietojamās, izgatavo no nedegoša materiāla, bez atverēm to
sānos un dibena daļā.
362. Degvielas pārsūknēšanas sūkņus ar mehānisko piedziņu, agregātu degvielas sūkņus un citus līdzīgus
degvielas sūkņus aprīko ar distances vadību, kas izvietota ārpus attiecīgās telpas tā, lai ugunsgrēka gadījumā telpā,
kur tie ir izvietoti, tos varētu apturēt.
363. Lai nepieļautu degvielas noplūdi satecēs, izvieto noplūdes savākšanas paplātes tur, kur tas ir nepieciešams.
364. Nodalījumos, ko izmanto zivju glabāšanai, uzliesmotspējīgu izolāciju aizsargā ar cieši piegulošu apšuvumu.
61
/
203
365. Augsta ugunsgrēka riska kravas telpas aizsargā ar stacionāru ugunsdzēsības sistēmu vai ar citu
ugunsdzēsības sistēmu, kas saskaņā ar administrācijas atzinumu nodrošina līdzvērtīgu aizsardzību no uguns.
5.2.10. Gāzes balonu un bīstamu materiālu uzglabāšana
366. Saspiestās, šķidrās vai izšķīdinātās gāzes balonus nostiprina un skaidri marķē ar noteiktu identifikācijas
krāsu, norādot uz tiem skaidri salasāmu satura ķīmisko formulu un nosaukumu.
367. Balonus, kas satur viegli uzliesmojošas vai citādi bīstamas gāzes, un izlietotos balonus izvieto un nostiprina
uz atklāta klāja. Visus ventiļus, spiediena regulatorus un cauruļvadus, kas pievienoti šiem baloniem, aizsargā pret
bojājumiem. Balonus aizsargā arī no pārmērīgām temperatūras izmaiņām, tiešiem saules stariem un no sniega
uzkrāšanās. Administrācija var atļaut šādu balonu uzglabāšanu nodalījumos, kas atbilst šo noteikumu 
368. 
un 
370.
punktā
 minētajām prasībām.
368. Telpas, kur tiek uzglabāti ļoti viegli uzliesmot spējīgi šķidrumi (ātri iztvaikojošas krāsas, petroleja, benzols) un,
ja atļauts, sašķidrināta gāze, iekārto tā, lai ieeja tajās būtu iespējama tikai tieši no atklāta klāja. Spiediena
regulēšanas ierīces un drošības vārstus iekārto tā, lai nodrošinātu izplūdi nodalījuma robežās. Ja šādu nodalījumu
ierobežojošās starpsienas atrodas blakus citām norobežotām telpām, tās veido gāzu necaurlaidīgas.
369. Nav pieļaujama elektroinstalācijas un elektroarmatūras uzstādīšana nodalījumos, kas tiek izmantoti ļoti viegli
uzliesmot spējīgu šķidrumu vai sašķidrinātas gāzes uzglabāšanai, izņemot to elektroinstalāciju un elektroarmatūru,
kas nepieciešama nodalījuma apkalpošanai. Šādos gadījumos uzstāda tikai sertificētu droša tipa elektroarmatūru
saskaņā ar Starptautisko standartu IEC publikāciju Nr. 79 "Elektriskā armatūra sprādzienu bīstamai gāzes videi".
Šādās telpās nedrīkst atrasties siltuma avoti. Labi saredzamā vietā izvieto uzrakstus "Nesmēķēt" un "Nelietot atklātu
liesmu".
370. Katra tipa saspiestu gāzi uzglabā atsevišķi. Nodalījumos, ko izmanto šādu gāzu uzglabāšanai, nedrīkst glabāt
citus degtspējīgus produktus, instrumentus vai priekšmetus, kas nav gāzes sadales sistēmas sastāvdaļa.
Administrācija var atvieglot šīs prasības, ņemot vērā saspiestu gāzu raksturojumu, daudzumu un paredzēto
izmantošanu.
5.2.11. Evakuācijas ceļi
371. Kāpņu telpas un kāpnes uz dzīvojamām telpām un telpām, kur apkalpe parasti ir nodarbināta (izņemot
mašīntelpas), un no šīm telpām iekārto tā, lai tās varētu izmantot kā ērtus evakuēšanās ceļus uz atklātu klāju un no
turienes glābšanas laivās vai plostos. Ievēro šādas prasības:
371.1. no visu līmeņu dzīvojamām telpām (no katras lielākas telpas vai telpu grupas) nodrošina vismaz divas
evakuācijas iespējas. Evakuācijas ejas izvieto pēc iespējas tālāk vienu no otras. Par evakuācijas ejām uzskata
arī parastos piekļūšanas līdzekļus šīm telpām:
371.1.1. galvenā izeja telpām, kuras atrodas zem atvērta klāja, ir kāpnes, bet otra izeja var būt vertikāls
traps šahtā vai kāpnes;
371.1.2. izeja uz augšu novietotām telpām pret atvērtu klāju ir kāpnes vai durvis uz atklātu klāju vai to
kombinācija;
371.2. izņēmuma gadījumā administrācija atļauj vienu evakuācijas ceļu, ņemot vērā telpas veidu, izvietojumu un
cilvēku skaitu, kas parasti dzīvo vai strādā tajā;
371.3
. koridora vai koridora daļas garums nedrīkst pārsniegt septiņus metrus, ja no turienes ir tikai viens
evakuācijas ceļš;
371.4. glābšanās ceļu nepārtrauktību un platumu nosaka saskaņā ar administrācijas prasībām. Kāpņu telpas un
koridorus, ko izmanto kā evakuācijas ejas, konstruē vismaz 700 mm platus ("tīrais" platums) un aprīko ar
62
/
203
margām vismaz vienā pusē. Ieejas šādās kāpņu telpās nav šaurākas par 700 mm.
372. No katras "A" klases mašīntelpas nodrošina divas evakuācijas ejas vienā no šādiem veidiem:
372.1
. divi tērauda kāpņu komplekti, kas atdalīti viens no otra, cik plaši vien iespējams, un ved uz līdzīgi
atdalītām durvīm telpas augšējā daļā, no kurienes ir nodrošināta izkļūšana uz atklāta klāja. Vienām no šīm
kāpnēm nodrošina ilgstošu aizsardzību no uguns no telpas zemākās daļas līdz drošai vietai ārpus telpas. Šo
aizsardzību konstruē no tērauda, izolē atbilstoši "A-60" klases prasībām un tās zemāko daļu apgādā ar
pašaizverošām "A-60" klases tērauda durvīm. Administrācija var neprasīt šādu aizsardzību, ja šādā mašīntelpā
tās iekārtojuma vai izmēru dēļ ir nodrošināts drošs izglābšanās ceļš no šīs telpas zemākās daļas;
372.2. vienas tērauda kāpnes, kas ved uz durvīm telpas augšējā daļā, no kurienes ir nodrošināta izkļūšana uz
atklāta klāja. Telpas zemākajā daļā ir tērauda durvis, kas ir atdalītas no minētajām kāpnēm un kuras var atvērt
un aizvērt no abām pusēm, un kas nodrošina drošu evakuācijas ceļu no telpas zemākās daļas uz atklātu klāju.
373. Evakuācijas ceļus no citām mašīntelpām, kas nav "A" klases mašīntelpas, nodrošina saskaņā ar
administrācijas prasībām, ņemot vērā telpas veidu un izvietojumu un to, vai cilvēki parasti atrodas šajā telpā.
374. Kuģa mašīntelpās viegli pieejamās un redzamās vietās izvieto avārijas glābšanas elpošanas aparātus, ko
ugunsgrēka laikā ātri un viegli var sasniegt. Avārijas glābšanas elpošanas aparātu novietojumu un skaitu nosaka,
ņemot vērā mašīntelpu izkārtojumu un to personu skaitu, kuras parasti strādā šajās telpās.
375. Kuģa dzīvojamo telpu koridoros viegli pieejamās un redzamās vietās izvieto vismaz divus avārijas glābšanas
elpošanas aparātus, ko ugunsgrēka laikā ātri un viegli var sasniegt.
376. Liftus neuzskata par vienu no evakuācijas ceļiem.
5.2.12. Automātiskās sprinkleru un ugunsgrēka trauksmes un uguns
atklāšanas sistēmas
377. Uz zvejas kuģiem, uz kuriem tiek piemērota IIF metode, lai aizsargātu dzīvojamās un dienesta telpas (izņemot
telpas, kurās nepastāv būtisks ugunsgrēka izcelšanās risks, piemēram, neaizņemtas telpas vai sanitārās telpas),
uzstāda atzīta tipa sprinkleru un ugunsgrēka trauksmes sistēmas, kas atbilst šo noteikumu prasībām un ir aprīkotas
tā, lai efektīvi aizsargātu šīs telpas.
378. Sistēmu uztur pastāvīgā gatavībā, lai tā varētu nekavējoties darboties bez apkalpes iejaukšanās. Izmanto ar
ūdeni piepildītu cauruļvadu tipa sistēmu, izņemot mazas atklātas sekcijas, kur tā var būt arī sausu cauruļvadu tipa, ja
pēc administrācijas ieskatiem nepieciešama šāda piesardzība. Sistēmas daļas, kas var būt pakļautas sala iedarbībai,
piemērotā veidā aizsargā pret sasalšanu. Sistēmu uztur piepildītu līdz nepieciešamajam spiedienam un paredz tās
nepārtrauktu apgādi ar ūdeni saskaņā ar šo noteikumu 
389. punktu
.
379. Katrā sprinkleru sekcijā iestrādā līdzekļus, lai automātiski ieslēgtu redzamu un dzirdamu trauksmes signālu
uz viena vai vairākiem indikācijas paneļiem, kad iedarbojas jebkurš no sprinkleriem. Šādus paneļus centralizēti izvieto
stūres mājā, tie norāda, kurā sistēmas kontrolējamā sekcijā izcēlies ugunsgrēks. Vizuālās un skaņas trauksmes
posteņus papildus izvieto arī citās vietās tā, lai nodrošinātu, ka apkalpe nekavējoties saņem signālus par ugunsgrēka
izcelšanos. Trauksmes sistēmu konstruē tā, lai tā informētu par jebkura defekta rašanos.
380. Sprinklerus sagrupē atsevišķās sekcijās, kurās ir ne vairāk par 200 sprinkleriem katrā.
381. Nodrošina jebkuras sprinkleru sekcijas izolēšanu tikai ar vienu izslēgšanas vārstu. Nodrošina vieglu
pieejamību katras sekcijas izslēgšanas vārstam un tā atrašanās vietu nepārprotami un pastāvīgi apzīmē. Paredz
līdzekļus, lai nepieļautu, ka nepiederošas personas var nesankcionēti aktivizēt izslēgšanas vārstus.
63
/
203
382. Katra izslēgšanas vārsta atrašanās vietu un centrālo staciju apgādā ar manometru, kas norāda spiedienu
sistēmā.
383. Nodrošina sprinkleru izturību pret koroziju. Dzīvojamās un dienesta telpās nodrošina, ka sprinkleri tiek
automātiski iedarbināti temperatūras robežās no 68 ºC līdz 79 ºC, izņemot vietas, kur iespējama paaugstināta
apkārtējā temperatūra (piemēram, žāvējamās telpas). Šajās telpās sprinklera automātiskās iedarbināšanas
temperatūru var palielināt ne vairāk kā par 30 ºC virs maksimālās temperatūras telpas augšpusē.
384. Katru indikācijas paneli apgādā ar sarakstu vai plānu, kas norāda aptvertās telpas un katras sekcijas
izvietojuma zonu. Nodrošina piemērotu testēšanas un apkalpošanas instrukciju pieejamību valsts valodā un darba
valodā.
385. Sprinklerus izvieto telpas augšējā daļā un izkārto piemērotā veidā, lai uzturētu caurmēra ūdens padošanas
ātrumu, ne mazāku kā pieci litri minūtē uz 1 m
2
 virs nominālā laukuma, ko aptver sprinklers. Administrācija atļauj
izmantot arī cita veida sprinklerus, ja derīgais izsmidzinātā ūdens daudzums ir ne mazāk efektīvs.
386. Sistēmu nodrošina ar spiediena tvertni, kuras tilpums atbilst vismaz divkāršam nepieciešamā ūdens
daudzumam, kā noteikts šajā punktā. Tvertnē atrodas pastāvīgs saldūdens daudzums, kas ir līdzvērtīgs ūdens
daudzumam, ko vienā minūtē izsūknē sūknis, kā noteikts šo noteikumu 
389. punktā
. Nodrošina tāda gaisa spiediena
uzturēšanu tvertnē, lai, izlietojot pastāvīgo saldūdens krājumu tankā, šis spiediens nebūtu mazāks par sprinklera darba
spiedienu, kam pieskaitīts spiediens, kas rodas no hidrostatiskā ūdens staba spiediena, kas mērīts no tvertnes dibena
līdz augstākajam sprinkleram sistēmā. Nodrošina ar sistēmu gaisa un ūdens daudzuma papildināšanai, kā arī stikla
mērīšanas cauruli, lai noteiktu pareizo ūdens līmeni tvertnē.
387. Paredz līdzekļus, lai nepieļautu jūras ūdens ieplūšanu tvertnē.
388. Paredz neatkarīgu mehāniskās piedziņas sūkni vienīgi nepārtrauktas automātiskas ūdens padeves
nodrošināšanai sprinkleriem. Krītoties spiedienam sistēmā, nodrošina automātisku sūkņa ieslēgšanos, pirms no
spiediena tvertnes ir izsūknēts tās pastāvīgais ūdens daudzums.
389. Sūknis un cauruļvadu sistēma spēj uzturēt spiedienu tādā līmenī, kāds nepieciešams, lai augstākajos
sprinkleros nodrošinātu nepārtrauktu tādu ūdens daudzuma padevi, lai vienlaicīgi pārklātu maksimālo laukumu, kas
ierobežots ar ugunsizturīgām starpsienām "A" un "B" klases nodalījumos vai 280 m
2
 laukumu (ņem vērā mazāko), ja
ūdens padošanas ātrums atbilst šo noteikumu 
385. punktā
 noteiktajam.
390. Sūkni ūdens padošanas pusē apgādā ar pārbaudes vārstu, kas aprīkots ar īsu izplūdes cauruli ar vaļēju galu.
Vārsta un caurules šķērsgriezuma laukums ir adekvāts, lai, uzturot sistēmā spiedienu saskaņā ar šo noteikumu 
386.
punktu
, izlaistu tādu ūdens daudzumu, kas atbilst sūkņa padevei.
391. Jūras ūdens padevi sūknim iekārto pēc iespējas tajā pašā telpā, kur atrodas sūknis, un tā, lai, zvejas kuģim
esot jūrā, nav nepieciešams noslēgt jūras ūdens ieplūdi citos gadījumos, izņemot sūkņa revīziju vai remontu.
392. Sprinkleru sūkni un tvertni izvieto saprātīgā attālumā no jebkuras "A" klases mašīntelpas, bet tos nedrīkst
izvietot nevienā no tām telpām, kuras tiek aizsargātas ar sprinkleru sistēmu.
393. Jūras ūdens sūkni, automātiskās ugunsgrēka trauksmes un ugunsgrēka atklāšanas sistēmas nodrošina ar
enerģijas padevi no vismaz diviem avotiem. Ja sūknis ir ar elektrisko piedziņu, to pieslēdz pie galvenā elektriskās
strāvas avota, kura apgādi ar strāvu nodrošina vismaz divi ģeneratori.
394. Strāvas padeves līnijas iekārto tā, lai tās nešķērso kambīzes, mašīntelpas un citas slēgtas telpas ar augstu
ugunsgrēka risku, izņemot gadījumu, ja tas ir nepieciešams, lai pievienotos attiecīgajam sadales skapim. Viens no
ugunsgrēka trauksmes un ugunsgrēka atklāšanas sistēmas enerģijas avotiem ir avārijas avots. Ja viens no sūkņa
64
/
203
enerģijas padeves avotiem ir zvejas kuģa iekšienē izvietots iekšdedzes dzinējs, to papildus šo noteikumu 
392. punktā
minētajām prasībām izvieto tā, lai ugunsgrēka izcelšanās gadījumā jebkurā aizsargājamā telpā neietekmētu gaisa
padevi šim dzinējam.
395. Sprinkleru sistēmu savieno ar zvejas kuģa galveno ugunsdzēsības maģistrāli ar noslēdzošu, aizskrūvējamu,
neatgriezenisku vārstu, kas nepieļauj ūdens atplūdi no sprinkleru sistēmas ugunsdzēsības maģistrālē.
396. Katru sprinkleru sekciju apgādā ar pārbaudes vārstu, lai pārbaudītu automātisko trauksmes sistēmu, izlaižot
viena sprinklera darbības ūdens ekvivalentu. Katras sekcijas pārbaudes vārstu izvieto šīs sekcijas izslēgšanas vārsta
tuvumā.
397. Paredz sūkņa automātiskās ieslēgšanās pārbaudi, ja sistēmā samazinās spiediens.
398. Paredz slēdžus vienā no šo noteikumu 
379. punktā
 noteiktajiem indikācijas paneļiem, lai varētu pārbaudīt
katras sprinkleru sekcijas indikatorus un trauksmes signalizāciju.
399. Katru sprinkleru sekciju apgādā ar sprinkleru rezerves galviņām. Rezervē iekļauj visu tipu un kategoriju
sprinkleru galviņas, kas uzstādītas kuģī, piemērojot šādas normas atkarībā no uzstādīto skaita:
399.1. mazāk par 100 sprinkleru galviņām – trīs rezerves galviņas;
399.2. mazāk par 300 sprinkleru galviņām – sešas rezerves galviņas;
399.3. no 300 līdz 1000 sprinkleru galviņām – 12 rezerves galviņas.
5.2.13. Ugunsgrēka trauksmes un ugunsgrēka atklāšanas sistēmas
400. Uz zvejas kuģiem, uz kuriem tiek izmantota IIIF metode, uzstāda atzīta tipa automātisku ugunsgrēka
trauksmes un ugunsgrēka atklāšanas sistēmu, kas atbilst šo noteikumu prasībām un ir aprīkota, lai atklātu uguns
klātbūtni visās dzīvojamās un dienesta telpās, izņemot telpas, kurās nepastāv būtisks ugunsgrēka izcelšanās risks
(piemēram, neaizņemtas telpas vai sanitārās telpas).
401. Sistēmai ir jābūt gatavai nekavējoties darboties, un apkalpei nav nepieciešams sagatavot to darbam vai
ieslēgt.
402. Katrā detektoru sekcijā iestrādā līdzekļus, lai automātiski raidītu redzamu un dzirdamu trauksmes signālu uz
vienu vai vairākiem indikācijas paneļiem, ja ir iedarbojies jebkurš no detektoriem. Šādos paneļos norāda, kurā sekcijā
izcēlies ugunsgrēks, un tos centralizēti izvieto stūres mājā un citās vietās, lai nodrošinātu, ka apkalpe nekavējoties
saņem jebkuru trauksmes signālu no šīs sistēmas. Papildus paredz iespēju, lai trauksmes signāls skanētu arī uz tā
klāja, uz kura ugunsgrēks ir atklāts. Šādu trauksmes un ugunsgrēka atklāšanas sistēmu konstruē tā, lai noteiktu
jebkura defekta rašanos tajā.
403. Detektorus sagrupē atdalītās sekcijās, kurās nav vairāk par 100 detektoriem, un katra sekcija aptver ne vairāk
par 50 apkalpojamām telpām. Detektorus sadala zonās, lai noteiktu, uz kura klāja ugunsgrēks ir izcēlies.
404. Paredz sistēmas iedarbošanos no neatbilstoši augstas gaisa temperatūras, no neatbilstoši lielas dūmu
koncentrācijas vai cita faktora, kas norāda uz ugunsgrēka pirmsākumu jebkurā no aizsargājamām telpām. Sistēma,
kas ir jutīga pret gaisa temperatūru, neiedarbojas temperatūrā, kas ir zemāka par 54 ºC, bet nodrošina tās
iedarbošanos temperatūrā, kas nav augstāka par 78 ºC, ja temperatūras pieaugšana līdz šim līmenim nav straujāka par
vienu grādu minūtē. Pēc administrācijas ieskatiem žāvējamās telpās vai citās vietās ar paaugstinātu apkārtējo
temperatūru sistēmas iedarbošanās temperatūru var paaugstināt par 30 °C virs maksimālās temperatūras telpas
augšpusē. Pret dūmu koncentrāciju jutīgu sistēmu iedarbošanos paredz, ja samazinās pārraidītā gaismas stara
intensitāte, kuru noteikusi administrācija. Dūmu detektorus sertificē tā, lai tie iedarbotos, pirms dūmu biezums
65
/
203
L, B, D ir kuģa galvenie izmēri (garums, platums un borta augstums) metros.
Kopējā nepieciešamā ugunsdzēsības sūkņu ražība nepārsniedz 180 m
3
/h.
pārsniedz 12,5 % obskurāciju uz metru, bet neiedarbotos, kamēr dūmu biezums nav pārsniedzis 2 % obskurāciju uz
metru. Citas līdzvērtīgi efektīvas sistēmu iedarbošanās metodes var izmantot pēc administrācijas ieskatiem.
Atklāšanas sistēmas nedrīkst izmantot citam mērķim, tikai ugunsgrēka atklāšanai.
405. Detektorus trauksmes iedarbināšanai ierīko tā, ka tie iedarbojas, atbrīvojot vai saslēdzot kontaktus vai arī ar
citu piemērotu metodi. Tos izvieto telpas augšējā daļā un aizsargā pret triecieniem un fiziskiem bojājumiem. Tie ir
piemēroti lietošanai jūras gaisā. Tos izvieto atklātā vietā, kur nav siju un citu līdzīgu objektu, kas varētu traucēt karstu
gāzu vai dūmu plūsmai uz jutīgo elementu. Detektorus, kas iedarbojas, kontaktiem saslēdzoties, apgādā ar izolēta
tipa kontaktiem, un ķēdi pastāvīgi pārrauga, lai noteiktu bojājumus.
406. Katrā telpā, kur nepieciešamas ugunsgrēka atklāšanas iespējas, uzstāda vismaz vienu detektoru un izvieto ne
mazāk kā vienu detektoru uz aptuveni 37 m
2
 klāja laukuma. Lielās telpās detektorus izvieto tā, lai viens detektors no
otra nebūtu tālāk par 9 metriem vai tālāk par 4,5 metriem no starpsienas.
407. Ugunsgrēka trauksmes un ugunsgrēka atklāšanas sistēmu darbināšanai paredzētā elektriskā aprīkojuma
apgādi ar enerģiju nodrošina vismaz no diviem elektroapgādes avotiem, no kuriem viens ir avārijas avots. Strāvas
piegādi nodrošina no divām atsevišķām barošanas līnijām, kas paredzētas tikai šim mērķim. Šādas barošanas līnijas
savieno ar pārslēgšanas slēdzi, kas izvietots uguns atklāšanas sistēmas kontrolpunktā. Elektroinstalācijas sistēmu
ierīko tā, lai izvairītos no kambīzēm, mašīntelpām un citām slēgtām telpām ar augstu ugunsgrēka izcelšanās risku,
izņemot tur, kur tas nepieciešams, lai nodrošinātu ugunsgrēka atklāšanu šajās telpās vai pievienotos attiecīgam
sadales skapim.
408. Blakus katram indikācijas panelim izvieto plānu vai sarakstu, kur norāda sistēmas aptverto telpu un zonas
izvietojumu. Nodrošina piemērotu testēšanas un apkalpošanas instrukciju pieejamību valsts valodā un darba valodā.
409. Nodrošina detektoru un indikācijas paneļu pareizas darbības pārbaudes iespēju, paredzot līdzekļus karsta
gaisa vai dūmu izmantošanai detektoru izvietošanas vietās.
410. Katru detektoru sekciju apgādā ar detektoru rezerves galvām saskaņā ar administrācijas noteikto.
411. Uz jauniem zvejas kuģiem automātiskās ugunsgrēka trauksmes, detektoru un indikācijas sistēmas uzstāda
arī koridoros, kāpņu telpās un evakuācijas ceļos saskaņā ar šo noteikumu 
5.2
.
13. 
apakšnodaļā minētajām prasībām.
5.2.14. Ugunsdzēsības sūkņi
412. Kuģi aprīko ar vismaz diviem ugunsdzēsības sūkņiem.
413. Ja pastāv iespēja, ka ugunsgrēks jebkurā vienā nodalījumā var apturēt visu ugunsdzēsības sūkņu darbību,
paredz alternatīvas ūdens piegādes iespējas ugunsdzēsībai. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 75 metri un lielāks,
šāds alternatīvs līdzeklis ir stacionārs avārijas ugunsdzēsības sūknis, kas tiek iedarbināts automātiski no neatkarīga
enerģijas avota. Šādam avārijas ugunsdzēsības sūknim paredz tādu jaudu, lai tas nodrošinātu divas ūdens strūklas ar
minimālo spiedienu 0,25 N/mm
2
.
414. Ugunsdzēsības sūkņiem, izņemot avārijas sūkni, paredz tādu jaudu, lai ugunsdzēsības vajadzībām
nodrošinātu ūdens padeves daudzumu ar minimālo spiedienu 0,25 N/mm
2
 un vismaz šādu kopējo ražību (Q):
66
/
203
415. Katram ugunsdzēsības sūknim, izņemot avārijas sūkni, nodrošina ražību, ne mazāku par 40 % no kopējās
ugunsdzēsības sūkņu ražības, kas noteikta šo noteikumu 
414. punktā
, lai nodrošinātu ūdens piegādi saskaņā ar šo
noteikumu 
427. punktā
 minētajām prasībām. Šie ugunsdzēsības sūkņi apgādā maģistrālās ugunsdzēsības sistēmas
atbilstoši šiem noteikumiem. Ja uzstāda vairāk nekā divus ugunsdzēsības sūkņus, papildus uzstādāmo sūkņu ražību
nosaka pēc administrācijas ieskatiem.
416. Izmanto mehāniskos ugunsdzēsības sūkņus ar neatkarīgu piedziņu. Sanitāros, balasta, sateču un vispārējās
apkalpošanas sūkņus var atzīt par ugunsdzēsības sūkņiem, ja tos parasti neizmanto naftas produktu vai eļļu
pārsūknēšanai, bet, ja tos atsevišķos gadījumos izmanto degvielas pārsūknēšanai, sūkņus apgādā ar piemērotām
pārslēgšanas iespējām.
417. Ja ugunsdzēsības sūkņi spēj radīt spiedienu, kas pārsniedz projektēto spiedienu piegādes cauruļvados,
hidrantos un šļūtenēs, visiem sūkņiem uzstāda redukcijas vārstus. Šos vārstus izvieto un noregulē tā, lai nepieļautu
pārāk liela spiediena rašanos jebkurā maģistrālās ugunsdzēsības sistēmas vietā.
418. Avārijas ugunsdzēsības sūkņi ar mehānisko piedziņu ir atsevišķi neatkarīgi darbināmi sūkņi ar atsevišķu
tiešas piedziņas dīzeļdzinēju un degvielas apgādi, kas ierīkota viegli pieejamā vietā ārpus telpas, kur ir uzstādīti
galvenie ugunsdzēsības sūkņi, vai arī darbināmi ar atsevišķu ģeneratoru, kas var būt arī avārijas ģenerators (kā norādīts
šo noteikumu 
4.3
.
2. 
apakšnodaļā) ar pietiekamu jaudu, kurš ir izvietots drošā vietā ārpus mašīntelpas (ja iespējams,
virs darba klāja). Nodrošina avārijas ugunsdzēsības sūkņa darbību vismaz trīs stundas.
419. Nodrošina iespēju darbināt avārijas ugunsdzēsības sūkņus, aizborta ūdens iesūkšanas vārstus un citus
nepieciešamos vārstus no vietas ārpus nodalījuma, kur ir uzstādīti galvenie ugunsdzēsības sūkņi, lai avārijas
ugunsdzēsības sūkņus neapdraudētu ugunsgrēks, ja tas izceltos šajos nodalījumos.
5.2.15. Galvenās ugunsdzēsības maģistrāles
420. Ja ir nepieciešams vairāk nekā viens hidrants, lai nodrošinātu vairākas strūklas saskaņā ar šo noteikumu 
427.
punktu
, paredz galveno ugunsdzēsības maģistrāli.
421. Lai nodrošinātu ugunsdzēsības sistēmai pietiekamu efektivitāti, ir pieļaujami tikai tādi pievienojumi galvenajai
ugunsdzēsības maģistrālei, kas nepieciešami ugunsgrēka dzēšanai, izņemot pievienojumus klāja, enkurķēžu
mazgāšanai un sateču atsūknēšanas ežektoru darbināšanai.
422. Ja galvenā ugunsdzēsības maģistrāle nav pašdrenējoša, ja nepieciešams, ierīko piemērotus drenāžas krānus,
lai nepieļautu maģistrāles aizsalšanu.
423. Galvenajās ugunsdzēsības maģistrālēs un ūdens padeves cauruļvados izmanto caurules ar diametru, kas ir
pietiekams, lai nodrošinātu maksimālā ūdens daudzuma efektīvu sadali no diviem vienlaikus strādājošiem sūkņiem vai
arī lai nodrošinātu ūdens padevi 140 m
3
/h (ņem vērā mazāko lielumu).
424. Ja divi sūkņi saskaņā ar šo noteikumu 
431.
, 
432. 
un 
433. punktā
 minētajām prasībām vienlaicīgi nodrošina šo
noteikumu 
423. punktā
 noteikto ūdens daudzumu caur jebkuriem diviem blakus esošiem ugunsdzēsības hidrantiem,
minimālais spiediens visos ugunsdzēsības hidrantos nedrīkst būt mazāks par 0,25 N/mm
2
.
5.2.16. Ugunsdzēsības hidranti, ugunsdzēsības šļūtenes un stobri
425. Paredzēto ugunsdzēsības šļūteņu skaitu nosaka atbilstoši ierīkoto ugunsdzēsības hidrantu skaitam, papildus
nodrošina vienu rezerves šļūteni. Šajā skaitā nav iekļautas ugunsdzēsības šļūtenes mašīntelpā vai katlutelpā.
Administrācija palielina nepieciešamo ugunsdzēsības šļūteņu skaitu, lai nodrošinātu, ka tās ir pieejamas un
izmantojamas jebkurā laikā, ņemot vērā zvejas kuģa lielumu. 
67
/
203
426. Lai ūdens strūklas sasniegtu ikvienu kuģa telpu, no atzīta materiāla izgatavo pietiekama garuma
ugunsdzēsības šļūtenes, nosakot to maksimālo garumu – 20 metru. Katru ugunsdzēsības šļūteni apgādā ar stobru un
atbilstošo savienojumu. Ugunsdzēsības šļūtenes kopā ar nepieciešamajiem piederumiem un rīkiem tur gatavas
izmantošanai skaidri redzamās vietās pie ugunsdzēsības hidrantiem vai savienojumu vietām.
427. Paredz tādu ugunsdzēsības hidrantu skaitu un izvietojumu, lai vismaz divas ūdens strūklas, kas nav no viena
un tā paša ugunsdzēsības hidranta (un viena no šīm strūklām tiek nodrošināta caur nesavienotu ugunsdzēsības
šļūteni), sasniegtu jebkuru zvejas kuģa vietu, kas pieejama apkalpei zvejas kuģa ekspluatācijas laikā.
428. Ugunsdzēsības hidrantus apgādā ar ugunsdzēsības šļūtenēm, kas ir aprīkotas ar divkāršas darbības stobriem
saskaņā ar šo noteikumu 
431.
, 
432. 
un 
433. punktā
 minētajām prasībām. Vienu ugunsdzēsības hidrantu izvieto pie
ieejas telpā, kura tiek aizsargāta.
429. Galvenajām ugunsdzēsības maģistrālēm un ugunsdzēsības stobriem, ja tie nav adekvāti aizsargāti, nedrīkst
izmantot materiālus, kas karstumā kļūst neefektīvi. Caurules un ugunsdzēsības hidrantus izvieto tā, lai ugunsdzēsības
šļūtenes būtu viegli savienojamas ar tiem. Uz zvejas kuģiem, uz kuriem iespējams pārvadāt klāja kravas,
ugunsdzēsības hidrantus izvieto tā, lai tie vienmēr būtu viegli pieejami, un cauruļvadus ierīko tā, lai, cik tas praktiski
iespējams, novērstu iespēju tos sabojāt ar šādu kravu. Paredz ugunsdzēsības šļūteņu savienojumu un stobru pilnīgu
savstarpējas apmaiņas iespēju.
430. Katras ugunsdzēsības šļūtenes apkalpošanai ierīko vārstu vai krānu, lai ikvienu ugunsdzēsības šļūteni varētu
atvienot, kamēr ugunsdzēsības sūkņi turpina darboties.
431. Izmanto standarta stobrus ar izmēriem 12 mm, 16 mm vai 19 mm vai, cik vien iespējams, tuvu tam. Pēc
administrācijas ieskatiem var atļaut lielāka izmēra stobru izmantošanu.
432. Dzīvojamās un dienesta telpās nav nepieciešams lietot stobrus ar diametru, lielāku par 12 mm.
433. Mašīntelpās un atklātās vietās stobru izmēru paredz tādu, lai iegūtu maksimālu ūdens padevi no divām
strūklām ar spiedienu, kas noteikts šo noteikumu 
424. punktā
, paredzot, ka stobrus ar izmēru, lielāku par 19 mm, nav
nepieciešams lietot.
5.2.17. Ugunsdzēšamie aparāti
434. Izmanto atzīta tipa ugunsdzēšamos aparātus. Pieprasītajiem pārnēsājamiem šķidruma ugunsdzēšamajiem
aparātiem paredz tilpumu, ne lielāku par 13,5 litriem un ne mazāku par 9 litriem. Cita tipa ugunsdzēšamo aparātu
tilpums nepārsniedz pārnēsājamā šķidruma ugunsdzēšamā aparāta ekvivalentu – 13,5 litrus, bet tas nedrīkst būt
mazāks par pārnēsājamā šķidruma ugunsdzēšamā aparāta ekvivalentu – 9 litri. Administrācija nosaka pārnēsājamo
ugunsdzēšamo aparātu ekvivalentus.
435. Rezerves lādiņi:
435.1. katra tipa ugunsdzēšamajiem aparātiem, ko iespējams pārlādēt uz zvejas kuģa, nodrošina rezerves
lādiņus. Pirmajiem 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem nodrošina 100 % rezerves lādiņu, pārējiem
ugunsdzēšamajiem aparātiem (bet ne vairāk kā 60) – 50 %;
435.2. ugunsdzēšamajiem aparātiem, kurus nevar pārlādēt uz zvejas kuģa, nodrošina rezervē vismaz 50 % tāda
paša tipa un tilpuma ugunsdzēšamos aparātus;
435.3. uz zvejas kuģa nodrošina ugunsdzēšamo aparātu pārlādēšanas instrukcijas valsts valodā un darba
valodā. Pārlādēšanai drīkst izmantot tikai tādus rezerves lādiņus, kas atzīti par derīgiem attiecīgā tipa
ugunsdzēšamajiem aparātiem.
68
/
203
436. Nepieļauj tādu ugunsdzēšamo aparātu izmantošanu, kuros par ugunsdzēšanas aģentu izmanto līdzekli, kas
saskaņā ar administrācijas uzskatiem attiecīgos lietošanas apstākļos var izdalīt toksiskas gāzes tādā daudzumā, kas
var apdraudēt personas, kuras tos izmanto.
437. Ugunsdzēšamos aparātus reizi gadā pārbauda kompetenta persona, kuru pilnvarojusi administrācija. Katru
ugunsdzēšamo aparātu nodrošina ar zīmi, kas norāda, ka tas ir pārbaudīts. Pārnēsājamo un pārvietojamo
ugunsdzēšamo aparātu spiedtrauku hidrauliskā pārbaude jāveic:
437.1. putu ugunsdzēšamajiem aparātiem – pirmreizējā pēc 10 gadiem vai pēc izgatavotāja garantijas termiņa
beigām, nākamās – ik pēc 5 gadiem;
437.2. ogļskābās gāzes ugunsdzēšamajiem aparātiem – reizi 5 gados;
437.3. pulvera ugunsdzēšamajiem aparātiem – reizi 10 gados.
438. Vienu pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu, kas paredzēts lietošanai jebkurā telpā, izvieto šīs telpas ieejas
tuvumā.
5.2.18. Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti kontrolpunktos un dzīvojamās un
dienesta telpās
439. Vismaz piecus atzītus pārnēsājamos ugunsdzēšamos aparātus izvieto kontrolpunktos, dzīvojamās un
dienesta telpās saskaņā ar administrācijas norādījumiem.
440. Rezerves lādiņi:
440.1. ugunsdzēšamajiem aparātiem, ko iespējams pārlādēt uz zvejas kuģa, nodrošina rezerves lādiņus.
Pirmajiem 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem nodrošina 100 % rezerves lādiņu, pārējiem ugunsdzēšamajiem
aparātiem (bet ne vairāk kā 60) – 50 %;
440.2. ugunsdzēšamajiem aparātiem, kurus nevar pārlādēt uz zvejas kuģa, nodrošina rezervē vismaz 50 % tāda
paša tipa un tilpuma ugunsdzēšamos aparātus;
440.3. uz zvejas kuģa nodrošina ugunsdzēšamo aparātu pārlādēšanas instrukcijas valsts valodā un darba
valodā. Pārlādēšanai drīkst izmantot tikai tādus rezerves lādiņus, kas atzīti par derīgiem attiecīgā tipa
ugunsdzēšamajiem aparātiem.
5.2.19. Ugunsdzēšanas iekārtas mašīntelpās
441. Neatkarīgi no šajā nodaļā minētajām prasībām visās "A" klases mašīntelpās uzstāda stacionāru
ugunsdzēšanas aprīkojumu.
442. Ja mašīntelpa un katlutelpa nav pilnīgi atdalītas vai degviela var noplūst no katlutelpas mašīntelpā, apvienoto
mašīntelpu un katlutelpu uzskata par vienu nodalījumu. Telpas, kurās atrodas ar šķidro degvielu kurināmi katli vai
degvielas agregāti, saskaņā ar administrācijas norādīto nodrošina ar vienu no šādām stacionārām ugunsdzēsības
sistēmām:
442.1. spiediena ūdens apsmidzināšanas iekārtu;
442.2. ugunsdzēšanas gāzes iekārtu;
442.3. ugunsdzēšanas iekārtu, kurā izmanto tvaikus no iztvaikojošiem šķidrumiem ar zemu toksiskuma līmeni;
69
/
203
442.4. ugunsdzēšanas iekārtu, kurā izmanto daudzkārtīgās putas.
443. Uz visiem zvejas kuģiem ir aizliegts izmantot halogēnogļūdeņražus kā ugunsdzēšanas aģentu.
444. Katru katlutelpu nodrošina vismaz ar vienu pārvietojamo gaisa mehānisko putu iekārtas komplektu saskaņā ar
administrācijas norādījumiem.
445. Katlutelpas un telpu, kur ir izvietota daļa no šķidrās degvielas iekārtām, nodrošina vismaz ar diviem atzītiem
pārnēsājamiem putu ugunsdzēšamajiem aparātiem vai to ekvivalentiem. Katru katlutelpu nodrošina vismaz ar vienu
atzītu putu pārvietojamo ugunsdzēšamo aparātu ar 135 litru tilpumu vai tā ekvivalentu. Šos ugunsdzēšamos aparātus
nodrošina ar šļūtenēm uz spoles, pielāgotām tā, lai sasniegtu jebkuru katlutelpas daļu. Administrācija var atvieglot šā
punkta prasības, ņemot vērā to telpu izmērus un izmantošanu, kuras nepieciešams aizsargāt.
446. Pie katras kurtuves izvieto kasti ar smiltīm, ar sodu impregnētām zāģu skaidām vai ar citu atzītu sausu
materiālu tādā daudzumā, kā noteikusi administrācija. Kā alternatīvu var izmantot atzītu pārnēsājamo ugunsdzēšamo
aparātu.
447. Telpas, kur ir novietoti iekšdedzes dzinēji, kas tiek izmantoti par galvenajiem dzinējiem vai arī citiem mērķiem,
ja to kopējā jauda ir 750 kW vai lielāka, nodrošina ar šādu aprīkojumu:
447.1. vienu no ugunsdzēsības sistēmām, kas noteiktas šo noteikumu 
442. punktā
;
447.2. vismaz vienu pārvietojamo gaisa mehānisko putu iekārtas komplektu saskaņā ar administrācijas
uzskatiem;
447.3. atzītiem putu vai līdzvērtīgiem pārvietojamiem ugunsdzēšamajiem aparātiem, katru ar vismaz 45 litru
ietilpību, pietiekamā skaitā, lai nodrošinātu, ka putas vai to ekvivalentu būtu iespējams novirzīt uz jebkuru no
degvielas vai eļļas augstspiediena sistēmām, mehānismiem un citiem ugunsgrēka riska avotiem. Papildus
paredz pietiekamu putu vai tiem ekvivalentu pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu skaitu. Ugunsdzēšamos
aparātus izvieto tā, lai ikviens pārnēsājamais ugunsdzēšamais aparāts nebūtu tālāk par 10 metriem no jebkura
punkta telpā, paredzot, ka katrā šādā telpā ir vismaz divi tādi ugunsdzēšamie aparāti. Mazākām telpām
administrācija var atvieglot šīs prasības.
448. Telpas, kurās ir novietotas tvaika turbīnas vai tvaika mašīnas, ko izmanto par galvenajiem dzinējiem vai arī
citiem mērķiem, ja to kopējā jauda ir 750 kW vai lielāka, nodrošina ar šādu aprīkojumu:
448.1
. atzītiem putu ugunsdzēšamajiem aparātiem, katru ar vismaz 45 litru ietilpību, vai līdzvērtīgiem aparātiem
pietiekamā skaitā, lai nodrošinātu, ka putas vai to ekvivalentu būtu iespējams novirzīt uz jebkuru spiediena
eļļošanas sistēmas daļu, uz jebkuru apvalka daļu, kas aptver zem spiediena eļļojamas turbīnas daļas, mašīnas
vai ar tām saistīto sazobi, kā arī uz jebkuru citu ugunsgrēka riska vietu. Šādi ugunsdzēšamie aparāti nav
nepieciešami, ja aizsardzība, kas ir līdzvērtīga vismaz šajā apakšpunktā noteiktajai, šādās telpās ir nodrošināta
ar stacionāro ugunsdzēsības sistēmu, kas ierīkota saskaņā ar šo noteikumu 
442. punktu
;
448.2. pietiekamu skaitu pārnēsājamo vai līdzvērtīgu ugunsdzēšamo aparātu, ko izvieto tā, lai ikviens
pārnēsājamais ugunsdzēšamais aparāts nebūtu tālāk par 10 metriem no jebkura punkta telpā, paredzot, ka
katrā šādā telpā ir vismaz divi ugunsdzēšamie aparāti. Šādi ugunsdzēšamie aparāti nav nepieciešami papildus
šo noteikumu 
447. punktā
 minētajiem nosacījumiem.
449. Ja administrācija uzskata, ka ugunsgrēka bīstamība pastāv mašīntelpās, kurām attiecībā uz ugunsdzēšanas
iekārtām šajā apakšnodaļā nav noteiktas īpašas prasības, šādās telpās vai blakus tām izvieto atzītus pārnēsājamos
ugunsdzēšamos aparātus vai citus ugunsdzēsības līdzekļus saskaņā ar administrācijas norādījumiem.
450. Ja stacionārās ugunsdzēsības sistēmas saskaņā ar šīs apakšnodaļas prasībām nav nepieciešamas, bet ir
uzstādītas, nodrošina šo sistēmu atbilstību administrācijas prasībām.
70
/
203
451. Ja nokļūšana "A" klases mašīntelpās ir paredzēta zemākā līmenī caur blakusesošo vārpstas tuneli, papildus
katrām ūdensdrošām durvīm drošā attālumā no šādas mašīntelpas aizsardzībai no uguns ierīko vieglas tērauda durvis,
kuras var atvērt un aizvērt no abām to pusēm.
5.2.20. Starptautiskais krasta savienojums
452. Nodrošina vismaz vienu starptautisko krasta savienojumu, kas atbilst šo noteikumu 
453. punktā
 minētajam
nosacījumam.
453. Nodrošina starptautisko krasta savienojumu atloku izmērus saskaņā ar šo noteikumu 
13. pielikumu
.
454. Savienojumus izgatavo no materiāla, kas ir piemērots darba spiedienam 1,0 N/mm
2
.
455. Atloka viena puse ir ar plakanu virsmu, bet otra puse pastāvīgi pievienota savienojumam, kas atbilst zvejas
kuģa ugunsdzēsības hidranta un šļūteņu savienojumam. Krasta savienojums atrodas uz klāja kopā ar atbilstoša
materiāla blīvi, kas derīga darba spiedienam 1,0 N/mm
2
, un kopā ar četrām 50 mm garām 16 mm diametra skrūvēm,
uzgriežņiem un atbilstošām astoņām paplāksnēm. Krasta savienojumu apgādā ar divām atbilstoša izmēra uzgriežņu
atslēgām.
456. Paredz iespēju šādu krasta savienojumu izmantot no abiem zvejas kuģa bortiem.
5.2.21. Ugunsdzēsēja aprīkojums, ugunsdrošības plāns un aprīkojuma
uzturēšana darba kārtībā
457. Uz zvejas kuģa nodrošina ne mazāk kā divus ugunsdzēsēja aprīkojuma komplektus, kuri atbilst SOLAS
obligātā ugunsdrošības sistēmas kodeksa prasībām. Katru elpošanas aparātu nodrošina ar diviem rezerves lādiņiem.
458. Ugunsdzēsēja aprīkojuma komplektus izvieto pēc iespējas dažādās vietās tā, lai tie būtu viegli pieejami un
pastāvīgi gatavi izmantošanai.
459. Uz zvejas kuģa ir pastāvīgi izlikts redzamā vietā ugunsgrēka kontroles plāns. Uz esošiem zvejas kuģiem un
kuģiem, kas būvēti, sākot ar 2003. gada 1. janvāri, šāda plāna saturs atbilst Organizācijas Rezolūcijai A.654(16)
"Grafiskie simboli ugunsgrēka kontroles plānam". Uz kuģiem, kas būvēti, sākot ar 2004. gada 1. janvāri, šāda plāna
saturs atbilst Organizācijas Rezolūcijai A.952(23) "Grafiskie simboli ugunsgrēka kontroles plānam". Visiem zvejas
kuģiem neatkarīgi no būves datuma plāna saturs atbilst Organizācijas Rezolūcijai A.756(18) "Pamatnostādnes
attiecībā uz informāciju, ko sniedz ar ugunsdrošības plāniem". Visus apkalpes locekļus iepazīstina ar ugunsdzēšanas
iekārtu lietošanas kārtību pēc ierašanās uz kuģa, kā arī regulāro ugunsdzēsības mācību trauksmju laikā.
460. Zvejas kuģa ugunsdrošības un ugunsdzēsības sistēmu un ierīču uzturēšanas prasības:
460.1. zvejas kuģa ugunsdrošības un ugunsdzēsības sistēmas un ierīces uztur gatavībā, lai tās varētu
nekavējoties izmantot, un nodrošina to vieglu pieejamību. Pirms zvejas kuģa iziešanas jūrā pārbauda rokas
ugunsdzēšamo aparātu un cita pārnēsājamā ugunsdzēšanas aprīkojuma esību uz kuģa;
460.2. ja ir noteikti īpaši ierīču, aparātu un aprīkojuma tipi vai ugunsdzēšanas paņēmieni, tos var aizstāt ar
jebkura cita tipa ierīcēm un aparātiem, ja administrācija ir atzinusi to efektivitātes līdzvērtību;
460.3. visas ugunsdrošības un ugunsdzēsības sistēmas un ierīces regulāri testē un pārbauda saskaņā ar
Organizācijas izstrādātajām pamatnostādnēm par ugunsdrošības sistēmu un ierīču apkopi un pārbaudēm
(MSC.1/Circ.1432). Apkopes plānu glabā uz kuģa, un tas ietver vismaz šādas ugunsdrošības un ugunsdzēsības
sistēmas, ja tās ir ierīkotas:
71
/
203
460.3.1. ugunsdzēsības maģistrāles, ugunsdzēsības sūkņi un hidranti, tostarp šļūtenes, stobri un
starptautiskā parauga savienojumi ūdens saņemšanai no krasta;
460.3.2. stacionārās ugunsgrēka trauksmes un uguns atklāšanas sistēmas;
460.3.3. stacionārās ugunsdzēsības sistēmas un citas ugunsdzēsības ierīces;
460.3.4. automātiskās sprinkleru, ugunsgrēka trauksmes un uguns atklāšanas sistēmas;
460.3.5. ventilācijas sistēmas, tostarp uguns un dūmu aizbīdņi, ventilatori un to vadības sistēmas;
460.3.6. degvielas padeves avārijas pārtraukšanas sistēma;
460.3.7. ugunsdrošās durvis, tostarp to vadības ierīces;
460.3.8. vispārējās avārijas trauksmes signalizācijas sistēmas;
460.3.9. avārijas glābšanas elpošanas aparāti;
460.3.10. pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti, tostarp to rezerves lādiņi;
460.3.11. ugunsdzēsēju aprīkojums;
460.4. stacionārām ogļskābās gāzes ugunsdzēsības sistēmām tehnisko apkopi un pārbaudes veic, balstoties
uz Organizācijas izstrādātajām vadlīnijām par stacionāro ogļskābās gāzes ugunsdzēsības sistēmu ierīču apkopi
un pārbaudēm (MSC.1/Circ.1318). Tehnisko apkopi veic administrācijas atzīts uzņēmums;
460.5. kuģa īpašnieks nodrošina kuģa apkalpi ar informāciju par kuģa ugunsdzēšanas aprīkojumu un
instrukcijām, kuras ir nepieciešamas drošai kuģa ekspluatācijai no ugunsdrošības viedokļa valsts valodā un
darba valodā. Šī informācija un instrukcijas ir apkopotas ugunsdrošības bukletā, kurš ir novietots kuģa
kopkajītē.
5.3. Ugunsdrošības pasākumi uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un
lielāks, bet mazāks par 60 metriem
5.3.1. Konstruktīvā ugunsdrošība
461. Zvejas kuģa korpusa, virsbūves, konstruktīvo starpsienu, klāju un virsbūvju konstrukcijās izmanto nedegošus
materiālus. Administrācija atļauj izmantot degtspējīga materiāla konstrukcijas, ja tiek ievērotas šajā punktā un šo
noteikumu 
5.2
.
12. 
apakšnodaļā papildus noteiktās ugunsdzēsības prasības.
462. Uz zvejas kuģa, kura korpuss ir konstruēts no nedegošiem materiāliem, klājus un starpsienas, kas atdala
dzīvojamās, dienesta telpas un kontrolpunktus no "A" klases mašīntelpām, konstruē atbilstoši "A-60" klases
prasībām, ja mašīntelpas nav nodrošinātas ar stacionāru ugunsdzēsības sistēmu, un atbilstoši "A-30" klases
prasībām, ja ir uzstādīta stacionārā ugunsdzēsības sistēma. Klājus un starpsienas, kas atdala citas mašīntelpas no
dzīvojamām, dienesta telpām un kontrolpunktiem, konstruē atbilstoši "A-0" klases prasībām.
463. Klājus un starpsienas, kas atdala kontrolpunktus no dzīvojamām un dienesta telpām, konstruē atbilstoši "A"
klases prasībām un izolē saskaņā ar šo noteikumu 
333. punktā
 minētā 
pielikuma
 1. un 2. tabulas nosacījumiem.
Administrācija var atļaut izmantot "B-15" klases nodalījumus, lai atdalītu tādas telpas kā kapteiņa (škipera) kajīte no
stūres mājas, ja šādas telpas uzskata par stūres mājas daļu.
464. Uz zvejas kuģa, kura korpuss ir konstruēts no degtspējīgiem materiāliem, klājus un starpsienas, kas atdala
dzīvojamās, dienesta telpas un kontrolpunktus no mašīntelpām, konstruē atbilstoši "F" vai "B-15" klases prasībām.
72
/
203
Papildus nodrošina mašīntelpu dūmu necaurlaidību, cik praktiski tas ir iespējams. Klājus un starpsienas, kas atdala
kontrolpunktus no dzīvojamām un dienesta telpām, konstruē atbilstoši "F" klases prasībām.
465. Uz zvejas kuģa, kura korpuss ir konstruēts no nedegošiem materiāliem, koridoru starpsienas, kas savieno
dzīvojamās, dienesta telpas un kontrolpunktus, būvē kā "B-15" klases nodalījumus.
466. Uz zvejas kuģa, kura korpuss ir konstruēts no degtspējīgiem materiāliem, koridoru starpsienas, kas savieno
dzīvojamās, dienesta telpas un kontrolpunktus, būvē kā "F" klases šķirtnes.
467. Starpsienas saskaņā ar šo noteikumu 
465. 
un 
466. punktu
 sniedzas no klāja līdz klājam, ja vien abpus
starpsienai nav ierīkoti nepārtraukti griesti (tādas pašas klases kā starpsienas). Šajā gadījumā starpsiena pie griestiem
var būt pārtraukta.
468. Iekšējās kāpnes, kas savieno dzīvojamās, dienesta telpas un kontrolpunktus, izgatavo no tērauda vai cita
ekvivalenta materiāla. Šādu kāpņu telpu konstrukcijas veido atbilstoši "F" klases nodalījumiem, ja kuģa korpuss ir no
degtspējīga materiāla, vai atbilstoši "B-15" klases nodalījumiem, ja kuģa korpuss ir no nedegoša materiāla, ņemot
vērā, ka tad, ja kāpnes šķērso tikai vienu klāju, tās ir ierobežotas viena līmeņa kāpņu telpā.
469. Durvis un citas aizvēršanas ierīces klājos un starpsienās, kuras minētas šo noteikumu 
462.
, 
463.
, 
464.
, 
465.
,
466. 
un 
467. punktā
, kā arī durvis, kas ierīkotas kāpņu telpās un kas minētas 468. punktā, un durvis, kas ierīkotas
mašīntelpās un katlutelpās, cik vien tas praktiski iespējams, konstruē ar līdzvērtīgu uguns izturību, kāda ir tiem
nodalījumiem, kuros tās ierīkotas. "A" klases mašīntelpu durvis ir pašaizverošas.
470. Liftu šahtas, kas šķērso dzīvojamās un dienesta telpas, būvē no tērauda vai cita līdzvērtīga materiāla un aprīko
ar aizvēršanas līdzekļiem, kas ļauj ierobežot vilkmi un dūmu izplatīšanos.
471. Uz zvejas kuģa, kura korpuss ir konstruēts no degtspējīgiem materiāliem, ierobežojošos klājus un starpsienas
telpās, kur atrodas avārijas enerģijas avoti, un starpsienas un klājus starp kambīzēm, krāsu un lukturu noliktavām vai
jebkurām telpām, kur tiek glabāts noteikts ugunsnedrošu materiālu daudzums, un dzīvojamām, dienesta telpām vai
kontroles stacijām konstruē kā "F" vai "B-15" klases nodalījumus.
472. Klājus un starpsienas, kas minēti šo noteikumu 
471. punktā
, uz zvejas kuģa, kura korpuss ir konstruēts no
nedegošiem materiāliem, būvē kā "A" klases nodalījumus, kas izolēti saskaņā ar administrācijas prasībām, ņemot vērā
ugunsgrēka risku. Administrācija var noteikt "B-15" klases nodalījumus starp kambīzi un dzīvojamām, dienesta telpām
vai kontrolpunktiem, ja kambīzē ir uzstādītas elektriskās krāsnis, elektriski sildāmas karstā ūdens ierīces un citas tikai
elektriski sildāmas ierīces.
473. Produktus ar augstu uzliesmošanas spēju uzglabā piemērotos hermētiski noslēgtos konteineros.
474. Ja saskaņā ar šo noteikumu 
462.
, 
463.
, 
464.
, 
465.
, 
466.
, 
467.
, 
468.
, 
469.
, 
470.
, 
471.
, 
472. 
un 
473. punktu
starpsienas un klāji ir būvēti kā "A", "B" vai "F" klases nodalījumi un tos šķērso elektriskie kabeļi, cauruļvadi, šahtas,
ventilācijas kanāli, veic pasākumus, lai netiktu vājināta nodalījuma uguns izturība.
475. Tukšumus, kas atrodas aiz griestiem, paneļiem vai apšuvuma dzīvojamās, dienesta telpās vai kontrolpunktos,
sadala ar cieši piegulošām caurvēja aizturēm, kas izvietotas savrup ne tālāk kā septiņus metrus viena no otras.
476. Mašīntelpu logus un gaismas lūkas aprīko šādi:
476.1. ja gaismas lūkas ir atveramas, paredz iespēju tās aizvērt no telpas ārpuses. Gaismas lūkas ar stikla
paneļiem aprīko ar pastāvīgi pievienotiem ārējiem slēģiem no tērauda vai līdzvērtīga materiāla;
476.2. šādās gaismas lūkās lieto ar stiepli armētu stiklu;
73
/
203
476.3. stiklu vai līdzvērtīgu materiālu nav atļauts izmantot mašīntelpās. Mašīntelpu gaismas lūkās un kontroles
telpās drīkst izmantot ar stiepli armētu stiklu.
477. Dzīvojamās telpās, dienesta telpās, izņemot vietējos saldēšanas nodalījumus, kontrolpunktos un mašīntelpās
izmanto nedegošus izolācijas materiālus. "A" klases mašīntelpu iekšējo robežu izolācijas virsmas veido naftas
produktu un to tvaiku necaurlaidīgas.
478. Zivju uzglabāšanas nodalījumos degtspējīgo izolāciju aizsargā ar cieši piegulošu apšuvumu.
479. Administrācija var atļaut izmantot "A-0" klases nodalījumus "B-15" vai "F" klases nodalījumu vietā, novērtējot
blakus telpās izmantoto degtspējīgo materiālu daudzumu.
5.3.2. Ventilācijas sistēmas
480. Paredz ventilatoru apstādināšanas iespējas un galveno ventilācijas atveru noslēgšanu no vietas, kas atrodas
ārpus ventilējamās telpas, izņemot šo noteikumu 
487. punktā
 minētos nosacījumus.
481. Nodrošina aprīkojumu, lai gredzenveida telpas apkārt dūmvadiem varētu aizvērt no drošas vietas.
482. Koridoru starpsienu durvīs un zem tām ir pieļaujamas ventilācijas atveres. Atveres nav atļautas kāpņu telpu
durvīs un zem tām. Atveres izvieto tikai durvju apakšējā daļā. Durvīs vai zem tām esošas atveres kopējais laukums
nepārsniedz 0,05 m
2
. Ja šāda atvere ir iestrādāta durvīs, to apgādā ar režģi, kas izgatavots no nedegoša materiāla.
483. "A" klases mašīntelpām un kambīzēm paredzētie ventilācijas kanāli nedrīkst šķērsot dzīvojamās telpas,
dienesta telpas un kontrolpunktus. Ja administrācija to ir atļāvusi, kanālus izgatavo no tērauda vai līdzvērtīga materiāla
un iekārto tā, lai saglabātu šo telpu ugunsizturību.
484. Dzīvojamām telpām, dienesta telpām un kontrolpunktiem paredzētie ventilācijas kanāli nedrīkst šķērsot "A"
klases mašīntelpas vai kambīzes. Ja administrācija to ir atļāvusi, kanālus izgatavo no tērauda vai līdzvērtīga materiāla
un iekārto tā, lai saglabātu šo telpu ugunsizturību.
485. Pieliekamos, kur tiek uzglabāts noteikts daudzums viegli uzliesmojošu vielu, aprīko ar ventilēšanas sistēmu,
kas atdalīta no citām gaisa apmaiņas sistēmām. Ventilēšanu iekārto telpas augšējā un apakšējā līmenī. Ventilatoru
ieplūdes un izplūdes atveres izvieto drošās vietās. Ventilācijas ieplūdes un izplūdes atveres aprīko ar piemērotiem
drāšu sietiem dzirksteļu uztveršanai.
486. Mašīntelpu ventilācijas sistēmas veido neatkarīgas no sistēmām, kas nodrošina ventilāciju citās telpās.
487. Ja ventilācijas šahtas vai kanāli nodrošina telpas abās "A" klases nodalījuma starpsienu vai klāja pusēs, ierīko
ugunsdrošības aizbīdņus tā, lai nepieļautu liesmu un dūmu izplatīšanos starp šiem nodalījumiem. Ar roku vadāmus
ugunsdrošības aizbīdņus iekārto tā, lai varētu tos darbināt no abām klāja vai starpsienas pusēm. Ja ventilācijas šahtas
vai kanāli ar brīvo šķērsgriezumu, kas pārsniedz 0,02 m
2
, šķērso "A" klases starpsienas vai klājus, ierīko
automātiskos ugunsdrošības aizbīdņus, kas paši aizveras. Šahtas, ko izvieto tikai vienā starpsienu pusē, iekārto
atbilstoši šo noteikumu 
339. punktā
 minētajām prasībām.
5.3.3. Apkures iekārtas
488. Elektriskos radiatorus piestiprina un konstruē tā, lai aizdegšanās risks būtu minimāls. Radiatorus nedrīkst
aprīkot ar elementiem, kas uzstādīti tā, ka var aizsvilties drēbes, aizkari vai citi līdzīgi materiāli vai tie var aizdegties no
74
/
203
elementa izdalītā karstuma.
489. Nedrīkst pieļaut apkuri ar atklātu liesmu. Krāsnis un līdzīgas iekārtas stingri nostiprina un nodrošina atbilstošu
to aizsardzību un izolāciju zem tām, apkārt tām un ceļā uz to dūmvadiem. Ja krāsnīs izmanto cieto kurināmo, to
dūmvadus konstruē un iekārto tā, lai būtu minimāls risks, ka tos varētu nobloķēt sadegšanas produkti. Dūmvadus
apgādā ar gatavībā esošiem līdzekļiem to tīrīšanai. Aizbīdņos vilkmes ierobežošanai dūmvados, kad tie ir aizvērtā
stāvoklī, paredz nenoslēgtu, pietiekamu gaisa spraugu. Telpas, kur uzstāda krāsnis, apgādā ar pietiekama izmēra
ventilatoriem, lai nodrošinātu krāsns apgādi ar degšanai nepieciešamo gaisu. Šādus ventilatorus nedrīkst aprīkot ar
aizvēršanas ierīcēm, un tos izvieto tā, lai aizvēršanas ierīces, kas noteiktas šo noteikumu 
345. punktā
, tiem nebūtu
nepieciešamas.
490. Nav atļauts izmantot iekārtas ar atklātu gāzes liesmu, izņemot plītis (krāsnis) pārtikas gatavošanai un ūdens
sildītājus. Telpas, kurās atrodas šādas plītis vai ūdens sildītāji, nodrošina ar atbilstošu ventilāciju degšanas gala
produktu un iespējamās gāzes noplūdes novadīšanai uz drošu vietu. Visas caurules gāzes nogādāšanai no konteinera
(balona) līdz plītij vai ūdens sildītājam izgatavo no tērauda vai cita atzīta materiāla. Plītis vai ūdens sildītājus apgādā ar
automātiskām gāzes padeves pārtraukšanas ierīcēm, kas iedarbojas, samazinoties gāzes spiedienam galvenajā
gāzes vadā vai apdziestot liesmai jebkurā ierīcē. Ja tiek izmantots gāzveida kurināmais sadzīves vajadzībām,
atbilstošais aprīkojums, sadales sistēma un gāzes uzglabāšana ir saskaņota ar administrāciju, tā atbilst atzīto
organizāciju un 
5.3
.
5. 
apakšnodaļā minētajām prasībām.
5.3.4. Dažādas prasības
491. Jauniem zvejas kuģiem visām atklātām virsmām dzīvojamās telpās, dienesta telpās, kontrolpunktos, koridoros
un kāpņu telpās (slēptās virsmas aiz starpsienām, griestiem, paneļiem un apšuves) izmanto materiālus ar zemu
liesmu izplatīšanās spēju, kas pārbaudīta saskaņā ar Ugunsdrošības testēšanas metožu kodeksu.
492. Dzīvojamās un dienesta telpās, kontrolpunktos, "A" klases mašīntelpās un citās mašīntelpās ar līdzīgu
ugunsgrēka risku visu atklāto stikla plastikāta konstrukciju virsmas pārklāj ar atzītiem sveķiem ar uguns izplatību
neveicinošām īpašībām vai tās pārklāj ar atzītu krāsu ar uguns izplatību neveicinošām īpašībām, vai arī aizsargā ar citu
nedegošu materiālu.
493. Atklātu iekšējā interjera virsmu apstrādei izmanto tikai tādas krāsas, lakas, pārklājumus un citas apdares,
kas neizdala pārmērīgu dūmu, toksisku gāzu vai tvaiku daudzumu, kā to nosaka saskaņā ar Ugunsdrošības
testēšanas metožu kodeksu. Administrācija pārliecinās, ka tām nepiemīt pārmērīga ugunsbīstamība.
494. Dzīvojamās un dienesta telpās un kontrolpunktos klāja pamatu pārklāj ar atzītu materiālu, kas nav viegli
uzliesmot spējīgs vai sprādzienbīstams un nekļūst toksisks paaugstinātā temperatūrā.
495. Cauruļvadiem, kas šķērso "A" vai "B" klases starpsienas dzīvojamās un dienesta telpās un kontrolpunktos,
izmanto atzītu materiālu, kas izvērtēts attiecībā uz temperatūru, kādu šīm starpsienām nepieciešams izturēt. Ja
administrācija atļauj pārsūknēt eļļu un uzliesmojošus šķidrumus caur dzīvojamām un dienesta telpām, cauruļvadiem
izmanto atzītu materiālu, kas izvērtēts attiecībā uz ugunsgrēka risku.
496. Materiālus, kas karstuma iespaidā viegli kļūst neefektīvi, nedrīkst lietot drenāžas, sanitārās sistēmas un citos
izvados aiz borta, kas ir novietoti tuvu ūdenslīnijai un kur materiāla bojājums ugunsgrēka gadījumā var radīt applūšanas
briesmas.
497. Visas atkritumu tvertnes, izņemot zivju apstrādē lietojamās, izgatavo no nedegoša materiāla bez atverēm to
sānos vai dibena daļā.
498. Degvielas pārsūknēšanas sūkņus ar mehānisko piedziņu, agregātu degvielas sūkņus un citus līdzīgus
degvielas sūkņus aprīko ar distances vadību, kas izvietota ārpus attiecīgās telpas tā, lai ugunsgrēka gadījumā telpā,
kur tie ir izvietoti, tos varētu apturēt.
75
/
203
499. Lai nepieļautu degvielas noplūdi satecēs, izvieto noplūdes savākšanas paplātes tur, kur tas ir nepieciešams.
500. Ja administrācija ir atļāvusi lietot degtspējīgus materiālus vai dzīvojamo telpu, dienesta telpu vai kontrolpunktu
konstrukcijā ir lietots ievērojams daudzums degtspējīgu materiālu, tiek izvērtēta nepieciešamība uzstādīt automātisku
ugunsgrēka trauksmes un ugunsgrēka atklāšanas sistēmu šajās telpās, ņemot vērā telpu izmērus, aprīkojumu,
izvietojumu attiecībā pret kontrolposteņiem, kā arī liesmu izplatīšanās īpašības uzstādītajām mēbelēm.
501. Kuģi, kura garums ir lielāks par 45 metriem, ja administrācija uzskata par nepieciešamu, aprīko ar
starptautisko krasta savienojumu saskaņā ar šo noteikumu 
5.2
.
20. 
apakšnodaļā minētajām prasībām.
5.3.5. Gāzes balonu un bīstamu materiālu uzglabāšana
502. Saspiestās, šķidrās vai izšķīdinātās gāzes balonus nostiprina un skaidri marķē ar noteiktu identifikācijas
krāsu, norādot uz tiem skaidri salasāmu satura ķīmisko formulu un nosaukumu.
503. Balonus, kas satur viegli uzliesmojošas vai citādi bīstamas gāzes, un izlietotos balonus izvieto un nostiprina
uz atklāta klāja. Visus ventiļus, spiediena regulatorus un cauruļvadus, kas pievienoti šiem baloniem, aizsargā pret
bojājumiem. Balonus aizsargā arī no pārmērīgām temperatūras izmaiņām, tiešiem saules stariem un no sniega
uzkrāšanās. Administrācija var atļaut šādu balonu uzglabāšanu nodalījumos, kas atbilst šo noteikumu 
504. 
un 
506.
punktā
 minētajām prasībām.
504. Telpas, kur tiek uzglabāti ļoti viegli uzliesmot spējīgi šķidrumi (ātri iztvaikojošas krāsas, petroleja, benzols) un,
ja atļauts, sašķidrināta gāze, iekārto tā, lai ieeja tajās būtu iespējama tikai tieši no atklāta klāja. Spiediena
regulēšanas ierīces un drošības vārstus iekārto tā, lai nodrošinātu izplūdi nodalījuma robežās. Ja šādu nodalījumu
ierobežojošās starpsienas atrodas blakus citām norobežotām telpām, tās veido gāzu necaurlaidīgas.
505. Nav pieļaujama elektroinstalācijas un elektroarmatūras uzstādīšana nodalījumos, kas tiek izmantoti ļoti viegli
uzliesmot spējīgu šķidrumu vai sašķidrinātas gāzes uzglabāšanai, izņemot to elektroinstalāciju un elektroarmatūru,
kas nepieciešama nodalījuma apkalpošanai. Šādos gadījumos uzstāda tikai sertificētu droša tipa elektroarmatūru
saskaņā ar Starptautisko standartu IEC publikāciju Nr. 79 "Elektriskā armatūra sprādzienu bīstamai gāzes videi".
Šādās telpās nedrīkst atrasties siltuma avoti. Labi saredzamā vietā izvieto uzrakstus "Nesmēķēt" un "Nelietot vaļējus
gaismas avotus".
506. Katra tipa saspiestu gāzi uzglabā atsevišķi. Nodalījumos, ko izmanto šādu gāzu uzglabāšanai, nedrīkst glabāt
citus degtspējīgus produktus, instrumentus vai priekšmetus, kas nav gāzes sadales sistēmas sastāvdaļa.
Administrācija var atvieglot šīs prasības, ņemot vērā saspiestu gāzu raksturojumu, daudzumu un paredzēto
izmantošanu.
5.3.6. Evakuācijas ceļi
507. Kāpņu telpas un kāpnes uz dzīvojamām telpām un telpām, kur apkalpe parasti ir nodarbināta (izņemot
mašīntelpas), un no šīm telpām iekārto tā, lai tās varētu izmantot kā ērtus evakuēšanās ceļus uz atklātu klāju un no
turienes uz glābšanas līdzekļiem. Ievēro šādas prasības:
507.1. no visu līmeņu dzīvojamām telpām nodrošina vismaz divas evakuācijas iespējas. Evakuācijas ejas izvieto
pēc iespējas tālāk vienu no otras. Par evakuācijas ejām uzskata arī parastos piekļūšanas līdzekļus šīm telpām:
507.2. galvenā izeja ir kāpnes no telpām, kuras atrodas zem atvērta klāja, bet otra evakuācijas izeja var būt
vertikāls traps šahtā vai kāpnes;
507.3. evakuācijas ceļš telpām, kuras atrodas virs atvērtā klāja, ir kāpnes vai durvis uz atklātu klāju vai to
kombinācija. Ja nav iespējams ierīkot kāpnes vai durvis, viens no evakuācijas ceļiem var būt attiecīgu izmēru
76
/
203
iluminatori vai lūkas, ko aizsargā pret apledošanu;
507.4. izņēmuma gadījumā administrācija atļauj vienu evakuācijas ceļu, ņemot vērā telpas veidu, izvietojumu un
cilvēku skaitu, kas parasti dzīvo vai strādā tajā;
507.5
. koridora vai koridora daļas garums nedrīkst pārsniegt 2,5 metrus, ja no turienes ir tikai viens evakuācijas
ceļš;
507.6. evakuācijas ceļu platumu un nepārtrauktību nosaka saskaņā ar administrācijas prasībām.
508. No katras "A" klases mašīntelpas nodrošina divus evakuācijas ceļus, kas atrodas pēc iespējas tālāk viens no
otra. Kā vertikālo evakuācijas ceļu paredz tērauda trapu. Ja mašīntelpas izmēru dēļ nav iespējams nodrošināt divus
evakuācijas ceļus, vienu no tiem var neiekārtot. Šādos gadījumos īpašu uzmanību pievērš palikušajai izejai. Izejas, ko
var izmantot kā avārijas izejas un kas normālos apstākļos ir slēgtas, avārijas situācijā ir bez piepūles atveramas ar
apkalpes vai avārijas komandas spēkiem.
509. Kuģa mašīntelpās viegli pieejamās un redzamās vietās izvieto avārijas glābšanas elpošanas aparātus, ko
ugunsgrēka laikā ātri un viegli var sasniegt. Avārijas glābšanas elpošanas aparātu novietojumu un skaitu nosaka,
ņemot vērā mašīntelpu izkārtojumu un to personu skaitu, kuras parasti strādā šajās telpās.
510. Kuģa dzīvojamo telpu koridoros viegli pieejamās un redzamās vietās izvieto vismaz vienu avārijas glābšanas
elpošanas aparātu, ko ugunsgrēka laikā ātri un viegli var sasniegt.
511. Liftu neuzskata par vienu no prasītajiem evakuācijas ceļiem.
512. Uz jauniem zvejas kuģiem automātiskās ugunsgrēka trauksmes, detektoru un indikācijas sistēmas uzstāda
arī koridoros, kāpņu telpās un evakuācijas ceļos saskaņā ar šo noteikumu 
5.2
.
13. 
apakšnodaļā minētajām prasībām.
5.3.7. Ugunsdzēsības sūkņi
513. Kuģi aprīko ar vismaz diviem ugunsdzēsības sūkņiem.
514. Minimālais uzstādāmo ugunsdzēsības sūkņu skaits un tips ir šāds:
514.1. viens sūknis ar mehānisku piedziņu, ja piedziņa nav atkarīga no galvenā dzinēja;
514.2. viens sūknis ar piedziņu no galvenā dzinēja, ja dzenvārpstu ir viegli atvienot, vai arī ir uzstādīta
dzenskrūve ar regulējamu soli.
515. Par ugunsdzēsības sūkņiem var izmantot arī sanitāros, balasta, sateču, vispārējās apkalpošanas vai jebkurus
citus sūkņus, ja tie atbilst šīs nodaļas prasībām un neiespaido sateču atsūknēšanas spējas. Ugunsdzēsības sūkņi ir
pievienoti tā, lai tos nevarētu izmantot naftas produktu vai citu viegli uzliesmot spējīgu šķidrumu pārsūknēšanai.
516. Centrbēdzes sūkņus vai citus ar galveno ugunsdzēsības sistēmu savienotos sūkņus, caur kuriem ūdens var
atplūst atpakaļ, aprīko ar neatgriezeniskiem vārstiem.
517. Zvejas kuģus, kuri nav aprīkoti ar avārijas ugunsdzēsības sūkņiem ar mehānisko piedziņu un ar stacionārām
ugunsdzēsības sistēmām mašīntelpā, nodrošina ar papildu ugunsdzēsības līdzekļiem pēc administrācijas ieskatiem.
518. Ja zvejas kuģus aprīko ar avārijas ugunsdzēsības sūkņiem, tie ir atsevišķi sūkņi ar mehānisko piedziņu,
neatkarīgi darbināmi ar atsevišķu tiešas piedziņas dīzeļdzinēju un degvielas apgādi, kas ierīkota viegli pieejamā vietā
77
/
203
L, B, D ir kuģa galvenie izmēri (garums, platums un borta augstums) metros.
ārpus tās telpas, kur ir uzstādīti galvenie ugunsdzēsības sūkņi, vai arī darbināmi ar atsevišķu ģeneratoru, kas var būt
arī avārijas ģenerators ar pietiekamu jaudu, kurš ir izvietots drošā vietā ārpus mašīntelpas (ja iespējams, virs darba
klāja).
519. Nodrošina iespēju darbināt avārijas ugunsdzēsības sūkņus, aizborta ūdens iesūkšanas vārstus un citus
nepieciešamos vārstus no vietas ārpus nodalījuma, kur ir uzstādīti galvenie ugunsdzēsības sūkņi, lai avārijas
ugunsdzēsības sūkņus neapdraudētu ugunsgrēks, ja tas izceltos šajos nodalījumos.
520. Nosaka vismaz šādu kopējo galveno mehānisko ugunsdzēsības sūkņu ražību (Q):
521. Ja uzstāda divus neatkarīgus sūkņus ar mehānisko piedziņu, katra sūkņa ražību nosaka ne mazāku par 40 %
no šo noteikumu 
520. punktā
 noteiktās vai 25 m
3
/h (izvēlas lielāko).
522. Ja galvenie ugunsdzēsības sūkņi padod caur galveno ugunsdzēsības maģistrāli pievienotajām ugunsdzēsības
šļūtenēm un stobriem šo noteikumu 
520. punktā
 noteikto ūdens apjomu, ūdens spiediens jebkurā hidrantā ir ne
mazāks par 0,25 N/mm
2
.
523. Ja avārijas ugunsdzēsības sūkņi ar mehānisko piedziņu padod maksimāli noteikto ūdens daudzumu saskaņā
ar 
520. punktu
, spiediens ikvienā ugunsdzēsības hidrantā ir ne mazāks par administrācijas noteikto.
5.3.8. Galvenās ugunsdzēsības maģistrāles
524. Ja saskaņā ar šo noteikumu 
529. punktu
 ir nepieciešams vairāk nekā viens ugunsdzēsības hidrants, izveido
galveno ugunsdzēsības maģistrāli.
525. Galvenajā ugunsdzēsības maģistrālē, ja tā nav atbilstoši aizsargāta, neizmanto materiālus, kas karstumā
viegli kļūst neefektīvi.
526. Ja ugunsdzēsības sūkņi var radīt galvenajā ugunsdzēsības maģistrālē spiedienu, kas pārsniedz projektēto
darba spiedienu, ierīko redukcijas vārstus.
527. Lai nodrošinātu pietiekamu ugunsdzēsības sistēmas efektivitāti, galvenajai ugunsdzēsības maģistrālei drīkst
būt tikai tādi pievienojumi, kas nepieciešami ugunsgrēka dzēšanai, izņemot tos, kas paredzēti klāja, enkurķēžu
mazgāšanai un sateču atsūknēšanas ežektoru darbināšanai.
528. Ja galvenā ugunsdzēsības maģistrāle nav pašdrenējoša, ierīko piemērotus drenāžas krānus, lai nepieļautu
maģistrāles aizsalšanu.
5.3.9. Ugunsdzēsības hidranti, ugunsdzēsības šļūtenes un stobri
529. Ugunsdzēsības hidrantus izvieto tā, lai tiem varētu viegli un ātri pievienot šļūtenes, un tā, lai vismaz vienu
strūklu varētu virzīt uz jebkuru zvejas kuģa daļu, kas ir sasniedzama kuģošanas laikā.
530. Strūklu nodrošina ar vienu nesavienotu ugunsdzēsības šļūteni.
78
/
203
531. "A" klases mašīntelpu nodrošina ar vismaz vienu ugunsdzēsības hidrantu, kas ir komplektā ar ugunsdzēsības
šļūteni un divkāršas darbības stobru. Šo ugunsdzēsības hidrantu izvieto ārpus mašīntelpas pie ieejas šajā mašīntelpā.
532. Katru ugunsdzēsības hidrantu nodrošina ar vienu ugunsdzēsības šļūteni. Papildus nodrošina vismaz vienu
rezerves šļūteni.
533. Vienas ugunsdzēsības šļūtenes garums nepārsniedz 20 metru.
534. Izmanto tikai no atzīta materiāla izgatavotas ugunsdzēsības šļūtenes. Katru ugunsdzēsības šļūteni nodrošina
ar atbilstošu savienojumu un divkāršas darbības stobru.
535. Ugunsdzēsības šļūteņu savienojumus un stobrus paredz tādus, kas ir savstarpēji pilnīgi aizstājami, izņemot
gadījumu, ja ugunsdzēsības šļūtenes ir pastāvīgi pievienotas galvenajai ugunsdzēsības maģistrālei.
536. Nodrošina šo noteikumu 
534. punktā
 noteikto stobru atbilstību uzstādīto ugunsdzēsības sūkņu ražībai, bet
jebkurā gadījumā to sprauslas diametrs nedrīkst būt mazāks par 12 mm.
5.3.10. Ugunsdzēšamie aparāti
537. Izmanto atzīta tipa ugunsdzēšamos aparātus. Pieprasītajiem pārnēsājamiem šķidruma ugunsdzēšamajiem
aparātiem paredz tilpumu, ne lielāku par 13,5 litriem un ne mazāku par 9 litriem. Cita tipa ugunsdzēšamo aparātu
tilpums nepārsniedz pārnēsājamā šķidruma ugunsdzēšamā aparāta ekvivalentu – 13,5 litrus, bet tas nedrīkst būt
mazāks par pārnēsājamā šķidruma ugunsdzēšamā aparāta ekvivalentu – 9 litri. Administrācija nosaka pārnēsājamo
ugunsdzēšamo aparātu ekvivalentus.
538. Rezerves lādiņus nodrošina saskaņā ar administrācijas prasībām. Jauniem zvejas kuģiem nosaka šādus
rezerves lādiņus:
538.1. katra tipa ugunsdzēšamajiem aparātiem, ko iespējams pārlādēt uz zvejas kuģa, nodrošina rezerves
lādiņus. Pirmajiem 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem nodrošina 100 % rezerves lādiņu, pārējiem
ugunsdzēšamajiem aparātiem (bet ne vairāk kā 60) – 50 %;
538.2. uz zvejas kuģiem, kuru garums mazāks par 45 metriem, ugunsdzēšamajiem aparātiem, kurus nevar
pārlādēt uz zvejas kuģa, nodrošina rezervē vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma ugunsdzēšamos aparātus;
538.3. uz zvejas kuģa nodrošina ugunsdzēšamo aparātu pārlādēšanas instrukcijas valsts valodā un darba
valodā. Pārlādēšanai drīkst izmantot tikai tādus rezerves lādiņus, kas atzīti par derīgiem attiecīgā tipa
ugunsdzēšamajiem aparātiem.
539. Nepieļauj tādu ugunsdzēšamo aparātu izmantošanu, kuros par ugunsdzēšanas aģentu izmanto līdzekli, kas
saskaņā ar administrācijas uzskatiem attiecīgos lietošanas apstākļos var izdalīt toksiskas gāzes tādā daudzumā, kas
var apdraudēt personas, kuras tos izmanto.
540. Ugunsdzēšamos aparātus reizi gadā pārbauda kompetenta persona, kuru pilnvarojusi administrācija. Katru
ugunsdzēšamo aparātu nodrošina ar zīmi, kas norāda, ka tas ir pārbaudīts. Pārnēsājamo un pārvietojamo
ugunsdzēšamo aparātu spiedtrauku hidrauliskā pārbaude jāveic:
540.1. putu ugunsdzēšamajiem aparātiem – pirmreizējā pēc 10 gadiem vai pēc izgatavotāja garantijas termiņa
beigām, nākamās – ik pēc 5 gadiem;
540.2. ogļskābās gāzes ugunsdzēšamajiem aparātiem – reizi 5 gados;
79
/
203
540.3. pulvera ugunsdzēšamajiem aparātiem – reizi 10 gados.
541. Vienu pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu, kas paredzēts lietošanai jebkurā telpā, izvieto šīs telpas ieejas
tuvumā.
5.3.11. Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti kontrolpunktos un dzīvojamās un
dienesta telpās
542. Pietiekamu skaitu atzītu pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu izvieto kontrolpunktos, dzīvojamās un dienesta
telpās, lai nodrošinātu, ka vismaz viens piemērota tipa ugunsdzēšamais aparāts ir viegli pieejams izmantošanai ikvienā
šo telpu daļā. Šajās telpās izvieto ne mazāk kā trīs ugunsdzēšamos aparātus.
543. Rezerves lādiņus nodrošina saskaņā ar administrācijas prasībām. Jauniem zvejas kuģiem nosaka šādus
rezerves lādiņus:
543.1. ugunsdzēšamajiem aparātiem, ko iespējams pārlādēt uz zvejas kuģa, nodrošina rezerves lādiņus.
Pirmajiem 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem nodrošina 100 % rezerves lādiņu, pārējiem ugunsdzēšamajiem
aparātiem (bet ne vairāk kā 60) – 50 %;
543.2. uz zvejas kuģiem, kuru garums mazāks par 45 metriem, ugunsdzēšamajiem aparātiem, kurus nevar
pārlādēt uz zvejas kuģa, nodrošina rezervē vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma ugunsdzēšamos aparātus;
543.3. uz zvejas kuģa nodrošina ugunsdzēšamo aparātu pārlādēšanas instrukcijas valsts valodā un darba
valodā. Pārlādēšanai izmanto tikai tādus rezerves lādiņus, kas atzīti par derīgiem attiecīgā tipa
ugunsdzēšamajiem aparātiem.
5.3.12. Ugunsdzēšanas iekārtas mašīntelpās
544. Neatkarīgi no šajā nodaļā minētajām prasībām visās "A" klases mašīntelpās uzstāda stacionāru
ugunsdzēšanas aprīkojumu.
545. Telpas, kurās atrodas ar šķidro degvielu kurināmi katli, degvielas agregāti vai iekšdedzes dzinēji ar kopējo
jaudu 375 kW un vairāk, nodrošina ar vienu no šādām stacionārām ugunsdzēsības sistēmām:
545.1. spiediena ūdens apsmidzināšanas iekārtu;
545.2. ugunsdzēšanas gāzes iekārtu;
545.3. ugunsdzēšanas iekārtu, kurā izmanto tvaikus no iztvaikojošiem šķidrumiem ar zemu toksiskuma līmeni;
545.4. ugunsdzēšanas iekārtu, kurā izmanto daudzkārtīgas putas.
546. Uz visiem zvejas kuģiem ir aizliegts izmantot halogēnogļūdeņražus kā ugunsdzēšanas aģentu.
547. Ja mašīntelpa un katlutelpa nav pilnīgi atdalītas vai degviela var noplūst no katlutelpas mašīntelpā, mašīntelpu
un katlutelpu uzskata par vienu nodalījumu.
548. Šo noteikumu 
545. punktā
 minēto iekārtu vadības posteņus iekārto ārpus norādītajām telpām viegli pieejamās
vietās, ko nevar nošķirt ugunsgrēks, kas izcēlies šajās telpās. Ugunsgrēka gadījumā aizsargājamā telpā nodrošina
ugunsdzēsības sistēmas darbināšanai nepieciešamās enerģijas un ūdens padevi.
80
/
203
549. Uz zvejas kuģiem, kas galvenokārt vai pilnīgi ir būvēti no koka vai plastmasas šķiedras un kuriem mašīntelpās,
kuras arī ir būvētas vai pārklātas ar šādiem materiāliem, ir uzstādīti ar šķidro degvielu kurināmie katli vai iekšdedzes
dzinēji, uzstāda vienu no šo noteikumu 
545. punktā
 minētajām stacionārajām ugunsdzēsības sistēmām.
550. Visas "A" klases mašīntelpas nodrošina vismaz ar diviem tāda tipa pārnēsājamiem ugunsdzēšamajiem
aparātiem, kas piemēroti ar naftas produktiem saistītu ugunsgrēku dzēšanai. Ja šādās mašīntelpās ir uzstādīti dzinēji
ar kopējo jaudu 250 kW un lielāku, tās nodrošina ar trim šādiem pārnēsājamiem ugunsdzēšamajiem aparātiem. Vienu
no pārnēsājamajiem ugunsdzēšamajiem aparātiem izvieto pie ieejas telpā.
551. Zvejas kuģus, kuru mašīntelpās nav uzstādītas stacionāras ugunsdzēsības sistēmas, nodrošina ar putu
ugunsdzēšamo aparātu, kura tilpība ir vismaz 45 litri, vai tā ekvivalentu, kas derīgs degošu naftas produktu dzēšanai.
Ja mašīntelpas izmēru dēļ šis nosacījums nav praktiski izpildāms, administrācija atļauj tā vietā izvietot pārnēsājamos
ugunsdzēšamos aparātus.
5.3.13. Ugunsdzēsēja aprīkojums, ugunsdrošības plāns un aprīkojuma
uzturēšana darba kārtībā
552. Uz zvejas kuģa, kura garums ir 45 metri vai lielāks, nodrošina vismaz divus ugunsdzēsēja ekipējuma
komplektus, kuri atbilst SOLAS obligātā ugunsdrošības sistēmas kodeksa prasībām un ko izvieto viegli pieejamās
vietās pēc iespējas tālāk vienu no otra. Katru elpošanas aparātu nodrošina vismaz ar diviem rezerves lādiņiem.
553. Uz zvejas kuģa ir pastāvīgi izlikts redzamā vietā ugunsgrēka kontroles plāns. Uz esošiem zvejas kuģiem un
kuģiem, kas būvēti, sākot ar 2003. gada 1. janvāri, šāda plāna saturs atbilst Organizācijas Rezolūcijai A.654(16)
"Grafiskie simboli ugunsgrēka kontroles plānam". Uz kuģiem, kas būvēti, sākot ar 2004. gada 1. janvāri, šāda plāna
saturs atbilst Organizācijas Rezolūcijai A.952(23) "Grafiskie simboli ugunsgrēka kontroles plānam". Visiem zvejas
kuģiem neatkarīgi no būves datuma plāna saturs atbilst Organizācijas Rezolūcijai A7.756(18) "Pamatnostādnes
attiecībā uz informāciju, ko sniedz ar ugunsdrošības plāniem". Zvejas kuģus ar garumu, mazāku par 45 metriem,
administrācija var atbrīvot no šīs prasības, bet tikai īpašos gadījumos. Visus apkalpes locekļus iepazīstina ar
ugunsdzēšanas iekārtu lietošanas kārtību pēc ierašanās uz kuģa, kā arī regulāro ugunsdzēsības mācību trauksmju
laikā.
554. Zvejas kuģa ugunsdrošības un ugunsdzēsības sistēmu un ierīču uzturēšanas prasības:
554.1. zvejas kuģa ugunsdrošības un ugunsdzēsības sistēmas un ierīces uztur gatavībā, lai tās varētu
nekavējoties izmantot, un nodrošina to vieglu pieejamību. Pirms zvejas kuģa iziešanas jūrā pārbauda rokas
ugunsdzēšamo aparātu un cita pārnēsājamā ugunsdzēšanas aprīkojuma esību uz kuģa;
554.2. ja ir noteikti īpaši ierīču, aparātu un aprīkojuma tipi vai ugunsdzēšanas paņēmieni, tos var aizstāt ar
jebkura cita tipa ierīcēm un aparātiem, ja administrācija ir atzinusi to efektivitātes līdzvērtību;
554.3. visas ugunsdrošības un ugunsdzēsības sistēmas un ierīces regulāri testē un pārbauda saskaņā ar
Organizācijas izstrādātajām pamatnostādnēm par ugunsdrošības sistēmu un ierīču apkopi un pārbaudēm
(MSC.1/Circ.1432). Apkopes plānu glabā uz kuģa, un tas ietver vismaz šādas ugunsdrošības un ugunsdzēsības
sistēmas, ja tās ir ierīkotas:
554.3.1. ugunsdzēsības maģistrāles, ugunsdzēsības sūkņi un hidranti, tostarp šļūtenes, stobri un
starptautiskā parauga savienojumi ūdens saņemšanai no krasta;
554.3.2. stacionārās ugunsgrēka trauksmes un uguns atklāšanas sistēmas;
554.3.3. stacionārās ugunsdzēsības sistēmas un citas ugunsdzēsības ierīces;
554.3.4. automātiskās sprinkleru, ugunsgrēka trauksmes un uguns atklāšanas sistēmas;
554.3.5. ventilācijas sistēmas, tostarp uguns un dūmu aizbīdņi, ventilatori un to vadības sistēmas;
554.3.6. degvielas padeves avārijas pārtraukšanas sistēma;
81
/
203
554.3.7. ugunsdrošās durvis, tostarp to vadības ierīces;
554.3.8. vispārējās avārijas trauksmes signalizācijas sistēmas;
554.3.9. avārijas glābšanas elpošanas aparāti;
554.3.10. pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti, tostarp to rezerves lādiņi;
554.3.11. ugunsdzēsēju aprīkojums;
554.4. stacionārām ogļskābās gāzes ugunsdzēsības sistēmām tehnisko apkopi un pārbaudes veic, balstoties
uz Organizācijas izstrādātajām vadlīnijām par stacionāro ogļskābās gāzes ugunsdzēsības sistēmu ierīču apkopi
un pārbaudēm (MSC.1/Circ.1318). Tehnisko apkopi veic administrācijas atzīts uzņēmums;
554.5. kuģa īpašnieks nodrošina kuģa apkalpi ar informāciju par kuģa ugunsdzēšanas aprīkojumu un
instrukcijām, kuras ir nepieciešamas drošai kuģa ekspluatācijai no ugunsdrošības viedokļa valsts valodā un
darba valodā. Šī informācija un instrukcijas ir apkopotas ugunsdrošības bukletā, kurš ir novietots kuģa
kopkajītē.
5.4. Ugunsdrošības pasākumi uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un
lielāks, bet mazāks par 24 metriem
5.4.1. Konstruktīvā ugunsdrošība
555. Ja tērauda klāji vai tērauda starpsienas dzīvojamās telpās vienlaicīgi ir arī degvielas tanka sienas vai griesti,
tos pārklāj ar vismaz 40 mm biezu izolācijas slāni no nedegoša materiāla. Degvielas tanku lūkas vai citas atveres
neizvieto dzīvojamās telpās.
556. Ārējās starpsienas un zvejas kuģa sānus, kas robežojas ar dzīvojamām telpām, izolē ar vismaz 50 mm biezu
izolācijas materiālu. Starpsienas starp dzīvojamām telpām, mašīntelpu un kravas telpām izolē ar nedegošu izolāciju
vismaz 40 mm biezumā un izmantojot izolāciju ar blīvumu saskaņā ar administrācijas vai atzīto organizāciju prasībām.
Koka kuģos tās var būvēt no divām kokmateriālu kārtām ar filca vai cita līdzvērtīga materiāla izolāciju starp tām vai no
60 mm bieza koka ar izolācijas pārklājumu vai citā veidā, lai nodrošinātu vismaz "B-15" klases standartu. Tērauda
kuģos starpsienas starp dzīvojamām telpām un mašīntelpām vai kravas telpām konstruē no tērauda. Izolācijas virsma,
kura ir uzstādīta "A" klases mašīntelpās un citās telpās, kur naftas produkti var iesūkties izolācijā, ir atbilstoši pārklāta
ar pārklājumu, kas neļauj naftas produktiem vai to tvaikiem iesūkties izolācijas materiālā.
557. Visa izolācija dzīvojamās telpās un stūres mājā ir no nedegošiem materiāliem. Degoša izolācija, kas
uzstādīta noliktavās vai zivju apstrādes telpās, ir pārklāta ar blīvu ugunsdrošu pārklājumu.
558. Ja starp dzīvojamām telpām un mašīntelpu ir paredzētas durvis, tās izgatavo no tērauda un tādas, kas pašas
aizveras. Ir atļauts uzstādīt durvis starp kambīzi un ēdamtelpu, ja tās ir izgatavotas no uguns izplatīšanos neveicinoša
materiāla, tāpat kā apkalpošanas lūka. Ja tiek lietotas elektriskās ēdiena gatavošanas iekārtas, kambīze un
ēdamtelpa var būt viena telpa, kas pārdalīta divos atbilstošos nodalījumos.
5.4.2. Ventilācijas sistēmas
559. Iespēju apstādināt ventilatorus un aizvērt galvenās ventilācijas sistēmas atveres paredz no vietas, kas atrodas
ārpus ventilējamās telpas, izņemot šo noteikumu 
5.4
.
3. 
apakšnodaļā noteiktos gadījumus.
560. Koridoru starpsienu durvīs un zem tām ir pieļaujamas ventilācijas atveres. Atveres nav atļautas kāpņu telpu
82
/
203
durvīs un zem tām. Atveres izvieto tikai durvju apakšējā daļā. Durvīs vai zem tām esošas atveres kopējais laukums
nepārsniedz 0,05 m
2
. Ja šāda atvere ir iestrādāta durvīs, to apgādā ar režģi, kas izgatavots no nedegoša materiāla.
561. "A" klases mašīntelpām un kambīzēm paredzētie ventilācijas kanāli nedrīkst šķērsot dzīvojamās telpas,
dienesta telpas un kontrolpunktus. Ja administrācija to ir atļāvusi, kanālus konstruē no tērauda vai līdzvērtīga materiāla
un iekārto tā, lai saglabātu šo telpu ugunsdrošību.
562. Dzīvojamām telpām, dienesta telpām un kontrolpunktiem paredzētie ventilācijas kanāli nedrīkst šķērsot "A"
klases mašīntelpas vai kambīzes. Ja administrācija to ir atļāvusi, kanālus konstruē no tērauda vai līdzvērtīga materiāla
un iekārto tā, lai saglabātu šo telpu ugunsdrošību.
563. Pieliekamos, kur tiek uzglabāts noteikts daudzums viegli uzliesmojošu vielu, aprīko ar ventilācijas sistēmu,
kas ir atdalīta no citām gaisa apmaiņas sistēmām. Ventilēšanu nodrošina telpas augšējā un apakšējā līmenī.
Ventilatoru ieplūdes un izplūdes atveres izvieto drošās vietās. Ventilācijas ieplūdes un izplūdes atveres aprīko ar
piemērotiem drāšu sietiem dzirksteļu uztveršanai. Šīs ventilācijas sistēmas neizvieto citu ventilācijas sistēmu ieplūdes
atveru tiešā tuvumā.
564. Mašīntelpu ventilācijas sistēmas veido neatkarīgas no sistēmām, kas nodrošina gaisa apmaiņu citās telpās.
5.4.3. Apkures iekārtas
565. Elektriskos radiatorus piestiprina un konstruē tā, lai aizdegšanās risks būtu minimāls. Radiatorus nedrīkst
aprīkot ar elementiem, kas uzstādīti tā, ka var aizdegties drēbes, aizkari vai citi līdzīgi materiāli vai tie var aizdegties no
elementa izdalītā karstuma.
566. Nedrīkst pieļaut apkuri ar atklātu liesmu. Krāsnis un līdzīgas iekārtas stingri nostiprina un nodrošina atbilstošu
to aizsardzību un izolāciju zem tām, apkārt tām un ceļā uz to dūmvadiem. Ja krāsnīs izmanto cieto kurināmo, to
dūmvadus konstruē un iekārto tā, lai būtu minimāls risks, ka tos varētu nobloķēt sadegšanas produkti. Dūmvadus
apgādā ar gatavībā esošiem līdzekļiem to tīrīšanai. Aizbīdņos vilkmes ierobežošanai dūmvados, kad tie ir aizvērtā
stāvoklī, paredz nenoslēgtu, pietiekamu gaisa spraugu. Telpas, kur uzstāda krāsnis, apgādā ar pietiekama izmēra
ventilatoriem, lai nodrošinātu krāsns apgādi ar degšanai nepieciešamo gaisu.
567. Nav atļauts izmantot iekārtas ar atklātu gāzes liesmu, izņemot plītis (krāsnis) pārtikas pagatavošanai un
ūdens sildītājus. Telpas, kurās atrodas šādas plītis vai ūdens sildītāji, nodrošina ar atbilstošu ventilāciju degšanas gala
produktu un iespējamās gāzes noplūdes novadīšanai uz drošu vietu. Visas caurules gāzes nogādāšanai no konteinera
(balona) līdz plītij vai ūdens sildītājam izgatavo no tērauda vai cita atzīta materiāla. Plītis vai ūdens sildītājus apgādā ar
automātiskām gāzes padeves pārtraukšanas ierīcēm, kas iedarbojas, samazinoties gāzes spiedienam galvenajā
gāzes vadā vai apdziestot liesmai jebkurā ierīcē.
568. Ja tiek izmantots gāzveida kurināmais sadzīves vajadzībām, atbilstošais aprīkojums, sadales sistēma un
gāzes uzglabāšana ir saskaņota ar administrāciju, tā atbilst atzīto organizāciju un 
5.4
.
5. 
apakšnodaļā minētajām
prasībām.
569. Ja gāzes iekārtas tiek izmantotas sadzīves vajadzībām un gāzes baloni tiek uzglabāti šo gāzes iekārtu
tuvumā, atbilstošās vietās uzstāda ogļūdeņražu atklāšanas sensorus signalizācijas nodrošināšanai gāzes noplūdes
gadījumā.
5.4.4. Dažādas prasības
570. Neaizsargātām virsmām dzīvojamās telpās, dienesta telpās, kontrolpunktos, koridoros un kāpņu telpās un
virsmām aiz starpsienām, griestiem, paneļiem un iekšējiem apvalkiem (ieskaitot gruntējumu apslēptās vai nepieejamās
83
/
203
vietās) izmanto materiālus ar zemu uguns izplatīšanās spēju vai nedegošus materiālus.
571. Visas neaizsargātās virsmas dzīvojamās un dienesta telpās, kontrolpunktos, "A" klases mašīntelpās un citās
mašīntelpās ar līdzīgu ugunsgrēka izcelšanās risku, kas izveidotas no stikla šķiedras, pārklāj ar atzītu poliesteri, kam
piemīt uguns izplatīšanos kavējošas īpašības, vai nokrāso ar atzītu uguns izplatīšanos kavējošu krāsu, vai aizsargā ar
nedegošu materiālu.
572. Iekšējā interjera neaizsargāto virsmu apstrādei izmanto tikai tādas krāsas, lakas, pārklājumus un citas
apdares, kas neveicina degšanu vai neizdala lielu dūmu, toksisku gāzu vai tvaiku daudzumu. Administrācija
pārliecinās, ka tām nepiemīt pārmērīga ugunsbīstamība.
573. Dzīvojamās un dienesta telpās un kontrolpunktos klāja pamatu pārklāj ar atzītu materiālu, kas ir ar zemu
uguns izplatīšanās spēju un paaugstinātā temperatūrā nekļūst toksisks vai sprādzienbīstams.
574. Cauruļvadiem, kas šķērso starpsienas dzīvojamās, dienesta telpās un kontrolpunktos, izmanto atzītu
materiālu, kas izvērtēts attiecībā uz temperatūru, kādu šīm starpsienām nepieciešams izturēt. Ja administrācija atļauj
pārsūknēt eļļu un uzliesmojošus šķidrumus caur dzīvojamām un dienesta telpām, cauruļvadiem izmanto atzītu
materiālu, kas izvērtēts attiecībā uz ugunsgrēka risku.
575. Drenāžas sistēmā, sanitārajās sistēmās un citos izvados aiz borta, kas ir novietoti tuvu ūdenslīnijai, nelieto
materiālus, kas viegli var kļūt neefektīvi karstuma iespaidā un kuru bojājums ugunsgrēka gadījumā var radīt applūšanas
briesmas.
576. Īsas lokanās caurules var lietot aizborta ūdens sistēmās, ja tās ir izgatavotas no nedegoša materiāla vai šie
lokanie savienojumi ir izgatavoti saskaņā ar atzīto organizāciju prasībām.
577. Visas atkritumu tvertnes, izņemot zivju apstrādē lietojamās, izgatavo no nedegoša materiāla bez atverēm vai
caurumiem to sānos un apakšdaļā.
578. Degvielas pārsūknēšanas sūkņus ar mehānisko piedziņu, agregātu degvielas sūkņus un citus līdzīgus
degvielas sūkņus aprīko ar distances vadību, kas izvietota ārpus saistītās telpas tā, lai, izceļoties ugunsgrēkam telpā,
kur tie ir izvietoti, tos varētu apturēt.
579. Lai nepieļautu degvielas noplūdi satecēs, izvieto noplūžu savākšanas paplātes.
5.4.5. Gāzes balonu un bīstamu materiālu uzglabāšana
580. Saspiestās, šķidrās vai izšķīdinātās gāzes balonus nostiprina un skaidri marķē ar noteiktu identifikācijas
krāsu, norādot uz tiem skaidri salasāmu satura ķīmisko formulu un nosaukumu.
581. Balonus, kas satur viegli uzliesmojošas vai citādi bīstamas gāzes, un izlietotos balonus izvieto un nostiprina
uz atklāta klāja. Visus ventiļus, spiediena regulatorus un cauruļvadus, kas pievienoti šiem baloniem, aizsargā pret
bojājumiem. Balonus aizsargā arī no pārmērīgām temperatūras izmaiņām, tiešiem saules stariem un no sniega
uzkrāšanās. Administrācija var atļaut šādu balonu uzglabāšanu nodalījumos, kas atbilst šo noteikumu 
582. 
un 
584.
punktā
 minētajām prasībām.
582. Telpas, kur uzglabā sašķidrinātu gāzi vai ļoti viegli uzliesmot spējīgus šķidrumus (ātri iztvaikojošas krāsas,
petroleja, benzols), iekārto tā, lai ieeja tajās būtu iespējama tikai tieši no atklāta klāja. Spiediena regulēšanas ierīces
un drošības ventiļus iekārto tā, lai nodrošinātu izplūdi nodalījuma robežās. Ja šādu nodalījumu ierobežojošās
starpsienas atrodas blakus citām norobežotām telpām, tās veido gāzu necaurlaidīgas.
84
/
203
583. Nav pieļaujama elektroinstalācijas un elektroarmatūras uzstādīšana nodalījumos, kas tiek izmantoti ļoti viegli
uzliesmot spējīgu šķidrumu vai sašķidrinātas gāzes uzglabāšanai, izņemot to elektroinstalāciju un elektroarmatūru,
kas nepieciešama nodalījuma apkalpošanai. Šādos gadījumos nepieciešams administrācijas atzinums par tās
piemērotību lietošanai ugunsnedrošā vidē. Šādās telpās nedrīkst atrasties siltuma avoti. Labi saredzamā vietā izvieto
uzrakstus "Nesmēķēt" un "Nelietot atklātu liesmu".
584. Katra tipa saspiestu gāzi uzglabā atsevišķos nodalījumos. Nodalījumos, ko izmanto šādu gāzu uzglabāšanai,
nedrīkst glabāt citus degtspējīgus produktus, instrumentus vai priekšmetus, kas nav gāzes sadales sistēmas
sastāvdaļas. Administrācija var atvieglot šīs prasības, ņemot vērā kuģa izmērus un telpu izkārtojumu, saspiestu gāzu
raksturojumu, daudzumu un paredzēto izmantošanu.
5.4.6. Evakuācijas ceļi
585. Kāpņu telpas un kāpnes uz dzīvojamām telpām un telpām, kur apkalpe parasti ir nodarbināta (izņemot
mašīntelpas), iekārto tā, lai tās varētu izmantot kā parocīgus evakuēšanās ceļus uz atklātu klāju un no tā uz
glābšanas līdzekļiem.
586. No visu līmeņu dzīvojamām telpām (no katras lielākas telpas vai telpu grupas) nodrošina vismaz divus
evakuācijas ceļus. Evakuācijas ceļus izvieto pēc iespējas tālāk vienu no otra.
587. Galvenā izeja ir kāpnes no telpām, kuras atrodas zem atvērta klāja, bet otra evakuācijas izeja var būt vertikāls
traps šahtā vai kāpnes, ko arī uzskata par avārijas izeju. Evakuācijas ceļš telpām, kuras atrodas virs atvērtā klāja, ir
kāpnes vai durvis uz atklātu klāju vai to kombinācija.
588. Izņēmuma gadījumā administrācija var atļaut vienu glābšanās ceļu, ņemot vērā telpas veidu, izvietojumu un
cilvēku skaitu, kas parasti dzīvo vai strādā tajā. Nepieciešams atzinums par izeju platumu un virzienu. Liftus neuzskata
par evakuācijas ceļu.
589. No katras "A" klases mašīntelpas nodrošina divus evakuācijas ceļus, kas atrodas pēc iespējas tālāk viens no
otra. Kā vertikālo evakuācijas ceļu paredz tērauda trapu. Ja mašīntelpas izmēru dēļ nav iespējams nodrošināt divus
evakuācijas ceļus, vienu no tiem var neiekārtot. Šādos gadījumos īpašu uzmanību pievērš palikušajai izejai. Izejas, ko
var izmantot kā avārijas izejas un kas normālos apstākļos ir slēgtas, avārijas situācijā ir bez piepūles atveramas ar
apkalpes vai avārijas komandas spēkiem.
590. Ja nepieciešams, mašīntelpā izvieto avārijas glābšanas elpošanas aparātu.
5.4.7. Automātiskā ugunsgrēka trauksmes un ugunsgrēka atklāšanas sistēma
591. Uz zvejas kuģiem ar garumu no 15 līdz 24 metriem, kuru konstrukcija ir ugunsnedroša vai uz kuriem citu
apsvērumu dēļ, izbūvējot dzīvojamās telpas, apkalpošanas telpas un kontrolpunktus, ir izmantots liels degošu
materiālu daudzums, var ierīkot automātisko ugunsgrēka signalizācijas sistēmu. Lemjot par šādas signalizācijas
sistēmas nepieciešamību, ņem vērā telpu lielumu, plānojumu, kontroles telpām arī izvietojumu un, ja nepieciešams,
mēbeļu un inventāra uguns izplatīšanās īpašības.
592. Mašīntelpās, kurās ir izvietota galvenā enerģētiskā iekārta, uzstāda atbilstošu ugunsgrēka trauksmes un
ugunsgrēka atklāšanas sistēmu.
5.4.8. Ugunsdzēsības sūkņi, to skaits, ražotspēja un izvietojums
85
/
203
L, B, D ir kuģa galvenie izmēri (garums, platums un borta augstums).
Kopējā nepieciešamā ugunsdzēsības sūkņu ražība var nepārsniegt 30 m
3
/h.
593. Uz zvejas kuģiem nodrošina vismaz vienu ugunsdzēsības sūkni ar mehānisku piedziņu. Atkarībā no
kuģošanas rajona un citiem nosacījumiem administrācija var pieprasīt arī avārijas ugunsdzēsības sūkni.
594. Par ugunsdzēsības sūkņiem var izmantot sanitāros, atsūknēšanas, balasta un vispārējās apkalpošanas
sūkņus, ja tos parasti neizmanto naftas produktu vai eļļu pārsūknēšanai. Ja tos atsevišķos gadījumos izmanto
degvielas pārsūknēšanai, sūkņus apgādā ar piemērotām pārslēgšanas ierīcēm, lai nebūtu iespējams sūkņus nejauši
palaist atsūkšanai no tankiem, kuros balasta ūdeņu vietā var būt cits šķidrums, vai arī atsūknēšanai no sateču
sistēmas, vienlaicīgi nodrošinot spiedienu zvejas kuģa ugunsdzēsības krānos. Nelieto tādas drošības ierīces
cauruļvadu noslēgšanai, kurās tiek izmantoti slēgtie atloki.
595. Ja šo noteikumu 
594. punktā
 minētie sūkņi, kurus sākotnēji nav paredzēts lietot kā ugunsdzēsības sūkņus,
tiek noteikti par ugunsdzēsības sūkņiem, šo sūkņu izmantošana nevienā brīdī nesamazina spēju atsūknēt kuģa
sateces.
596. Izmantojot sūkņusugunsdzēsībai, nodrošina, lai ūdens padeve notiktu tikai uz ugunsdzēsības hidrantiem caur
ugunsdzēsības maģistrāli.
597. Ja avārijas sūknis ir pārvietojams sūknis, ievēro prasības attiecībā uz maksimālo iesūkšanas augstumu.
Sūknim ir nepieciešama neatkarīga dīzeļdegvielas padeve un pietiekama degvielas rezerve. Pārvietojamo avārijas
ugunsdzēsības sūkni pārbauda vismaz reizi mēnesī. Kopā ar sūkni izvieto nepieciešamo aprīkojumu tā palaišanai,
iesūkšanai un šļūteņu pievienošanai. Sūkņus apgādā ar izplūdes cauruli un noslēgšanas vārstu.
598. Ugunsdzēsības sūkņi var sastāvēt no vairākiem sūkņiem, ja tie apmierinoši darbojas paralēli un uztur šo
noteikumu 
601. punktā
 noteikto ražību.
599. Galvenajiem stacionārajiem ugunsdzēsības sūkņiem nodrošina vismaz 0,25 N/mm
2
 lielu spiedienu vienlaicīgi
divos no sūkņa attālākajos ugunsdzēsības hidrantos, kuriem katram pievienota viena garuma šļūtene ar 12 mm
sprauslu.
600. Pārvietojamie ugunsdzēsības sūkņi ar šo noteikumu 
601. punktā
 noteikto ražotspēju nodrošina 0,25 N/mm
2
lielu spiedienu vienā ugunsdzēsības hidrantā.
601. Katra norādītā ugunsdzēsības sūkņa ražību Q (tā nedrīkst būt mazāka par 16 m
3
/h) nosaka, izmantojot šādu
formulu:
602. Ja ugunsdzēsības sūknim ir dīzeļdzinēja piedziņa, paredz iespēju viegli iedarbināt neiesildītu dīzeļdzinēju ar
roku 0 ºC temperatūrā. Ja tas nav iespējams vai ja kuģi paredzēts ekspluatēt arī zemākās temperatūrās, veic
administrācijas noteiktus pasākumus, lai nodrošinātu dzinēja vieglu iedarbināšanu.
603. Ja dīzeļdzinēja iedarbināšana ar roku nav iespējama, administrācija atļauj citus iedarbināšanas līdzekļus, kas
nodrošina dzinēja palaišanu vismaz sešas reizes 30 minūšu periodā un vismaz divas reizes pirmo 10 minūšu laikā.
604. Avārijas sūkņa dīzeļdzinēja piedziņu nodrošina ar degvielas bāku un pietiekamu degvielas daudzumu triju
stundu nepārtrauktam darbam ar pilnu slodzi un ar degvielas rezervēm ārpus mašīntelpas dzinēja darbam turpmākās
15 stundas.
86
/
203
605. Kuģojot aukstos rajonos, avārijas dīzeļdzinējus apgādā ar dīzeļdegvielu, kas paredzēta lietošanai zemās
temperatūrās.
606. Elektriskās piedziņas avārijas sūkņus nodrošina ar elektroenerģiju no tādiem enerģijas avotiem, no kuriem
enerģiju var piegādāt neatkarīgi no mašīntelpas iekārtām.
607. Nav atļauta tieša nokļūšana no mašīntelpas telpā, kur izvietoti avārijas ugunsdzēsības sūkņi un to enerģijas
avoti, un otrādi. Ja šo prasību nav iespējams izpildīt, administrācija atzīst aprīkojumu, kuram piekļūšana iespējama
caur gaisa slūžām, kurām abas durvis ir pašaizveroša tipa, vai caur ūdensdrošām durvīm ar apmierinošu darbināšanas
mehānismu.
608. Ugunsdzēsības sūkņus, ieskaitot avārijas ugunsdzēsības sūkņus, neizvieto un neuzglabā priekšgalā no
priekšpīķa starpsienas vai tās paplašinājuma.
609. Ugunsdzēsības sūkņa aizborta ūdens vārstus un citus nepieciešamos vārstus izvieto tā, lai ugunsgrēka
izcelšanās vietās, kas ir ārpus sūkņa izvietošanas telpas, netiktu kavēta sūkņa izmantošana.
610. Jebkurā iespējamā zvejas kuģa sānsverē vai galsverē navigācijas laikā sūkņa kopējais iesūkšanas augstums
nepārsniedz 4,5 metrus (iesūkšanas augstums + cauruļvada pretestība).
611. Visus stacionāri uzstādītos ugunsdzēsības sūkņus apgādā ar vadības vārstiem un vienvirziena vārstiem sūkņu
spiedpusē.
612. Ja ugunsdzēsības sūkņi spēj radīt spiedienu, kas pārsniedz atļauto darba spiedienu cauruļvados, hidrantos un
šļūtenēs, sūkņus nodrošina ar redukcijas vārstiem, lai ugunsdzēsības sistēmā nepieļautu pārāk lielu spiedienu.
5.4.9. Galvenās ugunsdzēsības maģistrāles
613. Ja uz kuģa ir nepieciešams vairāk par vienu hidrantu, kuģi aprīko ar galveno ugunsdzēsības maģistrāli tā, lai
nodrošinātu šo noteikumu 
601. punktā
 norādītā ūdens daudzuma efektīvu sadali.
614. Maksimālais spiediens ugunsdrošības hidrantos nepārsniedz to spiedienu, pie kura viens apkalpes loceklis var
nodrošināt efektīvu rīkošanos ar ugunsdzēsības šļūteni.
615. Galveno ugunsdzēsības maģistrāli izgatavo no tērauda vai cita materiāla caurulēm, kas karstuma iespaidā
nevar viegli deformēties.
616. Galveno ugunsdzēsības maģistrāli izvieto tā, lai būtu minimāla mehānisku bojājumu rašanās iespēja šiem
cauruļvadiem.
617. Ja pastāv iespēja rasties bojājumiem aizsalšanas dēļ, veic pasākumus, lai to nepieļautu.
618. Ja var tikt izmantots ugunsdzēsības sūknis, kurš neatrodas mašīntelpā, ārpus mašīntelpas un ērti
sasniedzamā vietā ir uzstādīts noslēgvārsts mašīntelpas ugunsdzēsības maģistrāles noslēgšanai.
5.4.10. Ugunsdzēsības hidranti, ugunsdzēsības šļūtenes un stobri
87
/
203
619. Ugunsdzēsības hidrantus izvieto tā, lai tiem varētu viegli un ātri pievienot šļūtenes, un tā, lai vismaz vienu
strūklu varētu virzīt uz jebkuru zvejas kuģa daļu, kas ir sasniedzama kuģošanas laikā.
620. Strūklu nodrošina ar nesavienotu ugunsdzēsības šļūteni.
621. "A" klases mašīntelpu nodrošina vismaz ar vienu ugunsdzēsības hidrantu, kas ir komplektā ar ugunsdzēsības
šļūteni un divkāršas darbības stobru (izsmidzināšana/strūkla). Šo ugunsdzēsības hidrantu izvieto ārpus mašīntelpas,
tuvu pie ieejas tajā.
622. Katru ugunsdzēsības hidrantu nodrošina ar vienu ugunsdzēsības šļūteni. Papildus nodrošina vismaz vienu
rezerves šļūteni.
623. Vienas ugunsdzēsības šļūtenes garums nepārsniedz 20 metru.
624. Izmanto tikai no atzīta materiāla izgatavotas ugunsdzēsības šļūtenes. Katru ugunsdzēsības šļūteni nodrošina
ar savienojumu un divkāršas darbības stobru.
625. Ugunsdzēsības šļūteņu savienojumus un stobrus paredz tādus, kas ir savstarpēji pilnīgi aizstājami, izņemot
gadījumus, ja ugunsdzēsības šļūtenes ir pastāvīgi pievienotas galvenajai ugunsdzēsības maģistrālei.
626. Stobri atbilst uzstādīto ugunsdzēsības sūkņu ražībai, to sprauslas diametrs nedrīkst būt mazāks par 12 mm.
5.4.11. Ugunsdzēšamie aparāti
627. Uz zvejas kuģiem izmanto tikai atzīta tipa un konstrukcijas ugunsdzēšamos aparātus. Neizmanto
ugunsdzēšamos aparātus, kas satur tādu ugunsdzēšanas aģentu, kas pēc administrācijas uzskatiem noteiktos
izmantošanas apstākļos izdala toksiskas gāzes tādā daudzumā, kas rada briesmas cilvēkiem uz zvejas kuģa.
627.
1 
Pārnēsājamā šķidruma ugunsdzēšamā aparāta tilpums nav mazāks par 9 litriem. Cita tipa ugunsdzēšamie
aparāti var nepārsniegt pārnēsājamā šķidruma ugunsdzēšamā aparāta ekvivalentu – 13,5 litrus, bet tas nedrīkst būt
mazāks par 9 litru pārnēsājamā šķidruma ugunsdzēšamā aparāta ekvivalentu.
627.
2 
Izmantojot ugunsdzēšamos aparātus, kurus var pārlādēt uz zvejas kuģa, katram ugunsdzēšamajam
aparātam paredz vismaz vienu rezerves lādiņu.
627.
3 
Ugunsdzēšamos aparātus reizi gadā pārbauda kompetenta persona, kuru pilnvarojusi administrācija. Katru
ugunsdzēšamo aparātu nodrošina ar zīmi, kas norāda, ka tas ir pārbaudīts. Pārnēsājamo un pārvietojamo
ugunsdzēšamo aparātu spiedtrauku hidrauliskā pārbaude jāveic:
627.
3 
1. putu ugunsdzēšamajiem aparātiem – pirmreizējā pēc 10 gadiem vai pēc izgatavotāja garantijas termiņa
beigām, nākamās – ik pēc 5 gadiem;
627.
3 
2. ogļskābās gāzes ugunsdzēšamajiem aparātiem – reizi 5 gados;
627.
3 
3. pulvera ugunsdzēšamajiem aparātiem – reizi 10 gados.
5.4.12. Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti
88
/
203
627.
4 
Pietiekamu skaitu atzītu pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu izvieto kontrolpunktos, dzīvojamās un dienesta
telpās, lai nodrošinātu, ka vismaz viens piemērota tipa ugunsdzēšamais aparāts ir viegli pieejams izmantošanai ikvienā
šo telpu daļā. Kopējo ugunsdzēšamo aparātu skaitu saskaņo ar administrāciju, ņemot vērā kuģa izmēru, telpu
novietojumu un kuģošanas rajonu.
627.
5 
Katrā dzīvojamā telpā un katrā telpā, kur regulāri uzturas cilvēki, izņemot "A" klases mašīntelpas, atrodas
vismaz viens pārnēsājamais ugunsdzēšamais aparāts.
627.
6 
Visās "A" klases mašīntelpās nodrošina vismaz divus pārnēsājamos ugunsdzēšamos aparātus (vienu – 12 kg
un vienu – 5 kg), kas ir piemēroti degošu naftas produktu dzēšanai. Tādās mašīntelpās, kur ir dzinēji ar kopējo jaudu
250 kW, nodrošina vismaz trīs šādus aparātus. Lielāko no tiem glabā pie ieejas telpā.
627.
7 
Vienu pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu, kas paredzēts lietošanai jebkurā telpā, izvieto šīs telpas ieejas
tuvumā.
5.4.13. Ugunsdzēšanas iekārtas
627.
8 
Zvejas kuģus apgādā ar piemērotām ugunsgrēka atklāšanas un dzēšanas iekārtām un aprīkojumu.
627.
9 
Telpas, kurās ir izvietoti ar degvielu kurināmi katli, ieskaitot apkures katlus, atkritumu dedzināšanas krāsnis
un degvielas agregātus, degvielas agregātus vai iekšdedzes dzinējus ar kopīgo jaudu vismaz 375 kW, apgādā ar vienu
no šādām stacionārām ugunsdzēsības sistēmām:
627.
9 
1. spiediena ūdens apsmidzināšanas iekārtu ar rokas vadības sūkni vai citiem sistēmas spiediena
nodrošināšanas līdzekļiem;
627.
9 
2. ugunsdzēšanas gāzes iekārtu;
627.
9 
3. ugunsdzēšanas iekārtu, kurā izmanto daudzkārtīgas putas.
627.
10 
Uz visiem zvejas kuģiem ir aizliegts izmantot halogēnogļūdeņražus kā ugunsdzēšanas aģentu.
627.
11 
Ja mašīntelpa un katlutelpa nav pilnīgi atdalītas vai degviela var noplūst no katlutelpas mašīntelpā,
mašīntelpu un katlutelpu uzskata par vienu nodalījumu.
627.
12 
Ugunsgrēka atklāšanas un dzēšanas iekārtu vadības un kontroles aprīkojumu izvieto viegli pieejamās vietās
ārpus telpas, kura, izceļoties ugunsgrēkam aizsargājamās telpās, varētu kļūt nepieejama. Veic pasākumus, lai,
izceļoties ugunsgrēkam aizsargājamās telpās, netiktu pārtraukta ugunsgrēka atklāšanas un dzēšanas iekārtu darbam
nepieciešamās enerģijas un ūdens padeve.
627.
13 
Uz zvejas kuģiem, kas galvenokārt vai pilnīgi ir būvēti no koka vai plastmasas šķiedras un kuriem
mašīntelpās, kuras arī ir būvētas vai pārklātas ar šādiem materiāliem, ir uzstādīti ar šķidro degvielu kurināmie katli vai
iekšdedzes dzinēji, uzstāda vienu no šo noteikumu 
627.
9
 punktā
 minētajām stacionārajām ugunsdzēsības sistēmām.
5.4.14. Ugunsdzēšanas aprīkojuma uzturēšana darba kārtībā
627.
14 
Zvejas kuģa ugunsdrošības un ugunsdzēsības sistēmas un ierīces uztur gatavībā, lai tās varētu nekavējoties 
89
/
203
izmantot, un nodrošina to vieglu pieejamību. Pirms zvejas kuģa iziešanas jūrā pārbauda rokas ugunsdzēšamo aparātu
un cita pārnēsājamā ugunsdzēšanas aprīkojuma esību uz kuģa.
627.
15 
Visas ugunsdrošības un ugunsdzēsības sistēmas un ierīces testē un pārbauda vismaz reizi gadā, lai
nodrošinātu to gatavību tūlītējai izmantošanai. Papildu regulāros testus un pārbaudes var veikt saskaņā ar
Organizācijas izstrādātajām pamatnostādnēm par ugunsdrošības sistēmu un ierīču apkopi un pārbaudēm
(MSC.1/Circ.1432).
627.
16 
Stacionārām ogļskābās gāzes ugunsdzēsības sistēmām tehnisko apkopi un pārbaudes veic, balstoties uz
Organizācijas izstrādātajām vadlīnijām par stacionāro ogļskābās gāzes ugunsdzēsības sistēmu ierīču apkopi un
pārbaudēm (MSC.1/Circ.1318). Tehnisko apkopi veic administrācijas atzīts uzņēmums.
627.
17 
Kuģa īpašnieks nodrošina kuģa apkalpi ar informāciju par kuģa ugunsdzēšanas aprīkojumu un instrukcijām,
kuras ir nepieciešamas drošai kuģa ekspluatācijai no ugunsdrošības viedokļa valsts valodā un darba valodā. Šī
informācija un instrukcijas var tikt apkopotas ugunsdrošības bukletā, kurš ir novietots kuģa kopkajītē.
6. Apkalpes aizsardzība
628. Ja nav norādīts citādi, šīs nodaļas noteikumi attiecas gan uz esošiem, gan jauniem zvejas kuģiem ar garumu
15 metri vai lielāku.
629. Uz jauniem un esošiem zvejas kuģiem katru darba vietu, kā arī vietas uz zvejas kuģa, kur uzturas apkalpe,
konstruē tā, lai apkalpes darbs noritētu atbilstoši veselības un drošības prasībām. Visas transportieru, ceļamo iekārtu
un traļu vinču daļas un to aprīkojumu uztur labā darba kārtībā.
6.1. Vispārējie aizsardzības pasākumi
630. Drošības troses sistēmu konstruē tā, lai tā būtu efektīva visos gadījumos, un tā tiek nokomplektēta ar visām
nepieciešamajām trosēm, tauvām, skavām un stiprinājumiem.
631. Klāja atveres, kuru apmales ir zemākas par 600 mm, aprīko ar iežogojumu, kura augstums ir vismaz metrs.
Administrācija var atļaut neaprīkot iežogojumus ap nelielām atverēm.
632. Gaismas lūkas un citas līdzīgas atveres aprīko ar aizsargbarjerām, kas ir savrup viena no otras ne vairāk kā
350 mm attālumā. Administrācija var atļaut neaprīkot iežogojumus ap nelielām atverēm.
633. Klāju virsmas izgatavo vai apstrādā tā, lai līdz minimumam samazinātu apkalpes locekļu paslīdēšanas
iespēju. Īpaši tādās vietās kā mašīntelpa, kambīze, pie vinčām, ap riņķvada un tīklu mašīnām, zivju apstrādes vietās,
durvju priekšā, trapu galos uz klājiem nodrošina pārklājumus, kas samazina slīdēšanu. Koka klāji bez pretslīdamības
pārklājuma neatbilst slīdamības samazināšanas nosacījumiem.
634. Ja apkalpes locekļi strādā vai pārvietojas vietās, kur ir paaugstināts risks pārkrišanai pār bortu, izmanto visus
iespējamos drošības līdzekļus (drošības trose, glābšanas vestes, drošības jostas vai cits atbilstošs aprīkojums).
Šādus darbus drīkst izpildīt tikai tad, ja nodrošināta pastāvīga uzraudzība.
635. Ja darbi notiek vietās un apstākļos, kur nevar nodrošināt pilnīgu darba drošību, apkalpes locekļi šos darbus
veic individuālajos glābšanas līdzekļos.
90
/
203
6.2. Atveres klājos
636. Lūku un citu atveru vākus aprīko ar fiksatoriem, kas nodrošina tos pret nejaušu aizvēršanos. Smagus avārijas
izejas lūku vākus aprīko ar pretsvariem un konstruē tā, lai būtu iespējams vāku atvērt gan no iekšpuses, gan ārpuses.
637. Ieejas lūku izmēri nav mazāki kā 600 x 600 mm vai 600 mm diametrā.
638. Ja ir iespējams, virs avārijas izejas lūkām uzstāda rokturus.
6.3. Margsienas, margas un nožogojumi
639. Visas atklātās darba klāja daļas aprīko ar drošām margām vai margsienām. Tas attiecas arī uz virsbūvju
klājiem, ja uz tiem strādā cilvēki. Margu un margsienu augstumu virs klāja nodrošina ne mazāku par vienu metru. Ja
šis augstums traucē normālai zvejas kuģa ekspluatācijai, administrācija nosaka citu minimālo augstumu.
640. Esošiem zvejas kuģiem margu un margsienu minimālais augstums var būt 750 mm, ja administrācija atzīst to
par pietiekamu.
641. Minimālais vertikālais attālums starp dziļāko ekspluatācijas ūdenslīniju un zemāko punktu margsienas
augšmalā vai darba klāja virsmu, ja ir ierīkots margu nožogojums, ir pietiekams, lai aizsargātu zvejas kuģa apkalpi no
ūdens, kas tiek uzskalots uz klāja, ņemot vērā atļauto kuģošanas rajonu, hidrometeoroloģiskos apstākļus, kuros
atļauta zvejas kuģa ekspluatācija, zvejas kuģa tipu un zvejas paņēmienus. Minētais attālums atbilst administrācijas
prasībām. Jauniem zvejas kuģiem ar garumu, lielāku par 24 metriem, brīvsānu augstums, kas mērīts zvejas kuģa
vidusdaļā no darba klāja virsmas, no kura notiek zveja, nav mazāks par 300 mm vai mazāks par brīvsānu augstumu,
kas atbilst maksimālajai atļautajai iegrimei (izvēlas lielāko) saskaņā ar atzīto zvejas kuģa noturības informāciju. Zvejas
kuģiem, kuru darba klājs ir tā aizsargāts, ka jūras ūdens uz tā nevar nokļūt, netiek prasīts cits minimālais brīvsānu
augstums, kā vien tas, kas atbilst maksimālajai atļautajai iegrimei.
642. Attālums starp klāju un apakšējo margu nepārsniedz 230 mm. Attālums starp pārejām nepārsniedz 380 mm,
un attālumi starp margu statņiem nav lielāki par 1,5 metriem. Uz zvejas kuģiem ar noapaļotu klāja savienojumu ar
bortu, margu statņus nostiprina uz klāja plakanās daļas. Uz margām nedrīkst būt asas šķautnes, stūri un citi asumi,
tām jābūt pietiekami izturīgām.
643. Lai nodrošinātu drošu zvejas kuģa apkalpes pārvietošanos starp dzīvojamām telpām, mašīntelpu un citām
darba telpām, zvejas kuģus aprīko ar margām, drošības trosēm, virsklāja vai zemklāja ejām saskaņā ar administrācijas
prasībām. Virsbūves, klāja mājas un vējtverus no ārpuses aprīko ar vētras rokturiem, lai zvejas kuģa apkalpe varētu
droši pārvietoties un strādāt.
644. Zvejas kuģus ar pakaļgala tralēšanu aprīko ar slipa vārtiem vai citu slipa nožogojumu, kam ir tāds pats
augstums kā piegulošajām margsienām vai margām. Ja slipa nožogojums neatrodas savā vietā, slipu nožogo ar ķēdi
vai citu līdzīgu pagaidu līdzekli.
645. Uz cita tipa traleriem pakaļgala margsienas var nebūt, ja vertikālais attālums no dziļākās darba ūdenslīnijas
līdz darba klāja virsmai ir vismaz 1800 mm un apkalpe ir atbilstoši aizsargāta pret jūras ūdens nokļūšanu uz klāja, ir
ierīkotas margas ar minimālo augstumu 1000 mm no labā līdz kreisajam bortam (apkārt klāja pakaļgalam) un katrā
atsevišķā gadījumā ir veikti nepieciešamie drošības pasākumi saskaņā ar administrācijas prasībām.
6.4. Kāpnes un trapi
646. Lai nodrošinātu zvejas kuģa apkalpes drošību, kuģi aprīko ar atbilstoša izmēra un izturības kāpnēm un
91
/
203
trapiem ar rokturiem un neslīdošiem pakāpieniem. Uz jauniem zvejas kuģiem šādas kāpnes un trapi tiek iekārtoti
saskaņā ar piemērojamām prasībām.
647. Trapu platums ir vismaz 600 mm. Trapu slīpums pret horizontu ir no 45° līdz 50° dzīvojamās un dienesta
telpās un no 50° līdz 55° uz klājiem un mašīntelpās. Atsevišķos gadījumos administrācija pieļauj atkāpes no šiem
izmēriem, ja tas nerada draudus apkalpes drošībai.
6.5. Pārredzamība no stūres mājas
648. Nodrošina visu ārējā klāja darba vietu pārskatāmību no stūres mājas. Stūres māju iekārto tādā augstumā, lai
redzamību neierobežotu zvejas kuģa konstrukcija vai aprīkojums. Uz esošajiem zvejas kuģiem nodrošina iespēju no
zvejas kuģa tiltiņa pārraudzīt tās zvejas kuģa vietas, kur apkalpe nodarbojas ar zvejas rīku izlikšanu vai loma
pacelšanu uz zvejas kuģa.
649. Ja tehniski nav iespējams nodrošināt, ka visas darba vietas uz darba klāja ir pārskatāmas no stūres mājas,
uzstāda jūras apstākļiem piemērotu videonovērošanas sistēmu. Šīs sistēmas izvietojumu apstiprina administrācija.
650. Ja nav iespējami vizuāli sakari un balss sakari starp darba vietu un tiltiņu, uzstāda piemērotu un drošu sakaru
sistēmu.
651. Vinču vadības ierīces izvieto tā, lai cilvēkam, kurš strādā pie vinčas, būtu pietiekami daudz vietas un lai no
vinčas vai tīklu mašīnas vadības vietas būtu pilnībā pārskatāma šo mehānismu darbības zona.
652. Ja nav iespējams nodrošināt mehānismu darbības zonu tiešu pārredzamību, uzstāda jūras apstākļiem
piemērotu videonovērošanas sistēmu. Šīs sistēmas izvietojumu apstiprina administrācija.
6.6. Iekļūšana tilpnēs
653. Pārvietošanos starp klājiem nodrošina ar stacionāri nostiprinātiem trapiem. Ja traps ir noņemams, tā
stiprinājuma konstrukcija nodrošina trapa stabilitāti un drošību.
654. Lūku vākus, kuru atvēršanai nepieciešams lietot 160 N lielu spēku vai lielāku, aprīko ar ierīcēm vāku
atvēršanai. Vāki ir nostiprināmi atvērtā stāvoklī.
655. Trapus kravas tilpnēs uzstāda līdz pašam tilpnes dibenam. Rokturus uzstāda iespējami ērtās vietās. Trapi ir
droši, lai novērstu slīdēšanu un krišanu.
656. Trapu pakāpienus veido tā, lai no tiem kāja nevarētu paslīdēt uz sāniem un krišanas risks būtu cik vien
iespējams minimāls. Pakāpienus konstruē ar platumu vismaz 250 mm, uz jauniem zvejas kuģiem tos konstruē tā, lai
kāju varētu nolikt vismaz 150 mm dziļumā no pakāpiena ārējās malas.
657. Ja ir paredzēts apkalpes darbs kravas tilpnē, zvejas kuģim atrodoties jūrā, no kravas tilpnes nodrošina vismaz
vienu avārijas izeju. Ja kravas tilpne ir 20 metrus gara vai garāka, paredz divas avārijas izejas, kuras atrodas iespējami
tālu viena no otras. Šīs izejas atbilst šo noteikumu 
2.5
. un 
2.6
.apakšnodaļas prasībām. Prasību par divām avārijas
izejām neattiecina uz zvejas kuģiem, kas būvēti pirms 1990.gada 1.augusta.
658. Ja kravas tilpne ir aprīkota ar atvēsinošām vai saldējamām iekārtām, nodrošina iespēju atvērt durvis vai lūkas
vāku no abām pusēm un padot avārijas signālu no šīs telpās uz stūres māju.
92
/
203
659. Ieejas kravas telpās konstruē tā, lai tajās varētu iekļūt cilvēki ar uzvilktu pretdūmu aizsardzības aprīkojumu. Šo
noteikumu 
4.2
.
11.
apakšnodaļas prasības attiecas arī uz atdzesējamām kravas tilpnēm. Šī punkta prasības neattiecas
uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 45 metriem.
660. Jaunus zvejas kuģus nodrošina ar stacionārām kāpnēm visā zivju tilpnes augstumā. Kāpnes aprīko ar
rokturiem abās pusēs. Ja zivju tilpnes dziļums nepārsniedz trīs metrus, kāpnes var aizvietot ar stacionāru trapu, kas
atbilst šo noteikumu 
656.punkta
 prasībām. Ja zivju tilpnes dziļums ir mazāks par 2,2 metriem, drīkst izmantot
pārvietojamu trapu ar aprīkojumu tā drošai nostiprināšanai.
6.7. Līdzekļi nokļūšanai uz zvejas kuģa
661. Drošu nokļūšanu uz zvejas kuģa, kas atrodas piestātnē, nodrošina pa aizborta trapiem vai kuģa laipām.
662. Trapus un laipas aprīko ar atbilstošām margām, rokturiem un pakāpieniem. Nodrošina nepieciešamo
apgaismojumu.
663. Zvejas kuģus ar garumu 45 metri un lielāku, bet mazāku par 85 metriem, aprīko vismaz ar vienu jūras trapu,
kura slīpums pret horizontu visos iespējamajos ekspluatācijas variantos ir no 0º līdz 45º.
664. Zvejas kuģus ar garumu, lielāku par 85 metriem, aprīko vismaz ar vienu jūras trapu ar regulējamiem
pakāpieniem, kuru var izmantot no 0º līdz 55º leņķos pret horizontu.
665. Ja trapu nevar pārvietot no viena zvejas kuģa borta uz otru ar zvejas kuģa apkalpes spēkiem un zvejas kuģa
tehniskajiem līdzekļiem, uzstāda trapus abos zvejas kuģa bortos.
666. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un lielāks, bet mazāks par 45 metriem, nokļūšanai uz zvejas kuģa
atļauts izmantot zvejas kuģa laipu. Nodrošina laipas platumu vismaz 550 mm. Paredz aprīkojumu — gredzenus, āķus
un laipas stiprināšanai pie zvejas kuģa borta. Izmanto administrācijas atzītu laipas konstrukciju.
6.8. Darba apstākļi augstumā
667. Mastus, uz kuriem ir nostiprinātas kravas ierīces, antenas, signālugunis vai cits aprīkojums, kam
nepieciešama apkope vai remonts, aprīko ar atbilstošiem trapiem un, ja iespējams, ar darba platformām.
668. Traps sniedzas no klāja līdz augstākajai signālugunij vai citam aprīkojumam, kam nepieciešama pārbaude vai
remonts. Šo prasību nepiemēro esošajiem zvejas kuģiem ar koka mastiem. Uz jauniem zvejas kuģiem trapu
pakāpienus neveido ar apaļiem spraišļiem.
669. Trapus, kuru slīpums pret horizontu pārsniedz 70° un lielākais augstums virs klāja ir vairāk nekā pieci metri,
sākot ar 2,2 metru augstumu, aprīko ar atbilstošiem līdzekļiem, kas nepieļauj kritienu.
670. A tipa mastu galos un citās līdzīgās vietās, kur cilvēki atrodas remontdarbu veikšanai, uzliek margas vai
rokturus.
671. Uz zvejas kuģa nodrošina atbilstošu drošības aprīkojumu darbam augstumā.
6.9. Darba vietas un pārvietošanās ejas
93
/
203
672. Darba vietas uz zvejas kuģa aizsargā no bīstamo un kaitīgo faktoru ietekmes, lai kuģa apkalpes locekļi negūtu
traumas, apdegumus, elektrotraumas, nesaindētos un nebūtu pakļauti augstfrekvences elektromagnētisko lauku,
radioaktīvā starojuma, pārmērīga trokšņa un vibrāciju ietekmei. Veic pasākumus, lai samazinātu trokšņa kaitīgo
ietekmi uz mašīntelpu personālu līdz līmenim, kāds noteikts ar Organizācijas 1981.gada 19.novembra rezolūciju
A.468(XII) pieņemtajā kodeksā “Par trokšņu līmeni uz zvejas kuģiem”. Ja dzinēji tiek darbināti un vadīti no mašīntelpas,
tam jānotiek no atdalītas, skaņu necaurlaidīgas telpas daļas, kas labi izolēta un kur var nokļūt, neieejot mašīntelpā.
Šie nosacījumi attiecas arī uz navigācijas tiltiņu.
673. Pastāvīgas darba vietas neizvieto:
673.1. tieši virs katliem un spiedtraukiem;
673.2. tieši zem iekārtām un cauruļvadiem, no kuriem iespējama noplūde;
673.3. tuvu vietām, kur iespējama kaitīgu gāzu un tvaiku izdalīšanās, ja nav paredzēta atbilstoša ventilācija;
673.4. lielu sakarsētu virsmu tuvumā, ja nav paredzēti atbilstoši vairogi.
674. Pastāvīgajās darba vietās nodrošina vismaz 2100 mm augstumu darbam stāvus, šo augstumu pagaidu darba
vietās samazina līdz 1850 mm.
675. Klāja virsma darba vietā nodrošina apkalpes locekļa stabilu stāvokli, veicot pienākumus. Tā ir pēc iespējas
horizontāla (maksimāli pieļaujamais slīpums nepārsniedz 2°−3°), bez pakāpieniem, caurulēm un citiem
nelīdzenumiem. Virsma nedrīkst būt slidena.
676. Nodrošina brīvu pārvietošanos pa ejām (vismaz 600 mm) un pietiekami plašas darba zonas (vismaz 600 x 600
mm) darba vietās (piemēram, pie tīklu mašīnām, vinčām un zivju apstrādes mašīnām). Ja pārbaudēs konstatē, ka nav
iespējams nodrošināt brīvu pārvietošanos, rod citus tehniskus risinājumus, lai samazinātu traumu risku līdz
minimumam. Avārijas ceļi un izejas tiek marķētas saskaņā ar Organizācijas A.760(18) rezolūcijas prasībām, šis
marķējums ir izturīgs.
677. Ja aprīkojums loma apstrādei un piegādei teknē traucē brīvu pārvietošanos, paredz, ka aprīkojums ir
noņemams vai pārvietojams, lai tajā laikā, kad nenotiek loma apstrāde, ir nodrošināta brīva pārvietošanās.
678. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un lielāks, nodrošina, lai zivju apstrāde notiktu zem klāja vai
vismaz zem nojumes, kā arī lai cilvēki varētu strādāt pilnā augumā (klāja jeb nojumes augstums ir vismaz 2 metri).
Zivju apstrādes telpā nodrošina dabīgo apgaismojumu. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem,
nodrošina, lai zivju apstrāde notiktu iespējami aizsargātā vietā. Uz esošiem zvejas kuģiem prasības par iespēju strādāt
pilnā augumā un dabīgo apgaismojumu izpilda, ja tas ir iespējams.
679. Slēgtās darba telpās, kurās glabājas darba drēbes vai tiek apstrādātas zivis, ierīko ventilāciju saskaņā ar
administrācijas prasībām. Telpās, kur apstrādā zivis, ierīko stacionāru ventilācijas sistēmu, kas nodrošina vismaz
seškārtīgu gaisa apmaiņu stundā. Administrācija var atbrīvot no iepriekšminētās prasības daļēji slēgtas darba telpas, ja
novērtēšanā secināts, ka ir nodrošināta pietiekama dabīgā ventilācija.
680. Mašīntelpās nodrošina brīvas pārvietošanās iespēju un piekļūšanu visiem mehānismiem un mezgliem tā, lai
varētu veikt to apkopi un remontu. Nodrošina arī brīvu pieeju kāpnēm (kāpņu telpai) un avārijas izejām.
6.10. Apgaismojums
681. Uz zvejas kuģa nodrošina pietiekamu apgaismojumu visās ejās, darba telpās un darba zonās atbilstoši
drošības un veselības prasībām. Tas attiecas uz loma piegādi apstrādes vietā un aizgādāšanu pēc apstrādes, loma
94
/
203
apstrādes un pārvietošanas mehānismu vadības pultīm, kambīzi, ejām, pārejām un trapiem.
682. Nodrošina pietiekamu apgaismojuma intensitāti, lai varētu atšķirt detaļas. Apgaismojums rada pietiekamu
kontrastu un neapžilbina.
683. Kravas telpās ierīko stacionāru apgaismojumu, kas nodrošina pietiekamu apgaismojumu visos ekspluatācijas
apstākļos. Uz esošajiem zvejas kuģiem, ja administrācija to atļauj, ir pieļaujama nevis stacionāra, bet līdzvērtīgi
efektīva pārnēsājama apgaismojuma izmantošana.
684. Apgaismojums netraucē stūrmaņa darbam stūres mājā.
6.11. Klāja mehānismi
685. Vinčas, tīklu mašīnas, zivju apstrādes mašīnas un citus klāja mehānismus projektē, būvē, uzstāda un aprīko
tā, lai to ekspluatācija, apkope un remonts neradītu draudus cilvēku drošībai un veselībai jebkuros prognozējamos
zvejas kuģa ekspluatācijas apstākļos. Uz traleriem ierīko šādas vadības iekārtas smagu zvejas rīku sastāvdaļu
pārvietošanai:
685.1. ierīces, kas padarītu nekustīgas traļa durvis;
685.2. ierīces, kas vadītu traļa rāmja šūpošanos.
686. Strādājot ar vinčām, tīklu mašīnām un citiem klāja mehānismiem, ievēro darba drošības noteikumus.
6.12. Vinčas
687. Vinčas projektē un aprīko ar attiecīgiem vairogiem tā, lai vinču kustīgās daļas nevarētu savainot cilvēkus.
Visus aizsargvairogus konstruē pietiekami izturīgus un stabilus.
688. Ja iespējams, kustīgās troses virs klāja ievieto caurulēs vai droši nosedz kādā citā veidā.
689. Klāja blokus nosedz ar vairogiem vai citiem piemērotiem aizsarglīdzekļiem.
690. Traļu vinčas konstruē reversīvas. Vadības sviras, tās atlaižot, nekavējoties atgriežas neitrālā stāvoklī. Traļu
vinčas aprīko ar līdzekļiem, kas novērš nejaušu vinčas ieslēgšanu.
691. Ja vinču iespējams vadīt no vairākām vietām, nodrošina tās redzamību no visām vadības vietām. Vienlaicīgi
vinča var būt vadāma tikai no vienas vietas.
692. Nepieciešamais spēks vinčas vadības sviru pārvietošanai ar rokām nepārsniedz 160 N, ar kāju pārslēdzamiem
pedāļiem — 320 N.
693. Katra zvejas rīku daļa ir pietiekami izturīga, lai izturētu paredzētās slodzes.
694. Vinčas aprīko ar aizsardzību pret pārslodzi. Negaidīta enerģijas padeves pārtraukšana nedrīkst novest pie
kravas kritiena.
95
/
203
695. Remontējot vai nomainot zvejas rīku elementus, nesamazina to izturību.
696. Vinčas aprīko ar paredzētajai slodzei atbilstošām, pietiekami efektīvām mehāniskām bremzēm. Bremzes ir
vienkārši un viegli regulējamas. Katru no pievada ass atslēdzamu vinčas spoli aprīko ar bremzēm, kas nav atkarīgas no
pievada ass.
697. Ja zvejas vinča ir vadāma no tiltiņa vai stūres mājas, vinčas avārijas apturēšanas slēdzi izvieto gan stūres
mājā, gan ērti pieejamā vietā līdzās vinčai. Avārijas apturēšanas slēdzis nodrošina, ka vinča tiek apturēta un netiek
pieļauta nejauša trošu kustība.
698. Traļu vinčas aprīko ar trošu kārtotāju.
6.13. Kravas operācijas
699. Zvejas kuģa kravas iekārtas atbilst administrācijas prasībām. Saskaņā ar šo noteikumu 
1.4
.apakšnodaļas
prasībām tiek veiktas kravas iekārtu periodiskās apskates.
700. Pieņemšanas tvertnes aprīko ar cietām cauruļveida margām apkārt tvertnei. Ja nepieciešams, uz margām
atbilstošā augstumā ierīko platformu, lai maisu varētu aizsiet ērtā darba stāvoklī.
701. Zivju apstrādi veic mazgāšanas tvertnēs, tīrīšanas tvertnēs, mazgāšanas traukos, uz tīrīšanas galdiem un
redeļu kastēm darbam piemērotā augstumā. Ja nepieciešams, nodrošina iespēju viegli regulēt palīglīdzekļus un
aprīkojumu.
702. Izstrādā noteikumus, kas nosaka, kā izpildāmi darbi uz zvejas kuģa, pārvietojot zivis uz klāja, no klāja uz
kravas telpu un kravas telpā, kā arī veicot citas kravas operācijas. Kuģi apgādā ar attiecīgu aprīkojumu, lai šie darbi no
cilvēkiem neprasītu pārliecīgu piepūli vai prasītu minimālu piepūli.
703. Nodrošina, lai aprīkojums, ar kuru uz zvejas kuģa tiek ražots, transportēts un izmantots ledus, atbilstu
administrācijas prasībām.
6.14. Zivju apstrādes mašīnas
704. Par zivju apstrādes mašīnām šīs nodaļas izpratnē uzskata iekārtas, kas mehāniski šķiro, tīra, atdzesē,
iepako, transportē vai kā citādi apstrādā nozvejoto lomu.
705. Zivju apstrādes mašīnas projektē tā, lai personālu, kas ar tām strādā vai atrodas līdzās, nevarētu nejauši
savainot. Mašīnas ir drošas visās paredzamajās situācijās — ekspluatējot, remontējot, tīrot un veicot tehnisko apkopi.
706. Nodrošina tādu aizsargvairogu konstrukciju, lai tos varētu noņemt, tikai izmantojot īpašus instrumentus.
Nodrošina, lai aizsargvairogu nevar noņemt, kamēr nav atslēgta enerģijas padeve un mašīna pilnībā apturēta, kā arī
nevar iedarbināt, kamēr aizsargvairogi nav nostiprināti vietās.
707. Zivju apstrādes mašīnas konstruē tā, lai tās varētu viegli, ātri un droši apturēt ar piemērotās vietās uzstādītiem
avārijas apturēšanas slēdžiem. Avārijas apturēšanai jāaptver visi mašīnas elementi arī tad, ja kāds mašīnas elements ir
atslēgts.
708. Uz esošajiem zvejas kuģiem administrācija var atļaut izmantot mašīnas, kas neatbilst šo noteikumu
96
/
203
706.punkta
 prasībām, ja, veicot pārbaudi, administrācija mašīnas atzīst par pietiekami drošām.
709. Papildus šo noteikumu 
707.punktā
 noteiktajiem avārijas apturēšanas slēdžiem zivju apstrādes mašīnas un
konveijeru lentes aprīko arī ar tādiem avārijas apturēšanas slēdžiem, kas iedarbojas, ja notiek avārija vai ja tiek veikta
mašīnas tīrīšana vai apkope.
710. Mašīnas, kuras veicamo operāciju tehnoloģijas dēļ nevar izgatavot tā, lai pilnībā izslēgtu savainojuma risku,
bīstamajās vietās aprīko ar stacionāri uzstādītu avārijas apturēšanas slēdzi. Nodrošina iespēju, lai mašīnas avārijas
apturēšanas gadījumā to varētu iedarbināt tikai pēc tam, kad avārijas apturēšanas slēdža svira uzstādīta stāvoklī
“darbs”.
711. Pēc mašīnas apturēšanas tās elementos nedrīkst saglabāties spiediens, kas varētu izsaukt negaidītu
mašīnas detaļu kustību remonta vai tehniskās apkopes laikā.
712. Ja vairākas konveijera lentes ir savienotas, lai pagarinātu viena otru, attālums starp avārijas apturēšanas
slēdžiem nepārsniedz 10 metrus. Katrs slēdzis aptur visas savienotās lentes.
713. Ja konveijera lenšu kopējais garums pārsniedz 15 metrus, uzstāda gaismas signālu, kas brīdina par konveijera
ieslēgšanu.
714. Zivju apstrādes mašīnas izvieto tā, lai nodrošinātu brīvu pieeju tām apkopes, tīrīšanas un remonta darbu
veikšanai. Eju platumu nodrošina vismaz 750 mm.
715. Zivju apstrādes mašīnas izolē tā, lai, pieskaroties to ārējām virsmām, nevarētu gūt apdegumus vai traumas.
Izolācijai izmanto tikai degtnespējīgus un pret vibrācijām noturīgus izolācijas materiālus, kurus pienācīgi nostiprina.
716. Mašīnas un iekārtas, kurās ir augstspiediena elementi, atbilst šo noteikumu 
4.nodaļas
 prasībām attiecībā uz
spiedtraukiem.
717. Mašīnas un iekārtas, no kurām to darba laikā izdalās garaiņi, gāzes un putekļi, aprīko ar nosūkšanas
iekārtām. Šo iekārtu iesūkšanas atveres novieto iespējami tuvu garaiņu, gāzu, putekļu vai citu kaitīgu vielu avotam un
cauruļvadus (cauruļu diametrs ir vismaz 50 mm) izvieto tā, lai nekaitētu zvejas kuģa personālam. Izplūdes produktus
izvada atmosfērā.
718. Vārstus, aizbīdņus un citas noslēdzošās ierīces izvieto ērti pieejamās vietās.
719. Zivju apstrādes mašīnas un aprīkojumu izvieto uz stabilām pamatnēm, kuras ir atbilstoši nostiprinātas pie
zvejas kuģa konstrukcijām.
720. Zivju apstrādes mašīnas, kurās tiek izmantots ūdens, aprīko ar efektīvu noteces sistēmu.
721. Mašīnas un iekārtas, kurām veic regulāru apkopi tādās vietās, kuras ir vairāk nekā divu metru augstumā, ja tas
tehniski iespējams, aprīko ar 600 mm platām platformām ar vismaz metru augstām margām.
722. Zivju ievietošanu apstrādes mašīnā un noņemšanu no tās nodrošina personālam piemērotā, drošā un ērtā
darba augstumā.
723. Iepildīšanas atveres zivju apstrādes mašīnās un citās iekārtās iekārto tā, lai tās būtu ērti pieejamas un
apkalpojamas. Atveres aprīko ar atbilstošiem noslēgšanas līdzekļiem, lai nevarētu izplatīties garaiņi, karstais ūdens vai
gāzes.
97
/
203
724. Zvejas kuģus apgādā ar medicīnisko aprīkojumu saskaņā ar normatīvo aktu par drošības un veselības
aizsardzības prasībām darbā uz zvejas kuģiem.
7. Glābšanas līdzekļi
725. Šī nodaļa attiecas uz jauniem un esošiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un lielāks. Uz esošiem
zvejas kuģiem šīs nodaļas prasības piemēro tiktāl, ciktāl tās nav pretrunā ar atzīto organizāciju noteikumiem, kas bija
spēkā esošo zvejas kuģu būves un glābšanas līdzekļu modernizācijas laikā.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
726. Uzstādot glābšanas aprīkojumu uz zvejas kuģa vai modernizējot uz zvejas kuģa esošo glābšanas aprīkojumu,
piemēro Organizācijas Starptautisko dzīvības glābšanas ierīču kodeksu (turpmāk – LSA kodekss) un normatīvos aktus
par jūras kuģu aprīkojumu.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
7.1. Glābšanas līdzekļu novērtēšana, pārbaude un atzīšana
727. Izņemot nolaišanas iekārtu vai ierīci (līdzeklis, kas paredzēts kolektīvā glābšanas līdzekļa vai glābējlaivas
drošai nolaišanai uz ūdens no to pastāvīgās stāvēšanas vietas) un jauna tipa glābšanas līdzekli vai iekārtu (glābšanas
līdzeklis vai iekārta ar jaunām īpašībām, kuras pilnībā neatbilst šīs nodaļas prasībām, bet nodrošina līdzīgu vai
augstāku drošības līmeni), dzīvības glābšanas līdzekļi un aprīkojums, kas ir noteikti šajā nodaļā, ir administrācijas
atzīti.
728. Pirms izsniegt dzīvības glābšanas līdzekļu un aprīkojuma atzinumu, administrācija pārliecinās, ka šādas
glābšanas ierīces un aprīkojums ir pārbaudīts un atbilst šīs nodaļas prasībām.
729. Pirms jauna tipa dzīvības glābšanas līdzekļu vai aprīkojuma atzīšanas administrācija nodrošina, lai šādi
līdzekļi vai aprīkojums:
729.1. nodrošinātu drošības līmeni ne mazāku par šajā nodaļā un LSA kodeksā noteikto;
729.2. būtu sekmīgi izmēģināti un administrācijas novērtēti.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
730. Administrācijas noteiktajā atzīšanas procedūrā paredz, ar kādiem nosacījumiem atzinums paliek spēkā vai
tiek atcelts.
731. Pirms izmantošanas atļaujas izsniegšanas tādiem dzīvības glābšanas līdzekļiem un aprīkojumam, kas nav
bijuši iepriekš atzīti, administrācija pārliecinās, ka šie dzīvības glābšanas līdzekļi un aprīkojums atbilst šīs nodaļas
prasībām, LSA kodeksam un normatīvajiem aktiem par jūras kuģu aprīkojumu, kas ietver Organizācijas ieteikumus par
glābšanas līdzekļu testēšanu.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
732. Administrācija pieprasa veikt tādas dzīvības glābšanas līdzekļu ražošanas pārbaudes, kas nodrošina dzīvības
glābšanas līdzekļu izgatavošanu atbilstoši tām pašām prasībām kā atzītais prototips.
7.2. Prasības zvejas kuģiem
98
/
203
7.2.1. Kolektīvo glābšanas līdzekļu un glābējlaivu skaits un tips
733. Katru kuģi apgādā vismaz ar diviem kolektīvajiem glābšanas līdzekļiem.
734. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 75 metri un lielāks, kolektīvo glābšanas līdzekļu un glābējlaivu skaitu,
ietilpību un tipu nosaka atbilstoši šādām prasībām:
734.1. uz zvejas kuģa katra borta izvieto tādas ietilpības kolektīvos glābšanas līdzekļus, kuros var izvietot visus
uz zvejas kuģa esošos cilvēkus. Ja zvejas kuģis atbilst prasībām par sadalījumu nodalījumos, avārijas noturības
kritērijiem un paaugstinātai konstruktīvai aizsardzībai pret uguni, papildus šo noteikumu 
148.punktā
 un 5.nodaļā
noteiktajām prasībām, kā arī ja administrācija uzskata, ka glābšanas līdzekļu skaita un to ietilpības
samazināšana nevar negatīvi ietekmēt drošību, tā var pieļaut, ka uz zvejas kuģa katra borta izvietoto kolektīvo
glābšanas līdzekļu kopējā ietilpība ir pietiekama, lai izvietotu ne mazāk par 50 % no cilvēku kopskaita uz zvejas
kuģa. Papildus paredz glābšanas plostus ar ietilpību ne mazāku par 50 % no cilvēku kopskaita uz zvejas kuģa;
734.2. ja zvejas kuģis nav apgādāts ar piemērotu kolektīvo glābšanas līdzekli, kuru, pabeidzot glābšanas
darbus, var pacelt savā vietā, uzstāda glābējlaivu. Uz zvejas kuģiem, kas būvēti saskaņā ar atzītās
organizācijas noteikumiem darbam smagos ledus apstākļos un kas strādā ziemeļu teritoriālajā rajonā,
glābējlaiva ir vismaz daļēji slēgta tipa saskaņā ar šo noteikumu 
836.
, 
837.
, 
838.
, 
839.
, 
840. 
un 
841.punkta
prasībām un tajā var izvietot visus uz kuģa esošos cilvēkus.
735. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, bet mazāks par 75 metriem, ievēro šādas prasības:
735.1. uz zvejas kuģa katra borta izvieto tādas ietilpības kolektīvo glābšanas līdzekli, kurā var izvietot visus uz
zvejas kuģa esošos cilvēkus;
735.2. ja zvejas kuģis nav apgādāts ar piemērotu kolektīvo glābšanas līdzekli, kuru, pabeidzot glābšanas
darbus, var pacelt savā vietā, uzstāda glābējlaivu. Uz zvejas kuģiem, kas būvēti saskaņā ar atzītās
organizācijas noteikumiem darbam smagos ledus apstākļos un kas strādā ziemeļu teritoriālajā rajonā,
glābējlaiva ir vismaz daļēji slēgta tipa saskaņā ar šo noteikumu 
836.
, 
837.
, 
838.
, 
839.
, 
840. 
un 
841.punkta
prasībām un tajā var izvietot visus uz kuģa esošos cilvēkus.
736. Zvejas kuģus, kuru garums ir 24 metri un lielāks, bet mazāks par 45 metriem, aprīko ar:
736.1. tādas ietilpības kolektīvajiem glābšanas līdzekļiem, kuros var izvietot vismaz 200 % no cilvēku kopskaita
uz zvejas kuģa. Glābšanas līdzekļi ir piemēroti to nolaišanai no zvejas kuģa jebkura borta;
736.2. glābējlaivu (izņemot gadījumus, kad administrācija, ņemot vērā zvejas kuģa izmērus un manevrēšanas
spējas, meklēšanas un glābšanas operāciju organizāciju, meteoroloģisko brīdinājumu sistēmu,
hidrometeoroloģiskos apstākļus zvejas kuģa darbības zonā vai darbības sezonas apstākļus, ir pārliecināta, ka
šāds nodrošinājums nav nepieciešams).
737. Zvejas kuģus, kuru garums ir 17 metri un lielāks, bet mazāks par 24 metriem, aprīko ar tādas ietilpības
kolektīvajiem glābšanas līdzekļiem, kuros var izvietot vismaz 200 % no cilvēku kopskaita uz zvejas kuģa. Glābšanas
līdzekļi ir piemēroti to nolaišanai no zvejas kuģa jebkura borta. Ja uz zvejas kuģa, kas paredzēts kuģošanai tikai
Baltijas jūrā, atrodas seši cilvēki vai mazāk, atļauts kuģi aprīkot tikai ar vienu pietiekamas ietilpības kolektīvo
glābšanas līdzekli (neņemot vērā šo noteikumu 
733. punkta
 prasību).
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
738. Zvejas kuģus, kuru garums ir 12 metri un lielāks, bet mazāks par 17 metriem, aprīko ar tādas ietilpības
kolektīvajiem glābšanas līdzekļiem, kuros var izvietot visus uz zvejas kuģa esošos cilvēkus. Ja uz zvejas kuģa, kas
paredzēts kuģošanai tikai Baltijas jūrā, atrodas četri cilvēki vai mazāk, atļauts kuģi aprīkot tikai ar vienu pietiekamas
ietilpības kolektīvo glābšanas līdzekli (neņemot vērā šo noteikumu 
733. punkta
 prasību). Glābšanas līdzekli izvieto tā,
lai tas pastāvīgi ir gatavs nolaišanai no jebkura zvejas kuģa borta.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
99
/
203
739. Izpildot šo noteikumu 734.1., 735.1. un 736.1.apakšpunktā noteiktās prasības, kuģi aprīko ar vienu vai
vairākām no zvejas kuģa pakaļgala ar brīvas krišanas metodi nolaižamām glābšanas laivām, kurās ir iespējams izvietot
visus uz zvejas kuģa esošos cilvēkus, un ar glābšanas plostiem, kuru ietilpība ir pietiekama visu uz zvejas kuģa esošo
cilvēku izvietošanai.
740. Uz zvejas kuģa nodrošina tādu glābšanas laivu un glābējlaivu skaitu, lai gadījumā, ja kuģi atstāj visi uz tā
esošie cilvēki, katrai glābšanas laivai vai glābējlaivai būtu jānodrošina ne vairāk kā deviņi glābšanas plosti.
740.
1
 Ja šo noteikumu 735.1. vai 736.1. apakšpunktā minētais kolektīvās glābšanas līdzeklis traucē normālai kuģa
darbībai, administrācija var atļaut uzstādīt glābšanas laivas un plostus nolaišanai tikai no viena kuģa borta, ja šo
glābšanas līdzekļu kopējā ietilpība ir pietiekama, lai uzņemtu vismaz 200 % no cilvēku kopskaita uz zvejas kuģa, un
tos iespējams viegli pārvietot uz otru kuģa bortu un droši un ātri nolaist ūdenī.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
740.
2
 Ja kāds kolektīvās glābšanas līdzeklis tiek zaudēts vai kļūst neizmantojams, kuģa katrā sānā ir pietiekams
daudzums lietošanai pieejamu kolektīvo glābšanas līdzekļu, ieskaitot tādus glābšanas plostus, kuri ir izvietoti tā, ka
tos viena atklātā klāja līmenī iespējams viegli pārvietot no viena kuģa borta uz otru, lai uzņemtu visas uz kuģa esošās
personas.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
740.
3
 Ja šo noteikumu 735.2. vai 736.2. apakšpunktā minētā glābējlaiva traucē normālai kuģa darbībai, atļauts
uzstādīt citas līdzvērtīgas ierīces cilvēku glābšanai no ūdens, ņemot vērā kuģošanas rajonu un kuģa ekspluatācijas
nosacījumus. Šādu ierīču uzstādīšanu saskaņo ar administrāciju.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
741. Kolektīvie glābšanas līdzekļi un glābējlaiva atbilst šo noteikumu 
7.3
.apakšnodaļā noteiktajām prasībām.
7.2.2. Glābšanas līdzekļu un glābējlaivu izvietošana un pieejamība
742. Kolektīvie glābšanas līdzekļi ir:
742.1. viegli pieejami briesmu gadījumā;
742.2. ātri un droši nolaižami atbilstoši šo noteikumu 
973.punkta
 prasībām;
742.3. ātri paceļami, ja tie atbilst prasībām, kas noteiktas glābējlaivām.
743. Kolektīvie glābšanas līdzekļi ir izvietoti tā, lai:
743.1. tie netraucētu cilvēku pārvietošanos uz iekāpšanas klāja;
743.2. netraucētu darbu ar tiem;
743.3. iekāpšanu tajos varētu veikt ātri un labā kārtībā;
743.4. tie netraucētu veikt operācijas ar jebkuru citu glābšanas līdzekli.
744. Ja attālums no iekāpšanas klāja līdz seklākajai ekspluatācijā esošā zvejas kuģa ūdenslīnijai pārsniedz 4,5
metrus, kolektīvie glābšanas līdzekļi ar pilnu cilvēku skaitu, izņemot brīvi uzpeldošus glābšanas plostus, ir nolaižami ar
nolaišanas ierīci, vai arī paredz citus atzītus līdzvērtīgus iekāpšanas līdzekļus.
745. Kolektīvos glābšanas līdzekļus un nolaišanas iekārtas uztur darba kārtībā un gatavībā tūlītējai izmantošanai kā
100
/
203
pirms zvejas kuģa iziešanas no ostas, tā arī visu laiku, kamēr zvejas kuģis atrodas jūrā.
746. Katru glābšanas līdzekli izvieto:
746.1. tā, lai ne pats glābšanas līdzeklis, ne tā stiprināšanas un nolaišanas ierīces netraucētu operācijas ar citu
glābšanas līdzekli vai glābējlaivu citā nolaišanas vietā;
746.2. cik vien droši un praktiski iespējams tuvu ūdens virsmai tādā stāvoklī, lai glābšanas līdzeklis zvejas kuģa
atstāšanas pozīcijā atrastos ne mazāk kā divus metrus virs dziļākās ekspluatācijas ūdenslīnijas, ja ir
nelabvēlīga galsvere līdz 10° un jebkuras puses sānsvere līdz 20°, vai līdz leņķim, kad zvejas kuģa atklātā klāja
apmale iegremdējas ūdenī (ņem vērā mazāko), izņemot glābšanas plostus, kurus paredzēts nolaist, izmetot
pāri bortam;
746.3. pastāvīgā gatavības stāvoklī tā, lai apkalpes locekļi varētu sagatavot to iekāpšanai un nolaišanai ūdenī
laikposmā, kas ir mazāks par piecām minūtēm;
746.4. pilnīgi aprīkotu un apgādātu saskaņā ar šīs nodaļas prasībām.
747. Katru glābšanas laivu pievieno atsevišķam laivceltnim vai atzītai nolaišanas iekārtai.
748. Glābšanas līdzekļus izvieto, cik vien tuvu iespējams dzīvojamām un apkalpošanas telpām, tādā stāvoklī, lai
būtu droša nolaišana, sevišķi attiecībā uz dzenskrūvi. Glābšanas laivu, kas nolaižama gar zvejas kuģa bortu, izvieto ar
nepieciešamo pārkari, lai nodrošinātu drošu nolaišanu gar zvejas kuģa taisno bortu. Ja laivu izvieto priekšgalā,
izraugās aizsargātu vietu uz pakaļgalu no triecienstarpsienas. Šajā gadījumā administrācija pievērš īpašu uzmanību
laivceltņa stiprībai.
749. Lai atzītu veidu, kādā nolaiž vai paceļ glābējlaivu, ņem vērā laivas un aprīkojuma svaru un 50 % no to personu
svara, kuras saskaņā ar šo noteikumu 
916.2
. un 
917.punkta
 prasībām ir izvietojamas laivā, kā arī glabējlaivas izmērus,
konstrukciju un izvietošanas vietu virs ūdenslīnijas, ja ir vismazākā ekspluatācijas iegrime.
750. Glābējlaivu, kas izvietota augstāk par 4,5 metriem virs ūdenslīnijas (ar vismazāko ekspluatācijas iegrimi),
apgādā ar atzītu nolaišanas un pacelšanas iekārtu.
751. Nolaišanas un pacelšanas iekārtas atbilst šādām prasībām:
751.1. glābšanas plostus izvieto tā, lai tie būtu viegli pieejami kritiskā situācijā, un tādā veidā, lai tie varētu brīvi
uzpeldēt ūdenī no savas vietas, piepūsties un atbrīvoties no zvejas kuģa, ja tas grimst. Ar laivceltni nolaižamie
glābšanas plosti nav brīvi peldoši;
751.2. plostu stiprinājumus, ja tādi ir, aprīko ar atzīta tipa automātisku (hidrostatisku) atbrīvošanas ierīci.
752. Iekāpšanai glābšanas līdzeklī paredz piemērotu aprīkojumu, tajā skaitā:
752.1. ne mazāk kā vienu trapu vai citu atzītu līdzekli uz zvejas kuģa katra borta, kas dod iespēju iekļūt ūdenī
esošā glābšanas līdzeklī, izņemot gadījumus, ja administrācija ir pārliecināta, ka attālums starp iekāpšanas
punktu un ūdenī esošu glābšanas līdzekli ir tāds, ka traps nav nepieciešams;
752.2. glābšanas līdzekļa izvietošanas vietas un tā nolaišanas iekārtas (arī akvatorijas nolaišanas vietas)
pietiekamu apgaismojumu no avārijas enerģijas avota atbilstoši šo noteikumu 
4.3
.
2. 
vai 
4.2
.
2.2
. apakšnodaļas
prasībām (atkarībā no kuģa garuma);
752.3. iekārtas visu uz zvejas kuģa esošo cilvēku brīdināšanai par zvejas kuģa atstāšanu;
752.4. līdzekļus, lai novērstu ūdens ieplūšanu glābšanas līdzeklī.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
101
/
203
753. Katram uz zvejas kuģa esošam cilvēkam paredz šo noteikumu 
7.3
.
11.
apakšnodaļas prasībām atbilstošu
atzīta tipa glābšanas vesti.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
754. Glābšanas vestes izvieto tā, lai tās būtu viegli pieejamas un būtu norādītas to izvietošanas vietas.
7.2.3. Hidrotērpi un siltumu aizturošie līdzekļi
755. Katram glābējlaivas apkalpes loceklim paredz šo noteikumu 
7.3
.
12.
apakšnodaļas prasībām atbilstošu atzīta
tipa un atbilstoša izmēra hidrotērpu. Uz kuģiem, kuri strādā ziemeļu teritoriālajā rajonā, katram kuģa apkalpes loceklim
paredz šo noteikumu 
7.3
.
12.
apakšnodaļas prasībām atbilstošu un atbilstoša izmēra hidrotērpu. Šis hidrotērps ir
viengabalains, izgatavots no materiāla, kam piemīt siltumizolācijas īpašības, un tas atbilst šo noteikumu 
942.punktā
norādītajām peldamības prasībām, kā arī attiecīgajām 7.3.12.apakšnodaļas prasībām. Uz kuģiem, kuru garums ir
mazāks par 45 metriem un kuri strādā dienvidu teritoriālajā rajonā, paredz tikai divus hidrotērpus.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
756. Uz zvejas kuģiem ar šo noteikumu 
734.
, 
735. 
un 
736. punkta
 prasībām atbilstošu dzīvības glābšanas
aprīkojumu paredz 7.3.12. apakšnodaļas prasībām atbilstošu hidrotērpu katram uz zvejas kuģa esošam cilvēkam,
kuram nav paredzēta vieta:
756.1. glābšanas laivā;
756.2. ar celtni nolaižamā glābšanas plostā;
756.3. glābšanas plostā, kurš apgādāts ar atzītu ierīci, kas nodrošina iekāpšanu glābšanas plostā bez
nokļūšanas ūdenī.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
757. Papildus šo noteikumu 756.1.apakšpunkta prasībām katru zvejas kuģa glābšanas laivu apgādā vismaz ar
trijiem šo noteikumu 
7.3
.
12.
apakšnodaļas prasībām atbilstošiem hidrotērpiem.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
758. Papildus šo noteikumu 831.31. apakšpunktā noteiktajam siltumu aizturošo līdzekļu daudzumam uz zvejas
kuģa paredz šo noteikumu 
7.3
.
13. 
apakšnodaļas prasībām atbilstošus siltumu aizturošus līdzekļus cilvēkiem, kurus
paredzēts izvietot glābšanas laivā bez hidrotērpiem.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
759. Hidrotērpi un siltumu aizturošie līdzekļi nav nepieciešami, ja zvejas kuģis ir aprīkots ar pilnīgi slēgtām vai brīvi
krītošām glābšanas laivām, kurās var izvietot visus uz zvejas kuģa esošos cilvēkus.
760. Šo noteikumu 
756. 
un 
757.punkta
 prasības var nepiemērot zvejas kuģiem, kurus pastāvīgi ekspluatē siltos
klimatiskos apstākļos, kur, pēc administrācijas uzskatiem, hidrotērpi un siltumu aizsargājošie līdzekļi nav
nepieciešami.
761. Šo noteikumu 
756. 
un 
757.punktā
 noteiktos hidrotērpus var izmantot, lai nodrošinātu atbilstību šo noteikumu
755.punktā
 noteiktajām prasībām.
7.2.4. Glābšanas riņķi
762. Uz zvejas kuģa nodrošina šādu šo noteikumu 
961.punkta
 prasībām atbilstošu minimālo glābšanas riņķu
skaitu:
102
/
203
762.1. astoņus glābšanas riņķus uz zvejas kuģiem, kuru ar garums ir 75 metri un lielāks;
762.2. sešus glābšanas riņķus uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, bet mazāks nekā 75 metri;
762.3. četrus glābšanas riņķus uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 17 metri un lielāks, bet mazāks nekā 45
metri;
762.4. divus glābšanas riņķus uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 17 metri.
763. Vismaz pusi no šo noteikumu 
762.punktā
 minētā glābšanas riņķu daudzuma aprīko ar šo noteikumu
962.punkta
 prasībām atbilstošām pašieslēdzošām ugunīm.
764. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai vairāk, vismaz divus glābšanas riņķus, kas aprīkoti ar
pašieslēdzošām ugunīm, aprīko ar šo noteikumu 
963.punkta
 prasībām atbilstošu pašaktivizējošos dūmu signālu. Kur
tas praktiski iespējams, tiem jābūt ātri nometamiem no navigācijas tiltiņa.
765. Vismaz vienu glābšanas riņķi uz katra zvejas kuģa borta aprīko ar šo noteikumu 
964.punkta
 prasībām
atbilstošu peldošu glābšanas līni, kuras garums nav mazāks par dubultu attālumu no glābšanas riņķa izvietošanas
vietas līdz ekspluatācijā esoša zvejas kuģa ūdenslīnijai (ar vismazāko iegrimi) vai 30 metriem (ņem vērā lielāko
garumu). Šos glābšanas riņķus neaprīko ar pašieslēdzošām ugunīm.
766. Visus glābšanas riņķus izvieto tā, lai tie būtu viegli pieejami uz zvejas kuģa esošiem cilvēkiem, vienmēr gatavi
ātram metienam un tie nebūtu pastāvīgi nostiprināti.
767. Katru kuģi, kura garums ir 24 metri un lielāks, aprīko ar šo noteikumu 
7.3
.
15.
apakšnodaļas prasībām
atbilstošu atzīta tipa līnmetēju. Līnmetēja lādiņu atjauno saskaņā ar izgatavotāja instrukcijām, bet ne vēlāk kā četrus
gadus pēc to izgatavošanas datuma.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
7.2.5. Briesmu signāli
768. Katru kuģi atbilstoši administrācijas prasībām aprīko ar efektīvu ierīci briesmu signālu došanai gan dienā, gan
naktī, tai skaitā ar vismaz 12 šo noteikumu 
7.3
.
16.
apakšnodaļas prasībām atbilstošām izpletņa raķetēm.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
769. Visi briesmu signāli ir atzīta tipa. Tos izvieto tā, lai tie būtu viegli pieejami un to izvietošanas vietas marķē.
770. Briesmu signālu padošanas līdzekļus atjauno saskaņā ar izgatavotāja instrukcijām, bet ne vēlāk kā četrus
gadus pēc to izgatavošanas datuma, ja nav norādīts cits briesmu signāla padošanas līdzekļa derīguma termiņš.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
7.2.6. Glābšanas līdzekļu radio aprīkojums
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
771. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
772. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
103
/
203
773. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
774. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
7.2.7. Radiolokācijas atbildētājs (SART)
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
775. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
776. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
777. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
7.2.8. Glābšanas līdzekļu darba gatavība, tehniskā apkope un pārbaudes
778. Pirms zvejas kuģa iziešanas no ostas un reisa laikā visus dzīvības glābšanas līdzekļus uztur darba kārtībā un
gatavībā tūlītējai izmantošanai.
779. Uz zvejas kuģa nodrošina administrācijas apstiprinātu glābšanas līdzekļu tehniskās apkopes instrukciju.
Apkopes veic saskaņā ar šo instrukciju.
780. Administrācija instrukcijas vietā var atzīt tehniskās ekspluatācijas plānveida programmu.
781. Nolaišanas ierīču troses ne retāk kā reizi 30 mēnešos apgriež ar galiem otrādi. Troses nomaina, kad tās ir
nolietotas, bet ne retāk kā reizi piecos gados.
782. Kuģi nokomplektē ar rezerves daļām un remonta aprīkojumu tiem glābšanas līdzekļiem un to komponentiem,
kas ātri nodilst vai ko biežas izmantošanas dēļ nepieciešams regulāri nomainīt.
783. Katru nedēļu veic šādas pārbaudes un to rezultātus ieraksta zvejas kuģa žurnālā:
783.1. visu glābšanas laivu, glābšanas plostu, glābējlaivu un nolaišanas ierīču vizuālu apskati, lai pārliecinātos,
ka tās ir darba kārtībā;
783.2. visu glābšanas laivu un glābējlaivu dzinēju pārbaudi darbībā (priekšgaitā un atpakaļgaitā) kopumā ne
mazāk kā trīs minūtes, ja apkārtējā gaisa temperatūra pārsniedz minimālo temperatūru, kāda paredzēta dzinēja
palaišanai;
783.3. zvejas kuģa vispārējās trauksmes signalizācijas pārbaudi.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
784. Reizi mēnesī pārbauda glābšanas līdzekļu, tajā skaitā glābšanas laivu, apgādi, izmantojot pārbaudāmo
objektu sarakstu, lai nodrošinātu, ka viss ir labā kārtībā un pilnībā nokomplektēts. Ziņojumu par pārbaudes rezultātiem
ieraksta zvejas kuģa žurnālā.
785. Katru piepūšamo glābšanas plostu, piepūšamo glābšanas vesti un evakuācijas slīdkalniņu pārbauda:
785.1. ne retāk kā reizi 12 mēnešos. Ja tas ir nepieciešams un pamatots, administrācija var pagarināt šo
104
/
203
termiņu līdz 17 mēnešiem;
785.2. atzītā glābšanas līdzekļu pārbaudes stacijā, kura ir kompetenta veikt to apkalpošanu, ir aprīkota ar
atbilstošu aprīkojumu un izmanto atbilstoši apmācītu personālu. Glābšanas līdzekļu staciju par kompetentu
atzīst administrācija saskaņā ar ārējos normatīvajos aktos par jūras kuģu aprīkojumu noteiktajām prasībām vai
atzītā organizācija saskaņā ar atzītās organizācijas prasībām. Stacija ir aprīkota un tās personāls ir apmācīts
saskaņā ar glābšanas līdzekļa ražotāja prasībām.
786. Piepūšamo glābējlaivu remontu un tehnisko apkopi veic atbilstoši ražotājas rūpnīcas instrukcijām. Avārijas
remontu var veikt uz zvejas kuģa. Pastāvīgu remontu veic tikai šo noteikumu 785.2.apakšpunktā noteiktajā kārtībā
atzītās pārbaudes stacijās.
787. Vienreizējai lietošanai paredzētu hidrostatisko atbrīvošanas ierīci nomaina, kad ir izbeidzies tās lietošanas
termiņš. Ja hidrostatiskā atbrīvošanas ierīce nav vienreizējas lietošanas, tās pārbaudes veic:
787.1. ne retāk kā reizi 12 mēnešos. Ja tas ir nepieciešams un pamatots, administrācija var pagarināt šo
termiņu līdz 17 mēnešiem;
787.2. 785.2.apakšpunktā noteiktajā kārtībā atzītā glābšanas līdzekļu pārbaudes stacijā, kura ir kompetenta
veikt to apkalpošanu, aprīkota ar atbilstošu aprīkojumu un izmanto atbilstošā veidā apmācītu personālu.
788. Zvejas kuģim, kuram zvejas operāciju raksturs var būt par šķērsli šo noteikumu 
785. 
un 
787.punktā
 noteikto
prasību izpildei, administrācija var atļaut pagarināt pārbaudes termiņu līdz 24 mēnešiem, ja administrācija ir
pārliecināta, ka aprīkojums ir tā būvēts un sakārtots, lai saglabātu apmierinošu stāvoklī līdz nākamajam pārbaudes
termiņam.
7.3. Prasības glābšanas līdzekļiem
7.3.1. Vispārējās prasības glābšanas laivām
789. Visas glābšanas laivas būvē tā, lai to korpusa forma un proporcijas nodrošina pietiekami lielu noturību viļņainā
jūrā, tās saglabā pietiekamu brīvsānu augstumu, kad tās ir nokomplektētas ar pilnu aprīkojumu un uz tām ir pilns
cilvēku skaits. Visas glābšanas laivas konstruē ar stingru korpusu, lai, noslogotas ar pilnu aprīkojumu un cilvēku
skaitu, tās mierīgā ūdenī saglabātu pozitīvu noturību taisnā stāvoklī arī tad, ja rodas caurums korpusā jebkurā vietā
zem ūdens līnijas, pieņemot, ka nav peldspēju nodrošinošā materiāla zuduma un nav citu bojājumu.
790. Visu glābšanas laivu stiprība ir pietiekama, lai tās droši varētu nolaist ūdenī ar pilnu cilvēku skaitu un
aprīkojumu tajās.
791. Laivu korpusus un cietos pārsegus izgatavo no degtnespējīga vai degšanu neveicinoša materiāla.
792. Sēdvietas ierīko uz airsoliem, soliem vai uz zemu piestiprinātiem sēdekļiem un konstruē tā, lai tās spētu
izturēt slodzi, ko rada cilvēku skaits, kuram paredzētas vietas laivā saskaņā ar šo noteikumu 797.2.apakšpunkta
prasībām, rēķinot katra cilvēka svaru 100 kg.
793. Katrai glābšanas laivai nodrošina pietiekamu stiprību, lai šādas slodzes pēc to noņemšanas neradītu
paliekošas deformācijas:
793.1. laivām ar metāla korpusu — 1,25 reizes lielāka par glābšanas laivas kopējo masu ar pilnu aprīkojumu un
pilnu cilvēku skaitu;
793.2. citām laivām — divkārša glābšanas laivas kopējā masa ar pilnu aprīkojumu un pilnu cilvēku skaitu.
105
/
203
1.zīmējums
794. Katrai glābšanas laivai nodrošina pietiekamu stiprību, lai, nokomplektēta ar pilnu aprīkojumu un cilvēku skaitu,
kā arī ar sliecēm un fenderiem paredzētajās vietās, ja tie tiek izmantoti, tā izturētu sānu triecienu pret zvejas kuģa
bortu ar trieciena ātrumu vismaz 3,5 metri sekundē un nomešanu ūdenī no vismaz triju metru augstuma.
795. Vertikālo attālumu starp klāja virsmu un pārsega vai tenta iekšpusi (50 % no klāja platības) nodrošina:
795.1. ne mazāku kā 1,3 metri glābšanas laivai, kurā atļauts izvietot līdz deviņiem cilvēkiem;
795.2. ne mazāku kā 1,7 metri glābšanas laivai, kurā atļauts izvietot 24 cilvēkus vai vairāk;
795.3. ne mazāku par attālumu, kas noteikts ar lineārās interpolācijas metodi starp 1,3 metriem un 1,7 metriem
glābšanas laivai, kurā atļauts izvietot no deviņiem līdz 24 cilvēkiem.
796. Nevienu glābšanas laivu neatzīst par derīgu, lai tajā izvietotu vairāk par 150 cilvēkiem.
797. Cilvēku skaitu, kurus glābšanas laivā ir atļauts izvietot, nosaka, aprēķinot mazāko lielumu no:
797.1. cilvēku skaita ar vidējo masu 75 kg, kuri ar uzvilktām glābšanas vestēm var sēdēt laivā normālā stāvoklī,
netraucējot laivas dzeniekārtu vai jebkura aprīkojuma darbību;
797.2. vietu skaita, ko var nodrošināt saskaņā ar 1.zīmējumu. Kontūras var pārsegties, kā tas parādīts, ja ir
ierīkoti kāju paliktņi un ir pietiekami daudz vietas kājām, un vertikālais attālums starp augšējo un apakšējo
sēdvietu nav mazāks par 350 mm.
798. Katru sēdvietu glābšanas laivā skaidri apzīmē.
799. Katra zvejas kuģa glābšanas laivu iekārto tā, lai pēc iekāpšanas komandas saņemšanas visa paredzētā
cilvēku skaita iekāpšanas laiks nebūtu ilgāks par trim minūtēm. Nodrošina arī ātras izkāpšanas iespēju no glābšanas
laivas.
800. Glābšanas laivas apgādā ar iekāpšanas trapu, ko var izmantot abās glābšanas laivas pusēs, ūdenī esošo
cilvēku iekāpšanai glābšanas laivā. Zemākajam trapa pakāpienam jābūt vismaz 0,4 metrus zemāk par glābšanas laivas
ūdenslīniju, ja iegrime ir vismazākā.
106
/
203
801. Glābšanas laivas iekārto tā, lai bezpalīdzīgus cilvēkus varētu uzņemt laivā no ūdens vai arī no nestuvēm.
802. Visas virsmas, pa kurām pārvietojas cilvēki, ierīko neslīdošas.
803. Visām glābšanas laivām nodrošina pietiekamu peldspēju vai arī tās pietiekamā daudzumā apgādā ar
peldspējīgu materiālu, ko nevar nelabvēlīgi ietekmēt jūras ūdens, nafta vai naftas produkti, lai nodrošinātu, ka
glābšanas laiva paliek virs ūdens, ja tā ir pielieta ar ūdeni un pakļauta jūras iedarbībai. Papildus nodrošina peldspēju,
līdzvērtīgu 280 N lielam cēlējspēkam uz katru cilvēku, kuru paredzēts izvietot glābšanas laivā. Peldspējīgo materiālu
neizvieto glābšanas laivas korpusa ārpusē, ja vien tas netiek izvietots papildus iepriekš noteiktajam.
804. Ja glābšanas laivā normālā stāvoklī vienā pusē no diametrālās plaknes izvietoti 50 % no glābšanas laivai
paredzētā cilvēku skaita, brīvsānu augstums, kas mērīts no ūdenslīnijas līdz zemākajai atverei, caur kuru glābšanas
laivā var ieplūst ūdens, nedrīkst būt mazāks par lielāko no šādām vērtībām — 1,5 % no glābšanas laivas garuma vai
100 mm.
805. Glābšanas laivu aprīko ar piedziņu no iekšdedzes kompresijas dzinēja. Neizmanto dzinēju, kurā izmanto
degvielu ar uzliesmošanas temperatūru 43 °C vai zemāku (pārbaude noslēgtā tīģelī).
806. Dzinēju aprīko ar rokas iedarbināšanas sistēmu vai ar iedarbināšanas sistēmu no diviem neatkarīgiem
uzlādējamiem enerģijas avotiem. Nodrošina arī visus nepieciešamos iedarbināšanas līdzekļus. Dzinēja iedarbināšanas
sistēmai un iedarbināšanas līdzekļiem jānodrošina dzinēju iedarbināšana divu minūšu laikā, skaitot no iedarbināšanas
norišu sākuma, ja apkārtējā temperatūra ir 
–15 °C, ja vien administrācija neuzskata, ka šī temperatūra var būt citāda
attiecībā uz glābšanas laivām, kas atrodas uz zvejas kuģiem, kuri ir pastāvīgi iesaistīti noteiktos reisos. Dzinēja
apvalki, sēdvietas vai citi šķēršļi netraucē iedarbināšanas sistēmas darbu.
807. Pēc auksta dzinēja iedarbināšanas nodrošina tā spējas darboties ne mazāk kā piecas minūtes, glābšanas
laivai neatrodoties ūdenī.
808. Nodrošina dzinēja spējas darboties, ja glābšanas laiva ir pielieta ar ūdeni līdz kloķvārpstas asij.
107
/
203
809. Dzenskrūves vārpstu konstruē tā, lai dzenskrūvi varētu atvienot no dzinēja. Nodrošina iespējas glābšanas laivai
virzīties priekšgaitā un atpakaļgaitā.
810. Izplūdes cauruli konstruē tā, lai nepieļautu ūdens iekļūšanu dzinējā, tam normāli darbojoties.
811. Visas glābšanas laivas konstruē tā, lai nodrošinātu ūdenī esošo cilvēku drošību un nebūtu iespējams sabojāt
dzenskrūvi ar peldošām atlūzām.
812. Nodrošina glābšanas laivu ātrumu vismaz sešus mezglus, virzoties priekšgaitā mierīgā ūdenī, kad laiva ir
pilnīgi nokomplektēta, ar pilnu cilvēku skaitu tajā un darbojas visas ar dzinēja spēku darbināmās papildierīces, un
vismaz divus mezglus, velkot pilnīgi nokomplektētu 25 vietu glābšanas plostu ar pilnu cilvēku skaitu vai ar līdzvērtīgu
svaru. Nodrošina degvielu, kas derīga iespējamajā temperatūru diapazonā zvejas kuģa darbības rajonā, tādā
daudzumā, lai pilnīgi noslogota glābšanas laiva varētu virzīties ar sešu mezglu ātrumu ne mazāk kā 24 stundas.
813. Glābšanas laivas dzinēju, transmisiju un dzinēja aprīkojumu nosedz ar apvalku, kas izgatavots no degšanu
neveicinoša materiāla, vai arī veic citus pasākumus, kas nodrošina līdzīgu aizsardzību. Šie pasākumi paredzēti cilvēku
aizsardzībai no nonākšanas nejaušā kontaktā ar karstām vai kustīgām daļām un dzinēja aizsardzībai no jūras un
laikapstākļu iedarbības. Paredz atbilstošus līdzekļus dzinēja trokšņa samazināšanai. Trokšņa līmenis laivā neietekmē
laivas lietošanu kritiskās situācijās un mācībās. Trokšņa līmenis nekādos apstākļos nepārsniedz 90 dB(A).
Iedarbināšanas akumulatorus ievieto apvalkos, kas veido ūdens necaurlaidīgu ietvaru ap akumulatoru bateriju sāniem
un dibenu. Bateriju apvalkus apgādā ar piegulošiem vākiem, kas nodrošina nepieciešamo gāzu ventilāciju.
814. Glābšanas laivas dzinēju un tā piederumus konstruē tā, lai ierobežotu elektromagnētisko starojumu un dzinēju
darbība neiespaidotu glābšanas laivās lietoto glābšanas radioiekārtu darbību.
815. Nodrošina līdzekļus visu akumulatoru bateriju (dzinēja iedarbināšanas, radio un meklēšanas gaismu)
uzlādēšanai. Radio baterijas nelieto, lai piegādātu enerģiju dzinēju iedarbināšanai. Līdzekļus glābšanas laivas bateriju
uzlādēšanai nodrošina no zvejas kuģa elektroapgādes sistēmas ar spriegumu, kas nepārsniedz 55 V un ko var atvienot
no iekāpšanas vietas glābšanas laivā.
816. Dzinēja iedarbināšanas un lietošanas instrukcijas ievieto ūdensdrošā apvalkā un novieto redzamā vietā dzinēja
iedarbināšanas pults tuvumā.
817. Visas glābšanas laivas apgādā vismaz ar vienu noteces ventili, ko ierīko korpusa zemākajā punktā un kas
automātiski atveras, lai no korpusa izplūstu ūdens, kad glābšanas laiva neatrodas ūdenī, un kas automātiski aizveras,
kad glābšanas laiva ir ūdenī, lai nepieļautu ūdens ieplūšanu. Katru noteces ventili, lai to varētu aizvērt, apgādā ar
vāciņu vai aizbāzni, ko piestiprina pie glābšanas laivas ar stropi, ķēdi vai citiem piemērotiem līdzekļiem. Noteces
ventiļus izvieto ērti pieejamās vietās glābšanas laivas iekšpusē, un to atrašanās vietas skaidri apzīmē.
818. Visas glābšanas laivas apgādā ar stūri un stūres grozīkli. Ja ir paredzēts arī stūresrats vai kāds cits distances
stūrēšanas mehānisms, paredz iespēju vadīt stūri ar stūres grozīkli, ja mehānisms tiek bojāts. Paredz tādu
konstrukciju, lai stūre būtu pastāvīgi piestiprināta pie glābšanas laivas. Stūres grozīkli pastāvīgi uzstāda uz stūres
vārpstas vai savieno ar to. Ja glābšanas laivai ir distances stūrēšanas mehānisms, grozīklis var būt noņemams un
nostiprināts blakus stūres vārpstai. Stūri un stūres grozīkli konstruē tā, lai tos nevarētu sabojāt laivas nolaišanas
mehānisma vai dzenskrūves darbības rezultātā.
819. Glābšanas laivas ārpusē, izņemot rajonu stūres un dzenskrūves tiešā tuvumā, piestiprina peldošu glābšanas
līni.
820. Glābšanas laivām, kas pēc apgāšanās pašas neatgriežas pareizā stāvoklī, korpusa apakšējā daļā piestiprina
piemērotus rokturus, lai dotu iespēju cilvēkiem pieķerties glābšanas laivai. Rokturus piestiprina pie glābšanas laivas tā,
lai tad, ja tos pakļauj slodzei, kas tos var atraut no glābšanas laivas, tie tiktu atrauti, nebojājot glābšanas laivu.
108
/
203
821. Visas glābšanas laivas apgādā ar ūdensdrošām kastēm vai nodalījumiem pietiekamā skaitā, lai nodrošinātu
mazu aprīkojuma priekšmetu, kā arī šo noteikumu 
831.punktā
 noteikto ūdens un provīzijas krājumu glabāšanu.
Glābšanas laivas aprīko ar lietus ūdens savākšanas līdzekļiem.
822. Katru ar trosēm nolaižamo glābšanas laivu aprīko ar atbrīvošanas mehānismu, kurš atbilst šādām prasībām:
822.1. mehānismu ierīko tā, lai visi āķi atbrīvotos vienlaikus;
822.2. mehānismam paredz divas iespējas — parastu atbrīvošanās iespēju, kad glābšanas laivu atbrīvo ar
rokām pēc tās nolaišanas ūdenī, vai atbrīvošanās iespēju, kad āķi nav noslogoti;
822.3. ja mehānisms atbrīvojas zem slodzes, kad glābšanas laiva atbrīvojas ar slodzi uz āķiem, nodrošina, lai
glābšanas laiva tiek atbrīvota jebkuros noslogojuma apstākļos — sākot no nenoslogota stāvokļa, kad glābšanas
laiva ir ūdenī, līdz slodzei, 1,1 reizes lielākai par kopējo glābšanas laivas masu, kad tā ir pilnīgi nokomplektēta
un ar pilnu cilvēku skaitu tajā. Šo atbrīvošanas iespēju atbilstoši aizsargā pret nejaušu vai pāragru atbrīvošanu;
822.4. atbrīvošanas mehānisma vadības ierīci marķē ar kontrastējošu krāsu;
822.5. atbrīvošanas mehānismu konstruē ar seškārtīgu rezervi attiecībā uz izmantotā materiāla izturības
robežu, pieņemot, ka glābšanas laivas masa ir vienmērīgi sadalīta starp trosēm.
823. Katru glābšanas laivu apgādā ar ierīci, kas dod iespēju atbrīvot piesienamo tauvu, kad tā ir nospriegota.
824. Katru glābšanas laivu, kas ir apgādāta ar stacionāru divpusēju sakaru ultraīsviļņu radiotelefona iekārtu ar
antenu, kas ir atsevišķi uzstādāma, nodrošina ar sistēmu efektīvai antenas uzstādīšanai un nostiprināšanai darba
stāvoklī.
825. Nolaišanai gar bortu paredzētās glābšanas laivas aprīko ar nepieciešamajām sliecēm un atspaidu līstēm, lai
atvieglotu glābšanas laivu nolaišanu un nepieļautu to bojājumus.
826. Uz laivas pārsega uzstāda ar roku ieslēdzamu lukturi, kas ir redzams tumšā naktī skaidrā laikā no divu jūdžu
attāluma un ne mazāk kā 12 stundas. Ja gaisma ir mirgojoša, tai pirmās divas stundas no 12 stundu darbības perioda
nodrošina mirgošanas biežumu, ne mazāku kā 50 uzliesmojumi minūtē.
827. Glābšanas laivas iekšpusē uzstāda lukturi vai gaismas avotu, kas ne mazāk kā 12 stundu laikā nodrošina
pietiekamu apgaismojumu glābšanas laivas aprīkojuma lietošanas un dzīvības saglabāšanas instrukciju lasīšanai. Šim
nolūkam nav atļauts izmantot petrolejas lampas.
828. Ja nav noteikts citādi, katru glābšanas laivu apgādā ar efektīvu ūdens atsūknēšanas ierīci vai nodrošina
automātisku tā atsūknēšanu.
829. Katru glābšanas laivu ierīko tā, lai no vadības un stūrēšanas vietas būtu pietiekama redzamība uz priekšu,
aizmuguri un abām pusēm laivas drošai nolaišanai un manevrēšanai.
830. Visus glābšanas laivu aprīkojuma priekšmetus, izņemot atspaidu āķus, kurus glabā brīvi tūlītējai rīcībai,
nostiprina glābšanas laivā, piesienot, uzglabājot kastēs vai nodalījumos, izvietojot stiprinājumos vai veicot līdzīgus
izvietošanas pasākumus, vai izmantojot citus piemērotus līdzekļus. Aprīkojumu nostiprina tā, lai netraucētu nevienu
zvejas kuģa atstāšanas norisi. Visi glābšanas laivas aprīkojuma priekšmeti ir mazi, viegli un iepakoti piemērotā un
kompaktā veidā.
831. Ja nav noteikts citādi, katras glābšanas laivas aprīkojums sastāv no:
831.1. peldošiem airiem pietiekamā skaitā, lai virzītos uz priekšu mierīgā jūrā. Katru airi apgādā ar duļlu tapām,
duļļiem vai līdzvērtīgu aprīkojumu. Duļļu tapas vai duļļus piestiprina pie laivas ar stropēm vai ķēdītēm;
109
/
203
831.2. diviem atspaidu āķiem;
831.3. peldoša smeļamā kausa un diviem spaiņiem;
831.4. izdzīvošanas rokasgrāmatas;
831.5. spīdoša vai ar piemērotiem apgaismošanas līdzekļiem apgādāta ceļa kompasa. Pilnīgi noslēgtā
glābšanas laivā kompasu pastāvīgi uzstāda vadības postenī, citā glābšanas laivā to apgādā ar piemērotu
uzstādīšanas ierīci;
831.6. atbilstoša lieluma peldoša enkura ar rāvienu izturīgu tauvu, kas paredzēta ciešai satveršanai ar rokām,
kad tā ir slapja. Peldošā enkura, tauvas un enkura izvilkšanas līnes (ja tāda ir pievienota) stiprību nodrošina
pietiekamu jebkuriem jūras apstākļiem;
831.7. divām efektīvām piesienamajām tauvām ar garumu, ne mazāku kā divkāršs attālums no glābšanas laivas
izvietošanas vietas līdz ūdenslīnijai ar zvejas kuģa vismazāko iegrimi vai 15 metri (ņem vērā lielāko garumu).
Glābšanas laivas vienu piesienamo tauvu, kas piestiprināta atbrīvošanas ierīcei atbilstoši šo noteikumu
823.punkta
 nosacījumiem, novieto glābšanas laivas priekšgalā, bet otru droši piestiprina glābšanas laivas
priekšgalā vai tā tuvumā lietošanas gatavībā;
831.8. diviem cirvjiem, pa vienam katrā glābšanas laivas galā;
831.9. ūdens necaurlaidīgām tvertnēm, kurās kopumā ir trīs litri dzeramā ūdens katram cilvēkam. Katram
cilvēkam var paredzēt tikai divus litrus dzeramā ūdens, ja ir atsāļošanas ierīce, kas spējīga saražot līdzvērtīgu
dzeramā ūdens daudzumu divās dienās;
831.10. nerūsoša smeļamā trauka ar stropi;
831.11. nerūsoša dzeramā trauka ar iedaļām;
831.12. pārtikas devām (ne mazāk kā 10,000 kJ katram cilvēkam). Pārtiku tur gaisu necaurlaidīgā iepakojumā
un ievieto ūdens necaurlaidīgā konteinerā;
831.13. četrām šo noteikumu 
7.3
.
16.
apakšnodaļas prasībām atbilstošām izpletņa raķetēm;
831.14. sešām šo noteikumu 
7.3
.
17.
apakšnodaļas prasībām atbilstošām signāllāpām;
831.15. diviem šo noteikumu 
7.3
.
18.
apakšnodaļas prasībām atbilstošiem peldošiem dūmu signāliem;
831.16. viena signalizēšanai ar Morzes ābeci piemērota ūdensdroša elektriskā luktura kopā ar vienu rezerves
bateriju komplektu un vienu rezerves spuldzi ūdensdrošā konteinerā;
831.17. viena dienasgaismas signalizācijas spoguļa kopā ar instrukcijām tā lietošanai, lai signalizētu zvejas
kuģim vai lidmašīnai;
831.18. dzīvības glābšanas signāliem, kas noteikti SOLAS konvencijas noteikumā V/8 (vienā eksemplārā uz
ūdensdrošas kartes vai ūdensdrošā konteinerā);
831.19. vienas svilpes vai līdzvērtīga skaņas signāla;
831.20. pirmās palīdzības iepakojuma ūdensdrošā kārbā, ko iespējams cieši noslēgt pēc lietošanas;
831.21. sešām medicīnisko līdzekļu devām pret jūras slimību un vienas higiēniskās jūras slimības paketes
katram cilvēkam;
831.22. savāžama naža, ko glabā piesietu pie laivas ar stropi;
831.23. trīs konservu attaisāmajiem nažiem;
831.24. diviem glābšanas riņķiem, pie kuriem piestiprinātas vismaz 30 metrus garas peldošas līnes;
110
/
203
831.25. rokas sūkņa;
831.26. viena komplekta ar makšķerēšanas piederumiem;
831.27. piemērotiem darba rīkiem minimālai motora un tā palīgierīču regulēšanai;
831.28. pārnēsājamā ugunsdzēšamā aprīkojuma, kas piemērots degošu naftas produktu dzēšanai;
831.29. prožektora, kas spēj efektīvi apgaismot gaišas krāsas 18 metru platu objektu nakts laikā 180 metru
attālumā sešu stundu laikposmā un spēj nepārtraukti darboties ne mazāk kā trīs stundas;
831.30. efektīva radara atstarotāja, ja vien glābšanas līdzekļa radiolokācijas atbildētājs nav izvietots glābšanas
laivā;
831.31. šo noteikumu 
7.3
.
13.
apakšnodaļas prasībām atbilstošiem siltumu aizturošiem līdzekļiem, lai
nodrošinātu 10 % no tā cilvēku skaita, kurus paredzēts izvietot glābšanas laivā, vai arī nodrošinātu divus
cilvēkus (ņem vērā lielāko skaitu);
831.32. ja zvejas kuģis veic tāda veida un ilguma reisus, ka pēc administrācijas uzskatiem šo noteikumu
831.12. un 831.26.apakšpunktā noteiktās prasības izpildīt nav nepieciešams, administrācija var atļaut šīs
prasības nepildīt.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
832. Uz glābšanas laivas ar nenomazgājamu krāsu skaidrā šriftā norāda glābšanas laivas izmērus un izvietošanai
paredzēto cilvēku skaitu.
833. Glābšanas laivas priekšgalā uz abiem bortiem ar latīņu alfabēta lielajiem burtiem norāda tā zvejas kuģa vārdu
un pieraksta ostu, kuram laiva pieder.
834. Marķējumu, kas norāda, kādam zvejas kuģim glābšanas laiva pieder, un laivas numuru izveido tā, lai tie būtu
redzami no augšas.
7.3.2. Daļēji slēgtas, neapgāžamas glābšanas laivas
835. Daļēji slēgtas, neapgāžamas glābšanas laivas atbilst šo noteikumu 
7.3
.
1.
apakšnodaļā noteiktajām prasībām
un papildus arī šīs apakšnodaļas prasībām.
836. Uzstāda pastāvīgi piestiprinātu, cietu pārsegumu, kas stiepjas vismaz 20 % no laivas garuma no priekšvadņa
un ne mazāk kā 20 % no laivas garuma no pakaļvadņa.
837. Pastāvīgais pārsegums veido divas patvēruma vietas. Ja patvēruma vietām ir starpsienas, tajās ierīko
atbilstoša izmēra atveres, lai cilvēks, ģērbies hidrotērpā vai siltā apģērbā un glābšanas vestē, viegli varētu iekļūt
patvēruma vietā. Nodrošina pārseguma pietiekamu iekšējo augstumu, lai cilvēki varētu viegli nokļūt savās sēdvietās
laivas priekšgalā un pakaļgalā.
838. Pārsegumā ierīko logus vai caurspīdīgu apšuvumu, kas nodrošina pietiekamu dabīgo apgaismojumu laivas
iekšpusē, kad lūkas ir aizvērtas, lai nebūtu nepieciešams lietot mākslīgo apgaismojumu.
839. Uz pārseguma uzstāda margas ar drošiem turekļiem cilvēkiem, kuri pārvietojas pa laivas ārpusi.
840. Glābšanas laivas atvērto daļu aprīko ar pastāvīgi piestiprinātu, salokāmu tentu, kura konstrukcija nodrošina,
ka:
111
/
203
840.1. ne vairāk kā divi cilvēki to var viegli uzmontēt laikā, kas nepārsniedz divas minūtes;
840.2. tas ir izolēts vismaz ar divām materiāla kārtām, atdalītām ar gaisa slāni, vai izolēts ar citiem līdzvērtīgiem
efektīviem līdzekļiem.
841. Cietos pārsegumus un tentu konstruē tā, lai tie atbilstu šādiem nosacījumiem:
841.1. ir iespējams laivu nolaist un pacelt, cilvēkiem neizejot no aizsega;
841.2. ir ierīkotas ieejas laivas abos galos un katrā tās pusē, tās apgādātas ar piemērotu regulējamu aizveres
aprīkojumu, ko var viegli un ātri atvērt un aizvērt no iekšpuses vai ārpuses tā, lai nodrošinātu vēdināšanu, bet
nepieļautu jūras ūdens, vēja un aukstuma iespaidu. Ir nodrošināti līdzekļi, kas droši notur ieejas atvērtā vai
aizvērtā stāvoklī;
841.3. ja tents ir pārklāts un ieejas aizvērtas, laivā iekļūst pietiekami daudz gaisa iekšā sēdošajiem cilvēkiem;
841.4. ir paredzēti līdzekļi lietus ūdens savākšanai;
841.5
. cietā pārseguma un tenta ārpuse, kā arī ar tentu pārklātās laivas daļas iekšpuse ir krāsotas spilgtā, labi
redzamā krāsā. Patvēruma vietas iekšpuses krāsojums ir tāds, kas nerada diskomfortu iekšā sēdošajiem;
841.6. ir iespējams laivu airēt.
842. Katru paredzēto sēdvietu apgādā ar drošības jostu. Drošības jostu projektē tā, lai tā droši noturētu vietā
cilvēku ar 100 kg masu, ja glābšanas laiva ir apgāzta.
843. Nodrošina tādu glābšanas laivas noturību, lai tā spētu atgriezties no apgāzta stāvokļa pareizā stāvoklī, kad
tajā ir izvietots pilns vai daļējs cilvēku skaits un aprīkojums un cilvēki ir piesprādzēti ar drošības jostām.
844. Nodrošina iespēju vadīt dzinēju un transmisiju no stūresvīra vietas.
845. Dzinējs un dzinēja aprīkojums ir spējīgs strādāt jebkurā stāvoklī, arī ja laiva ir apgāzta, un turpināt strādāt pēc
glābšanas laivas atgriešanās pareizā stāvoklī, vai arī dzinējs automātiski apstājas, glābšanas laivai apgāžoties, un ir
viegli iedarbināms pēc glābšanas laivas atgriešanās pareizā stāvoklī un ūdens atsūknēšanas. Degvielas un eļļošanas
sistēmas konstruē tā, lai apgāšanās laikā degvielas zudums un eļļas zudums no eļļošanas sistēmas nebūtu lielāks
par 250 ml.
846. Ar gaisu dzesējamos dzinējus aprīko ar kanālu sistēmu, kas uzņem gaisu dzesēšanai no ārpuses un izvada
to glābšanas laivas ārpusē. Uzstāda ar roku vadāmus aizbīdņus, kas dod iespēju ņemt gaisu dzesēšanai no iekšpuses
un arī izlaist to laivas iekšpusē.
847. Neievērojot šo noteikumu 
794.punkta
 nosacījumus, daļēji slēgta neapgāžama glābšanas laiva ir tā konstruēta
un aprīkota ar tādām atspaidu līstēm, kas aizsargā glābšanas laivu pret nelabvēlīgiem paātrinājumiem, ko izraisa
glābšanas laivas trieciens pret zvejas kuģa sāniem, kad tā ir ar pilnu cilvēku skaitu un aprīkojumu, ja trieciena ātrums
nav mazāks par 3,5 m/s.
848. Glābšanas laivu nodrošina ar automātisku ūdens atsūknēšanu.
849. Nodrošina pilnīgi slēgtu glābšanas laivu atbilstību šo noteikumu 
7.3
.
1.
apakšnodaļā noteiktajām prasībām.
850. Katru pilnīgi slēgtu glābšanas laivu aprīko ar cietu, ūdens necaurlaidīgu pārsegumu, kas pilnīgi pārsedz
glābšanas laivu. Pārsegumu konstruē atbilstoši šādiem nosacījumiem:
112
/
203
850.1. pārsegums pasargā laivā esošos no karstuma un aukstuma;
850.2. ieejas glābšanas laivā ir apgādātas ar lūkām, kuras var aiztaisīt, padarot laivu hermētisku;
850.3. ir iespējams laivu nolaist un pacelt, cilvēkiem neizejot no aizsega;
850.4. ieejas lūkas iespējams atvērt un aizvērt gan no iekšpuses, gan no ārpuses, un tās aprīkotas ar
līdzekļiem, kas tās droši notur atvērtā stāvoklī;
850.5. laivu iespējams airēt;
850.6. pārsegums spēj bez vērā ņemamas sūces izturēt pilnu glābšanas laivas masu, kad tā ir apgāztā stāvoklī
ar noslēgtām lūkām, ieskaitot visu aprīkojumu, mehānismus un pilnu cilvēku skaitu;
850.7. pārsegumā ir ierīkoti logi vai caurspīdīgs apšuvums, kas nodrošina pietiekamu dabīgo apgaismojumu
laivas iekšpusē, kad lūkas ir aizvērtas, lai nav nepieciešams lietot mākslīgo apgaismojumu;
850.8. pārseguma ārpuse krāsota spilgtā, labi ieraugāmā krāsā, iekšpuse — krāsā, kas nerada diskomfortu
iekšā esošajiem cilvēkiem.
851. Glābšanas laivas margas apgādā ar drošiem turekļiem cilvēkiem, kuri pārvietojas pa glābšanas laivas ārpusi
un atvieglo iekāpšanu un izkāpšanu.
852. Glābšanas laivas dzinēju darbības laikā cilvēki ir pasargāti no bīstama gaisa retinājuma laivas iekšpusē.
853. Cilvēki no ieejas nokļūst sēdvietās, nerāpjoties pāri airsoliem vai citiem šķēršļiem. Katru sēdvietu apgādā ar
drošības jostu. Drošības jostu projektē tā, lai tā droši noturētu vietā cilvēku ar 100 kg masu, kad glābšanas laiva ir
apgāzta.
854. Nodrošina tādu glābšanas laivas noturību, lai tā automātiski atgrieztos no apgāzta stāvokļa pareizā stāvoklī,
kad tajā ir izvietots pilns vai daļējs cilvēku skaits un aprīkojums, visas ieejas un atveres ir hermētiski noslēgtas, un
cilvēki ir piesprādzēti ar drošības jostām.
855. Glābšanas laiva ir spējīgai noturēties uz ūdens ar pilnu cilvēku skaitu un aprīkojumu, kā tas noteikts šo
noteikumu 
789.punktā
, kad tā ir bojāta. Nodrošina tādu glābšanas laivas noturību, lai pēc apgāšanās tā nonāktu tādā
stāvoklī, ka laivā esošie cilvēki varētu izkāpt caur izeju, kura ir virs ūdens līmeņa.
856. Nodrošina tādu dzinēja visu izpūtes cauruļu, gaisa vadu un citu atveru konstrukciju, lai, glābšanas laivai
apgāžoties un atgriežoties pareizā stāvoklī, dzinējā neiekļūtu ūdens.
857. Nodrošina dzinēja un transmisijas vadīšanu no stūresvīra vietas.
858. Dzinējs un dzinēja aprīkojums ir spējīgs strādāt jebkurā stāvoklī laivas apgāšanas laikā un turpināt strādāt pēc
glābšanas laivas atgriešanās pareizā stāvoklī, vai arī dzinējs automātiski apstājas, glābšanas laivai apgāžoties, un ir
viegli iedarbināms pēc glābšanas laivas atgriešanās pareizā stāvoklī un ūdens atsūknēšanas. Degvielas un eļļošanas
sistēmu konstruē tā, lai apgāšanās laikā degvielas noplūde un eļļas zudums no eļļošanas sistēmas nebūtu lielāks par
250 ml.
859. Ar gaisu dzesējamos dzinējus aprīko ar kanālu sistēmu, kas uzņem gaisu dzesēšanai no ārpuses un izvada
to glābšanas laivas ārpusē. Uzstāda arī ar roku vadāmus aizbīdņus, kas dod iespēju ņemt gaisu dzesēšanai no
iekšpuses un arī izlaist to laivas iekšpusē.
860. Neievērojot šo noteikumu 
794.punkta
 nosacījumus, daļēji slēgta neapgāžama glābšanas laiva ir tā konstruēta
un aprīkota ar tādām atspaidu līstēm, kas aizsargā glābšanas laivu pret nelabvēlīgiem paātrinājumiem, ko izraisa
113
/
203
glābšanas laivas trieciens pret zvejas kuģa sāniem, kad tā ir ar pilnu cilvēku skaitu un aprīkojumu, ja trieciena ātrums
nav mazāks par 3,5 m/s.
861. Ar brīvā kritiena metodi nolaižamās glābšanas laivas konstruē tā, lai tās būtu pietiekami aizsargātas pret
bīstamiem paātrinājumiem, kas rodas, laivu nolaižot no augstuma, kas nav mazāks par projektēto laivas uzstādīšanas
augstumu virs ūdenslīnijas, ja zvejas kuģa iegrime ir vismazākā, zvejas kuģa galsvere ir līdz 10º un sānsvere vismaz
20º uz jebkuru bortu.
7.3.3. Vispārīgās prasības glābšanas plostiem
862. Katru glābšanas plostu izgatavo tā, lai tas spētu 30 dienas izturēt apkārtējās vides ietekmi peldošā stāvoklī
jebkuros jūras apstākļos.
863. Glābšanas plostu izgatavo tā, lai, nometot to ūdenī no 18 metru augstuma, glābšanas plosts un tā aprīkojums
funkcionētu apmierinoši. Glābšanas plostu izvietojot augstāk par 18 metriem virs ūdenslīnijas, ja zvejas kuģa iegrime ir
vismazākā, tam jābūt tādam, kas ir apmierinoši izturējis mešanas pārbaudi no vismaz tāda paša augstuma, kādā
plostu izvieto.
864. Peldošais glābšanas plosts ar paceltu tentu un bez tā spēj izturēt atkārtotus lēcienus uz tā vismaz no 4,5
metru augstuma, mērot no plosta grīdas.
865. Glābšanas plostu un tā aprīkojumu izgatavo tā, lai to varētu vilkt ar triju mezglu ātrumu mierīgā ūdenī, kad uz
tā atrodas pilns skaits cilvēku un pilns ekipējums, un ir izlaists viens no tā peldošajiem enkuriem.
866. Glābšanas plostu aprīko ar tentu, kas aizsargā uz tā esošos cilvēkus no apkārtējās vides iedarbības un kas
automātiski nostājas paredzētajā vietā, kad glābšanas plosts nonāk ūdenī. Tents atbilstu šādām prasībām:
866.1. ir nodrošināta tā izolācija pret karstumu un aukstumu ar divām materiāla kārtām, kas atdalītas ar gaisa
starpslāni, vai citu tikpat efektīvu līdzekļu palīdzību. Šie līdzekļi nodrošina, lai netiktu pieļauta ūdens uzkrāšanās
gaisa starpslānī;
866.2. tā iekšpuse ir tādā krāsā, kas nerada diskomfortu uz plosta esošajiem cilvēkiem;
866.3. katra tā ieeja ir skaidri apzīmēta un nodrošināta ar efektīvu noslēgšanas sistēmu, ko iespējams viegli un
ātri atvērt gan no iekšpuses, gan ārpuses, kā arī aizvērt no glābšanas plosta iekšpuses tā, lai atļautu tā
vēdināšanu, bet novērstu jūras ūdens, vēja un aukstuma iekļūšanu plostā. Glābšanas plostus, kas paredzēti
vairāk nekā astoņiem cilvēkiem, aprīko vismaz ar divām diametrāli pretēji izvietotām ieejām. Glābšanas plostus,
kas paredzēti vairāk nekā 25 cilvēkiem, aprīko vismaz ar trijām ieejām;
866.4. tas nodrošina pietiekamu gaisa daudzumu uz tā esošajiem cilvēkiem jebkurā laikā, arī tad, ja ieejas ir
noslēgtas;
866.5. tas aprīkots vismaz ar vienu novērošanas lūku. Glābšanas plostus, kas paredzēti vairāk nekā 25
cilvēkiem, aprīko vismaz ar divām novērošanas lūkām, izvietotām tā, lai novērošanas lauks ir cik vien iespējams
tuvu 360º;
866.6. tas ir apgādāts ar lietus ūdens savākšanas līdzekļiem;
866.7. tas ir pietiekami augsts, lai cilvēki zem tenta varētu normāli sēdēt jebkurā vietā.
867. Nevar atzīt nevienu glābšanas plostu, kura ietilpība, to aprēķinot saskaņā ar šo noteikumu 
884. 
vai 
904.punkta
prasībām, ir mazāka par sešiem cilvēkiem.
868. Ja vien glābšanas plosts nav nolaižams ar atzītu nolaišanas ierīci vai nav prasīts, lai tas būtu viegli
114
/
203
pārvietojams, kopējā glābšanas plosta, tā konteinera un aprīkojuma masa nepārsniedz 185 kg.
869. Visapkārt glābšanas plostam plosta iekšpusē un ārpusē droši nostiprina glābšanas troses.
870. Glābšanas plostu aprīko ar piemērotu piesienamo tauvu, kuras garums nav mazāks par divkāršu attālumu no
plosta izvietošanas vietas līdz ūdens līmenim, ja zvejas kuģa iegrime ir vismazākā, vai 15 metri (ņem vērā lielāko
attālumu).
871. Papildus iepriekšminētajām prasībām nodrošina, lai glābšanas plosts, kas paredzēts lietošanai ar atzītu
nolaišanas ierīci, nokomplektēts ar pilnu cilvēku skaitu un aprīkojumu, spēj izturēt sānu triecienu pret zvejas kuģa
bortu ar ātrumu, ne mazāku kā 3,5 metri sekundē, kā arī kritienu ūdenī no augstuma, ne mazāka kā trīs metri,
negūstot bojājumus, kas ietekmētu tā funkcijas.
872. Glābšanas plostu nodrošina ar līdzekļiem plosta pievilkšanai pie zvejas kuģa iekāpšanas klāja un drošai
noturēšanai iekāpšanas laikā.
873. Katru ar laivceltni nolaižamo glābšanas plostu ierīko tā, lai visu uz plosta izvietojamo cilvēku iekāpšanas laiks
no brīža, kad dots rīkojums iekāpt plostā, nepārsniedz trīs minūtes.
874. Glābšanas plosta aprīkojumā ietilpst:
874.1. viens peldošs glābšanas gredzens, kam pievienota vismaz 30 metrus gara peldoša līne;
874.2. viens nesavāžams nazis ar peldoša materiāla rokturi un pievienotu stropi, ko glabā kabatā tenta ārpusē
netālu no vietas, kur pie glābšanas plosta piestiprināta plosta piesienamā tauva. Glābšanas plostu, kas
paredzēts 13 un vairāk cilvēkiem, papildus apgādā ar otru nazi, kas var būt savāžams;
874.3. viens peldoša materiāla smeļamais kauss uz glābšanas plosta, kas paredzēts ne vairāk kā 12 cilvēkiem.
Divi peldoši smeļamie kausi uz glābšanas plosta, kas paredzēts 13 un vairāk cilvēkiem;
874.4. divi sūkļi;
874.5. divi peldošie enkuri, katrs ar rāvienu izturīgu trosi un enkura izvilkšanas līni, ja tāda ir pievienota. Viens
no enkuriem ir rezerves, bet otrs ir pastāvīgi pievienots pie glābšanas plosta tā, lai, glābšanas plostam
piepūšoties vai nokļūstot ūdenī, tas orientētu plostu pret vēju visstabilākajā veidā. Katra peldošā enkura, tā
tauvas un enkura izvilkšanas līnes (ja tāda ir pievienota) stiprību nodrošina pietiekamu jebkuram jūras stāvoklim.
Peldošos enkurus aprīko ar tādiem grozīkļiem abos troses galos, lai nebūtu iespējas enkurus starp to stīpām
izgriezt uz kreiso pusi.
874.6. divi peldoša materiāla airi;
874.7. trīs konservu kārbu atvēršanas naži. Šai prasībai atbilst arī drošības naži, kas satur speciālus konservu
kārbu atveramos asmeņus;
874.8. viena pirmās medicīniskās palīdzības aptieciņa ūdensdrošā kārbā, ko pēc lietošanas iespējams cieši
noslēgt;
874.9. viena svilpe vai atbilstošs skaņas signāls;
874.10. četras šo noteikumu 
7.3
.
16.
apakšnodaļas prasībām atbilstošas izpletņa signālraķetes;
874.11. sešas šo noteikumu 
7.3
.
17.
apakšnodaļas prasībām atbilstošas rokas signāllāpas;
874.12. divi šo noteikumu 
7.3
.
18.
apakšnodaļas prasībām atbilstoši peldošie dūmu signāli;
874.13. viens ūdensdrošs kabatas lukturītis, kas piemērots Morzes signālu noraidīšanai, ar vienu rezerves
bateriju komplektu un vienu rezerves spuldzīti ūdensdrošā konteinerā;
115
/
203
874.14. efektīvs radara atstarotājs, ja vien glābšanas plostā nav ievietots glābšanas līdzekļu radiolokācijas
atbildētājs;
874.15. viens dienas gaismas signalizācijas spogulis kopā ar instrukcijām tā lietošanai, lai signalizētu zvejas
kuģim vai lidmašīnai;
874.16. dzīvības glābšanas signāli, kas noteikti SOLAS noteikumā V/8, (vienā eksemplārā uz ūdensdrošas
kartes vai ūdensdrošā konteinerā);
874.17. viens zvejas piederumu komplekts;
874.18. pārtikas devas (ne mazāk kā 10,000 kJ katram cilvēkam). Pārtiku tur gaisu necaurlaidīgā iepakojumā
un ievieto ūdens necaurlaidīgā konteinerā;
874.19. ūdens necaurlaidīgas tvertnes, kurās kopumā ir 1,5 l dzeramā ūdens katram cilvēkam. Katram cilvēkam
var paredzēt tikai vienu litru dzeramā ūdens, ja ir atsāļošanas ierīce, kas divās dienās spējīga saražot līdzvērtīgu
dzeramā ūdens daudzumu;
874.20. viens nerūsējošs dzeramais trauks ar iedaļām;
874.21. sešas medikamentu devas pret jūras slimību un viens jūras slimības higiēniskais maisiņš katrai
personai, kuru paredzēts izvietot glābšanas plostā;
874.22. dzīvības saglabāšanas instrukcija;
874.23. instrukcija neatliekamai rīcībai;
874.24. šo noteikumu 
7.3
.
13.
apakšnodaļas prasībām atbilstoši siltumu aizturošie līdzekļi, lai nodrošinātu 10 %
no tā cilvēku skaita, kurus paredzēts izvietot glābšanas laivā, vai arī nodrošinātu divus cilvēkus (ņem vērā lielāko
skaitu).
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
875. Saskaņā ar šo noteikumu 
896.5
. un 
913.7
.apakšpunktā paredzēto marķējums uz glābšanas plostiem, kas
aprīkoti atbilstoši 
874.punkta
 prasībām, sastāv no uzraksta “SOLAS A PACK” ar lielajiem latīņu alfabēta burtiem.
876. Ja tas ir iespējams, aprīkojumu glabā konteinerā, kuru, ja tas nav neatņemama glābšanas plosta sastāvdaļa
vai nav pastāvīgi pie tā piestiprināts, glabā un nostiprina glābšanas plosta iekšpusē un kurš ir spējīgs peldēt ūdenī
vismaz 30 minūtes, nebojājot tā saturu.
877. Glābšanas plosta piesienamo tauvu sistēma nodrošina saikni starp kuģi un glābšanas plostu un ir veidota tā,
lai nodrošinātu, ka glābšanas plosts pēc atbrīvošanās un, ja tas ir piepūšamais glābšanas plosts, pēc piepūšanās
netiktu parauts zem ūdens ar grimstošo kuģi.
878. Ja brīvas uzpeldēšanas nodrošināšanas sistēmā lieto vājo posmu, nodrošina, lai tas atbilstu šādām prasībām:
878.1. to nevar pārraut ar spēku, kas nepieciešams piesienamās tauvas izvilkšanai no glābšanas plosta
konteinera;
878.2. tas ir pietiekami stiprs, lai ļautu glābšanas plostam piepūsties;
878.3. tas pārtrūkst 2,2 ± 0,4 kN lielā slodzē.
879. Ja glābšanas plosta brīvas uzpeldēšanas nodrošināšanas sistēmā lieto hidrostatisko atbrīvošanās ierīci,
nodrošina, lai tā atbilstu šādām prasībām:
879.1. tā ir izgatavota no atbilstošiem materiāliem, lai novērstu iespēju, ka ierīce neiedarbojas. Hidrostatiskās
atbrīvošanās ierīces vai tās detaļu galvanizēšana (virsmas pārklāšana ar metālisku pārklājumu) vai citāda veida
116
/
203
pārklāšana ar metālisku pārklājumu nav pieļaujama;
879.2. tā automātiski atbrīvo glābšanas plostu dziļumā, kas nav lielāks par četriem metriem;
879.3. tā ir aprīkota ar drenāžu, kas, ierīcei atrodoties normālā stāvoklī, nepieļauj ūdens uzkrāšanos
hidrostatiskajā kamerā;
879.4. tā ir konstruēta tā, lai nepieļautu plosta atbrīvošanu, jūras viļņiem skalojoties pār ierīci;
879.5. tā ir pastāvīgi marķēta no ārpuses, norādot ierīces tipu un sērijas numuru;
879.6. tā ir apgādāta ar dokumentu vai identifikācijas plāksni ar marķējumu, kurā norādīts izgatavošanas
datums, tips un sērijas numurs;
879.7
. katra tās daļa, kas pievienota piesienamo tauvu sistēmai, ir tikpat izturīga kā piesienamā tauva;
879.8. ja tā ir vienreizējas lietošanas, tā ir apgādāta ar instrukciju par lietošanas derīguma termiņa noteikšanu
un tai ir pievienots līdzeklis derīguma datuma marķēšanai uz ierīces.
7.3.4. Piepūšamie glābšanas plosti
880. Galveno peldspējas kameru sadala vismaz divos atsevišķos nodalījumos. Katru nodalījumu var piepūst caur
atsevišķu neatgriezenisku ventili. Peldspējas kameras veido tā, lai nebojātie nodalījumi uzturētu glābšanas plosta
peldspēju visā perimetrā, ja kāds nodalījums tiktu bojāts vai nepiepūstos, un uz plosta tiktu izvietots paredzētais
cilvēku skaits (katrs ar svaru 75 kg).
881. Glābšanas plostu izgatavo ar ūdensdrošu grīdu, kas pietiekami izolēta pret aukstumu vienā no šādiem
veidiem:
881.1. tam ir viens vai vairāki nodalījumi, kurus var piepūst uz plosta esošie cilvēki (vai kas piepūšas
automātiski) un no kuriem var izlaist gaisu un piepūst tos no jauna;
881.2. nodrošina ar citiem līdzvērtīgiem līdzekļiem, kas nav atkarīgi no piepūšanas.
882. Glābšanas plostu piepūš ar gāzi, kas nav indīga. Plostu piepūš vienas minūtes laikā, ja apkārtējā gaisa
temperatūra ir no 18 °C līdz 20 °C, un trīs minūšu laikā, ja apkārtējā gaisa temperatūra ir no –30 °C. Pēc piepūšanas
glābšanas plosts saglabā formu, ja tajā ir pilns aprīkojums un cilvēku skaits.
883. Katrs no piepūšamajiem nodalījumiem spēj izturēt spiedienu, kas vismaz trīs reizes pārsniedz darba
spiedienu. Spiedienu kontrolē (nodrošina, lai tas nepārsniegtu divkāršu darba spiedienu) ar redukcijas vārstu vai arī
samazinot gāzes padevi. Darba spiediena uzturēšanai nodrošina iespēju pievienot piepildīšanas pumpi vai plēšas
saskaņā ar šo noteikumu 900.2.apakšpunkta prasībām.
884. Lai noteiktu cilvēku skaitu, ko paredzēts izvietot glābšanas plostā, izvēlas mazāko no šādiem skaitļiem:
884.1. lielāko veselo skaitli, kas iegūts, dalot ar 0,096 galveno peldspējas cauruļu tilpumu (kubikmetros)
piepūstā veidā (šajā aprēķinā neietver lokus un airētāju solus, ja tādi ir);
884.2. lielāko veselo skaitli, kas iegūts, dalot ar 0,372 glābšanas plosta iekšējo horizontālo šķērsgriezuma
laukumu (kvadrātmetros), kas mērīts gar peldspējas cauruļu visdziļāko malu (šajā aprēķinā var ietvert airētāju
solus, ja tādi ir);
884.3. cilvēku skaitu, kuru vidējais svars ir 75 kg un kuri, ģērbti glābšanas vestēs, var pietiekami ērti sasēsties
glābšanas plostā, netraucējot neviena glābšanas plosta aprīkojuma elementa darbību, ņemot vērā arī tenta
augstumu.
117
/
203
885. Vismaz vienu ieeju aprīko ar daļēji stingru (cietu) slīpu iekāpšanas laukumu, lai dotu iespēju cilvēkiem no
ūdens iekāpt glābšanas plostā. Ieeju veido tā, lai bojājuma gadījumā nepieļautu ievērojamu gaisa izplūdi no glābšanas
plosta. Ar laivceltni nolaižamajam glābšanas plostam, ja tam ir vairākas ieejas, iekāpšanas laukumu pievieno pie
ieejas, kas atrodas pretējā pusē līnēm, kas paredzētas plosta pievilkšanai pie borta un iekārtām iekāpšanai plostā no
zvejas kuģa.
886. Pie ieejām, kas nav aprīkotas ar iekāpšanas laukumu, nodrošina iekāpšanas trapu, kura zemākais pakāpiens
atrodas ne zemāk kā 0,4 metrus zem tukša glābšanas plosta ūdenslīnijas. Ieejas, kas ir nodrošinātas ar iekāpšanas
rampu, apgādā arī ar iekāpšanas trapu, kura zemākajam pakāpienam jābūt iegremdētam ūdenī.
887. Glābšanas plosta iekšpusē paredz līdzekļus, kas palīdz cilvēkiem ievilkties glābšanas plostā no iekāpšanas
trapa.
888. Katru piepūšamo glābšanas plostu izgatavo tā, lai tas, pilnīgi piepūsts un peldot ar paceltu tentu, būtu stabils
viļņainā jūrā.
889. Nodrošina tādu glābšanas plosta stabilitāti apgāztā stāvoklī, lai viļņos un mierīgā ūdenī viens cilvēks to varētu
apgriezt pareizā stāvoklī.
890. Nodrošina tādu glābšanas plosta stabilitāti, lai to ar pilnu cilvēku skaitu un pilnu ekipējumu varētu vilkt tauvā ar
ātrumu līdz trīs mezgliem mierīgā ūdenī.
7.3.5. Piepūšamo glābšanas plostu aprīkojums
891. Nodrošina, lai piesienamo tauvu sistēmas izturība pret pārraušanu, ieskaitot tās stiprinājumus pie plosta, bet
neņemot vērā šo noteikumu 
878.punktā
 noteikto vājo posmu, būtu ne mazāka par 10,0 kN glābšanas plostiem, kuros
atļauts uzņemt deviņas personas vai vairāk, un ne mazāka par 7,5 kN jebkuram citam glābšanas plostam. Paredz
iespēju vienam cilvēkam piepūst glābšanas plostu.
892. Uz glābšanas plosta tenta uzstāda ar roku regulējamu lukturi, kas ir redzams tumšā naktī skaidrā laikā no
divu jūdžu attāluma ne mazāk kā 12 stundas. Ja gaisma ir mirgojoša, tā pirmās divas stundas no 12 stundu darbības
perioda nodrošina mirgošanas biežumu, ne retāku kā 50 uzliesmojumi minūtē. Lukturi apgādā ar jūras ūdenī
aktivizējamu barošanas elementu vai sauso ķīmisko elementu, kas automātiski ieslēdz lukturi, tiklīdz plosts piepūšas.
Baterijas nebojājas mitruma vai drēgnuma iespaidā glābšanas plosta uzglabāšanas laikā.
893. Glābšanas plosta iekšpusē uzstāda ar roku ieslēdzamu lampu, kas spēj nepārtraukti darboties vismaz 12
stundas. Tai automātiski jāiedegas, tiklīdz paceļas tents, un ir jābūt ar pietiekamu gaismas intensitāti, lai tās
apgaismojumā varētu izlasīt dzīvības saglabāšanas un aprīkojuma lietošanas instrukcijas.
7.3.6. Piepūšamo glābšanas plostu konteineri
894. Glābšanas plostu glabā sapakotu konteinerā. Konteineru izgatavo tā:
894.1. lai tas izturētu ekspluatāciju visos iespējamos jūras apstākļos;
894.2. lai tam kopā ar sapakoto glābšanas plostu un tā aprīkojumu būtu tāda peldspēja, ka, zvejas kuģim
grimstot, tas būtu spējīgs izvilkt piesienamo tauvu no iekšpuses un iedarbināt piepūšanas mehānismu;
894.3. lai tas, cik tas praktiski iespējams, būtu hermētisks, izņemot caurumus drenāžai konteinera dibenā.
118
/
203
895. Glābšanas plostu sapako konteinerā tā, lai nodrošinātu, ka, nokļūstot ūdenī, tas piepūšas pareizā stāvoklī,
atbrīvojoties no konteinera.
896. Konteinera marķējumā norāda:
896.1. izgatavotāja vārdu vai firmas zīmi;
896.2. sērijas numuru;
896.3. administrācijas vai atzītās organizācijas (kas plostu atzinusi) nosaukumu un cilvēku skaitu, ko plostā
atļauts uzņemt;
896.4. vārdu “
SOLAS
”;
896.5. pievienotā avārijas situāciju komplekta tipu;
896.6. pēdējās apkopes (pārpakošanas) datumu;
896.7. piesienamās tauvas garumu;
896.8. maksimālo atļauto uzglabāšanas augstumu virs ūdens līnijas (atkarībā no testētā nomešanas augstuma
un piesienamās tauvas garuma);
896.9. nolaišanas instrukcijas.
897. Glābšanas plosta marķējumā norāda:
897.1. izgatavotāja vārdu vai firmas zīmi;
897.2. sērijas numuru;
897.3. izgatavošanas datumu (mēnesi un gadu);
897.4. administrācijas vai atzītās organizācijas (kas plostu atzinusi) nosaukumu;
897.5. apkalpes stacijas nosaukumu un atrašanās vietu, kur tas pēdējo reiz ticis pārbaudīts (pārpakots);
897.6. personu skaitu, ko glābšanas plostā paredzēts izvietot. Norāde ir izvietota virs katras ieejas, tā ir vismaz
100 mm augsta un kontrastējošā krāsā.
7.3.7. Ar laivceltni nolaižamie piepūšamie glābšanas plosti
898. Glābšanas plosts, kas paredzēts lietošanai kopā ar atzītu nolaišanas ierīci, kad tas ir piekārts paceļamajam
āķim vai stropēm, spēj izturēt svaru, kas:
898.1. četras reizes lielāks par paredzētā cilvēku skaita un aprīkojuma masu apkārtējās vides un nostabilizētā
glābšanas plosta temperatūrā 20 °C ±3 °C, ja nedarbojas neviens atbrīvošanas ventilis;
898.2. 1,1 reizi lielāks par paredzētā cilvēku skaita un aprīkojuma masu apkārtējās vides un nostabilizētā
glābšanas plosta temperatūrā –30 °C, darbojoties visiem atbrīvošanas ventiļiem.
899. Cietos konteinerus, kas paredzēti ar nolaišanas ierīci nolaižamajiem glābšanas plostiem, nodrošina tā, lai
nepieļautu konteinera vai tā daļu iekrišanu jūrā sapakotā glābšanas plosta piepūšanas un nolaišanas laikā vai pēc tam.
900. Papildus aprīkojumam, kas noteikts šo noteikumu 
874.punktā
, katru piepūšamo glābšanas plostu nodrošina
119
/
203
ar:
900.1. vienu remonta piederumu komplektu pārdurto vietu remontam peldspējas nodrošinošajos nodalījumos;
900.2. vienu piepūšanai paredzētu pumpi vai plēšām.
7.3.8. Cietie glābšanas plosti
901. Cietie glābšanas plosti atbilst šo noteikumu 
7.3
.
3.
apakšnodaļas un šīs apakšnodaļas prasībām.
902. Glābšanas plosta peldspēju nodrošina ar atzītu, peldēt spējīgu materiālu, kas izvietots cik iespējams tuvu
glābšanas plosta ārmalai. Peldošais materiāls ir degšanu neuzturošs vai aizsargāts ar degšanu neuzturošu
pārklājumu.
903. Nodrošina, lai glābšanas plosta grīda nepieļautu ūdens iekļūšanu, efektīvi uzturētu uz plosta esošos cilvēkus
virs ūdens un izolētu tos no aukstuma.
904. Lai noteiktu cilvēku skaitu, ko paredzēts izvietot glābšanas plostā, izvēlas mazāko no šādiem skaitļiem:
904.1. lielāko veselo skaitli, kas iegūts, dalot peldošā materiāla apjomu (kubikmetros) ar 0,096 un reizinot ar
koeficientu 1, mīnus šā materiāla īpatsvars;
904.2. lielāko veselo skaitli, kas iegūts, dalot glābšanas plosta grīdas horizontālo šķērsgriezuma laukumu
(kvadrātmetros) ar 0,372;
904.3. cilvēku skaitu, kuru vidējais svars ir 75 kg un kuri, ģērbti glābšanas vestēs, var pietiekami ērti sasēsties
glābšanas plostā, netraucējot neviena glābšanas plosta aprīkojuma elementa darbību.
905. Vismaz vienu ieeju aprīko ar cietu iekāpšanas slīpumu, lai cilvēki varētu iekļūt glābšanas plostā no jūras. Ar
laivceltni nolaižamam glābšanas plostam, ja tam ir vairāk nekā viena ieeja, iekāpšanas slīpumu ierīko pie ieejas, kas
atrodas pretējā pusē pievilkšanas līnēm un iekāpšanas iekārtām.
906. Pie ieejām, kas nav aprīkotas ar iekāpšanas slīpumu, paredz iekāpšanas trapus, kuru zemākie pakāpieni
atrodas ne zemāk kā 0,4 metrus zem glābšanas plosta ūdenslīnijas ar vismazāko iegrimi.
907. Glābšanas plostā paredz līdzekļus, ar kuru palīdzību cilvēki paši no trapa var ievilkties plostā.
908. Ja nav paredzēta glābšanas plosta spēja droši darboties neatkarīgi no tā, ar kādu pusi uz augšu tas peld,
nodrošina tādu tā izturību un stabilitāti, lai plosts vai nu pats apgrieztos pareizā stāvoklī, vai arī to viļņainā jūrā un
mierīgā ūdenī varētu bez piepūles apgriezt viens cilvēks.
909. Glābšanas plostam nodrošina tādu stabilitāti, lai to, noslogotu ar pilnu cilvēku skaitu un aprīkojumu, var vilkt
tauvā ar ātrumu līdz trim mezgliem mierīgā ūdenī.
910. Glābšanas plostu aprīko ar piemērotu piesienamo tauvu. Piesienamo tauvu sistēmas izturībai pret saraušanu,
neņemot vērā šo noteikumu 
878.punktā
 minēto vājo posmu, jābūt ne mazākai kā 10,0 kN glābšanas plostiem, kuros
atļauts uzņemt deviņus vai vairāk cilvēkus, un ne mazāk kā 7,5 kN citiem glābšanas plostiem.
911. Uz glābšanas plosta tenta uzstāda ar roku kontrolējamu lukturi, kas ir redzams tumšā naktī skaidrā laikā no
divu jūdžu attāluma ne mazāk kā 12 stundas. Ja gaisma ir mirgojoša, tā pirmās divas stundas no 12 stundu darbības
perioda nodrošina mirgošanas biežumu, ne retāku kā 50 uzliesmojumi minūtē. Lukturi apgādā ar jūras ūdenī
120
/
203
aktivizējamu barošanas elementu vai sauso ķīmisko elementu, kas automātiski ieslēdz lukturi, tiklīdz plosts piepūšas.
Baterijas nebojājas mitruma vai drēgnuma iespaidā glābšanas plosta uzglabāšanas laikā.
912. Glābšanas plosta iekšpusē izvieto ar roku kontrolējamu lampu, kas spēj nepārtraukti degt vismaz 12 stundas.
Tā automātiski iedegas, tiklīdz paceļas tents, un ir ar pietiekamu gaismas intensitāti.
913. Glābšanas plosta marķējumā norāda:
913.1. zvejas kuģa vārdu un reģistrācijas ostu;
913.2. izgatavotāja vārdu vai firmas zīmi;
913.3. sērijas numuru;
913.4. administrācijas vai atzītās organizācijas (kas plostu atzinusi) nosaukumu;
913.5. personu skaitu, ko glābšanas plostā paredzēts izvietot. Norāde ir izvietota virs katras ieejas, tā ir vismaz
100 mm augsta un kontrastējošā krāsā;
913.6. uzrakstu “SOLAS A”;
913.7. pievienoto kritisko situāciju komplekta tipu;
913.8. piesienamās tauvas garumu;
913.9. maksimālo atļauto izvietošanas augstumu virs ūdenslīnijas (nomešanas testa augstumu);
913.10. nolaišanas instrukcijas.
914. Cietais glābšanas plosts, kas paredzēts lietošanai ar atzītu nolaišanas ierīci, kad tas piekārts pie paceļamā
āķa vai stropēm, spēj izturēt svaru, kas ir četras reizes lielāks par pilna cilvēku skaita uz tā un aprīkojuma masu.
7.3.9. Glābējlaivas
915. Izņemot to, kas paredzēts šajā apakšnodaļā, visas glābējlaivas atbilst šo noteikumu 
789.
–
820.
, 
822.
, 
823.
,
825.
, 
832.
, 
833. 
un 
834.punkta
 prasībām.
916. Glābējlaivu konstrukcijas izpildījums ir vai nu ciets vai piepūšams, vai arī abu šo variantu kombinācija.
Nodrošina, lai glābējlaivas atbilst šādām prasībām:
916.1. to garums ir ne mazāks kā 3,8 metri un ne lielāks kā 8,5 metri. Ja ar šādām glābējlaivām aprīkot zvejas
kuģus ar garumu, kas mazāks par 45 metriem, ir nesaprātīgi vai nepraktiski, administrācija var atļaut samazināt
glābējlaivu garumu, taču ne īsāku par 3,3 metriem;
916.2. tajās ir iespēja izvietot vismaz piecus sēdošus cilvēkus un vienu gulošu uz nestuvēm. Ja uz zvejas
kuģiem ar garumu, kas mazāks par 45 metriem, glābējlaiva ir īsāka par 3,8 metriem, tajā ir iespēja izvietot
vismaz četrus sēdošus cilvēkus un vienu gulošu uz nestuvēm.
917. Glābējlaivā pieļauto izvietojamo cilvēku skaitu nosaka administrācija, veicot izmēģinājumu. Minimālo laivas
celtspēju nosaka saskaņā ar šo noteikumu 916.2.apakšpunktu. Sēdvietas, izņemot stūres vīram paredzēto, var
nodrošināt uz tilaudām (grīdas). Sēdvietas nav atļauts ierīkot uz margapmales, paneļa vai piepūšamajām gondolām
laivas sānos.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
121
/
203
918. Glābējlaiva, kas ir kombinēta no cietām un piepūšamām konstrukcijām, atbilst attiecīgām šīs apakšnodaļas
prasībām, saskaņā ar administrācijas atzinumu.
919. Ja glābējlaivai nav atbilstoša viegla pārsega, to apgādā ar priekšgala pārsegu, kas pārsniedz ne mazāk par 15
% no laivas garuma.
920. Paredz glābējlaivas iespējas manevrēt ar ātrumu vismaz seši mezgli un uzturēt šādu ātrumu vismaz četras
stundas.
921. Glābējlaiva ir pietiekami mobila un manevrētspējīga vētrainā jūrā, lai nodrošinātu cilvēku izglābšanu no ūdens,
sakārtotu glābšanas plostus un vilktu lielāko glābšanas plostu, kas atrodas uz zvejas kuģa, kad tajā ir pilns cilvēku
skaits un tas ir ar pilnu aprīkojumu vai ar atbilstošu ekvivalentu, un ar ātrumu vismaz divi mezgli.
922. Glābējlaivu apgādā ar stacionāro dzinēju vai piekaramu motoru. Ja tā ir apgādāta ar piekaramu motoru, stūre
un stūres grozīklis var veidot daļu no dzinēja. Neņemot vērā šo noteikumu 
805.punkta
 prasības, glābējlaivās var
uzstādīt ar benzīnu darbināmus piekaramos motorus ar atzītu degvielas sistēmu, ja degvielas tvertnes ir īpaši
aizsargātas pret aizdegšanos un eksploziju.
923. Glābējlaivu nodrošina ar pastāvīgi uzstādītu vilkšanas aprīkojumu un tai paredz pietiekamu izturību, lai savāktu
(sakārtotu) vai vilktu tauvā glābšanas plostus atbilstoši šo noteikumu 
921.punktā
 noteiktajam.
924. Glābējlaivā uzstāda ūdensdrošas glabātavas nelielu aprīkojuma priekšmetu izvietošanai.
7.3.10. Glābējlaivas aprīkojums
925. Visus glābējlaivas aprīkojuma priekšmetus, izņemot ķekšus triecienu atvairīšanai, nostiprina glābējlaivā
(piesien, uzglabā kastēs vai nodalījumos, izvieto stiprinājumos vai veic līdzīgus pasākumus). Aprīkojumu nostiprina tā,
lai netraucētu laivas nolaišanas vai pacelšanas darbības. Visi glābējlaivas aprīkojuma priekšmeti ir mazi un viegli,
iepakoti piemērotā un kompaktā veidā.
926. Katras glābējlaivas aprīkojums sastāv no:
926.1. pietiekama skaita peldošiem airiem vai lāpstiņām, lai varētu virzīties uz priekšu mierīgā jūrā. Katru airi
apgādā ar duļļu tapām, duļļiem vai līdzvērtīgu aprīkojumu. Duļļu tapas vai duļļus piestiprina laivai ar stropēm vai
ķēdēm;
926.2. peldošas liekšķeres;
926.3. kompasa mājiņas ar efektīvu kompasu, kas ir luminiscējošs vai nodrošināts ar piemērotiem
apgaismošanas līdzekļiem;
926.4. peldoša enkura un tā izvilkšanas līnes, ja tāda ir pievienota, un ne mazāk kā 10 m garas atbilstoša
stipruma tauvas;
926.5. pietiekami garas un izturīgas piesienamās tauvas, kas pievienota atbrīvošanas ierīcei atbilstoši šo
noteikumu 
823.punkta
 prasībām un izvietota glābējlaivas priekšgalā;
926.6. vienas vismaz 50 m garas peldošas līnes, pietiekami izturīgas, lai vilktu glābšanas plostu atbilstoši šo
noteikumu 
921.punkta
 prasībām;
926.7. viena ūdensdroša elektriskā luktura, piemērota Morzes signālu pārraidīšanai, kopā ar vienu rezerves
bateriju komplektu un vienu rezerves spuldzi ūdensdrošā konteinerā;
926.8. vienas svilpes vai ekvivalenta skaņas signāla devēja;
122
/
203
926.9. pirmās medicīniskās palīdzības iepakojuma ūdensdrošā kārbā, ko iespējams cieši noslēgt pēc
lietošanas;
926.10. diviem glābšanas riņķiem ar pievienotām vismaz 30 m garām glābšanas līnēm;
926.11. meklēšanas prožektora, kas spēj efektīvi apgaismot gaišas krāsas 18 m platu objektu nakts laikā 180
m attālumā sešu stundu laikposmā un spēj nepārtraukti darboties ne mazāk kā trīs stundas;
926.12. efektīva radara atstarotāja;
926.13. siltumu aizturošiem līdzekļiem, lai nodrošinātu 10 % no tā cilvēku skaita, kurus paredzēts izvietot
glābšanas laivā, vai arī nodrošinātu divus cilvēkus (ņem vērā lielāko skaitu).
927. Papildus šo noteikumu 
926.punktā
 minētajam aprīkojumam cietās glābējlaivas aprīkojums sastāv no:
927.1. ķekša;
927.2. spaiņa;
927.3. naža vai cirvja.
928. Papildus šo noteikumu 
926.punktā
 minētajam aprīkojumam piepūšamās glābējlaivas aprīkojums sastāv no:
928.1. peldoša drošības naža;
928.2. diviem sūkļiem;
928.3. efektīvām ar roku darbināmām plēšām vai sūkņa;
928.4. remonta darba rīku komplekta piemērotā konteinerā caurumu labošanai;
928.5. drošības ķekša.
929. Piepūšamām glābējlaivām nepiemēro šo noteikumu 
791. 
un 
793.punkta
 prasības.
930. Piepūšamās glābējlaivas konstruē tā, lai, piekārtas aiz štropēm vai paceļamā āķa, tās ir:
930.1. pietiekami izturīgas un stingras, lai būtu iespējams tās nolaist un pacelt, kad tajās ir pilns cilvēku skaits
un aprīkojums;
930.2. pietiekami izturīgas, lai izturētu četras reizes lielāku svaru par pilna cilvēku skaita un aprīkojuma masu,
ja apkārtējās vides temperatūra ir 20 ºC (± 3 ºC) un nedarbojas neviens no drošības vārstiem;
930.3. pietiekami izturīgas, lai izturētu 1,1 reizi lielāku svaru par pilna cilvēku skaita un aprīkojuma masu, ja
apkārtējās vides temperatūra ir –30 ºC un darbojas visi drošības vārsti.
931. Piepūšamās glābējlaivas konstruē tā, lai tās iztur vides iedarbību, kad:
931.1. tās ir novietotas uz atklāta klāja uz zvejas kuģa jūrā;
931.2. tās 30 dienas ir uz jūras jebkuros jūras stāvokļos.
932. Papildus šo noteikumu 
832.
, 
833. 
un 
834.punktā
 noteiktajām prasībām piepūšamās glābējlaivas marķē ar
sērijas numuru, ražotāja nosaukumu vai preču zīmi un izgatavošanas datumu.
123
/
203
933. Piepūšamās glābējlaivas peldspēju nodrošina ar vienu pludiņu, kas sadalīts vismaz piecos apmēram vienāda
tilpuma nodalījumos, vai arī ar diviem atsevišķiem pludiņiem, no kuriem ne viens, ne otrs nepārsniedz 60 % no kopējā
tilpuma. Peldspēju nodrošinošos pludiņus iekārto tā, lai, vienam nodalījumam sabojājoties, nebojātie nodalījumi spētu
uzturēt glābējlaivā izvietoto paredzēto cilvēku skaitu, katru ar 75 kg masu, sēdošus normālā stāvoklī, ar pozitīvu
brīvsānu augstumu pilnā glābējlaivas perifērijā.
934. Peldspēju nodrošinošajiem pludiņiem, kas veido piepūšamās glābējlaivas apmali, pēc piepūšanas jānodrošina
ne mazāk kā 0,17 m
3
 tilpuma katram cilvēkam, kuru paredzēts izvietot glābējlaivā.
935. Katru peldspēju nodrošinošo nodalījumu apgādā ar neatgriezenisku vārstu piepūšanai ar roku un ar līdzekļiem
gaisa izlaišanai. Paredz arī drošības vārstu, ja vien administrācija nav pārliecināta, ka šāda ierīce nav nepieciešama.
936. Piepūšamās glābējlaivas ārējo dibenu un neaizsargātās vietas ārpusē apgādā ar berzi izturīgām sloksnēm
atbilstoši administrācijas prasībām.
937. Ja glābējlaivu apgādā ar virsējo gaismas logu, tas nav iestrādāts vairāk kā 20 procentos no visa laivas garuma.
938. Nodrošina piemērotus pastiprinājuma ielāpus, lai nostiprinātu piesienamās tauvas sākumu un galu, kā arī
cilpveida glābšanas līnes laivas iekšpusē un ārpusē.
939. Piepūšamo glābējlaivu visu laiku uztur pilnīgi piepūstā stāvoklī.
7.3.11. Glābšanas vestes
940. Glābšanas veste neveicina degšanu un neturpina kušanu pēc tam, kad tā divas sekundes bijusi pilnīgi
apņemta ar liesmām.
941. Glābšanas vesti izgatavo tā, lai:
941.1. cilvēki pēc demonstrējuma spētu to bez palīdzības pareizi uzvilkt vienas minūtes laikā;
941.2. to būtu iespējams valkāt tikai vienā veidā vai to nevarētu uzvilkt nepareizi;
941.3. to būtu ērti valkāt;
941.4. tā ļautu tās valkātājam lēkt vismaz no 4,5 metru augstuma ūdenī, negūstot ievainojumus un nemainot
glābšanas vestes stāvokli vai nesabojājot to.
942. Glābšanas vesti nodrošina ar pietiekamu peldspēju un stabilitāti mierīgā saldūdenī, lai tā:
942.1. paceltu spēkus un samaņu zaudējuša cilvēka muti virs ūdens vismaz 120 mm augstumā, cilvēka
ķermenim esot atliektam atpakaļ vismaz 20° leņķī un ne vairāk kā 50° no vertikālā stāvokļa;
942.2. ne vēlāk kā piecu sekunžu laikā pagrieztu bezsamaņā esošu cilvēka ķermeni ūdenī no jebkura stāvokļa
tā, lai mute atrastos virs ūdens.
943. Glābšanas vestes peldspēja nesamazinās vairāk par 5 % pēc 24 stundu atrašanās iegremdētā stāvoklī
saldūdenī.
944. Glābšanas veste netraucē cilvēkam nopeldēt nelielu attālumu un iekāpt glābšanas plostā.
124
/
203
945. Katra glābšanas veste tiek aprīkota ar svilpi, kas kārtīgi piestiprināta ar auklu.
946. Glābšanas vestei, ja tās peldspēja atkarīga no piepūšanas, paredz ne mazāk kā divus atsevišķus nodalījumus
un nodrošina, lai tā atbilstu šo noteikumu 
940.
, 
941.
, 
942.
, 
943.
, 
944. 
un 
945.punkta
 prasībām, kā arī šādām
prasībām:
946.1. iegrimstot tā automātiski piepūšas, tā ir nodrošināta ar ierīci, kas atļauj tai piepūsties, izdarot vienkāršu
rokas kustību, kā arī ir iespēja to piepūst ar muti;
946.2. viena nodalījuma peldspējas zuduma gadījumā tā atbilst šo noteikumu 
941.
, 
942. 
un 
944.punkta
prasībām;
946.3. pēc piepūšanās ar automātiskā mehānisma palīdzību tā atbilst šo noteikumu 
943.punkta
 prasībām.
947. Nodrošina, lai glābšanas vestes uguns atbilst šādām prasībām:
947.1. tās gaismas intensitāte ir ne mazāka kā 0,75 sveču gaismas visos augšējās puslodes virzienos;
947.2. tā ir apgādāta ar enerģijas avotu, kas spēj nodrošināt gaismas intensitāti 0,75 sveču gaismas vismaz
astoņas stundas;
947.3
. tā ir pārredzama tik lielā augšējās puslodes segmenta daļā, cik iespējams, esot piestiprinātai pie
glābšanas vestes.
948. Ja uguns ir zibšņu uguns, nodrošina, lai tā atbilst arī šādām prasībām:
948.1. tai ir ar roku darbināms slēdzis;
948.2. tā ir aprīkota ar lēcu vai ieliektu atstarotāju stara kūļa koncentrācijai;
948.3. tā spēj uzliesmot ne mazāk kā 50 un ne vairāk kā 70 reizes minūtē ar gaismas intensitāti vismaz 0,75
sveču gaismas.
7.3.12. Hidrotērpi
949. Hidrotērpu izgatavo no ūdensdrošiem materiāliem un nodrošina, lai:
949.1. to varētu izsaiņot un uzvilkt bez palīdzības divu minūšu laikā, ņemot vērā papildu apģērbu, kā arī uzvilkt
glābšanas vesti, ja hidrotērpu paredzēts lietot kopā ar glābšanas vesti;
949.2. tas nedeg vai neturpina kust pēc tam, kad tas divas sekundes bijis pilnīgi apņemts ar liesmām;
949.3. tas apsedz visu ķermeni, izņemot seju. Apsegtas ir arī rokas, ja vien tērpam nav pastāvīgi pievienoti
cimdi;
949.4
. tas ir apgādāts ar sistēmu brīvā gaisa daudzuma samazināšanai tērpa kāju daļā;
949.5. pēc lēciena ūdenī no augstuma, ne mazāka kā 4,5 metri, tērpā neiekļūst pārmērīgs ūdens daudzums.
950. Hidrotērpu, kas atbilst arī šo noteikumu 
7.3
.
11.
apakšnodaļas prasībām, klasificē kā glābšanas vesti.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
951. Paredz, ka cilvēks, kas ietērpts hidrotērpā un, ja tas paredzēts lietošanai kopā ar glābšanas vesti, uzvilcis arī
125
/
203
glābšanas vesti, varētu veikt šādas darbības:
951.1. kāpt uz augšu un leju pa vismaz piecus metrus garu vertikālu trapu;
951.2. atstāt zvejas kuģa un veikt ar to saistītās darbības;
951.3. lēkt ūdenī no augstuma, ne mazāka kā 4,5 metri, nesabojājot hidrotērpu vai nemainot tā stāvokli, kā arī
negūstot ievainojumus;
951.4. nopeldēt nelielu attālumu pa ūdeni un iekāpt glābšanas plostā.
952. Hidrotērpu, kam piemīt peldspēja un kas izgatavots lietošanai bez glābšanas vestes, aprīko ar uguni saskaņā
ar šo noteikumu 
947.punkta
 prasībām un svilpi saskaņā ar šo noteikumu 
945.punkta
 prasībām.
953. Ja hidrotērpu paredzēts lietot kopā ar glābšanas vesti, to uzvelk virs hidrotērpa. Paredz iespēju cilvēkam, kas
uzvilcis šādu hidrotērpu, bez palīdzības uzvilkt glābšanas vesti.
954. Nodrošina, lai hidrotērps, kas izgatavots no materiāla, kam nepiemīt siltumizolācijas īpašības, atbilstu šādām
prasībām:
954.1. uz tā ir norāde, ka hidrotērps lietojams kopā ar siltu apģērbu;
954.2. tas ir izgatavots tā, lai, lietojot kopā ar siltu apģērbu un glābšanas vesti, ja tas paredzēts lietošanai kopā
ar glābšanas vesti, hidrotērps turpinātu nodrošināt pietiekamu siltuma aizsardzību pēc tam, kad tā lietotājs
vienreiz ielēcis ūdenī no 4,5 metru augstuma, kā arī nodrošinātu, lai tā lietotāja ķermeņa temperatūra
nepazeminātos vairāk par 2 °C, ja tas vienu stundu ticis izmantots mierīgā tekošā ūdenī, kura temperatūra ir 5
°C.
955. Hidrotērps, kas izgatavots no materiāla ar siltumu izolējošām īpašībām, ja to lieto vienu vai kopā ar glābšanas
vesti, ja tas paredzēts lietošanai kopā ar glābšanas vesti, nodrošina tā lietotājam pietiekamu siltumizolāciju pēc viena
lēciena ūdenī no 4,5 metru augstuma un nodrošina, lai tā lietotāja ķermeņa temperatūra nepazeminātos vairāk par 2
°C, ja tas sešas stundas ticis izmantots mierīgā tekošā ūdenī, kura temperatūra ir no 0 °C līdz 2 °C.
956. Paredz iespēju cilvēkam, kurš ar uzvilktu hidrotērpu un cimdiem vienu stundu atradies ūdenī 5 °C temperatūrā,
paņemt rokā zīmuli un rakstīt.
957. Nodrošina iespēju cilvēkam saldūdenī ar uzvilktu hidrotērpu, kas atbilst šo noteikumu 
7.3
.
11.
apakšnodaļas
prasībām, vai hidrotērpu ar glābšanas vesti apgriezties no stāvokļa ar seju uz leju stāvoklī ar seju uz augšu laikā, kas
nepārsniedz piecas sekundes.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
7.3.13. Siltumu aizturoši līdzekļi
958. Siltumu aizturošos līdzekļus izgatavo no ūdensdroša materiāla ar siltuma caurlaidību, kas nav lielāka par 0,25
W/mK (watts/metre-kelvin), un izgatavo tā, lai, lietojot tos cilvēka ietīšanai, tie samazinātu gan konvekcijas, gan
iztvaikošanas ceļā radītā siltuma zudumu no ietītā cilvēka ķermeņa.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
959. Nodrošina, lai siltumu aizturošie līdzekli:
959.1. pārklāj visu cilvēka ķermeni, izņemot seju, tam esot tērptam glābšanas vestē (arī rokas, ja vien nav
nodrošināti pastāvīgi pievienoti cimdi);
959.2. ir izsaiņojami un bez palīdzības viegli uzvelkami glābšanas līdzeklī vai glābēju laivā; 
126
/
203
959.3. ļauj lietotājam tos novilkt ūdenī laikā, kas nepārsniedz divas minūtes, ja tas samazina spēju peldēt.
960. Siltumu aizturošais līdzeklis pienācīgi funkcionē, ja gaisa temperatūra ir no –30 °C līdz +20 °C.
7.3.14. Glābšanas riņķi
961. Glābšanas riņķis atbilst šādām prasībām:
961.1. tā ārējais diametrs nepārsniedz 800 mm, bet iekšējais diametrs nav mazāks par 400 mm;
961.2. tas ir izgatavots no materiāla, kam piemīt peldspēja. Peldspēju nenodrošina ar niedrēm, korķa skaidām,
granulētu korķi vai jebkuru citu nesaistītu (granulētu) materiālu vai arī ar jebkādu ar gaisu piepūšamu nodalījumu;
961.3. tas ir spējīgs saldūdenī 24 stundas noturēt peldošā stāvoklī ne mazāk kā 14,5 kg dzelzs;
961.4. tā masa nav mazāka par 2,5 kg;
961.5. tas nedeg vai neturpina kušanu pēc tam, kad divas sekundes pilnībā bijis apņemts ar liesmām;
961.6. tas ir izgatavots tā, lai izturētu mešanu ūdenī no augstuma, kādā tas tiek uzglabāts virs ūdens līmeņa, ja
ir vismazākā iegrime, vai no 30 metru augstuma (ņem vērā lielāko augstumu), nepasliktinoties glābšanas riņķa
vai tam pievienoto sastāvdaļu darba spējām;
961.7. tā masa ir pietiekama ātras aktivizēšanas ierīces palaišanai, ja tāda ir paredzēta automātiskai dūmu
signālu un signāluguņu iedarbināšanai, vai arī masa ir četri kilogrami (ņem vērā lielāko masu);
961.8. tas ir aprīkots ar satveršanas virvi, kuras diametrs nav mazāks par 9,5 mm un garums ne mazāks kā
četri glābšanas riņķa ārējā diametra garumi. Satveršanas virve ir nostiprināta četrās vietās vienādā attālumā
viena no otras pa glābšanas riņķa perimetru, veidojot četras vienādas cilpas.
962. Nodrošina, lai pašuzliesmojošās signālugunis, kas noteiktas šo noteikumu 
763.punktā
, atbilstu šādām
prasībām:
962.1. tās nevar nodzēst ar ūdeni;
962.2. tās spēj degt nepārtraukti ar gaismas intensitāti, ne mazāku kā divu sveču gaisma visos augšējās
puslodes virzienos, vai uzliesmot (zibšņu uguns) ar vismaz tikpat lielu gaismas intensitāti, ne mazāku kā 50
uzliesmojumi minūtē;
962.3. tās ir nodrošinātas ar enerģijas avotu, kas atbilst šo noteikumu 962.2.apakšpunkta prasībām, vismaz
divas stundas;
962.4. tās spēj izturēt nomešanas pārbaudi saskaņā ar šo noteikumu 961.6.apakšpunkta prasībām.
963. Nodrošina, lai šo noteikumu 
764.punktā
 noteiktie pašaktivizējošie dūmu signāli atbilst šādām prasībām:
963.1. peldot mierīgā ūdenī, vienmērīgi izdala labi pamanāmas krāsas dūmus vismaz 15 minūtes;
963.2. visā dūmu izdalīšanas laikā strauji neaizdegas vai neizstaro jebkādu uguni (liesmu);
963.3. viļņošanās laikā netiek applūdināti;
963.4. pēc pilnīgas iegremdēšanās ūdenī turpina izdalīt dūmus vismaz 10 sekundes;
963.5. spēj izturēt nomešanas pārbaudi.
127
/
203
964. Nodrošina, lai peldošās glābšanas līnes atbilst šādām prasībām:
964.1. tās nesavērpjas;
964.2. to diametrs ir vismaz 8 mm;
964.3. ir garantēta to izturība pret saraušanu ar spēku, ne mazāku par 5 kN.
7.3.15. Līnes izmešanas ierīces
965. Nodrošina, lai katra līnes izmešanas ierīce atbilst šādām prasībām:
965.1. tā nodrošina līnes izmešanu ar pietiekamu precizitāti;
965.2. tā ir apgādāta vismaz ar četrām raķetēm, no kurām katra nodrošina līnes izmešanu vismaz 230 metru
attālumā mierīgā laikā;
965.3. tā ir apgādāta vismaz ar četrām līnēm, kuru pārraušanai nepieciešamais spēks nav mazāks par 2 kN;
965.4. tā ir apgādāta ar īsu instrukciju vai zīmējumu, kas paskaidro līnes izmešanas ierīces lietošanas
noteikumus.
966. Raķete, ja tā ir palaižama ar pistoli, vai komplekts, ja raķete un līne ir viens vesels, ir ieslēgta ūdens izturīgā
korpusā. Ja raķete ir palaižama ar pistoli, līni un raķetes kopā ar aizdedzes līdzekļiem glabā konteinerā, kas tos
aizsargā pret apkārtējās vides iedarbību.
7.3.16. Izpletņa signālraķetes
967. Izpletņa signālraķetes atbilst šādām prasībām:
967.1. tās ir ievietotas ūdensdrošā iepakojumā;
967.2. uz to iepakojuma ir iespiesta īsa instrukcija vai zīmējums, kas skaidri parāda, kā lietojama gaismas
signālraķete;
967.3. tās ir aprīkotas ar neatņemamu aizdedzināšanas līdzekli;
967.4. tās ir izgatavotas tā, lai neradītu neērtības cilvēkam, kas tur apvalku, ja tas rīkojas saskaņā ar
izgatavotāja instrukcijām.
968. Raķete, ja to izšauj vertikāli, sasniedz vismaz 300 metru augstumu. Tās trajektorijas augstākajā punktā vai tā
tuvumā raķete izšauj izpletņa gaismas signālu. Signāls:
968.1. deg spilgti sarkanā krāsā;
968.2. deg vienmērīgi, ar vidējo gaismas intensitāti, kas nav mazāka par 30000 sveču gaismām;
968.3. deg vismaz 40 sekundes;
968.4. krīt ar ātrumu, kas nav lielāks par pieciem metriem sekundē;
968.5. degšanas laikā nebojā izpletni vai tā stiprinājumu.
128
/
203
7.3.17. Rokas signāllāpas
969. Rokas signāllāpa atbilst šādām prasībām:
969.1. tā ir ūdensdrošā iepakojumā;
969.2. uz iepakojuma ir iespiesta īsa instrukcija vai zīmējums, kas skaidri parāda, kā lietojama rokas
signāllāpa;
969.3. tā ir aprīkota ar aizdedzināšanas līdzekļiem;
969.4. ir izgatavota tā, lai neradītu neērtības cilvēkam, kas tur apvalku, un neapdraudētu glābšanas plostu ar
degšanas vai spīdēšanas izdedžiem, ja to lieto saskaņā ar izgatavotāja instrukciju.
970. Rokas signāllāpa papildus atbilst šādām prasībām:
970.1. tā deg spilgti sarkanā krāsā;
970.2. tā deg vienmērīgi ar vidējo gaismas intensitāti, ne mazāku par 15000 sveču gaismām;
970.3. tās degšanas ilgums ir vismaz viena minūte;
970.4. tā turpina degt, ja 10 sekundes bijusi iegremdēta 100 mm dziļā ūdenī.
7.3.18. Peldošie dūmu signāli
971. Peldošais dūmu signāls atbilst šādām prasībām:
971.1. tas ir ūdensdrošā iepakojumā;
971.2. tas neuzliesmo ar sprādzienu, ja to izmanto saskaņā ar izgatavotāja instrukciju;
971.3. uz iepakojuma ir īsa instrukcija vai zīmējums, kas skaidri parāda, kā lietojams peldošais dūmu signāls.
972. Peldošais dūmu signāls papildus atbilst šādām prasībām:
972.1. tas vienmērīgi izdala labi pamanāmas krāsas dūmus vismaz trīs minūtes, peldot mierīgā ūdenī;
972.2. tas neizstaro nekādu liesmu visā dūmu veidošanas laikā;
972.3. tas nenodziest vētrainā jūrā;
972.4. tas turpina izdalīt dūmus, ja 10 sekundes bijis iegremdēts 100 mm dziļā ūdenī.
7.3.19. Nolaišanas un iekāpšanas ierīces
973. Izņemot brīvā kritienā nolaižamo glābšanas laivu nolaišanas ierīces, katru nolaišanas ierīci aprīko tā, lai,
izmantojot šīs ierīces, garantētu drošu kolektīvo glābšanas līdzekļu vai glābējlaivas ar pilnu aprīkojumu nolaišanu
nelabvēlīgos apstākļos (galsvere līdz 10º un jebkura borta sānsvere līdz 20º), ja:
973.1. tajos ir paredzētais cilvēku skaits;
129
/
203
973.2. kolektīvajā glābšanas līdzeklī vai glābējlaivā nav cilvēku.
974. Pilnīgi noslogotu un nokomplektētu, kā arī tukšu glābšanas līdzekļu un glābējlaivu nolaišanas ierīces darbība
nav atkarīga no citiem līdzekļiem, izņemot smaguma spēku vai uzkrāto mehānisko enerģiju, kas nav atkarīga no zvejas
kuģa enerģijas avotiem.
975. Nolaišanas mehānismu veido tā, lai to varētu darbināt viens cilvēks no zvejas kuģa klāja vai no glābšanas
līdzekļa vai glābējlaivas. Uz klāja esošais cilvēks, kurš vada nolaišanas mehānismu, redz nolaižamo glābšanas līdzekli
vai glābējlaivu.
976. Katru nolaišanas ierīci konstruē tā, lai pietiktu ar minimālu kārtējo tehnisko apkopi. Visām daļām, kurām
apkalpe veic regulāru tehnisko apkopi, jābūt viegli pieejamām un to apkopei viegli izpildāmai.
977. Nolaišanas ierīces vinčas bremzes ir pietiekami izturīgas, lai izturētu:
977.1. statiskos izmēģinājumus ar slodzi, kas vismaz 1,5 reizes pārsniedz maksimālo darba slodzi;
977.2. dinamiskos izmēģinājumus ar slodzi, kas vismaz 1,1 reizi pārsniedz maksimālo darba slodzi vislielākajā
nolaišanas ātrumā.
978. Nolaišanas ierīce un tās palīgaprīkojums, izņemot vinčas bremzes, ir pietiekami izturīgs, lai izturētu statiskās
pārbaudes ar slodzi, kas vismaz 2,2 reizes pārsniedz maksimālo darba slodzi.
979. Konstruktīvos elementus un visus blokus, falles, vilcējgalus, posmus, stiprinājuma ierīces, kā arī visas citas
ierīces, kuras izmanto kopā ar nolaišanas mehānismiem, projektē ar stiprības rezervi, pamatojoties uz paredzamo
maksimālo darba slodzi un izmantojamo materiālu stiprības robežlielumiem. Visiem konstruktīvajiem elementiem
nosaka minimālo drošības rezerves faktoru — 4,5, bet fallēm, piekares ķēdēm, posmiem un blokiem nosaka minimālo
drošības rezervi — 6.
980. Katra nolaišanas ierīce ir darbspējīga apledošanas apstākļos.
981. Glābšanas laivas nolaišanas ierīce nodrošina glābšanas laivas pacelšanu kopā ar tās apkalpi un aprīkojumu ar
vinču, kurai ir mehāniskais pievads.
982. Nolaišanas ierīci veido tā, lai cilvēki var droši iekāpt glābšanas līdzeklī saskaņā ar šo noteikumu 
799. 
un
873.punkta
 prasībām.
983. Izmanto tērauda troses, kas nesavijas un ir izturīgas pret koroziju.
984. Ja vinčai ir vairākas spoles, troses izvieto tā, lai tās tītos no spolēm ar vienādu ātrumu, kā arī paceļot uztītos
spolēs vienmērīgi ar vienādu ātrumu, izņemot gadījumus, ja paredzēta efektīva kompensējoša ierīce.
985. Katru glābējlaivas nolaišanas ierīci aprīko ar vinču ar mehānisko piedziņu, kuras jauda ir pietiekama, lai
paceltu glābējlaivu, kas ir pilnīgi nokomplektēta un ar pilnu cilvēku skaitu.
986. Katra kolektīvā glābšanas līdzekļa un katras glābējlaivas pacelšanai paredz efektīvu rokas piedziņas
mehānismu. Nolaižot un paceļot glābšanas līdzekli vai glābējlaivu ar mehāniskās piedziņas mehānisma palīdzību,
rokas piedziņas mehānisma rokturi vai spara rati nedrīkst griezties vinčas kustīgo daļu iespaidā.
987. Ja laivceltņu ievilkšana tiek nodrošināta ar mehānisku piedziņu, lai izvairītos no faļļu vai laivceltņu pārslodzes,
130
/
203
paredz drošības ierīces, kas automātiski atslēdz piedziņas dzinēja barošanu, pirms laivceltņi aiziet līdz atbalstiem,
izņemot gadījumus, ja dzinējs ir būvēts tā, lai novērstu tādu pārslodžu rašanās iespēju.
988. Pilnībā noslogota glābšanas līdzekļa vai glābējlaivas nolaišanai uz ūdens nosaka ātrumu, ne mazāku par to,
kas aprēķināts, izmantojot formulu:
S = 0,4 + 0,02 H, kur:
S — nolaišanas ātrums metros sekundē;
H — augstums metros no laivceltņa gala līdz zvejas kuģa ūdenslīnijai, ja ir vismazākā zvejas kuģa ekspluatācijas
iegrime.
989. Maksimālo nolaišanas ātrumu nosaka administrācija, ņemot vērā kolektīvā glābšanas līdzekļa vai glābējlaivas
konstrukciju, cilvēku aizsardzību pret pārāk lielu spēku iedarbību un nolaišanas ierīču izturību, ņemot vērā inerces
spēkus, kas rodas nolaižoties avārijas apstāšanās gadījumā. Nolaišanas ierīci aprīko ar iekārtu, kas neļauj pārsniegt
noteikto nolaišanas ātrumu.
990. Katrai glābējlaivas nolaišanas ierīcei nodrošina pietiekamu jaudu, lai ar ātrumu vismaz 0,3 m/sek. paceltu no
ūdens pilnīgi nokomplektētu glābējlaivu ar pilnu cilvēku skaitu.
991. Katru nolaišanas ierīci aprīko ar bremzēm, kas spēj apturēt glābšanas līdzekļa vai glābējlaivas nolaišanu un
droši tos noturēt, ja tie noslogoti ar pilnu aprīkojuma komplektu un ar pilnu cilvēku skaitu. Ja nepieciešams, bremžu
klučus aizsargā no ūdens un eļļas.
992. Rokas bremzes ierīko tā, lai bremzes darbība izbeigtos tikai tad, ja operators vai mehānisms, kuru darbina
operators, notur bremzes vadības rokturi stāvoklī “Izslēgts”.
993. Ja kolektīvo glābšanas līdzekļu nolaišanai vajadzīga nolaišanas ierīce un ir paredzēta glābšanas līdzekļa brīva
uzpeldēšana, nodrošina automātisku glābšanas līdzekļa atvienošanu no zvejas kuģa.
994. Katra brīvā kritienā nolaižamā ierīce, kas izmanto slīpo plakni, papildus šo noteikumu 
973.
–
982.punkta
prasībām atbilst arī šādām prasībām:
994.1. nolaišanas ierīci sakārto tā, lai tā kopā ar nolaižamo glābšanas laivu veidotu sistēmu, kas aizsargā laivā
esošos cilvēkus no bīstamiem paātrinājumiem nolaišanas laikā;
994.2. nolaišanas ierīce ir būvēta nekustīgi kopā ar pietiekama garuma un slīpuma rampu, nodrošinot kolektīvā
glābšanas līdzekļa efektīvu atbrīvošanos no zvejas kuģa;
994.3. nolaišanas ierīci konstruē tā, lai tā būtu efektīvi aizsargāta pret koroziju un novērstu dzirksteļošanu un
aizdegšanos no berzes glābšanas laivas nolaišanas laikā.
995. Jūras evakuācijas sistēma papildus šo noteikumu 
973.
–
982.punktā
 noteiktajām prasībām atbilst šādām
prasībām:
995.1. to varētu izvērst viens cilvēks;
995.2. to varētu izmantot, ja ir stiprs vējš un jūras viļņošanās.
996. Glābšanas plosta nolaišanas ierīce atbilst šo noteikumu 
973.
–
992.punkta
 prasībām, izņemot prasības, kas
attiecas uz iekāpšanu glābšanas plostā tā izvietojuma vietā un noslogota glābšanas plosta pacelšanu. Nolaišanas
ierīci aprīkota tā, lai aizsargātu glābšanas plostu no priekšlaicīgas atbrīvošanās nolaišanas laikā un to varētu atbrīvot,
plostam esot ūdenī.
131
/
203
997. Paredz margas drošai cilvēku nokļūšanai no klāja līdz trapam un otrādi.
998. Trapa pakāpieni atbilst šādām prasībām:
998.1. tie ir izgatavoti no cietas koksnes, bez zariem vai citiem nelīdzenumiem, gludi apstrādāti, bez asām
malām un skabargām vai arī izgatavoti no cita piemērota materiāla ar līdzvērtīgām īpašībām;
998.2. tie ir ar neslidenu virsmu, kuras efektivitāti nodrošina vai nu ar garenrievām vai ar atzītu neslidenu
segumu;
998.3. tie ir vismaz 480 mm gari, vismaz 115 mm plati un ne mazāk kā 25 mm biezi, neņemot vērā neslideno
virsmu vai segumu;
998.4. tie ir izvietoti viens no otra vienādā attālumā, kas nav mazāks par 300 mm un lielāks par 380 mm, un
nostiprināti tā, lai saglabātu horizontālu stāvokli;
998.5. trapa stiegras izgatavo no divām manilas tauvām bez apvalka ar apkārtmēru, ne mazāku par 65 mm.
Katra tauva ir vienlaidus, bez jebkādiem savienojumiem zem augšējā pakāpiena. Var izmantot citus materiālus,
ja to izmēri, pārraušanas slodze, noturība pret apkārtējās vides iedarbību, elastība un satveršanas ērtums ir
vismaz līdzvērtīgi manilas tauvas izmēriem un atbilstošām īpašībām. Visus tauvu galus nostiprina tā, lai
novērstu to atšķetināšanos.
8. Trauksmes, trauksmju saraksti, apkalpes apmācība
999. Šīs nodaļas noteikumi attiecas uz jauniem un esošiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un lielāks.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
8.1. Vispārējā avārijas trauksmes sistēma, trauksmju saraksti un mācību
trauksmes
1000. Zvejas kuģa vispārējās avārijas trauksmes signalizācijas sistēma nodrošina zvejas kuģa vispārējās
trauksmes signāla (kas sastāv vismaz no septiņiem īsiem skaņas signāliem un tiem sekojoša gara skaņas signāla)
padošanu ar zvejas kuģa svilpi vai sirēnu un papildus ar elektrisko zvanu vai citu līdzvērtīgu skaņas signāla ierīci, kas
darbojas no zvejas kuģa galvenā un avārijas elektroenerģijas avota, atbilstoši šo noteikumu 
4.3
.
2. 
vai 
4.2
.
2.2
.
apakšnodaļas prasībām atkarībā no kuģa garuma.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1001. Uz visiem zvejas kuģiem nodrošina precīzu instrukciju katram apkalpes loceklim, ar kuru saskaņā tas
darbojas avārijas gadījumā.
1002. Trauksmju sarakstu un avārijas instrukcijas izvieto vairākās vietās uz zvejas kuģa, tajā skaitā stūres mājā,
mašīntelpā un kopkajītē.
1003. Trauksmju sarakstā norāda vispārējās trauksmes signāla detaļas, kā arī darbības, kuras pēc trauksmes
signāla veic apkalpe un pasažieri. Trauksmju sarakstā norāda arī, kā tiek dota pavēle atstāt kuģi.
1004. Trauksmju sarakstā norāda katram apkalpes loceklim noteiktos pienākumus, tajā skaitā:
1004.1. ūdensnecaurlaidīgo durvju, ugunsdrošo durvju, vārstu, noteču, jūras noteku, iluminatoru, gaismas lūku,
borta iluminatoru un citu līdzīgu zvejas kuģa atveru aizvēršana;
1004.2. kolektīvo glābšanas līdzekļu un citu glābšanas ierīču aprīkošana;
132
/
203
1004.3. glābšanas līdzekļu sagatavošana un nolaišana;
1004.4. citu glābšanas ierīču vispārējā sagatavošana;
1004.5. sakaru līdzekļu izmantošana;
1004.6. ugunsdzēšanas komandas komplektēšana ugunsgrēka dzēšanai.
1005. Zvejas kuģiem ar garumu, mazāku par 45 metriem, administrācija var atvieglot šo noteikumu 
1004.punktā
noteiktās prasības, ja neliela apkalpes locekļu skaita dēļ trauksmju saraksts nav nepieciešams.
1006. Trauksmju sarakstā norāda, kurš virsnieks nodrošina glābšanas un ugunsdzēsības ierīču uzturēšanu labā
stāvoklī un gatavību tūlītējai izmantošanai.
1007. Trauksmju sarakstā norāda galveno atbildīgo personu aizvietotājus, ja tiešais izpildītājs nav spējīgs veikt
paredzētos pienākumus, ņemot vērā, ka dažādās avārijas situācijās nepieciešama dažāda rīcība.
1008. Trauksmju sarakstu sagatavo pirms zvejas kuģa iziešanas jūrā. Ja mainās zvejas kuģa apkalpes sastāvs,
zvejas kuģa kapteinis nodrošina nepieciešamos labojumus trauksmju sarakstā vai arī sagatavo jaunu sarakstu.
8.2. Zvejas kuģa atstāšanas mācības un trauksmes
1009. Katrs zvejas kuģa apkalpes loceklis reizi mēnesī piedalās vismaz vienā zvejas kuģa atstāšanas apmācībā un
vienā ugunsdzēsības apmācībā. Zvejas kuģiem ar garumu, mazāku par 45 metriem, administrācija var atvieglot šīs
prasības, paredzot, ka minētās apmācības rīko vienu reizi trijos mēnešos. Zvejas kuģa apkalpes mācību trauksmes
rīko 24 stundu laikā pēc zvejas kuģa iziešanas no ostas, ja iepriekšējā mēnesī vairāk par 25 % no zvejas kuģa
apkalpes locekļiem nav piedalījušies zvejas kuģa atstāšanas un ugunsdzēsības mācību trauksmēs. Ja zvejas kuģis
iziet jūrā pirmo reizi pēc būtiskām pārmaiņām vai ar jaunu apkalpi, šādas trauksmes rīko pirms zvejas kuģa iziešanas
no ostas. Administrācija var atļaut citus mācību trauksmju rīkošanas nosacījumus zvejas kuģiem, uz kuriem praktiski
nav iespējams tās organizēt, ja šie nosacījumi ir vismaz līdzvērtīgi iepriekš minētajiem.
1010. Zvejas kuģa atstāšanas apmācībā iekļauj:
1010.1. zvejas kuģa apkalpes izsaukšanu uz pulcēšanas vietām ar zvejas kuģa vispārējo avārijas trauksmes
signālu un zvejas kuģa apkalpes iepazīstināšanu ar zvejas kuģa atstāšanas kārtību atbilstoši trauksmju sarakstam;
1010.2. apkalpes ierašanos pulcēšanās vietās un sagatavošanos trauksmju sarakstā norādīto pienākumu izpildei;
1010.3. apkalpes locekļu apģērbšanās piemērotības pārbaudi;
1010.4. glābšanas vestu pareizas uzvilkšanas pārbaudi;
1010.5. vismaz vienas glābšanas laivas nolaišanu pēc visu nepieciešamo sagatavošanas darbu izpildes;
1010.6. glābšanas laivas dzinēju iedarbināšanu un pārbaudi darbībā;
1010.7. glābšanas plostu nolaišanai paredzēto celtņu pārbaudi darbībā.
1011. Ugunsdzēsības apmācībā iekļauj:
1011.1. apkalpes ierašanos pulcēšanās vietās un sagatavošanos trauksmju sarakstā norādīto pienākumu izpildei;
1011.2. ūdens ugunsdzēsības sūkņa ieslēgšanu, izmantojot vismaz divas ugunsdzēsības šļūtenes, lai
133
/
203
pārliecinātos, ka sistēma ir labā darba kārtībā;
1011.3. ugunsdzēsēja aprīkojuma un cita personāla glābšanas aprīkojuma pārbaudi;
1011.4. attiecīgā sakaru aprīkojuma pārbaudi;
1011.5. ūdensnecaurlaidīgo durvju, ugunsdrošo durvju, ugunsslāpētāju un avārijas izeju pārbaudi;
1011.6. zvejas kuģa atstāšanai nepieciešamo iekārtu pārbaudi.
1012. Ja iespējams, katras nākamās mācību trauksmes laikā nolaiž dažādas laivas atbilstoši šo noteikumu
1010.5.apakšpunkta prasībām.
1013. Mācību trauksmes, ja iespējams, organizē kā īstā avārijas situācijā.
1014. Katru glābšanas laivu ne retāk kā vienu reizi trijos mēnešos nolaiž un pārbauda darbībā uz ūdens ar
paredzētajiem apkalpes locekļiem laivā.
1015. Cik tas praktiski iespējams, glābējlaivas, izņemot tās glābšanas laivas, kuras izmanto kā glābējlaivas, vienu
reizi mēnesī kopā ar tajās paredzēto apkalpi nolaiž un pārbauda darbībā uz ūdens. Jebkurā gadījumā šo prasību izpilda
ne retāk par vienu reizi trijos mēnešos.
1016. Ja glābšanas laivu un glābējlaivu nolaišanas mācību trauksmes tiek veiktas, zvejas kuģiem esot gaitā, šīs
trauksmes to bīstamības dēļ organizē piekrastes ūdeņos un tāda virsnieka uzraudzībā, kuram ir trauksmju
organizācijas pieredze.
1017. Katras zvejas kuģa atstāšanas mācību trauksmes laikā pārbauda pulcēšanās un laivās iekāpšanas vietu
avārijas apgaismojumu.
1018. Dzīvības glābšanas līdzekļu, tai skaitā kolektīvo dzīvības glābšanas līdzekļu un zvejas kuģa ugunsdzēšanas
aprīkojuma, lietošanas apmācības uz zvejas kuģa rīko, cik drīz vien iespējams, bet ne vēlāk kā divas nedēļas pēc
apkalpes locekļa ierašanās uz zvejas kuģa. Ja apkalpes locekli regulāri norīko uz kuģa saskaņā ar apkalpes locekļu
maiņas grafiku, tādas mācības rīko ne vēlāk kā divas nedēļas pēc šī apkalpes locekļa pirmās ierašanās uz zvejas
kuģa.
1019. Instruktāžas par dzīvības glābšanas ierīču izmantošanu un izdzīvošanu jūrā veic tādos pat intervālos kā
mācību trauksmes. Par atsevišķām zvejas kuģa dzīvības glābšanas sistēmām var tikt organizētas individuālās
instruktāžas, bet par visu zvejas kuģa dzīvības glābšanas aprīkojumu un ierīcēm instruktāžas organizē ne retāk kā
vienu reizi divos mēnešos.
1020. Katru apkalpes locekli instruē, instruktāžā iekļaujot vismaz šādu informāciju:
1020.1. zvejas kuģa piepūšamo glābšanas plostu sagatavošana izmantošanai un izmantošana, tajā skaitā
brīdinājums būt piesardzīgiem attiecībā uz naglotiem apaviem un citiem asiem priekšmetiem;
1020.2. ķermeņa atdzišana un pirmā palīdzība, ja ķermenis ir atdzisis, kā arī citas pirmās palīdzības procedūras;
1020.3. zvejas kuģa glābšanas līdzekļu izmantošana sliktos laikapstākļos un jūras viļņošanās apstākļos.
1021. Uz katra zvejas kuģa, kas aprīkots ar piepūšamā glābšanas plosta nolaišanas celtni, šā celtņa lietošanas
apmācības paredz ne retāk kā vienu reizi četros mēnešos. Kad tas praktiski iespējams, apmācībā iekļauj glābšanas
plosta piepūšanu un nolaišanu. Glābšanas plosts var būt tikai apmācībām paredzēts glābšanas plosts, kas nav
iekļauts zvejas kuģa glābšanas līdzekļu aprīkojumā. Šādu apmācībām paredzētu glābšanas plostu skaidri redzami
marķē.
134
/
203
1022. Administrācijas noteiktajā zvejas kuģa žurnālā ieraksta mācību organizēšanas datumu un piezīmes par
apmācību norisi. Ja noteiktā laikā nav pilnībā veiktas noteiktās apmācības, zvejas kuģa žurnālā ieraksta radušos
apstākļus un organizēto mācību vai trauksmju apjomu.
1023. Katrā apkalpes kopkajītē un atpūtas telpā vai katra apkalpes locekļa kajītē nodrošina apmācību
rokasgrāmatu. Apmācību rokasgrāmatā, kas var sastāvēt no vairākiem sējumiem, viegli saprotamā valodā un ar
ilustrācijām sniedz informāciju un instrukcijas par glābšanas līdzekļiem uz zvejas kuģa un labākajām izdzīvošanas
metodēm. Jebkurš šīs informācijas punkts var būt audiovizuālā formā.
1024. Detalizēti atspoguļo šādu informāciju:
1024.1. glābšanas vestu un hidrokostīmu uzvilkšana;
1024.2. pulcēšanās kārtība noteiktās vietās;
1024.3. glābšanas laivu un glābējlaivu sagatavošana, nolaišana un iekāpšana tajās;
1024.4. glābšanas līdzekļu nolaišana, atrodoties tajos;
1024.5. atbrīvošana no nolaišanas ierīcēm;
1024.6. aizsardzības ierīces un metodes nolaišanas zonā, ja tādas ir;
1024.7. nolaišanas zonas apgaismojums;
1024.8. visa izdzīvošanas aprīkojuma izmantošana;
1024.9. visa atklāšanas aprīkojuma izmantošana;
1024.10. glābšanas līdzekļu radioaprīkojuma lietošana, izmantojot ilustratīvus materiālus;
1024.11. peldošo enkuru izmantošana;
1024.12. dzinēju un palīgaprīkojuma izmantošana;
1024.13. glābšanas laivu un glābējlaivu pacelšana uz borta, tajā skaitā to novietošana un nostiprināšana;
1024.14. ķermeņa atdzišanas risks un silta apģērba nepieciešamība;
1024.15. glābšanas līdzekļu labākās izmantošanas iespējas, lai izglābtos;
1024.16. glābšanas metodes, tajā skaitā, izmantojot helihoptera glābšanas aprīkojumu (stropes, grozus, nestuves),
pacelšanas grozu, krasta glābšanas iekārtas un kuģu līnmetējus;
1024.17. citi pienākumi, kas ir noteikti trauksmju sarakstā un avārijas instrukcijās;
1024.18. glābšanas līdzekļu avārijas remonta instrukcijas.
1025. Zvejas kuģiem ar garumu, mazāku par 45 metriem, administrācija var atvieglot šo noteikumu 
1023. 
un
1024.punkta
 prasību izpildi, taču atbilstoša drošības informācija atrodas uz zvejas kuģa.
9. Radioaprīkojums
(Nodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
135
/
203
1026. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1027. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1028. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1029. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1030. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
9.1. Prasības attiecībā pret kuģi
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
9.1.1. Radioiekārtas
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1031. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1032. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1033. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
9.1.2. Radioaprīkojuma vispārīgās prasības
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1034. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1035. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1036. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1037. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1038. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1039. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
9.1.3. Sardzes
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1040. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
136
/
203
1041. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
9.1.4. Enerģijas avoti
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1042. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1043. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1044. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1045. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1046. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1047. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1048. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
9.1.5. Aprīkojuma uzturēšana darba kārtībā
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1049. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1050. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1051. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1052. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1053. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1054. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1055. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1056. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1057. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
9.1.6. Radioaprīkojumu apkalpojošais personāls
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29) 
137
/
203
1058. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1059. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1060. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1061. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1062. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1063. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
10. Navigācijas aprīkojums un kuģošanas drošība
(Nodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1064. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1065. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
10.1. Zvejas kuģa navigācijas aprīkojums
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1066. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1067. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1068. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1069. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1070. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1071. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1072. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1073. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1074. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1075. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
138
/
203
1076. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1077. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1078. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1079. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1080. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1081. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1082. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1082.
1
 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1083. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1084. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1085. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
10.2. Zvejas kuģa navigācijas instrumenti un publikācijas
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1086. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1087. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1088. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
10.3. Signalizācijas aprīkojums
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1089. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1090. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1091. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1092. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
139
/
203
1093. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
10.4. Pārredzamība no navigācijas tiltiņa
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1094. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1095. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1096. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1097. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
11. Dzīvojamās telpas
1098. Šī nodaļa attiecas uz jauniem zvejas kuģiem ar garumu 15 metri un lielāku. 
1194.punkta
 prasības par gaisa
kondicionēšanas sistēmām attiecas uz visiem zvejas kuģiem.
1099. Šīs nodaļas noteikumu atvieglojumi tiek piemēroti tikai ar administrācijas atļauju, ja zivsaimniecības
organizācijas pierāda, ka citi ekvivalenti pasākumi nodrošina, ka apstākļi uz zvejas kuģa nepasliktinās.
1100. Zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, administrācija piemēro atvieglojumus no šīs nodaļas
noteikumiem, ņemot vērā apstākļus uz konkrēta zvejas kuģa.
1101. Uz zvejas kuģiem, kas atrodas jūrā mazāk par 36 stundām un kuru apkalpes nedzīvo uz zvejas kuģa tā
atrašanās laikā ostā, administrācija var atvieglot šo noteikumu 
11.6
., 
11.7
. un 
11.8
.apakšnodaļas prasības. Uz šādiem
zvejas kuģiem nodrošina sanitārās iekārtas, nodrošina apgādi un iespēju uzglabāt produktus, kā arī iespēju sagatavot
un ieturēt maltītes, kā arī nodrošina atpūtas telpas ar iespējām atgulties.
1102. Uz zvejas kuģiem ar garumu 24 metri un vairāk administrācija var atvieglot šo noteikumu 
11.3
., 
11.4
., 
11.5
.,
11.6
., 
11.8
. un 
11.9
.apakšnodaļas prasības katram zvejas kuģim individuāli, ņemot vērā īpašos apstākļus uz kuģa.
11.1. Atzīšana un inspekcijas (apskates)
1103. Jauno kuģu rasējumus, informāciju par apkalpošanas telpām un aprīkojumu, paredzamo bruto tilpību,
apkalpes locekļu skaitu un to sadalījumu pēc amatiem iesniedz administrācijai apstiprināšanai. Rasējumos ir redzams
dzīvojamo telpu izvietojums, izmēri un iekārtojums, telpu izmantošana, apkures, ventilācijas iekārtojums un izejas.
1104. Atbilstošus rasējumus un informāciju administrācijai iesniedz pirms dzīvojamo telpu pārbūves un izmaiņu
veikšanas tajās uz esošajiem zvejas kuģiem.
1105. Dzīvojamo telpu apskati veic pirms zvejas kuģa nodošanas ekspluatācijā.
1106. Atkarībā no apstākļiem pilnu vai daļēju apskati uz zvejas kuģiem veic pēc ievērojamām pārmaiņām
dzīvojamajās un apkalpošanas telpās.
140
/
203
1107. Administrācija vai atzīta organizācija, ko pilnvarojusi administrācija, ir tiesīga jebkurā laikā veikt inspekciju
dzīvojamajās un apkalpošanas telpās bez iepriekšēja brīdinājuma.
11.2. Materiālu izvietošana
1108. Dzīvojamās telpās neizvieto indīgas, viegli uzliesmojošas vai smirdošas vielas.
1109. Dzīvojamās telpās nenovieto mantas, kas nav zvejas kuģa komandas īpašums. Uz zvejas kuģiem, kuru
garums ir mazāks par 24 metriem, ir atļauts ierīkot ar dzīvojamām telpām saistītu nodalījumu, kurā uzglabāt zvejas
kuģa aprīkojumu, izņemot šo noteikumu 
1108.punktā
 noteikto, ja tas nerada briesmas vai neērtības zvejas kuģa
komandai.
1110. Dzīvojamo telpu, koridoru un kambīzes sienas un griestus krāso gaišos toņos. Nedrīkst izmantot nenoturīgas
krāsas, kas ir noberžamas no krāsotās virsmas, tām pieskaroties.
11.3. Izvietojums un konstrukcija
1111. Dzīvojamās telpas izvieto zem klāja, vai arī konstruktīvi pietiekami izturīgās virsbūvēs. Nodrošina pietiekamu
aizsardzību pret jūras un slikta laika apstākļu ietekmi, izolāciju pret karstumu, aukstumu un troksni.
1112. Dzīvojamās telpas neizvieto priekšgalā pirms triecienstarpsienas. Tas attiecas uz telpām gan virs, gan zem
darba klāja.
1113. Uz zvejas kuģiem ar garumu 24 metri un lielāku dzīvojamās telpas neizvieto zemāk par klāju, kas ir zem
darba klāja. Guļamtelpas pēc iespējas izvieto zvejas kuģa vidusdaļā vai pakaļgalā.
1114. Nav atļauts no guļamtelpām vai ēdamtelpām ierīkot tiešu ieeju koplietošanas tualetēs, dušās, mašīntelpās,
kravas telpās, krāsu noliktavās, žāvētavās un citās tamlīdzīgās telpās.
1115. Ja no viena un tā paša koridora ir ieeja guļamtelpās un mašīntelpā, mašīntelpas durvis izgatavo no tērauda un
aprīko ar mehānismu, kas tās pastāvīgi tur aizvērtā stāvoklī.
1116. Uz zvejas kuģiem ar garumu 24 metri un lielāku atsevišķi no guļamtelpām iekārto ērti pieejamu, pienācīgi
ventilējamu ģērbtuvi zvejnieku aizsargtērpu uzglabāšanai un žāvēšanai.
1117. Ja iespējams, paredz līdzekļus, lai aizsargātu nesmēķētājus no tabakas dūmu iedarbības.
1118. Koridori, kas tiek izmantoti nokļūšanai dzīvojamajās telpās, ir vismaz 90 cm plati, mērot starp sienām.
1119. Uz koridoru sienām atļauts izvietot ugunsdzēsības signalizācijas kārbas, ventilācijas kanālus, kabeļus un
tamlīdzīgu aprīkojumu, ja tas netraucē cilvēku pārvietošanos. Nevienā koridora punktā brīvais platums nav mazāks par
60 cm.
1120. Ja koridoru izmanto tikai 1 vai 2 cilvēki, atļauts samazināt tā platumu līdz 60 cm.
141
/
203
1121. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 60 metri un vairāk, koridori, kas beidzas ar strupceļu, nav garāki par
septiņiem metriem, bet uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 60 metriem, koridori nav garāki par 2,5 metriem
un lielāki par 5,0 m
2
..
1122. Durvis uz jauniem zvejas kuģiem atbilst šādiem nosacījumiem:
1122.1. visas durvis no atklāta klāja uz lazaretēm ir ar brīvu platumu vismaz 750 mm;
1122.2. durvis, kas nodrošina pieeju kāpņu telpām vai evakuācijas ceļiem, ir ar brīvu platumu vismaz 700 mm;
1122.3. durvis, kas nodrošina pieeju sabiedriskajām telpām un kajītēm, ir ar brīvu platumu 650 mm;
1122.4. durvis uz tualetēm un dušām ir ar brīvu platumu vismaz 600 mm;
1122.5. durvju aiļu augstums no klāja pārseguma līdz augšējā rāmja apakšējai malai ir 1,88 metri.
1123. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, administrācija var atļaut atkāpes no noteiktajiem
durvju platumiem, ņemot vērā zvejas kuģa izmērus un ekspluatācijas apstākļus.
1124. Visus koridorus un kāpnes dzīvojamajās telpās, un kuri ved uz tām, aprīko ar atbilstošiem rokturiem, ja
iespējams, abās pusēs.
1125. No dzīvojamām telpām nodrošina vismaz divas izejas, kas izvietotas viena no otras, cik tālu vien iespējams.
Viena no izejām var būt avārijas izeja caur lūku (durvīm) vai iluminatoru (logu).
1126. 
Nodrošina, lai avārijas izeja atbilstu šādām prasībām:
1126.1. brīvā atvere lūkai vai durvīm ir vismaz 600 x 600 mm;
1126.2. lūka vai durvis ir atveramas no iekšpuses bez atslēgu vai instrumentu palīdzības;
1126.3. ja par avārijas izeju izmanto iluminatoru vai logu, iluminatora brīvo atveri paredz vismaz 450 mm diametrā,
loga atveres īsāko malu paredz vismaz 450 mm;
1126.4. ja ceļš uz avārijas izeju ved caur atsevišķām telpām, šo telpu durvis nav aizslēdzamas, ja vien tās nav
aprīkotas ar speciāliem izsitamiem pildiņiem;
1126.5. lai atvieglotu izkļūšanu caur avārijas izeju, uzstāda atbilstošas kāpnes, pakāpienus un rokturus;
1126.6. uz visiem izejas elementiem ir marķējums “Avārijas izeja”.
1127. Ja no radiotelpas nav tiešas izejas uz atklāto klāju, radiotelpu aprīko ar divām izejām. Viena no tām var būt
iluminators vai logs, kas atbilst šo noteikumu 
1126.punkta
 prasībām.
1128. Dzīvojamo telpu ārsienas un starpsienas, kas atdala dzīvojamās telpas no koplietošanas tualetēm,
mazgāšanās telpām, mašīntelpām, kravas telpām, noliktavām, krāsu glabātavām, žāvētavām vai citām līdzīgām
telpām, izgatavo no tērauda vai cita piemērota materiāla un paredz, ka tās ir ūdens un gāzu necaurlaidīgas.
1129. Ja tērauda klāji vai starpsienas norobežo dzīvojamās telpas no degvielas cisternām, klājus un starpsienas
projektē ar vismaz 40 mm biezu pārklājumu no degtnespējīga materiāla. Dzīvojamās telpās neierīko līdlūkas vai citas
atveres, kas ved uz degvielas tankiem.
1130. Ja caur dzīvojamām telpām velk enkurķēdes, tās ievieto atbilstoša izmēra ūdensnecaurlaidīgās caurulēs vai
kastēs, kuras ir pienācīgi izolētas.
142
/
203
1131. Apkalpes dzīvojamajās telpās grīdas projektē no piemērota materiāla un piemērotas konstrukcijas, izturīgas
pret mitrumu un viegli uzkopjamas.
1132. Uzstāda atbilstoša izmēra notekas.
1133. Izmanto visus iespējamos līdzekļus, lai nepieļautu kukaiņu iekļūšanu dzīvojamās telpās.
1134. Ārsienas, klājus un citas konstrukcijas, kas norobežo dzīvojamās telpas, izolē ar vismaz 50 mm biezu,
atzītu, degtnespējīgu izolācijas materiālu. Starpsienas starp dzīvojamām telpām un mašīntelpām vai kravas telpām uz
zvejas kuģiem ar tērauda korpusu izgatavo no tērauda. Uz koka zvejas kuģiem šīs starpsienas izgatavo no 60 mm
bieza koka un pārklāj ar izolācijas plāksnēm.
1135. Dzīvojamās telpās karstā ūdens un tvaika caurules nosedz tā, lai nevarētu gūt apdegumus, tām nejauši
pieskaroties. Ja dzīvojamās telpas vai uz tām vedošie koridori atrodas līdzās kambīzei, mašīntelpai vai citai telpai, kurā
temperatūra ir daudz augstāka, starpsienas izolē ar atzītu, degtnespējīgu izolācijas materiālu.
1136. Neizmanto azbestu saturošus izolācijas materiālus.
11.4. Apgaismojums un apkure
1137. Visas dzīvojamās telpas nodrošina ar pietiekamu apgaismojumu. Paredz tādu dabīgā apgaismojuma
intensitāti, lai skaidrā dienā cilvēks ar normālu redzi jebkurā dzīvojamās telpas vietā varētu lasīt avīzi. Ja nav iespējams
nodrošināt pietiekamu dabīgo apgaismojumu, iekārto ekvivalentas intensitātes mākslīgo apgaismojumu.
1138. Apkalpes dzīvojamajās telpās ierīko elektrisko apgaismojumu. Ja uz zvejas kuģa nav divu neatkarīgu
elektroenerģijas avotu apgaismojumam, avārijas apgaismojumam izmanto piemērotus bateriju lukturus.
1139. Neatkarīgie elektriskās enerģijas avoti ir vai nu zvejas kuģa normālā eletroenerģijas piegādes sistēma vai
rezerves un avārijas enerģijas avots, kas noteikts šo noteikumu 
4.3
.
2.
apakšnodaļā. Tā kā avārijas elektroapgādes
avots ir atdalīts no normālās elektroapgādes sistēmas, nav svarīgs palīgdzinēju skaits, kas iekļauts kopējā zvejas kuģa
elektroapgādes sistēmā. Atdalīts kontūrs netiek prasīts avārijas apgaismojumam dzīvojamajās telpās.
1140. Guļamtelpās pie katras kojas lasīšanai iekārto lampu ar slēdzi.
1141. Dzīvojamās telpās par pietiekamu uzskatāma šāda mākslīgā apgaismojuma intensitāte:
1141.1. guļamtelpās:
1141.1.1. vispārējais apgaismojums — 50 luksi;
1141.1.2. apgaismojums uz galdiem lasīšanai un rakstīšanai — 200 luksi;
1141.2. ēdamtelpās un atpūtas telpās:
1141.2.1. vispārējais apgaismojums — 50 luksi;
1141.2.2. apgaismojums uz galdiem — 150 luksi;
1141.2.3. apgaismojums uz galdiem lasīšanai, rakstīšanai, spēlēm — 200 luksi;
143
/
203
1141.3. sanitārajās telpās:
1141.3.1. vispārējais apgaismojums — 50 luksi;
1141.3.2. apgaismojums pie spoguļiem — 200 luksi;
1141.4. koridoros un kāpņu telpās vispārējais apgaismojums — 50 luksi;
1141.5. izolatorā darba gaisma virs kojas — 200 luksi.
1142. Uz visiem zvejas kuģiem dzīvojamās telpas aprīko ar atbilstošu apkures sistēmu.
1143. Ja zvejas kuģis strādā apstākļos, kad ir nepieciešama apkure, nodrošina apkures sistēmas darbību. Paredz
pietiekamu apkures jaudu, lai uzturētu telpās vismaz 20 oC temperatūru jebkuros zvejas kuģa ekspluatācijas
apstākļos.
1144. Uz zvejas kuģiem apkurei neizmanto atklātu uguni.
1145. Izmanto elektriskos sildītājus, kas ir piemēroti nepārtrauktam darbam.
1146. Radiatorus un citas sildāmierīces apgādā ar attiecīgiem vairogiem un izvieto tā, lai tās neradītu briesmas vai
neērtības.
11.5. Ventilācija
1147. Dzīvojamās telpās nodrošina pieplūdes un izplūdes ventilāciju visos ekspluatācijas apstākļos arī tad, ja
durvis, iluminatori, lūkas vai citas atveres ir slēgtas.
1148. Ventilācijas atveres pieplūdes un izplūdes ventilācijai izvieto tā, lai telpa tiktu labi izvēdināta. Pieplūdes
atveres izvieto tā, lai nebūtu iespējama kaitīgu gāzu ieplūde telpās.
1149. Ventilācijas atveres neizvieto virs kojām vai to tiešā tuvumā.
1150. Telpas, kuras ir paredzētas uzliesmojošu, kodīgu vai smirdošu vielu uzglabāšanai, vēdina atsevišķi no
kopējās ventilācijas sistēmas.
1151. Uz zvejas kuģiem ar dabīgo ventilāciju gaisa izplūdi no telpām nodrošina caur vārstiem durvīs vai starpsienās
uz koridoriem, no kuriem nodrošina izplūdi atmosfērā.
1152. Uz zvejas kuģiem ar dabīgo ventilāciju guļamtelpās gan pieplūdes, gan izplūdes kanālu šķērsgriezuma
laukums ir vismaz 7,5 cm
2
 uz katru personu, kam šī telpa ir domāta, taču ne mazāka par 30 cm
2
.
1153. Uz zvejas kuģiem ar dabīgo ventilāciju ēdamtelpās pieplūdes un izplūdes kanālu šķērsgriezuma laukums ir
vismaz 7,5 cm
2
 uz katru personu, kam šī telpa ir domāta.
1154. Uz zvejas kuģiem ar dabīgo ventilāciju gaisa kanālus iekārto, cik vien iespējams īsus, ar minimāli iespējamo
līkumu skaitu.
144
/
203
1155. Uz zvejas kuģiem ar garumu 45 metri un lielāku ventilācija ir mehāniska.
1156. Mehāniskās ventilācijas ražība ir tāda, lai katrā telpā nodrošinātu seškārtīgu gaisa apmaiņu stundā.
1157. Paredz regulējamu ventilācijas sistēmu.
1158. Pieplūdes un izplūdes gaisa kanālus veido pietiekami lielus, lai gaisa ātrums tajos nepārsniegtu sešus
metrus sekundē.
1159. Gaisa izplūdi var novirzīt uz koridoriem vai tieši atmosfērā.
1160. Ja tualetēm un dušu telpām ir paredzēta atsevišķa mehāniskā ventilācijas sistēma, dzīvojamo telpu
ventilācijas sistēmā ir pieļaujama līdz 50 % gaisa recirkulācija.
1161. Zvejas kuģa ekspluatācijas laikā nodrošina nepārtrauktu ventilācijas sistēmu darbību.
1162. Kuģi nodrošina ar nepieciešamajām rezerves daļām, lai varētu ventilācijas sistēmu uzturēt darba kārtībā.
1163. Zvejas kuģus, kuri strādā uz dienvidiem no 48o ziemeļu platuma, aprīko gan ar dabīgo, gan mehānisko
ventilāciju.
1164. Zvejas kuģus ar garumu 45 metri un lielāku, kuri strādā uz dienvidiem no 48
o
 ziemeļu platuma, aprīko ar
gaisa kondicionēšanas sistēmu guļamtelpās, lazaretē, ēdamtelpās, atpūtas telpās, dienesta telpās, radiotelpā un
mehānismu centrālajā vadības pultī.
1165. Gaisa kondicionēšanas sistēma var būt centrāla vai arī kombinēta no vairākām atsevišķām sistēmām. Tai
nodrošina tādu jaudu, lai 35 °C temperatūrā, ja relatīvais mitrums ārpusē ir 70 %, iekštelpās nodrošinātu temperatūru
ne augstāku par 29 °C un relatīvo mitrumu ne lielāku par 50 %. Atkārtoti var izmantot ne vairāk kā 50 % gaisa.
1166. Sistēma ir spējīga saglabāt iekštelpās 24 °C temperatūru un 50 % relatīvo mitrumu, ņemot vērā šo noteikumu
1156. 
un 
1160.punkta
 prasības, ja ārpusē relatīvais mitrums ir 80 % un temperatūrā 28 °C.
1167. Ventilācijas un gaisa kondicionēšanas sistēmas aprīko ar attiecīgiem filtriem gaisa iesūkšanas vietās. Tās
īpaši projektē darbam jūras apstākļos, un tās nedrīkst radīt troksni vai vibrāciju, kas radītu neērtības.
1168. Nodrošina gaisa kondicionēšanas sistēmas nepārtrauktu darbu, kad kuģi ekspluatē šo noteikumu
1164.punktā
 noteiktajā kuģošanas rajonā. Kuģi nodrošina ar nepieciešamajām rezerves daļām, lai varētu gaisa
kondicionēšanas sistēmu uzturēt darba kārtībā.
1169. Minimālais nepieciešamo rezerves daļu apjoms ir šāds:
1169.1. rezerves motors katram ventilācijas sistēmā izmantotajam motora tipam;
1169.2. gultņu komplekts katram ventilācijas un gaisa kondicionēšanas sistēmā izmantotajam motora tipam un
gultņu komplekts ventilatoram, ja motors to darbina ar dzensiksnas palīdzību;
1169.3. 100 % gaisa filtru komplekts;
1169.4. visu izmantoto tipu ķīļsiksnas;
145
/
203
1169.5. rezerves daļu kārba ar speciālo instrumentu, sīkām rezerves daļām un gumijas gredzeniem.
1170. Ierīko atsevišķu ventilāciju no tualetēm un dušas telpām ar izvadu atmosfērā.
1171. Uz zvejas kuģiem ar garumu 45 metri un vairāk tualetēs un dušās ierīko speciālu vilkmes ventilāciju ar tiešu
izvadu atmosfērā. Vilkmes ventilāciju paredz ar jaudu — desmitkārtīga gaisa apmaiņa stundā. Gaisa padevi uz
tualetēm un dušām nodrošina ar atvērumiem zem durvīm no blakus esošajām guļamtelpām vai koridoriem.
1172. Ja tā nav mehāniskā ventilācija, tās kanālu ārpusē aprīko ar vāku.
1173. Ja kambīzē ir uzstādīta plīts ēdiena gatavošanai, virs tās uzstāda tvaiku nosūcēju ar izvadu atmosfērā.
1174. Lazaretes ventilāciju iekārto tā, lai gaiss no tās nenonāktu citās dzīvojamās telpās. Durvīs no lazaretes uz
koridoru, pa kuru var nokļūt pārējās dzīvojamās telpās, neierīko ventilācijas atveres.
11.6. Guļamtelpas
1175. Guļamtelpas būvē un aprīko tā, lai būtu viegli tās uzturēt tīras un lai tās sniegtu atbilstošu komforta līmeni.
1176. Cilvēku skaits vienā guļamtelpā nepārsniedz:
1176.1. virsniekiem — vienu cilvēku;
1176.2. ierindas jūrniekiem uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 45 metriem, — četrus cilvēkus;
1176.3. ierindas jūrniekiem uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, — divus cilvēkus.
1177. Uz guļamtelpu durvīm nodrošina marķējumu ar norādi, kādam cilvēku skaitam un kam telpa ir paredzēta.
1178. Katram cilvēkam, kuram ir domāta guļamtelpa, paredz vismaz šādu brīvās telpas platību, neskaitot laukumus
zem un virs kojām, skapjiem un citām stacionāri uzstādītām mēbelēm:
1178.1. uz zvejas kuģiem ar garumu 24 metri un mazāku — 0,75 m
2
;
1178.2. uz zvejas kuģiem ar garumu 24 metri un lielāku — 1,0 m
2
.
1179. Brīvo griestu augstumu dzīvojamās telpās un koridoros paredz vismaz 1,98 metrus.
1180. Katram apkalpes loceklim paredz atsevišķu koju.
1181. Kojas izvieto tā, lai nevienam komandas loceklim nebūtu jārāpjas pāri iepriekšējai kojai, lai nokļūtu savā.
1182. Vienu virs otras neizvieto vairāk kā divas kojas.
1183. Ja kojas izvieto vienu virs otras, apakšējā koja nav zemāk kā 30 cm virs grīdas, bet augšējo izvieto apmēram
vidū starp apakšējo koju un griestiem.
146
/
203
1184. Kojas iekšējie izmēri nav mazāki par 1,98 m x 0,68 m. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24
metriem, pieļaujams izmērs 1,98 m x 0,58 m. Īpašos gadījumos ir pieļaujams, ka kojas platums vienā tās galā ir
nedaudz mazāks.
1185. Katru koju un tās aprīkojumu izgatavo no atbilstoša materiāla. Kojas karkasu un malas izgatavo no atzīta
materiāla — cieta, gluda, noturīga pret rūsēšanu, kaitēkļiem un parazītiem. Katru koju apgādā ar atzīta materiāla
matraci. Matrača pildījumam neizmanto materiālu, kas nav noturīgs pret parazītiem. Ja kojas izvieto vienu virs otras,
zem augšējās kojas ierīko putekļu necaurlaidīgu pamatni no koka, audekla, brezenta vai cita piemērota materiāla.
1186. Guļamtelpās iekārto aizveramus drēbju skapjus, kuros ir piederumi drēbju pakāršanai. Iekārto arī skapi ar
atvilktnēm, ar atvilktnes tilpumu vismaz 0,056 m
3
 uz katru cilvēku, kuram paredzēta telpa.
1187. Katrā guļamtelpā uzstāda galdu un paredz cilvēku skaitam atbilstošu krēslu daudzumu.
1188. Mēbeles izgatavo no piemērota materiāla.
1189. Guļamtelpu iluminatorus aprīko ar aizkariem.
1190. Guļamtelpu vai tualeti aprīko ar spoguli, grāmatu plauktu un pietiekamu daudzumu drēbju pakaramo. Katram
cilvēkam paredz nelielu plauktiņu tualetes piederumiem.
11.7. Ēdamtelpas, kambīze, produktu noliktavas
1191. Uz zvejas kuģa, kura apkalpe ir četri cilvēki vai vairāk, ēdamtelpu atdala no guļamtelpas.
1192. Ēdamtelpas ierīko pietiekami lielas un aprīko ar pietiekamu galdu un krēslu skaitu tam cilvēku daudzumam,
kas vienlaicīgi varētu tur atrasties.
1193. Ja ēdamtelpa un kambīze ir atdalītas, tās ierīko iespējami tuvu vienu otrai.
1194. Mēbeles ēdamtelpās izgatavo no piemērota materiāla. Galdu virsmas un sēdekļus izgatavo no materiāla, kas
ir izturīgs pret mitrumu un ko viegli uzturēt tīru.
1195. Kambīzi atdala no guļamtelpām.
1196. Kambīzi ierīko pietiekami lielu un tajā iekārto labu apgaismojumu, ventilāciju un notekas atbilstoši šo
noteikumu 
1217.punkta
 prasībām.
1197. Kambīzi aprīko ar iekārtām ēdiena pagatavošanai, ar trauku skapjiem un plauktiem pietiekamā daudzumā un
ar nerūsoša materiāla izlietnēm. Ierīko dzeramā ūdens padevi pa cauruļvadiem no attiecīgām cisternām. Ja nav
paredzēta karstā ūdens padeve, uzstāda ierīces ūdens sildīšanai.
1198. Ierīko pietiekami lielas, sausas, vēsas un labi ventilējamas produktu noliktavas. Uz zvejas kuģiem ar garumu
24 metri un lielāku uzstāda ledusskapjus vai citas saldēšanas ierīces produktu glabāšanai zemās temperatūrās.
1199. Stacionārās dzeramā ūdens cisternas ar bufertankiem norobežo no cisternām, kas paredzētas citiem
šķidrumiem. Atļauts neierīkot bufertanku starp dzeramā ūdens cisternām un cisternām, kurās ir jūras ūdens. Lai
147
/
203
dzeramā ūdens cisternas varētu pārbaudīt no ārpuses un iekšpuses, ierīko līdlūkas. Ja cisterna ir pārāk maza, lai
varētu tajā iekļūt, nodrošina pietiekamu skaitu lūku cisternas tīrīšanai. Līdlūku un tīrīšanas lūku vākus nostiprina uz
vismaz 50 mm augstām apmalēm. Uz vākiem paredz marķējumu “Dzeramais ūdens”.
1200. Visas cisternu tērauda daļas savieno tikai metinot. Visas cisternu iekšējās virsmas pārklāj ar administrācijas
atzītu pārklājumu.
1201. Citu zvejas kuģa sistēmu cauruļvadi šķērso dzeramā ūdens cisternas tikai tad, ja tie ir izvietoti īpašā šahtā,
kuras sienu biezums ir vienāds ar cisternas sienu biezumu.
1202. Cisternas iztukšo ar sūkni, ūdeni izsūcot no cisternas zemākā punkta, vai arī caur noteku. Dzeramā ūdens
cisternu noteku aizgriežņus izgatavo citāda izmēra, nekā citām cisternām, lai tos nevarētu sajaukt ar citu sistēmu
noteku aizgriežņiem.
1203. Dzeramā ūdens cisternu iepildīšanas caurules, kas paredzētas cisternu piepildīšanai no krasta, ierīko,
izvirzot tās 400 mm virs klāja. Šo cauruļu vākus ierīko noslēdzamus ar atslēgu un uz tiem paredz marķējumu
“Dzeramais ūdens”. Uz maziem zvejas kuģiem, ja to prasa īpaši apstākļi, ir pieļaujams, ka iepildes cauruļu galus
iekārto zemāk. Dzeramā ūdens cisternas aprīko ar atzīta tipa mērāmām caurulēm.
1204. Paredz tādu mērāmo cauruļu konstrukciju, kas nepieļauj netīrumu iekļūšanu cisternā. Tās iekārto
noslēdzamas ar atslēgu un paredz marķējumu “Dzeramais ūdens”.
1205. Dzeramā ūdens cisternas aprīko vismaz ar divām gaisa caurulēm, kurās uzstāda filtrējošus tīklus.
1206. Dzeramā ūdens sistēma nedrīkst būt savienota ar citām zvejas kuģa sistēmām. To izgatavo no atzītiem
materiāliem, ievērojot šādus nosacījumus:
1206.1. caurules, kuras var sasalt, attiecīgi izolē;
1206.2
. izmanto centrbēdzes tipa, membrānas tipa vai cita atbilstoša tipa sūkņus. Nedrīkst izmantot sūkņus, kuru
darbībai nepieciešama tādu sūkņa daļu eļļošana, kas nonāk saskarē ar dzeramo ūdeni;
1206.3. cauruļvadi nedrīkst šķērsot cisternas, kas paredzētas citiem šķidrumiem, izņemot jūras ūdeni;
1206.4. var ierīkot tikai atzīta tipa dezinfekcijas aprīkojumu, ja tāds ir paredzēts.
1207. Uzstāda tikai atzīta tipa dzeramā ūdens ģeneratoru, ja tādu ir paredzēts uzstādīt. Atveres jūras ūdens
ņemšanai dzeramā ūdens ģeneratoram izvieto tā, lai to tuvumā nebūtu zvejas kuģa citu sistēmu izplūdes atveres.
1208. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un lielāks, uzrādot kuģi kārtējai apskatei, veic dzeramā ūdens
bakterioloģisko analīzi.
1209. 
(Svītrots ar MK 
08.09.2009.
 noteikumiem Nr.1039)
1210. Analīžu rezultātus iesniedz administrācijā.
1211. Kuģošanas dokumentus izsniedz tikai tad, ja analīžu rezultāti norāda, ka dzeramais ūdens ir derīgs
lietošanai.
11.8. Sanitārās telpas
148
/
203
1212. Uz zvejas kuģa ierīko dušas ar karstu un aukstu ūdeni, izlietnes roku mazgāšanai un tualetes. Šajās telpās
nodrošina labu ventilāciju.
1213. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, iekārto vismaz vienu tualeti uz katriem astoņiem
cilvēkiem.
1214. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un lielāks, paredz šādas sanitārā aprīkojuma normas, neskaitot
apkalpes locekļus, kuri ir izvietoti atsevišķās kajītēs ar tur iekārtotu dušu un tualeti:
1214.1. viena vanna un/vai duša uz katriem astoņiem cilvēkiem;
1214.2. viena tualete uz katriem sešiem cilvēkiem;
1214.3. viena izlietne uz katriem četriem cilvēkiem.
1215. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, ierīko atsevišķu papildu tualeti stūres mājas tiešā
tuvumā. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 85 metri un lielāks, ierīko atsevišķu papildu tualeti mašīntelpas tiešā
tuvumā.
1216. Tualetes un dušas telpas ierīko atbilstoši šādām prasībām:
1216.1. ierīko tikai skalojamas tualetes;
1216.2. katrā atsevišķā tualetes telpā ierīko izlietni roku mazgāšanai;
1216.3. ierīko karstā un aukstā ūdens padevi katrai atsevišķai dušai vai roku mazgāšanas izlietnei;
1216.4. iekārto pietiekami lielas izlietnes, dušas telpas vai kabīnes, un tās izgatavo no atbilstoša materiāla;
1216.5. grīdu izgatavo no piemērota materiāla un aprīko ar atbilstošām notekām;
1216.6. starpsienas izgatavo no piemērota materiāla un nodrošina to ūdensnecaurlaidību vismaz 300 mm augstumā
virs grīdas;
1216.7. tualetes izvieto tā, lai tās būtu ērti sasniedzamas no guļamtelpām un dušām, bet būtu atdalītas no tām.
Ieeja tualetē nedrīkst būt tieši no guļamtelpas, kas paredzēta vairāk nekā vienam cilvēkam, vai no citām telpām,
izņemot koridorus;
1216.8. durvis uz tualetēm un dušu telpām ierīko noslēdzamas.
1217. Ierīko pietiekami lielas tādas konstrukcijas grīdas notekas, lai nerastos aizdambējumi un lai tās būtu viegli
uzturēt tīras. Notekas neizvada caur dzeramā ūdens tankiem. Ja notekas ierīko caur kambīzi, ēdamtelpām vai
guļamtelpām, tās pienācīgi izolē un nosedz.
1218. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un lielāks, paredz piemērotas iekārtas drēbju mazgāšanai un
žāvēšanai. To jaudas nosaka, ņemot vērā zvejas kuģa apkalpes skaitu un reisu ilgumu.
1219. Ja nav praktiski iespējams ierīkot atsevišķu telpu drēbju mazgāšanai, mazgāšanas iekārtu var izvietot dušu
telpās.
1220. Uzstāda aprīkojumu drēbju žāvēšanai, un to izvieto labi apsildāmā un ventilējamā telpā, atsevišķi no
guļamtelpām un ēdamtelpām.
149
/
203
1221. Ja nav iespējams ierīkot atsevišķu telpu drēbju žāvēšanai, var izmantot šo noteikumu 
1116.punktā
 norādīto
telpu.
11.9. Lazaretes un izolatori
1222. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri un lielāks, iekārto atsevišķu izolatoru ar divām gultām, bet, ja
zvejas kuģa apkalpē ir 18 cilvēki vai mazāk, pietiek ar vienu gultu.
1223. Ja uz zvejas kuģa katram apkalpes loceklim ir paredzēta atsevišķa kajīte ar atsevišķu tualeti, izolatora vietā
ir ierīkota atsevišķa procedūru telpa, neatkarīgi no apkalpes locekļu skaita. Šo telpu atbilstoši aprīko ar vannu un
izlietni roku mazgāšanai, no tās iekārto tiešu ieeju tualetē.
1224. Izolatoru vai procedūru telpu izvieto piemērotā vietā, kur trokšņa un vibrāciju ietekme ir minimāla un slimā
persona varētu justies iespējami komfortabli jebkuros laikapstākļos.
1225. Iekārto vismaz 750 mm platas durvis no ārējā klāja uz izolatoru, lai būtu iespējams ienest cilvēku uz
nestuvēm.
1226. Gultu vai gultas novieto tā, lai pie tām būtu brīva pieeja no abiem sāniem un gala.
1227. Pie katras gultas iekārto zvana pogu.
1228. Tieši blakus izolatoram paredz mazgājamo telpu ar tualeti un izlietni roku mazgāšanai. No izolatora iekārto
tiešu ieeju mazgājamajā telpā. Papildus mazgājamajā telpā vai izolatorā ierīko vismaz 1500 mm garu vannu ar
nepieciešamo aprīkojumu.
1229. Izolatoram vai procedūru telpai paredz platību vismaz 6,5 m
2
.
1230. Izolatoru vai procedūru telpu attiecīgi marķē un izmanto tikai paredzētajiem mērķiem.
1231. Uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri un lielāks, nodrošina piemērota tipa nestuves.
12. Piesārņojuma ar notekūdeņiem novēršana
(Nodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1232. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
12.1. Notekūdeņu novadīšana
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1233. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1234. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
150
/
203
1235. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1236. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
12.2. Cauruļvadi un to pievienošanas atloki
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1237. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1238. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1239. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
12.3. Piesārņošanas novēršanas aprīkojums
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1240. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
12.4. Apskates
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1241. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1242. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1243. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
12.5. Apliecību izsniegšana un apstiprināšana
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1244. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1245. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1246. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1247. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1248. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1249. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
151
/
203
1250. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
12.6. Apliecības derīguma termiņš
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1251. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1252. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1253. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1254. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1255. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
13. Piesārņojuma novēršana no kuģiem
(Nodaļa MK 
04.12.2012.
 noteikumu Nr.818 redakcijā)
13.1. Piesārņojuma ar naftu novēršana
13.1.1. Vispārīgie jautājumi
1256. Šīs nodaļas prasības piemēro visiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un lielāks.
1257. Visiem zvejas kuģiem, kuriem saistošas šīs nodaļas prasības, piemēro arī 
MARPOL
 I 
pielikumā
 noteiktās
prasības attiecībā uz izņēmumiem, ekvivalentiem, naftu saturošo ūdeņu nopludināšanas nosacījumiem īpašajos
rajonos un ārpus tiem, kā arī naftu saturošo ūdeņu novadīšanai pieņemšanas iekārtās ostās paredzēto cauruļvadu
standartsavienojumiem.
1258. Šīs nodaļas izpratnē:
1258.1. naftas atlikumi (nosēdumi) ir naftas atlikumi (nosēdumi), kas radušies tādu normālu kuģa operāciju
rezultātā kā galveno vai palīgmehānismu degvielas vai smēreļļas attīrīšana, naftas atlieku atdalīšana no filtrēšanas
iekārtām, kā arī naftas atlikumi, kas uzkrājušies paliktņos, naftas atlikumi no hidraulikas un smēreļļu naftas atlikumi;
1258.2. naftas atlikumu (nosēdumu) tanks ir tilpne, kurā glabājas naftas atlikumi (nosēdumi), no kuras tos var tieši
novadīt pieņemšanas iekārtās ostā caur standarta izplūdes savienojumu vai jebkuru citu apstiprinātu atbrīvošanās
līdzekli;
1258.3. naftu saturoši sateču ūdeņi ir ūdeņi, kas var būt piesārņoti ar naftu naftas noplūžu vai mašīntelpu apkopes
darbu veikšanas dēļ. Jebkāds šķīdums, kas iekļūst sateču sistēmā, ieskaitot sateču akas, sateču cauruļvadus vai
sateču uzglabāšanas tankus, tiek uzskatīts par naftu saturošu sateču ūdeni;
1258.4. naftu saturošu sateču ūdeņu uzglabāšanas tanks ir tilpne, kurā savāc naftu saturošus sateču ūdeņus pirms
to nopludināšanas, pārvietošanas vai atbrīvošanās no tiem;
1258.5. īpašie rajoni ir jūras rajoni, kas noteikti 
MARPOL
 I pielikuma 1.noteikumā.
152
/
203
5.tabula
Bruto tilpība
Minimālā ražība (m
3
/stundā)
200–400
0,25
400–1600
0,5
1600–4000
1,0
4000–15000
2,5
13.1.2. Naftu saturošo sateču ūdeņu nopludināšanas kontrole
1259. Naftu saturošo sateču ūdeņu nopludināšana jūrā no zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka,
neatkarīgi no to kuģošanas rajona (īpašajā rajonā vai ārpus tā), ir aizliegta, izņemot atbilstoši 
MARPOL
 I pielikuma
15.noteikuma nosacījumiem.
1260. Uz zvejas kuģa, kura bruto tilpība ir mazāka par 400, neatkarīgi no tā kuģošanas rajona (īpašajā rajonā vai
ārpus tā), naftu saturoši sateču ūdeņi tiek uzglabāti uz zvejas kuģa līdz to nodošanai ostu pieņemšanas iekārtās vai to
nopludināšanai jūrā saskaņā ar šādiem nosacījumiem:
1260.1. zvejas kuģis ir kustībā;
1260.2
. uz zvejas kuģa ir darbībā esoša iekārta, kuras konstrukciju ir apstiprinājusi administrācija un kura
nodrošina, ka naftas saturs nopludināmajā šķīdumā bez atšķaidīšanas nepārsniedz 15 miljonās daļas.
1261. Naftu saturošus atlikumus, kurus nedrīkst nopludināt jūrā saskaņā ar šo noteikumu 
1259. 
un 
1260.punktā
minētajām prasībām, uzglabā uz zvejas kuģa līdz to nodošanai pieņemšanas iekārtās ostās.
13.1.3. Iekārtas naftu saturošo sateču ūdeņu attīrīšanai vai uzglabāšanai un
nodošanai pieņemšanas iekārtās ostā
1262. Zvejas kuģi, kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka, aprīko ar administrācijas apstiprinātu sateču ūdeņu filtrēšanas
iekārtu atbilstoši 
MARPOL
 I pielikuma 14.noteikuma prasībām, kas nodrošina, ka naftas saturs nopludināmajā
šķīdumā nepārsniedz 15 miljonās daļas.
1263. Administrācija nodrošina, cik vien tas praktiski ir iespējams, lai zvejas kuģi, kuru garums ir mazāks par 24
metriem, ir aprīkoti ar pietiekamas ietilpības tvertni (tvertnēm) naftu saturošu sateču ūdeņu uzglabāšanai vai iekārtu,
kas nodrošina to nopludināšanu saskaņā ar šo noteikumu 
1260.punktā
 minētajām prasībām.
1264. Zvejas kuģus, kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka un kuri darbojas tikai īpašajos rajonos, administrācija var
atbrīvot no šo noteikumu 
1262.punktā
 minēto prasību ievērošanas atbilstoši 
MARPOL
 I 
pielikuma
 14.noteikumam.
1265. Lai izpildītu šo noteikumu 
1260.punktā
 minētās prasības, zvejas kuģus, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400,
bet garums lielāks par 24 metriem, aprīko ar vienu no šādām iekārtām:
1265.1. naftu saturošu sateču ūdeņu uzglabāšanas tankiem ar vismaz 1 m
3
 lielu tilpumu, kas aprīkoti ar sūkni un
standarta savienojumu;
1265.2. naftu saturošu sateču ūdeņu attīrīšanas iekārtu, cik vien tas praktiski un saprātīgi iespējams.
1266. Naftu saturošo sateču ūdeņu attīrīšanas iekārtu minimālā ražība atkarībā no zvejas kuģa bruto tilpības atbilst
5.tabulā norādītajai:
153
/
203
15000 un vairāk
5,0
13.1.4. Naftas atlikumu (nosēdumu) tanki
1267. Zvejas kuģus, kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka, ņemot vērā to mašīntelpas mehānismu tipu, kā arī reisu
ilgumu, aprīko ar atbilstoša tilpuma tanku (tankiem), lai tajā (tajos) uzņemtu naftas atlikumus (nosēdumus), ar kuriem
nevar rīkoties citādi, kā vien tas paredzēts 
MARPOL
 I pielikumā. Prasības attiecībā uz naftas nosēdumu tanku tilpumu
un tam saistošs aprīkojums atbilst 
MARPOL
 I 
pielikuma
 12.noteikumam.
1268. Zvejas kuģi, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, cik vien tas praktiski iespējams, ir aprīkoti ar pietiekamas
ietilpības tanku (tankiem) naftas atlikumu (nosēdumu) uzglabāšanai, atbilstoši piemērojamajām 
MARPOL
 I pielikuma
12.noteikuma prasībām attiecībā uz to tilpumu. Naftas atlikumus (nosēdumus) var novadīt tieši no naftas atlikumu
(nosēdumu) tanka tikai caur standarta savienojumu atbilstoši 
MARPOL
 I pielikumam vai arī ar jebkuru citu apstiprinātu
izvades metodi. Nedrīkst pieļaut iespēju naftas atlikumus (nosēdumus) izsūknēt aiz borta.
1269. Uz zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400 un kuri nav aprīkoti ar naftas atlikumu (nosēdumu)
tanku, naftas nosēdumus uzglabā naftu saturošu sateču ūdeņu uzglabāšanas tankā to tālākai nodošanai ostas
pieņemšanas iekārtās.
1270. Uz zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, bet garums lielāks par 24 m, sateču ūdeņu
uzglabāšanas tanks un naftas atlikumu (nosēdumu) tanks ir aprīkots ar izvadei uz pieņemšanas iekārtām ostā
paredzētu sūkni, kas spēj sūknēt no naftas atlikumu (nosēdumu) tanka un sateču ūdeņu uzglabāšanas tanka.
1271. Uz zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, bet garums ir mazāks par 24 m, naftas atlikumus
(nosēdumus) vai citus naftu saturošos piesārņotos ūdeņus (ja naftas atlikumi (nosēdumi) ir sajaukti ar sateču ūdeņiem)
nodod pieņemšanas iekārtās ostā. Šīs darbības nodrošināšanai var izmantot krasta iekārtu sūkni.
1272. Šo noteikumu 
1271.punktā
 minēto naftas atlikumu (nosēdumu) vai naftu saturošus ūdeņus uz pieņemšanas
iekārtām ostā novada, izmantojot standartizēto cauruļvadu savienojumu atbilstoši 
MARPOL
 I 
pielikumam
.
13.1.5. Ierakstu veikšana par darbībām ar naftu
1273. Uz zvejas kuģa, kura bruto tilpība ir 400 un lielāka, ir naftas operāciju žurnāla
 I daļa
 (Operācijas mašīntelpā).
Naftas operāciju žurnāla paraugs atbilst 
MARPOL
 I 
pielikuma
 III papildinājuma prasībām, ierakstus tajā veic un to
uzglabā atbilstoši 
MARPOL
 17.noteikumam.
1274. Uz zvejas kuģa, kura bruto tilpība ir mazāka par 400, kuģa mašīnžurnālā katrā atsevišķā gadījumā veic
ierakstus par operācijām saistībā ar ūdeņiem, kas piesārņoti ar naftu, naftas nosēdumiem utt. Ierakstu par katru
pabeigto operāciju ar parakstu apstiprina sardzes virsnieks vai virsnieki, kas par attiecīgo operāciju ir atbildīgi. Minētos
ierakstus veic latviešu valodā bet, ja zvejas kuģis veic starptautiskos reisus, arī angļu valodā (angļu valodā ierakstus
veic arī zvejas kuģis ar ārvalsts karogu). Ja naftu saturošos sateču ūdeņus, naftas atlikumus (nosēdumus) vai citus ar
naftu piesārņotos ūdeņus nodod pieņemšanas iekārtās ostā, kuģa mašīnžurnālā pievieno arī pieņemšanas iekārtu
apstiprinājuma dokumentu par nodotajiem naftu saturošajiem ūdeņiem. Minēto apstiprinājuma dokumentu glabā uz
zvejas kuģa trīs gadus pēc tam, kad naftu saturošie ūdeņi ir nodoti pieņemšanas iekārtā ostā.
1275. Ierakstus kuģa mašīnžurnālā veic katru reizi:
1275.1. kad uz zvejas kuģa ir veiktas šādas operācijas:
1275.1.1. degvielas tanku tīrīšana;
1275.1.2. degvielas tanku mazgājamā ūdens novadīšana pieņemšanas iekārtās ostā;
154
/
203
1275.1.3. naftas atlikumu (nosēdumu) savākšana, sadedzināšana zvejas kuģa insineratorā vai novadīšana
pieņemšanas iekārtās ostā;
1275.1.4. mašīntelpas sateču akās uzkrājušos naftu saturošo sateču ūdeņu attīrīšana, nopludināšana jūrā vai
novadīšana pieņemšanas iekārtās ostā;
1275.1.5. degvielas vai smēreļļas uzpilde;
1275.2. kad negadījumā vai citu neparedzētu apstākļu dēļ ir notikusi naftas noplūde (kas nav uzskatāma par
izņēmumu saskaņā ar 
MARPOL
 I pielikuma 4.noteikumu), norādot noplūdes laiku, vietu vai kuģa pozīciju notikuma
laikā, aptuveno noplūdušo naftas produktu daudzumu un veidu, cēloņus un apstākļus.
1276. Uz zvejas kuģa, kura bruto tilpība ir 400 un lielāka, ir administrācijas apstiprināts zvejas kuģa plāns ārkārtas
pasākumiem pret jūras piesārņošanu ar naftu atbilstoši 
MARPOL
 I pielikuma 37.noteikumam.
13.2. Piesārņojuma ar notekūdeņiem novēršana
13.2.1. Vispārīgie jautājumi
1277. Šīs nodaļas prasības piemēro visiem zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, kuri ir sertificēti
pārvadāt līdz 15 personām (ieskaitot) un kuru garums ir 12 metri un lielāks.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1278. Zvejas kuģiem, kuriem atbilstoši šo noteikumu 
1277.punktam
 ir saistošas šīs nodaļas prasības, piemēro arī
MARPOL
 IV 
pielikumā
 noteiktās prasības attiecībā uz izņēmumiem, ekvivalentiem, notekūdeņu nopludināšanas
nosacījumiem, notekūdeņu novadīšanai pieņemšanas iekārtās ostās paredzēto cauruļvadu standartsavienojumiem.
1279. Zvejas kuģiem, uz kuriem neattiecas šīs nodaļas prasības, piemēro 
MARPOL
 IV 
pielikumā
 noteiktās
prasības. Tie ir zvejas kuģi:
1279.1. kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka;
1279.2. kuru bruto tilpība ir mazāka par 400 un kuri ir sertificēti pārvadāt vairāk par 15 personām.
1280. Šīs nodaļas izpratnē:
1280.1. notekūdeņi ir:
1280.1.1. kanalizācijas ūdeņi un citi atkritumi no jebkura veida tualetēm un urīnpodiem;
1280.1.2. kanalizācijas ūdeņi no medicīnas telpām (ambulance, lazarete) – mazgāšanas tvertnēm, mazgāšanās
vannām un notekām, kas atrodas šajās telpās;
1280.1.3. kanalizācijas ūdeņi no telpām, kurās atrodas dzīvnieki;
1280.1.4. citi notekūdeņi, kas tiek sajaukti kopā ar iepriekš definētajiem kanalizācijas ūdeņiem;
1280.2. notekūdeņu uzglabāšanas tvertne ir tvertne, ko izmanto notekūdeņu savākšanai un uzglabāšanai;
1280.3. pelēkie ūdeņi ir ūdeņi no veļas mazgātavām, vannām, dušas telpām, izlietnēm un kambīzes, kā arī trauku
mazgājamie ūdeņi;
1280.4. savienojums ar krastu ir atloku standartsavienojums, caur kuru iespējama tvertņu iztukšošana, izmantojot
155
/
203
6.tabula
 
Litri dienā uz vienu personu
parastā sistēma
vakuumsistēma
recirkulācijas
sistēma
Notekūdeņi
50
25
10
Notekūdeņi un pelēkie ūdeņi
200
125
–
ārējo sūknēšanas aprīkojumu;
1280.5. tualešu satura savākšanas sistēma ir savstarpēji savienots sanitārais aprīkojums, ieskaitot tualeti, urīnpodu
(stacionāru vai pārvietojamu), cauruļvadus, notekūdeņu uzkrāšanas tvertni (stacionāru vai pārvietojamu), savienojumus
ar pieņemšanas iekārtām ostās (tualešu satura savākšanas sistēma piemērota uz zvejas kuģiem, kuri ir īsāki par 24
metriem, lai savāktu, uzglabātu un novadītu notekūdeņus).
1281. Notekūdeņu uzglabāšanas tvertnes tilpumu nosaka, ņemot vērā:
1281.1. reisa ilgumu;
1281.2. personu skaitu uz kuģa;
1281.3. skalošanas sistēmu, kāda tiek izmantota uz kuģa, – vakuumsistēma, parastā vai recirkulācijas sistēma;
1281.4. vai pelēko ūdeņu un notekūdeņu sistēmas ir savienotas;
1281.5. pelēko ūdeņu un notekūdeņu rašanās daudzumu dienā uz vienu personu.
1282. Šo noteikumu 1281.5.apakšpunktā norādītais pelēko ūdeņu un notekūdeņu iespējamais daudzums litros
dienā vienai personai, kas varētu rasties uz kuģa, ņemot vērā 6.tabulā norādīto skalošanas sistēmu, ir šāds:
1283. Šajā nodaļā minētās prasības neierobežo papildu prasību piemērošanu saskaņā ar attiecīgās ostas
noteikumiem.
13.2.2. Notekūdeņu nopludināšana un atbilstošu ierakstu veikšana
1284. Notekūdeņu nopludināšana jūrā no zvejas kuģiem, kuriem ir saistošas šīs nodaļas prasības, ir aizliegta,
izņemot gadījumus, ja tiek izpildīts kāds no šiem nosacījumiem:
1284.1. zvejas kuģis nopludina frakcionētus un dezinficētus notekūdeņus, lietojot administrācijas apstiprinātu
iekārtu, trīs jūras jūdžu vai lielākā attālumā no tuvākās sauszemes vai nefrakcionētus un nedezinficētus notekūdeņus
12 jūras jūdžu vai lielākā attālumā no tuvākās sauszemes. Notekūdeņus, kas uzkrāti uzkrāšanas tvertnē, nenopludina
uzreiz, bet mērenā plūsmā, zvejas kuģim esot gaitā ar ātrumu vismaz četri mezgli. Nopludināšanas intensitāte ir
administrācijas apstiprināta, ņemot vērā atbilstoši Organizācijas Rezolūcijai MEPC 157(55) "Rekomendācijas par
neapstrādātu notekūdeņu nopludināšanas ātruma standartiem no kuģiem" noteiktos standartus;
1284.2. zvejas kuģa aprīkojumā ir administrācijas apstiprināta notekūdeņu attīrīšanas iekārta, zvejas kuģa
dokumentos atzīmēti attīrīšanas iekārtas pārbaudes rezultāti un novadītie attīrītie notekūdeņi nerada apkārtējā ūdenī
redzamas peldošas cietās daļiņas un nemaina apkārtējā ūdens krāsu.
1285. Ja notekūdeņi ir sajaukti ar atkritumiem vai ar tādiem notekūdeņiem, kam ir atšķirīgas izplūdes prasības,
ņem vērā stingrāko no abiem ierobežojumiem.
1286. Zvejas kuģi, kuri ir īsāki par 24 metriem un kuri ir aprīkoti ar tualešu satura savākšanas sistēmu,
notekūdeņus nodod pieņemšanas iekārtās ostā vai nopludina tos saskaņā ar šo noteikumu 
1284.punktā
 minētajiem
nosacījumiem.
156
/
203
1287. Ierakstus (latviešu valodā) par darbībām ar notekūdeņiem kuģa mašīnžurnālā veic šādos gadījumos:
1287.1. notekūdeņus nopludina jūrā, norādot datumu, laiku, koordinātas, kur šādas darbības veiktas;
1287.2. notekūdeņus nodod pieņemšanas iekārtās ostās, norādot datumu, laiku, ostu, un pievieno kuģa
mašīnžurnālā pieņemšanas iekārtu apstiprinājuma dokumentu par nodotajiem notekūdeņiem. Minēto apstiprinājuma
dokumentu glabā uz zvejas kuģa vēl gadu pēc tam, kad notekūdeņi ir nodoti.
13.2.3. Piesārņošanas novēršanas aprīkojums
1288. Zvejas kuģus, kuru garums ir 24 metri un vairāk, aprīko ar vienu no šādām notekūdeņu sistēmām:
1288.1. ar notekūdeņu apstrādes iekārtu, ko ir atzinusi administrācija, ņemot vērā standartus un testēšanas
metodes atbilstoši Organizācijas Rezolūcijai MEPC.227(64) "2012. gada norādījumi attīrīšanas iekārtu notekūdeņu
nopludināšanas standartu un veiktspējas pārbaužu ieviešanai", un kas atbilst ekspluatācijas prasībām;
1288.2. ar notekūdeņu frakcionēšanas un dezinfekcijas sistēmu, ko atzinusi administrācija un kas atbilst
ekspluatācijas prasībām. Šādu sistēmu aprīko ar notekūdeņu uzglabāšanas tvertni/tvertnēm, kas nodrošina īslaicīgu
notekūdeņu uzglabāšanu, kad zvejas kuģis atrodas mazāk nekā trīs jūras jūdzes no tuvākās sauszemes;
1288.3. ar notekūdeņu uzglabāšanas tvertni visu notekūdeņu uzņemšanai, kuras tilpums atbilst administrācijas
noteiktajām prasībām, ņemot vērā zvejas kuģa darbības zonu, apkalpes locekļu skaitu un citus faktorus;
1288.4. ar cauruļvadu notekūdeņu novadīšanai pieņemšanas iekārtās ostās, ko aprīko ar standartsavienojuma
atloku atbilstoši 
MARPOL
 IV pielikuma 10.noteikumam.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1289. Zvejas kuģi, kuri ir īsāki par 24 metriem, ir aprīkoti atbilstoši Helsinku konvencijas IV pielikumam un Helsinku
Komisijas noteiktajam, kā arī:
1289.1 aprīkoti ar tādu tualešu satura savākšanas sistēmu ar tvertni, kuras saturu var iztukšot pieņemšanas
iekārtās ostās vai nopludināt saskaņā ar šo noteikumu 
1284.punktā
 minētajām prasībām;
1289.2. tualešu satura savākšanas sistēma un cauruļvadu savienojumi atbilst standartam LVS EN ISO 8099:2002
"Mazizmēra kuģi. Notekūdeņu savākšanas sistēmas";
1289.3. jebkurā tualešu sistēmā dezinfekcijas nolūkiem izmanto tikai tādas vielas, kas nav kaitīgas videi.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1290. Notekūdeņu uzglabāšanas tvertnes tilpums nodrošina notekūdeņu uzglabāšanu vismaz uz 24 stundas ilgu
zvejas kuģa ekspluatācijas laiku vai paredzēto zvejas kuģa atrašanās laiku jūrā, ņemot vērā ilgāko laiposmu.
1291. Zvejas kuģi, kuri iesaistīti reisos, kas nav ilgāki par vienu diennakti, var būt aprīkoti ar notekūdeņu
uzglabāšanas tvertni, kuras tilpums nodrošina notekūdeņu uzglabāšanu vismaz uz 12 stundas ilgu zvejas kuģa
ekspluatācijas laiku.
13.3. Piesārņojuma ar atkritumiem novēršana
1292. Šajā apakšnodaļā noteiktās prasības piemēro zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un lielāks.
1293. Zvejas kuģiem, kuriem ir saistošas šajā apakšnodaļā noteiktās prasības, piemēro arī 
MARPOL
 V 
pielikumā
noteiktās prasības attiecībā uz lietojumu, definīcijām, izņēmumiem, atkritumu novadīšanas nosacījumiem īpašajos
157
/
203
7.tabula
Kuģa bruto tilpība un personu skaits uz kuģa
Minimālie atkritumu konteineru tilpumi (m
3
)
< 400; līdz 10 personām
0,1
< 400; līdz 50 personām
0,5
vairāk nekā 50 personām
1,0 m
3
 uz 100 personām vienā dienā
(Grozīts ar MK 19.08.2014. noteikumiem Nr.486)
rajonos un ārpus tiem, plakātiem uz zvejas kuģa.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1294. Šīs apakšnodaļas izpratnē īpašie rajoni ir jūras rajoni, kas noteikti 
MARPOL
 V 
pielikumā
.
1295. Uz starptautiskajā kuģošanā iesaistītiem zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka vai kuri ir
sertificēti pārvadāt 15 (un vairāk) personas, ir atkritumu uzskaites žurnāls. Atkritumu uzskaites žurnāla forma un
ierakstu veikšanas kārtība tajā atbilst MARPOL V pielikumam.
(MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.486 redakcijā)
1296. Uz zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir 100 un lielāka vai kuri ir sertificēti pārvadāt 15 (un vairāk) personas, ir
atkritumu apsaimniekošanas plāns atbilstoši MARPOL V pielikumam.
(MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr. 486 redakcijā, kas grozīta ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1297. Uz zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400 un kuri sertificēti mazāk nekā 15 personu
pārvadāšanai, kuru garums ir 12 metri un lielāks, ierakstus par visām darbībām ar atkritumiem veic kuģa žurnālā.
1298. Uz zvejas kuģiem nodrošina pietiekama tilpuma atkritumu uzglabāšanas konteinerus cietajiem atkritumiem,
ņemot vērā kuģošanas rajonu, personu skaitu uz kuģa un kuģa ieiešanu ostās, kurās var atkritumus nodot
pieņemšanas iekārtās. Uz zvejas kuģa ar bruto tilpību, lielāku par 400, paredz vismaz trīs atkritumu konteinerus vai
cita veida tilpnes šādām atkritumu kategorijām:
1298.1. plastmasai, tajā skaitā atkritumiem, kas sajaukti ar to;
1298.2. pārtikas atliekām;
1298.3. citiem atkritumiem, kurus, ievērojot atbilstošus 
MARPOL
 V pielikuma nosacījumus, drīkst novadīt jūrā.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1299. Uz zvejas kuģiem ar bruto tilpību, mazāku par 400, paredz šo noteikumu 
1298.punktā
 minētās prasības, cik
praktiski tas ir iespējams.
1300. Katru atkritumu konteineru attiecīgi apzīmē. Konteineri atšķiras pēc krāsas, uzraksta rakstura, formas,
izmēriem vai atrašanās vietas. Uzraksti uz atkritumu konteineriem ir latviešu valodā, bet, ja zvejas kuģis veic
starptautiskos reisus, arī angļu valodā. Ieteicamie minimālie atkritumu konteineru tilpumi norādīti 7.tabulā:
1301. Uz zvejas kuģa, kura garums ir 12 metri un lielāks, izliek plakātus, kuru izmēri ir vismaz 12,5 cm x 20,0 cm,
kas informē personas, kas atrodas uz zvejas kuģa, par prasībām attiecībā uz atkritumu novadīšanu, saskaņā ar
MARPOL V pielikumu.
(MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr. 486 redakcijā, kas grozīta ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1302. Informāciju plakātos nodrošina latviešu valodā, bet, ja zvejas kuģis veic starptautiskus reisus, arī angļu
valodā.
(Grozīts ar MK 
19.08.2014.
 noteikumiem Nr.486)
158
/
203
1303. Plakātus izgatavo no izturīga materiāla, izliek labi pārredzamās vietās uz zvejas kuģa, galvenokārt darba un
atpūtas vietās un atkritumu uzglabāšanas konteineru tuvumā, tostarp kambīzē, uz galvenā klāja, kopkajītēs, uz tiltiņa
un citās atbilstošās vietās.
(MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.486 redakcijā)
1304. Jebkuru atkritumu novadīšana Latvijas teritoriālajos ūdeņos, iekšējos ūdeņos un ostās ir aizliegta.
Cepameļļas novadīšana jūrā ir aizliegta.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
1305. Atkritumus uz zvejas kuģa atdala un savāc konteineros vai plastmasas maisos. Ja atkritumi ir sajaukti un to
izmešanas prasības ir dažādas, piemēro stingrākās no tām.
1306. Jūrā aizliegts novadīt jebkādus plastmasas materiālus, tostarp sintētiskās virves, sintētiskos zvejas tīklus,
plastmasas atkritumu maisus un pelnus, kas radušies, dedzinot plastmasas izstrādājumus.
(MK 
12.01.2016.
 noteikumu Nr. 29 redakcijā)
1307. Uz zvejas kuģiem veic visus iespējamos pasākumus, lai nodrošinātu plastmasas un tās izstrādājumu
nodošanu ostu pieņemšanas iekārtās. Šo metodi atzīst par prioritāru salīdzinājumā ar citām metodēm, ko lieto, lai
atbrīvotos no šiem atkritumiem.
1308. Ja plastmasas atkritumi ir sajaukti ar citiem atkritumiem un nav atdalāmi no tiem, ar šādiem atkritumiem
rīkojas kā ar plastmasu.
(Grozīts ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1309. Uz zvejas kuģiem veic visus iespējamos piesardzības pasākumus, lai nodrošinātu, ka jūrā netiek izmestas
pārtikas atliekas kopā ar plastmasu.
1310. Zvejas kuģiem Helsinku konvencijas dalībvalstu teritoriālajos ūdeņos, tai skaitā Latvijas Republikas
teritoriālajos ūdeņos, aizliegta kuģu radīto atkritumu sadedzināšana uz kuģa.
13.4. Gaisa piesārņojuma novēršana no kuģiem
1311. Šīs nodaļas prasības attiecas uz visiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un lielāks.
1312. Zvejas kuģiem piemēro 
MARPOL
 VI pielikuma prasības, izņemot VI 
pielikuma
 3., 5., 6., 13., 15., 16. un
18.noteikumu.
1313. Uz zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir 400 un lielāka, apskates un apliecības izsniedz atbilstoši 
MARPOL
 VI
pielikumam un šo noteikumu 
1.nodaļas
 prasībām.
1314. Uz zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, apskates veic atbilstoši 
MARPOL
 VI pielikumam un
šo noteikumu 
1.nodaļas
 prasībām, lai pārliecinātos par kuģa iekārtu un sistēmu atbilstību piemērojamām 
MARPOL
 VI
pielikuma
 prasībām par sēra oksīdu un cieto daļiņu emisiju mazināšanu no kuģiem, un izdara atbilstošus ierakstus par
gaisa piesārņojuma novēršanas aprīkojumu Kuģošanas spējas apliecībā, ņemot vērā kuģošanas rajonu.
1315. Zvejas kuģiem, kuru bruto tilpība ir mazāka par 400, informāciju par uzņemto degvielu sniedz degvielas
piegādes pavaddokumentā atbilstoši 
MARPOL
 VI pielikuma 18.noteikumam.
1316. Zvejas kuģu dīzeļdzinēju ar nominālo jaudu, lielāku par 130 kW, un dzinēju, kuram veikta nozīmīga pārbūve
159
/
203
2000.gada 1.janvārī vai pēc tam, slāpekļa oksīdu emisijas limiti, ņemot vērā kuģa būves gadu, atbilst 
MARPOL
 VI
pielikuma 13.noteikuma nosacījumiem. Lai noteiktu zvejas kuģa dīzeļdzinēja un tā aprīkojuma atbilstību 
MARPOL
 VI
pielikuma 13.noteikumam, apskates un sertificēšanu veic saskaņā ar Organizācijas ar Rezolūciju MEPC 177 (58)
apstiprinātā 2008.gada kodeksa "Kuģu dīzeļdzinēju slāpekļa oksīdu emisijas kontroles tehniskais kodekss" (NO
x
Tehniskais kodekss) piemērojamām prasībām. Uz zvejas kuģa ir Dzinēja starptautiskā gaisa piesārņojuma novēršanas
apliecība ar pielikumu. Apliecības izsniegšanas kārtība, forma, derīguma termiņš un citas piemērojamās prasības
atbilst Organizācijas ar Rezolūciju MEPC 177 (58) apstiprinātajam 2008.gada kodeksam "Kuģu dīzeļdzinēju slāpekļa
oksīdu emisijas kontroles tehniskais kodekss (NO
x
 Tehniskais kodekss).
13.5. Piesārņojuma ar alvu saturošiem organiskiem savienojumiem novēršana
1317. Uz visiem zvejas kuģiem, kuru garums ir no 12 metriem (ieskaitot) līdz 24 metriem (neieskaitot), neatkarīgi
no to kuģošanas rajona (tai skaitā upēs, ezeros, piekrastē), mainot vai aizstājot kuģa pretapaugšanas sistēmu vai
kuģa zemūdens daļas pārklājumu, aizliegts izmantot tādas sistēmas vai pārklājumus, kas satur alvas organiskos
savienojumus, kas darbojas kā biocīdi.
1318. Uz šo noteikumu 
1317.punktā
 minētajiem zvejas kuģiem ir ražotāja izsniegts dokuments, kas apliecina
minēto sistēmu vai pārklājumu atbilstību 2001.gada Starptautiskajai konvencijai par kuģu kaitīgo pretapaugšanas
sistēmu kontroli (AFS konvencija).
14. Piesārņojuma ar atkritumiem novēršana
(Nodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1320. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
14.1. Atkritumu izmešanas nosacījumi ārpus īpašajiem rajoniem
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1321. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1322. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1323. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
14.2. Atkritumu izmešanas nosacījumi īpašajos rajonos
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1324. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1325. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1326. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1327. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
160
/
203
1328. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
14.3. Izņēmumi
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1329. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
14.4. Plakāti, plāns darbībām ar atkritumiem un atkritumu uzskaite
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1330. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1331. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1332. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1333. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1334. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1335. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1336. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1337. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1338. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1339. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1340. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1341. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
14.5. Darbības ar atkritumiem uz zvejas kuģa
(Apakšnodaļa svītrota ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1342. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1343. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1344. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
161
/
203
1345. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1346. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1347. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1348. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1349. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1350. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1351. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1352. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
1353. 
(Svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
15. Noslēguma jautājumi
(Nodaļas nosaukums MK 
21.12.2010.
 noteikumu Nr.1172 redakcijā)
1354. 
(Svītrots ar MK 
12.01.2016.
 noteikumiem Nr. 29)
1355. Zvejas kuģus, kuru kopējais garums pārsniedz 15 metrus un kuru būvniecība pabeigta līdz 2010.gada
30.novembrim, aprīko ar AIS ne vēlāk kā:
1355.1. līdz 2011.gada 31.martam – zvejas kuģus, kuru kopējais garums ir 45 metri, bet nepārsniedz 75 metrus, kā
arī zvejas kuģus, kuru kopējais garums pārsniedz 75 metrus un kas būvēti pirms 2004.gada 1.janvāra;
1355.2. līdz 2012.gada 31.maijam – zvejas kuģus, kuru kopējais garums ir 24 metri un vairāk, bet nepārsniedz 45
metrus;
1355.3. līdz 2013.gada 31.maijam – zvejas kuģus, kuru kopējais garums ir 18 metri un vairāk, bet nepārsniedz 24
metrus;
1355.4. līdz 2014.gada 31.maijam – zvejas kuģus, kuru kopējais garums pārsniedz 15 metrus, bet nepārsniedz 18
metrus.
(MK 
21.12.2010.
 noteikumu Nr.1172 redakcijā)
1356. Šo noteikumu 
4.1
. apakšnodaļas prasības attiecībā uz jauniem zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri, bet
mazāks par 15 metriem, un esošajiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 12 metri un lielāks, stājas spēkā 2016. gada 1.
janvārī.
(MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.486 redakcijā)
1357. Kuģošanas spējas apliecības, kas jūras zvejas laivām izsniegtas līdz 2017. gada 31. decembrim, ir spēkā
līdz tajās norādītā derīguma termiņa beigām. Līdz kuģošanas spējas apliecības derīguma termiņa beigām atzīmi par
jūras zvejas laivai veikto ikgadējo apskati izdara minētajā apliecībā.
(MK 
12.12.2017.
 noteikumu Nr. 734 redakcijā)
162
/
203
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1993.gada 23.decembra Direktīvas 
93/103/EK
 par drošības un veselības prasību minimumu darbā uz
zvejas kuģiem (trīspadsmitā individuālā direktīva Direktīvas 
89/391/EEK
 16.panta 1.punkta nozīmē);
2) Padomes 1997.gada 11.decembra Direktīvas 
97/70/EK
, ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem,
kuru garums ir 24 metri vai lielāks;
3) Komisijas 1999.gada 18.marta Direktīvas 
1999/19/EK
, ar kuru groza Padomes Direktīvu 
97/70/EK
, ar ko nosaka
saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks;
4) Komisijas 2002.gada 25.aprīļa Direktīvas 
2002/35/EK
, ar kuru groza Padomes Direktīvu 
97/70/EK
, ar ko nosaka
saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks;
5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.gada 5.novembra Direktīvas 
2002/84/EK
, ar ko groza direktīvas par
kuģošanas drošību un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu;
6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa Direktīvas 
2009/17/EK
, ar kuru groza Direktīvu 
2002/59/EK
, ar
ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu;
7) Komisijas 2011.gada 23.februāra Direktīvas 
2011/15/ES
, ar kuru groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu
2002/59/EK
, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu.
Ministru prezidents A.Kalvītis 
Satiksmes ministrs K.Peters
(Apliecības pirmā lapa)
ATBILSTĪBAS APLIECĪBA
CERTIFICATE OF COMPLIANCE
Šai apliecībai ir pievienots aprīkojuma saraksts
This certificate of compliance shall be supplemented by a record of equipment
Izdevējas institūcijas logo
LATVIJA
jaunam/esošam zvejas kuģim
for a new/existing fishing vessel
Izdevis(-
usi)
 
 
(izdevējinstitūcijas pilns nosaukums, kas atzīta saskaņā ar Eiropas Padomes Direktīvas 
94/57/EK
 (ar
grozījumiem) prasībām)
(full official designation of the competent organisation recognised under the provisions of the Council
Directive 94/57/EC)
Latvijas Republikas valdības vārdā
under the authority of the Government of the Republic of Latvia
saskaņā ar Noteikumiem par zvejas kuģu drošību
Issued under the provisions of the Regulations on the safety of fishing vessels
un apstiprina zvejas kuģa
and confirming compliancy of the vessel named hereafter
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(Grozīta ar MK 
21.12.2010.
 noteikumiem Nr.1172; MK 
03.01.2012.
 noteikumiem Nr.24)
1.pielikums
Ministru kabineta
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
163
/
203
Kuģa vārds
Name of the ship
Pazīšanas signāls
Distinctive numbers or letters
Pieraksta osta
Port of registry
Garums
Length
 
 
 
 
 
 
atbilstību Eiropas Padomes Direktīvas 
97/70/EK
, kas nosaka harmonizētu drošības režīmu zvejas kuģiem ar
garumu 24 metri un vairāk, prasībām
with the provisions of Council Directive 97/70/EC setting up a harmonised safety regime for fishing vessels of 24
metres in length and over,
Būves vai nozīmīgas pārbūves līguma datums
Date of building or major conversion contract:
 
Datums, kad tika ielikts ķīlis vai kuģis atradās līdzīgā
būves stadijā
Date on which the keel was laid or ship was at a similar
stage of construction:
 
Piegādes vai nozīmīgas pārbūves pabeigšanas datums
Date of delivery or completion of major conversion:
 
 
(Apliecības pirmās lapas otrā puse)
(Reverse of certificate)
SĀKOTNĒJĀ APSKATE
Initial survey
Ar šo apliecinu, ka:
This is to certify:
1. Kuģis ir pārbaudīts saskaņā ar 1993.gada Torremolinosas protokola pielikuma noteikumu I/6 (1) (a).
that the ship has been surveyed in accordance with Regulation I/6 (1) (a) of the Annex to the Torremolinos Protocol of
1993.
2. Pārbaude ir parādījusi, ka:
that the survey showed that:
a) kuģis pilnībā atbilst Eiropas Padomes Direktīvas 
97/70/EK
 prasībām;
the ship fully complies with the requirements of Council Directive 97/70/EC;
b) maksimāla atļautā ekspluatācijas iegrime katrā kuģa darbībai atbilstošā stāvoklī ir norādīta atzītā noturības
informācijā, kas izdota___________________________.
the maximum permissible operating draught associated with each operating condition for the vessel is contained in the
approved stability booklet dated .................................................... .
3. Izņēmuma apliecība ir/nav izdota.
that an Exemption Certificate has/has not
1
 been issued.
 
Šī apliecība ir derīga līdz __________________________________, kad veicama apskate saskaņā ar noteikuma I/6
punktiem (1) (b) (ii) un (iii) un (c).
This certificate is valid until .............................................................. subject to surveys in accord-dancewith
Regulation I/6 (1) (b) (ii) and (iii) and (c).
Izdota
_____________________
 
20___.g.____.________________
 
(apliecības izdošanas vieta)
 
 
Issued at
........................................
, on
........................................
 
(place of issue of certificate)
 
(date of issue)
 
 
 
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apliecību, paraksts
Signature of official issuing the certificate)
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal of issuing authority
 
Ja parakstīts, jāpievieno šāds apgalvojums:
If signed, the following paragraph is to be added:
Parakstītājs apliecina, ka viņš ir Latvijas valdības pilnvarots izdot šo apliecību.
The undersigned declares that he is duly authorised by the said Member State to issue this certificate.
 
 
 
(paraksts) (signature)
164
/
203
 
(Apliecības otrā lapa)
(Next page of certificate)
Apstiprinājums
apliecības derīguma termiņa pagarināšanai saskaņā ar I/11(1) noteikumu
Endorsement to extend the validity of the certificate for a period of grace where Regulation I/11 (1) applies
Šī apliecība saskaņā ar I/11 (1) noteikumu ir atzīstama par spēkā esošu līdz
 
This certificate shall, in accordance with Regulation 
I/11 (1),
 be accepted as valid until
 
 
 
 
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Apstiprinājums
apliecības derīguma termiņa pagarināšanai, lai sasniegtu apskates ostu, vai saskaņā ar I/11 (2) vai I/11 (4)
noteikumu
Endorsement to extend the validity of the certificate until reaching the port of survey or for a period of grace where
Regulation I/11 (2) or Regulation I/11 (4) applies
Šī apliecība saskaņā ar I/11 (2)/I/11 (4) noteikumu ir atzīstama
This certificate shall, in accordance with Regulation I/11(2)/Regulation I/11(4), be accepted as valid until
par spēkā esošu līdz
 
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
 
(Apliecības trešā lapa)
Next page of certificate
Apstiprinājums
periodiskajām apskatēm
Endorsement for periodical surveys
Aprīkojuma apskate
Equipment survey
 
Ar šo apliecinu
, ka, veicot apskati saskaņā ar I/6 (1) (b) (ii) noteikumu, kuģis ir atzīts par
This is to certify that, at a survey as required by Regulation I/6 (1) (b) (ii), the vessel was found
atbilstošu attiecīgajām prasībām.
to comply with the relevant requirements.
 
165
/
203
Paraksts
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Radio aprīkojuma apskates
Radio surveys
 
Ar šo apliecinu
, ka, veicot apskati saskaņā ar I/6 (1) (b) (iii) noteikumu, kuģis ir atzīts par
This is to certify that, at a survey as required by Regulation I/6 (1) (b) (iii), the vessel was found
atbilstošu attiecīgajām prasībām.
to comply with the relevant requirements.
Pirmā periodiskā radio aprīkojuma apskate
First periodical radio survey:
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Otrā periodiskā radio aprīkojuma apskate
Second periodical radio survey:
 
(Apliecības ceturtā lapa)
 
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Trešā periodiskā radio aprīkojuma apskate
Third periodical radio survey:
 
 
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
166
/
203
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Apstiprinājums starpapskatei
Endorsement for intermediate survey
Ar šo apliecinu
, ka, veicot apskati saskaņā ar I/6 (1) (c) noteikumu, kuģis ir atzīts par
This is to certify that, at a survey as required by Regulation I/6 (1) (c), the vessel was found
atbilstošu attiecīgajām prasībām.
to comply with the relevant requirements.
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Satiksmes ministrs K.Peters
APRĪKOJUMA SARAKSTS
RECORD OF EQUIPMENT
atbilstības apliecībai
for the certificate of compliance
Šis saraksts ir neatņemama atbilstības apliecības sastāvdaļa
This record shall be permanently attached to the certificate of compliance
Aprīkojuma saraksts apliecina atbilstību Eiropas Padomes Direktīvai 
97/70/EK
, kas nosaka harmonizētu
drošības režīmu zvejas kuģiem ar garumu 24 metri un
 
vairāk
Record of equipment for compliance with Council Directive 97/70/EC setting up a harmonised safety regime for fishing
vessels with a length of 24 metres and over
1. Kuģa dati
Particulars of the vessel
Kuģa vārds
Name of the ship
Pazīšanas signāls
Distinctive numbers or letters
Pieraksta osta
Port of registry
Garums
Length
 
 
 
 
 
2. Glābšanas aprīkojuma uzskaitījums
Details of life-saving appliances:
1.
Kopējais cilvēku skaits, kam paredzēti glābšanas līdzekļi
Total number of persons for whom life-saving appliances are provided
 
 
 
Kreisais borts
Port side
Labais borts
Starboard side
2.
Kopējais glābšanas laivu skaits
Total number of lifeboats
2.1.
Kopējais cilvēku skaits, ko tās var uzņemt
Total number of persons accommodated by them
 
 
2.2.
Daļēji slēgtu glābšanas laivu skaits (VII/18 noteikums)
Number of partially enclosed lifeboats (Regulation VII/18)
 
 
2.pielikums
Ministru kabineta
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
167
/
203
2.3.
Pilnīgi slēgtu glābšanas laivu skaits (VII/18 noteikums)
Number of totally enclosed lifeboats (Regulation VII/18)
 
 
3.
Glābējlaivu skaits
Number of rescue boats
 
 
3.1.
Laivu skaits, kas iekļautas iepriekš norādītajā kopējā glābšanas laivu
skaitā
Number of boats which are included in the total number of lifeboats
shown above
 
 
4.
Glābšanas plosti
Liferafts
4.1.
Glābšanas plosti, kam nepieciešamas atzītas nolaišanas iekārtas
Those for which approved launching appliances are required
4.1.1.
Glābšanas plostu skaits
Number of life rafts
 
 
4.1.2.
Cilvēku skaits, kurus tajos iespējams izvietot
Number of persons accommodated by them
 
 
4.2.
Glābšanas plosti, kam nav nepieciešamas atzītas nolaišanas iekārtas
Those for which approved launching appliances are not required
4.2.1.
Glābšanas plostu skaits
Number of life rafts
 
 
4.2.2.
Cilvēku skaits, kurus tajos iespējams izvietot
Number of persons accommodated by them
 
 
5.
Glābšanas riņķu skaits
Number of lifebuoys
 
 
6.
Glābšanas vestu skaits
Number of lifejackets
 
 
7.
Hidrotērpi
Immersion suits
7.1.
Kopējais skaits
Total number
 
 
7.2.
Hidrotērpu skaits, kas atbilst prasībām glābšanas vestēm
Number of immersion suits complying with the requirements for
lifejackets
 
 
8.
Siltumu aizturošo līdzekļu skaits
Number of thermal protective aids
 
 
9.
Glābšanas līdzekļos lietojamo radio iekārtu skaits
Radio installations used in life-saving appliances
9.1.
Radiolokatora atbildētāju skaits
Number of radar transponders
 
 
9.2.
Divpusēju sakaru UĪV radiotelefonu skaits
Number of two-way VHF radiotelephone apparatus
 
 
 
 
 
3. Radio aparatūras uzskaitījums
Details of radio facilities
Nr.p.k.
No.
Nosaukums
Item
Faktiskais
nodrošinājums
Actual provision
1.
Galvenās sistēmas
Primary systems
1.1.
UĪV radioiekārtas
VHF radio installation
1.1.1.
Ciparu selektīvā izsaukuma (
DSC
) kodēšanas iekārta
DSC encoder
 
1.1.2.
DSC
 sardzes uztvērējs
DSC watch receiver
 
1.1.3.
Radio telefonija
Radiotelephony
 
1.2.
VV radioiekārtas
MF radio installation
1.2.1.
Ciparu selektīvā izsaukuma (
DSC
) kodēšanas iekārta
DSC encoder
 
168
/
203
1.2.2.
DSC
 sardzes uztvērējs
DSC watch receiver
 
1.2.3.
Radio telefonija
Radiotelephony
 
1.3.
VV/ĪV radioiekārtas
MF radio installation
 
1.3.1.
Ciparu selektīvā izsaukuma (
DSC
) kodēšanas iekārta
DSC encoder
 
1.3.2.
DSC
 sardzes uztvērējs
DSC watch receiver
 
1.3.3.
Radio telefonija
Radiotelephony
 
1.3.4.
Tiešās drukas telegrāfija (TDT)
Direct-printing radiotelegraphy
 
1.4.
INMARSAT
 kuģa–zemes stacija
INMARSAT ship–earth station
 
2.
Sekundārie (otršķirīgie) trauksmes līdzekļi
Secondary means of alerting
3.
Līdzekļi jūras drošības informācijas (
MSI
) saņemšanai
Facilities for reception of Maritime Safety Information
3.1.
NAVTEX
 (jūras drošības informācijas pārraides un automātiskās saņemšanas
sistēma, kas darbojas 518 kHz frekvencē, izmantojot šaurjoslas tiešās drukas
telegrāfiju) uztvērējs
NAVTEX receiver
 
3.2.
Paplašinātās grupas izsaukuma uztvērējs
EGC receiver
 
3.3.
ĪV tiešās drukas radio telegrāfa uztvērējs
HF direct-printing radiotelegraphy receiver
 
4.
Satelītu jūras avārijas radioboja (
EPIRB
)
Satellite EPIRB
4.1.
Cospas-Sarsat
 (starptautiska satelītu sistēma briesmu signālu uztveršanai un avārijas
vietas noteikšanai no radiobojām, kas strādā 406 MHz un 121,5 MHz frekvencēs)
 
4.2.
INMARSAT
 
5.
UĪV EPIRB
VHF EPIRB
 
6.
Kuģa radiolokācijas atbildētājs
Vessel’s radar transponder
 
7.
Radiotelefona 2182 kHz briesmu frekvences sardzes uztvērējs
Radiotelephone distress frequency watch receiver 2 182 kHz
 
8.
Iekārta radiotelefona trauksmes signāla padošanai 2182 kHz frekvencē
Device for generating the radiotelephone alarm signal on 2 182 kHz
 
 
4. Pielietojamās metodes, lai nodrošinātu radiolīdzekļu atbilstību (Noteikums IX/14)
Methods used to ensure availability of radio facilities (Regulation IX/14)
4.1. Aprīkojuma dublēšana
 
Duplication of equipment:
 
4.2. Krastā bāzēta apkope
 
Shore-based maintenance:
 
4.3. Iespēja apkopi veikt jūrā
 
At-sea maintenance capability:
 
 
Ar šo apliecinu,
 ka šis aprīkojuma saraksts ir pareizs no visiem aspektiem
This is to certify that this record of equipment is correct in all respects
Izdota
_____________________
 
20___.g.____.________________
 
(apliecības izdošanas vieta)
 
 
Issued at
........................................
, on
........................................
 
(place of issue of certificate)
 
(date of issue)
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotā personas, kas izdevusi apliecību
169
/
203
signature of official issuing the certificate)
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal of issuing authority
 
Ja parakstīts, jāpievieno šāds apgalvojums:
If signed, the following paragraph is to be added:
Parakstītājs apliecina, ka viņš ir Latvijas valdības pilnvarots izdot šo sarakstu.
The undersigned declares that he is duly authorised by the said Member State to issue this record.
 
 
 
(paraksts) (signature)
Satiksmes ministrs K.Peters
(Apliecības pirmā lapa)
IZŅĒMUMA APLIECĪBA
EXEMPTION CERTIFICATE
Izdevējas institūcijas logo
LATVIJA
jaunam/esošam zvejas kuģim
for a new/existing fishing vessel
Izdevis(-usi)
 
 
(izdevējinstitūcijas pilns nosaukums, kas atzīta saskaņā ar Eiropas Padomes Direktīvas 
94/57/EK
 (ar
grozījumiem) prasībām)
(full official designation of the competent organisation recognised under the provisions of the Council
Directive 94/57/EC)
Latvijas Republikas valdības vārdā
under the authority of the Government of the Republic of Latvia
saskaņā ar Noteikumiem par zvejas kuģu drošību
Issued under the provisions of the Regulations on the safety of fishing vessels
un apstiprina zvejas kuģa
and confirming compliancy of the vessel named hereafter
Kuģa vārds
Name of the ship
Pazīšanas signāls
Distinctive numbers or letters
Pieraksta osta
Port of registry
Garums
Length
 
 
 
 
atbilstību Eiropas Padomes Direktīvai 
97/70/EK
, kas nosaka harmonizētu drošības režīmu zvejas kuģiem ar
garumu 24 metri un vairāk
with the provisions of Council Directive 97/70/EC setting up a harmonised safety regime for fishing vessels of 24
metres in length and over,
 
(Apliecības pirmās lapas otrā puse)
(Reverse of certificate)
Ar šo apliecinu, ka:
This is to certify:
Kuģis saskaņā ar pilnvarām, ko piešķir noteikums________________, ir atbrīvots no ___________prasībām.
That the vessel is under the authority conferred by regulation___________exempted from the reguirements
of_______________.
Nosacījumi, ja tādi ir, ar kādiem ir piešķirts izņēmums:
Conditions, if any, on which the Exemption Certificate is granted:
 
 
3.pielikums
Ministru kabineta
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
170
/
203
 
Šī apliecība ir derīga līdz __________________________________, kad veicama apskate saskaņā ar noteikuma I/6
punktiem (1) (b) (ii) un (iii) un (c)
This certificate is valid until .............................................................. subject to surveys in accord-dancewith
Regulation I/6 (1) (b) (ii) and (iii) and (c).
Izdota
_____________________
 
20___.g.____.________________
 
(apliecības izdošanas vieta)
 
 
Issued at
........................................
, on
........................................
 
(place of issue of certificate)
 
(date of issue)
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotā personas, kas izdevusi apliecību
signature of official issuing the certificate)
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Ja parakstīts, jāpievieno šāds apgalvojums:
If signed, the following paragraph is to be added:
Parakstītājs apliecina, ka viņš ir Latvijas valdības pilnvarots izdot šo apliecību.
The undersigned declares that he is duly authorised by the said Member State to issue this certificate.
 
 
 
(paraksts)
(signature)
 
(Apliecības otrā lapa)
(Next page of certificate)
Apstiprinājums
apliecības derīguma termiņa pagarināšanai  saskaņā ar I/11(1) noteikumu
Endorsement to extend the validity of the certificate for a period of grace where Regulation I/11 (1) applies
Šī apliecība saskaņā ar I/11 (1) noteikumu ir atzīstama par spēkā esošu līdz
 
This certificate shall, in accordance with Regulation I/11 (1), be accepted as valid until
 
 
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Apstiprinājums
apliecības derīguma termiņa pagarināšanai, lai sasniegtu apskates ostu, vai saskaņā ar I/11 (2) vai I/11 (4)
noteikumu
Endorsement to extend the validity of the certificate until reaching the port of survey or for a period of grace where
Regulation I/11 (2) or Regulation I/11 (4) applies
Šī apliecība saskaņā ar I/11 (2)/I/11 (4) noteikumu ir atzīstama
This certificate shall, in accordance with Regulation I/11(2)/Regulation I/11(4), be accepted as valid until
par spēkā esošu līdz
 
Paraksts
 
Signature
(pilnvarotās personas, kas izdevusi apstiprinājumu, paraksts un amats
signature of authorised official issuing the endorsement)
171
/
203
Vieta
 
Place
 
Datums
 
 
Date
 
 
Izdevējas institūcijas zīmogs
Seal or stamp of the issuing authority
Satiksmes ministrs K.Peters
LATVIJAS JŪRAS ADMINISTRĀCIJAS
KUĢOŠANAS DROŠĪBAS INSPEKCIJA
MARITIME ADMINISTRATION OF LATVIA
MARITIME SAFETY INSPECTORATE
KUĢOŠANAS SPĒJAS APLIECĪBA
(Ar 
pielikumu
)
TRADE CERTIFICATE
(With Annex)
Kuģa vārds
 
Name of ship
 
Pieraksta osta
 
Kuģa tips
 
Port of registry
 
Type of ship
 
Bruto tilpība
 
Pazīšanas signāls
 
Gross tonnage
 
Call sign
 
SJO numurs
 
Latvijas Kuģu reģistra
reģistrācijas numurs
 
IMO number
 
Number of registration in the
Latvian Ship Register
 
 
Kuģis ir pārbaudīts saskaņā ar Latvijas Republikā spēkā esošajiem noteikumiem un atzīts par derīgu kuģošanai
(norādīt kuģošanas rajonu)
 
 
The ship has been surveyed in accordance with the Regulations effective in the Republic of Latvia and found seaworthy
for use in (indicate trade area)
 
 
Papildnosacījumi:
 
 
 
 
Special conditions:
 
 
 
 
 
 
4. pielikums
Ministru kabineta
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
(Pielikums MK 
04.12.2012.
 noteikumu Nr.818 redakcijā)
172
/
203
Maksimāli pieļaujamais
cilvēku skaits uz kuģa
 
Maximum allowed
number of persons on
board of the ship
 
 
 
 
Apliecība derīga līdz
 
, ar nosacījumu, ka tā katru
gadu tiek apstiprināta un pielikumā norādītās konstrukcijas, mehānismi un aprīkojums ir derīgā stāvoklī, un ir spēkā
pielikumā noteiktās apliecības un dokumenti
This Certificate is valid until
 
subject to the annual
confirmation and if the constructions, machinery and equipment specified in Annex are in working condition and the
Certificates Specified in Annex are valid
Z.v.
Vieta
 
Datums
 
Seal
Place
 
Date
 
 
Nr.
 
Pilnvarotās personas paraksts, uzvārds
 
No.
 
Signature, name of duly authorized official
 
Ikgadējā apstiprināšana
Annual confirmation
Pamatojoties uz pirmo ikgadējo apskati (akts Nr.
 
), šī apliecība tiek apstiprināta
On the basis of the 1
st
 annual survey (Report No.
 
) the certificate is confirmed
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
Seal or stamp
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds
Name and signature of duly authorized official)
Pamatojoties uz otro ikgadējo apskati (akts Nr.
 
), šī apliecība tiek apstiprināta
On the basis of the 2
nd
 annual survey (Report No.
 
) the certificate is confirmed
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
Seal or stamp
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds
Name and signature of duly authorized official)
Starpapskate dokā (akts Nr._________________) veikta
Intermediate survey (Report No._____________) has been carried out
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
Seal or stamp
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds
Name and signature of duly authorized official)
Pamatojoties uz trešo ikgadējo apskati (akts Nr.
 
), šī apliecība tiek apstiprināta
On the basis of the 3
rd
 annual survey (Report No.
 
) the certificate is confirmed
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
Seal or stamp
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds
Name and signature of duly authorized official)
Pamatojoties uz ceturto ikgadējo apskati (akts Nr.
 
), šī apliecība tiek apstiprināta
On the basis of the 4
th
 annual survey (Report No.
 
) the certificate is confirmed
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
Seal or stamp
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds
173
/
203
Name and signature of duly authorized official)
Apliecība zaudē spēku šādos gadījumos:
- ir beidzies tās derīguma termiņš;
- kuģis nav laikus uzrādīts ikgadējai apskatei;
- kuģis nav uzrādīts ārpuskārtas apskatei sakarā ar negadījumu, kurš var izraisīt kuģošanas spējas zaudējumu;
- pēc rekonstrukcijas, modernizācijas vai izmaiņām aprīkojumā, kas nav saskaņotas ar inspekciju;
- netiek ievēroti sertifikātā noteiktie inspekcijas nosacījumi.
The Certificate shall cease to be valid in the following cases:
- after the date of expiry;
- if the ship has not been subjected to a required survey in due time;
- after an accident which may effect to a loss of a seaworthy unless the ship is submitted to a survey;
- after carrying out structural alternations, modernization or equipment's alternations not agreed with the
Inspectorate;
- if requirements of the Inspectorate which are laid down in the Certificate have not been complied with.
LATVIJAS JŪRAS ADMINISTRĀCIJAS
KUĢOŠANAS DROŠĪBAS INSPEKCIJA
MARITIME ADMINISTRATION OF LATVIA
MARITIME SAFETY INSPECTORATE
PIELIKUMS
KUĢOŠANAS SPĒJAS APLIECĪBAI
ANNEX TO THE TRADE CERTIFICATE
Nr.
Vispārīgais raksturojums
General characteristics
Kuģa vārds
 
Pazīšanas signāls
 
Name of ship
 
Call sign
 
Kuģa tips
 
LKR Nr.
 
Type of ship
 
Registered number
 
Pieraksta osta
 
SJO Nr.
 
Port of registry
 
IMO number
 
Kuģa īpašnieks
 
Shipowner
 
Korpuss
Hull of ship
Būves gads un vieta
 
Year and place of build
 
Garums, kā tas ir noteikts tilpības apliecībā, m
 
 
Length as determined in Tonnage Certificate
 
 
Lielākais korpusa garums, m
 
Lielākais platums, m
 
 
Overall length
 
Extreme breadth
 
 
Sānu augstums, m
 
Iegrime, pilna (vidusdaļā), m
 
 
Depth
 
Draft at midship
 
 
Brīvsānu augstums, m
 
 
Freeboard
 
 
Bruto tilpība
 
Neto tilpība
 
Gross tonnage
 
Net tonnage
 
Dedveits
 
t
Deadweight
 
 
174
/
203
Ūdensnecaurlaidīgās starpsienas un to izvietojums
 
Number and place of watertight bulkheads
 
Korpusa materiāls
 
Material of hull
 
Kuģa pretapaugšanas sistēma/zemūdens daļas pārklājums
 
Antifouling system on ship/coating of underwater portion of hull
 
Stūres iekārta
Steering gear
Stūres mašīnas tips, skaits
 
Type and number of steering engine
 
Stūres pievads
 
Steering gear
 
Rezerves stūres pievads
 
Emergency steering gear
 
Stūres tips un skaits
 
Type and number of rudders
 
Dzeniekārta
Propulsion
Dzinekļa tips, skaits
 
Type of thruster, number
 
Dzinekļa materiāls
 
Material of thruster
 
Diametrs, m
 
Diameter
 
Dzenvārpstas diametrs, mm
 
Diameter of propeller shaft
 
Enkura iekārta
Anchor gear
 
Kreisais sāns
Port side
Labais sāns
Starboard side
Enkura tips
Type of anchor
 
 
Enkura svars, kg
Weight of anchor
 
 
Ķēdes/troses garums, m
Length of chain cable/wire rope
 
 
Ķēdes kalibrs/troses diametrs, mm
Chain cable gauge/wire rope diameter
 
 
Enkurspilves tips
Type of windlass
 
 
Vilkšanas iekārta
Towing arrangement
Vilkšanas troses diametrs, mm, un garums, m
 
Diameter, mm, and length of towline, m
 
Vilkšanas vinčas tips
 
Type of towing winch
 
Nominālais vilcējspēks
 
Rated power on towline
 
Vilkšanas āķa tips
 
Type of towing hook
 
Glābšanas līdzekļi
Life-saving appliances
175
/
203
Kopējais cilvēku skaits uz kuģa, kam paredzēti glābšanas līdzekļi
 
Total number of persons to which life-saving appliances are provided
 
Kopējais glābšanas laivu skaits
 
Total numbers of lifeboats
 
Kopējais cilvēku skaits, kam aprēķinātas glābšanas laivas
 
Total number of persons accommodated by them
 
Tips
 
Type
 
Izvietojums
 
Positions
 
Dežūrlaivas (skaits, izvietojums)
 
Rescue boats (number, position)
 
Glābšanas plosti (tips, skaits, izvietojums)
 
Liferafts (type, number, position)
 
Kopējais cilvēku skaits, kam aprēķināti glābšanas plosti
 
Total number of persons accommodated by them
 
Kopējais glābšanas riņķu skaits
 
Total number of lifebuoys
 
 
Ar gaismas boju
 
 
With self-igniting light
 
 
Ar peldošu līni
 
 
With buoyant lifeline
 
 
Ar dūmu signālu
 
 
With smoke signal
 
Glābšanas vestu skaits
 
Number of lifejackets
 
Hidrotērpu skaits
 
Number of immersion suits
 
Siltumaizsarglīdzekļu skaits
 
Number of thermal protective aids
 
Līnmetējs (skaits, tips)
 
Line throwing appliance (number, type)
 
Divpusējo sakaru UĪV radiostacija
 
Two-way VHF radiotelephone apparatus
 
Signāllīdzekļi
Signal appliances
Navigācijas ugunis:
topuguns
 
gab.
vilkšanas
 
gab.
Number of navigational lights
masthead light
 
 
towing lights
 
 
Bortu ugunis: zaļa
 
gab.
sarkana
 
gab.
pakaļgala
 
gab.
side lights green
 
 
red
 
 
stern lights
 
 
Riņķugunis: balta
 
gab.
sarkana
 
gab.
zaļa
 
gab.
All-round lights: white
 
 
red
 
 
green
 
 
Signāllampas:
dienas signāllampas
 
gab.
skaņas sign. dublētājlampas
 
gab.
Signalling lamps
day light signalling lamps
 
 
sound signals repeating lamps
 
 
Signālzīmes:
lode
 
gab.
rombs
 
gab.
konuss
 
gab.
cilindrs
 
gab.
Signal shapes
balls
 
 
diamonds
 
 
cones
 
 
cylinders
 
 
Skaņu signālierīces:
svilpe
 
gab.
zvans
 
gab.
gongs
 
gab.
Sound signal appliances
whistles
 
 
bells
 
 
gongs
 
 
Pirotehniskie līdzekļi:
Pyrotechnic aids
izpletņraķetes
(skaits)
 
176
/
203
parachute rockets
(number)
 
skaņas raķetes
(skaits)
 
sound rockets
(number)
 
signāllāpas
(skaits)
 
hand flares
(number)
 
Navigācijas aprīkojums
Navigational equipment
Žirokompass
 
Gyro compass
 
Galvenais magnētiskais kompass
 
Standard magnetic compass
 
Magnētiskais kompass stūres mājā
 
Steering magnetic compass
 
Radiolokācijas stacija
 
Radar installation
 
Skaņas atbalss lote
 
Echo sounder
 
Rokas lote
 
Hand lead
 
Sekunžu mērītājs
 
Chronometer
 
Barometrs aneroids
 
Aneroid-barometer
 
Binoklis
 
Binoculars
 
Cits aprīkojums
 
Other equipment
 
Avārijas inventārs un materiāli
Emergency inventory and materials
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Ugunsdzēšanas aprīkojums un līdzekļi
Fire protection equipment and appliances
Ugunsdzēsības sūkņi (skaits, tips, spiediens, ražība)
 
Fire pumps (number, type, pressure, capacity)
 
Ugunsdzēšanas krāni, šļūtenes un stobri
 
komplekti
Fire hydrants, hoses and nozzles
 
units
Putu ģeneratori (tips, skaits)
 
Air-foam generators (type, number)
 
Putu veidotāja daudzums un tips
 
Quantity and type of foam-generating liquid
 
177
/
203
Stacionārā ugunsdzēšanas sistēma (tips, skaits)
 
Fixed fire-extinguishing system (type, number)
 
Ugunsdzēšanas vielas tips un daudzums
 
Type and quantity of fire-extinguishing substance
 
Pārnēsājamie ugunsdzēsības aparāti (tips, skaits)
 
Portable fire extinguishers (type and number)
 
Automātiskā ugunsgrēka atklāšanas sistēma
 
Automatic fire detection system
 
Ugunsdzēsēju ekipējums
 
Fireman's outfit
 
Cits ugunsdrošības aprīkojums
 
Other fire protection equipment
 
Radioaprīkojums
Radio equipment
UĪV radioiekārta:
 
VHF radio installation
 
CSI kodējošā iekārta
 
DSC encoder
 
CSI dežūruztvērējs
 
DSC watch receiver
 
Radiotelefona iekārta
 
Radiotelephony
 
VV radioiekārta:
 
MF radio installation
 
CSI kodējošā iekārta
 
DSC encoder
 
CSI dežūruztvērējs
 
DSC watch receiver
 
Radiotelefona iekārta
 
Radiotelephony
 
Papildu iekārtas trauksmes un briesmu signālu noraidīšanai
 
Secondary means of alerting
 
Ierīces kuģošanas drošības informācijas uztveršanai:
 
Facilities for reception of maritime safety information
 
Uztvērējs NAVTEX
 
NAVTEX receiver
 
Satelītu ARB:
 
Satellite EPIRB
 
COSPAS-SARSAT
 
COSPAS-SARSAT
 
INMARSAT
 
INMARSAT
 
UĪV ARB
 
VHF EPIRB
 
Kuģa radiolokācijas atbildētājs
 
Ship’s radar transponder
 
Dežūruztvērējs avārijas radiotelefona frekvencē 2182 kHz
 
Radiotelephone distress frequency watch receiver on 2182 kHz
 
Iekārta radiotelefona trauksmes signāla noraidīšanai 2182 kHz frekvencē
 
Device for generating the radiotelephone-alarm signal on 2182 kHz
 
Galvenie dzinēji
Main engines
Tips
Type
Skaits
Number
Jauda, kW
Power output
Būves vieta
Place of build
Būves gads
Year of build 
178
/
203
Type
Number
Power output
Place of build
Year of build
 
 
 
 
 
Palīgdzinēji
Auxiliary engines
Tips
Type
Skaits
Number
Jauda, kW
Power output
Būves vieta
Place of build
Būves gads
Year of build
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Sistēmas
Systems
Sistēma
System
Sūkņi
Pumps
Tips
Type
Skaits
Number
Ražība, m
3
/h
Capacity
Atsūknēšanas
Bilge pumping
 
 
 
Balasta
Ballast
 
 
 
Kravas
Cargo
 
 
 
Elektroiekārtas
Electrical installations
Ģeneratoru tips
Type of generating sets
Skaits
Number
Jauda, kW
Power
Spriegums, V
Voltage
Strāvas veids
Type of current
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Akumulatoru skaits
Number of battery
 
Avārijas elektroenerģijas avots (tips, jauda)
Emergency source of electrical power (type, power)
 
Avārijas ģenerators (tips, jauda)
Emergency generator (type, power)
 
Tvaika/ūdensapsildes katli
Steam/water heating boilers
Tips
Type
Būves gads, vieta
Place and year of
build
Drošības vārsta atvēršanās
spiediens, MPa
Safety valve opening
pressure
Pārbaudes
spiediens, MPa
Test pressure
Darba spiediens,
MPa
Working pressure
Ražīgums, t/h
/ kcal/h
Capacity
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Spiedtrauki
Pressure vessels
Izgatavošanas Nr., gads
Factory No., year of build
 
 
 
 
 
Skaits
Number
 
 
 
 
 
Darba spiediens, MPa
Working pressure
 
 
 
 
 
179
/
203
Drošības vārsta atvēršanās spiediens, MPa
Safety valve opening pressure
 
 
 
 
 
Pārbaudes spiediens, MPa
Test pressure
 
 
 
 
 
Tilpums, l
Capacity
 
 
 
 
 
Kakliņa iekšējais diametrs, mm
Vessels neck diameter inside
 
 
 
 
 
Nākošās hidrauliskās pārbaudes datums
Date of the next hydraulic test
 
 
 
 
 
Kravas celšanas iekārtas
Lifting appliances
Tips un nozīme
Type and
meaning
Izgatavošanas
Nr.
Factory No
Izgatavošanas
gads
Year of build
Skaits
Number
Pieļaujamā
darba slodze, t
Safe working
load
Lielākais
sniegums, m
Maximal load
radius
Pēdējās
pārbaudes
datums
Date of the last
test
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Iekārtas nodrošinājumam pret piesārņošanu ar naftu, notekūdeņiem un atkritumiem
Equipment for oil, sewage and garbage pollution prevention
 
Naftu saturošo ūdeņu
sistēma
Oily water system
Notekūdeņu
sistēma
Sewage water
system
Savākšanas un uzkrāšanas tvertņu skaits
Number of collection and holding tank
 
 
Savākšanas un uzkrāšanas tvertņu tilpums
Volume of collection and holding tank
 
 
Savākšanas un uzkrāšanas tvertņu izvietojums
Position of collection and holding tank
 
 
Pārsūknēšanas un nodošanas cauruļvada ar standartsavienojumu
atrašanās vieta
Position of oily water transfer and discharging pipeline with standard
discharge connection
 
 
Noplombējamā cauruļvada slēga atrašanās vieta
Position of device for sealing pipeline of discharge in closed position
 
 
Filtrēšanas iekārta
Filtering equipment
 
 
 
 
Atkritumu savākšanas un uzkrāšanas tvertņu skaits
Number of garbage collecting and holding devices
 
Atkritumu savākšanas un uzkrāšanas tvertņu tilpums
Volume of garbage collecting and holding devices
 
Atkritumu savākšanas un uzkrāšanas tvertņu izvietojums
Position of garbage collecting and holding devices
 
Plakāti par darbībām ar atkritumiem
Garbage management posters
 
Plāns par darbībām ar atkritumiem
Garbage management plan
 
Emisijas kontrole no kuģiem
Control of emissions from ships
180
/
203
1. Kuģis, darbojoties emisijas kontroles rajonā (Baltijas jūra, Ziemeļjūra, Ziemeļamerikas rajons), SO
x
 un cieto daļiņu
emisijas samazināšanai un kontrolei izmanto:
While the ship is operating within an Emission Control Area (Baltic Sea area, North Sea area, North American area)
the ship uses for SO
x
 and particulate matter emission reduction and control
1.1. degvielu, kurā sēra saturs nepārsniedz 1,00 % m/m, bet no 2015.gada 1.janvāra – 0,10 % m/m, kā tas
fiksēts degvielas piegādes pavaddokumentā
fuel oil with a sulphur content that does not exceed 1.00 % m/m, but on and after 1 January 2015 – 0.10 %
m/m as documented by bunker delivery note
 
1.2. apstiprinātu izplūdes gāzu attīrīšanas sistēmu
an approved exhaust gas cleaning system
 
1.3. citu atbilstības metodi
other compliance method
 
2. Kuģis, darbojoties emisijas kontroles rajonā (Ziemeļamerikas rajons), NO
x
 emisijas samazināšanai un kontrolei
nodrošina:
While the ship is operating within an Emission Control Area (North American area) the ship ensures for NO
x
 emission
reduction and control
2.1. III pakāpei noteiktos emisijas limitus
emission limits according to Tier III
 
2.2. apstiprinātas izplūdes gāzu attīrīšanas sistēmas darbību
operation of an approved exhaust gas cleaning system
 
2.3. citas atbilstības metodes izmantošanu
use of another compliance method
 
Apliecības un dokumenti, kuriem jāatrodas uz kuģa, lai Kuģošanas spējas apliecība saglabātu spēku
Certificates and documents required to be carried on board the ship in order the Trade Certificate will
remain in force
Nr.
No
Apliecības nosaukums
Title of certificate
Numurs
Number
Izsniegšanas
datums
Date of issue
Derīguma termiņš
Date of expire
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Z.v.
Vieta
 
Datums
 
Seal
Place
 
Date
 
 
Nr.
 
Pilnvarotās personas paraksts, uzvārds
 
No.
 
Signature, name of duly authorized official
 
 
Izmaiņas un papildinājumi pēc Kuģošanas spējas apliecības izsniegšanas
Changes and additions after the issuance of the Trade Certificate
Nr.
No.
Izmaiņu sastāvs
Changes and additions
Datums, pilnvarotā pārstāvja
paraksts, zīmogs
Date, signature of authorized official,
stamp
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
181
/
203
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Apliecības pielikumā ir sanumurētas un cauršūtas
 
lpp.
In this Annex to Certificate there are numbered and sewed
 
pages.
Z.v.
Seal
Paraksts
 
Datums
 
 
Signature
 
Date
 
 
LATVIJAS JŪRAS ADMINISTRĀCIJA
KUĢOŠANAS DROŠĪBAS INSPEKCIJA
KUĢOŠANAS SPĒJAS APLIECĪBA
(Ar 
pielikumu
)
 
Kuģa vārds
 
 
5. pielikums
Ministru kabineta
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
(Pielikums MK 
04.12.2012.
 noteikumu Nr.818 redakcijā)
182
/
203
Pieraksta osta
 
 
Kuģa tips
 
Bruto tilpība
 
 
Pazīšanas signāls
 
SJO numurs
 
 
LKR numurs
 
Kuģis ir pārbaudīts saskaņā ar Latvijas Republikā spēkā esošajiem noteikumiem un atzīts par derīgu kuģošanai
(norādīt kuģošanas rajonu)
 
Papildnosacījumi:
 
 
 
 
Maksimāli pieļaujamais cilvēku skaits uz kuģa
 
Apliecība derīga līdz
 
,
ar nosacījumu, ka tā katru gadu tiek apstiprināta un pielikumā uzrādītās konstrukcijas, mehānismi un aprīkojums ir
derīgā stāvoklī, un ir spēkā pielikumā noteiktās apliecības un dokumenti.
Z.v.
Vieta
 
Datums
 
Nr.
 
 
 
 
 
 
(pilnvarotās personas paraksts, uzvārds)
Ikgadējā apstiprināšana
Pamatojoties uz pirmo ikgadējo apskati (akts Nr.___________), šī apliecība tiek apstiprināta
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
 
 
(pilnvarotās personas paraksts, uzvārds)
 
Pamatojoties uz otro ikgadējo apskati (akts Nr.___________), šī apliecība tiek apstiprināta
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
 
 
(pilnvarotās personas paraksts, uzvārds)
 
Starpapskate dokā (akts Nr.___________) veikta
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
 
 
(pilnvarotās personas paraksts, uzvārds)
 
Pamatojoties uz trešo ikgadējo apskati (akts Nr.___________), šī apliecība tiek apstiprināta
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
 
 
(pilnvarotās personas paraksts, uzvārds)
 
Pamatojoties uz ceturto ikgadējo apskati (akts Nr.___________), šī apliecība tiek apstiprināta
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
 
 
(pilnvarotās personas paraksts, uzvārds)
 
Apliecība zaudē spēku šādos gadījumos:
183
/
203
- ir beidzies tās derīguma termiņš;
- kuģis nav laikus uzrādīts ikgadējai apskatei;
- kuģis nav uzrādīts ārpuskārtas apskatei sakarā ar negadījumu, kurš var izraisīt kuģošanas spējas zaudējumu;
- pēc rekonstrukcijas, modernizācijas vai izmaiņām aprīkojumā, kas nav saskaņotas ar inspekciju;
- netiek ievēroti inspekcijas nosacījumi.
 
LATVIJAS JŪRAS ADMINISTRĀCIJAS
KUĢOŠANAS DROŠĪBAS INSPEKCIJA
PIELIKUMS
KUĢOŠANAS SPĒJAS APLIECĪBAI
Nr.
Vispārīgais raksturojums
 
 
 
Kuģa vārds
 
Pazīšanas signāls
 
Kuģa tips
 
LKR Nr.
 
Pieraksta osta
 
SJO Nr.
 
Kuģa īpašnieks
 
 
Korpuss
Būves gads un vieta
 
Garums, kā tas ir noteikts tilpības apliecībā, m
 
Lielākais korpusa garums, m
 
Lielākais platums, m
 
Sānu augstums, m
 
Iegrime, pilna, m
 
Brīvsānu augstums, m
 
Bruto tilpība
 
Neto tilpība
 
Dedveits, t
 
Ūdensnecaurlaidīgās starpsienas un to izvietojums
 
Korpusa materiāls
 
Kuģa pretapaugšanas sistēma/zemūdens daļas pārklājums
 
Stūres iekārta
Stūres mašīnas tips
 
Stūres pievads
 
Rezerves stūres pievads
 
Stūres tips un skaits
 
Stūres vārpstas diametrs, mm
 
Dzeniekārta
Dzinekļa tips, skaits
 
Dzinekļa materiāls
 
Diametrs, m
 
Dzenvārpstas diametrs, mm
 
Enkura iekārta
 
kreisais sāns
labais sāns
Enkura tips
 
 
Enkura svars, kg
 
 
184
/
203
Ķēdes/troses garums, m
 
 
Ķēdes kalibrs/troses diametrs, mm
 
 
Enkurspilves tips
 
Vilkšanas iekārta
Vilkšanas troses diametrs, mm, un garums, m
 
Vilkšanas vinčas tips
 
Nominālais vilcējspēks
 
Vilkšanas āķa tips
 
Glābšanas līdzekļi
Kopējais cilvēku skaits uz kuģa, kam paredzēti glābšanas līdzekļi
 
Dežūrlaivas (skaits, izvietojums)
 
Glābšanas plosti (tips, skaits, izvietojums)
 
Kopējais cilvēku skaits, kam aprēķināti glābšanas plosti
 
Kopējais glābšanas riņķu skaits
 
Ar gaismas boju
 
Ar peldošu līni
 
Ar dūmu signālu
 
Glābšanas vestu skaits
 
Hidrotērpu skaits
 
Siltumaizsarglīdzekļu skaits
 
Līnmetējs (skaits, tips)
 
Divpusējo sakaru UĪV radiostacija
 
Signāllīdzekļi
Navigācijas ugunis:
topuguns
 
gab.
vilkšanas
 
gab.
Bortu ugunis: zaļa
 
gab.
sarkana
 
gab.
pakaļgala
 
gab.
Riņķugunis: balta
 
gab.
sarkana
 
gab.
zaļa
 
gab.
Signāllampas:
dienas signāllampas
 
gab.
skaņas sign. dublētājlampas
 
gab.
Signālzīmes:
lode
 
gab.
rombs
 
gab.
konuss
 
gab.
cilindrs
 
gab.
Skaņu signālierīces:
svilpe
 
gab.
zvans
 
gab.
gongs
 
gab.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Pirotehniskie līdzekļi:
izpletņraķetes
(skaits)
 
skaņas raķetes
(skaits)
 
signāllāpas
(skaits)
 
 
 
 
Navigācijas aprīkojums
Žirokompass
 
Galvenais magnētiskais kompass
 
Magnētiskais kompass stūres mājā
 
Radiolokācijas stacija
 
Skaņas atbalss lote
 
Rokas lote
 
Sekunžu mērītājs
 
Barometrs aneroīds
 
Binoklis
 
Cits aprīkojums
 
 
185
/
203
Avārijas inventārs un materiāli
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Ugunsdzēšanas aprīkojums un līdzekļi
Ugunsdzēsības sūkņi (skaits, tips, spiediens, ražība)
 
Ugunsdzēšanas krāni, šļūtenes un stobri
 
komplekti
Putu ģeneratori (tips, skaits)
 
Putu veidotāja daudzums un tips
 
Stacionārā ugunsdzēšanas sistēma (tips, skaits)
 
Ugunsdzēšanas vielas tips un daudzums
 
Pārnēsājamie ugunsdzēsības aparāti (tips,
skaits)
 
Ugunsdzēsēju ekipējums
 
Automātiskā ugunsgrēka atklāšanas sistēma
 
Cits ugunsdrošības aprīkojums
 
 
Radioaprīkojums
UĪV radioiekārta:
 
CSI kodējošā iekārta
 
CSI dežūruztvērējs
 
Radiotelefona iekārta
 
VV radioiekārta:
 
CSI kodējošā iekārta
 
CSI dežūruztvērējs
 
Radiotelefona iekārta
 
Papildu iekārtas trauksmes un briesmu signālu noraidīšanai
 
Ierīces kuģošanas drošības informācijas uztveršanai:
 
Uztvērējs NAVTEX
 
Satelītu ARB:
 
COSPAS-SARSAT
 
INMARSAT
 
UĪV ARB
 
Kuģa radiolokācijas atbildētājs
 
Dežūruztvērējs avārijas radiotelefona frekvencē 2182 kHz
 
Iekārta radiotelefona trauksmes signāla noraidīšanai 2182 kHz frekvencē
 
Galvenie dzinēji
Tips
Skaits
Jauda, kW
Būves vieta
Būves gads
 
 
 
 
 
Palīgdzinēji
186
/
203
Tips
Skaits
Jauda, kW
Būves vieta
Būves gads
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Sistēmas
Sistēma
Sūkņi
Tips
Skaits
Ražība, m
3
/h
Atsūknēšanas
 
 
 
Balasta
 
 
 
Kravas
 
 
 
Elektroiekārtas
Ģeneratoru tips
Skaits
Jauda, kW
Spriegums, V
Strāvas veids
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Akumulatoru skaits
 
Avārijas elektroenerģijas avots (tips, jauda)
 
Avārijas ģenerators (tips, jauda)
 
Spiedtrauki
Izgatavošanas Nr., gads
 
 
 
 
 
 
Skaits
 
 
 
 
 
 
Darba spiediens, MPa
 
 
 
 
 
 
Drošības vārsta atvēršanās spiediens,
MPa
 
 
 
 
 
 
Pārbaudes spiediens, MPa
 
 
 
 
 
 
Tilpība, l
 
 
 
 
 
 
Kakliņa iekšējais diametrs, mm
 
 
 
 
 
 
Nākamās hidrauliskās pārbaudes
datums
 
 
 
 
 
 
Tvaika / ūdensapsildes katli
Tips
Būves gads,
vieta
Drošības vārsta atvēršanās
spiediens, MPa
Pārbaudes
spiediens, MPa
Darba spiediens,
MPa
Ražīgums, t/h /
kcal/h
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Kravas celšanas iekārtas
Tips un nozīme
Izgatavo-šanas
Nr.
Izgatavo-šanas
gads
Skaits
Pieļaujamā darba
slodze, t
Lielākais
sniegums, m
Pēdējās pārbaudes
datums
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Iekārtas nodrošinājumam pret piesārņošanu ar naftu, notekūdeņiem un atkritumiem
 
Naftu saturošo ūdeņu
sistēma
Notekūdeņu
sistēma
187
/
203
Savākšanas un uzkrāšanas tvertņu skaits
 
 
Savākšanas un uzkrāšanas tvertņu tilpums
 
 
Savākšanas un uzkrāšanas tvertņu izvietojums
 
 
Pārsūknēšanas un nodošanas cauruļvada ar standartsavienojumu
atrašanās vieta
 
 
Noplombējamā cauruļvada slēga atrašanās vieta
 
 
Filtrēšanas iekārta
 
 
 
Atkritumu savākšanas un uzkrāšanas tvertņu skaits
 
Atkritumu savākšanas un uzkrāšanas tvertņu tilpums
 
Atkritumu savākšanas un uzkrāšanas tvertņu izvietojums
 
Plakāti par darbībām ar atkritumiem
 
Plāns par darbībām ar atkritumiem
 
Emisijas kontrole no kuģiem
1. Kuģis, darbojoties emisijas kontroles rajonā, SO
x
 un cieto daļiņu emisijas samazināšanai un kontrolei izmanto:
1.1. degvielu, kurā sēra saturs nepārsniedz 1,00 % m/m, bet no 2015.gada 1.janvāra – 0,10 % m/m, kā tas
fiksēts degvielas piegādes pavaddokumentā
 
1.2. apstiprinātu izplūdes gāzu attīrīšanas sistēmu
 
1.3. citu atbilstības metodi
 
2. Kuģis, darbojoties emisijas kontroles rajonā, NO
x
 emisijas samazināšanai un kontrolei nodrošina:
2.1. III pakāpei noteiktos emisijas limitus
 
2.2. apstiprinātas izplūdes gāzu attīrīšanas sistēmas darbību
 
2.3. citas atbilstības metodes izmantošanu
 
Apliecības un dokumenti, kuriem jāatrodas uz kuģa, lai kuģošanas spējas apliecība saglabātu spēku
Nr.
Apliecības nosaukums
Numurs
Izsniegšanas datums
Derīguma termiņš
1.
 
 
 
 
2.
 
 
 
 
3.
 
 
 
 
4.
 
 
 
 
5.
 
 
 
 
Z.v.
Vieta
 
Datums
 
 
Nr.
 
Pilnvarotās personas paraksts, uzvārds
 
 
Izmaiņas un papildinājumi pēc Kuģošanas spējas apliecības izsniegšanas
Nr.
Izmaiņu sastāvs
Datums, pilnvarotā pārstāvja paraksts, zīmogs
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
188
/
203
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Apliecības pielikumā ir sanumurētas un cauršūtas
 
lpp.
 
 
 
Z.v.
 
Paraksts
 
Datums
 
 
 
KRAVAS ZĪMES APLIECĪBA (1966)
LOAD LINE CERTIFICATE (1966)
Latvijas Jūras administrācijas
logo
Saskaņā ar 1966.gada Starptautiskās konvencijas par kravas zīmi nosacījumiem Latvijas Republikas valdības
uzdevumā izsniegusi Latvijas Jūras administrācijas Kuģošanas drošības inspekcija.
Issued under the provisions of the International Convention on Load Lines, 1966, under the authority of the
Government of Republic of Latvia by the Maritime Safety Inspectorate of Maritime Administration of Latvia.
Kuģa vārds
Name of ship
Pazīšanas signāls
Call sign
Pieraksta osta
Port of Registry
Kuģa garums (L), kā noteikts 2.panta
astotajā daļā
Length (L) as defined in Article 2(8)
 
 
 
 
 
6.pielikums
Ministru kabineta
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
189
/
203
Brīvsānu augstums noteikts kā: jaunam kuģim/esošam kuģim*.
Freeboard assigned as a new ship/an existing ship*.
Vasaras brīvsānu augstums no klāja līnijas ir
 
mm (S)
Summer freeboard from deckline
 
mm
Ziemas brīvsānu augstums no klāja līnijas
ir
 
mm (W)
Winter freeboard from deckline
 
mm
Klāja līnijas augšējā mala atrodas
 
mm zemāk/augstāk* par klāju pie kuģa borta.
Upper edge of the deck line is
 
mm below/above* deck at side.
Saldūdens korekcija
 
mm
Allowance for fresh water
 
mm
Ar šo apliecinām, ka šis kuģis ir apsekots, brīvsānu augstums noteikts, norādītās kravas zīmes atzīmētas saskaņā ar
1966.gada Starptautisko konvenciju par kravas zīmi.
This is to certify that this ship has been surveyed and that the freeboards have been assigned and load lines shown
above have been marked in accordance with the International Convention on Load Lines, 1966.
Šī apliecība ir spēkā līdz
 
ar nosacījumu, ka periodiskās pārbaudes notiek
saskaņā ar konvencijas 14(1)(c) pantu.
This certificate is valid until
 
subject to periodical inspections in accordance with
Article 14(1)(c) of the Convention.
Z.v.
Vieta
 
Datums
 
Seal
Place
 
Date
 
Nr.
 
 
 
No
 
 
(Pilnvarotās personas paraksts, uzvārds
Signature, name of duly authorized official)
 
 
*nevajadzīgo svītrot
*delete as appropriate
 
 
Ar šo apliecinām ka konvencijas 14(1)(c) pantā prasītās periodiskās pārbaudēs ir konstatēts, ka kuģis atbilst
attiecīgajiem konvencijas noteikumiem.
This is to certify that a periodical inspection required by Article 14(1)(c) of the Convention, this ship was found to
comply with the relevant provisions of the Convention.
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
 
 
 
Pilnvarotās iestādes zīmogs
Seal of authority
 
(pilnvarotā pārstāvja paraksts, uzvārds
name and signature of the issuing authority)
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
 
 
 
Pilnvarotās iestādes zīmogs
Seal of authority
 
(pilnvarotā pārstāvja paraksts, uzvārds
name and signature of the issuing authority)
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
 
 
 
190
/
203
Pilnvarotās iestādes zīmogs
Seal of authority
 
(pilnvarotā pārstāvja paraksts, uzvārds
name and signature of the issuing authority)
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
 
 
 
Pilnvarotās iestādes zīmogs
Seal of authority
 
(pilnvarotā pārstāvja paraksts, uzvārds
name and signature of the issuing authority)
 
Pamatojoties uz to, ka Konvencijas prasības dotajam kuģim ir pilnībā izpildītas, saskaņā ar konvencijas 19(2) pantu,
šīs apliecības derīguma termiņš pagarināts līdz
The provisions of the Convention being fully complied with by this ship, the validity of this Certificate is, in
 accordance with Article 19(2) of the Convention, extended until
 
.
Vieta
 
 
Datums
 
Place
 
 
Date
 
 
 
 
Pilnvarotās iestādes zīmogs
Seal of authority
 
(pilnvarotā pārstāvja paraksts, uzvārds
name and signature of the issuing authority)
Piezīmes.
1. Ja kuģis iziet no ostas, kura atrodas upē vai iekšējo ūdeņu robežās, kuģa kravu atļauts palielināt atbilstoši
degvielas un citu materiālu masai, nepieciešamajam patēriņam no iziešanas punkta līdz atklātai jūrai.
2. Ja kuģis atrodas saldūdenī, kura blīvums vienāds vienam, attiecīgā kravas zīme var būt iegremdēta par norādīto
saldūdens korekciju. Ja ūdens blīvums atšķiras no 1,0, korekcija jānosaka proporcionāli starpībai starp 1,025 un
faktisko ūdens blīvumu.
Notes:
1. When a ship departs from a port situated on a river or inland waters, deeper loading shall be permitted
 corresponding to the weight of the fuel and all other materials required for consumption between the point of  departure
and the sea.
2. When a ship is in fresh water of unit density the appropriate load line may be submerged by the amount of the
 fresh water allowance shown above. Where the density is other than unity, an allowance shall be made  proportional
to the difference between 1.025 and the actual density.
Satiksmes ministrs K.Peters
LATVIJAS JŪRAS ADMINISTRĀCIJA
KUĢOŠANAS DROŠĪBAS INSPEKCIJA
Latvijas Jūras administrācijas
logo
KRAVAS ZĪMES APLIECĪBA
Kuģa vārds
Pazīšanas signāls
Pieraksta osta
Kuģa garums (m)
 
 
 
 
Saskaņā ar 1966.gada Starptautiskās konvencijas par kravas zīmi nosacījumiem Latvijas Republikas valdības
uzdevumā izsniegusi Latvijas Jūras administrācijas Kuģošanas drošības inspekcija.
Brīvsānu augstums noteikts kā: jaunam kuģim/esošam kuģim*.
 
Vasaras brīvsānu augstums no klāja līnijas ir
 
mm.
7.pielikums
Ministru kabineta
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
191
/
203
Ziemas brīvsānu augstums no klāja līnijas ir
 
mm.
Klāja līnijas augšējā mala atrodas
 
mm augstāk/zemāk* par klāju, pie kuģa borta.
Saldūdens korekcija
 
mm.
Apliecību izsniedza Latvijas Jūras administrācijas Kuģošanas drošības inspekcija, un
tā ir spēkā līdz
 
, un ir jāapstiprina katru gadu.
Z.v.
Vieta
 
Datums
 
Nr.
 
 
 
 
 
 
(pilnvarotās personas paraksts, uzvārds)  
 
 
* nevajadzīgo svītrot
 
Ikgadējā apstiprināšana
Pamatojoties uz ikgadējo apskati (akts Nr._______), šī apliecība tiek apstiprināta
Nākamās ikgadējās apskates termiņš:
 
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds)
 
 
Pamatojoties uz ikgadējo apskati (akts Nr._______), šī apliecība tiek apstiprināta
Nākamās ikgadējās apskates termiņš:
 
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds)
 
 
Pamatojoties uz ikgadējo apskati (akts Nr._______), šī apliecība tiek apstiprināta
Nākamās ikgadējās apskates termiņš:
 
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds)
 
 
Pamatojoties uz ikgadējo apskati (akts Nr._______), šī apliecība tiek apstiprināta
Nākamās ikgadējās apskates termiņš:
 
Vieta
 
Datums
 
Zīmogs vai spiedogs
 
 
(pilnvarotās amatpersonas paraksts, uzvārds)
 
 
Piezīmes.
192
/
203
1. Ja kuģis iziet no ostas, kura atrodas upē vai iekšējo ūdeņu robežās, kuģa kravu atļauts palielināt atbilstoši
degvielas un citu materiālu masai, nepieciešamajam patēriņam no iziešanas punkta līdz atklātai jūrai.
2. Ja kuģis atrodas saldūdenī, kura blīvums vienāds vienam, attiecīgā kravas zīme var būt iegremdēta par augstāk
norādīto saldūdens korekciju. Ja ūdens blīvums atšķiras no 1,0, korekcija jānosaka proporcionāli starpībai starp 1,025
un faktisko ūdens blīvumu.
Satiksmes ministrs K.Peters
I. Jūras zvejas laivu tehniskā stāvokļa noteikšanas vispārīgie principi
1. Zvejas laivas tehniskā stāvokļa novērtēšanā svarīgākie rādītāji ir:
1.1. korpusa ūdensnecaurlaidība, konstrukcijas īpatnības un stiprība, brīvsānu augstuma atbilstība kuģošanas
rajonam un kuģošanas papildnosacījumiem, korpusa materiāla nolietojums;
1.2. dzinēja un citu mehānismu konstrukcijas drošība un stabila darbība;
1.3. iekārtu, aprīkojuma un inventāra nokomplektējuma, tehnisko rādītāju un tehniskā stāvokļa atbilstība
reglamentējošām prasībām;
1.4. obligāto pārbaužu laicīga veikšana;
1.5. zvejas laivas atbilstība noturības, kravnesības, pasažierietilpības un nenogrimšanas raksturojošiem un
apliecinošiem dokumentiem.
2. Laivas tehniskā stāvokļa noteikšanas paņēmieni ir vizuālā apskate, izklauvēšana, iztaustīšana (zondēšana), ja
nepieciešams, arī ekspertīze vai parauga ķīmiskā vai mehāniskā analīze, izmērīšana, pārbaude darbībā un tml.
3. Visizplatītākie bojājumi, kuri iespaido apskatāmā objekta tehnisko stāvokli, ir:
3.1. nodilums - laivas konstrukciju stiprības elementu un detaļu sākotnējo izmēru vai materiāla kvalitātes izmaiņas
sakarā ar koroziju, eroziju, koka detaļu trupēšanu, organisko materiālu puvi, kustīgo savienojumu izdilumu detaļu
saskares vietās vai citu fizikālo vai ķīmisko īpašību pasliktināšanās ekspluatācijas un laika faktoru ietekmē;
3.2. defekts – objekta (konstrukcijas, iekārtas, ierīces vai atsevišķas detaļas mehāniskas, termiskas, elektriskas
vai citādas iedarbības izsaukta konstrukcijas vai detaļu paliekoša deformācija vai struktūras izmaiņas) stāvoklis, kurā
tā normāla darbība vai izmantošana ir neiespējama vai ierobežota;
3.3. metāla strukturālās izmaiņas vai nogurums.
4. Objekta tehniskā stāvokļa novērtēšanā izmanto nodiluma un defektu normas, kas iekļautas noteikumos,
tehniskās ekspluatācijas instrukcijās un citos normatīvajos dokumentos. Konstrukciju elementu un detaļu nodiluma
pakāpi nosaka, salīdzinot esošos rādītājus ar būves lielumiem.
5. Ja, veicot objekta pārbaudi, tiek konstatēts, ka peldošam līdzeklim nav bojājumu vai bojājumi un nodilums ir
8.pielikums 
Ministru kabineta 
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
APLIECĪBA NODROŠINĀJUMAM PRET PIESĀRŅOŠANU AR NAFTU, 
NOTEKŪDEŅIEM UN ATKRITUMIEM
(Pielikums svītrots ar MK 
04.12.2012.
 noteikumiem Nr.818)
9.pielikums
Ministru kabineta
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
(Pielikums grozīts ar MK 
12.12.2017.
 noteikumiem Nr. 734)
Jūras zvejas laivu drošības kritēriji
193
/
203
pieļaujamo normu robežās, tā tehniskais stāvoklis tiek atzīts par atbilstošu drošai kuģošanai. Atsevišķos gadījumos, ja
nodilums tuvojas pieļaujamajam normu robežlielumam vai bojājumu raksturs ir tāds, ka var ietekmēt drošas kuģošanas
nosacījumus laivai iepriekš noteiktajā kuģošanas rajonā, objekta stāvoklis var tikt novērtēts kā ierobežoti derīgs,
piemērojot šai laivai ekspluatācijas ierobežojumus (kuģošanas rajona, jūras stāvokļa, kravas daudzuma, veida vai
izvietojuma, pasažieru vai cilvēku skaita un tml.). Šie ekspluatācijas ierobežojumi ir pieļaujami tikai ja tie ir pietiekami
pamatoti.
6. Defektu novēršanas veids, remonta apjoms, izmantojamo materiālu un tehnoloģiju piemērotība jāsaskaņo ar
inspektoru vai (sarežģītos gadījumos) ar Kuģošanas drošības inspekciju.
II. Korpusa apskate un tehniskā stāvokļa noteikšana
7. Uzrādot laivas korpusu apskatei, ir jābūt iztīrītām kravas tilpnēm, korpusa karkasa un apšuvuma iekšējām un
ārējām virsmām jābūt tīrām no rūsas un netīrumiem.
8. Veicot ikgadējo pārbaudi, inspektors vizuāli apskata un novērtē korpusa karkasa, ārējā apšuvuma,
ūdensnecaurlaidīgo šķērssienu, ūdensnecaurlaidīgo klāja aizveru tehnisko stāvokli, sevišķu uzmanību pievēršot tiem
defektiem (piemēram, pastiprināta rūsēšana, deformācijas, cementa kastes), kas tika konstatēti iepriekšējās
apskatēs, kā arī vietām, kuras ir vairāk pakļautas rūsēšanai, nodilumiem un trupēšanai. Ja laivas tērauda karkasa,
ārējā apšuvuma un klāja apšuvuma stiprība izraisa šaubas, inspektoram ir tiesības pieprasīt veikt šo objektu vai vietu
biezuma mērījumus. Ja ārējā korpusa apšuvuma biezums ir mazāks par 1,5 mm, šīs laivas ekspluatācija jūras
apstākļos nav pieļaujama vai pieļaujama uz laiku ar ekspluatācijas ierobežojumiem.
Laivas korpusa apskates un mērījumu apjomus, kā arī attiecīgu mezglu demontāžas vai izjaukšanas
nepieciešamību inspektors ir tiesīgs noteikt, ņemot vērā iepriekšējo apskašu, mērījumu un veikto remontu faktiskos
datus.
9. Aizliegts ekspluatēt laivu ar metinātu metāla korpusu, ja ir sūce, plaisas, virsūdens daļas apšuvuma nepieļaujami
mehāniski bojājumi (caurumi, plīsumi), ja laivas karkasā ir nepieļaujami bojājumi, kas var pazemināt laivas kopējo
stiprību.
10. Koka korpusa tehnisko stāvokli nosaka:
10.1. vizuāli apskatot, izklaudzinot, durot ar īlenu, veicot kontroles urbumu, ietēsumu;
10.2. klaudzinot, lai noteiktu koksnes stāvokli (nebojāta koksne izdod tīru, skanīgu toni, bet bojāta, sapuvusi –
dobju skaņu);
10.3. durot ar īlenu (koksnes stāvokli var noteikt, salīdzinot īlena duršanas dziļumu laivas korpusā un nebojātā,
līdzīgas sugas koksnē);
10.4. urbjot (koksnes stāvokli pārbauda vietās, kuras nosegtas ar citiem laivas konstrukcijas elementiem. Koksnes
stāvokli nosaka pēc skaidu nokrāsas, smaržas);
10.5. vietās, kur koka korpusa apšuvums ir sācis bojāties, bojājuma dziļumu var noteikt, šīs bojātās daļas notēšot
līdz veselai koksnei;
10.6 apskatot koka korpusa laivu uz ūdens (sevišķa vērība jāvelta laivas ārējās apšuves un klāja
ūdensnecaurlaidībai). Vienas diennakts laikā ieplūdušā ūdens līmenis laivas iekšienē (dibenā) nedrīkst būt augstāks
par 5 cm. Laivas, kuras ārējā apšuve ir pakļauta ķirmjēdei, ekspluatācija nav pieļaujama. Bojātie apšuvuma dēļi ir
jānomaina.
11. Normas korpusa tehniskā stāvokļa noteikšanai:
11.1. minimāli pieļaujamais laivas apšuves biezums no koka (dēļiem) ir 20 mm, no ūdensizturīga finiera - 6 mm, no
alumīnija sakausējuma - 2 mm;
11.2. laivas koka korpusa (ārējā apšuve veidota no ūdensizturīga finiera vai no dēļiem) tehnisko stāvokli nosaka pēc
1.tabulā norādīto pamatelementu nolietojuma pakāpes:
1. tabula
Galvenie korpusa un apšuves elementi
Pieļaujamās nolietojuma normas (%)
derīgs
ierobežoti derīgs
Laivas dibens, karkass
25
35
Sānu apšuvums, klājs, sānu un klāja karkass
30
40
Piezīmes.
1. Šajā tabulā norādīto nolietojuma normu robežās ir pieļaujama koka elementu puve, apšuvuma un karkasa 
194
/
203
bojājumi, finiera slāņošanās, plaisas un citi defekti, kuri neietekmē korpusa ūdensnecaurlaidību.
2. Tabulā sniegtie normatīvi ir doti attiecībā pret būves projektā esošajiem lielumiem.
11.3. no plastmasas būvētas laivas korpusa tehniskā stāvokļa derīgumu nosaka pēc 2.tabulā norādīto
pamatelementu nolietojuma pakāpes:
2.tabula
Galvenie karkasa un apšuves elementi
Pieļaujamās nolietojuma normas (%)
derīgs
ierobežoti derīgs
Laivas dibena un karkasa apšuve
25
35
Klāja karkass, apšuve
30
40
Sānu karkass, apšuve
35
45
Piezīmes.
1. Šajā tabulā norādīto nolietojuma normu robežās ir pieļaujami karkasa un apšuves detaļu bojājumi –
noslāņošanās, virsējie plīsumi, skrambas, izdilumi vai citi defekti, kuri neietekmē ūdens necaurlaidību.
2. Tabulā sniegtie pieļaujamie nodiluma normatīvi doti attiecībā pret būves projekta attiecīgajiem lielumiem.
11.4. vieglmetāla (dūralumīnija, alumīnija–magnija sakausējuma) laivas tehnisko stāvokli nosaka pēc 3.tabulā
norādītajiem nolietojuma normatīviem:
3.tabula
Materiāls
Pamatelementu grupas
Pieļaujamā nolietojuma norma (%)
derīgs
ierobežoti derīgs
Dūralumnīja sakausējumi
Dibena daļas apšuvums, dibendaļas
karkass
15
20
Klāja apšuvums, klāja karkass
20
30
Sānu apšuvums, karkass
25
35
Alumīnija un magnija
sakausējums
Dibendaļas apšuvums, karkass
20
30
Klāja apšuvums, karkass
20
30
Sānu apšuvums, karkass
25
35
Piezīmes.
1. Šajā tabulā doto nolietojuma normu robežās ir pieļaujami apšuvuma un karkasa ieskrāpējumi, nobrāzumi un citi
defekti.
2. Tabulā sniegtie pieļaujamie nodiluma normatīvi doti attiecībā pret būves projekta attiecīgajiem lielumiem.
12. Laivas tehniskā stāvokļa novērtējums ''KUĢOŠANAI NEDERĪGS'' tiek noteikts šādos gadījumos (neatkarīgi no
būves materiāla):
12.1. ja kaut viens no šī pielikuma 1., 2., un 3.tabulā minētajiem defektiem pārsniedz norādītās nolietojuma normas
ar norādi "Ierobežoti derīgs";
12.2. ja laiva atrodas nogrimušā vai daļēji nogrimušā stāvoklī;
12.3. ja korpusa ārējā apšuvē ir plaisa, caur kuru iekšpusē var ieplūst ūdens;
12.4. ja paliekošo deformāciju vietās korpusa apšuvē un karkasā ir plaisas;
12.5. ja koka laivas karkasa savienojums zaudējis stiprību (piemēram, izkritušas vai palikušas vaļīgas stiprinājuma
bultskrūves), kas radījis sūci korpusā.
III. Dzinēja un dzenskrūves apskate un tehniskā stāvokļa noteikšana
13. Laivas ar stacionāro dzinēju un dzenskrūves iekārtu atbilst šādām prasībām:
13.1. tām ir sertifikāts par motora atbilstību darbam jūras apstākļos (konversija). Ja dzinējam sertifikāta nav, jābūt
atzinumam, ka analogs dzinējs ir ekspluatēts jūras apstākļos ne mazāk kā vienu gadu un tā darbība atzīta kā stabila
un droša. Atzinumu izsniedz Inspekcija uz kompetentas komisijas atzinuma pamata.
13.2. viens cilvēks var viegli iedarbināt motoru; 
195
/
203
13.3. motors nevar patvaļīgi mainīt darba režīmu (apgriezienus);
13.4. tās ir nokomplektētas ar motora darba parametrus kontrolējošiem mēraparātiem, uz kuriem ir iezīme ar
minimāli un maksimāli pieļaujamiem lielumiem;
13.5. ir nodrošināts mēraparātu apgaismojums diennakts tumšajā laikā;
13.6. ja motors tiek iedarbināts ar startera palīdzību, ir ģenerators akumulatoru uzlādēšanai;
13.7. motora darba parametri atbilst tā tehniskajā formulārā norādītajiem parametriem (piemēram, ūdens un eļļas
temperatūra, eļļas spiediens);
13.8. motors darbojas stabili, ja ir dažādi apgriezieni;
13.9. eļļas un degvielas sistēma ir hermētiska;
13.10. motors ir droši piestiprināts pie tā pamata un pamats - pie laivas korpusa, kā arī bultskrūvju uzgriežņi ir
nodrošināti pret patvaļīgu atskrūvēšanos;
13.11. nodrošināta ātra un droša dzenskrūves griešanās virziena maiņas (reversa) iespēja;
13.12. nodrošināts deidvuda blīvslēga hermētiskums;
13.13. ir palikņi (silītes) degvielas savākšanai zem koka laivu degvielas sistēmas elementiem;
13.14. uz rotējošām mehānismu daļām ir aizsargapvalki;
13.15. bezklāja laivu motoru aizsargapvalki ir no nedegošiem materiāliem;
13.16. izpūtēju kolektoru siltumizolācijas ārpuse ir no materiāliem, kas neuzsūc naftas produktus;
13.17. degvielas tvertnei jābūt izvietotai ne tuvāk par 800 mm no motora gāzu izplūdes caurules (ja nav
ugunsdrošas starpsienas);
13.18. benzīna motora nodalījums (uz metāla laivām) ir nožogots ar starpsienām, lai novērstu degvielas izplūšanu
pa visu laivas dibenu;
13.19. motora degvielas sistēma ir gāzu izplūdes kolektora pretējā pusē;
13.20. dzenskrūve ir labi nostiprināta uz dzenskrūves vārpstas.
14. Laivām ar stacionāro dzinēju un dzenskrūves iekārtu nedrīkst būt:
14.1. nenormāli trokšņi un vibrācijas motorā, reduktorā un dzenskrūves vārpstas līnijā;
14.2. deformēti dzenskrūves spārni (ar kavitācijas izēdumiem un ierobiem).
15. Laivām ar piekabināmo motoru nodrošina:
15.1. drošību motora stiprinājumam pie laivas, kā arī drošības trosīti;
15.2. degvielas sistēmas hermētiskumu, kas novērš ūdens piesārņošanu;
15.3. ātras un vieglas motora iedarbināšanas iespējas jebkuros apstākļos.
16. Aizliegta motora un mehānismu ekspluatācija, ja nav likvidēti šādi defekti:
16.1. bojāts motora iedarbināšanas vai dzenskrūves griešanās virziena maiņas mehānisms;
16.2. deformēti vai nolauzti dzenskrūves spārni;
16.3. bojāti motora palīgmehānismi vai sistēmas, kas nodrošina tā darbu;
16.4. nenormāli trokšņi motorā;
16.5. stipra vibrācija;
16.6. motora pārkaršana;
16.7. plīsumi vai deformācijas atbildīgos mehānismos;
16.8. motora nevienmērīgs darbs.
196
/
203
IV. Elektroiekārtu pārbaude
17. Elektroiekārtas, kā arī akumulatoru, elektrisko vadu un signāluguņu stiprinājums tiek pārbaudīts darbībā.
18. Akumulatoru baterijas ir izvietotas hermētiskās kārbās ar ventilāciju. Tās nedrīkst būt izvietotas blakus izpūtēju
kolektoriem. Akumulatoru baterijas nedrīkst būt izvietotas vienā nodalījumā ar benzīnmotoru.
19. Lietojamās strāvas spriegums nedrīkst pārsniegt 24 V.
20. Elektroiekārtas un elektriskie vadi ir aizsargāti pret ūdens, eļļas, degvielas, augstas temperatūras vai
mehānisko iedarbību.
21. Elektroizolācijas pretestība nedrīkst būt mazāka par 0,5 MΩ.
22. Nepieciešams akumulatoru ''masas'' slēdzis.
V. Stūres iekārtas tehniskā stāvokļa noteikšana
23. Pārbauda stūres iekārtas komplektāciju, kā arī pievadtrošu (ja tādas ir) nospriegojumu un to savilču (talrepu)
nodrošinājumu pret patvaļīgu atskrūvēšanos.
24. Pārbauda, vai trošu pievads neberzējas gar korpusu, neiesprūst, pārliekot stūri no viena borta uz otru.
25. Ir iespēja pārlikt stūri ne mazāk kā 35° no diametrālās plaknes uz katru bortu. Stūres pārlikšanas laiks no borta
uz bortu nedrīkst pārsniegt 10 sekundes. Stūri bez piepūles var pārlikt ar vienu roku.
26. Ir rezerves stūres vadības iespēja (distances vadības gadījumā).
VI. Jūras zvejas laivu aprīkojuma normas
27. Jūras zvejas laivu aprīkojuma normas attiecas uz Latvijas Republikas ostās reģistrējamām jūras laivām.
28. Aprīkojuma saraksts:
Nr.
p.k.
Aprīkojuma
nosaukums
mērvienība
Klāja laivas
Bezklāja laivas
Piezīmes
pašgājēji
bez
galvenā
dzinēja
pašgājēji
bez
galvenā
dzinēja
1
2
3
4
5
6
7
8
 
Glābšanas līdzekļi
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
1.
Glābšanas plosts ar
hidrostatu
gab
1
–
–
–
sk. piezīmi Nr.1
2.
Glābšanas riņķis ar līni
 
 
 
 
 
 
 
L < 5,5 m
gab.
1
1
1
1
sk. piezīmi Nr.2
 
5,5 < L < 12 m
''
1
1
1
1
''
 
L > 12 m
''
2
2
2
2
''
 
 
 
 
3.
Glābšanas vestes
Pa vienai katram cilvēkam
sk. piezīmi Nr.4
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Ugunsdzēsības inventārs
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
4.
Ugunsdzēšamais aparāts
gab.
2
–
1
–
sk. piezīmi Nr.9
5.
Ugunsdzēšamais spainis
''
1
1
1
–
 
6.
Cirvis
''
1
1
-
–
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Avārijas instrumenti
 
 
 
 
 
sk. piezīmi Nr.4
 
 
 
 
 
 
 
 
7.
Takelāžas nazis
''
1
1
1
1
 
8.
Skrūvgriezis
''
1
-
1
-
 
9.
Cirtnis
''
1
-
1
-
 
10.
Āmurs
''
1
1
1
1
 
11.
Darvotas pakulas
kg
2
2
2
2
sk. piezīmi Nr. 11
12.
Koka ķīļi
gab.
3
–
–
–
 
197
/
203
13.
Brezents (1 x 1,5 m)
gab.
1
–
1
–
 
14.
Sērkociņi hermētiskā
iepakojumā
kārb.
1
1
1
1
 
15.
Liekšķere
gab.
1
1
1
1
 
16.
Ūdens atsūknēšanas sūknis
''
1
–
1
–
sk. piezīmi Nr.10
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Signālierīces
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
17.
Zvans L > 12 m
gab
1
–
–
–
 
18.
Kuģa svilpe
''
1
–
1
–
sk. piezīmi Nr.6
19.
Baltās topuguns lukturis
(elektriskais, gāzes vai
pironaftas)
gab.
1
–
1
–
sk. piezīmi Nr.3
20.
Borta uguns lukturis
(elektriskais)
 
 
 
 
 
 
 
sarkans
gab.
1
-
1
-
sk. piezīmi Nr.3
 
zaļš
''
1
-
1
-
sk. piezīmi Nr.3
21.
Baltās aizmugures uguns
lukturis (elektriskais)
''
1
-
1
-
sk. piezīmi Nr.3
22.
Pārnēsājams balts lukturis
(elektriskais)
''
1
1
1
1
 
23.
Zvejas lukturis 360°
(elektriskais)
 
 
 
 
 
 
 
sarkans
''
1
-
-
-
 
 
balts
''
1
-
-
-
 
 
zaļš
''
1
-
-
-
 
24.
Groziņš (signālzīme)
''
1
-
-
-
 
25.
Melna signālzīme ''lode''
(diametrs ne mazāk par
0,3 m)
''
1
-
-
-
 
26.
Signāllāpa, sarkana
''
6
6
6
3
sk. piezīmi Nr.8
27.
Ķeksis
''
1
1
1
1
 
29.
Enkurs
''
1
1
1
1
sk. tabulu Nr.1
30.
Enkura trose vai ķēde
m
30
30
30
30
sk. tabulu Nr.1
Piezīmes.
1. Zvejas laivām, kuru kuģošanas rajons ir 5 jūras jūdzes (turpmāk tekstā – j.j.) un vairāk.
2. L – laivas gabarīta garums.
3. L < 7 m, ja laivas ātrums nepārsniedz 7 mezglus, topuguns, aizmugures un borta ugunis var tikt aizvietotas ar
vienu baltu 360° uguni.
4. Var nebūt, ja uz laivas nav cilvēku.
5. Laivām nokomplektēšanu ar navigācijas kartēm, locijām un stūrmaņu instrumentiem nosaka ostas kapteinis.
6. Pie L < 12 m var tikt aizstāta ar sirēnu vai automašīnas skaņu ierīci.
7. Peldošiem līdzekļiem, kuru kuģošanas rajons ir līdz 2 j.j. no krasta – 3 sarkanās lāpas.
8. Airu laivām signāllāpas nav vajadzīgas pie nosacījuma, ka ir skaņas signālierīce, kas nodrošina skaņas dzirdamību
ne mazāk par 0,5 j.j., un ir darvotas pakulas celafāna iepakojumā, kuras var dedzināt briesmu gadījumā.
9. Atļauts aprīkot ar aparātiem, kuriem tilpums ir ne mazāks par 2 kg (l).
10.  Laivām, kuru kuģošanas rajons ir līdz 5 j.j., ir jābūt ūdens atsūknēšanas līdzekļiem no  visiem nodalījumiem ar
jaudu, ne mazāku par 2 m
3
/h, laivām, kuru kuģošanas rajons ir  5 j.j. un vairāk, – ar jaudu, ne mazāku par 4 m
3
/h.
11. Koka korpusa laivām.
29. Šī pielikuma 28.punktā minētajam aprīkojumam (1., 2., 3., 4., 14., 16.–23., 27.pozīcija), kā arī 31.punktā
minētajam navigācijas un radioaprīkojumam (1., 2., 3., 4., 5.pozīcija) jābūt Latvijas Jūras administrācijas atzīta tipa.
30. Enkura masas un enkurķēdes kalibra noteikšana:
 
L
MAX
 + L
ūdens
līnija
 
Enkurs
Enkurķēdes vai troses diametrs
 
2
 
ķēde
trose
m
kg
mm
mm
6
8
6
12
7
9
8
12
198
/
203
8
10
8
12
10
13
8
12
11
15
8
12
12
18
8
14
13
21
10
14
14
24
10
14
15
26
10
-
16
30
10
-
17
34
10
-
18
38
10
-
19
42
12
-
20
47
12
-
21
52
12
-
22
57
12
-
23
62
12
-
24
68
12
-
Piezīmes.
1. Enkurķēdes diametrs tiek mērīts pēc ķēdes locekļa diametra.
2. Troses diametrs dots attiecībā uz neilona trosēm. Gadījumā, ja tiek izmantota cita materiāla trose, tās stiprībai
jābūt ne mazākai kā attiecīgā diametra neilona trosei.
31. Navigācijas un radioaprīkojums:
Nr.p.k.
Aprīkojuma  nosaukums
Mērvienība
Kuģošanas rajons (j.j.)
Piezīmes
20
5
2
1
2
3
4
5
6
7
1.
Jūras (laivu) kompass
gab.
1
1
–
var nebūt ja uz laivas nav cilvēku
2.
Kompass
''
–
–
1
''
3.
Prizmatiskais binoklis
''
1
1
–
''
4.
Stacionārā jūras UĪV
radiostacija
kompl.
1
-
–
''
5.
Portatīvā jūras UĪV
radiostacija
''
–
1
–
''
6.
Radiolokācijas atstarotājs
gab.
1
–
–
ar augstumu virs ūdens līnijas ne
mazāku par 4 m
7.
Mazā aptieciņa
kompl.
1
1
–
''
8.
Mobilais telefons
gab.
–
–
1
 
Piezīmes.
1. Jūras rajonā A1 laivām ar stacionāro UĪV radiostaciju var atļaut kuģot ar attālināšanos no patvēruma ostas līdz
20 jūras jūdzēm.
2. Jūras rajonā A1 laivām ar pārnēsājamo UĪV radiostaciju ir atļauts kuģot ar attālināšanos no patvēruma
ostas/krasta līdz 5 jūras jūdzēm.
3. Rajonos kuros nav nodrošināti radiotelefona sakari, un rajonos, kuros nav nodrošināti nepārtraukti radiotelefona
sakari, periodos, kad radiotelefona sakari nav nodrošināti, kuģošana atļauta ar attālināšanos no krasta līdz 2 jūras
jūdzēm.
4. Mobilajam telefonam jābūt šļakatu drošam vai hermētiskā iepakojumā.
VII. Kuģošanas rajona noteikšanas kritēriji
32. Kuģošanas rajons ar attālināšanos no patvēruma vietas vairāk par 5 jūras jūdzēm var būt noteikts tikai klāja
laivām. Stacionārā ŪĪV radiostacija, noturības informācija, kompass un stacionārais dzinējs ar būves projektā
paredzēto minimālo un maksimālo jaudu, kas nodrošina laivas ātrumu, ne mazāku par 6 mezgliem, šādām laivām ir
obligāts, kā arī dzinēja nodalījumam un kravas tilpnei ir jābūt atdalītiem no pārējiem laivas nodalījumiem ar ūdensdrošu
starpsienu no laivas dibena līdz klāja apšuvei.
33. Noturības informāciju var neprasīt zvejas laivām, kuras ilgstoši atradušās ekspluatācijā (vairāk par 5 gadiem) un
to ekspluatācija pierādījusi, ka tās ir drošas kuģošanai noteiktajos apstākļos (piemēram, vēja stiprums, viļņu
augstums). Šajā gadījumā laivai, stājoties Kuģošanas drošības inspekcijas uzraudzībā, īpašnieks iesniedz rakstisku
199
/
203
ziņojumu par to, ka laiva 5 gadu laikā ir bijusi derīga kuģošanai noteiktā vēja stiprumā un viļņu augstumā, ar konkrētu
kravas daudzumu, taču tādu laivu kuģošanas rajons nedrīkst pārsniegt 5 jūras jūdzes no krasta, un viļņu augstums
nedrīkst būt lielāks par 0,60 m.
34. Kuģošanas rajons līdz 5 jūras jūdzēm no krasta var būt noteikts tikai laivām, kuru garums nav mazāks par 7
metriem un ir stacionārs dzinējs. Klāja zvejas laivām šis garums var būt mazāks.
35. Noturības informāciju var neprasīt zvejas laivām, kuras būvētas uz jūras kuģu glābšanas laivu bāzes, būtiski
nemainot to konstrukciju, un tām ir pilnā apjomā saglabājušās gaisa vai ar putuplastu piepildītas kastes, kas padara
laivu praktiski negrimstošu. Tādu laivu kuģošanas rajons nedrīkst pārsniegt 5 jūras jūdzes no krasta, pieļaujamais viļņu
augstums nav lielāks par 1,00 metru, kravas daudzums kopā ar komandas svaru nedrīkst pārsniegt šāda tipa
glābšanas laivai paredzēto kravnesību (cilvēku skaits + 75 kg).
36. Jaunām zvejas laivām, stājoties Kuģošanas drošības inspekcijas uzraudzībā, jāuzrāda būves dati (rasējumi,
gabarīti, svars, iegrime) un noturības informācija. Ja laiva būvēta analogi laivai, kas atrodas ekspluatācijā un kurai ir
noturības informācija, jaunu informāciju izstrādāt nav obligāti, var izmantot ekspluatācijā esošas laivas noturības
informācijas kopiju, ko Kuģošanas drošības inspekcija apstiprina konkrētai laivai. Ja jaunai laivai nav noturības
informācijas, tās kuģošanas rajons nevar būt lielāks par 2 jūras jūdzēm no krasta, viļņu augstumam nepārsniedzot
0,50 metru, bez tam laivām jābūt nodrošinātām ar gaisa vai putuplastu pildītām kastēm, kas garantē laivas peldspēju
avārijas apstākļos.
37. Airu laivām attālināšanās no krasta nedrīkst pārsniegt 0,3 jūras jūdzes, viļņu augstumam nepārsniedzot par 0,3
metrus.
38. Laivai ar piekabināmo dzinēju attālināšanās no krasta nedrīkst pārsniegt 2 jūras jūdzes.
VIII. Kuģošanas spējas apliecība
(Sadaļa svītrota ar MK 12.12.2017. noteikumiem Nr. 734)
 
Satiksmes ministrs K.Peters
10.pielikums 
Ministru kabineta 
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
Ar rokām darbināmā ugunsdzēsības aprīkojuma apzīmējumi (marķējumi)
(Pielikums svītrots ar MK 
19.08.2014.
 noteikumiem Nr.486)
11.pielikums 
Ministru kabineta 
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
Ziemeļu teritoriālais rajons
200
/
203
Satiksmes ministrs K.Peters
1. tabula. Starpsienu, kas atdala blakus esošas telpas, ugunsizturība
12.pielikums 
Ministru kabineta 
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
Starpsienu un klāju ugunsizturības prasības
(Pielikums MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.486 redakcijā)
201
/
203
Telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
Kontrolpunkti (1)
A-0
e
A-0
A-60
A-0
A-15
A-60
A-15
A-60
A-60
*
Koridori (2)
 
C
B-0
B-0
A-0
c
B-0
A-60
A-0
A-0
A-0
*
Dzīvojamās telpas (3)
 
 
C
a
,
b
B-0
A-0
c
B-0
A-60
A-0
A-0
A-0
*
Kāpņu telpas (4)
 
 
 
B-0
A-0
c
B-0
A-0
c
A-60
A-0
A-0
A-0
*
Zema ugunsgrēka riska
dienesta telpas (5)
 
 
 
 
C
A-60
A-0
A-0
A-0
*
"A" klases mašīntelpas
(6)
 
 
 
 
 
*
A-0
A-0
A-60
*
Citas mašīntelpas (7)
 
 
 
 
 
 
A-0
d
A-0
A-0
*
Kravas telpas (8)
 
 
 
 
 
 
 
*
A-0
*
Augsta ugunsgrēka
riska dienesta telpas
(9)
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
d
*
Atklāti klāji (10)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
–
2. tabula. Klāju, kas atdala blakus esošas telpas, ugunsizturība
Telpas virs→
Telpas zem↓
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
Kontrolpunkti (1)
A-0
A-0
A-60
A-0
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
*
Koridori (2)
A-0
*
*
A-0
*
A-60
A-0
A-0
A-0
*
Dzīvojamās telpas (3)
A-60
A-0
*
A-0
*
A-60
A-0
A-0
A-0
*
Kāpņu telpas (4)
A-0
A-0
A-0
*
 
A-60
A-0
A-0
A-0
*
Zema ugunsgrēka riska
dienesta telpas (5)
A-15
A-0
A-0
A-0
*
A-60
A-0
A-0
A-0
*
"A" klases mašīntelpas
(6)
A-60
A-60
A-60
A-60
A-60
*
A-60
A-30
A-60
*
Citas mašīntelpas (7)
A-15
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
*
A-0
A-0
*
Kravas telpas (8)
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
*
A-0
*
Augsta ugunsgrēka
riska dienesta telpas
(9)
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
d
*
Atklāti klāji (10)
*
*
*
*
*
*
*
*
*
–
Piezīmes 1. un 2. tabulai.
Katras telpu kategorijas nosaukums ir domāts kā tipisks, nevis ierobežojošs. Cipars iekavās norāda aili vai rindu
tabulās.
* Starpsienas ir no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, bet tām nav jāatbilst "A" klases prasībām.
a – nav speciālu prasību, ja starpsienas atbilst metodei IIF vai IIIF;
b – metodes IIIF gadījumā "B" klases starpsienas "B-0" ir jānodrošina telpām vai to grupām ar platību 50 m
2
 vai vairāk;
c – skaidrojumam izmantot šo noteikumu 
5.2
.2 un 
5.2
.
3. 
apakšnodaļu;
d – ja telpas ir klasificētas vienā skaitliskajā kategorijā un norādi papildina burts "d", starpsiena vai klājs ar tabulā
norādīto kategoriju ir nepieciešams tikai tad, ja blakus telpas ir ar dažādu lietošanas mērķi, piemēram, kategorija (9).
Ja kambīzes blakustelpa ir kambīze, starpsiena nav vajadzīga, bet, ja kambīzes blakustelpa ir krāsu glabātava, ir
nepieciešama "A-0" starpsiena;
e – stūres māju, karšu telpu un radiotelpu atdalošās starpsienas var būt "B-0";
f – ja pēc administrācijas uzskatiem mašīntelpā ar kategoriju (7) ir zems ugunsgrēka risks, ugunsdrošības izolācija nav
nepieciešama.
13.pielikums 
Ministru kabineta 
2006.gada 28.marta noteikumiem Nr.248
202
/
203
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Apraksts
Izmēri
Ārējais diametrs
178 milimetri
Iekšējais diametrs
64 milimetri
Skrūvju caurumu centru
loka diametrs
132 milimetri
Spraugas atlokā
Četri caurumi ar diametru 19 mm, izvietoti uz skrūvju centru loka (ø 132 mm) vienādos
attālumos ar izfrēzētām spraugām atloka perifērijā
Atloka biezums
Vismaz 14,5 milimetri
Skrūves un uzgriežņi
Četras skrūves, ø 16 mm, garums 50 mm
Starptautisko krasta savienojumu atloku izmēri
(Pielikums MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.486 redakcijā)
203
/
203