Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 124,
30.06.2015.
OP numurs: 
2015/124.1
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
18.06.2015.
Stājas spēkā: 
01.07.2015.
Attēlotā redakcija:
 16.07.2019. - ...
Grozījumi:
21.07.2017. likums / LV, 152, 02.08.2017. / Stājas spēkā 16.08.2017.
26.10.2017. likums / LV, 222, 08.11.2017. / Stājas spēkā 09.11.2017.
03.05.2018. likums / LV, 97, 18.05.2018. / Stājas spēkā 01.06.2018.
25.04.2019. likums / LV, 91, 09.05.2019. / Stājas spēkā 23.05.2019.
20.06.2019. likums / LV, 132, 02.07.2019. / Stājas spēkā 16.07.2019.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Apdrošināšanas un 
pārapdrošināšanas likums
A sadaļa 
Vispārīgie noteikumi
I nodaļa 
Likumā lietotie termini un piemērošanas joma
1.pants.
 (1) Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
apdrošināšana
 — iespējamā zaudējuma riska pieņemšana no apdrošinātā;
2) 
pārapdrošināšana
 — cedēto risku pieņemšana no apdrošināšanas komersanta, pārapdrošināšanas
komersanta vai privātā pensiju fonda;
3) 
cedētā pārapdrošināšana
 — apdrošināto risku nodošana apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
komersantam;
4) 
retrocesija
 — pārapdrošināto risku nodošana apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantam;
5) 
apdrošināšanas sabiedrība
 — Latvijas Republikā reģistrēta akciju sabiedrība vai Eiropas
komercsabiedrība, vai savstarpējās apdrošināšanas kooperatīvā sabiedrība, kurai saskaņā ar šo likumu ir
tiesības veikt apdrošināšanu;
6) 
pārapdrošināšanas sabiedrība
 — Latvijas Republikā reģistrēta akciju sabiedrība vai sabiedrība ar
ierobežotu atbildību, vai Eiropas komercsabiedrība, kurai saskaņā ar šo likumu ir tiesības veikt
pārapdrošināšanu;
7) 
kaptīvās apdrošināšanas sabiedrība
 — apdrošināšanas sabiedrība, kura pieder finanšu komersantam, kas
nav apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersants, vai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas grupai, vai to
nefinanšu komersantam un kuras mērķis ir apdrošināšanas nodrošināšana tikai tā komersanta vai to
komersantu riskiem, kam tā pieder, vai tikai tās grupas komersantam vai komersantiem, kuras dalībniece ir
1
/
115
kaptīvās apdrošināšanas sabiedrība;
8) 
kaptīvās pārapdrošināšanas sabiedrība
 — pārapdrošināšanas sabiedrība, kura pieder finanšu
komersantam, kas nav apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersants, vai apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas grupai, vai to nefinanšu komersantam un kuras mērķis ir pārapdrošināšanas nodrošināšana
tikai tā komersanta vai to komersantu riskiem, kam tā pieder, vai tikai tās grupas komersantam vai
komersantiem, kuras dalībniece ir kaptīvās pārapdrošināšanas sabiedrība;
9) 
apdrošinātājs
 — apdrošināšanas sabiedrība vai Latvijas Republikā reģistrēta dalībvalsts vai ārvalsts
apdrošinātāja filiāle, kurai saskaņā ar šo likumu ir tiesības veikt apdrošināšanu;
10) 
pārapdrošinātājs
 — pārapdrošināšanas sabiedrība vai Latvijas Republikā reģistrēta dalībvalsts vai ārvalsts
pārapdrošinātāja filiāle, kurai saskaņā ar šo likumu ir tiesības veikt pārapdrošināšanu;
11) 
dalībvalsts apdrošinātājs
 — dalībvalstī, kas nav Latvijas Republika, reģistrēts apdrošināšanas
komersants, kuram mītnes valstī ir tiesības veikt apdrošināšanu;
12) 
dalībvalsts pārapdrošinātājs
 — dalībvalstī, kas nav Latvijas Republika, reģistrēts pārapdrošināšanas
komersants, kuram mītnes valstī ir tiesības veikt pārapdrošināšanu;
13) 
ārvalsts apdrošinātājs
 — ārpus dalībvalsts reģistrēta persona, kurai mītnes valstī ir tiesības veikt
apdrošināšanu;
14) 
ārvalsts pārapdrošinātājs
 — ārpus dalībvalsts reģistrēta persona, kurai mītnes valstī ir tiesības veikt
pārapdrošināšanu;
15) 
apdrošināšanas komersants
 — juridiskā persona, kura dalībvalstī ir tiesīga veikt apdrošināšanu;
16) 
pārapdrošināšanas komersants
 — juridiskā persona, kura dalībvalstī ir tiesīga veikt pārapdrošināšanu;
17) 
apdrošināšanas licence 
— atļauja apdrošināšanas darbības veikšanai;
18) 
pārapdrošināšanas licence
 — atļauja pārapdrošināšanas darbības veikšanai;
19)
 apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība
 — mātes sabiedrība, kura nav jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība
un kuras pamatdarbība ir iegūt un īstenot līdzdalību meitas sabiedrībās, ja vismaz viena no šīm meitas
sabiedrībām ir apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersants, bet pārējās meitas sabiedrības ir:
a) vienīgi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersanti vai ārvalstu apdrošinātāji vai pārapdrošinātāji, no
kuriem vismaz viens ir apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersants,
b) galvenokārt (apdrošināšanas sabiedrību, pārapdrošināšanas sabiedrību, dalībvalsts vai ārvalsts
apdrošinātāju un dalībvalsts vai ārvalsts pārapdrošinātāju aktīvu vai ienākumu kopsumma pēdējā
apstiprinātajā gada pārskatā ir vairāk nekā puse no visu mātes sabiedrības kontrolēto meitas sabiedrību
aktīvu vai ienākumu kopsummas) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersanti vai ārvalstu
apdrošinātāji vai pārapdrošinātāji, no kuriem vismaz viens ir apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
komersants;
20) 
daudznozaru apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība
 — mātes sabiedrība, kura nav apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas komersants, ārvalsts apdrošinātājs vai pārapdrošinātājs, apdrošināšanas
pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, bet kurai vismaz viena no meitas sabiedrībām ir
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersants;
21) 
apdrošināšanas sabiedrības filiāle
 — ārpus Latvijas Republikas izveidota un reģistrēta apdrošināšanas
sabiedrības filiāle, kura darbojas apdrošināšanas sabiedrības vārdā;
22) 
pārapdrošināšanas sabiedrības filiāle
 — ārpus Latvijas Republikas izveidota un reģistrēta filiāle, kura
darbojas pārapdrošināšanas sabiedrības vārdā;
23) 
dalībvalsts apdrošinātāja filiāle
 — Latvijas Republikā izveidota un reģistrēta dalībvalsts apdrošinātāja
filiāle;
2
/
115
24) 
ārvalsts apdrošinātāja filiāle
 — Latvijas Republikā izveidota un reģistrēta ārvalsts apdrošinātāja filiāle;
25) 
dalībvalsts pārapdrošinātāja filiāle
 — Latvijas Republikā izveidota un reģistrēta dalībvalsts
pārapdrošinātāja filiāle;
26) 
ārvalsts pārapdrošinātāja filiāle
 — Latvijas Republikā izveidota un reģistrēta ārvalsts pārapdrošinātāja
filiāle;
27) 
mītnes valsts
 — valsts, kurā atrodas:
a) apdrošināšanas komersanta vai ārvalsts apdrošinātāja vadība (sabiedrības sēdeklis),
b) pārapdrošināšanas komersanta vadība (sabiedrības sēdeklis);
28) 
uzņēmēja valsts
 — dalībvalsts, kura nav mītnes valsts un kurā:
a) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai ir filiāle,
b) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība sniedz pakalpojumus, ievērojot pakalpojumu
sniegšanas brīvības principu, neatverot filiāli;
29) 
dalībvalsts
 — Eiropas Savienības vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts;
30) 
valsts, kurā atrodas ar apdrošināto risku saistītie apdrošinātie objekti
:
a) valsts, kurā atrodas apdrošinātais nekustamais īpašums vai tajā esošā manta (īpašums), ja attiecīgais
nekustamais īpašums un tajā esošā manta ir apdrošināta ar vienu un to pašu apdrošināšanas līgumu,
b) transportlīdzekļa reģistrācijas valsts, ja ir apdrošināts jebkura veida transportlīdzeklis,
c) valsts, kurā apdrošinājuma ņēmējs noslēdzis apdrošināšanas līgumu ar termiņu līdz četriem mēnešiem,
apdrošinot jebkuru ar ceļojumu saistītu risku,
d) visos citos gadījumos, kas nav minēti šā punkta "a", "b" un "c" apakšpunktā, apdrošinājuma ņēmēja
pastāvīgās dzīvesvietas valsts vai, ja apdrošinājuma ņēmējs ir juridiskā persona, valsts, kurā atrodas tā
struktūrvienība, uz kuru attiecas apdrošināšanas līgums;
31) 
ārpakalpojums
 — šajā likumā noteikts pakalpojums, kura sniegšanu apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība ar rakstveida ārpakalpojuma līgumu deleģē ārpakalpojuma sniedzējam;
32) 
stresa tests
 — analīze, ko veic apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, lai noteiktu un izvērtētu
dažādu ārkārtēju, bet, iespējams, nelabvēlīgu notikumu vai tirgus nosacījumu izmaiņu varbūtējo ietekmi uz
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības spēju pilnībā izpildīt no apdrošināšanas līgumiem un
pārapdrošināšanas līgumiem izrietošās saistības un nodrošināt finansiālo stabilitāti;
33) 
kontrole
 — personas kontrole pār komercsabiedrību, kas izpaužas tādā veidā, ka:
a) šai personai komercsabiedrībā ir izšķiroša ietekme uz līdzdalības pamata,
b) šai personai komercsabiedrībā ir izšķiroša ietekme uz koncerna līguma pamata,
c) starp šo personu un komercsabiedrību pastāv jebkādas citas šā punkta "a" vai "b" apakšpunktā
minētajām attiecībām analogas attiecības;
34) 
būtiska līdzdalība
 — personas vai vairāku personu, kas uz vienošanās pamata rīkojas saskaņoti, tieši vai
netieši iegūta līdzdalība, kura aptver 10 un vairāk procentu no komercsabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo
akciju skaita vai dod iespēju būtiski ietekmēt komercsabiedrības finanšu un darbības politikas noteikšanu;
35) 
ciešas attiecības
 — divu vai vairāku personu savstarpēja saistība:
a) dalības veidā — personai tiešā vai kontroles veidā ir 20 un vairāk procentu balsstiesību komercsabiedrībā
3
/
115
vai persona tiešā vai kontroles veidā ieguvusi līdzdalību, kas aptver 20 un vairāk procentu no
komercsabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaita,
b) kontroles veidā,
c) ja tās ir saistītas ar vienu un to pašu personu kontroles veidā;
36) 
mātes sabiedrība
 — komercsabiedrība, kura kontrolē citu komercsabiedrību. Apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas sabiedrību grupas uzraudzības mērķiem par mātes sabiedrību tiek uzskatīta arī
komercsabiedrība, kurai saskaņā ar Finanšu un kapitāla tirgus komisijas (turpmāk — Komisija) vērtējumu ir
izšķiroša ietekme citā komercsabiedrībā;
37) 
meitas sabiedrība
 — komercsabiedrība, kuru kontrolē cita komercsabiedrība. Jebkuras meitas sabiedrības
meitas sabiedrība ir uzskatāma par tās mātes sabiedrības meitas sabiedrību. Apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas sabiedrību grupas uzraudzības mērķiem par meitas sabiedrību tiek uzskatīta arī
komercsabiedrība, kurā saskaņā ar Komisijas vērtējumu mātes sabiedrībai ir izšķiroša ietekme;
38) 
dalība
 — komercsabiedrības tiešā vai kontroles veidā iegūti 20 vai vairāk procenti balsstiesību citā
komercsabiedrībā vai arī tiešā vai kontroles veidā iegūta līdzdalība, kas aptver 20 un vairāk procentu no citas
komercsabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju skaita. Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas
sabiedrību grupas uzraudzības mērķiem par dalību tiek uzskatīta arī tieši vai netieši iegūta līdzdalība
komercsabiedrības pamatkapitālā vai iegūtas balsstiesības, kā rezultātā saskaņā ar Komisijas vērtējumu
komercsabiedrībai ir būtiska ietekme citā komercsabiedrībā;
39) 
dalības sabiedrība
 — mātes sabiedrība vai komercsabiedrība, kura ieguvusi dalību kādā
komercsabiedrībā, vai komercsabiedrība, kuras saistība ar kādu komercsabiedrību izpaužas kā šo sabiedrību
kopīga vadība saskaņā ar noslēgto līgumu vai šo komercsabiedrību dibināšanas dokumentu, vai statūtu
noteikumiem, vai tādējādi, ka tām finanšu gada laikā vismaz puse no jebkuras pārvaldes institūcijas locekļiem ir
vienas un tās pašas personas;
40) 
saistītā sabiedrība
 — meitas sabiedrība vai komercsabiedrība, kurā iegūta dalība, vai komercsabiedrība,
kuras saistība ar kādu komercsabiedrību izpaužas kā šo sabiedrību kopīga vadība saskaņā ar noslēgto līgumu
vai šo komercsabiedrību dibināšanas dokumentu, vai statūtu noteikumiem, vai tādējādi, ka tām finanšu gada
laikā vismaz puse no jebkuras pārvaldes institūcijas locekļiem ir vienas un tās pašas personas;
41) 
grupa
 — komercsabiedrību grupa:
a) kas sastāv no dalības sabiedrības, tās meitas sabiedrībām, komercsabiedrībām, kurās dalības sabiedrībai
vai tās meitas sabiedrībām ir dalība, un komercsabiedrībām, kuru saistība ar dalības sabiedrību, tās meitas
sabiedrību vai sabiedrību, kurā dalības sabiedrībai vai tās meitas sabiedrībai ir dalība, izpaužas kā šo
sabiedrību kopīga vadība saskaņā ar noslēgto līgumu vai šo komercsabiedrību dibināšanas dokumentu, vai
statūtu noteikumiem, vai tādējādi, ka tām finanšu gada laikā vismaz puse no jebkuras pārvaldes institūcijas
locekļiem ir vienas un tās pašas personas,
b) kura pamatojas uz stingru un ilgtspējīgu līgumisku vai cita veida finansiālu attiecību izveidi starp šīm
komercsabiedrībām un kurā var būt iekļautas savstarpējās apdrošināšanas kooperatīvās sabiedrības, ja
viena no šīm komercsabiedrībām, izmantojot centralizētu koordināciju, izšķiroši ietekmē citu grupā
apvienoto komercsabiedrību lēmumus, to skaitā finansiālus lēmumus, un šādu attiecību nodibināšanu vai
pārtraukšanu grupas uzraudzības vajadzībām iepriekš ir apstiprinājusi grupas uzraudzības iestāde.
Komercsabiedrību, kas nodarbojas ar šādu centralizētu koordināciju, uzskata par mātes sabiedrību, bet
pārējās komercsabiedrības — par meitas sabiedrībām;
42) 
finanšu komersants
 ir:
a) kredītiestāde, finanšu iestāde 
Kredītiestāžu likuma
 izpratnē vai kredītiestādes dibināta komercsabiedrība,
kuras pamatdarbība ir nekustamā īpašuma iegāde vai pārvaldīšana, datu apstrādes pakalpojumu sniegšana
vai jebkāda cita līdzīga darbība, kas papildina vienas vai vairāku kredītiestāžu pamatdarbību,
b) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersants vai apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība,
c) ieguldījumu brokeru sabiedrība vai finanšu iestāde Eiropas Parlamenta un Padomes 2013.gada 26.jūnija
regulas (ES) Nr. 
575/2013
 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru
sabiedrībām, un ar ko groza regulu (ES) Nr. 
648/2012
 4.panta 1.punkta 26.apakšpunkta izpratnē,
4
/
115
d) jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība;
43) 
uzraudzības iestāde
 — dalībvalsts vai ārvalsts iestāde, kurai saskaņā ar likumu ir piešķirtas tiesības veikt
dalībvalsts apdrošinātāja vai dalībvalsts pārapdrošinātāja vai ārvalsts apdrošinātāja vai ārvalsts pārapdrošinātāja
uzraudzību;
44)
 brīvais kapitāls
 — personai piederošo aktīvu vērtība, kas samazināta par šīs personas saistību vērtību un
to aktīvu vērtību, kuri uzskatāmi par ilgtermiņa ieguldījumiem;
45) 
tehniskā rezerve
 — tehniskās rezerves vislabākās aplēses un riska rezerves summa;
46) 
fonda dalībnieks
 — komercsabiedrība, kurai saskaņā ar šo likumu ir tiesības veikt apdrošināšanu, un
dalībvalsts vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kas veic maksājumus Apdrošināto aizsardzības fondā;
47) 
kompetenta iestāde
 — tiesa, likvidators, administrators un cita iestāde vai persona, kura atbilstoši savām
likumā noteiktajām pilnvarām lemj par reorganizācijas pasākumiem vai likvidāciju, veic reorganizācijas
pasākumus vai likvidāciju vai uzrauga reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas gaitu;
48) 
reorganizācijas pasākumi
 — tiesiskas darbības, kuras veic attiecībā uz apdrošināšanas komersantu vai
ārvalsts apdrošinātāja filiāli un kuras skar vai varētu skart trešo personu tiesības, un kuras tiek veiktas, lai
saglabātu vai atjaunotu apdrošināšanas komersanta vai ārvalsts apdrošinātāja maksātspēju, un kuras ietekmē
tādas puses iepriekš pastāvošas tiesības, kas pati nav apdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja
filiāle;
49) 
prasījumu un saistību neto ieskaits
 — pēc parādnieka likvidācijas uzsākšanas vai maksātnespējas
pasludināšanas starp parādnieku un kreditoru uz rakstveida līguma pamata nodibinātas tiesiskas attiecības no
savstarpējiem līgumiem izrietošo prasījumu un saistību izteikšanai vienā prasībā vai saistībā tā, ka tiek celta
tikai viena prasība un izpildāma tikai viena saistība;
50) 
prasījumu un saistību dzēšana
 — pēc parādnieka likvidācijas uzsākšanas vai maksātnespējas
pasludināšanas no līguma izrietošo parādnieka un kreditora prasījumu un saistību pilnīga savstarpēja dzēšana
neatkarīgi no prasījumu un saistību apmēra (summas);
51) 
funkcija 
— administratīva veiktspēja īstenot šajā likumā noteiktos pārvaldības sistēmas uzdevumus.
Pārvaldības sistēma ietver risku pārvaldības funkciju, darbības atbilstības funkciju, iekšējā audita funkciju un
aktuāro funkciju;
52) 
Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde
 (turpmāk — EAAPI) — iestāde, kas izveidota
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010.gada 24.novembra regulu (ES) Nr. 
1094/2010
, ar ko izveido
Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), groza lēmumu Nr.
716/2009/EK
 un atceļ Komisijas lēmumu 
2009/79/EK
 (turpmāk — ES Regula Nr. 
1094/2010
);
53) 
grupas uzraudzības iestāde
 – dalībvalsts uzraudzības iestāde, kas veic grupas uzraudzību, vada uzraugu
kolēģiju un organizē tās darbu;
54)
 uzraugu kolēģija
 — dalībvalstu uzraudzības iestāžu izveidota konsultatīva sadarbības vienība, kas
darbojas, pamatojoties uz iesaistīto uzraudzības iestāžu sadarbības līgumu;
55)
 proporcionalitātes princips
 — šā likuma prasību un uzraudzības pasākumu piemērošana atbilstoši
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības veidiem, to apjomam un apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības darbībai raksturīgo risku sarežģītībai.
56)
 likviditātes risks 
— risks, ka apdrošinātājs nespēs realizēt ieguldījumus un citus aktīvus, lai, iestājoties
saistību izpildes termiņam, savlaicīgi un bez ievērojamiem zaudējumiem nokārtotu savas finansiālās saistības;
57)
 koncentrācijas risks 
— risks, ka no liela apmēra riska darījumiem, kuriem ir viens kopīgs riska faktors,
radīsies negatīvas izmaiņas apdrošinātāja finansiālajā stāvoklī vai zaudējumi;
58) 
ierobežota pārapdrošināšana
 — pārapdrošināšana saskaņā ar tādu pārapdrošināšanas līgumu (turpmāk
— ierobežotas pārapdrošināšanas līgums), kura nosacījumi paredz, ka noteiktais potenciālais maksimālais
zaudējums (maksimālais pārnestais ekonomiskais risks, kuru rada būtiska apdrošināšanas parakstīšanas riska
un laika riska pārnešana) ierobežotā, bet nozīmīgā apmērā pārsniedz līguma darbības laikā noteikto
pārapdrošināšanas prēmiju un kurš atbilst vismaz vienai no šādām iezīmēm: 
5
/
115
a) līgumiskie nosacījumi ietver skaidri formulētu būtisku apsvērumu, kas atspoguļo naudas vērtību laikā,
b) līgumiskie nosacījumi ierobežo pārapdrošināšanas darbības rezultāta svārstīgumu starp līgumslēdzējām
pusēm līguma darbības laikā, lai pārnestā ekonomiskā riska apmērs atbilstu plānotajam apmēram kopumā;
59) 
ārējā kredītu novērtēšanas institūcija
 — kredītvērtējuma aģentūra, kas ir reģistrēta vai sertificēta
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra regulu (EK) Nr.  
1060/2009
 par
kredītreitingu aģentūrām, vai kredītvērtējumus sniedzoša dalībvalsts centrālā banka, uz kuru minētā regula
neattiecas.
(2) Likumā lietotie termini atbilst 
Apdrošināšanas līguma likumā
 un 
Finanšu konglomerātu likumā
 lietotajiem
terminiem, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. novembra regulā (ES) Nr. 1286/2014 par
komplektētu privāto ieguldījumu un apdrošināšanas ieguldījumu produktu (PRIIP) pamatinformācijas dokumentiem
(turpmāk — ES Regula Nr. 1286/2014) lietotajiem terminiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
, 
03.05.2018.
, 
25.04.2019.
 un 
20.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā
16.07.2019.
)
2.pants.
 (1) Šā likuma mērķis ir nodrošināt apdrošinātāju un pārapdrošinātāju darbības uzraudzību, lai padarītu
apdrošināšanas sistēmu uzticamu, efektīvu, drošu un stabilu, tādējādi aizsargājot apdrošinājuma ņēmēju un
apdrošināto personu intereses.
(2) Šis likums nosaka apdrošināšanas un pārapdrošināšanas darbības uzsākšanu un veikšanu, apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas darbības uzraudzību, apdrošināšanas un pārapdrošināšanas grupu uzraudzību un apdrošināšanas
sabiedrību un ārvalstu apdrošinātāju filiāļu reorganizācijas pasākumus un likvidāciju.
(3) Šis likums attiecas uz personām, kuras sniedz vai vēlas sniegt nedzīvības apdrošināšanas, dzīvības
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus Latvijas Republikā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
3.pants.
 (1) Šis likums neattiecas uz:
1) valsts sociālo apdrošināšanu;
2) pašpalīdzības fondu darījumiem, kuru izmaksātās atlīdzības apmērs ir atkarīgs no pieejamiem līdzekļiem un
kuros dalībnieku ieguldījumu nosaka, pamatojoties uz vienotu likmi;
3) šādiem nedzīvības apdrošināšanas darījumiem:
a) valsts garantētajiem eksporta kredīta apdrošināšanas darījumiem,
b) darījumiem, ko veic organizācijas, kuras nav juridiskās personas, lai nodrošinātu to dalībniekiem
savstarpēju apdrošināšanu bez prēmiju maksājumiem vai tehnisko rezervju izveides;
4) dzīvības apdrošināšanas darījumiem, ko veic organizācijas, kuras nav apdrošināšanas sabiedrības vai
ārvalstu apdrošinātāju filiāles, vai pārapdrošināšanas sabiedrības, vai ārvalstu pārapdrošinātāju filiāles, kuru
mērķis ir nodrošināt saviem vai sabiedrību grupas darbiniekiem vai aroda vai arodu grupas darbiniekiem, vai
pašnodarbinātajām personām atlīdzību nāves vai izdzīvošanas gadījumā vai gadījumā, kad darbību izbeidz,
neatkarīgi no tā, vai šādu darījumu rezultātā radušās saistības vienmēr pilnīgi sedz matemātiskās rezerves;
5) komersantiem, kas dzīvības apdrošināšanā uzņemas izmaksāt atlīdzību vienīgi nāves gadījumā, ja atlīdzības
apmērs nepārsniedz viena mirušā apbedīšanas vidējās izmaksas vai ja atlīdzību paredzēts izmaksāt
nodrošināmo pakalpojumu veidā;
6) servisa, ekspluatācijas, garantijas remonta un līdzīgiem pakalpojumiem, kurus sniedz personas, kas nav
apdrošinātāji;
7) personu mītnes zemē sniegtajiem pakalpojumiem transportlīdzekļa salūšanas vai avārijas gadījumā:
a) transportlīdzekļa salūšanas vietā sniegtajiem servisa pakalpojumiem,
6
/
115
b) transportlīdzekļa nogādāšanu uz tuvāko vietu, kur var veikt tā remontu, kā arī uz autovadītāja un pasažieru
nogādāšanu uz tuvāko vietu, no kuras viņi var turpināt ceļu, izmantojot citu transportlīdzekli,
c) transportlīdzekļa, autovadītāja un pasažieru nogādāšanu Latvijas Republikas teritorijā uz autovadītāja vai
pasažieru pastāvīgo dzīvesvietu vai vietu, no kuras viņi devušies ceļā, vai uz brauciena galamērķi;
8) dažādu automoto klubu biedriem sniegtajiem pakalpojumiem, ja palīdzību transportlīdzekļa salūšanas vai
transportēšanas gadījumā nodrošina automoto klubi tajā valstī, kurā tie atrodas, un šādi automoto klubi ir
noslēguši savstarpējas sadarbības līgumu;
9) savstarpējās apdrošināšanas kooperatīvajām sabiedrībām, kuras vienlaikus izpilda šādus nosacījumus:
a) veic apdrošināšanu tikai šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 16., 17. un
18.punktā minētajos apdrošināšanas veidos,
b) ar citām savstarpējās apdrošināšanas kooperatīvajām sabiedrībām ir noslēgušas līgumu, kurš paredz
pilnīgu pārapdrošināšanu to izdotajām apdrošināšanas polisēm vai saskaņā ar kuru cesionāri uzņemas
cedentu saistības, kas izriet no šādām polisēm,
c) gada bruto ieņēmumi no apdrošināšanas prēmijām nepārsniedz piecus miljonus 
euro
,
d) bruto tehnisko rezervju apmērs, neatskaitot summas, kas atgūstamas no pārapdrošināšanas līgumiem,
nepārsniedz 25 miljonus 
euro
,
e) grupas, ja savstarpējās apdrošināšanas kooperatīvā sabiedrība ietilpst grupā, bruto tehnisko rezervju
apmērs, neatskaitot summas, kas atgūstamas no pārapdrošināšanas līgumiem, nepārsniedz 25 miljonus
euro
;
10) pārapdrošināšanas pakalpojumiem, ko sniedz vai pilnībā garantē dalībvalsts valdība, ja tā būtisku
sabiedrības interešu vārdā rīkojas kā pārapdrošinātājs, kā arī apstākļos, kad atbilstoša pārapdrošināšanas
iegūšana tirgū nav iespējama.
(2) Šā panta pirmās daļas 7.punktā minētie pakalpojumi uzskatāmi par apdrošināšanu, ja tos sniedz apdrošinātājs
saskaņā ar noslēgtajiem apdrošināšanas līgumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
II nodaļa 
Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas darbības vispārīgie noteikumi
4.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus ir tiesīga sniegt tikai persona, kura saņēmusi
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība drīkst uzsākt darbību tikai pēc apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas licences saņemšanas.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci izsniedz uz nenoteiktu laiku saskaņā ar šo likumu.
(4) Komisija nosaka kārtību, kādā tā izsniedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci.
(5) Apdrošināšanas sabiedrībai izsniegtā apdrošināšanas licence un pārapdrošināšanas sabiedrībai izsniegtā
pārapdrošināšanas licence ir derīga dalībvalstīs, izmantojot tiesības dibināt filiāli vai, ja tiek ievērots pakalpojumu
sniegšanas brīvības princips, sniedzot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus, neatverot filiāli.
5.pants.
 (1) Iesniegumu par apdrošināšanas licences saņemšanu var iesniegt:
1) akciju sabiedrība vai Eiropas komercsabiedrība, vai savstarpējās apdrošināšanas kooperatīvā sabiedrība, kura
ierakstīta Uzņēmumu reģistra žurnālā kā kooperatīvā sabiedrība, kas izveido galveno biroju Latvijas Republikā;
7
/
115
2) ārvalsts apdrošinātājs, kas atver filiāli Latvijas Republikā;
3) apdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kura saņēmusi apdrošināšanas licenci un vēlas
paplašināt savu darbības jomu, sniedzot apdrošināšanas pakalpojumus citos apdrošināšanas veidos, kuru
sniegšanai tā vēl nav saņēmusi licenci.
(2) Iesniegumu par pārapdrošināšanas licences saņemšanu var iesniegt:
1) akciju sabiedrība vai sabiedrība ar ierobežotu atbildību, vai Eiropas komercsabiedrība, kas izveido galveno
biroju Latvijas Republikā;
2) pārapdrošināšanas sabiedrība, kura saņēmusi pārapdrošināšanas licenci un vēlas paplašināt savu darbības
jomu, sniedzot pārapdrošināšanas pakalpojumus citos pārapdrošināšanas veidos, kuru sniegšanai tā vēl nav
saņēmusi licenci.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
6.pants.
 (1) Apdrošināšana ir brīvprātīga, izņemot gadījumus, kad likumā ir noteikts citādi.
(2) Pārapdrošināšana ir brīvprātīga.
(3) Komersantam aizliegts izmantot savā firmā vārdu "apdrošināšana" vai vārdu "apdrošinātājs" jebkurā locījumā un
vārdu savienojumā tādā veidā, kas varētu radīt maldīgu priekšstatu par tā tiesībām veikt apdrošināšanu vai izplatīt
apdrošināšanas pakalpojumus.
(4) Komersantam aizliegts izmantot savā firmā vārdu "pārapdrošināšana" vai vārdu "pārapdrošinātājs" jebkurā
locījumā un vārdu savienojumā tādā veidā, kas varētu radīt maldīgu priekšstatu par tā tiesībām veikt pārapdrošināšanu
vai izplatīt pārapdrošināšanas pakalpojumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
7.pants. 
(1) Apdrošināšanas prēmijas lielumu nosaka apdrošinātājs. Apdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts
apdrošinātāja filiāle izstrādā un apstiprina apdrošinātā riska parakstīšanas un apdrošināšanas prēmijas noteikšanas
politiku un procedūru un ir atbildīga par šīs kārtības ievērošanu.
(2) Apdrošināšanas prēmiju nosaka tādā apmērā, lai izpildītu apdrošināšanas līgumā paredzētās saistības un segtu
apdrošināšanas veikšanai nepieciešamos izdevumus.
(3) Apdrošināšanas sabiedrība pastāvīgi novērtē apdrošināšanas prēmijas un pārapdrošināšanas prēmijas atbilstību
šā panta otrajā daļā noteiktajai prasībai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
8.pants.
 (1) Pārapdrošināšanas prēmijas lielumu nosaka pārapdrošinātājs.
(2) Pārapdrošināšanas prēmiju nosaka tādā apmērā, lai izpildītu pārapdrošināšanas līgumā paredzētās saistības un
segtu pārapdrošināšanas izdevumus.
9.pants.
 Aizliegts noteikt atšķirīgu apdrošināšanas prēmijas un apdrošināšanas atlīdzības lielumu atkarībā no:
1) dzimuma;
2) sievietes grūtniecības vai atrašanās pēcdzemdību periodā līdz vienam gadam, bet, ja sieviete baro bērnu ar
krūti, — visā barošanas laikā.
10.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrība:
1) veic apdrošināšanu Komisijas izsniegtajās licencēs norādītajos apdrošināšanas veidos;
2) izplata apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus citam apdrošinātājam, dalībvalsts
8
/
115
apdrošinātājam, ārvalsts apdrošinātājam, pārapdrošinātājam un dalībvalsts pārapdrošinātājam. Ārvalsts
apdrošinātājam var izplatīt apdrošināšanas pakalpojumus saskaņā ar šā panta trešās daļas noteikumiem;
3) veic komercdarbību, kas ir tieši saistīta ar apdrošināšanu;
4) kas saņēmusi dzīvības apdrošināšanas licenci, veic pensiju plāna dalībnieku piesaistīšanu privātajam pensiju
fondam.
(2) Apdrošināšanas komersants nedrīkst:
1) veikt cita veida komercdarbību, izņemot likumā paredzētos gadījumus;
2) izplatīt nepatiesu, maldinošu reklāmu par savu darbību;
3) izpaust apdrošināšanas gaitā iegūto informāciju par apdrošināto, apdrošinājuma ņēmēju un trešo personu,
izņemot šajā likumā un citos likumos paredzētos gadījumus. Ja informācija tiek izpausta likumos paredzētajos
gadījumos, apdrošināšanas komersants nav atbildīgs par informācijas izpaušanas sekām.
(3) Apdrošināšanas komersants var izplatīt apdrošināšanas pakalpojumus ārvalsts apdrošinātājam vienīgi tajos
apdrošināšanas veidos, kuri ārvalstī noteikti par obligātiem, ja:
1) tiek veidots Apdrošināto aizsardzības fonds, no kura izmaksā apdrošināšanas atlīdzību ārvalsts apdrošinātāja
maksātnespējas gadījumā;
2) Komisija ir vienojusies ar ārvalsts uzraudzības iestādi par sadarbību un uzraudzības funkciju veikšanai
nepieciešamās informācijas apmaiņu.
(4) Apdrošināšanas sabiedrība nedrīkst emitēt parāda vērtspapīrus un ņemt aizņēmumus. Šis ierobežojums
neattiecas uz aizņēmumiem, kuri tiek iekļauti apdrošināšanas sabiedrības izmantojamā pašu kapitāla aprēķinā, un uz
aizņēmumiem, kuru termiņš nav ilgāks par trim mēnešiem, ja šie aizņēmumi ņemti, lai nodrošinātu apdrošināšanas
atlīdzību (par kuru izmaksu pieņemts apdrošinātāja lēmums) savlaicīgu izmaksu, un pirms ņemšanas saskaņoti ar
Komisiju.
(5) Apdrošinātājam 
Apdrošināšanas līguma likumā
 noteikto subrogācijas un regresa tiesību īstenošanai ir tiesības
apstrādāt apdrošinātā un par nodarīto zaudējumu, ja iestājies apdrošināšanas gadījums, atbildīgās personas datus, tai
skaitā informāciju par personas veikto pārkāpumu vai noziedzīgo nodarījumu, kas attiecas uz konkrēto apdrošināšanas
gadījumu un ir nepieciešama subrogācijas un regresa tiesību īstenošanai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
11.pants.
 (1) Pārapdrošināšanas sabiedrība veic:
1) pārapdrošināšanu Komisijas izsniegtajā pārapdrošināšanas licencē norādītajos pārapdrošināšanas veidos;
2) komercdarbību, kas tieši saistīta ar pārapdrošināšanu;
3) komercdarbību, kas tieši saistīta ar pārapdrošināšanas izplatīšanu.
(2) Pārapdrošināšanas komersants nedrīkst:
1) veikt komercdarbību, kas nav noteikta šā panta pirmajā daļā;
2) izpaust pārapdrošināšanas gaitā iegūto informāciju, izņemot šajā likumā un citos likumos paredzētos
gadījumus. Ja informācija tiek izpausta likumos paredzētajos gadījumos, pārapdrošināšanas komersants nav
atbildīgs par informācijas izpaušanas sekām.
(3) Pārapdrošināšanas sabiedrība nedrīkst emitēt parāda vērtspapīrus un ņemt aizņēmumus. Šis ierobežojums
neattiecas uz aizņēmumiem, kuri tiek iekļauti pārapdrošināšanas sabiedrības pašu kapitāla aprēķinā, un uz
aizņēmumiem, kuru termiņš nav ilgāks par trim mēnešiem, ja šie aizņēmumi ņemti, lai nodrošinātu pārapdrošināšanas
atlīdzību (par kuru izmaksu pieņemts pārapdrošinātāja lēmums) savlaicīgu izmaksu, un pirms ņemšanas saskaņoti ar
Komisiju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
9
/
115
12. pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas veikšanai Latvijas Republikā apdrošinātājs un dalībvalsts
apdrošinātājs drīkst izmantot tikai tādu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas izplatītāju pakalpojumus, kuri ir tiesīgi
izplatīt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus Latvijas Republikā.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas veikšanai ārvalstī apdrošināšanas sabiedrība, ievērojot attiecīgās valsts
normatīvos aktus, drīkst izmantot tikai tādu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas izplatītāju pakalpojumus, kuri ir
tiesīgi izplatīt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus attiecīgajā valstī.
(3) Pārapdrošināšanai Latvijas Republikā pārapdrošinātājs un dalībvalsts pārapdrošinātājs drīkst izmantot tikai tādu
pārapdrošināšanas izplatītāju pakalpojumus, kuri ir tiesīgi izplatīt pārapdrošināšanas pakalpojumus Latvijas Republikā.
(4) Pārapdrošināšanai ārvalstī pārapdrošināšanas sabiedrība, ievērojot attiecīgās valsts normatīvos aktus, drīkst
izmantot tikai tādu pārapdrošināšanas izplatītāju pakalpojumus, kuri ir tiesīgi izplatīt pārapdrošināšanas pakalpojumus
attiecīgajā valstī.
(
25.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
13.pants.
 (1) Vienīgi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantam, kurš ir tiesīgs veikt apdrošināšanu vai
pārapdrošināšanu Latvijas Republikā, ir tiesības reklamēt sniedzamos apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
pakalpojumus Latvijas Republikā.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai, ievērojot attiecīgās valsts normatīvos aktus, ir tiesības
reklamēt sniedzamos apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus vienīgi tajā valstī, kurā attiecīgajai
sabiedrībai ir tiesības atvērt filiāli vai kurā tai ir tiesības sniegt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus,
ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, neatverot filiāli.
(3) Reklamējot apdrošināšanu saistībā ar tirgum piesaistīto dzīvības apdrošināšanas līgumu, reklāmā nedrīkst
ietvert informāciju par nākotnē garantētu peļņu vai ienesīguma līmeni. Norādot uz apdrošināšanas ienesīgumu saistībā
ar tirgum piesaistīto dzīvības apdrošināšanas līgumu, reklāmā ietver informāciju, ka līdzšinējais ienesīgums negarantē
līdzīgu ienesīgumu nākotnē.
14.pants.
 (1) Apdrošinātājs un pārapdrošinātājs uzskatāms par finanšu un kapitāla tirgus dalībnieku.
(2) Apdrošinātājs Komisijas darbības finansēšanai veic maksājumus no ceturksnī saņemto apdrošināšanas prēmiju
kopsummas šādā apmērā:
1) līdz 0,4 procentiem ieskaitot — no dzīvības apdrošināšanas operācijām ar uzkrājuma veidošanu;
2) līdz 0,2 procentiem ieskaitot — no sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātās
apdrošināšanas operācijām;
3) līdz 0,7 procentiem ieskaitot — no pārējām apdrošināšanas operācijām.
(3) Pārapdrošinātājs Komisijas darbības finansēšanai maksā līdz 0,7 procentiem no ceturksnī saņemto
pārapdrošināšanas prēmiju kopsummas.
(4) Apdrošinātājs un pārapdrošinātājs Komisijas noteiktajā kārtībā un termiņā iesniedz pārskatu, kas nepieciešams
šā panta otrajā un trešajā daļā noteikto maksājumu aprēķināšanai, un līdz ceturksnim sekojošā mēneša
trīsdesmitajam datumam veic attiecīgos maksājumus.
(5) Komisija nosaka šā panta ceturtajā daļā minēto pārskatu iesniegšanas un maksājumu aprēķināšanas kārtību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
15.pants.
 Apdrošinātāja pienākums ir rakstveidā izstrādāt un ievērot iekšējo kārtību, kādā:
1) sniedzot apdrošināšanas pakalpojumus, tiek nodrošināta godīga un atklāta attieksme pret apdrošinājuma
ņēmēju, apdrošināto un personu, kurai ir tiesības pretendēt uz apdrošināšanas atlīdzību saskaņā ar noslēgto
apdrošināšanas līgumu;
10
/
115
2) apdrošinātājs sniedz:
a) apdrošinājuma ņēmējam tā pieprasīto informāciju par apdrošināšanas darījumu, ko noslēdzis
apdrošinātājs ar attiecīgo apdrošinājuma ņēmēju,
b) apdrošinātajam un personai, kurai ir tiesības pretendēt uz apdrošināšanas atlīdzību saskaņā ar noslēgto
apdrošināšanas līgumu, to pieprasīto informāciju, kas attiecas uz šo personu tiesībām saņemt
apdrošināšanas atlīdzību un pienākumiem pret apdrošinātāju,
c) informāciju par termiņu (kas nepārsniedz 30 dienas), kādā sniedzama šajā punktā minētā informācija;
3) apdrošinātājs nodrošina savu darbinieku iespējamā interešu konflikta novēršanu, saņemot un izmantojot
apdrošināšanas darījumam nepieciešamo informāciju.
16.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrība nedrīkst vienlaikus veikt dzīvības apdrošināšanu un nedzīvības
apdrošināšanu.
(2) Šā panta pirmajā daļā noteiktais neierobežo apdrošināšanas sabiedrību, kas:
1) saņēmusi licenci dzīvības apdrošināšanai, prasīt un saņemt licenci nelaimes gadījumu un veselības
apdrošināšanai;
2) saņēmusi licenci nelaimes gadījumu un veselības apdrošināšanai, prasīt un saņemt licenci dzīvības
apdrošināšanai.
(3) Ja apdrošināšanas sabiedrība saskaņā ar šā panta otro daļu veic dzīvības un nedzīvības apdrošināšanu, tā katru
apdrošināšanu veic atsevišķi atbilstoši šā likuma 
17.panta
 prasībām.
(4) Dzīvības un nedzīvības apdrošināšanas sabiedrības, kuras ir savstarpēji finansiāli, komerciāli vai administratīvi
saistītas, nedrīkst slēgt savstarpējus līgumus vai veikt citus pasākumus, kas var ietekmēt izdevumu un ienākumu
sadalījumu, kā arī nevēlami ietekmēt minēto apdrošināšanas sabiedrību finanses.
17.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrība nodrošina, lai dzīvības apdrošināšana būtu šķirta no nedzīvības
apdrošināšanas.
(2) Apdrošināšanas sabiedrība, kura veic dzīvības un nedzīvības apdrošināšanu, nodrošina, lai dzīvības
apdrošināšanas peļņa dotu labumu dzīvības apdrošinājuma ņēmējiem tāpat kā tad, ja dzīvības apdrošināšanas
sabiedrība veiktu tikai dzīvības apdrošināšanu.
(3) Šā likuma 
16.panta
 otrajā daļā minētās apdrošināšanas sabiedrības aprēķina:
1) nosacīto dzīvības apdrošināšanas minimālo kapitāla prasību attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrības
dzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas darbību, pamatojoties uz apdrošinātāja darbības pārskatiem,
kuros dzīvības apdrošināšanas darbība nodalīta no nedzīvības apdrošināšanas darbības, un pieņemot, ka
apdrošināšanas sabiedrība veic tikai dzīvības apdrošināšanu;
2) nosacīto nedzīvības apdrošināšanas minimālo kapitāla prasību attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrības
nedzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas darbību, pamatojoties uz apdrošinātāja darbības pārskatiem,
kuros dzīvības apdrošināšanas darbība nodalīta no nedzīvības apdrošināšanas darbības, un pieņemot, ka
apdrošināšanas sabiedrība veic tikai nedzīvības apdrošināšanu.
(4) Nosacītās dzīvības apdrošināšanas minimālās kapitāla prasības un nosacītās nedzīvības apdrošināšanas
minimālās kapitāla prasības aprēķināšanas kārtību nosaka Eiropas Komisijas 2014.gada 10.oktobra deleģētā regula
(ES) Nr. 
2015/35
, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 25.novembra direktīvu 
2009/138/EK
 par
uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) (turpmāk — ES
Regula Nr. 
2015/35
).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
18.pants.
 (1) Šā likuma 
16.panta
 otrajā daļā minēto apdrošināšanas sabiedrību rīcībā ir izmantojamais pamata
pašu kapitāls:
11
/
115
1) nosacītās dzīvības apdrošināšanas minimālās kapitāla prasības apmērā attiecībā uz dzīvības apdrošināšanas
darbību;
2) nosacītās nedzīvības apdrošināšanas minimālās kapitāla prasības apmērā attiecībā uz nedzīvības
apdrošināšanas darbību.
(2) Normatīvo aktu kvantitatīvās un kvalitatīvās prasības attiecībā uz izmantojamā pamata pašu kapitāla
aprēķināšanas kārtību, lai izpildītu nosacīto dzīvības apdrošināšanas minimālo kapitāla prasību un nosacīto nedzīvības
apdrošināšanas minimālo kapitāla prasību, attiecina uz dzīvības un nedzīvības apdrošināšanas darbību atsevišķi.
(3) Normatīvo aktu kvantitatīvās un kvalitatīvās prasības attiecībā uz izmantojamā pašu kapitāla aprēķināšanas
kārtību, lai izpildītu maksātspējas kapitāla prasību, attiecina uz dzīvības un nedzīvības apdrošināšanas darbību
kopumā.
(4) Ja izmantojamā pamata pašu kapitāla posteņu summa attiecībā uz vienu no šā panta pirmajā daļā minētajām
apdrošināšanas darbībām ir nepietiekama, lai segtu nosacīto minimālo kapitāla prasību, šā likuma
 XVII nodaļas
prasības, kas attiecas uz minimālās maksātspējas kapitāla prasības neievērošanas gadījumiem, attiecināmas uz
apdrošināšanas darbību, kurai nosacītā minimālā kapitāla prasība nav izpildīta, neatkarīgi no otras apdrošināšanas
darbības rezultātiem.
(5) Apdrošināšanas sabiedrība var pārnest noteiktus izmantojamā pamata pašu kapitāla posteņus no vienas
apdrošināšanas darbības uz otru, ja saņemta Komisijas atļauja.
III nodaļa 
Apdrošināšanas darbības licencēšana
19.pants.
 (1) Komisija izsniedz apdrošināšanas licences šādiem nedzīvības apdrošināšanas veidiem:
1) nelaimes gadījumu apdrošināšanai;
2) veselības apdrošināšanai (apdrošināšanai pret slimībām);
3) sauszemes transporta (izņemot dzelzceļa transportu) apdrošināšanai;
4) dzelzceļa transporta apdrošināšanai;
5) gaisakuģu apdrošināšanai;
6) kuģu apdrošināšanai;
7) kravu apdrošināšanai;
8) īpašuma apdrošināšanai pret uguns un dabas stihiju postījumiem (bojājumiem, ko īpašumam, izņemot šīs
daļas 
3.
, 
4.
, 
5.
, 
6. 
un 
7.punktā
 minēto īpašumu, nodara uguns, eksplozija, atomenerģija, zemes iegrimšana un
citas stihijas);
9) īpašuma apdrošināšanai pret citiem zaudējumiem (bojājumiem, ko īpašumam, izņemot šīs daļas 
3.
, 
4.
, 
5.
, 
6.
un 
7.punktā
 minēto īpašumu, nodara krusa, salna, zādzība un citi negadījumi, izņemot šā panta pirmās daļas
8.punktā minētos);
10) sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanai;
11) gaisakuģu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanai;
12) kuģu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanai;
13) vispārējās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanai;
12
/
115
14) kredītu apdrošināšanai;
15) galvojumu apdrošināšanai;
16) dažādu finansiālo zaudējumu apdrošināšanai;
17) juridisko izdevumu apdrošināšanai;
18) palīdzības apdrošināšanai.
(2) Komisija izsniedz apdrošināšanas licences šādiem dzīvības apdrošināšanas veidiem:
1) dzīvības apdrošināšanai;
2) laulības un bērna piedzimšanas apdrošināšanai;
3) tirgum piesaistītajai dzīvības apdrošināšanai;
4) tontīnai;
5) kapitāla izpirkšanas darījumiem;
6) pensiju fondu pārvaldībai;
7) mūža pensijas apdrošināšanai.
(3) Apdrošināšanas licence tiek izsniegta katram apdrošināšanas veidam atsevišķi.
(3
1
) Apdrošināšanas sabiedrība, kura ir saņēmusi apdrošināšanas licenci apdrošināšanai kādā no šā panta pirmajā
daļā minētajiem apdrošināšanas veidiem, nevar apdrošināt risku, kas attiecas uz citu apdrošināšanas veidu
(papildrisku), izņemot šā likuma 
20.
 pantā minētos gadījumus.
(4) Licence dzīvības apdrošināšanai ietver tiesības veikt šādu apdrošināšanu:
1) apdrošināšanu, kas paredz apdrošināšanas atlīdzības izmaksu līgumā noteiktajai personai līgumā noteiktajos
gadījumos, kas saistīti ar apdrošinātā dzīvību, kā arī gadījumos, kad apdrošinātais miris vai iestājies līgumā
noteiktais termiņš vai apdrošinātā vecums;
2) apdrošināšanu pret miesas bojājumiem, kas izraisa darbspēju zudumu, apdrošināšanu pret nelaimes
gadījumiem, kas izraisa nāvi, un apdrošināšanu pret invaliditāti, kas radusies nelaimes gadījuma vai slimības
dēļ, ja šāda apdrošināšana tiek parakstīta kā papildu apdrošināšana šīs daļas 
1.punktā
 minētajai dzīvības
apdrošināšanai;
3) apdrošināšanu, kas paredz apdrošināšanas atlīdzības izmaksu līgumā noteiktajos gadījumos regulāru
maksājumu veidā līdz apdrošinātā nāvei vai līgumā noteiktā termiņa beigām;
4) apdrošināšanu, kas paredz apdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles saistību izpildi
apdrošināšanas termiņa beigās par vienreizējiem vai periodiskiem apdrošināšanas prēmiju maksājumiem.
(5) Pēc apdrošināšanas sabiedrības pieprasījuma, saņemot apdrošināšanas licenci, tajā norāda riskus, kurus
apdrošināšanas sabiedrība ir tiesīga apdrošināt.
(6) Komisija, izvērtējot apdrošināšanas sabiedrības akcionāru atbilstību šā likuma prasībām un šā likuma 
23.pantā
minētajā dokumentā ietverto informāciju, apdrošināšanas licencē apdrošināto interešu aizsardzības nolūkā ir tiesīga
noteikt apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanas nosacījumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
20.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrība, kura ir saņēmusi apdrošināšanas licenci apdrošināšanai kādā no šā
likuma 
19.panta
 pirmajā daļā minētajiem apdrošināšanas veidiem, var apdrošināt risku, kas attiecas uz citu
apdrošināšanas veidu (papildrisku), ja apdrošinātais risks atbilst visiem šajā daļā minētajiem nosacījumiem:
13
/
115
1) ir tieši saistīts ar iespējamā zaudējuma riska apdrošināšanu tajā apdrošināšanas veidā, attiecībā uz kuru ir
saņemta apdrošināšanas licence;
2) attiecas uz to pašu apdrošināšanas objektu, kas apdrošināts tajā apdrošināšanas veidā, attiecībā uz kuru
saņemta apdrošināšanas licence;
3) tiek apdrošināts ar vienu un to pašu apdrošināšanas līgumu.
(2) Šā panta pirmā daļa neattiecas uz kredītu, galvojumu un juridisko izdevumu apdrošināšanas veidiem.
(3) Juridisko izdevumu apdrošināšanu bez attiecīgas apdrošināšanas licences saņemšanas var veikt tikai kopā ar
palīdzības apdrošināšanu, ja tiek izpildīti šā panta pirmās daļas nosacījumi un viens no šādiem nosacījumiem:
1) galvenais risks attiecas tikai uz palīdzību, ko sniedz personām, kurām radušās grūtības ceļojuma laikā, esot
prom no savām mājām vai arī esot prom no savas pastāvīgās dzīvesvietas;
2) apdrošināšana attiecas uz riskiem, kuri izriet no jūras kuģu izmantošanas vai ir saistīti ar to.
21.pants.
 (1) Apdrošināšanas licenci izsniedz, ja persona atbilst šādām prasībām:
1) ir ierakstīta komercreģistrā kā akciju sabiedrība vai Eiropas komercsabiedrība vai ierakstīta Uzņēmumu
reģistra žurnālā kā kooperatīvā sabiedrība;
2) plāno veikt apdrošināšanu un komercdarbību, kas ir tieši saistīta ar apdrošināšanu;
3) nodrošina izmantojamo pamata pašu kapitālu šā likuma 
130.panta
 trešajā daļā noteiktās minimālās kapitāla
prasības absolūti minimālās vērtības apmērā;
4) pierāda, ka spēs nodrošināt šā likuma 
117.pantā
 noteiktās minimālās kapitāla prasības izpildi;
5) pierāda, ka spēs nodrošināt šā likuma 
116.pantā
 noteiktās maksātspējas kapitāla prasības izpildi;
6) pierāda, ka apdrošināšanas sabiedrības pārvaldības sistēma atbilst šā likuma
 VII 
un
 VIII nodaļas
 prasībām;
7) ir iesniegusi šā likuma 
22.panta
 pirmajā daļā norādīto iesniegumu un tam pievienojamos dokumentus;
8) Komisija nav konstatējusi šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā minēto apstākļu iestāšanos.
(2) Apdrošināšanas licenci citam apdrošināšanas veidam izsniedz, ja apdrošināšanas sabiedrība atbilst šādām
prasībām:
1) pierāda, ka izpilda šā likuma 
117.pantā
 noteikto minimālo kapitāla prasību;
2) pierāda, ka izpilda šā likuma 
116.pantā
 noteikto maksātspējas kapitāla prasību;
3) ir iesniegusi šā likuma 
22.panta
 otrajā daļā norādīto iesniegumu un tam pievienojamos dokumentus;
4) Komisija nav konstatējusi šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā minēto apstākļu iestāšanos.
(3) Ja apdrošināšanas sabiedrība, kas veic dzīvības apdrošināšanu, vēlas saņemt licenci šā likuma 
19.panta
 pirmās
daļas 1. vai 2.punktā noteiktajā nedzīvības apdrošināšanas veidā, apdrošināšanas licenci izsniedz, ja šī sabiedrība:
1) nodrošina izmantojamo pamata pašu kapitālu dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām noteiktās minimālās
kapitāla prasības absolūti minimālās vērtības un nedzīvības apdrošināšanas sabiedrībām noteiktās minimālās
kapitāla prasības absolūti minimālās vērtības summu, kā noteikts šā likuma 
130.panta
 trešajā daļā;
2) pierāda, ka turpmāk spēs uzturēt izmantojamo pamata pašu kapitālu tādā apmērā, lai izpildītu minimālās
kapitāla prasības, kā noteikts šā likuma 
18.panta
 pirmajā un otrajā daļā.
14
/
115
(4) Ja apdrošināšanas sabiedrība, kas veic nedzīvības apdrošināšanu šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 1. vai
2.punktā noteiktajā nedzīvības apdrošināšanas veidā, vēlas saņemt licenci arī kādā no šā likuma 
19.panta
 otrajā daļā
noteiktajiem dzīvības apdrošināšanas veidiem, tad apdrošināšanas licenci izsniedz, ja attiecīgā sabiedrība nodrošina
šā panta trešajā daļā apdrošināšanas sabiedrībai, kas veic dzīvības apdrošināšanu, noteikto prasību izpildi.
22.pants.
 (1) Lai saņemtu apdrošināšanas licenci, apdrošināšanas sabiedrība Komisijai iesniedz:
1) iesniegumu par apdrošināšanas licences saņemšanu vienam vai vairākiem apdrošināšanas veidiem;
2) šā likuma 
23.pantā
 noteikto darbības plānu;
3) kredītiestādes izsniegtu dokumentu, kas apliecina naudas iemaksu minimālās kapitāla prasības absolūti
minimālās vērtības apmērā;
4) dokumentus, kas apstiprina, ka tās pārvaldības sistēma atbilst šā likuma
 VII 
un
 VIII nodaļā
 noteiktajam:
a) to akcionāru vai biedru sarakstu, kuriem apdrošināšanas sabiedrībā ir būtiska līdzdalība, un informāciju
par grupas struktūru,
b) to personu sarakstu, ar kurām apdrošināšanas sabiedrībai ir ciešas attiecības,
c) ziņas par amatpersonām, kas pierāda, ka šīs personas atbilst šā likuma 
58. 
un 
61.pantā
 noteiktajam,
d) tehnisko rezervju aprēķināšanas politiku un procedūru,
e) apdrošināšanas un pārapdrošināšanas risku parakstīšanas un apdrošināšanas prēmijas noteikšanas
politiku un procedūru,
f) informāciju par apdrošināšanas sabiedrības organizatorisko struktūru ar skaidri norādītu tās vadītāju
pilnvaru un pienākumu sadali, struktūrvienību uzdevumiem un to vadītāju pienākumiem,
g) risku pārvaldības politiku un procedūru,
h) iekšējās kontroles politiku un procedūru,
i) iekšējās informācijas apmaiņas procedūru,
j) iekšējā audita politiku un procedūru,
k) ārpakalpojumu saņemšanas politiku un ārpakalpojumu kvalitātes uzraudzības procedūru, ja
apdrošināšanas sabiedrība plāno izmantot ārpakalpojumu sniedzēju pakalpojumus,
l) grāmatvedības politiku, procedūru un uzskaites organizācijas galvenos principus,
m) informācijas sistēmu aizsardzības politiku un procedūru,
n) neparastu un aizdomīgu finanšu darījumu identifikācijas politiku un procedūru. Politiku un procedūru
iesniedz apdrošināšanas sabiedrība, kura vēlas saņemt dzīvības apdrošināšanas licenci,
o) šā likuma 
15.pantā
 noteikto iekšējo kārtību,
p) cedētās pārapdrošināšanas un retrocesijas politiku un procedūru,
r) ieguldījumu veidošanas politiku un procedūru;
5) dokumentu, kurā apraksta un skaidro, kā apdrošināšanas sabiedrības ieguldījumu stratēģijā saskaņā ar šā
likuma 
138.
1
 pantu tiek iekļauta akcionāra tiesību izmantošana akciju sabiedrības pārvaldē, ja ieguldījumu
veidošanas politika paredz, ka apdrošināšanas sabiedrība, kura vēlas veikt dzīvības apdrošināšanu, iegulda
savus aktīvus tādas akciju sabiedrības akcijās, kuras juridiskā adrese ir dalībvalstī un kuras akcijas iekļautas
dalībvalsts regulētajā tirgū.
15
/
115
(2) Lai saņemtu apdrošināšanas licenci citam apdrošināšanas veidam, apdrošināšanas sabiedrība Komisijai
iesniedz:
1) iesniegumu par apdrošināšanas licences saņemšanu citam apdrošināšanas veidam;
2) jaunā apdrošināšanas veida ieviešanai nepieciešamo izdevumu aprēķinu un informāciju par to segšanai
nepieciešamo līdzekļu avotiem;
3) šā likuma 
23.pantā
 noteikto darbības plānu.
(3) Apdrošināšanas sabiedrība, kura vēlas saņemt apdrošināšanas licenci palīdzības apdrošināšanai, iesniedz
Komisijai informāciju par savā rīcībā esošajiem līdzekļiem un noslēgtajiem līgumiem, kas nodrošina palīdzības
sniegšanu apdrošinātajam atbilstoši saistībām, kuras tā uzņēmusies šajā apdrošināšanas veidā.
(4) Ja nedzīvības apdrošināšanas sabiedrība vēlas saņemt apdrošināšanas licenci šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas
10.punktā noteiktajā nedzīvības apdrošināšanas veidā, izņemot pārvadātāju atbildību, un plāno veikt sauszemes
transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu, tā iesniedz Komisijai rakstveida
apliecinājumu, ka apdrošināšanas sabiedrība ir Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju biroja (
Sauszemes
transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātās apdrošināšanas likuma
 izpratnē) biedrs un attiecīgā
garantijas fonda dalībniece, un paziņo to apdrošināšanas sabiedrības pārstāvju nosaukumu (vārdu, uzvārdu) un
juridisko adresi katrā dalībvalstī, kuri pieņem lēmumu par apdrošināšanas atlīdzības izmaksu vai lēmumu par
atteikumu izmaksāt apdrošināšanas atlīdzību, kā arī nodrošina apdrošināšanas atlīdzības izmaksu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
23.pants.
 (1) Darbības plānā iekļauj:
1) apdrošināmo un pārapdrošināmo risku aprakstu;
2) galvenos cedētās pārapdrošināšanas un retrocesijas principus un procedūru;
3) informāciju par pamata pašu kapitāla struktūru, kas veido minimālās kapitāla prasības absolūti minimālo
vērtību;
4) informāciju par darbības uzsākšanai nepieciešamo administratīvo izdevumu un darbības nodrošināšanas
organizācijas izdevumu prognozi, par līdzekļu avotiem šo izdevumu segšanai un, ja apdrošināmie riski pieder
pie šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 18.punktā noteiktā nedzīvības apdrošināšanas veida, — par
apdrošināšanas sabiedrībai pieejamiem resursiem, kas nodrošina apdrošināšanas līgumā paredzētās palīdzības
sniegšanu.
(2) Papildus šā panta pirmajā daļā noteiktajam darbības plānā par pirmajiem trim finanšu gadiem iekļauj:
1) pārskata projektu, kas atspoguļo finanšu stāvokli katra pārskata perioda beigās, un pārskata projektu par
finansiālās darbības rezultātiem katrā pārskata periodā;
2) maksātspējas kapitāla prasības prognozi, kas aprēķināta atbilstoši šā likuma 
116. 
un 
119.pantam
,
pamatojoties uz šīs daļas 
1.punktā
 minēto pārskata projektu, kā arī aprēķina metodes, kas izmantotas, lai šo
prognozi iegūtu;
3) informāciju par minimālās kapitāla prasības prognozi, kas aprēķināta atbilstoši šā likuma 
117. 
un
130.pantam
, pamatojoties uz šīs daļas 
1.punktā
 minēto pārskata projektu, kā arī aprēķina metodes, kas
izmantotas, lai šo prognozi iegūtu;
4) informāciju par finanšu resursiem apdrošināšanas saistību izpildes, kā arī minimālās kapitāla prasības un
maksātspējas kapitāla prasības izpildes nodrošināšanai;
5) attiecībā uz nedzīvības apdrošināšanas sabiedrībām:
a) informāciju par plānotajiem administratīvajiem izdevumiem, kas nav apdrošināšanas sabiedrības darbības
uzsākšanas izmaksas, un par klientu piesaistīšanas izdevumiem,
b) informāciju par plānotajām apdrošināšanas prēmijām vai citām iemaksām, kā arī par apdrošināšanas
16
/
115
atlīdzībām;
6) attiecībā uz dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām — ienākumu un izdevumu prognozi par apdrošināšanas
darījumiem, pārapdrošināšanu un cedēto pārapdrošināšanu.
IV nodaļa 
Pārapdrošināšanas darbības licencēšana
24.pants.
 (1) Komisija izsniedz pārapdrošināšanas licenci šādiem pārapdrošināšanas veidiem:
1) dzīvības apdrošināšanas risku pārapdrošināšanai;
2) nedzīvības apdrošināšanas risku pārapdrošināšanai;
3) dzīvības apdrošināšanas risku un nedzīvības apdrošināšanas risku pārapdrošināšanai.
(2) Pārapdrošināšanas licenci izsniedz katram pārapdrošināšanas veidam atsevišķi.
(3) Pārapdrošināšanas licence dzīvības apdrošināšanas risku pārapdrošināšanai ļauj pārapdrošināt dzīvības
apdrošināšanas riskus.
(4) Pārapdrošināšanas licence nedzīvības apdrošināšanas risku pārapdrošināšanai ļauj pārapdrošināt nedzīvības
apdrošināšanas riskus.
(5) Pārapdrošināšanas licence dzīvības apdrošināšanas risku un nedzīvības apdrošināšanas risku
pārapdrošināšanai ļauj pārapdrošināt dzīvības apdrošināšanas un nedzīvības apdrošināšanas riskus.
25.pants.
 (1) Pārapdrošināšanas licenci izsniedz, ja pārapdrošināšanas sabiedrība atbilst šādām prasībām:
1) ir ierakstīta komercreģistrā kā akciju sabiedrība vai sabiedrība ar ierobežotu atbildību, vai Eiropas
komercsabiedrība;
2) plāno veikt pārapdrošināšanu un komercdarbību, kas ir tieši saistīta ar pārapdrošināšanu;
3) nodrošina izmantojamo pamata pašu kapitālu šā likuma 
130.panta
 trešajā daļā noteiktās minimālās kapitāla
prasības absolūti minimālās vērtības apmērā;
4) pierāda, ka spēs nodrošināt šā likuma 
117.pantā
 noteikto minimālās kapitāla prasības izpildi;
5) pierāda, ka spēs nodrošināt šā likuma 
116.pantā
 noteikto maksātspējas kapitāla prasības izpildi;
6) pierāda, ka pārapdrošināšanas sabiedrības pārvaldības sistēma atbilst šā likuma
 VII 
un
 VIII nodaļas
prasībām;
7) ir iesniegusi šā likuma 
26.panta
 pirmajā daļā norādīto iesniegumu un tam pievienojamos dokumentus;
8) Komisija nav konstatējusi šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā minēto apstākļu iestāšanos.
(2) Pārapdrošināšanas licenci citam pārapdrošināšanas veidam izsniedz, ja pārapdrošināšanas sabiedrība atbilst
šādām prasībām:
1) pierāda, ka izpilda šā likuma 
117.pantā
 noteikto minimālo kapitāla prasību;
2) pierāda, ka izpilda šā likuma 
116.pantā
 noteikto maksātspējas kapitāla prasību;
3) ir iesniegusi šā likuma 
26.panta
 otrajā daļā norādīto iesniegumu un tam pievienojamos dokumentus;
17
/
115
4) Komisija nav konstatējusi šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā minēto apstākļu iestāšanos.
26.pants.
 (1) Lai saņemtu pārapdrošināšanas licenci, pārapdrošināšanas sabiedrība Komisijai iesniedz:
1) iesniegumu par pārapdrošināšanas licences saņemšanu;
2) šā likuma 
27.pantā
 noteikto darbības plānu;
3) kredītiestādes izsniegtu dokumentu, kas apliecina naudas iemaksu minimālās kapitāla prasības absolūti
minimālās vērtības apmērā;
4) dokumentus, kas apstiprina, ka tās pārvaldības sistēma atbilst šā likuma
 VII 
un
 VIII nodaļā
 noteiktajam:
a) akcionāru vai dalībnieku sarakstu un informāciju par grupas struktūru,
b) to personu sarakstu, ar kurām pārapdrošināšanas sabiedrībai ir ciešas attiecības,
c) ziņas par amatpersonām, kas pierāda, ka šīs personas atbilst šā likuma 
58. 
un 
61.pantā
 noteiktajam,
d) tehnisko rezervju aprēķināšanas politiku un procedūru,
e) pārapdrošināšanas risku parakstīšanas un apdrošināšanas prēmijas noteikšanas politiku un procedūru,
f) informāciju par pārapdrošināšanas sabiedrības organizatorisko struktūru ar skaidri norādītu tās vadītāju
pilnvaru un pienākumu sadali, struktūrvienību uzdevumiem un to vadītāju pienākumiem,
g) risku pārvaldības politiku un procedūru,
h) iekšējās kontroles politiku un procedūru,
i) iekšējās informācijas apmaiņas procedūru,
j) iekšējā audita politiku un procedūru,
k) ārpakalpojumu saņemšanas politiku un ārpakalpojumu kvalitātes uzraudzības procedūru, ja
pārapdrošināšanas sabiedrība plāno izmantot ārpakalpojumu sniedzēju pakalpojumus,
l) grāmatvedības politiku, procedūru un uzskaites organizācijas galvenos principus,
m) informācijas sistēmu aizsardzības politiku un procedūru,
n) neparastu un aizdomīgu finanšu darījumu identifikācijas politiku un procedūru,
o) retrocesijas politiku un procedūru,
p) ieguldījumu veidošanas politiku un procedūru;
5) dokumentu, kurā apraksta un skaidro, kā pārapdrošināšanas sabiedrības ieguldījumu stratēģijā saskaņā ar
šā likuma 
138.
1
 pantu tiek iekļauta akcionāra tiesību izmantošana akciju sabiedrības pārvaldē, ja ieguldījumu
veidošanas politika paredz, ka pārapdrošināšanas sabiedrība, kura vēlas veikt dzīvības pārapdrošināšanu,
iegulda savus aktīvus tādas akciju sabiedrības akcijās, kuras juridiskā adrese ir dalībvalstī un kuras akcijas
iekļautas dalībvalsts regulētajā tirgū.
(2) Lai saņemtu pārapdrošināšanas licenci citam pārapdrošināšanas veidam, pārapdrošināšanas sabiedrība
Komisijai iesniedz:
1) iesniegumu par pārapdrošināšanas licences saņemšanu citam pārapdrošināšanas veidam;
2) jaunā pārapdrošināšanas veida ieviešanai nepieciešamo papildu izdevumu aprēķinu un informāciju par to
segšanai nepieciešamo līdzekļu avotiem;
18
/
115
3) šā likuma 
27.pantā
 noteikto darbības plānu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
27.pants.
 (1) Darbības plānā iekļauj:
1) pārapdrošināmo risku aprakstu;
2) informāciju par pārapdrošināšanas līgumiem, ko pārapdrošināšanas sabiedrība plāno noslēgt ar
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām;
3) galvenos retrocesijas principus un procedūru;
4) informāciju par pamata pašu kapitāla struktūru, kas veido minimālās kapitāla prasības absolūti minimālo
vērtību;
5) informāciju par darbības uzsākšanai nepieciešamo administratīvo izdevumu un darbības nodrošināšanas
organizācijas izdevumu prognozi un par līdzekļu avotiem šo izdevumu segšanai.
(2) Papildus šā panta pirmajā daļā noteiktajam darbības plānā par pirmajiem trim finanšu gadiem iekļauj:
1) pārskata projektu, kas atspoguļo finanšu stāvokli katra pārskata perioda beigās, un pārskata projektu par
finansiālās darbības rezultātiem katrā pārskata periodā;
2) maksātspējas kapitāla prasības prognozi, kas aprēķināta atbilstoši šā likuma 
116. 
un 
119.pantam
,
pamatojoties uz šīs daļas 
1.punktā
 minēto pārskata projektu, kā arī aprēķina metodes, kas izmantotas, lai šo
prognozi iegūtu;
3) minimālās kapitāla prasības prognozi, kas aprēķināta atbilstoši šā likuma 
117. 
un 
130.pantam
, pamatojoties
uz šīs daļas 
1.punktā
 minēto pārskata projektu, kā arī aprēķina metodes, kas izmantotas, lai šo prognozi
iegūtu;
4) informāciju par finanšu resursiem pārapdrošināšanas saistību izpildes, kā arī minimālās kapitāla prasības un
maksātspējas kapitāla prasības izpildes nodrošināšanai;
5) attiecībā uz nedzīvības pārapdrošināšanas sabiedrībām:
a) informāciju par plānotajiem administratīvajiem izdevumiem, kas nav pārapdrošināšanas sabiedrības
darbības uzsākšanas izmaksas, un par klientu piesaistīšanas izdevumiem,
b) informāciju par plānotajām pārapdrošināšanas prēmijām vai citām iemaksām, kā arī par
pārapdrošināšanas atlīdzībām.
28.pants.
 (1) Latvijas Republikā var dibināt sabiedrību īpašam nolūkam.
(2) Par īpašam nolūkam dibinātu sabiedrību uzskatāma komercsabiedrība, kura nav apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas komersants, bet kura uzņemas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersanta riskus un savu
pakļautību šādiem riskiem pilnībā finansē ar aizņēmumiem vai ar kādu citu finansēšanas mehānismu, ja šāda
aizņēmuma ņemšana vai cits finansēšanas mehānisms ir pakļauts attiecīgās komercsabiedrības pārapdrošināšanas
saistībām.
(3) Īpašam nolūkam dibināta sabiedrība var uzsākt savu darbību Latvijas Republikā tikai pēc Komisijas izsniegtas
licences saņemšanas.
(4) Prasības šā panta trešajā daļā noteiktās licences saņemšanai, kā arī īpašam nolūkam dibinātas sabiedrības
darbību regulējošās prasības nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
V nodaļa 
19
/
115
Apdrošinātāja un pārapdrošinātāja licencēšanas kopīgie noteikumi
29.pants.
 (1) Par apdrošināšanas sabiedrības akcionāru vai biedru un pārapdrošināšanas sabiedrības akcionāru vai
dalībnieku ir tiesīga būt:
1) fiziskā persona;
2) juridiskā persona, kuras finanšu pārskati tiek sagatavoti saskaņā ar starptautiskajiem grāmatvedības
standartiem un starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem, revidēti saskaņā ar starptautiskajiem revīzijas
standartiem un kuriem ir pievienots zvērināta revidenta ziņojums. Dalībvalstī reģistrētas juridiskās personas
finanšu pārskati var būt sagatavoti saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem grāmatvedības
standartiem;
3) valsts vai pašvaldība.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētās personas ir iespējams identificēt, tām ir nepieciešama nevainojama reputācija,
finansiālā stabilitāte un to finanšu līdzekļu ieguves tiesiskumu iespējams dokumentāri pierādīt.
(3) Izvērtējot personas reputāciju, Komisija ir tiesīga pārbaudīt šā panta pirmajā daļā minēto personu identitāti,
sodāmību un citu informāciju, kas ļauj pārliecināties par attiecīgās personas nevainojamo reputāciju.
(4) Izvērtējot personas finansiālo stabilitāti, Komisija ir tiesīga pārbaudīt šā panta pirmajā daļā minēto personu
identitāti un dokumentus, kuri ļauj pārliecināties par brīvā kapitāla pietiekamību izdarīto ieguldījumu apmērā, un
dokumentus, kuri ļauj pārliecināties, ka persona, ja nepieciešams, spētu veikt papildu ieguldījumu apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības pašu kapitāla atjaunošanai, nodrošinot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības minimālās kapitāla prasības un maksātspējas kapitāla prasības izpildi atbilstoši likumam un
apdrošināšanas sabiedrību darbību regulējošo prasību izpildi, kā arī pārbaudīt, vai minētie līdzekļi nav iegūti neparastos
vai aizdomīgos darījumos.
(5) Izvērtējot personas finansiālo stabilitāti, prasības par brīvā kapitāla pietiekamību neattiecas uz kredītiestādēm un
apdrošināšanas sabiedrībām.
(6) Par apdrošināšanas sabiedrības akcionāru vai biedru un pārapdrošināšanas sabiedrības akcionāru vai dalībnieku
nav tiesīga būt fiziskā persona, uz kuru var attiecināt šā likuma 
59.panta
 pirmo daļu vai kura ir pildījusi padomes vai
valdes locekļa pienākumus finanšu komersantā, kas atzīts par maksātnespējīgu minēto pienākumu pildīšanas laikā,
vai kura ir pildījusi padomes vai valdes locekļa pienākumus citā komercsabiedrībā un savas nolaidības dēļ vai tīši
novedusi šo komercsabiedrību līdz kriminālsodāmai maksātnespējai vai bankrotam, vai par kuru ir konstatēti tādi
apstākļi, kas apliecina personas nevainojamas reputācijas neesamību, kā arī tāda juridiskā persona, uz kuras
akcionāriem, biedriem vai dalībniekiem un īpašniekiem (patiesajiem labuma guvējiem) — fiziskajām personām —
attiecināmi šajā daļā minētie nosacījumi.
(7) Komisija ir tiesīga pārbaudīt apdrošināšanas sabiedrības akcionāru vai biedru un pārapdrošināšanas sabiedrības
akcionāru vai dalībnieku identitāti, bet, ja apdrošināšanas sabiedrības akcionāri vai biedri un pārapdrošināšanas
sabiedrības akcionāri vai dalībnieki ir juridiskās personas, — ziņas par to akcionāriem vai dalībniekiem un īpašniekiem
(patiesajiem labuma guvējiem), līdz ir iegūta informācija par īpašniekiem (patiesajiem labuma guvējiem) — fiziskajām
personām. Minētajām personām ir pienākums sniegt Komisijai šo informāciju, ja tā nav pieejama publiskajos reģistros,
no kuriem Komisija ir tiesīga šādu informāciju saņemt.
30.pants.
 (1) Komisija iesniegumu un tam pievienotos dokumentus par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
licences saņemšanu izskata un lēmumu pieņem sešu mēnešu laikā pēc šā likuma 
22.panta
 pirmās daļas 1.punktā un
otrās daļas 1.punktā, 
26.panta
 pirmās daļas 1.punktā un otrās daļas 1.punktā noteiktā iesnieguma saņemšanas
dienas.
(2) Komisija izsniedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci tajā pašā dienā, kad ir pieņemts lēmums par
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licences izsniegšanu.
(3) Komisija informē EAAPI par izsniegtajām apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licencēm.
31.pants.
 (1) Komisija neizsniedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci, ja:
20
/
115
1) apdrošināšana vai pārapdrošināšana nav ekonomiski pamatota;
2) pretendenta ciešas attiecības ar trešajām personām var apdraudēt tā finansiālo stabilitāti un ierobežot
Komisijas iespējas veikt uzraudzības funkcijas;
3) citas valsts likumi un citi normatīvie akti, kas attiecas uz personām, kurām ir ciešas attiecības ar
pretendentu, ierobežo Komisijas tiesības veikt uzraudzības funkcijas;
4) pretendenta iesniegtie dokumenti satur nepatiesas vai nepilnīgas ziņas;
5) viena vai vairākas no šā likuma 
58. 
un 
61.pantā
 minētajām personām neatbilst šā likuma prasībām;
6) Komisijai ir informācija par pamatotām aizdomām, ka finanšu līdzekļi, kuri ieguldīti pamatkapitālā, iegūti
neparastos vai aizdomīgos finanšu darījumos vai nav dokumentāri pierādīta šo finanšu līdzekļu tiesiska ieguve;
7) pretendenta akcionāri, biedri vai dalībnieki un to īpašnieki (patiesie labuma guvēji) neatbilst šā likuma
prasībām vai Komisija nesaņem informāciju, kas nepieciešama, lai pārliecinātos par to atbilstību šā likuma
prasībām;
8) pretendenta organizatoriskās struktūras dēļ nav iespējama tā uzraudzība;
9) pretendenta plānotā darbība neatbilst šā likuma un citu normatīvo aktu prasībām;
10) Komisija nesaņem vai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība atsakās sniegt šā likuma 
22. 
un
26.pantā
 noteikto informāciju;
11) tiek īstenots pašu kapitāla atjaunošanas plāns atbilstoši šā likuma 
141. 
vai 
142.pantam
.
(2) Komisija nav tiesīga atteikt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licences izsniegšanu, pamatojoties uz tirgus
ekonomiskajām vajadzībām.
32.pants.
 (1) Komisija konsultējas ar attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestādi, ja izskata tādas apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrības iesniegumu par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licences saņemšanu:
1) kura ir dalībvalsts apdrošinātāja vai dalībvalsts pārapdrošinātāja vai dalībvalstī reģistrētas kredītiestādes vai
ieguldījumu brokeru sabiedrības meitas sabiedrība;
2) kura ir meitas sabiedrība tādai mātes sabiedrībai, kuras cita meitas sabiedrība ir dalībvalsts apdrošinātājs,
dalībvalsts pārapdrošinātājs, dalībvalstī reģistrēta kredītiestāde vai ieguldījumu brokeru sabiedrība;
3) kuru kontrolē tāda fiziskā vai juridiskā persona, kas kontrolē dalībvalsts apdrošinātāju vai dalībvalsts
pārapdrošinātāju vai dalībvalstī reģistrētu kredītiestādi vai ieguldījumu brokeru sabiedrību.
(2) Komisija, izskatot iesniegumu par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licences saņemšanu, kā arī
licencētās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības uzraudzības gaitā konsultējas ar attiecīgās dalībvalsts
uzraudzības iestādi, novērtējot akcionāru vai dalībnieku, kā arī to valdes locekļu atbilstību un piemērotību šā likuma
prasībām, kuri iesaistīti tāda dalībvalsts apdrošinātāja, dalībvalsts pārapdrošinātāja, dalībvalstī reģistrētas
kredītiestādes vai ieguldījumu brokeru sabiedrības vadībā, kas ietilpst vienā grupā ar attiecīgo apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrību.
(3) Komisija, ja nepieciešams, informē šā panta pirmajā daļā minēto dalībvalsts uzraudzības iestādi par visiem
apstākļiem, kas attiecas uz akcionāru, dalībnieku, biedru un amatpersonu atbilstību un piemērotību šā likuma
prasībām un kas ir svarīgi citām dalībvalstu uzraudzības iestādēm, kuras piešķir licences, kā arī pastāvīgi uzrauga
darbības nosacījumu izpildi.
VI nodaļa 
Komisijas uzraudzības darbības
21
/
115
33.pants.
 (1) Komisija veic uz nākotni vērstu un uz risku ietekmes novērtēšanu balstītu apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas darbības uzraudzību, savlaicīgi piemērojot uzraudzības pasākumus un ievērojot proporcionalitātes
principu.
(2) Komisija veic nepārtrauktu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas darbības uzraudzību, novērtējot šīs darbības
atbilstību šajā likumā un citos Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktajām prasībām.
(3) Komisija šajā likumā un citos Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktās prasības apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrībām piemēro, ievērojot proporcionalitātes principu.
34.pants. 
(1) Komisija uzraudzības procesā pirms lēmumu pieņemšanas, balstoties uz tās rīcībā esošo
informāciju, ņem vērā lēmumu iespējamo ietekmi uz citu dalībvalstu finanšu sistēmas stabilitāti.
(2) Finanšu tirgu ārkārtējas nestabilitātes laikā Komisija uzraudzības procesā pirms lēmumu pieņemšanas izvērtē
savu lēmumu iespējamo prociklisko ietekmi uz apdrošināšanas sektora darbību.
35.pants.
 Komisijas veiktā apdrošināšanas un pārapdrošināšanas darbības uzraudzība aptver arī dalībvalstīs
izveidoto apdrošināšanas sabiedrību filiāļu un pārapdrošināšanas sabiedrību filiāļu darbību, kā arī apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrību sniegtos apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus dalībvalstīs, ievērojot
pakalpojumu sniegšanas brīvības principu.
36.pants.
 Komisija, lai novērtētu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālo stabilitāti un tās
spēju izpildīt saistības atbilstoši noslēgtajiem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumiem, ņemot vērā visus
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības veidus, izvērtē tās maksātspējas prasības izpildes,
tehnisko rezervju izveidošanas, aktīvu un pašu kapitāla atbilstību šajā likumā noteiktajām prasībām.
37.pants.
 Ja apdrošināšanas sabiedrība ir saņēmusi apdrošināšanas licenci šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas
18.punktā norādītajam apdrošināšanas veidam, Komisija uzraudzību attiecina arī uz tehniskajiem līdzekļiem, kuri ir
apdrošināšanas sabiedrības rīcībā palīdzības sniegšanai, ko tā uzņēmusies veikt, ja mītnes dalībvalsts tiesību akti
paredz šādu līdzekļu uzraudzību.
38.pants.
 (1) Ja Komisija konstatē, ka dalībvalsts apdrošinātāja filiāle vai dalībvalsts pārapdrošinātāja filiāle vai
dalībvalsts apdrošinātājs vai dalībvalsts pārapdrošinātājs, kas, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu,
sniedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus, veic darbības, kuras var ietekmēt dalībvalsts
apdrošinātāja vai dalībvalsts pārapdrošinātāja finansiālo stabilitāti, Komisija nekavējoties informē dalībvalsts
apdrošinātāja vai dalībvalsts pārapdrošinātāja uzraudzības iestādi.
(2) Komisija, saņemot no dalībvalsts uzraudzības iestādes informāciju par iespējamo ietekmi uz apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālo stabilitāti, izvērtē attiecīgās sabiedrības darbības atbilstību šajā likumā
noteiktajām prasībām.
39.pants.
 (1) Komisija nav tiesīga apstrīdēt cedētās pārapdrošināšanas vai retrocesijas līgumu, kuru
apdrošināšanas sabiedrība noslēgusi:
1) ar pārapdrošināšanas vai apdrošināšanas komersantu, pamatojoties uz tādiem apsvērumiem, kas tieši
saistīti ar attiecīgā pārapdrošināšanas vai apdrošināšanas komersanta finansiālo stabilitāti;
2) ar ārvalsts, kuras apdrošināšanas uzraudzības režīms tiek uzskatīts par līdzvērtīgu šajā likumā noteiktajam,
pārapdrošinātāju vai apdrošinātāju, pamatojoties uz tādiem apsvērumiem, kas tieši saistīti ar attiecīgā
pārapdrošinātāja vai apdrošinātāja finansiālo stabilitāti.
(2) Komisija nav tiesīga apstrīdēt retrocesijas līgumu, kuru pārapdrošināšanas sabiedrība noslēgusi:
1) ar pārapdrošināšanas vai apdrošināšanas komersantu, pamatojoties uz tādiem apsvērumiem, kas tieši
saistīti ar attiecīgā pārapdrošināšanas vai apdrošināšanas komersanta finansiālo stabilitāti;
2) ar ārvalsts, kuras pārapdrošināšanas uzraudzības režīms tiek uzskatīts par līdzvērtīgu šajā likumā
noteiktajam, pārapdrošinātāju vai apdrošinātāju, pamatojoties uz tādiem apsvērumiem, kas tieši saistīti ar
22
/
115
attiecīgā pārapdrošinātāja vai apdrošinātāja finansiālo stabilitāti.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
40.pants.
 (1) Veicot uzraudzību, Komisija sadarbojas un konsultējas ar tās dalībvalsts uzraudzības iestādi, kuras
teritorijā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir atvērusi filiāli. Komisija informē dalībvalsts uzraudzības
iestādi par plānoto apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības filiāles darbības pārbaudi un piedāvā iespēju
dalībvalsts uzraudzības iestādes pārstāvjiem piedalīties pārbaudē. Komisijas pārstāvis ir tiesīgs pārbaudīt
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības filiāles darbību un dokumentus. Komisija ir tiesīga pilnvarot
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības filiāles darbības pārbaudes veikšanai tās dalībvalsts uzraudzības
iestādi, kuras teritorijā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir atvērusi filiāli.
(2) Komisija pēc dalībvalsts uzraudzības iestādes pieprasījuma noteiktā termiņā sniedz tai apkopotu informāciju par
apdrošināšanas sabiedrību veikto apdrošināšanu attiecīgajā dalībvalstī, izmantojot tiesības dibināt filiāli vai
pakalpojumu sniegšanas brīvības principu.
(3) Komisija ir tiesīga informēt EAAPI un lūgt tās palīdzību, ja dalībvalsts uzraudzības iestāde noraida Komisijas
lūgumu sadarboties, lai veiktu šā panta pirmajā daļā minēto pārbaudi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības filiālē, kas atvērta dalībvalstī, kā arī tad, ja pēc Komisijas izteiktā lūguma sadarboties dalībvalsts
uzraudzības iestāde triju mēnešu laikā nav sākusi attiecīgi rīkoties.
(4) Komisija atļauj tās veiktajā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības filiāles darbības pārbaudē
piedalīties EAAPI, ja pārbaudē piedalās tās dalībvalsts uzraudzības iestādes pārstāvji, kuras teritorijā apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir atvērusi filiāli.
(5) Komisija nosūta Eiropas Komisijai paziņojumu, informējot to par gadījumiem, kad:
1) saskaņā ar normatīvajiem aktiem ir noteikta obligātā apdrošināšana, norādot:
a) īpašās normas, kas attiecas uz obligāto apdrošināšanu,
b) noteikumus, kas obligāti iekļaujami apdrošināšanas polisē;
2) Latvijas Republikā ir pieņemti normatīvie akti, kas regulē apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu, un pievieno
paziņojumam šo normatīvo aktu tekstu.
(6) Lai nodrošinātu dalībvalstīs vienotu, efektīvu un konstruktīvu uzraudzības praksi un vienveidīgu un konsekventu
tieši piemērojamo Eiropas Savienības tiesību aktu piemērošanu, Komisijai, ņemot vērā Eiropas finanšu uzraudzības
sistēmas pārrobežu darbības raksturu, ir tiesības noteikt apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomu regulējošās
prasības, kas izriet no EAAPI pieņemtajiem lēmumiem, pamatnostādnēm un ieteikumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
41.pants.
 (1) Papildus šā likuma 
55.panta
 pirmajā daļā noteiktajam Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrība veic stresa testu, un noteikt testējamos faktorus un scenārijus.
(2) Komisija vai tās pilnvarota persona ir tiesīga veikt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības
pārbaudi. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība novērš trūkumus vai nepilnības, kas atklātas tās darbības
pārbaudes procesā.
(3) Komisija vai tās pilnvarota persona ir tiesīga veikt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības
ārpakalpojumu sniedzēja darbības pārbaudi tā atrašanās vai ārpakalpojuma sniegšanas vietā, iepazīties ar visiem
dokumentiem, dokumentu un grāmatvedības reģistriem, izgatavot to kopijas, kā arī pieprasīt ārpakalpojumu
sniedzējam informāciju, kas saistīta ar ārpakalpojuma sniegšanu vai ir nepieciešama Komisijas funkciju veikšanai.
(4) Komisija ir tiesīga pilnvarot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības ārpakalpojumu sniedzēja
darbības pārbaudes veikšanai zvērinātu revidentu.
(5) Veicot uzraudzību, Komisija sadarbojas un konsultējas ar tās dalībvalsts uzraudzības iestādi, kuras teritorijā
atrodas ārpakalpojumu sniedzējs. Komisija informē dalībvalsts uzraudzības iestādi par plānoto ārpakalpojumu
sniedzēja pārbaudi un piedāvā iespēju dalībvalsts uzraudzības iestādes pārstāvjiem piedalīties pārbaudē. Komisija ir
tiesīga pilnvarot ārpakalpojumu sniedzēja darbības pārbaudes veikšanai tās dalībvalsts uzraudzības iestādi, kuras
teritorijā atrodas ārpakalpojumu sniedzējs.
23
/
115
(6) Komisija ir tiesīga informēt EAAPI un lūgt tās palīdzību, ja dalībvalsts uzraudzības iestāde noraida Komisijas
lūgumu sadarboties, lai veiktu šā panta piektajā daļā minēto ārpakalpojumu sniedzēja pārbaudi, kā arī tad, ja pēc
Komisijas izteiktā lūguma sadarboties dalībvalsts uzraudzības iestāde triju mēnešu laikā nav sākusi attiecīgi rīkoties.
(7) Komisija atļauj tās veiktajā ārpakalpojumu sniedzēja pārbaudē piedalīties EAAPI, ja pārbaudē piedalās tās
dalībvalsts uzraudzības iestādes pārstāvji, kuras teritorijā atrodas ārpakalpojumu sniedzējs.
(8) Komisija pieprasa apdrošinātājam un pārapdrošinātājam pārskatus par tā darbību, nosakot šo pārskatu formu,
saturu, iesniegšanas kārtību un termiņus.
(9) Komisija ir tiesīga pieprasīt apdrošinātājam un pārapdrošinātājam arī citu informāciju un dokumentus par tā
darbību.
(10) Apdrošinātājs un pārapdrošinātājs pieprasīto informāciju iesniedz Komisijas noteiktajos termiņos un nedrīkst
iesniegšanu atteikt, aizbildinoties ar komercnoslēpumu.
42.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība iesniedz Komisijai visu nepieciešamo informāciju,
lai tā varētu novērtēt attiecīgās sabiedrības izveidotās pārvaldības sistēmas darbību, veikto komercdarbību,
maksātspējas kapitāla prasības aprēķinā izmantotos novērtēšanas principus, pakļautību riskiem un izveidoto risku
pārvaldības sistēmu, pašu kapitāla struktūru, vajadzības un pārvaldību.
(2) Šā panta pirmajā daļā noteiktās informācijas saturu un iesniegšanas termiņus nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izveido atbilstošu pārvaldības sistēmu un risku pārvaldības
sistēmu un izstrādā darbībai atbilstošu politiku un procedūru, lai nodrošinātu pilnīgas, salīdzināmas, konsekventas,
ticamas, visaptverošas un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas darbības raksturam, apjomam un sarežģītībai
atbilstošas informācijas pieejamību un iesniegšanu saskaņā ar šā panta pirmajā daļā noteikto.
(4) Komisija ir tiesīga atbrīvot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības no vienas vai vairāku Komisijai
iesniedzamo ES Regulas Nr.  
2015/35
 304. panta 1. punkta "d" apakšpunktā norādīto ceturkšņa kvantitatīvo pārskatu
veidlapu (veidņu) aizpildīšanas, piešķirot prioritāti mazākajām apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām, ja
vienlaikus tiek ievēroti šādi nosacījumi:
1) šīs informācijas sniegšana būtu pārāk apgrūtinoša, ņemot vērā attiecīgās apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības darbības veidus, to apjomu un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas darbībai
raksturīgo risku sarežģītību;
2) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība šo informāciju iesniedz Komisijai vismaz reizi gadā;
3) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība neietilpst grupas sastāvā vai, ja apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība ietilpst grupas sastāvā, tā var pierādīt, ka visu kvantitatīvo pārskatu veidlapu
(veidņu) aizpildīšana nav pamatota, ņemot vērā grupas darbības veidus, to apjomu un grupas darbībai raksturīgo
risku sarežģītību;
4) dzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības īpatsvars pēc bruto tehnisko rezervju apmēra
starp visām dzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām nav lielāks par 20 procentiem vai
nedzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības īpatsvars pēc bruto parakstīto prēmiju apmēra
starp visām nedzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām nav lielāks par 20 procentiem.
(5) Komisija ir tiesīga atbrīvot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības no vienas vai vairāku Komisijai
iesniedzamo ES Regulas Nr.  
2015/35
 304. panta 1. punkta "d" apakšpunktā norādīto gada kvantitatīvo pārskatu
veidlapu (veidņu) aizpildīšanas, piešķirot prioritāti mazākajām apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām, ja
vienlaikus tiek ievēroti šādi nosacījumi:
1) šīs informācijas sniegšana būtu pārāk apgrūtinoša, ņemot vērā attiecīgās apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības darbības veidus, to apjomu un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas darbībai
raksturīgo risku sarežģītību;
2) šīs informācijas sniegšana nav nepieciešama, lai nodrošinātu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības efektīvu uzraudzību;
24
/
115
3) atbrīvošana neietekmē Eiropas Savienības finanšu sistēmu stabilitāti;
4) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība spēj nodrošināt minētās informācijas sniegšanu pēc
Komisijas pieprasījuma;
5) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība neietilpst grupas sastāvā vai, ja apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība ietilpst grupas sastāvā, tā var pierādīt, ka visu kvantitatīvo pārskatu veidlapu
(veidņu) aizpildīšana nav pamatota, ņemot vērā grupas darbības veidus, to apjomu un grupas darbībai raksturīgo
risku sarežģītību;
6) dzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības īpatsvars pēc bruto tehnisko rezervju apmēra
starp visām dzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām nav lielāks par 20 procentiem vai
nedzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības īpatsvars pēc bruto parakstīto prēmiju apmēra
starp visām nedzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām nav lielāks par 20 procentiem.
(6) Pirms šā panta ceturtajā un piektajā daļā noteikto atbrīvojumu piemērošanas Komisija novērtē, vai ir izpildīti visi
šā panta ceturtās daļas 1. punktā un piektās daļas 1. punktā minētie nosacījumi, un ņem vērā vismaz šādu informāciju
par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību:
1) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas prēmiju, tehnisko rezervju un aktīvu apmēru;
2) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas atlīdzību un citu no noslēgtajiem apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas līgumiem izrietošo labumu svārstīguma līmeni;
3) ieguldījumu tirgus risku;
4) riska koncentrācijas līmeni;
5) to dzīvības un nedzīvības apdrošināšanas veidu kopējo skaitu, kuros izsniegtas apdrošināšanas licences;
6) aktīvu pārvaldības iespējamo ietekmi uz finanšu stabilitāti;
7) šā panta trešajā daļā minētās politikas un procedūras un citus pārvaldības sistēmas elementus;
8) pārvaldības sistēmas piemērotību;
9) izmantojamā pašu kapitāla apmēru maksātspējas kapitāla prasības un minimālās kapitāla prasības izpildes
nodrošināšanai;
10) to, vai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir kaptīva apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
20.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
43.pants.
 Komisija ir tiesīga pieprasīt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības piesaistītam neatkarīgam
ekspertam — aktuāram, zvērinātam revidentam vai citam ekspertam — informāciju par attiecīgajai sabiedrībai sniegto
eksperta viedokli vai tā veikto šīs sabiedrības pārbaudi.
44.pants.
 Komisija, veicot apdrošināšanas un pārapdrošināšanas darbības uzraudzību, lai pārliecinātos par
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai pakļautās sabiedrības darbības atbilstību šā likuma prasībām,
izvērtē tās:
1) darbības stratēģiju;
2) organizatoriskos procesus;
3) iekšējās informācijas apmaiņas sistēmu;
4) darbībai būtisko risku, kuriem tā ir pakļauta vai kuriem var tikt pakļauta, novērtēšanas sistēmu;
5) spēju novērtēt riskus vidē, kurā tā darbojas;
25
/
115
6) pārvaldības sistēmas, tajā skaitā izveidotā risku un maksātspējas pašu novērtējuma, atbilstību šā likuma
 VII
un
 VIII nodaļā
 noteiktajam;
7) tehnisko rezervju veidošanas atbilstību šā likuma
 XIII nodaļā
 noteiktajam;
8) kapitāla prasības atbilstību šā likuma
 XIV 
un
 XV nodaļā
 noteiktajam;
9) ieguldījumu darbības atbilstību šā likuma
 XVI nodaļā
 noteiktajam;
10) pašu kapitāla atbilstību šā likuma 
116.panta
 prasībām;
11) pilnīga vai daļēja iekšējā modeļa pastāvīgu atbilstību šā likuma 
121.
, 
122.
, 
123.
, 
124.
, 
125.
, 
126.
, 
127.
, 
128.
un 
129.pantā
 noteiktajam, ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība maksātspējas kapitāla prasības
aprēķināšanai izmanto Komisijas apstiprinātu pilnīgu vai daļēju iekšējo modeli;
12) stresa testu veikšanai izmantojamo metožu un kārtības piemērotību;
13) spēju turpināt darbību atbilstoši likuma prasībām, iestājoties stresa testā izvērtētajam nelabvēlīgajam
notikumam vai tirgus nosacījumu maiņai.
45.pants.
 Komisija nosaka minimālo laika intervālu šā likuma 
44.pantā
 minēto elementu regulārai izvērtēšanai
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā un grupas uzraudzībai pakļautajā sabiedrībā, kā arī šo sabiedrību
darbības pārbaužu veikšanai.
46.pants.
 (1) Komisija, balstoties uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības pārbaudē
konstatētajiem faktiem, ir tiesīga noteikt attiecīgajai sabiedrībai papildu kapitāla prasību, ja ir konstatējusi vienu no
šādiem apstākļiem:
1) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības riska profils būtiski atšķiras no pieņēmumiem, kas
izmantoti maksātspējas kapitāla prasības aprēķinā ar standarta formulu atbilstoši Komisijas normatīvo
noteikumu prasībām, un tiek izpildīts kāds no šādiem nosacījumiem:
a) šā likuma 
127.pantā
 noteiktā prasība apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai maksātspējas
kapitāla prasības aprēķināšanai izmantot iekšējo modeli ir neatbilstoša riska profilam vai šādas prasības
piemērošana ir bijusi neefektīva,
b) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība atbilstoši Komisijas prasībai veic pilnīga vai daļēja
iekšējā modeļa izstrādi saskaņā ar šā likuma 
127.pantā
 noteikto;
2) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības riska profils būtiski atšķiras no pieņēmumiem par
attiecīgās sabiedrības riska profilu, kas izmantoti maksātspējas kapitāla prasības aprēķinā ar pilnīgu vai daļēju
iekšējo modeli atbilstoši šā likuma 
121.
, 
122.
, 
123.
, 
124.
, 
125.
, 
126.
, 
127.
, 
128. 
un 
129.panta
 prasībām, jo
atsevišķi izmērāmie riski ir aptverti nepietiekamā apmērā un iekšējā modeļa pielāgošana, lai tas labāk atbilstu
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas riska profilam, nav notikusi plānotajā termiņā;
3) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pārvaldības sistēma būtiski neatbilst šā likuma
 VII 
un
 VIII
nodaļā
 noteiktajām prasībām un nenodrošina iespēju pienācīgi identificēt, izmērīt, kontrolēt un pārvaldīt riskus,
kā arī ziņot par tiem riskiem, kuriem ir vai var tikt pakļauta attiecīgā sabiedrība, un citu šajā likumā paredzēto
uzraudzības pasākumu piemērošana pati par sevi nenovērsīs konstatētos trūkumus plānotajā termiņā;
4) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība piemēro šā likuma 
112.pantā
 noteikto atbilstības korekciju
vai 
114.pantā
 noteikto svārstīguma korekciju un attiecīgās sabiedrības riska profils būtiski atšķiras no
pieņēmumiem, kas ir šo korekciju pamatā.
(2) Komisija šā panta pirmās daļas 1. un 2.punktā minētajos gadījumos papildu kapitāla prasību nosaka tādā
apmērā, lai nodrošinātu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības atbilstību šā likuma 
119.panta
trešajā un ceturtajā daļā noteiktajām prasībām.
(3) Komisija, pieņemot lēmumu par papildu kapitāla prasības noteikšanu šā panta pirmās daļas 3.punktā
noteiktajos gadījumos, izvērtē papildu kapitāla prasības samērīgumu ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
26
/
115
sabiedrības darbības pārbaudē konstatēto trūkumu radīto būtisko risku, kas kalpo par pamatu tam, lai tiktu pieņemts
lēmums par papildu kapitāla prasības noteikšanu attiecīgajai sabiedrībai.
(4) Komisija, pieņemot lēmumu par papildu kapitāla prasības noteikšanu šā panta pirmās daļas 4.punktā
noteiktajos gadījumos, izvērtē papildu kapitāla prasības samērīgumu ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības būtisko risku, kas izriet no šā panta pirmās daļas 4.punktā noteiktās būtiskās atšķirības no
pieņēmumiem.
(5) Ja ir konstatēti šā panta pirmās daļas 4.punktā noteiktie apstākļi, Komisija papildu kapitāla prasību nosaka
atbilstoši būtiskiem riskiem, kas izriet no šajā punktā noteiktajām atšķirībām.
(6) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība 30 dienu laikā pēc tam, kad saņemts Komisijas lēmums par
papildu kapitāla prasības noteikšanu, iesniedz Komisijai saskaņošanai pasākumu plānu. Plānā norāda konkrētus
pasākumu izpildes termiņus Komisijas veiktajā attiecīgās sabiedrības darbības pārbaudē to konstatēto trūkumu
novēršanai, kuri kalpoja par pamatu papildu kapitāla prasības noteikšanai.
(7) Komisija lēmumu par papildu kapitāla prasības noteikšanu pārskata 12 mēnešu laikā no attiecīgā lēmuma
pieņemšanas dienas un turpmāk pārskata reizi gadā. Komisija atceļ lēmumu par papildu kapitāla prasības noteikšanu,
kad apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir novērsusi trūkumus, kas kalpoja par pamatu papildu kapitāla
prasības noteikšanai.
(8) Maksātspējas kapitāla prasība apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai, kurai Komisija ir noteikusi
papildu kapitāla prasību, no dienas, kad saņemts lēmums par papildu kapitāla prasības noteikšanu, līdz šā lēmuma
atcelšanas dienai ir aprēķināts lielums, ko iegūst, summējot attiecīgās sabiedrības aprēķināto maksātspējas kapitāla
prasību ar Komisijas noteikto papildu kapitāla prasību.
(9) Papildu kapitāla prasību, kas noteikta šā panta pirmās daļas 3.punktā minētajos gadījumos, nedrīkst iekļaut
maksātspējas kapitāla prasībā, kura izmantota šā likuma 
103.panta
 otrajā daļā minētās riska rezerves aprēķināšanai.
(10) Nosacījumus papildu kapitāla prasības noteikšanai un papildu kapitāla prasības aprēķina metodoloģiju nosaka
ES Regula Nr. 
2015/35
.
47.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrība var visus noslēgtos apdrošināšanas līgumus vai daļu no tiem nodot citam
apdrošināšanas komersantam vai ārvalsts apdrošinātāja filiālei, kura ir tiesīga veikt apdrošināšanu dalībvalstī.
Apdrošināšanas sabiedrība nedrīkst nodot apdrošināšanas līgumus ārvalsts apdrošinātājam vai ārvalsts apdrošinātāja
filiālei, kura reģistrēta ārvalstī.
(2) Pārapdrošināšanas sabiedrība var visus noslēgtos pārapdrošināšanas līgumus vai daļu no tiem nodot citam
pārapdrošināšanas vai apdrošināšanas komersantam vai ārvalsts apdrošinātāja filiālei, kura ir tiesīga veikt
apdrošināšanu dalībvalstī. Pārapdrošināšanas vai apdrošināšanas sabiedrība nedrīkst nodot pārapdrošināšanas
līgumus ārvalsts pārapdrošinātājam.
(3) Atļauju visu noslēgto līgumu vai daļas no tiem nodošanai izsniedz Komisija. Lēmumu par atļaujas izsniegšanu
vai par atteikumu to izsniegt Komisija pieņem 30 dienu laikā pēc visu nepieciešamo dokumentu un informācijas
saņemšanas.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kura pārņem līgumus,
iesniedz Komisijai informāciju, kas apliecina šajā likumā noteikto prasību izpildi pēc līgumu pārņemšanas.
(5) Ja visi noslēgtie līgumi vai daļa no tiem nodota apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai vai ārvalsts
apdrošinātāja filiālei Latvijas Republikā, Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu par atļaujas izsniegšanu, ja ir
pārliecinājusies, ka pēc līgumu pārņemšanas tiks izpildītas šajā likumā noteiktās prasības.
(6) Ja visi noslēgtie līgumi vai daļa no tiem tiek nodota dalībvalsts apdrošinātājam vai pārapdrošinātājam, Komisija ir
tiesīga pieņemt lēmumu par atļaujas izsniegšanu pēc tam, kad saņemts attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestādes
apliecinājums, kurā norādīts, ka pēc līgumu pārņemšanas dalībvalsts apdrošinātāja vai pārapdrošinātāja rīcībā būs
izmantojamais pašu kapitāls maksātspējas kapitāla prasības apmērā.
(7) Ja visi noslēgtie līgumi vai daļa no tiem tiek nodota ārvalsts apdrošinātāja filiālei, kurai citā dalībvalstī ir tiesības
veikt apdrošināšanu, Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu par atļaujas izsniegšanu pēc tam, kad saņemts attiecīgās
dalībvalsts uzraudzības iestādes apliecinājums, kurā norādīts, ka dalībvalsts likumi atļauj pārņemt līgumus un pēc
līgumu pārņemšanas ārvalsts apdrošinātāja filiāles rīcībā būs izmantojamais pašu kapitāls maksātspējas kapitāla
prasības apmērā, un ja attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestāde piekrīt šādam darījumam.
27
/
115
(8) Ja apdrošināšanas sabiedrība nodod citā dalībvalstī atvērtajai filiālei noslēgtos līgumus vai daļu no tiem,
Komisija konsultējas ar filiāles dalībvalsts uzraudzības iestādi. Lēmumu par atļaujas izsniegšanu līgumu nodošanai
Komisija ir tiesīga pieņemt pēc tam, kad saņemta dalībvalsts uzraudzības iestādes piekrišana. Ja triju mēnešu laikā
no pieprasījuma izsūtīšanas dienas dalībvalsts uzraudzības iestādes atbilde nav saņemta, tiek uzskatīts, ka tā ir
piekritusi līgumu nodošanai.
(9) Ja ar apdrošināto risku saistītie apdrošinātie objekti atrodas citās dalībvalstīs, Komisija nekavējoties informē par
to šo dalībvalstu uzraudzības iestādes. Lēmumu par atļaujas izsniegšanu līgumu nodošanai Komisija ir tiesīga pieņemt
pēc tam, kad saņemta šo dalībvalstu apdrošinātāju uzraudzības iestāžu piekrišana. Ja triju mēnešu laikā no
pieprasījuma izsūtīšanas dienas dalībvalstu apdrošinātāju uzraudzības iestāžu atbildes nav saņemtas, tiek uzskatīts,
ka tās ir piekritušas līgumu nodošanai.
(10) Ja ar apdrošināto risku saistītie apdrošinātie objekti atrodas Latvijas Republikā, Komisija triju mēnešu laikā
pēc attiecīgā pieprasījuma saņemšanas no dalībvalsts uzraudzības iestādes informē to, vai tā piekrīt līgumu nodošanai.
(11) Komisija nosaka kārtību, kādā tā izsniedz atļauju apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai nodot
visus noslēgtos apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumus vai daļu no tiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
48.pants.
 (1) Apdrošināšanas līgumus citam apdrošināšanas komersantam nodod kopā ar tiem atbilstošajiem
tehnisko rezervju segumam izmantotajiem aktīviem.
(2) Ja apdrošināšanas līgumi tiek nodoti bez tiem atbilstošajiem tehnisko rezervju segumam izmantotajiem
aktīviem, apdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kas pārņem šos līgumus, iesniedz Komisijai
tehnisko rezervju seguma atjaunošanas plānu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
49.pants. 
(1) Pārapdrošināšanas līgumus citam apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantam nodod kopā
ar tiem atbilstošajiem tehnisko rezervju segumam izmantotajiem aktīviem.
(2) Ja pārapdrošināšanas līgumi tiek nodoti bez tiem atbilstošajiem tehnisko rezervju segumam izmantotajiem
aktīviem, apdrošināšanas sabiedrība, ārvalsts apdrošinātāja filiāle vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kas pārņem šos
līgumus, iesniedz Komisijai tehnisko rezervju seguma atjaunošanas plānu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
50.pants.
 (1) Ja ar apdrošināto risku saistītie apdrošinātie objekti atrodas Latvijas Republikā, tad, lai informētu
apdrošinājuma ņēmējus, apdrošinātos un citas personas, kurām ir tiesības un pienākumi atbilstoši noslēgtajiem un
nodotajiem apdrošināšanas līgumiem, apdrošināšanas komersants un ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kurai citā
dalībvalstī ir tiesības veikt apdrošināšanu, pēc tam, kad saņemta atļauja nodot apdrošināšanas līgumus, nekavējoties
iesniedz Komisijai sludinājumu publicēšanai tās mājaslapā internetā. Sludinājumā norāda nododamos apdrošināšanas
līgumus, personu, kura pieņēmusi šos apdrošināšanas līgumus (arī tās juridisko adresi), un apdrošināšanas līgumu
nodošanas datumu.
(2) Ja ar apdrošināto risku saistītie apdrošinātie objekti atrodas dalībvalstī, sludinājumu publicē, ievērojot kārtību,
kāda noteikta attiecīgās dalībvalsts normatīvajos aktos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
51.pants. 
(1) Apdrošināšanas līgumu nodošana no šā darījuma spēkā stāšanās dienas ir saistoša apdrošinājuma
ņēmējiem, apdrošinātajiem un citām personām, kurām ir tiesības un pienākumi atbilstoši noslēgtajiem un nodotajiem
apdrošināšanas līgumiem. Pēc apdrošināšanas līgumu pārņemšanas paliek spēkā visas no šiem līgumiem izrietošās
pušu tiesības un pienākumi.
(2) Pārapdrošināšanas līguma nodošana no šā darījuma spēkā stāšanās dienas ir saistoša pārapdrošinājuma
ņēmējiem un citām personām, kurām ir tiesības un pienākumi atbilstoši noslēgtajiem un nodotajiem
pārapdrošināšanas līgumiem. Pēc pārapdrošināšanas līgumu pārņemšanas paliek spēkā visas no šiem līgumiem
izrietošās pušu tiesības un pienākumi.
(3) 
Komerclikuma
 
20.
 panta pirmās daļas un 
351.
 panta noteikumi par solidāru atbildību neattiecas uz
28
/
115
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumu nodošanu. Ja sadalīšanas procesā tiek nodota tikai daļa no sadalāmās
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības mantas, iegūstošā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība neatbild par sadalāmās sabiedrības saistībām, kas izriet no tiem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
līgumiem, kuri reorganizācijas procesā netiek nodoti iegūstošajai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumu un ar to saistīto blakustiesību, kā arī ar apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas starpniekiem noslēgto līgumu nodošanai nav nepieciešams saņemt šo līgumu otras slēdzējpuses
un citu personu piekrišanu.
(5) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumu nodošanas gadījumā ar šo līgumu saistīto ziņu sniegšana līgumu
pārņēmējam nav uzskatāma par likumā noteikto prasību neievērošanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
52.pants.
 Lai novērstu apdrošināšanas sabiedrības maksātnespēju un aizsargātu apdrošinājuma ņēmēju intereses,
Komisija var likt apdrošināšanas sabiedrībai visus noslēgtos apdrošināšanas līgumus vai daļu no tiem nodot citam
apdrošināšanas komersantam, kurš ir piekritis pieņemt šos līgumus.
B sadaļa 
Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas darbības nosacījumi
VII nodaļa 
Pārvaldības sistēmas vispārīgie noteikumi
53.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina tās darbības raksturam, apjomam un
sarežģītībai piemērotas visaptverošas un efektīvas pārvaldības sistēmas izveidi un darbību atbilstoši šīs un
 VIII nodaļas
prasībām. Pārvaldības sistēma ietver un nodrošina vismaz šādus pamatelementus:
1) pārskatāmu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības organizatorisko struktūru ar skaidri noteiktu
pienākumu, pilnvaru un atbildības sadalījumu;
2) efektīvu iekšējās informācijas apmaiņas sistēmu;
3) regulāru izveidotās pārvaldības sistēmas darbības pārraudzību.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā un apstiprina vismaz šādas politikas un procedūras:
1) risku pārvaldības politiku un procedūru;
2) iekšējās kontroles politiku un procedūru;
3) iekšējā audita politiku un procedūru;
4) ārpakalpojumu saņemšanas politiku un procedūru, ja attiecīgā sabiedrība izmanto ārpakalpojumu sniedzēju
pakalpojumus.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde ir atbildīga par šā panta otrajā daļā noteikto politiku un
procedūru ieviešanu un ievērošanu.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība šā panta otrajā daļā noteiktās politikas un procedūras
rakstveidā iesniedz Komisijai 10 dienu laikā pēc to apstiprināšanas, kā arī informē Komisiju par visām izmaiņām tajās.
(5) Vismaz reizi gadā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izvērtē šā panta otrajā daļā noteikto
politiku un procedūru ievērošanu un to atbilstību attiecīgās sabiedrības darbībai. Apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības pienākums ir nekavējoties pilnveidot attiecīgo politiku vai procedūru, ja ir notikušas
būtiskas izmaiņas šīs sabiedrības darbībā.
29
/
115
(6) Komisija nosaka minimālās prasības attiecībā uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības
pārvaldības sistēmas izveidi un darbību.
(7) Prasības šajā pantā minēto sistēmu elementiem nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
54.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, izmantojot tās darbībai atbilstošas sistēmas,
resursus un procedūras, savlaicīgi veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu savas darbības nepārtrauktību un
veikto darījumu regularitāti.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā un apstiprina plānu neparedzētu situāciju
novēršanai. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde ir atbildīga par minētā plāna regulāru
pārskatīšanu un tā precizēšanu atbilstoši izrmaiņām attiecīgās sabiedrības darbībā un ārējā vidē.
55.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vismaz reizi gadā veic stresa testu, kurā izvērtē un
dokumentē iespējamos attīstības scenārijus. Stresa testā izmanto jutīguma un scenāriju analīzi. Jutīguma testu veic,
lai noteiktu atsevišķa riska faktora izraisītu nelabvēlīgu izmaiņu ietekmi, savukārt scenāriju analīzi veic, lai noteiktu
vairāku riska faktoru izraisītu vienlaicīgu nelabvēlīgu izmaiņu ietekmi, novērtējot ārkārtēju, bet, iespējams, nelabvēlīgu
notikumu vai tirgus nosacījumu izmaiņu cēloni. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde, ņemot vērā
būtiskos riskus un tiem atbilstošos riska faktorus, izstrādā un apstiprina stresa testa veikšanas kārtību un ir atbildīga
par šīs kārtības ievērošanu.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde apstiprina stresa testa rezultātus un pieņem lēmumu
par veicamajām darbībām stresa testā minēto notikumu vai tirgus nosacījumu izmaiņu iestāšanās gadījumā.
Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība stresa testa rezultātus un lēmumu par veicamajām darbībām
iesniedz Komisijai 10 dienu laikā pēc šā lēmuma pieņemšanas.
(3) 
(Izslēgta ar 
21.07.2017
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
56.pants.
 Komisija ir tiesīga pārbaudīt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pārvaldības sistēmu un
novērtēt šīs sabiedrības konstatētos riskus, kas var skart tās finanšu stabilitāti.
57.pants.
 Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai pārvaldības sistēma tiek uzlabota un nostiprināta, nodrošinot tās
atbilstību šā likuma
 VII 
un
 VIII nodaļā
 noteiktajam.
58.pants. 
(1) Par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valdes locekli, par risku pārvaldības funkciju
atbildīgo personu, par atbilstības funkciju atbildīgo personu, par iekšējā audita funkciju atbildīgo personu, par aktuāro
funkciju atbildīgo personu, par ārvalsts apdrošinātāja filiāles vadītāju, kā arī personu, kas, pieņemot būtiskus lēmumus
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles vārdā, rada attiecīgajai sabiedrībai
vai ārvalsts apdrošinātāja filiālei civiltiesiskas saistības, var būt persona, kura atbilst šādām prasībām:
1) tā ir pietiekami kompetenta jomā, par kuru ir atbildīga, un spēj nodrošināt, ka apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības pārvaldība tiek veikta tā, lai šī sabiedrība būtu spējīga pastāvīgi, profesionāli,
kvalitatīvi un atbilstoši normatīvo aktu prasībām veikt apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu;
2) tai ir nepieciešamā izglītība un ne mazāk kā triju gadu darba pieredze attiecīgajā jomā;
3) tai ir nevainojama reputācija;
4) tai nav atņemtas un nav bijušas atņemtas tiesības veikt komercdarbību.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētajai personai ir nevainojama reputācija, ja tā neatbilst šā likuma 
59.panta
 pirmajai
daļai un nav konstatēti tādi apstākļi, kas nav savienojami ar šā panta pirmajā daļā minēto amata pienākumu veikšanu.
(3) Pirms šā panta pirmajā daļā minētās personas sāk pildīt amata pienākumus, apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle par to informē Komisiju.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja pienākums ir pašam vai pēc
30
/
115
Komisijas ierosinājuma nekavējoties atsaukt no amata šā panta pirmajā daļā minēto personu, ja tiek konstatēts, ka:
1) tā neatbilst amatam;
2) tās rīcība ir kaitējusi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles
finansiālajai stabilitātei vai radījusi situāciju, kas var apdraudēt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles finansiālo stabilitāti vai apdrošinājuma ņēmēju intereses;
3) tā neievēro apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles izstrādāto
politiku un procedūras;
4) tā neatbilst šā panta pirmās daļas prasībām vai uz to ir attiecināmi 
59.panta
 nosacījumi.
(5) Ja Komisijas pieņemtais lēmums par šā panta pirmajā daļā minēto personu atsaukšanu no amata tiek
pārsūdzēts, pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
59.pants.
 (1) Par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valdes locekli, par risku pārvaldības funkciju
atbildīgo personu, par atbilstības funkciju atbildīgo personu, par iekšējā audita funkciju atbildīgo personu, par aktuāro
funkciju atbildīgo personu, par ārvalsts apdrošinātāja filiāles vadītāju, kā arī personu, kas, pieņemot būtiskus lēmumus
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles vārdā, rada attiecīgajai sabiedrībai
vai ārvalsts apdrošinātāja filiālei civiltiesiskas saistības, nevar būt persona:
1) kura ir notiesāta par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu;
2) kura ir notiesāta par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, kaut arī atbrīvota no soda izciešanas sakarā ar
noilgumu, apžēlošanu vai amnestiju;
3) pret kuru ierosinātais kriminālprocess par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu ir izbeigts sakarā ar
noilgumu vai amnestiju;
4) kura saukta pie kriminālatbildības par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, bet kriminālprocess pret to
izbeigts uz nereabilitējoša pamata.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja pienākums ir pašam vai pēc
Komisijas ierosinājuma nekavējoties atsaukt no amata šā panta pirmajā daļā minētās personas, ja uz tām var
attiecināt šā panta pirmās daļas nosacījumus.
(3) Ja Komisijas pieņemtais lēmums par šā panta pirmajā daļā minēto personu atsaukšanu no amata tiek
pārsūdzēts, pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
60.pants.
 Komisijai iesniedzamie dokumenti, kas apliecina šā likuma 
59.panta
 pirmās daļas nosacījumu izpildi,
nedrīkst būt vecāki par trim mēnešiem.
61.pants.
 (1) Par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības padomes locekli, arī padomes priekšsēdētāju,
ir tiesīga būt persona, kura atbilst šā likuma 
58.panta
 pirmajā daļā noteiktajam. Par apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības padomes priekšsēdētāju un padomes locekli nav tiesīga būt persona, uz kuru
attiecināmi šā likuma 
59.panta
 pirmās daļas nosacījumi.
(2) Akcionāru, biedru vai dalībnieku sapulces pienākums ir pašai vai pēc Komisijas ierosinājuma nekavējoties
atsaukt no amata šā panta pirmajā daļā minēto personu, ja tiek konstatēts, ka tā neatbilst amatam, tās rīcība ir
kaitējusi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālajai stabilitātei vai radījusi situāciju, kas var
apdraudēt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālo stabilitāti, un ja tā neatbilst šā panta pirmajā
daļā noteiktajam.
(3) Ja Komisijas pieņemtais lēmums par šā panta pirmajā daļā minēto personu atsaukšanu no amata tiek
pārsūdzēts, pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
31
/
115
62.pants.
 (1) Lai pārliecinātos par šā likuma 
58.panta
 pirmajā daļā un 
61.panta
 pirmajā daļā noteikto personu
atbilstību šā likuma prasībām, Komisija ir tiesīga uzaicināt uz pārrunām šā likuma 
58.panta
 pirmajā daļā un 
61.panta
pirmajā daļā minētās personas.
(2) Komisija 30 dienu laikā pēc visu nepieciešamo dokumentu saņemšanas ir tiesīga neatļaut šā likuma 
58.panta
pirmajā daļā un 
61.panta
 pirmajā daļā minētajai personai sākt uzticēto pienākumu pildīšanu apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrībā vai ārvalsts apdrošinātāja filiālē, ja tā neatbilst šā likuma prasībām vai ja Komisija nevar
pārliecināties par tās atbilstību šā likuma prasībām.
(3) Šā likuma 
58.panta
 pirmajā daļā un 
61.panta
 pirmajā daļā minētās amatpersonas var sākt pildīt savus
pienākumus pēc Komisijas atļaujas saņemšanas.
(4) Ja šā likuma 
58.panta
 pirmajā daļā un 
61.panta
 pirmajā daļā minētā amatpersona netiek ievēlēta (iecelta) amatā
vai beidz pildīt amata pienākumus, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība rakstveidā, norādot iemeslus,
paziņo to Komisijai. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība šajā daļā minēto informāciju sniedz 10
darbdienu laikā pēc attiecīgā lēmuma pieņemšanas.
(5) Komisija nosaka iesniedzamos dokumentus un kārtību, kādā tā izvērtē šā likuma 
58.panta
 pirmajā daļā un
61.panta
 pirmajā daļā minēto personu atbilstību šā likuma prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
63.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, norādot iemeslus, informē Komisiju, ja kāda no šā
likuma 
58.panta
 pirmajā daļā un 
61.panta
 pirmajā daļā minētajām personām tiek atcelta no amata, jo tā vairs neatbilst
šā likuma 
58.panta
 pirmajā daļā un 
61.panta
 pirmajā daļā noteiktajām prasībām.
64.pants.
 (1) Lai nodrošinātu visu ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbību saistīto atsevišķo
risku un savstarpēji saistīto risku, kuriem šī sabiedrība ir pakļauta vai var tikt pakļauta, savlaicīgu identificēšanu,
mērīšanu, monitoringu, pārvaldību un ziņošanu par tiem, attiecīgā sabiedrība nodrošina efektīvas risku pārvaldības
sistēmas izveidi un darbību, ietverot to organizatoriskajā struktūrā un lēmumu pieņemšanas procesos. Lai nodrošinātu
risku pārvaldības procesa nepārtrauktību, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība atbilstoši veiktajai darbībai
izstrādā un apstiprina risku pārvaldības stratēģiju, risku pārvaldības metodes un iekšējās informācijas apmaiņas
procedūru.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde nodrošina, ka risku pārvaldības sistēma aptver visus
riskus, kas iekļaujami maksātspējas kapitāla prasības aprēķinā atbilstoši šā likuma 
119.panta
 piektajā un sestajā daļā
noteiktajām prasībām, kā arī tos darbībai būtiskos riskus, kuri nav iekļauti vai netiek pilnā apmērā iekļauti
maksātspējas kapitāla prasības aprēķinā.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības izveidotā risku pārvaldības sistēma un atbilstoši šā likuma
53.pantā
 noteiktajam izstrādātā un apstiprinātā risku pārvaldības politika aptver vismaz šādus darbības virzienus:
1) apdrošināšanas un pārapdrošināšanas risku parakstīšanu un tehnisko rezervju izveidošanu;
2) aktīvu un saistību pārvaldību;
3) ieguldījumu darbību, tajā skaitā darījumus ar atvasinātajiem finanšu instrumentiem un tiem pielīdzināmus
darījumus;
4) likviditātes un koncentrācijas riska pārvaldību;
5) operacionālā riska pārvaldību;
6) cedēto pārapdrošināšanu un retrocesiju, kā arī citas riska mazināšanas metodes.
(4) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība piemēro šā likuma 
112.pantā
 noteikto atbilstības korekciju
vai 
114.pantā
 noteikto svārstīguma korekciju, tā izstrādā likviditātes plānu, kurā norāda ienākošo un izejošo naudas
plūsmu prognozi aktīviem un saistībām, uz kurām attiecas šīs korekcijas.
(5) Veicot aktīvu un saistību pārvaldību, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība regulāri novērtē:
1) tehnisko rezervju un izmantojamā pašu kapitāla jutīgumu pret pieņēmumiem, kas ir šā likuma 
111.pantā
32
/
115
noteiktās attiecīgās bezriska procentu likmju termiņstruktūras ekstrapolācijas pamatā;
2) ja tiek piemērota šā likuma 
112.pantā
 noteiktā atbilstības korekcija:
a) tehnisko rezervju un izmantojamā pašu kapitāla jutīgumu pret pieņēmumiem, kas ir atbilstības korekcijas
aprēķināšanas pamatā, arī šā likuma 
113.panta
 pirmās daļas 2.punktā noteiktās pamata likmju starpības
aprēķināšanu, kā arī aktīvu piespiedu pārdošanas iespējamo ietekmi uz izmantojamo pašu kapitālu,
b) tehnisko rezervju un izmantojamā pašu kapitāla jutīgumu pret izmaiņām piešķirtā aktīvu portfeļa struktūrā,
c) atbilstības korekcijas samazinājuma līdz nullei ietekmi;
3) ja tiek piemērota šā likuma 
114.pantā
 noteiktā svārstīguma korekcija:
a) tehnisko rezervju un izmantojamā pašu kapitāla jutīgumu pret pieņēmumiem, kas ir svārstīguma
korekcijas aprēķināšanas pamatā, un aktīvu piespiedu pārdošanas iespējamo ietekmi uz atbilstošajiem
pašu līdzekļiem,
b) svārstīguma korekcijas samazinājuma līdz nullei ietekmi.
(6) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība šā panta piektajā daļā noteiktos novērtējumus veic reizi gadā
un to rezultātus iesniedz Komisijai kā daļu no pārskata kopā ar šā likuma 
42.pantā
 noteikto informāciju. Ja atbilstības
korekcijas vai svārstīguma korekcijas samazinājuma līdz nullei rezultātā netiek nodrošināta maksātspējas kapitāla
prasības izpilde atbilstoši šā likuma prasībām, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība papildus iesniedz
Komisijai pasākumu plānu izmantojamā pašu kapitāla atjaunošanai līdz maksātspējas kapitāla prasībai vai šīs
sabiedrības riska profila samazināšanai, lai atjaunotu atbilstību maksātspējas kapitāla prasībai.
(7) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība piemēro šā likuma 
114.pantā
 noteikto svārstīguma
korekciju, šā likuma 
53.panta
 otrajā daļā noteiktajā risku pārvaldības politikā tā ietver procedūru par svārstīguma
korekcijas piemērošanas kritērijiem.
(8) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ieguldījumu riska pārvaldības procesā nodrošina nepārtrauktu
visu ieguldījumu atbilstību šā likuma
 XVI nodaļā
 noteiktajam.
(9) Risku pārvaldības sistēmas izveidei un nepārtraukta risku pārvaldības procesa nodrošināšanai apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrība izveido risku pārvaldības funkciju.
(10) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības, kas maksātspējas kapitāla prasības aprēķināšanai
izmanto pilnīgu vai daļēju iekšējo modeli, ko apstiprinājusi Komisija atbilstoši šā likuma 
121. 
un 
122.pantam
, par risku
pārvaldības funkciju atbildīgā persona papildus veic šādus pienākumus:
1) izveido un ievieš iekšējo modeli;
2) pārbauda iekšējo modeli un novērtē tā atbilstību;
3) dokumentē informāciju par iekšējo modeli un par visām veiktajām izmaiņām tajā;
4) analizē iekšējā modeļa spēju izpildīt tam paredzētās funkcijas un sagatavo ziņojumus par veikto analīzi;
5) informē valdi par iekšējā modeļa spēju izpildīt tam paredzētās funkcijas, sniedz priekšlikumus par
nepieciešamajiem iekšējā modeļa uzlabojumiem un sagatavo ziņojumus valdei par veiktajiem pasākumiem
konstatēto trūkumu novēršanai.
(11) Ja apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrība tehnisko rezervju un maksātspējas kapitāla prasības
aprēķināšanai izmanto ārējo kredītreitinga novērtējumu, tad, lai nepieļautu pārmērīgu paļaušanos uz ārējām kredītu
novērtēšanas institūcijām, šī sabiedrība sava riska pārvaldības procesa ietvaros, ja iespējams, papildus novērtē šā
ārējā kredītreitinga novērtējuma izmantošanas piemērotību.
(11
1
) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kas slēdz ierobežotas pārapdrošināšanas līgumus vai veic
ierobežotas pārapdrošināšanas darījumus, nodrošina no šiem līgumiem vai darījumiem izrietošo risku identificēšanu,
mērīšanu, monitoringu, pārvaldību, kontroli un ziņošanu par tiem.
33
/
115
(12) Prasības šajā pantā minēto sistēmu elementiem un risku pārvaldības funkcijai nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
65.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība risku pārvaldības sistēmas ietvaros vismaz reizi
gadā un nekavējoties pēc jebkurām būtiskām pārmaiņām apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības riska
profilā veic to risku, kuriem šī sabiedrība ir pakļauta vai var tikt pakļauta, un maksātspējas pašu novērtējumu.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, veicot risku un maksātspējas pašu novērtējumu, nodrošina
šādu nosacījumu izpildi:
1) vispārējās maksātspējas vajadzības novērtē, ņemot vērā attiecīgās sabiedrības riska profilu, apstiprinātos
pieļaujamos riska limitus un darbības stratēģiju. Maksātspējas novērtējumam izmanto metodes, kas ļauj
novērtēt to risku, kuriem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir pakļauta vai var tikt pakļauta,
iespējamo ietekmi īstermiņā un ilgtermiņā un nodrošina visu izmantoto metožu dokumentēšanu;
2) nodrošina, lai pastāvīgi tiek kontrolēta kapitāla prasību izpildes atbilstība šā likuma
 XIV 
un
 XV nodaļā
noteiktajam un tehnisko rezervju veidošanas atbilstība šā likuma
 XIII nodaļā
 noteiktajam;
3) novērtē, cik būtiski attiecīgās sabiedrības riska profils atšķiras no šā likuma 
119.panta
 trešajā un ceturtajā
daļā noteiktajiem pieņēmumiem, kas izmantoti maksātspējas kapitāla prasības aprēķināšanai, ja šī sabiedrība
aprēķinam izmanto standarta formulu vai ja aprēķinam tiek izmantots attiecīgās sabiedrības pilnīgs vai daļējs
iekšējais modelis atbilstoši šā likuma 
121.
, 
122.
, 
123.
, 
124.
, 
125.
, 
126.
, 
127.
, 
128. 
un 
129.pantā
 noteiktajam.
Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība maksātspējas kapitāla prasības aprēķināšanai izmanto
iekšējo modeli, tad, veicot novērtējumu, tiek nodrošināta atkārtota kalibrēšana, lai izmērītu un kalibrētu
maksātspējas kapitāla prasības aprēķinā iekļautos riskus.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina, ka risku un maksātspējas pašu novērtējums ir
attiecīgās sabiedrības apstiprinātās darbības stratēģijas sastāvdaļa un ka risku un maksātspējas pašu novērtējuma
rezultāti pastāvīgi tiek ņemti vērā stratēģisko lēmumu pieņemšanas procesā.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nedrīkst izmantot maksātspējas kapitāla prasības
aprēķināšanai risku un maksātspējas pašu novērtējumu. Maksātspējas kapitāla prasību var koriģēt tikai atbilstoši šā
likuma 
46.
, 
207.
, 
208.
, 
209.
, 
210. 
un 
214.pantā
 noteiktajam.
(5) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība piemēro šā likuma 
112.pantā
 noteikto atbilstības korekciju
vai 
114.pantā
 noteikto svārstīguma korekciju, tā novērtē šā panta otrās daļas 2.punktā noteikto kapitāla prasību
izpildes atbilstību divos veidos — ņemot un neņemot vērā šīs korekcijas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
66.pants. 
(1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina efektīvas iekšējās kontroles sistēmas
izveidi un darbību, kas aptver vismaz administratīvos un grāmatvedības procesus un iekšējās kontroles procedūras,
nodrošinot atbilstošu iekšējās informācijas apmaiņu visos šīs sabiedrības līmeņos.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina, ka iekšējās kontroles sistēma ietver darbības
atbilstības funkciju. Par darbības atbilstības funkciju atbildīgā persona veic šādus pienākumus:
1) novērtē apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības atbilstību šajā likumā un citos
normatīvajos aktos noteiktajām prasībām, kas ir šai sabiedrībai saistošas, un sagatavo valdei ziņojumu par
konstatētajām neatbilstībām;
2) novērtē tiesiskajā vidē sagaidāmo izmaiņu iespējamo ietekmi uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības darbību, kā arī identificē un novērtē atbilstības risku;
3) par katru šā panta otrās daļas 1. un 2.punktā veikto novērtējumu sagatavo rakstveida ziņojumu attiecīgās
sabiedrības valdei.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde izskata par darbības atbilstības funkciju atbildīgās
personas sagatavoto ziņojumu, attiecībā uz katru konstatēto trūkumu un sniegto ieteikumu pieņem lēmumu par
veicamajiem pasākumiem un nodrošina pieņemto lēmumu izpildi.
(4) Prasības šajā pantā minēto sistēmu elementiem un darbības atbilstības funkcijai nosaka ES Regula Nr.
34
/
115
2015/35
.
67.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina efektīvu iekšējā audita funkcijas darbību.
(2) Par iekšējā audita funkciju atbildīgā persona:
1) vismaz reizi gadā novērtē iekšējās kontroles sistēmas un citu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības pārvaldības sistēmas elementu atbilstību šīs sabiedrības darbībai;
2) vismaz reizi gadā novērtē iekšējās kontroles sistēmas un citu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības pārvaldības sistēmas elementu darbības efektivitāti;
3) vismaz reizi gadā sagatavo rakstveida ziņojumu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības padomei
un valdei par pārbaudes laikā konstatētajiem trūkumiem iekšējās kontroles sistēmā un citos šīs sabiedrības
pārvaldības sistēmas elementos un sniedz ieteikumus to uzlabošanai.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde izskata par iekšējā audita funkciju atbildīgās personas
sagatavoto ziņojumu, attiecībā uz katru konstatēto trūkumu un sniegto ieteikumu pieņem lēmumu par veicamajiem
pasākumiem un nodrošina pieņemto lēmumu izpildi.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina, ka par iekšējā audita funkciju atbildīgās personas
darbība ir objektīva un neatkarīga no šīs sabiedrības darbības funkcijām.
(5) Prasības šajā pantā minētajai iekšējā audita funkcijai nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
68.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina efektīvas aktuārās funkcijas darbību.
(2) Par aktuāro funkciju atbildīgā persona:
1) koordinē tehnisko rezervju aprēķināšanu;
2) nodrošina tehnisko rezervju aprēķināšanai izmantoto metodoloģiju, modeļu un pieņēmumu piemērotību;
3) novērtē tehnisko rezervju aprēķināšanai izmantoto datu pietiekamību un kvalitāti;
4) salīdzina tehniskās rezerves vislabāko aplēsi ar pieredzi;
5) informē valdi par tehnisko rezervju aprēķinu ticamību un atbilstību;
6) pārrauga tehnisko rezervju aprēķinu šā likuma 
109.pantā
 noteiktajā gadījumā;
7) izsaka viedokli par kopējo risku parakstīšanas politiku;
8) izsaka viedokli par cedētās pārapdrošināšanas un retrocesijas izkārtojuma atbilstību;
9) saskaņā ar šā likuma 
64.panta
 prasībām piedalās efektīvas risku pārvaldības sistēmas izveidē, lai
nodrošinātu risku modelēšanu kapitāla prasību aprēķināšanai atbilstoši šā likuma
 XIV 
un
 XV nodaļā
 noteiktajam
vai pārapdrošināšanas sabiedrības risku un maksātspējas pašu novērtējumu atbilstoši šā likuma 
65.pantam
.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina, ka šā panta otrajā daļā minētos pienākumus
izpilda personas ar aktuārmatemātikas un finanšu matemātikas zināšanām un pieredzi, kas atbilst attiecīgās
sabiedrības darbības veidiem, to apjomam un apdrošināšanas darbībai raksturīgo risku sarežģītībai, un tas ir
uzskatāmi pierādāms, šīm personām izmantojot piemērotus profesionālos un citus standartus.
(4) Prasības šajā pantā minētajai aktuārajai funkcijai nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
69.pants.
 (1) Par apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības izpildinstitūcijas
locekli var būt persona, kura atbilst šādām prasībām:
35
/
115
1) tā ir pietiekami kompetenta jomā, par kuru ir atbildīga;
2) tai ir ne mazāk kā triju gadu darba pieredze attiecīgajā jomā;
3) tai ir nevainojama reputācija;
4) tai nav atņemtas un nav bijušas atņemtas tiesības veikt komercdarbību;
5) tā nav sodīta par tīšiem noziedzīgiem nodarījumiem vai ir reabilitēta, vai tai ir noņemta vai dzēsta sodāmība,
vai tā nav saukta pie kriminālatbildības.
(2) Pirms šā panta pirmajā daļā minētā persona sāk pildīt amata pienākumus, apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība par to informē Komisiju. Komisija ne vēlāk kā mēneša laikā no dienas, kad saņemta
šajā daļā minētā informācija, izvērtē personas atbilstību šā panta pirmās daļas prasībām. Komisija šajā daļā minētajā
termiņā pieņem lēmumu aizliegt personai ieņemt šā panta pirmajā daļā noteikto amatu, ja tā neatbilst šā panta pirmās
daļas prasībām, un nekavējoties par to paziņo attiecīgajai personai un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrībai.
(3) Komisija var ierosināt, lai no amata nekavējoties tiek atsaukts apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas
finanšu pārvaldītājsabiedrības izpildinstitūcijas loceklis, ja tas neatbilst šā panta pirmās daļas prasībām vai neievēro
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības izstrādāto politiku vai procedūru.
70.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina visu noslēgto apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas līgumu reģistrāciju. Reģistru kārto elektroniski, tajā iekļauj minēto līgumu un to grozījumu tekstu,
un reģistra programmnodrošinājums dod iespēju izsekot visiem ierakstiem un grozījumiem, kas ierakstos izdarīti
iepriekš.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina visu noslēgto ieguldījumu līgumu, cedētās
pārapdrošināšanas līgumu un retrocesijas līgumu, kā arī ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas izplatītājiem
noslēgto līgumu reģistrāciju. Reģistru kārto elektroniski, tas ietver minēto līgumu un to grozījumu tekstus, un reģistra
programmnodrošinājums dod iespēju izsekot visiem iepriekš izdarītajiem ierakstiem un grozījumiem tajos.
(3) Ja riskus nodod cedētajā pārapdrošināšanā un retrocesijā, izmantojot pārapdrošināšanas izplatītāja
pakalpojumus, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības rīcībā ir dokumenti, kuri atklāj cedētās
pārapdrošināšanas un retrocesijas izkārtojumu un pārapdrošināšanas izplatītājam samaksātās komisijas atlīdzības
apmēru.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
71.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā un apstiprina sūdzību pārvaldības kārtību,
nodrošinot sūdzībā norādīto faktu pārbaudi, iespējamo interešu konfliktu konstatēšanu un novēršanu, un ir atbildīga par
šīs kārtības ievērošanu. Rakstveida informācija par sūdzību izskatīšanas procesu ir brīvi pieejama apdrošināšanas
pakalpojumu sniegšanas vietās un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības mājaslapā internetā, ja tāda ir
izveidota.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība regulāri izskata saņemtās sūdzības, analizē tās, izvērtē to
iemeslus un cēloņus, kā arī veic pasākumus konstatēto cēloņu novēršanai.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina saņemto sūdzību un sniegto atbilžu elektronisku
reģistrāciju.
(4) Komisija nosaka saņemto sūdzību izskatīšanas un reģistrācijas kārtību, kā arī kārtību, kādā sagatavojami
pārskati par sūdzībām.
VIII nodaļa 
Ārpakalpojumi
72.pants.
 Ārpakalpojumu saņemšana neatbrīvo apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību no atbildības par
likumā vai līgumā noteikto saistību izpildi.
36
/
115
73.pants.
 (1) Ārpakalpojumus, kuri nepieciešami apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības
nodrošināšanai, attiecīgā sabiedrība var deleģēt vienam vai vairākiem ārpakalpojumu sniedzējiem. Apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība ārpakalpojumu sniedzējiem nedrīkst deleģēt:
1) pārvaldes institūciju pienākumus;
2) galvojumu un citu tādu saistību aktu izsniegšanu, ar kuriem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība uzņēmusies pienākumu atbildēt kreditoram par trešās personas parādu;
3) visus tos pakalpojumus, kuri nodrošina apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licencē atļauto
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas veikšanu.
(2) Komisija nosaka apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības būtiskas funkcijas vai darbības, par kurām
saskaņā ar šajā pantā noteikto kārtību pirms to deleģēšanas ārpakalpojumu sniedzējam attiecīgā sabiedrība informē
Komisiju.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība iekšējā audita funkciju drīkst deleģēt vienīgi zvērinātam
revidentam vai zvērinātu revidentu komercsabiedrībai, kas vienlaikus neveic attiecīgās sabiedrības gada pārskata un
konsolidētā gada pārskata pārbaudi, vai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības mātes sabiedrībai —
dalībvalsts apdrošinātājam.
(4) Vismaz 30 dienas pirms būtisku funkciju vai darbību deleģēšanas ārpakalpojumu sniedzējam apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrība iesniedz Komisijai motivētu rakstveida iesniegumu, pievienojot tam dokumentu par
ārpakalpojumu saņemšanas politiku un ārpakalpojumu kvalitātes uzraudzības procedūru, ja tāds jau iepriekš nav
iesniegts Komisijai, un ārpakalpojuma līguma projektu. Ja ārpakalpojumu saņemšanas politikā, ārpakalpojumu
kvalitātes uzraudzības procedūrā vai ārpakalpojuma līgumā tiek izdarīti grozījumi attiecībā uz ārpakalpojuma aprakstu,
apjomu vai ES Regulā Nr. 
2015/35
 noteiktajām ārpakalpojuma līgumā iekļaujamām kvalitātes prasībām un
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības un ārpakalpojumu sniedzēja tiesībām un pienākumiem,
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība attiecīgus grozījumus iesniedz Komisijai pirms to apstiprināšanas.
(5) Ārpakalpojumu sniedzējs sāk sniegt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai ārpakalpojumu, ja
attiecīgā sabiedrība 30 dienu laikā no visu šā panta ceturtajā daļā minēto dokumentu iesniegšanas dienas nav
saņēmusi Komisijas aizliegumu saņemt ārpakalpojumu.
(6) Komisijai ir tiesības pieprasīt, lai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība novērš trūkumus, kas
radušies, saņemot ārpakalpojumu, un noteikt termiņu šo trūkumu novēršanai. Ja šajā termiņā trūkumi netiek novērsti,
Komisija pieprasa, lai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izbeidz ārpakalpojuma līgumu, un nosaka tā
izbeigšanas termiņu, kas nedrīkst būt ilgāks par trim mēnešiem.
(7) Ārpakalpojumu sniedzējs ir tiesīgs ārpakalpojuma sniegšanu deleģēt tālāk citai personai tikai ar attiecīgās
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības rakstveida piekrišanu. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība pirms ārpakalpojuma tālākas deleģēšanas rakstveidā informē Komisiju un iesniedz tai šā panta ceturtajā
daļā minētos dokumentus. Uz ārpakalpojuma sniegšanas tālāku deleģēšanu un ārpakalpojuma galīgo sniedzēju
attiecināmi šā likuma noteikumi.
(8) Ja Komisijas pieņemtais lēmums par aizliegumu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai saņemt
ārpakalpojumu no ārpakalpojumu sniedzēja, par pieprasījumu tai novērst trūkumus, kas radušies, saņemot
ārpakalpojumu, vai par pieprasījumu nekavējoties pārtraukt ārpakalpojuma līgumu tiek pārsūdzēts, pārsūdzēšana
neaptur tā darbību.
74.pants.
 (1) Komisija aizliedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai deleģēt būtisku funkciju vai
darbību ārpakalpojumu sniedzējam, ja:
1) nav ievērotas šajā likumā noteiktās prasības;
2) ārpakalpojuma saņemšana var aizskart apdrošinājuma ņēmēju un apdrošināto likumiskās intereses;
3) ārpakalpojuma saņemšana var radīt ierobežojumus apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības
pārvaldes institūcijām veikt tām normatīvajos aktos, statūtos vai citos iekšējos normatīvajos aktos noteiktos
pienākumus;
37
/
115
4) ārpakalpojuma saņemšana liegs Komisijai veikt funkcijas, kas tai noteiktas likumā, vai ierobežos Komisijas
iespējas veikt šīs funkcijas;
5) ārpakalpojuma līgums neatbilst likumam un nesniedz skaidru un patiesu priekšstatu par apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības un ārpakalpojumu sniedzēja paredzamo sadarbību un ārpakalpojuma apjoma un
kvalitātes prasībām;
6) ārpakalpojuma saņemšana būtiski pasliktinās apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrības pārvaldības
sistēmas kvalitāti;
7) ārpakalpojuma saņemšana būtiski palielinās operacionālo risku.
IX nodaļa 
Būtiska līdzdalība
75.pants. 
(1) Būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā drīkst iegūt vienīgi persona, kura
atbilst šā likuma 
29.panta
 prasībām un nodrošina šā likuma 
76.panta
 piektajā daļā noteikto kritēriju izpildi, turklāt šai
personai jābūt finansiāli stabilai vismaz pēdējos trīs gadus, lai, ja nepieciešams, tā spētu veikt papildu ieguldījumu
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pašu kapitāla atjaunošanai, nodrošinot attiecīgās sabiedrības
minimālās kapitāla prasības un maksātspējas kapitāla prasības atbilstību likuma prasībām un apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrību darbību regulējošo prasību izpildi.
(2) Komisijai ir tiesības pieprasīt informāciju par personām, kuras pretendē uz būtisku līdzdalību (būtisku līdzdalību
faktiski ieguvušajām vai aizdomās par šādas līdzdalības iegūšanu turamajām personām), to skaitā par juridisko
(reģistrēto) personu īpašniekiem (patiesajiem labuma guvējiem) — fiziskajām personām, lai izvērtētu šo personu
atbilstību šā likuma 
76.panta
 piektajā daļā noteiktajiem kritērijiem.
(3) Komisijai ir tiesības identificēt uz būtisku līdzdalību pretendējošo (būtisku līdzdalību faktiski ieguvušo vai
aizdomās par šādas līdzdalības iegūšanu turamo) juridisko personu akcionārus vai dalībniekus un īpašniekus (patiesos
labuma guvējus), līdz ir iegūta informācija par īpašniekiem (patiesajiem labuma guvējiem) — fiziskajām personām. Šo
personu identificēšanai minētajām juridiskajām personām ir pienākums iesniegt Komisijai tās pieprasīto informāciju, ja
tā nav pieejama publiskajos reģistros, no kuriem Komisija ir tiesīga šādu informāciju saņemt.
(4) Ja personas, kuras tiek turētas aizdomās par būtiskas līdzdalības iegūšanu apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrībā, nesniedz vai atsakās sniegt šā panta otrajā vai trešajā daļā minēto informāciju un kopā
to dalība aptver 10 un vairāk procentus no attiecīgās sabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaita,
šie akcionāri vai dalībnieki nevar izmantot visu tiem piederošo akciju vai daļu balsstiesības. Komisija par šo faktu
nekavējoties informē attiecīgos akcionārus vai dalībniekus un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību.
76.pants.
 (1) Persona, kura vēlas iegūt būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā, par to
iepriekš rakstveidā paziņo Komisijai. Paziņojumā norāda iegūstamo līdzdalības apmēru procentos no attiecīgās
sabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaita. Paziņojumam pievieno Komisijas normatīvajos
noteikumos paredzēto informāciju, kas tai nepieciešama, lai izvērtētu personas atbilstību šā panta piektajā daļā
noteiktajiem kritērijiem. Paziņojumam pievienojamās informācijas sarakstu publicē Komisijas mājaslapā internetā.
(2) Ja persona vēlas palielināt savu būtisko līdzdalību, sasniedzot vai pārsniedzot 20, 33 vai 50 procentus no
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaita, vai ja
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība kļūst par šīs personas meitas sabiedrību, attiecīgā persona par to
iepriekš rakstveidā paziņo Komisijai. Paziņojumā norāda iegūstamo līdzdalības apmēru procentos no apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaita. Paziņojumam pievieno
Komisijas normatīvajos noteikumos paredzēto informāciju, kas tai nepieciešama, lai izvērtētu personas atbilstību šā
panta piektajā daļā noteiktajiem kritērijiem. Paziņojumam pievienojamās informācijas sarakstu publicē Komisijas
mājaslapā internetā.
(3) Komisija divu darbdienu laikā no dienas, kad saņemts šā panta pirmajā vai otrajā daļā minētais paziņojums, vai
divu darbdienu laikā pēc tās pieprasītās papildu informācijas saņemšanas rakstveidā informē personu par paziņojuma
vai papildu informācijas saņemšanu un par vērtēšanas perioda beigu datumu.
(4) Komisija šā panta piektajā daļā noteiktajā vērtēšanas periodā, bet ne vēlāk kā vērtēšanas perioda piecdesmitajā
darbdienā ir tiesīga pieprasīt papildu informāciju par šajā pantā minētajām personām, lai izvērtētu to atbilstību šā panta
38
/
115
piektajā daļā noteiktajiem kritērijiem.
(5) Komisija ne vēlāk kā 60 darbdienu laikā no dienas, kad personai nosūtīta šā panta trešajā daļā minētā
informācija par paziņojuma saņemšanu, izvērtē personas brīvā kapitāla pietiekamību, finansiālo stabilitāti un plānotās
līdzdalības iegūšanas finansiālo pamatotību, lai nodrošinātu tās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības
noturīgu un rūpīgu pārvaldību, kurā plānots iegūt līdzdalību, kā arī personas iespējamo ietekmi uz attiecīgās
sabiedrības vadību un darbību. Izvērtēšanas procesā Komisija ņem vērā arī šādus kritērijus:
1) personas nevainojama reputācija un atbilstība šā likuma 
29.panta
 prasībām;
2) tās personas nevainojama reputācija un profesionālā pieredze, kura plānotās līdzdalības iegūšanas rezultātā
vadīs apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbību;
3) personas finansiālā stabilitāte, it īpaši saistībā ar veiktās vai plānotās saimnieciskās darbības veidu
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā, kurā plānots iegūt līdzdalību;
4) vai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība spēs pildīt šajā likumā un citos normatīvajos aktos
noteiktās regulējošās prasības un vai tās uzņēmumu grupas struktūra, kuras sastāvā šī sabiedrība iekļausies,
neierobežos Komisijas iespējas veikt tai likumā noteiktās uzraudzības funkcijas, nodrošināt efektīvu
informācijas apmaiņu starp uzraudzības iestādēm un noteikt uzraudzības iestāžu uzraudzības pilnvaru
sadalījumu;
5) vai nepastāv pamatotas aizdomas, ka saistībā ar plānoto līdzdalības iegūšanu ir veikta nelikumīgi iegūtu
līdzekļu legalizēšana un terorisma finansēšana vai mēģināts veikt šādas darbības vai ka plānotā līdzdalības
iegūšana varētu palielināt šādu risku.
(6) Pieprasot šā panta ceturtajā daļā minēto papildu informāciju, Komisija ir tiesīga vienu reizi pārtraukt vērtēšanas
periodu līdz dienai, kad attiecīgā informācija tiek saņemta, bet ne ilgāk kā uz 20 darbdienām. Komisija ir tiesīga
pagarināt minēto vērtēšanas perioda pārtraukumu līdz 30 darbdienām, ja persona, kura vēlas iegūt, ir ieguvusi, vēlas
palielināt vai ir palielinājusi savu būtisko līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā, nav pakļauta
apdrošināšanas sabiedrību, pārapdrošināšanas sabiedrību, kredītiestāžu, ieguldījumu pārvaldes sabiedrību vai
ieguldījumu brokeru sabiedrību darbības uzraudzībai vai šīs personas mītnes vieta nav dalībvalstī.
(7) Ja Komisija saskaņā ar šā panta sesto daļu ir pārtraukusi vērtēšanas periodu, šo pārtraukuma laiku vērtēšanas
periodā neieskaita.
(8) Komisija šā panta piektajā daļā minētajā termiņā pieņem lēmumu, ar kuru aizliedz personai iegūt vai palielināt
būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā, ja:
1) persona neatbilst šā panta piektajā daļā noteiktajiem kritērijiem;
2) persona nesniedz vai atsakās sniegt Komisijai šajā likumā noteikto informāciju vai Komisijas pieprasīto
papildu informāciju;
3) no personas neatkarīgu apstākļu dēļ tai nav iespējams sniegt Komisijai šajā likumā noteikto informāciju vai
Komisijas pieprasīto papildu informāciju.
(9) Komisija divu darbdienu laikā, nepārsniedzot šā panta piektajā daļā noteikto vērtēšanas periodu, pēc šā panta
astotajā daļā minētā lēmuma pieņemšanas nosūta to personai, kurai aizliedz iegūt vai palielināt būtisku līdzdalību
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā.
(10) Ja Komisija šā panta piektajā daļā minētajā termiņā nenosūta personai lēmumu, ar kuru aizliedz šai personai
iegūt vai palielināt būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā, uzskatāms, ka tā piekrīt
personas būtiskas līdzdalības iegūšanai vai palielināšanai attiecīgajā sabiedrībā.
(11) Šā panta piektās daļas 3.punkta noteikumi nav attiecināmi uz juridisko personu, ja tās akcijas tiek kotētas
Latvijas Republikas vai citas dalībvalsts regulētajā tirgū vai tādā regulētajā tirgū, kura organizētājs ir Starptautiskās
Fondu biržu federācijas pilntiesīgs loceklis, un šī juridiskā persona Komisijai sniedz ziņas par saviem akcionāriem,
kuriem tajā ir būtiska līdzdalība.
(12) Komisija, ievērojot Eiropas Savienības tiesību aktu prasības, aptur paziņojuma izskatīšanu uz laiku, kas nav
ilgāks par trim mēnešiem, ja komercsabiedrība, kura nav reģistrēta dalībvalstī, vēlas kļūt par apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības mātes sabiedrību.
39
/
115
(13) Ja Komisija ir piekritusi, ka persona iegūst vai palielina būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrībā, šī persona savu būtisko līdzdalību attiecīgajā sabiedrībā iegūst vai palielina ne vēlāk kā
sešu mēnešu laikā no dienas, kad nosūtīta šā panta trešajā daļā minētā informācija par paziņojuma vai papildu
informācijas saņemšanu. Ja līdz minētā termiņa beigām persona nav ieguvusi vai nav palielinājusi būtisku līdzdalību
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā, Komisijas piekrišana tās būtiskas līdzdalības iegūšanai vai
palielināšanai attiecīgajā sabiedrībā zaudē spēku. Pēc personas motivēta rakstveida lūguma saņemšanas Komisija var
lemt par minētā termiņa pagarināšanu.
(14) Šā panta astotajā daļā minētā Komisijas pieņemtā lēmuma pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
77.pants.
 Izvērtējot šā likuma 
76.panta
 pirmajā un otrajā daļā minētos paziņojumus, Komisija konsultējas ar
attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestādēm, ja būtiskas līdzdalības ieguvējs ir dalībvalsts apdrošinātājs,
pārapdrošinātājs, dalībvalstī reģistrēta kredītiestāde, ieguldījumu pārvaldes sabiedrība, ieguldījumu brokeru sabiedrība
vai dalībvalsts apdrošinātāja, dalībvalsts pārapdrošinātāja, dalībvalstī reģistrētas kredītiestādes, ieguldījumu pārvaldes
sabiedrības vai ieguldījumu brokeru sabiedrības mātes sabiedrība vai persona, kas kontrolē dalībvalsts apdrošinātāju,
dalībvalsts pārapdrošinātāju, dalībvalstī reģistrētu kredītiestādi, ieguldījumu pārvaldes sabiedrību vai ieguldījumu brokeru
sabiedrību, un ja, attiecīgajai personai iegūstot vai palielinot būtisku līdzdalību, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība kļūst par šīs personas meitas sabiedrību vai nonāk tās kontrolē.
78.pants. 
(1) Ja persona vēlas izbeigt savu būtisko līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā, tā
par šādu lēmumu iepriekš rakstveidā paziņo, iesniedzot iesniegumu Komisijai. Iesniegumā norāda personas īpašumā
paliekošo apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pamatkapitāla daļu vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaitu
procentos.
(2) Ja persona vēlas samazināt savu būtisko līdzdalību zem 20, 33 vai 50 procentiem no apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaita vai apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība pārstāj būt šīs personas meitas sabiedrība, tā par šādu lēmumu iepriekš rakstveidā
paziņo, iesniedzot iesniegumu Komisijai.
79.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nekavējoties, tiklīdz par to ir uzzinājusi, rakstveidā
paziņo, iesniedzot iesniegumu Komisijai, par ikvienas personas būtiskas līdzdalības iegūšanu, palielināšanu vai
samazināšanu. Iesniegumā norāda attiecīgās personas līdzdalības apmēru procentos no apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaita vai informāciju par būtiskas
līdzdalības izbeigšanu.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība katru gadu līdz 1.februārim iesniedz Komisijai visu to
akcionāru vai dalībnieku sarakstu, kuriem ir būtiska līdzdalība attiecīgajā sabiedrībā. Tajā iekļauj saskaņā ar likumu
akcionāru vai dalībnieku sapulcei sagatavojamā akcionāru vai dalībnieku sarakstā ietveramo informāciju un norāda
attiecīgo akcionāru vai dalībnieku būtiskas līdzdalības apmēru procentos no apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības pamatkapitāla vai balsstiesīgo akciju vai daļu skaita.
80.pants.
 (1) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības akcionāra vai dalībnieka ietekme uz attiecīgo
sabiedrību apdraud vai var apdraudēt tās finansiāli stabilu, piesardzīgu un normatīvajiem aktiem atbilstošu vadību un
darbību vai būtisku līdzdalību ieguvusī persona neatbilst jaunizveidotas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības akcionāriem noteiktajām prasībām, šī sabiedrība nav finansiāli stabila vai nesniedz vai atsakās sniegt šā
likuma 
75.panta
 otrajā vai trešajā daļā minēto informāciju, Komisija ir tiesīga:
1) pieprasīt, lai nekavējoties tiek pārtraukta šāda ietekme;
2) pieprasīt, lai tiek atsaukta apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde (padome) vai kāds valdes
(padomes) loceklis;
3) aizliegt akcionāram vai dalībniekam izmantot visu viņam piederošo akciju vai daļu balsstiesības.
(2) Akcionāram vai dalībniekam nav tiesību izmantot visu viņam piederošo akciju vai daļu balsstiesības
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā un akcionāru vai dalībnieku sapulces lēmumi, kas pieņemti,
izmantojot šo akciju vai daļu balsstiesības, nav spēkā no to pieņemšanas brīža, un uz šo lēmumu pamata nedrīkst
prasīt, lai tiek izdarīti ieraksti komercreģistrā un citos publiskajos reģistros, ja:
1) Komisija šajā likumā minētajos gadījumos ir aizliegusi personai izmantot tai piederošo akciju vai daļu 
40
/
115
balsstiesības;
2) persona ir ieguvusi vai palielinājusi būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā pirms
šā likuma 
76.panta
 pirmajā vai otrajā daļā minētā paziņojuma iesniegšanas Komisijai;
3) persona ir ieguvusi vai palielinājusi būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā šā
likuma 
76.panta
 pirmajā vai otrajā daļā minētā paziņojuma izskatīšanas laikā.
(3) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības akcionāram vai dalībniekam ir aizliegts izmantot viņam
piederošo akciju vai daļu balsstiesības attiecīgajā sabiedrībā, kopējo lemttiesīgo akciju vai daļu skaitu aprēķina, no
visām balsstiesīgajām akcijām vai daļām atņemot tās akcijas vai daļas, kuru balsstiesību izmantošana ir aizliegta.
(4) Šā likuma noteikumi par būtisku līdzdalību nav attiecināmi uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības akcionāru vai dalībnieku, kuram būtiska līdzdalība attiecīgajā sabiedrībā rodas citam akcionāram vai
dalībniekiem piemērotā balsstiesību aizlieguma dēļ.
(5) Šā panta pirmajā daļā minētā Komisijas pieņemtā lēmuma pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
81.pants. 
(1) Nosakot personas netiešā veidā iegūtās līdzdalības apmēru apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrībā, ņem vērā šādas personas (turpmāk šajā pantā — konkrētā persona) iegūtās balsstiesības, kuras:
1) ir tiesīga izmantot trešā persona, ar kuru konkrētā persona ir noslēgusi vienošanos, uzliekot tai par
pienākumu saskaņot balsstiesību izmantošanas un rīcības politiku ilgtermiņā attiecībā uz konkrētā emitenta
pārvaldi;
2) ir tiesīga izmantot trešā persona saskaņā ar vienošanos, kas noslēgta ar konkrēto personu un kas paredz
attiecīgo balsstiesību pagaidu nodošanu;
3) izriet no akcijām vai daļām, ko konkrētā persona ir saņēmusi kā nodrošinājumu, ja tā var izmantot
balsstiesības un ir paudusi savu nodomu tās izmantot;
4) ir tiesīga izmantot konkrētā persona neierobežotā laikposmā;
5) ir tiesīga izmantot konkrētās personas kontrolētā komercsabiedrība vai kuras šāda komercsabiedrība var
izmantot saskaņā ar šīs daļas 
1.
, 
2.
, 
3. 
un 
4.punkta
 nosacījumiem;
6) izriet no akcijām vai daļām, kas nodotas turējumā konkrētajai personai, un kuras tā var izmantot pēc saviem
ieskatiem, ja nav saņemti īpaši norādījumi;
7) izriet no trešās personas vārdā un konkrētās personas labā turētām akcijām vai daļām;
8) konkrētā persona var īstenot kā pilnvarnieks, kad tā ir tiesīga izmantot balsstiesības pēc saviem ieskatiem, ja
nav saņemti īpaši norādījumi;
9) izriet no jebkurā citā netiešā veidā konkrētās personas iegūtajām akcijām vai daļām.
(2) Līdzdalības apmēra noteikšanai neņem vērā no ieguldījumu brokeru sabiedrības vai kredītiestādes turējumā
esošajām akcijām izrietošās balsstiesības, kuras ieguldījumu brokeru sabiedrība vai kredītiestāde ieguvusi šo akciju
sākotnējās izvietošanas rezultātā vai garantējusi sākotnējās izvietošanas laikā neizvietoto akciju izpirkšanu, ja
ieguldījumu brokeru sabiedrība vai kredītiestāde neizmanto no šīm akcijām izrietošās balsstiesības un atsavina vai
dzēš šīs akcijas viena gada laikā no iegādes dienas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
82.pants. 
Būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā nav tiesīgi iegūt ieguldījumu fondi un
tiem pielīdzināmi nodibinājumi.
X nodaļa 
Informācijas apmaiņa un informācijas izpaušanas aizliegums
41
/
115
83.pants.
 (1) Informācija par apdrošinātāju vai pārapdrošinātāju un tā klientu, kura iepriekš nav bijusi likumā
noteiktajā kārtībā publicēta vai kuras izpaušanu nenosaka citi likumi, vai kuru par publiski pieejamu nav apstiprinājusi
Komisijas padome, uzskatāma par ierobežotas pieejamības informāciju, un Komisijai nav tiesību to izpaust trešajām
personām citādi kā pārskata vai apkopojuma formā tā, lai nebūtu iespējams identificēt kādu konkrētu apdrošinātāju,
pārapdrošinātāju vai tā klientu.
(2) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantam pasludināts juridiskās personas maksātnespējas
process vai uzsākta tā likvidācija, ierobežotas pieejamības informāciju, kas neattiecas uz trešajām personām, kuras
iesaistītas darbībās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersanta finansiālā stāvokļa uzlabošanai, var izpaust,
izskatot civillietas.
(3) Šā panta pirmās daļas noteikumi neierobežo Komisiju atbilstoši tās kompetencei apmainīties ar ierobežotas
pieejamības informāciju ar dalībvalstu finanšu un kapitāla tirgus dalībnieku uzraudzības iestādēm, saglabājot sniegtajai
informācijai ierobežotas pieejamības statusu.
(4) Komisija ir tiesīga slēgt informācijas apmaiņas līgumus ar ārvalstu uzraudzības iestādēm vai attiecīgās ārvalsts
iestādēm, kas pielīdzināmas šā panta sestās daļas 1., 2., 3., 4., 6., 7. un 8.punktā minētajām iestādēm, ja šīs
ārvalsts normatīvie akti paredz Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktajai atbildībai līdzvērtīgu atbildību par
ierobežotas pieejamības informācijas neatļautu izpaušanu. Šāda informācija izmantojama vienīgi finanšu un kapitāla
tirgus dalībnieku un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantu uzraudzības veikšanai vai normatīvajos aktos
attiecīgajām iestādēm noteikto funkciju pildīšanai. Saņemto informāciju attiecīgās ārvalsts iestādes ir tiesīgas izpaust
vienīgi ar Komisijas iepriekšēju rakstveida piekrišanu un tikai tam nolūkam, kādam šī piekrišana dota.
(5) Komisija šā panta trešajā un sestajā daļā minēto saņemto informāciju ir tiesīga izmantot vienīgi savu
uzraudzības funkciju pildīšanai:
1) lai pārliecinātos par apdrošinātāju vai pārapdrošinātāju dibināšanu un to darbību reglamentējošo normatīvo
aktu ievērošanu, īpaši attiecībā uz tehnisko rezervju veidošanu, minimālās kapitāla prasības un maksātspējas
kapitāla prasības izpildi un pārvaldības sistēmu;
2) lai piemērotu likumā noteiktos tiesību ierobežojumus un sodus;
3) tiesvedības procesā, kurā tiek pārsūdzēti Komisijas pieņemtie lēmumi vai tās faktiskā rīcība;
4) tiesvedībā, kas ierosināta, pamatojoties uz noteikumiem, kuri paredzēti šajā likumā un citos normatīvajos
aktos, kas attiecas uz apdrošināšanas un pārapdrošināšanas darbību.
(6) Šā panta pirmās un ceturtās daļas noteikumi neierobežo Komisiju atbilstoši tās kompetencei apmainīties ar
noteikto funkciju pildīšanai nepieciešamo ierobežotas pieejamības informāciju ar:
1) dalībvalstu finanšu un kapitāla tirgus dalībnieku uzraudzības iestādēm;
2) institūcijām vai personām, kas Latvijas Republikā vai dalībvalstīs ir atbildīgas par apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas komersantu bankrota procedūras, likvidācijas un citu līdzīgu procedūru veikšanu;
3) personām, kas Latvijas Republikā vai citās dalībvalstīs veic likumā noteiktās iekšējās pārbaudes un revīzijas
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantos un citās finanšu institūcijās;
4) dalībvalstu institūcijām, kas pārvalda ieguldījumu un noguldījumu kompensācijas shēmas (fondus);
5) Latvijas Banku;
6) institūcijām, kas veic to iestāžu uzraudzību, kuras Latvijas Republikā vai dalībvalstīs ir atbildīgas par
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantu bankrota procedūras, likvidācijas un citu līdzīgu procedūru
veikšanu;
7) institūcijām, kas veic to personu uzraudzību, kuras Latvijas Republikā vai citās dalībvalstīs veic likumā
noteiktās iekšējās pārbaudes un revīzijas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantos un citās finanšu
institūcijās;
8) neatkarīgiem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantu aktuāriem, kas veic šo komersantu tiesisko
42
/
115
uzraudzību, un institūcijām, kas veic neatkarīgo aktuāru uzraudzību;
9) institūcijām vai personām, kas saskaņā ar normatīvajiem aktiem ir atbildīgas par komerctiesību pārkāpumu
atklāšanu un izmeklēšanu;
10) citām valsts pārvaldes iestādēm, kas ir atbildīgas par normatīvo aktu ievērošanu finanšu un kapitāla tirgus
dalībnieku, apdrošinātāju un pārapdrošinātāju uzraudzības jomā, un darbiniekiem, kas rīkojas minēto iestāžu
uzdevumā, ja informācijas izpaušana ir vajadzīga piesardzīgas uzraudzības nodrošināšanai;
11) EAAPI un Eiropas Sistēmisko risku padomi;
12) dalībvalstu centrālajām bankām, kas ietilpst Eiropas Centrālo banku sistēmā, Eiropas Centrālo banku un
citām institūcijām ar līdzīgu monetāro iestāžu statusu, ja attiecīgā informācija ir būtiska šo institūciju attiecīgo
tiesību aktos noteikto uzdevumu izpildei, tostarp monetārās politikas īstenošanai un ar to saistītās likviditātes
nodrošināšanai, norēķinu, klīringa un vērtspapīru norēķinu sistēmu uzraudzībai un finanšu sistēmas stabilitātes
nodrošināšanai.
(7) Šā panta sestajā daļā noteiktās institūcijas un personas attiecībā uz informāciju, kas saņemta no Komisijas un
dalībvalstu finanšu un kapitāla tirgus dalībnieku uzraudzības iestādēm, ievēro šādas prasības:
1) saņemto informāciju izmanto tikai to kompetencē esošo pienākumu veikšanai;
2) šā panta sestajā daļā noteiktajām institūcijām un personām, tai skaitā to darbiniekiem, pienākumu pildīšanas
laikā un pēc tam, kad izbeigtas darba un cita veida līgumattiecības ar šā panta sestajā daļā minētajām
institūcijām vai personām, ir aizliegts publiski vai citādā veidā izpaust ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
komersantu darbību saistītu informāciju, kura iepriekš nav bijusi likumā noteiktajā kārtībā publicēta vai kuras
izpaušanu nenosaka citi likumi. Šajā daļā minētās institūcijas vai personas normatīvajos aktos noteiktajā
kārtībā ir atbildīgas par ierobežotas pieejamības informācijas nelikumīgu izpaušanu un par zaudējumiem, kas
trešajām personām radušies šajā daļā minēto institūciju vai personu prettiesiskas rīcības dēļ;
3) saņemto informāciju šā panta sestās daļas 6., 7., 8. un 9.punktā minētās institūcijas vai personas ir tiesīgas
izpaust vienīgi ar to personu iepriekšēju rakstveida piekrišanu, kuras tām attiecīgo informāciju sniegušas, un
vienīgi tam nolūkam, kādam šī piekrišana dota.
(8) Pirms šā panta sestās daļas 9.punktā minētajām institūcijām vai personām tiek nosūtīta informācija, šīs
informācijas sniedzējiem tiek paziņots to personu vārds un uzvārds, kurām informācija sūtāma, un šo personu
pienākumi.
(9) Komisija informē Eiropas Komisiju un citas dalībvalstis par tām institūcijām un personām, kuras drīkst saņemt
informāciju atbilstoši šā panta sestās daļas 6., 7., 8. un 9.punktam.
(10) Šā panta sestās daļas 10.punktā minētajām iestādēm informācija, kas saņemta atbilstoši šā panta trešajai
daļai un sestās daļas 1., 2., 3. un 4.punktam vai kas iegūta, veicot pārbaudes, tiek sniegta, ja dalībvalstu finanšu un
kapitāla tirgus dalībnieku uzraudzības iestādes, no kurām attiecīgā informācija saņemta, vai dalībvalstu finanšu un
kapitāla tirgus dalībnieku uzraudzības iestādes, kuru dalībvalstī veikta pārbaude, ir devušas piekrišanu šīs informācijas
izpaušanai.
(11) Komisija sniedz EAAPI visu informāciju, kas nepieciešama, lai nodrošinātu tās pienākumu veikšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
84.pants. 
(1) Apdrošinātāja pienākums, ja likumā nav noteikts citādi, ir neizpaust informāciju par apdrošinājuma
ņēmēju un apdrošināto.
(2) Lai samazinātu apdrošinātāja darbības risku un novērstu krāpšanu, apdrošinātājam ir tiesības tieši vai ar īpaši
izveidotas institūcijas starpniecību savstarpēji apmainīties ar ziņām par apdrošinājuma ņēmējiem, apdrošinātajiem un
spēkā esošajiem apdrošināšanas līgumiem.
85.pants.
 Apdrošinātāja dalību Kredītu reģistrā nosaka 
Kredītu reģistra likums
.
43
/
115
XI nodaļa 
Grāmatvedība, gada pārskats, revīzija un informācijas publiskošana
86.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle kārto grāmatvedību
atbilstoši likumam "
Par grāmatvedību
" un šim likumam.
(2) Komisija nosaka apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles
grāmatvedības un gada pārskata sagatavošanas kārtību, pamatojoties uz Eiropas Komisijas apstiprinātiem
starptautiskajiem grāmatvedības standartiem un starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem.
(3) Komisija nosaka apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības, kura ir grupas mātes sabiedrība,
konsolidētā gada pārskata sagatavošanas kārtību, pamatojoties uz Eiropas Komisijas apstiprinātiem starptautiskajiem
grāmatvedības standartiem un starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
87.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle gada pārskatu
sagatavo ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc pārskata gada beigām.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kura ir grupas mātes sabiedrība, konsolidēto gada pārskatu
sagatavo ne vēlāk kā septiņus mēnešus pēc pārskata gada beigām.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles sagatavoto gada pārskatu
un konsolidēto gada pārskatu, ja tādu sagatavo, revidē (pārbauda) un par veiktās revīzijas (pārbaudes) rezultātiem
revidenta ziņojumu sniedz zvērināts revidents vai vairāki zvērināti revidenti, vai zvērinātu revidentu komercsabiedrība
(turpmāk — zvērināts revidents) atbilstoši 
Revīzijas pakalpojumu likumam
.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle ne vēlāk kā 15 dienu laikā
pēc gada pārskata apstiprināšanas un ne vēlāk kā pārskata gadam sekojošā gada 15.maijā iesniedz Valsts ieņēmumu
dienestam pēc apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles reģistrācijas vietas
gada pārskata un zvērināta revidenta ziņojuma kopiju kopā ar akcionāru vai dalībnieku sapulces vai biedru kopsapulces
protokola izrakstu par gada pārskata apstiprināšanu. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kura sagatavo
konsolidēto gada pārskatu, papildus šīs daļas pirmajā teikumā noteiktajam ne vēlāk kā 15 dienu laikā pēc konsolidētā
gada pārskata apstiprināšanas un ne vēlāk kā septiņus mēnešus pēc pārskata gada beigām iesniedz Valsts
ieņēmumu dienestam pēc attiecīgās sabiedrības reģistrācijas vietas arī konsolidētā gada pārskata un zvērināta
revidenta ziņojuma kopiju kopā ar akcionāru vai dalībnieku sapulces vai biedru kopsapulces protokola izrakstu par
konsolidētā gada pārskata apstiprināšanu. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja
filiāle šajā daļā minētos dokumentus iesniedz papīra formā vai elektroniski.
(5) Šā panta ceturtajā daļā minētos dokumentus, ja tie iesniegti elektroniski, vai šo dokumentu elektroniskas
kopijas, ja tie iesniegti papīra formā, Valsts ieņēmumu dienests ne vēlāk kā piecu darbdienu laikā elektroniski nodod
Uzņēmumu reģistram. Uzņēmumu reģistrs nodrošina saņemto dokumentu publisku pieejamību. Kārtību, kādā
tiešsaistes datu pārraides režīmā nodod dokumentus, nosaka starpresoru vienošanās.
(6) Uzņēmumu reģistrs pēc šā panta piektajā daļā minēto dokumentu saņemšanas ne vēlāk kā piecu darbdienu
laikā publicē oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis" paziņojumu, ka šā panta ceturtajā daļā minētā informācija
pieejama Uzņēmumu reģistrā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
88.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle papildus šā likuma
87.panta
 ceturtajā daļā noteiktajam pati nodrošina, ka gada pārskats pēc tā apstiprināšanas kopā ar zvērināta
revidenta ziņojumu tiek publiskots ne vēlāk kā pārskata gadam sekojošā gada 15.maijā, bet konsolidētais gada
pārskats kopā ar zvērināta revidenta ziņojumu — ne vēlāk kā septiņus mēnešus pēc pārskata gada beigām. Minētajam
gada pārskatam un konsolidētajam gada pārskatam jābūt identiskam ar zvērināta revidenta pārbaudīto.
Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle attiecīgo informāciju var publiskot
savā mājaslapā internetā vai arī izvēlēties informācijas publiskošanai citu piemērotu informācijas nesēju vai vietu.
(2) Dalībvalsts vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle un dalībvalsts pārapdrošinātāja filiāle nodrošina, ka dalībvalsts vai
ārvalsts apdrošinātāja un dalībvalsts pārapdrošinātāja gada pārskats tiek publiskots ne vēlāk kā septiņus mēnešus pēc
pārskata gada beigām. Vismaz pārskatu, kas atspoguļo finanšu stāvokli pārskata perioda beigās, un pārskatu par
finansiālās darbības rezultātiem pārskata periodā, kā arī zvērināta revidenta atzinumu publisko, tulkotu latviešu valodā.
Attiecīgo informāciju dalībvalsts vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle un dalībvalsts pārapdrošinātāja filiāle var publiskot savā
44
/
115
mājaslapā internetā vai arī izvēlēties informācijas publiskošanai citu piemērotu informācijas nesēju vai vietu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
89.pants. 
(1) Zvērināts revidents sagatavo ziņojumu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vadībai.
Ziņojuma norakstu attiecīgā sabiedrība iesniedz Komisijai 15 dienu laikā pēc gada pārskata apstiprināšanas akcionāru
vai dalībnieku sapulcē vai biedru kopsapulcē, bet ne vēlāk kā pārskata gadam sekojošā gada 15.maijā.
(2) Ja ziņojumā, ko sagatavojis zvērināts revidents, ir piezīmes, dividendes drīkst izmaksāt tikai tad, kad to
izmaksa ir saskaņota ar Komisiju.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība mēnesi pirms nodoma izmaksāt dividendes par to paziņo
Komisijai. Komisija ir tiesīga aizliegt attiecīgajai sabiedrībai izmaksāt dividendes, ja dividenžu izmaksas rezultātā šī
sabiedrība neievēros tādus šajā likumā un tieši piemērojamos Eiropas Savienības tiesību aktos noteiktos rādītājus un
ierobežojumus, kuru apmēru (līmeni) ietekmē dividenžu izmaksa.
90.pants.
 (1) Zvērināta revidenta pienākums ir nekavējoties iesniegt rakstveida ziņojumu Komisijai par faktiem vai
lēmumiem, kuri revīzijas pakalpojumu sniegšanas laikā un lietpratēja vai uzticības uzdevuma izpildes laikā ir atklāti
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā un kuri var radīt kādu no turpmāk minētajām situācijām:
1) tiek būtiski pārkāptas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību izveidošanu vai to darbību
reglamentējošo normatīvo aktu prasības;
2) tiek nelabvēlīgi ietekmēta apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības nepārtrauktība;
3) zvērināts revidents atsakās apstiprināt pārskatus vai izsaka iebildes;
4) netiek izpildīta maksātspējas kapitāla prasība;
5) netiek izpildīta minimālā kapitāla prasība.
(2) Zvērināta revidenta pienākums ir nekavējoties iesniegt Komisijai rakstveida ziņojumu par šā panta pirmajā daļā
minētajiem faktiem vai lēmumiem, kas atklāti, sniedzot revīzijas pakalpojumus klientam, kuru ar apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrību saista izšķirošas ietekmes attiecības vai ciešas attiecības kontroles veidā, vai pildot
šāda klienta dotu lietpratēja vai uzticības uzdevumu.
(3) Šajā pantā noteiktās informācijas paziņošana un dokumentu sniegšana nav uzskatāma par jebkādu līgumu,
noteikumu vai normatīvo aktu pārkāpumu, un tā nerada zvērinātam revidentam civiltiesisko atbildību.
90.
1
 pants.
 Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts
apdrošinātāja filiāle maina gada pārskata vai konsolidētā gada pārskata revīzijai (pārbaudei) akcionāru vai dalībnieku
sapulcē iecelto zvērinātu revidentu, ja, veicot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts
apdrošinātāja filiāles uzraudzību, tā konstatē, ka šā zvērināta revidenta profesionālā darbība neatbilst normatīvo aktu
prasībām.
(
21.07.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
91.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība katru gadu publisko ziņojumu par tās maksātspēju
un finansiālo stāvokli. Ziņojumā norāda gan kvalitatīvos un kvantitatīvos, gan iepriekšējos, pašreizējos un plānotos
datus vai jebkuras to kombinācijas, kā arī informāciju no iekšējiem un ārējiem informācijas avotiem.
(2) Komisija nosaka prasības attiecībā uz šā panta pirmajā daļā minētās informācijas publiskošanu.
(3) Komisija katru gadu sniedz EAAPI šādu informāciju:
1) katras sabiedrības vidējo papildu kapitāla prasību un Komisijas noteikto papildu kapitāla prasību sadalījumu
iepriekšējā pārskata gadā, kuru aprēķina procentuāli no maksātspējas kapitāla prasības, sadalījumā pa:
a) apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām,
45
/
115
b) dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām,
c) nedzīvības apdrošināšanas sabiedrībām,
d) apdrošināšanas sabiedrībām, kuras veic gan dzīvības, gan nedzīvības apdrošināšanas darbības,
e) pārapdrošināšanas sabiedrībām;
2) par katru šīs daļas 
1.punktā
 minēto sabiedrību — attiecīgi saskaņā ar šā likuma 
46.panta
 pirmajā daļā
Komisijas noteikto papildu kapitāla prasības daļu.
(4) Apdrošināšanas sabiedrība sagatavo publiskos ceturkšņa pārskatus, lai informētu sabiedrību par apdrošinātāja
darbību un finanšu rādītājiem. Komisija nosaka publiskajos ceturkšņa pārskatos iekļaujamās informācijas minimālo
apjomu.
XII nodaļa 
Atbildība
92.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde ir pilnībā atbildīga par to, lai attiecīgā
sabiedrība savā darbībā ievērotu šā likuma, Eiropas Savienības tieši piemērojamo tiesību aktu un citu apdrošinātāju vai
pārapdrošinātāju darbību regulējošo normatīvo aktu prasības.
93.pants.
 Ja Komisija konstatē, ka apdrošinātājs vai pārapdrošinātājs neievēro šā likuma, Eiropas Savienības tieši
piemērojamo tiesību aktu vai citu apdrošinātāju vai pārapdrošinātāju darbību regulējošo normatīvo aktu prasības vai
apdrošinātāja vai pārapdrošinātāja darbība apdraud minēto prasību izpildi, Komisija, pieņemot lēmumu, ir tiesīga:
1) īstenot šādas darbības:
a) pieprasīt, lai apdrošinātājs vai pārapdrošinātājs nekavējoties veic nepieciešamās darbības attiecīgās
situācijas novēršanai un iesniedz Komisijai tās noteiktajā termiņā pasākumu plānu konstatētā pārkāpuma
novēršanai,
b) dot apdrošinātājam vai pārapdrošinātājam saistošus rakstveida norādījumus, kas nepieciešami šādas
situācijas novēršanai;
2) piemērot šādas sankcijas:
a) brīdināt apdrošinātāju vai pārapdrošinātāju,
b) uzlikt par pienākumu apdrošinātāja akcionāru sapulcei, padomei vai valdei atsaukt no amata
apdrošinātāja valdes vai padomes locekli, par risku pārvaldības funkciju atbildīgo personu, par atbilstības
funkciju atbildīgo personu, par iekšējā audita funkciju atbildīgo personu, par aktuāro funkciju atbildīgo
personu, ārvalsts apdrošinātāja filiāles vadītāju, kā arī personu, kas, pieņemot būtiskus lēmumus
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vārdā, rada attiecīgajai sabiedrībai vai ārvalsts
apdrošinātāja filiālei civiltiesiskas saistības,
c) uzlikt šajā likumā paredzētās soda naudas,
d) anulēt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
93.
2
 pants.
 Par normatīvo aktu pārkāpumiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
novēršanas jomā Komisija piemēro Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas
likumā noteiktās sankcijas.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
46
/
115
93.
1 
pants. 
(1)
 
Komisija ir tiesīga atbilstoši ES Regulas Nr. 1286/2014 24. pantam par šīs regulas pārkāpumiem:
1) īstenot vienu vai vairākas šādas darbības:
a) aizliegt apdrošināšanas ieguldījumu produkta izplatīšanu,
b) uzlikt par pienākumu apturēt apdrošināšanas ieguldījumu produkta izplatīšanu,
c) aizliegt sniegt pamatinformācijas dokumentu, kas neatbilst ES Regulas Nr. 1286/2014 6., 7., 8. vai
10. pantā noteiktajām prasībām, un dot rīkojumu publicēt jaunu, šai regulai atbilstošu pamatinformācijas
dokumentu,
d) uzlikt par pienākumu personai, kas ir apdrošināšanas ieguldījumu produkta izveidotājs vai sniedz
konsultācijas par apdrošināšanas ieguldījumu produktu vai to pārdod, informēt klientu, kurš nav profesionāls
klients un kura tiesības un intereses tika skartas, par piemēroto sankciju vai veikto darbību un par to, kur
klients var iesniegt sūdzību vai var vērsties, lai uzsāktu ārpustiesas strīdu izskatīšanu, kā arī par viņa
tiesībām ar prasību vērsties tiesā;
2) piemērot šādas sankcijas:
a) izteikt brīdinājumu, kurā norādīta atbildīgā persona un pārkāpuma būtība,
b) uzlikt šajā likumā paredzēto soda naudu.
(2) Ja Komisijas izdotais administratīvais akts par šā panta pirmās daļas 1. punktā minēto darbību īstenošanu tiek
pārsūdzēts, pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(
21.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
 Pants stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 27. punktu)
94.pants.
 (1) Ja netiek pildītas šā likuma prasības, Komisija ir tiesīga uzlikt apdrošinātājam vai pārapdrošinātājam
soda naudu līdz 142 000 
euro
.
(2) Ja netiek pildīti 
Apdrošināšanas līguma likuma
 
8.
 panta otrās daļas, 
32.
 panta pirmās un otrās daļas un
59.
 panta pirmās, otrās, trešās un ceturtās daļas noteikumi, Komisija ir tiesīga uzlikt apdrošinātājam soda naudu līdz
14 200
 euro
.
(3) (
Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017
.)
(3
1
) Komisija, piemērojot šā likuma 
93.
1
 pantu, atbilstoši ES Regulas Nr. 1286/2014 24. pantam par regulas
pārkāpumiem ir tiesīga:
1) uzlikt juridiskajai personai soda naudu līdz 5 000 000 
euro
 vai līdz trim procentiem no kopējā gada
apgrozījuma saskaņā ar pēdējo pieejamo minētās juridiskās personas revidēto gada pārskatu. Ja juridiskā
persona ir mātes sabiedrība vai mātes sabiedrības meitas sabiedrība, kura sagatavo konsolidēto gada pārskatu
saskaņā ar 
Gada pārskatu un konsolidēto gada pārskatu likumu
 vai konsolidēto finanšu pārskatu saskaņā ar
izcelsmes dalībvalsts attiecīgo normatīvo aktu prasībām, kopējo apgrozījumu veido kopējais gada apgrozījums
vai atbilstoša veida ienākumi saskaņā ar izcelsmes dalībvalsts attiecīgajiem normatīvajiem aktiem
grāmatvedības jomā, ņemot vērā pēdējo pieejamo konsolidēto gada pārskatu, ko apstiprinājusi galvenā mātes
sabiedrības vadības struktūra;
2) uzlikt par pārkāpumu atbildīgajai fiziskajai personai soda naudu līdz 700 000 
euro
;
3) kā alternatīvu šīs daļas 
1. 
vai 
2.
 punktā noteiktajam uzlikt soda naudu līdz pārkāpuma rezultātā gūto
ienākumu vai novērsto iespējamo zaudējumu divkāršam apmēram.
(4) Ja persona ir ieguvusi vai palielinājusi būtisku līdzdalību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā pirms
šā likuma 
76.panta
 pirmajā vai otrajā daļā minētā paziņojuma iesniegšanas Komisijai vai tā izskatīšanas laikā,
Komisija ir tiesīga uzlikt personai soda naudu no 14 200 līdz 142 000 
euro
.
(5) Komisijas uzlikto soda naudu persona samaksā ne vēlāk kā viena mēneša laikā no dienas, kad stājies spēkā
Komisijas lēmums par soda naudas uzlikšanu.
47
/
115
(6) Labprātīgi neizpildīta Komisijas lēmuma piespiedu izpildi veic tiesu izpildītājs 
Civilprocesa likumā
 noteiktajā
kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
, 
26.10.2017.
 un 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
95.pants. 
(1) Informāciju par personām piemērotajām sankcijām, kā arī par veiktajām šā likuma 
93.
1
 pantā
minētajām darbībām Komisija ievieto savā mājaslapā internetā, norādot ziņas par personu un tās izdarīto pārkāpumu,
kā arī par Komisijas pieņemtā lēmuma apstrīdēšanu vai pārsūdzēšanu un pieņemto nolēmumu.
(2) Šā panta pirmajā daļā minēto informāciju Komisija var publiskot, neidentificējot personu, ja pēc iepriekšēja
izvērtējuma veikšanas konstatē, ka tās fiziskās personas datu atklāšana, kurai piemērota sankcija, nav samērīga vai
arī fiziskās vai juridiskās personas datu atklāšana var apdraudēt finanšu tirgus stabilitāti vai sākta kriminālprocesa
norisi vai radīt nesamērīgu kaitējumu iesaistītajām personām.
(3) Ja paredzams, ka šā panta otrajā daļā minētie apstākļi saprātīgā laikposmā var izbeigties, šā panta pirmajā
daļā noteiktās informācijas publiskošanu var atlikt uz šo laikposmu.
(4) Šajā pantā noteiktajā kārtībā Komisijas mājaslapā internetā ievietotā informācija ir pieejama piecus gadus no
tās ievietošanas dienas.
(5) Komisija informē EAAPI par sankcijām un darbībām, kas piemērotas par šā likuma 
93.
1 
pantā
 minētajiem
pārkāpumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
 Grozījumi pantā stājas spēkā
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 27. punktu)
96.pants.
 Komisija, tās darbinieki un pilnvarnieki nav atbildīgi par zaudējumiem, kas radušies apdrošinātājam,
dalībvalsts apdrošinātājam, pārapdrošinātājam, dalībvalsts pārapdrošinātājam, apdrošināšanas starpniekam,
pārapdrošināšanas starpniekam, apdrošināšanas papildpakalpojuma starpniekam vai trešajām personām, turklāt viņus
nevar saukt pie atbildības par darbībām, kuras viņi tiesiski, precīzi, pamatoti un labticīgi veikuši, pienācīgi pildot
uzraudzības funkcijas šajā likumā un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
97.pants.
 Komisijas lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar šo likumu, var pārsūdzēt Administratīvajā apgabaltiesā.
Tiesa lietu izskata kā pirmās instances tiesa. Lieta tiek izskatīta triju tiesnešu sastāvā. Administratīvās apgabaltiesas
spriedumu var pārsūdzēt, iesniedzot kasācijas sūdzību.
C sadaļa 
Noteikumi par aktīvu un saistību novērtēšanu, tehniskajām rezervēm, pašu
kapitālu, maksātspējas kapitāla prasību, minimālo kapitāla prasību un
ieguldījumiem
XIII nodaļa 
Aktīvu un saistību novērtēšana un tehniskās rezerves
98.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pašu kapitāla, maksātspējas kapitāla prasības un
minimālā kapitāla prasības aprēķina vajadzībām aktīvus un saistības novērtē šādi:
1) aktīvus novērtē vērtībā, par kādu varētu veikt to apmaiņu starp informētām un ieinteresētām personām
atbilstoši savstarpēji nesaistītu pušu darījuma nosacījumiem;
2) saistības novērtē vērtībā, par kādu tās varētu nodot vai izpildīt darījumā starp informētām un ieinteresētām
personām atbilstoši savstarpēji nesaistītu pušu darījuma nosacījumiem.
(2) Saskaņā ar šā panta pirmās daļas 2.punktā minēto novērtētās saistības nekoriģē, ņemot vērā apdrošināšanas
48
/
115
vai pārapdrošināšanas sabiedrības kredītspēju.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība papildus šā panta pirmās un otrās daļas prasībām aktīvu un
saistību novērtēšanā piemēro ES Regulā Nr. 
2015/35
 noteiktās metodes un pieņēmumus.
99.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība tehniskās rezerves izveido tādā apmērā, lai varētu
pilnībā izpildīt savas saistības atbilstoši noslēgtajiem apdrošināšanas un pārapdrošināšanas līgumiem.
100.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība aprēķina tehnisko rezervi katram apdrošināšanas
un pārapdrošināšanas līgumam atsevišķi, nodrošinot šīs tehniskās rezerves izveidošanu vismaz tādā apmērā, kāds
būtu nepieciešams, lai tehniskās rezerves aprēķināšanas dienā apdrošināšanas un pārapdrošināšanas saistības
nodotu citam apdrošinātājam vai pārapdrošinātājam.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība tehnisko rezervju aprēķināšanai izmanto finanšu tirgos
iegūtos datus un vispārīgi pieejamos datus par apdrošināšanas un pārapdrošināšanas risku parakstīšanu un aprēķinus
veic saskaņā ar šiem datiem.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība tehniskās rezerves aprēķina piesardzīgi, ticami un objektīvi.
101.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība tehniskās rezerves aprēķina kā tehniskās
rezerves vislabākās aplēses un riska rezerves summu. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība tehniskās
rezerves vislabāko aplēsi un riska rezervi aprēķina atsevišķi.
(2) Komisija nosaka tehnisko rezervju aprēķināšanas pamatprincipus.
102.pants.
 (1) Tehniskās rezerves vislabāko aplēsi aprēķina katram apdrošināšanas un pārapdrošināšanas
līgumam kā nākotnē iespējamo naudas plūsmu svērto vidējo vērtību, aprēķinā ietverot nākotnē sagaidāmo izmaksu
pašreizējo vērtību tehniskās rezerves aprēķināšanas dienā un izmantojot atbilstošu bezriska procentu likmju
termiņstruktūru. Metodoloģiju, principus un paņēmienus atbilstošas bezriska procentu likmes termiņstruktūras
noteikšanai nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(2) Tehniskās rezerves vislabāko aplēsi aprēķina, izmantojot atbilstošas aktuārās un statistikas metodes, aktuālu
un ticamu informāciju un balstoties uz reālistiskiem pieņēmumiem. Aktuārās un statistikas metodes tehniskās
rezerves vislabākās aplēses aprēķināšanai nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(3) Tehniskās rezerves vislabākās aplēses aprēķināšanai izmantojamā nākotnē iespējamās naudas plūsmā iekļauj
no noslēgtā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līguma nosacījumiem izrietošās visas ienākošās un izejošās
naudas summas, lai pilnībā izpildītu visas saistības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līguma darbības laikā.
(4) Tehniskās rezerves vislabāko aplēsi aprēķina, neņemot vērā noslēgtos cedētās pārapdrošināšanas un
retrocesijas līgumus par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību nodošanu cedētajā pārapdrošināšanā vai
retrocesijā un saistību nodošanu īpašam nolūkam dibinātajām sabiedrībām.
103.pants.
 (1) Riska rezervi nosaka tādā apmērā, kas nodrošinātu, ka apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
līgumam izveidotā tehniskā rezerve ir pietiekama, lai cits apdrošinātājs vai pārapdrošinātājs varētu pārņemt attiecīgo
līgumu un pilnībā izpildīt no šā līguma izrietošās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistības.
(2) Riska rezervi aprēķina, nosakot izmaksas izmantojamā pašu kapitāla apmēra nodrošināšanai atbilstoši
maksātspējas kapitāla prasībai, lai izpildītu no apdrošināšanas un pārapdrošināšanas līguma izrietošās
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistības. Metodes un pieņēmumus, ko izmanto riska rezerves aprēķināšanā,
tostarp izmantojamā pašu kapitāla noteikšanu, kas nepieciešams, lai atbalstītu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas
saistības, un kapitāla izmaksu likmes kalibrēšanu nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
104.pants.
 (1) Ja nākotnē iespējamo naudas plūsmu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību izpildei var
aizvietot, izmantojot finanšu instrumentus ar droši nosakāmu tirgus vērtību, tad šādam apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas līgumam atbilstošo tehnisko rezervi nosaka, pamatojoties uz attiecīgo finanšu instrumentu tirgus
vērtību, un šādā gadījumā tehniskās rezerves vislabāko aplēsi un riska rezervi var neaprēķināt atsevišķi.
49
/
115
(2) Apstākļus, kādos tehniskās rezerves vislabāko aplēsi un riska rezervi aprēķina atsevišķi, un apstākļus, kādos
tehniskās rezerves vislabāko aplēsi un riska rezervi neaprēķina atsevišķi, kā arī metodes, kuras izmanto gadījumos,
kad tehniskās rezerves vislabāko aplēsi un riska rezervi neaprēķina atsevišķi, nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
105.pants.
 Aprēķinot tehniskās rezerves, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nākotnē iespējamā
naudas plūsmā iekļauj arī:
1) visus izdevumus, kas radīsies apdrošināšanas un pārapdrošināšanas saistību izpildes procesā;
2) inflācijas ietekmi uz izdevumiem un apdrošināšanas atlīdzībām;
3) visus maksājumus apdrošinājuma ņēmējiem, labuma guvējiem un cedentiem, ieskaitot nākotnē piešķiramos
labumus, ko apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība paredzējusi piešķirt, neatkarīgi no tā, vai tie ir vai
nav garantēti atbilstoši noslēgtā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līguma nosacījumiem, izņemot
labumus, ko apdrošinātājs, nosakot grāmatvedības politiku ieguldījumu līgumiem ar garantēto ienesīgumu un
nākotnes diskrecionāros labumus, ir paredzējis uzskaitē atzīt atsevišķi kā nākotnes diskrecionāro labumu daļu
un to klasificējis kā kapitāla un rezervju posteni, kurš atbilst kvalitatīvajiem kritērijiem, lai tiktu iekļauts pašu
kapitāla aprēķinā;
4) apdrošināšanas un pārapdrošināšanas līgumā ietvertās finanšu garantijas;
5) citas apdrošināšanas un pārapdrošināšanas līgumā paredzētās iespējas.
106.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības tehnisko rezervju aprēķināšanai izmantotie
pieņēmumi par varbūtību, ka apdrošinājuma ņēmējs, apdrošinātais, labuma guvējs vai cedents izmantos
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumā paredzētās iespējas, ieskaitot noslēgtā līguma izbeigšanu pirms
termiņa vai līguma nosacījumu nepildīšanas dēļ, ir reāli un pamatoti ar aktuālu un ticamu informāciju. Pieņēmumos
tieši vai netieši ņem vērā arī nākotnes finanšu un nefinanšu apstākļu izmaiņu iespējamo ietekmi uz apdrošinājuma
ņēmēja un cedenta izvēli izmantot vai neizmantot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumā paredzēto iespēju.
107.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, aprēķinot tehniskās rezerves, savas apdrošināšanas
un pārapdrošināšanas saistības segmentē viendabīgās riska grupās vismaz atbilstoši apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas darījumu veidiem. Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas darījumu veidus, atbilstoši kuriem
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, aprēķinot tehniskās rezerves, segmentē savas apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas saistības, nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
108.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, aprēķinot no pārapdrošinātājiem atgūstamās
summas atbilstoši noslēgtajiem cedētās pārapdrošināšanas un retrocesijas līgumiem un no īpašam nolūkam
dibinātajām sabiedrībām atgūstamās summas, ievēro šā likuma 
99.
, 
100.
, 
101.
, 
102.
, 
103.
, 
104.
, 
105.
, 
106. 
un
107.pantā
 noteikto, kā arī ņem vērā laika starpību starp līdzekļu atgūšanu un tiešo maksājumu veikšanu.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība šā panta pirmajā daļā noteiktā aprēķina rezultātā iegūto
lielumu koriģē, ņemot vērā darījumu partnera saistību nepildīšanas dēļ sagaidāmos zaudējumus. Apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība korekciju veic, pamatojoties uz darījumu partnera saistību nepildīšanas varbūtības
novērtējumu un attiecīgi no tā izrietošo vidējo zaudējumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
109.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā atbilstošus iekšējos procesus un
procedūras un kontrolē to ievērošanu, lai nodrošinātu tehnisko rezervju aprēķināšanai izmantoto datu atbilstību,
pilnīgumu un precizitāti.
(2) Ja noteiktos apstākļos apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības rīcībā nav pietiekamu tādas kvalitātes
datu, lai piemērotu drošu aktuāro metodi noteiktai apdrošināšanas un pārapdrošināšanas saistību grupai vai
apakšgrupai vai no pārapdrošinātājiem un no īpašam nolūkam dibinātajām sabiedrībām atgūstamajām summām,
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība tehniskās rezerves vislabākās aplēses aprēķināšanai var izmantot
atbilstošus tuvinājumus, tajā skaitā arī individuālu pieeju katra atsevišķa gadījuma novērtēšanai. Standartus, kurus
ievēro, nodrošinot tehnisko rezervju aprēķinā izmantoto datu atbilstību, pilnīgumu un precizitāti, un īpašus
nosacījumus, kad tehniskās rezerves vislabāko aplēsi var aprēķināt, izmantojot tuvinājumus, tajā skaitā arī individuālu
pieeju katra atsevišķa gadījuma novērtēšanai, nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
50
/
115
110.pants. 
(1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā atbilstošus iekšējos procesus un
procedūras un kontrolē to ievērošanu, lai nodrošinātu:
1) apdrošināšanas un pārapdrošināšanas līgumiem aprēķinātās tehniskās rezerves vislabākās aplēses un to
aprēķināšanai izmantoto pieņēmumu regulāru salīdzināšanu ar vēsturiskajiem datiem;
2) tehnisko rezervju aprēķināšanas procesa dokumentēšanu, lai pēc Komisijas pieprasījuma attiecīgā
sabiedrība varētu uzskatāmi apliecināt izveidoto tehnisko rezervju pietiekamību, tehnisko rezervju aprēķināšanai
izmantoto aktuāro metožu piemērotību un datu atbilstību.
(2) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, izdarot šā panta pirmajā daļā noteikto salīdzinājumu,
konstatē sistemātiskas novirzes starp apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumam aprēķināto tehniskās rezerves
vislabāko aplēsi un atbilstoši pieredzei konstatēto nepieciešamo attiecīgo lielumu, tā attiecīgi koriģē tehniskās
rezerves vislabākās aplēses aprēķināšanai izmantotās aktuārās metodes un pieņēmumus.
(3) Komisija, konstatējusi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības izveidoto tehnisko rezervju
aprēķināšanas neatbilstību šajā nodaļā noteiktajam, ir tiesīga pieprasīt, lai attiecīgā sabiedrība izveido tehniskās
rezerves tādā apmērā, ka tās atbilstu šajā likumā noteiktajām prasībām.
111.pants.
 (1) Nosakot šā likuma 
102.panta
 pirmajā daļā norādīto atbilstošu bezriska procentu likmju
termiņstruktūru, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izmanto un konsekventi ņem vērā attiecīgo finanšu
instrumentu termiņus, ja šo finanšu instrumentu un obligāciju tirgi ir uzskatāmi par attīstītiem, likvīdiem un
pārredzamiem, kā arī izmanto ekstrapolācijas metodi, ja šo finanšu instrumentu un obligāciju tirgi nav uzskatāmi par
attīstītiem, likvīdiem un pārredzamiem.
(2) Atbilstošās bezriska procentu likmju termiņstruktūras ekstrapolētajai daļai jābūt pamatotai ar nākotnes likmi,
kas pakāpeniski pāriet no vienas procentu likmes vai likmju kopuma attiecībā uz ilgāko termiņu, kāds attiecīgajam
finanšu instrumentam un obligācijām pastāv attīstītā, likvīdā un pārredzamā tirgū, uz galīgo nākotnes likmi.
112.pants. 
(1) Atļauju atbilstības korekcijas piemērošanai attiecīgai bezriska procentu likmju termiņstruktūrai, lai
aprēķinātu tehniskās rezerves vislabāko aplēsi dzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību portfelim, tai
skaitā periodiskajiem maksājumiem, kas izriet no nedzīvības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumiem,
Komisija izsniedz, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi:
1) tehniskās rezerves vislabākās aplēses apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību portfelim jābūt
nepārtraukti segtam ar piešķirto aktīvu portfeli, kas satur obligācijas un citus aktīvus ar līdzīgiem naudas
plūsmas raksturlielumiem, izņemot gadījumus, kad nodrošināma starp aktīviem un saistībām sagaidāmo
naudas plūsmu aizvietošana, ja naudas plūsmas ir būtiski mainījušās;
2) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību portfelis, kuram piemēro atbilstības korekciju, un šīs daļas
1.punktā
 noteiktais piešķirtais aktīvu portfelis tiek identificēti, organizēti un pārvaldīti atsevišķi no pārējām
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbībām, un piešķirto aktīvu portfeli nevar izmantot, lai
segtu zaudējumus, kas radušies pārējo attiecīgās sabiedrības darbību rezultātā;
3) šīs daļas 
1.punktā
 noteiktā piešķirtā aktīvu portfeļa sagaidāmās naudas plūsmas ir tādas pašas kā katra
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību portfeļa sagaidāmā naudas plūsma tajā pašā valūtā, un jebkāda
neatbilstība nerada būtiskus riskus apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas darbībai, kurai piemēro atbilstības
korekciju;
4) līgumi, no kuriem izriet apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistības, neparedz turpmākus
apdrošināšanas prēmiju maksājumus;
5) vienīgie riski, kas saistīti ar risku parakstīšanu attiecībā uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību
portfeli, ir ilgdzīvošanas risks, izdevumu risks, pārskatīšanas risks un mirstības risks;
6) ja parakstīšanas risks, kas saistīts ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību portfeli, ietver mirstības
risku, tehniskās rezerves vislabākā aplēse apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas portfeļa saistībām
nepalielinās vairāk kā par 5 procentiem saskaņā ar mirstības riska stresa scenāriju, kas ir kalibrēts saskaņā ar
šā likuma 
119.panta
 trešajā, ceturtajā, piektajā, sestajā un septītajā daļā noteiktajiem principiem;
51
/
115
7) līgumi, no kuriem izriet apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistības, apdrošinājuma ņēmējam neparedz
iespējas vai paredz vienīgi iespēju izbeigt noslēgto apdrošināšanas līgumu pirms termiņa, ja atpirkuma summa
nav lielāka par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību segšanai izmantojamo aktīvu vērtību, kas
noteikta saskaņā ar šā likuma 
98.pantu
 minētās iespējas izmantošanas brīdī;
8) šīs daļas 
1.punktā
 piešķirtā noteiktā aktīvu portfeļa naudas plūsmas ir fiksētas, un tās nevar mainīt ne aktīvu
emitenti, ne trešās puses;
9) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistības apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumā, veidojot šajā
punktā minēto apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību portfeli, šīs daļas izpratnē nav sadalītas dažādās
daļās.
(2) Šā panta pirmās daļas 8.punktā noteiktās naudas plūsmas var būt atkarīgas no inflācijas ar nosacījumu, ka tās
aizvieto apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību portfeļa naudas plūsmas, kuras ir atkarīgas no inflācijas.
(3) Ja emitentiem vai trešajām personām ir tiesības mainīt aktīvu naudas plūsmas tādā veidā, ka ieguldītājs saņem
pietiekamu kompensāciju, lai varētu iegūt tādas pašas naudas plūsmas, atkārtoti ieguldot aktīvos ar līdzvērtīgu vai
labāku kredītkvalitāti, tiesības mainīt naudas plūsmas neliedz šā panta pirmās daļas 8.punkta prasību piemērošanu
piešķirtajam aktīvu portfelim.
(4) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība piemēro atbilstības korekciju apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas saistību portfelim, tad dara to pastāvīgi. Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kas
piemēro atbilstības korekciju, neievēro šā panta pirmajā daļā noteiktos nosacījumus, tā nekavējoties informē par to
Komisiju un veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka divu mēnešu laikā pēc tam, kad konstatēta šā
panta pirmajā daļā noteikto nosacījumu neievērošana, attiecīgā sabiedrība ievērotu minētos nosacījumus. Ja
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība divu mēnešu laikā nenodrošina šo nosacījumu ievērošanu, tā izbeidz
piemērot atbilstības korekciju visām savām apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistībām un nepiemēro atbilstības
pielāgojumu turpmākos 24 mēnešus.
(5) Atbilstības korekciju nepiemēro attiecībā uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistībām, ja atbilstošā
bezriska procentu likmju termiņstruktūra tehniskās rezerves vislabākās aplēses aprēķināšanai šīm saistībām ietver šā
likuma 
114.pantā
 noteikto svārstīguma korekciju.
(6) Specifikācijas attiecībā uz šā panta pirmajā daļā noteiktajām prasībām, tostarp metodes, pieņēmumus un
standarta parametrus, kas jāizmanto, aprēķinot šā panta pirmās daļas 5.punktā noteikto mirstības riska stresa
scenāriju, nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
113.pants.
 (1) Šā likuma 
112.pantā
 noteikto atbilstības korekciju aprēķina katram valūtas veidam saskaņā ar
šādiem principiem:
1) atbilstības korekcija ir vienāda ar šādu likmju starpību:
a) faktiskā gada likme, kura aprēķināta kā vienota diskonta likme un kuru piemērojot apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas saistību portfeļa naudas plūsmām, iegūst vērtību, kas ir vienāda ar saskaņā ar 
98.pantu
novērtēto 
112.panta
 pirmās daļas 1.punktā noteikto piešķirtā aktīvu portfeļa vērtību,
b) faktiskā gada likme, kura aprēķināta kā vienota diskonta likme un kuru piemērojot apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas saistību portfeļa naudas plūsmām, iegūst vērtību, kas ir vienāda ar apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas saistību portfeļa tehniskās rezerves vislabākās aplēses vērtību, aprēķinā ietverot nākotnē
sagaidāmo naudas plūsmu tagadējo vērtību un izmantojot pamata bezriska procentu likmju termiņstruktūru;
2) atbilstības korekcijā neiekļauj pamata likmju starpību, kas atspoguļo riskus, kurus apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība uzņemas;
3) pamata likmju starpību palielina, ja jānodrošina, lai atbilstības korekcija aktīviem, kuru kredītkvalitāte ir
zemāka nekā investīciju kategorija, nepārsniedz atbilstības korekciju aktīviem ar tādu pašu termiņu un aktīvu
klasi, kuru kredītkvalitāte atbilst investīciju kategorijai;
4) ārējo kredīta novērtējumu izmantošana atbilstības korekcijas aprēķināšanā atbilst ES Regulā Nr. 
2015/35
noteiktajām prasībām.
(2) Šā panta pirmās daļas 2.punktā minētā principa piemērošanas nolūkā pamata likmju starpība:
52
/
115
1) ir vienāda ar šādu elementu summu:
a) ar kredītriska starpību, kas atbilst saistību nepildīšanas varbūtībai,
b) ar kredītriska starpību, kas atbilst sagaidāmajiem zaudējumiem aktīvu reitinga pazemināšanās dēļ;
2) riska darījumiem ar dalībvalstu centrālajām valdībām Padomes 1996.gada 25.jūnija regulas Nr. 
2223/96
 par
Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmu Kopienā (turpmāk — ES Regula Nr. 
2223/96
) izpratnē un
centrālajām bankām nav mazāka par 30 procentiem no ilgtermiņa vidējās starpības, kura pārsniedz bezriska
procentu likmi tāda paša termiņa, kredītkvalitātes un aktīvu klases aktīviem, kas pastāv finanšu tirgos;
3) aktīviem, kas nav riska darījumi ar dalībvalstu centrālajām valdībām (ES Regulas Nr. 
2223/96
 izpratnē) un
centrālajām bankām, nav mazāka par 35 procentiem no ilgtermiņa vidējās starpības, kura pārsniedz bezriska
procentu likmi tāda paša termiņa, kredītkvalitātes un aktīvu klases aktīviem, kas pastāv finanšu tirgos.
(3) Šā panta otrās daļas 1.punkta "a" apakšpunktā minētās saistību nepildīšanas varbūtības aprēķināšanas pamatā
ir ilgtermiņa saistību neizpildes statistika, kas atbilst šo aktīvu termiņam, kredītkvalitātei un klasei.
(4) Ja ticamu kredītriska starpību nevar iegūt no saistību nepildīšanas statistikas, pamata likmju starpību nosaka kā
to daļu no šā panta otrās daļas 2. un 3.punktā noteiktās ilgtermiņa vidējās starpības, kura pārsniedz bezriska procentu
likmi.
(5) Specifikācijas attiecībā uz šajā pantā minētajām prasībām, tostarp pieņēmumus un metodes, kas jāizmanto,
aprēķinot atbilstības korekciju un pamata likmju starpību, nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
114.pants.
 (1) Svārstīguma korekcijas atbilstošai bezriska procentu likmju termiņstruktūrai attiecīgās valsts valūtai
pamatā ir starpība starp procentu likmi, ko varētu iegūt no atsauces portfelī iekļautiem aktīviem šai valūtai, un
atbilstošu pamata bezriska procentu likmju termiņstruktūru šai valūtai. Atsauces portfelis katrai valūtai reprezentē šajā
valūtā izteiktus aktīvus, kurus apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir ieguldījusi, lai segtu tehniskās
rezerves vislabāko aplēsi šajā valūtā denominētajām apdrošināšanas un pārapdrošināšanas saistībām.
(2) Bezriska procentu likmju svārstīguma korekcijas apjoms atbilst 65 procentiem no riskam koriģētas valūtas
starpības. Riskam koriģētas valūtas starpību aprēķina kā starpību starp šā panta pirmajā daļā noteikto starpību un daļu
no šīs starpības, kas ir attiecināma uz reālistisku paredzamo zaudējumu riska, negaidītu kredītriska vai jebkuru citu ar
aktīviem saistītu risku novērtējumu.
(3) Svārstīguma korekciju piemēro tikai atbilstošai bezriska procentu likmju termiņstruktūrai, kas nav iegūta ar
ekstrapolācijas metodi saskaņā ar šā likuma 
111.pantu
. Ekstrapolācijas metodi atbilstošai bezriska procentu likmju
termiņstruktūrai izmanto pēc svārstīguma korekcijas piemērošanas.
(4) Šā panta trešajā daļā noteikto bezriska procentu likmju svārstīguma korekciju attiecīgās valsts valūtai pirms 65
procentu koeficienta piemērošanas palielina par starpību starp riskam koriģētu valsts likmju starpību un divkāršu
riskam koriģētu valūtas likmju starpību, ja šī atšķirība ir pozitīva un riskam koriģētā valsts likmju starpība ir lielāka par
100 bāzes punktiem. Palielinātu svārstīguma korekciju piemēro, aprēķinot vislabāko aplēsi apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas saistībām tiem apdrošināšanas produktiem, kuri tiek pārdoti attiecīgās valsts apdrošināšanas tirgū.
Riskam koriģētu valsts likmju starpību aprēķina tādā pašā veidā kā riska koriģētu valūtas starpību attiecīgās valsts
valūtai, bet pamatojoties uz atsauces portfeli, kas reprezentē aktīvus, kurus apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības ir ieguldījušas, lai segtu vislabāko aplēsi šajā valūtā denominētām apdrošināšanas un pārapdrošināšanas
saistībām apdrošināšanas produktiem, kuri tiek pārdoti attiecīgās valsts apdrošināšanas tirgū.
(5) Svārstīguma korekciju apdrošināšanas saistībām nepiemēro, ja atbilstošā bezriska procentu likmju
termiņstruktūra šo apdrošināšanas saistību vislabākās aplēses aprēķinam ietver šā likuma 
112.pantā
 noteikto
atbilstības korekciju.
(6) Maksātspējas kapitāla prasība nesedz risku zaudēt pamata pašu kapitālu svārstīguma korekcijas izmaiņu
rezultātā.
(7) Metodes un pieņēmumus, kas izmantojami, aprēķinot šajā pantā noteikto svārstīguma korekciju, tostarp šā
panta pirmajā daļā minētās vērtību starpības aprēķināšanas formulu, nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
115.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izmanto šādu EAAPI vismaz reizi ceturksnī
53
/
115
publicēto tehnisko informāciju:
1) atbilstošo bezriska procentu likmju termiņstruktūru šā likuma 
102.pantā
 noteiktās tehniskās rezerves
vislabākās aplēses aprēķināšanai bez atbilstības korekcijas vai svārstīguma korekcijas piemērošanas;
2) katram attiecīgajam termiņam, kredītkvalitātei un aktīvu klasei šā likuma 
113.panta
 pirmās daļas 2.punktā
noteikto pamata likmju starpību atbilstības korekcijas aprēķināšanai;
3) šā likuma 
114.panta
 pirmajā daļā noteikto svārstīguma korekciju katras attiecīgās valsts apdrošināšanas
tirgum.
(2) Šā likuma 
102.
 pantā noteiktās tehniskās rezerves vislabākās aplēses, 
113.
 panta pirmās daļas 2. punktā
noteikto pamata likmju starpību atbilstības korekciju un 
114.
 panta pirmajā daļā noteiktās svārstīguma korekcijas
aprēķināšanai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izmanto Eiropas Komisijas īstenošanas regulā
norādīto tehnisko informāciju par vienotiem nosacījumiem tehnisko rezervju un pamata pašu kapitāla aprēķināšanai. Ja
Eiropas Komisija nav norādījusi šā panta pirmās daļas 3. punktā minēto svārstīguma korekciju noteiktai valūtai un
valsts apdrošināšanas tirgum, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nepiemēro svārstīguma korekciju
atbilstošai bezriska procentu likmju termiņstruktūrai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
XIV nodaļa 
Pašu kapitāls
116.pants.
 Lai nodrošinātu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālās darbības stabilitāti,
šādas sabiedrības rīcībā pastāvīgi ir izmantojamais pašu kapitāls maksātspējas kapitāla prasības apmērā.
117.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības rīcībā pastāvīgi ir izmantojamais pamata pašu
kapitāls minimālās kapitāla prasības apmērā.
118.pants.
 Izmantojamā pašu kapitāla un izmantojamā pamata pašu kapitāla aprēķināšanas kārtību nosaka
Komisija.
XV nodaļa 
Maksātspējas kapitāla prasība un minimālā kapitāla prasība
119.pants.
 (1) Maksātspējas kapitāla prasību aprēķina saskaņā ar standarta formulu vai pilnīgu vai daļēju iekšējo
modeli.
(2) Maksātspējas kapitāla prasību aprēķina, pieņemot, ka apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība
turpinās savu darbību.
(3) Maksātspējas kapitāla prasību kalibrē, lai nodrošinātu, ka tiek ņemti vērā visi identificējamie un izmērāmie riski,
kuriem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir pakļauta. Šī prasība attiecas uz esošo komercdarbību, kā
arī uz jaunu komercdarbību, kas sagaidāma turpmāko 12 mēnešu laikā. Esošās komercdarbības maksātspējas
kapitāla prasība attiecas tikai uz neparedzamiem zaudējumiem.
(4) Maksātspējas kapitāla prasība atbilst apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pamata pašu kapitāla
riskam pakļautajai vērtībai ar ticamības līmeni 99,5 procentu apmērā viena gada laikā.
(5) Maksātspējas kapitāla prasība attiecas vismaz uz šādiem riskiem:
1) nedzīvības apdrošināšanas parakstīšanas risku;
2) dzīvības apdrošināšanas parakstīšanas risku;
54
/
115
3) veselības apdrošināšanas parakstīšanas risku;
4) tirgus risku;
5) kredītrisku;
6) operacionālo risku.
(6) Šā panta piektās daļas 6.punktā minētais operacionālais risks ietver tiesisko nedrošību, bet neietver riskus, kuri
izriet no apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pieņemtiem stratēģiskiem lēmumiem, kā arī tās
reputācijas risku.
(7) Aprēķinot maksātspējas kapitāla prasību, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ņem vērā riska
mazināšanas metožu ietekmi, ja kredītrisks un cita veida riski, kuri izriet no šādu metožu izmantošanas, ir attiecīgi
iekļauti maksātspējas kapitāla prasības aprēķinā.
(8) Maksātspējas kapitāla prasības aprēķināšanas kārtību saskaņā ar standarta formulu nosaka Komisija un ES
Regula Nr. 
2015/35
.
120.pants. 
(1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība veic maksātspējas kapitāla prasības aprēķinu
vismaz reizi gadā un tā rezultātus paziņo Komisijai. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības izmantojamais
pašu kapitāls ir vismaz tādā apmērā, ka sedz maksātspējas kapitāla prasību saskaņā ar pēdējo Komisijai iesniegto
aprēķinu.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība pastāvīgi kontrolē izmantojamā pašu kapitāla apmēra
pietiekamību un maksātspējas kapitāla prasību. Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības riska profils
būtiski atšķiras no pieņēmumiem, kas ir maksātspējas kapitāla prasības pēdējā aprēķina pamatā, attiecīgā sabiedrība
nekavējoties veic jaunu maksātspējas kapitāla prasības aprēķinu un iesniedz to Komisijai.
(3) Ja pēc Komisijas rīcībā esošās informācijas izvērtēšanas ir pamats uzskatīt, ka apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības riska profils ir būtiski mainījies kopš dienas, kad tika iesniegts pēdējais maksātspējas
kapitāla prasības aprēķins, Komisija var pieprasīt, lai attiecīgā sabiedrība veic jaunu maksātspējas kapitāla prasības
aprēķinu.
(4) Riska profila atšķirības vai izmaiņas ir uzskatāmas par būtiskām, ja maksātspējas kapitāla prasība, kas
aprēķināta, pamatojoties uz jauniem pieņēmumiem, atšķiras no pēdējās aprēķinātās maksātspējas kapitāla prasības
par 10 vai vairāk procentiem.
121.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība var aprēķināt maksātspējas kapitāla prasību,
izmantojot pilnīgu vai daļēju iekšējo modeli, ja ir saņemta Komisijas atļauja.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības izmantotais iekšējais modelis ir pilnīgs iekšējais modelis, ja
tas atbilst šā likuma prasībām un, izmantojot šo modeli, aprēķinātā maksātspējas kapitāla prasība atbilst šā likuma
119.pantā
 noteiktajām prasībām, un modelis aptver visu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību.
Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrību grupas pilnīgā iekšējā modelī tiek iekļautas visas apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas sabiedrības, kuras iekļauj grupas maksātspējas kapitāla prasības aprēķinā.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības izmantotais iekšējais modelis ir daļējs iekšējais modelis, ja
tas atbilst šā likuma prasībām un to izmanto, lai aprēķinātu tikai vienu vai vairākus no šādiem lielumiem:
1) pamata maksātspējas kapitāla prasības vienu vai vairākus riska moduļus vai apakšmoduļus, kas noteikti
normatīvajos aktos par maksātspējas kapitāla prasības aprēķināšanas kārtību saskaņā ar standarta formulu;
2) kapitāla prasību operacionālajam riskam;
3) korekciju, ņemot vērā tehnisko rezervju un atlikto nodokļu zaudējumu segšanas spēju.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības daļēju iekšējo modeli var izmantot visas šīs sabiedrības vai
tikai vienas vai vairāku nozīmīgu komercdarbības struktūrvienību maksātspējas kapitāla prasības aprēķinam.
(5) Pieeju, tai skaitā standarta integrācijas metodes, ar kurām daļēju iekšējo modeli pilnībā iekļauj maksātspējas
55
/
115
kapitāla prasības standarta formulā, un prasības alternatīvu metožu izmantošanai nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(6) Lai saņemtu atļauju pilnīga vai daļēja iekšējā modeļa izmantošanai, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība iesniedz Komisijai pieteikumu, kas ietver dokumentāru pierādījumu tam, ka iekšējais modelis atbilst
normatīvo aktu prasībām attiecībā uz iekšējo modeļu izmantošanas testu, statistiskās kvalitātes standartiem,
kalibrēšanas standartiem, peļņas un zaudējumu attiecinājumu, apstiprināšanas (validācijas) standartiem un
dokumentēšanas standartiem.
(7) Ja pieteikums atļaujas saņemšanai attiecas uz daļēju iekšējo modeli, normatīvo aktu prasības attiecībā uz
iekšējo modeļu izmantošanas testu, statistiskās kvalitātes standartiem, kalibrēšanas standartiem, peļņas un
zaudējumu attiecinājumu, apstiprināšanas (validācijas) standartiem un dokumentēšanas standartiem pielāgo, ņemot
vērā modeļa ierobežoto piemērošanas jomu. Pielāgojumus nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(8) Komisija sešu mēnešu laikā pēc tam, kad saņemts pilnībā aizpildīts pieteikums, kuram pievienoti visi
nepieciešamie dokumenti, pieņem lēmumu par pieteikumā minētās atļaujas izsniegšanu un nosūta šo lēmumu
pieteikuma iesniedzējam.
(9) Komisija izsniedz pieteikumā minēto atļauju, ja ir pārliecinājusies, ka apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības riska identifikācijas, apstiprināšanas (validācijas), uzraudzības, vadības un ziņošanas sistēmas ir
atbilstošas šīs sabiedrības komercdarbībai un riska profilam un iekšējais modelis atbilst normatīvo aktu prasībām
attiecībā uz iekšējo modeļu izmantošanas testu, statistiskās kvalitātes standartiem, kalibrēšanas standartiem, peļņas
un zaudējumu attiecinājumu, apstiprināšanas (validācijas) standartiem un dokumentēšanas standartiem.
(10) Komisija ir tiesīga pēc tam, kad izsniegta atļauja iekšējā modeļa izmantošanai, pieprasīt, lai apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrība veic vienreizēju maksātspējas kapitāla prasības novērtējumu saskaņā ar standarta
formulu un iesniedz to Komisijai.
122.pants. 
(1) Komisija izsniedz atļauju daļēja iekšējā modeļa izmantošanai tikai pēc tam, kad ir pārliecinājusies,
ka iekšējais modelis atbilst šā likuma 
121.panta
 prasībām, kā arī:
1) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir pienācīgi pamatojusi modeļa ierobežotās piemērošanas
jomas iemeslu;
2) ar daļēju iekšējo modeli aprēķinātā maksātspējas kapitāla prasība precīzāk atspoguļo apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības riska profilu, kā arī atbilst maksātspējas kapitāla prasības vispārīgajām
prasībām, kas noteiktas šā likuma 
119.pantā
;
3) daļēja iekšējā modeļa uzbūve atbilst maksātspējas kapitāla prasības vispārīgajām prasībām, kas noteiktas
šā likuma 
119.pantā
, un to var pilnībā iekļaut maksātspējas kapitāla prasības standarta formulā atbilstoši ES
regulā Nr. 
2015/35
 noteiktajam veidam, kādā daļējs iekšējais modelis pilnībā iekļaujams maksātspējas kapitāla
prasības standarta formulā, un noteiktajām prasībām alternatīvu integrācijas metožu izmantošanai.
(2) Komisija ir tiesīga, izvērtējot pieteikumu daļēja iekšējā modeļa izmantošanas atļaujas saņemšanai, pieprasīt, lai
attiecīgā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība iesniedz pārejas plānu modeļa piemērošanas jomas
paplašināšanai, ja šī sabiedrība ir iesniegusi pieteikumu daļēja iekšējā modeļa izmantošanai, kas attiecas:
1) tikai uz noteikta riska moduļa atsevišķiem apakšmoduļiem;
2) tikai uz šīs sabiedrības nozīmīgām komercdarbības struktūrvienībām saistībā ar noteikto riska moduli;
3) daļēji gan uz šīs daļas 
1.punktā
 minētajiem apakšmoduļiem, gan uz 2.punktā minētajām struktūrvienībām.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība pārejas plānā norāda veidu, izmantojamos līdzekļus,
metodes, sasniedzamo modeļa piemērošanas jomu un laika periodu, kādā tā paredzējusi paplašināt modeļa
piemērošanas jomu ar citiem apakšmoduļiem vai nozīmīgām komercdarbības struktūrvienībām, lai nodrošinātu, ka
modelis aptver attiecīgo apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas darījumu dominējošo daļu saistībā ar šo specifiska
riska moduli.
123.pants.
 (1) Vienlaikus ar šā likuma 
121.panta
 sestajā daļā minēto pieteikumu pilnīga vai daļēja iekšējā modeļa
izmantošanas atļaujas saņemšanai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība iesniedz Komisijai šīs
sabiedrības politiku iekšējā modeļa izmaiņu veikšanai. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības politika
iekšējā modeļa izmaiņu veikšanai ir uzskatāma par tā pieteikuma sastāvdaļu, kas iesniedzams pilnīga vai daļēja 
56
/
115
iekšējā modeļa izmaiņu veikšanai ir uzskatāma par tā pieteikuma sastāvdaļu, kas iesniedzams pilnīga vai daļēja
iekšējā modeļa izmantošanas atļaujas saņemšanai. Komisija apstiprina apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības politiku iekšējā modeļa izmaiņu veikšanai šā likuma 
121.pantā
 noteiktajā kārtībā.
(2) Iekšējā modeļa izmaiņas var veikt vienīgi saskaņā ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības politiku
iekšējā modeļa izmaiņu veikšanai. Politika iekšējā modeļa izmaiņu veikšanai ietver iekšējā modeļa būtisku un
nebūtisku izmaiņu specifikācijas.
(3) Nebūtiskām iekšējā modeļa izmaiņām nav nepieciešama iepriekšēja Komisijas atļauja, ja tās ir izstrādātas
saskaņā ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības politiku iekšējā modeļa izmaiņu veikšanai.
124.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde apstiprina pieteikumu Komisijai iekšējā
modeļa apstiprināšanai saskaņā ar šā likuma 
121.pantā
 norādīto, kā arī pieteikumu jebkādu turpmāko šajā modelī
veicamo būtisko izmaiņu apstiprināšanai.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde ir atbildīga par tādu sistēmu ieviešanu šajā sabiedrībā,
ar kurām tiek nodrošināta iekšējā modeļa pienācīga darbība.
125.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kas ir saņēmusi atļauju iekšējā modeļa
izmantošanai saskaņā ar šā likuma 
121.pantu
, drīkst atsākt maksātspējas kapitāla prasības vai kādas tās daļas
aprēķināšanu saskaņā ar standarta formulu vienīgi pēc Komisijas atļaujas saņemšanas. Lai saņemtu atļauju,
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība iesniedz Komisijai motivētu iesniegumu.
126.pants.
 (1) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kas jau ir saņēmusi Komisijas atļauju iekšējā
modeļa izmantošanai, neizpilda normatīvo aktu prasības attiecībā uz izmantošanas testu, statistiskās kvalitātes
standartiem, kalibrēšanas standartiem, peļņas un zaudējumu attiecinājumu, apstiprināšanas (validācijas) standartiem
un dokumentēšanas standartiem, tā nekavējoties informē par to Komisiju un iesniedz tai plānu, kā tiks atjaunota
atbilstība, vai arī motivētu iesniegumu, kurā pamato, ka neatbilstības ietekme uz maksātspējas kapitāla prasības
aprēķina rezultātu ir nebūtiska.
(2) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība neievēro šā panta pirmajā daļā minēto plānu, tā
nekavējoties informē par to Komisiju. Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai attiecīgā sabiedrība turpmāk veic maksātspējas
kapitāla prasības aprēķinu saskaņā ar standarta formulu.
127.pants.
 Komisijai ir tiesības pieprasīt, lai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izveido iekšējo
modeli vai tā attiecīgos riska moduļus maksātspējas kapitāla prasības aprēķināšanai un nodrošina to piemērošanu, ja
ir pamats uzskatīt, ka maksātspējas kapitāla prasība, kas aprēķināta saskaņā ar standarta formulu, nav atbilstoša, jo
attiecīgās sabiedrības riska profils būtiski atšķiras no standarta formulas aprēķina pamatā esošajiem pieņēmumiem.
128.pants.
 Komisija nosaka prasības attiecībā uz iekšējo modeļu izmantošanas testu, statistiskās kvalitātes
standartiem, kalibrēšanas standartiem, peļņas un zaudējumu attiecinājumu uz nozīmīgām komercdarbības
struktūrvienībām, apstiprināšanas (validācijas) standartiem un dokumentēšanas standartiem.
129.pants.
 Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība pārbauda savu
iekšējo modeli, izmantojot atbilstošus tipveida portfeļus un pieņēmumus, kas pamatā balstīti uz ārējiem, nevis šīs
sabiedrības iekšējiem datiem, lai apstiprinātu iekšējā modeļa kalibrēšanu un pārliecinātos, ka tā specifikācijas atbilst
vispārēji pieņemtai tirgus praksei.
130.pants.
 (1) Minimālās kapitāla prasības aprēķina kārtību nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
. Minimālā kapitāla
prasība nedrīkst būt mazāka par šā panta trešajā daļā noteikto minimālās kapitāla prasības absolūti minimālo vērtību.
(2) Minimālā kapitāla prasība nedrīkst būt mazāka par 25 procentiem un lielāka par 45 procentiem no
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības maksātspējas kapitāla prasības, kuru aprēķina saskaņā ar
standarta formulu vai iekšējo modeli un kurā iekļauj jebkādu papildu kapitāla prasību, ko noteikusi Komisija saskaņā ar
šā likuma 
46.panta
 prasībām. Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības minimālā kapitāla prasība sakrīt
ar kādu no minētajiem procentuālajiem ierobežojumiem, šī sabiedrība sniedz Komisijai informāciju par tā iemesliem.
(3) Minimālās kapitāla prasības absolūti minimālā vērtība:
57
/
115
1) nedzīvības apdrošināšanas sabiedrībām, tai skaitā kaptīvās apdrošināšanas sabiedrībām, kas veic
apdrošināšanu vienā vai vairākos šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 10., 11., 12., 13., 14. un 15.punktā minētajos
nedzīvības apdrošināšanas veidos, ir 3,7 miljoni 
euro
, bet pārējām nedzīvības apdrošināšanas sabiedrībām, tai
skaitā kaptīvās apdrošināšanas sabiedrībām, — 2,5 miljoni 
euro
;
2) dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām, tai skaitā kaptīvās apdrošināšanas sabiedrībām, kas saņēmušas
licenci dzīvības apdrošināšanai, ir 3,7 miljoni 
euro
;
3) pārapdrošināšanas sabiedrībām ir 3,6 miljoni 
euro
, bet kaptīvās pārapdrošināšanas sabiedrībām — 1,2 miljoni
euro
;
4) apdrošināšanas sabiedrībām, kas vienlaikus veic gan dzīvības, gan nedzīvības apdrošināšanu, ir šīs daļas 
1.
un 
2.punktā
 minētās minimālās kapitāla prasības absolūti minimālo vērtību summa.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība veic minimālās kapitāla prasības aprēķinu vismaz reizi
ceturksnī un tā rezultātus iesniedz Komisijai. Šā panta otrajā daļā minēto procentuālo ierobežojumu aprēķināšanas
mērķiem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai nav jāveic maksātspējas kapitāla prasības aprēķins par
attiecīgo ceturksni, un tā var izmantot aprēķinu, kas veikts par iepriekšējo pārskata gadu.   (5) Šā panta trešajā daļā
noteiktā minimālās kapitāla prasības absolūti minimālā vērtība, kas izteikta 
euro
, tiek pārskatīta reizi piecos gados un
indeksēta, ja saskaņā ar statistikas biroja 
Eurostat
 sniegto informāciju patēriņa cenu indekss Eiropas Ekonomikas
zonas valstīs no 2015.gada 31.decembra līdz pārskatīšanas brīdim ir pieaudzis par 5 vai vairāk procentiem. Minimālās
kapitāla prasības absolūti minimālās vērtības palielinājuma summa tiek noapaļota uz augšu līdz tuvākajiem 100 000
euro
. Lēmumu par indeksācijas veikšanu un minimālās kapitāla prasības absolūti minimālās vērtības palielinājuma
apmēru attiecīgajā gadā paziņo Eiropas Komisija.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
XVI nodaļa 
Ieguldījumi
131.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība visus savus aktīvus iegulda, ievērojot piesardzības
principu, kas noteikts šā likuma 
132.
, 
133. 
un 
134.pantā
.
132.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība aktīvu portfeli iegulda tikai tādos aktīvos un
finanšu instrumentos, kuru riskus attiecīgā sabiedrība var pienācīgi identificēt, izmērīt, uzraudzīt, pārvaldīt, kontrolēt un
par tiem ziņot, kā arī ņemot vērā tās vispārējās maksātspējas vajadzības saskaņā ar šā likuma 
65.panta
 otrās daļas
1.punktā noteikto.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā un apstiprina savu ieguldījumu veidošanas politiku un
procedūru. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir atbildīga par šīs politikas un procedūras ievērošanu.
Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde ne retāk kā reizi gadā pārskata ieguldījumu veidošanas
politiku un procedūru, saskaņojot to pa ieguldījumu veidiem, ģeogrāfisko izvietojumu, darījumu partneriem, finanšu
instrumentu regulētiem un neregulētiem tirgiem un nekustamā īpašuma tirgiem. Pirms darījumiem ar atvasinātajiem
finanšu instrumentiem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā un apstiprina atvasināto finanšu
instrumentu izmantošanas politiku un procedūru, kas saskaņota ar šīs sabiedrības pamatdarbību, tās ieguldījumu
veidošanas kārtību un atbilstošo risku pārvaldību.
(3) Visus aktīvus, īpaši tos, kuri sedz minimālo kapitāla prasību un maksātspējas kapitāla prasību, iegulda,
garantējot visa aktīvu portfeļa drošību, kvalitāti, likviditāti un rentabilitāti. Turklāt šādus aktīvus izvieto tā, lai būtu
nodrošināta to pieejamība.
(4) Tehnisko rezervju segumam izmantotos aktīvus iegulda atbilstoši apdrošināšanas un pārapdrošināšanas
saistību veidam un līguma termiņam. Minētos aktīvus iegulda saskaņā ar visu apdrošinājuma ņēmēju un labuma guvēju
interesēm, ņemot vērā apdrošināšanas līgumā ietvertos nosacījumus.
(5) Interešu konflikta gadījumā apdrošināšanas sabiedrība vai persona, kas pārvalda tās aktīvu portfeli, nodrošina,
ka ieguldījums tiek veikts apdrošinājuma ņēmēju un labuma guvēju interesēs.
133.pants.
 Tāda dzīvības apdrošināšanas līguma tehnisko rezervju segumam, kurā ieguldījumu risku uzņemas
apdrošinājuma ņēmējs, papildus šā likuma 
132.pantā
 noteiktajām prasībām piemēro šādas prasības: 
58
/
115
1) ja dzīvības apdrošināšanas līgums, kurā ieguldījumu risku uzņemas apdrošinājuma ņēmējs, piesaistīts
atvērto ieguldījumu fondu (tiem pielīdzināmu kopējo ieguldījumu uzņēmumu) ieguldījumu apliecībām (daļām) vai
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības speciāli šim mērķim izveidotam nodalītu aktīvu kopumam,
kas parasti sadalīts nosacītās daļās, uz šāda līguma tehnisko rezervju segumu attiecina aktīvus, kuri iespējami
cieši piesaistīti šīm apliecībām (daļām) vai šiem aktīviem;
2) ja dzīvības apdrošināšanas līgums, kurā ieguldījumu risku uzņemas apdrošinājuma ņēmējs, piesaistīts akciju
indeksam vai citam šā panta 1.punktā neparedzētam aprēķina lielumam, uz šāda līguma tehnisko rezervju
segumu attiecina aktīvus, kuru vērtības izmaiņas ir cieši piesaistītas akciju indeksa vai cita aprēķina lieluma
vērtības izmaiņām, kuriem piemīt attiecīgs nodrošinājums un tirgojamība un kuri iespējami tuvu atbilst tiem
aktīviem, kuru vērtība ir atkarīga no attiecīgā aprēķina lieluma;
3) ja šā panta 1. un 2.punktā minētie līgumi ietver nosacījumus par ieguldījumu ienesīguma garantiju vai kādu
citu garantētu ieguvumu, aktīvi, kurus attiecina uz šādu līgumu tehnisko rezervju segumu, atbilst šā likuma
134.panta
 prasībām.
134.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības aktīvi, izņemot šā likuma 
133.pantā
 minētos,
papildus šā likuma 
132.pantā
 noteiktajām prasībām atbilst šādām prasībām:
1) aktīvus pienācīgi diversificē, lai nepieļautu pārmērīgu paļaušanos uz kādu aktīvu kategoriju, emitentu vai
komercsabiedrību grupu, vai ģeogrāfisko apgabalu un nepieļautu pārmērīgu riska koncentrāciju ieguldījumu
portfelī. Ieguldījumi aktīvos, ko emitējis viens emitents vai emitenti, kuri pieder pie vienas grupas, nedrīkst
pakļaut apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību pārmērīgai riska koncentrācijai;
2) atvasināto finanšu instrumentu izmantošana ir pieļaujama tikai tad, ja tie veicina risku samazināšanu vai
efektīvāku ieguldījumu portfeļa pārvaldi. Atvasinātos finanšu instrumentus novērtē piesardzīgi, kopējā
novērtējumā ņemot vērā to aktīvu vērtību, ar kuriem attiecīgais atvasinātais finanšu instruments ir saistīts.
Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izvairās no pārmērīga riska uzņemšanās, izmantojot
darījumus ar atvasinātajiem finanšu instrumentiem;
3) ieguldījumus un aktīvus, kas netiek tirgoti regulētā tirgū, uztur piesardzīgā līmenī.
135.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nedrīkst tieši vai netieši izsniegt aizdevumu pašu
izlaisto akciju vai daļu vai ar attiecīgo sabiedrību saistīto personu izlaisto akciju vai daļu iegādei, kā arī pieņemt par
saistību nodrošinājumu pašu akcijas vai daļas.
136.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ģeogrāfisko izvietojumu aktīviem, kas veido
atgūstamās summas no pārapdrošināšanas līgumiem, kuri noslēgti ar attiecīgo sabiedrību, dalībvalsts apdrošinātāju
vai pārapdrošinātāju un ārvalsts apdrošinātāju vai pārapdrošinātāju, ja šādu komercsabiedrību maksātspējas
uzraudzības režīms atbilst ES Regulā Nr. 
2015/35
 noteiktajiem kritērijiem attiecībā uz uzraudzības režīmu līdzvērtību,
nodrošina saskaņā ar ieguldījumu veidošanas politiku un procedūru.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
137.pants.
 
(Izslēgts ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
138.pants. 
(Izslēgts ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
138.
1
 pants. 
(1) Ja tādas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības ieguldījumu veidošanas politika, kura
ir tiesīga veikt dzīvības apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu, paredz ieguldīt aktīvus tādas akciju sabiedrības akcijās,
kuras juridiskā adrese ir dalībvalstī un kuras akcijas iekļautas dalībvalsts regulētajā tirgū (turpmāk šajā pantā — akciju
sabiedrība), apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā politiku (turpmāk — iesaistīšanās politika),
kurā apraksta un skaidro, kā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības ieguldījumu stratēģijā tiek iekļauta
akcionāra tiesību izmantošana akciju sabiedrības pārvaldē.
(2) Iesaistīšanās politikā apraksta, kā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība pārrauga akciju
sabiedrības darbību vismaz šādos jautājumos:
59
/
115
1) stratēģija;
2) finanšu un nefinanšu darbības rezultāti un risks;
3) kapitāla struktūra;
4) sociālā ietekme;
5) ietekme uz vidi;
6) korporatīvā pārvaldība.
(3) Iesaistīšanās politikā papildus šā panta otrajā daļā minētajai informācijai apraksta, kā apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība:
1) īsteno dialogu ar akciju sabiedrību;
2) izmanto akciju sabiedrībā balsstiesības un citas no akcijām izrietošas tiesības, tai skaitā paredzot kritērijus
maznozīmīgu balsojumu noteikšanai;
3) sadarbojas ar citiem akciju sabiedrības akcionāriem;
4) sazinās ar akciju sabiedrības ieinteresētajām personām;
5) īsteno faktisko un iespējamo interešu konfliktu pārvaldību attiecībā uz iesaistīšanos akciju sabiedrības
pārvaldē.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība katru gadu līdz 1. augustam publisko ziņojumu par
iesaistīšanās politikas īstenošanu. Ziņojumu sniedz par periodu no dienas, kad pirmo reizi publiskota iesaistīšanās
politika vai publiskots pēdējais ziņojums par iesaistīšanās politikas īstenošanu. Ziņojumā iekļauj šādu informāciju:
1) vispārīgu informāciju par to, kā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība īsteno balsošanas tiesības;
2) svarīgāko balsojumu skaidrojumu;
3) informāciju par pilnvaroto padomdevēju (
Finanšu instrumentu tirgus likuma
 
1.
 panta pirmās daļas 106. punkta
izpratnē) pakalpojumu izmantošanu.
(5) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība papildus šā panta ceturtajā daļā minētajai informācijai
publisko savus balsojumus akciju sabiedrības akcionāru sapulcēs. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība
var neatklāt balsojumus, kuri saskaņā ar iesaistīšanās politiku ir uzskatāmi par maznozīmīgiem.
(6) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība var nepiemērot vienu vai vairākas šā panta prasības. Ja
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nepiemēro kādu no šā panta prasībām, tā sniedz informāciju par to,
kura prasība netiek piemērota, un šādas rīcības pamatojumu.
(7) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina šā panta otrajā, trešajā, ceturtajā, piektajā un
sestajā daļā minētās informācijas publisku bezmaksas pieejamību savā mājaslapā internetā.
(8) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vārdā iesaistīšanās politiku īsteno un balsstiesības
izmanto ārpakalpojuma sniedzējs (turpmāk arī — aktīvu pārvaldītājs), apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība publisko informāciju, kurā ir pieejams aktīvu pārvaldītāja ziņojums par iesaistīšanās politikas īstenošanu.
(
20.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 28. un 29. punktu)
138.
2
 pants. 
(1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kura ir tiesīga veikt dzīvības apdrošināšanu vai
pārapdrošināšanu, publisko informāciju par ieguldījumu stratēģijas atbilstību šīs sabiedrības saistību termiņstruktūrai
un par to, kā ieguldījumu stratēģija veicina apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības aktīvu vidēja termiņa un
ilgtermiņa darbības rezultātus. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina šīs informācijas publisku
bezmaksas pieejamību savā mājaslapā internetā.
60
/
115
(2) Ja tādas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības aktīvu pārvaldi, kura ir tiesīga veikt dzīvības
apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu, īsteno aktīvu pārvaldītājs, šī sabiedrība katru gadu par līgumu, kas noslēgts ar
aktīvu pārvaldītāju, publisko šādu informāciju:
1) kā tiek veicināta aktīvu pārvaldītāja ieguldījumu stratēģijas un lēmumu pieņemšanas atbilstība
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības saistību termiņstruktūrai;
2) kā tiek veicināta aktīvu pārvaldītāja lēmumu pieņemšanas atbilstība tādas akciju sabiedrības vidēja termiņa un
ilgtermiņa finanšu un nefinanšu darbības rezultātiem, kuras juridiskā adrese ir dalībvalstī un kuras akcijas
iekļautas dalībvalsts regulētajā tirgū (turpmāk šajā pantā — akciju sabiedrība), ja šīs akciju sabiedrības akcijās
ieguldīti apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības aktīvi;
3) kā tiek veicināta aktīvu pārvaldītāja iesaistīšanās akciju sabiedrības pārvaldībā, lai uzlabotu šīs sabiedrības
vidēja termiņa un ilgtermiņa darbības rezultātus;
4) kā aktīvu pārvaldītāja darbības rezultātu novērtēšanas metode un laikposms, kā arī samaksa par aktīvu
pārvaldītāja pakalpojumiem atbilst apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības saistību termiņstruktūrai
un kā tiek ņemti vērā absolūtie darbības rezultāti ilgtermiņā;
5) kā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība uzrauga ieguldījumu portfeļa apgrozījuma izmaksas,
kas radušās aktīvu pārvaldītājam, un kā tā nosaka un uzrauga ieguldījumu portfeļa apgrozījumu;
6) par līguma termiņu.
(3) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības līgumā ar aktīvu pārvaldītāju nav ietverts kāds no šā panta
otrajā daļā minētajiem noteikumiem, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība sniedz šādas rīcības
pamatojumu.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nodrošina šā panta pirmajā, otrajā un trešajā daļā minētās
informācijas publisku bezmaksas pieejamību savā mājaslapā internetā triju mēnešu laikā no dienas, kad noslēgts
līgums ar aktīvu pārvaldītāju. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība atjauno informāciju ne retāk kā reizi
gadā. Tā var iekļaut šā panta pirmajā un otrajā daļā minēto informāciju ziņojumā par šīs sabiedrības maksātspēju un
finansiālo stāvokli, kas publiskojams saskaņā ar šā likuma 
91.
 panta pirmo daļu.
(5) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības aktīvu pārvaldi veic aktīvu pārvaldītājs, tas sniedz
ziņojumu, kurā skaidro, kā ieguldījumu stratēģija un tās izpilde atbilst ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrību noslēgtā līguma nosacījumiem un kā ieguldījumu stratēģija veicina šīs sabiedrības aktīvu vidēja termiņa un
ilgtermiņa darbības rezultātus. Ziņojumā papildus tiek ietverta šāda informācija:
1) būtiskākie vidēja termiņa un ilgtermiņa ieguldījumu riski;
2) ieguldījumu portfeļa sastāvs;
3) ieguldījumu portfeļa apgrozījums un tā izmaksas;
4) pilnvaroto padomdevēju pakalpojumu izmantošana;
5) vērtspapīru aizņemšanās politika un šīs politikas īstenošana tās akciju sabiedrības akcionāru sapulcē, kuras
akcijās veikts ieguldījums, un citu akcionāru iesaistīšanas pasākumu īstenošanā;
6) informācija par akciju sabiedrības vidēja termiņa un ilgtermiņa darbības rezultātu izvērtējuma ietekmi uz
ieguldījumu lēmumu pieņemšanu;
7) informācija par interešu konfliktiem, kas radušies sakarā ar iesaistīšanos akciju sabiedrības pārvaldē, un par
to, kā aktīvu pārvaldītājs īstenojis konfliktu pārvaldību.
(6) Aktīvu pārvaldītājs šā panta piektajā daļā minēto informāciju sniedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrībai katru gadu līdz 1. augustam.
(
20.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 30., 31. un 32. punktu)
61
/
115
XVII nodaļa 
Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālā stāvokļa
pasliktināšanās
139.pants.
 Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā politiku, kurā noteikta kārtība, kādā attiecīgā
sabiedrība konstatē sava finansiālā stāvokļa pasliktināšanos. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība,
konstatējusi savu finansiālā stāvokļa pasliktināšanos, nekavējoties informē par to Komisiju.
140.pants.
 (1) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nav izpildījusi šā likuma un citu normatīvo aktu
prasības attiecībā uz tehnisko rezervju izveidošanu un aprēķināšanas metodēm, Komisija, par savu nodomu iepriekš
paziņojot tās dalībvalsts uzraudzības iestādēm, kurā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersantam ir filiāle vai
kurā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas komersants sniedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus
(iesaistītā dalībvalsts), drīkst attiecīgajai sabiedrībai aizliegt brīvi rīkoties ar tās aktīviem.
(2) Komisija norāda, uz kuriem aktīviem šā panta pirmajā daļā noteiktie pasākumi attiecas.
141.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nekavējoties informē Komisiju, tiklīdz konstatē,
ka neizpilda maksātspējas kapitāla prasību, vai ja pastāv risks, ka turpmākajos trijos mēnešos iespējama
maksātspējas kapitāla prasības neizpildes iestāšanās.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība divu mēnešu laikā pēc tam, kad ir konstatējusi, ka neizpilda
maksātspējas kapitāla prasību, iesniedz Komisijai saskaņošanai atveseļošanas plānu izmantojamā pašu kapitāla
atjaunošanai līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram.
(3) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka
sešu mēnešu laikā pēc tam, kad konstatēta maksātspējas kapitāla prasības neizpilde, tā atjauno izmantojamo pašu
kapitālu līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram.
(4) Komisija šā panta trešajā daļā norādīto termiņu ir tiesīga pagarināt par trim mēnešiem.
(5) Tādu ārkārtēju nelabvēlīgu apstākļu gadījumā, par kuriem paziņojusi EAAPI un kuri skar apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības, kas pārstāv nozīmīgu tirgus daļu vai kuru darījumdarbība aptver nozīmīgu ietekmēto
darījumu veidu daļu, un, ja nepieciešams, pēc apspriešanās ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģiju Komisija šā panta
trešajā daļā norādīto termiņu ir tiesīga pagarināt uz noteiktu laika periodu, bet ne ilgāku par septiņiem gadiem, ņemot
vērā konkrētā gadījuma apstākļus, tajā skaitā tehnisko rezervju vidējo termiņu.
(6) Komisija var iesniegt EAAPI lūgumu, lai tā paziņo par šā panta piektajā daļā minēto ārkārtēju nelabvēlīgu
apstākļu esību, ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības, kuras pārstāv nozīmīgu tirgus daļu vai kuru
darījumdarbība aptver nozīmīgu ietekmēto darījumu veidu daļu, nespēj izpildīt šā panta trešajā daļā minētos
pasākumus. Ārkārtēji nelabvēlīgi apstākļi ir tad, ja to apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību finansiālo
stāvokli, kurām ir būtiska ietekme tirgū vai kuru darījumdarbība aptver nozīmīgu ietekmēto darījumu veidu daļu, nopietni
vai nelabvēlīgi ietekmē viens vai vairāki šādi apstākļi:
1) neparedzēts, straujš un pārmērīgs kritums finanšu tirgos;
2) nemainīgi zemu procentu likmju vide;
3) katastrofāls notikums, kuram ir spēcīga ietekme.
(7) Komisija sadarbībā ar EAAPI regulāri novērtē, vai vēl pastāv šā panta sestajā daļā minētie apstākļi. Ja tiek
konstatēts, ka ārkārtēji nelabvēlīgi apstākļi vairs nepastāv, EAAPI un Komisija dara to zināmu sabiedrībai.
(8) Ja Komisija ir pagarinājusi termiņu saskaņā ar šā panta piekto daļu, tad apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība ik pēc trim mēnešiem iesniedz Komisijai ziņojumu par veiktajiem pasākumiem izmantojamā pašu kapitāla
atjaunošanai līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska samazināšanai, lai nodrošinātu maksātspējas
kapitāla prasības izpildi.
(9) Šā panta piektajā daļā noteikto termiņa pagarinājumu Komisija atceļ, ja no šā panta astotajā daļā noteiktā
ziņojuma izriet, ka par laika periodu no dienas, kad konstatēta neatbilstība maksātspējas kapitāla prasībai, līdz
ziņojuma iesniegšanas dienai nav noticis būtisks uzlabojums izmantojamā pašu kapitāla atjaunošanā līdz
62
/
115
maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska samazināšanā, lai nodrošinātu maksātspējas kapitāla prasības
izpildi.
(10) Ja, iestājoties šā panta pirmajā daļā minētajam gadījumam, Komisija uzskata, ka apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālā situācija turpinās pasliktināties, tā var ierobežot vai aizliegt šai sabiedrībai
brīvi rīkoties ar saviem aktīviem.
(11) Komisija nekavējoties informē iesaistīto dalībvalstu uzraudzības iestādes, kuru teritorijā apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība veic apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu, par visiem pasākumiem, kādus tā saskaņā ar
šā panta desmito daļu ir veikusi attiecībā uz šo sabiedrību, un pieprasa, lai tās piemēro attiecīgajai sabiedrībai tādus
pašus pasākumus iesaistīto dalībvalstu teritorijā.
(12) Komisija norāda, uz kuriem aktīviem attiecas šā panta desmitajā daļā noteiktie pasākumi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
142.pants. 
(1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nekavējoties informē Komisiju, tiklīdz konstatē,
ka izmantojamais pamata pašu kapitāls ir mazāks par minimālo kapitāla prasību, vai, ja pastāv risks, ka turpmākajos
trijos mēnešos iespējama minimālā kapitāla prasības neizpildes iestāšanās.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība viena mēneša laikā pēc tam, kad ir iestājies šā panta pirmajā
daļā noteiktais gadījums, iesniedz Komisijai saskaņošanai plānu izmantojamā pamata pašu kapitāla atjaunošanai līdz
minimālās kapitāla prasības apmēram. Plānā paredz, ka apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība triju
mēnešu laikā no dienas, kad konstatēta šā panta pirmajā daļā noteiktā neatbilstība, atjaunos izmantojamo pamata
pašu kapitālu līdz minimālās kapitāla prasības apmēram vai samazinās risku, nodrošinot minimālās kapitāla prasības
izpildi.
(3) Iestājoties šā panta pirmajā daļā noteiktajam gadījumam, Komisija var ierobežot vai aizliegt apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības brīvu rīcību ar tās aktīviem.
(4) Komisija informē to iesaistīto dalībvalstu uzraudzības iestādes, kuru teritorijā apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība veic apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu, par visiem pasākumiem, kurus tā saskaņā ar
šā panta trešo daļu veikusi attiecībā uz šo apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību, un pieprasa, lai tās
piemēro attiecīgajai sabiedrībai tādus pašus pasākumus iesaistīto dalībvalstu teritorijā.
(5) Komisija norāda, uz kuriem aktīviem attiecas šā panta trešajā daļā noteiktie pasākumi.
143.pants.
 Ja Komisija ir saņēmusi no dalībvalsts uzraudzības iestādes pieprasījumu ierobežot vai aizliegt brīvu
rīcību ar dalībvalsts apdrošinātāja vai pārapdrošinātāja aktīviem Latvijas Republikā, tā veic nepieciešamos pasākumus,
lai nodrošinātu, ka tiek izpildīts ierobežojums vai aizliegums brīvi rīkoties ar aktīviem, attiecībā uz kuriem dalībvalsts
uzraudzības iestāde ir lūgusi piemērot brīvas rīcības ierobežojumu vai aizliegumu.
144.pants.
 (1) Komisija, pamatojoties uz iesniegtajiem finanšu pārskatiem un pārbaužu rezultātiem, var pieprasīt,
lai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība iesniedz šā likuma 
141.panta
 otrajā daļā vai 
142.panta
 otrajā daļā
noteikto plānu.
(2) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālā situācija pasliktinās un ir apdraudēta no tās
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumiem izrietošo saistību izpilde vai ja attiecīgā sabiedrība nav iesniegusi
Komisijai šā likuma 
141.panta
 otrajā daļā vai 
142.panta
 otrajā daļā noteikto plānu, Komisija ir tiesīga veikt jebkādus
nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu apdrošināto interešu aizsardzību.
145.pants. 
(1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības valde ir atbildīga par šā likuma 
141.panta
 otrajā
daļā un 
142.panta
 otrajā daļā noteiktā plāna savlaicīgu izstrādi un izpildi.
(2) Šā likuma 
141.panta
 otrajā daļā un 
142.panta
 otrajā daļā noteiktajā plānā apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība ietver vismaz:
1) informāciju par šīs sabiedrības plānotajiem ar darbību saistītajiem izdevumiem (administratīvajiem un klientu
piesaistīšanas izdevumiem);
2) informāciju par šīs sabiedrības plānotajiem ieņēmumiem par veikto apdrošināšanu, pārapdrošināšanu, cedēto 
63
/
115
pārapdrošināšanu un retrocesiju un ar tām saistītajām izmaksām;
3) pārskata projektu, kas atspoguļo finanšu stāvokli pārskata perioda beigās, un pārskata projektu par
finansiālās darbības rezultātiem pārskata periodā;
4) no apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas izrietošo saistību izpildes, maksātspējas kapitāla prasības izpildes
un minimālā kapitāla prasības izpildes nodrošināšanai nepieciešamos plānotos finanšu avotus;
5) cedētās pārapdrošināšanas un retrocesijas programmu;
6) veicamos pasākumus un to izpildes termiņus.
(3) Ja Komisija ir pieprasījusi, lai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība izstrādā šā likuma 
141.panta
otrajā daļā un 
142.panta
 otrajā daļā noteikto plānu, tā nepieņem lēmumu par šā likuma 
47.panta
 trešajā daļā noteiktās
atļaujas izsniegšanu, kamēr uzskata, ka ir apdraudētas apdrošināto tiesības vai pārapdrošināšanas sabiedrības
līgumsaistību izpilde.
146.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības pienākums ir informēt Komisiju par visiem
apstākļiem, kuri var būtiski ietekmēt šīs sabiedrības turpmāko darbību.
(2) Komisijai ir tiesības neatļaut apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai nodibināt ciešas attiecības ar
trešajām personām vai pieprasīt, lai attiecīgā sabiedrība izbeidz ciešas attiecības ar trešajām personām, vai aizliegt
darījumus ar tām, ja šādas attiecības var apdraudēt vai apdraud apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības
finansiālo stabilitāti, apdrošināto intereses vai traucē Komisijai veikt uzraudzības funkcijas.
147.pants. 
(1) Komisija ir tiesīga anulēt izsniegto apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci, ja:
1) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nav sākusi apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu 12
mēnešu laikā no apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licences saņemšanas dienas;
2) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība pārtraukusi apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu uz laiku,
kas ir ilgāks par sešiem mēnešiem;
3) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība atsakās no apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
licences;
4) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība pārkāpj šo likumu vai neievēro apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas licences nosacījumus;
5) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība būtiski pārkāpj citus likumus un normatīvos aktus, kas
regulē komercdarbību;
6) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nespēj izpildīt no apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
līgumiem izrietošās saistības;
7) apdrošināšanas sabiedrība vairāk nekā divus mēnešus pēc tam, kad Komisija tai izteikusi brīdinājumu par
licences anulēšanu, nav labprātīgi un pilnā apmērā veikusi maksājumus Apdrošināto aizsardzības fondā;
8) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība tiek likvidēta;
9) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības akcionāriem ar būtisku līdzdalību iestājies tiem piederošo
akciju balsstiesību izmantošanas aizliegums un tas ilgst vairāk nekā sešus mēnešus.
(2) Komisija anulē izsniegto apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci, ja apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība neievēro minimālo kapitāla prasību un Komisija uzskata, ka plāns izmantojamā pamata
pašu kapitāla atjaunošanai līdz minimālajai kapitāla prasībai ir neatbilstošs, vai attiecīgā sabiedrība neievēro minēto
plānu triju mēnešu laikā pēc tam, kad konstatēta neatbilstība minimālajai kapitāla prasībai.
(3) Komisija sniedz iesaistītās dalībvalsts uzraudzības iestādei informāciju par apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas licences anulēšanu.
64
/
115
(4) Ja Komisija ir saņēmusi informāciju no dalībvalsts uzraudzības iestādes, ka šī iestāde dalībvalsts
apdrošinātājam vai pārapdrošinātājam anulējusi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci, tā veic visus
nepieciešamos pasākumus, kas liedz attiecīgajam dalībvalsts apdrošinātājam vai pārapdrošinātājam slēgt Latvijas
Republikā jaunus apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumus, izmantojot tiesības dibināt filiāli, vai, ja tiek ievērots
pakalpojumu sniegšanas brīvības princips, — sniegt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumus, neatverot
filiāli.
(5) Komisijas lēmuma par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licences anulēšanu darbību neaptur tā
pārsūdzēšana.
(6) Komisija informē EAAPI par anulētajām apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licencēm.
148.pants.
 (1) Ja Komisija ir konstatējusi apstākļus, kas ļauj lemt par apdrošināšanas licences anulēšanu, tā var
pieņemt lēmumu par apdrošināšanas licences darbības apturēšanu.
(2) Apdrošināšanas licences darbības apturēšanas termiņš nedrīkst būt ilgāks par sešiem mēnešiem.
(3) Apdrošināšanas sabiedrība nedrīkst slēgt jaunus līgumus, grozīt spēkā esošo apdrošināšanas līgumu
nosacījumus vai pagarināt to darbības termiņu tajā apdrošināšanas veidā, kura veikšanai izsniegtās apdrošināšanas
licences darbība ir apturēta, bet turpina pildīt spēkā esošos apdrošināšanas līgumus.
(4) Ja Komisijas pieņemtais lēmums par apdrošināšanas licences darbības apturēšanu tiek pārsūdzēts,
pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
149.pants.
 (1) Komisija var anulēt apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licenci vienam vai vairākiem
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas veidiem. Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licence tiek anulēta,
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nedrīkst slēgt jaunus apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
līgumus attiecīgajā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas veidā, grozīt spēkā esošo apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas līgumu nosacījumus vai pagarināt to darbības termiņu, bet turpina pildīt no noslēgtajiem
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumiem izrietošās saistības.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ir likvidējama, ja tiek anulēta apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas licence visiem tās veiktajiem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas veidiem, izņemot gadījumu,
kad šāda sabiedrība reorganizācijas ceļā vai bez reorganizācijas veikšanas tiek pārveidota par juridisko personu, kas
neveic apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību reorganizācijas ceļā vai
bez reorganizācijas veikšanas drīkst pārveidot par juridisko personu, kas neveic apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu,
tikai ar Komisijas atļauju.
(3) Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību paredzēts pārveidot par juridisko personu, kas neveic
apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu, Komisija atļauju izsniedz, ja attiecīgā sabiedrība ir izpildījusi visas no
noslēgtajiem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumiem izrietošās saistības.
150.pants. 
(1) Komisija, apturot vai anulējot apdrošināšanas licenci, ir tiesīga ierobežot apdrošināšanas
sabiedrības darbības ar tās aktīviem, izmaksu veikšanu un jaunu saistību uzņemšanos.
(2) Komisija nekavējoties publicē oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis" paziņojumu par izsniegtās
apdrošināšanas licences anulēšanu vai tās darbības apturēšanu.
(3) Komisija turpina uzraudzīt apdrošināšanas sabiedrību līdz pilnīgai apdrošināšanas saistību izpildei vai līdz šīs
sabiedrības pasludināšanai par maksātnespējīgu.
(4) Šā panta nosacījumus piemēro arī pārapdrošināšanas licences anulēšanas gadījumā.
151.pants.
 Ja apdrošināšanas sabiedrība tiek izslēgta vai izstājas no Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju biroja
vai tam analogas organizācijas dalībvalstī, apdrošināšanas sabiedrībai ir aizliegts veikt sauszemes transportlīdzekļu
īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu attiecīgajā teritorijā.
65
/
115
D sadaļa 
Tiesības atvērt filiāli un tiesības veikt apdrošināšanu, izmantojot pakalpojumu
sniegšanas brīvības principu
XVIII nodaļa 
Apdrošināšanas komersanta filiāles atvēršana
152.pants. 
(1) Apdrošināšanas sabiedrība, kura vēlas atvērt filiāli dalībvalstī, pirms filiāles atvēršanas par to
rakstveidā paziņo Komisijai.
(2) Apdrošināšanas sabiedrība iesniegumā par filiāles atvēršanu ietver:
1) informāciju par dalībvalsti, kurā tā plāno atvērt filiāli;
2) darbības plānu trim gadiem, kurā iekļauta vismaz informācija par piedāvātajiem pakalpojumiem un filiāles
organizatorisko struktūru;
3) ziņas par apdrošināšanas sabiedrības filiāles vadītāju (personu, kura, pieņemot būtiskus lēmumus filiāles
vārdā, rada apdrošināšanas sabiedrībai civiltiesiskas saistības);
4) apdrošināšanas sabiedrības filiāles adresi dalībvalstī (adresi, kura izmantojama informācijas nosūtīšanai un
saņemšanai vai saziņai ar filiāles vadītāju);
5) ja apdrošināšanas sabiedrība plāno veikt transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto
apdrošināšanu, tā iesniegumā papildus ietver apliecinājumu, ka apdrošināšanas sabiedrība ir dalībvalsts
transportlīdzekļu biroja vai tam analogas organizācijas un attiecīgā garantijas fonda dalībniece.
(3) Izdarot grozījumus šā panta otrās daļas 2., 3. un 4.punktā minētajā informācijā, apdrošināšanas sabiedrība ne
vēlāk kā 30 dienas pirms attiecīgo grozījumu izdarīšanas par to rakstveidā informē Komisiju un filiāles dalībvalsts
uzraudzības iestādi, lai Komisija un filiāles dalībvalsts uzraudzības iestāde varētu izpildīt šā likuma 
153.pantā
noteiktos pienākumus.
(4) Šā panta nosacījumi attiecas uz jebkuru apdrošināšanas sabiedrības pastāvīgu darbību dalībvalstī, ja tā tiek
veikta ar dalībvalstī izveidota biroja starpniecību, kuru vada apdrošināšanas sabiedrības personāls vai neatkarīga
persona, kurai apdrošināšanas sabiedrība piešķīrusi pastāvīgas pilnvaras rīkoties šīs sabiedrības vārdā.
153.pants. 
(1) Komisija triju mēnešu laikā pēc šā likuma 
152.panta
 otrajā daļā minētā iesnieguma un tam
pievienotās informācijas saņemšanas par to informē filiāles dalībvalsts uzraudzības iestādi un apdrošināšanas
sabiedrību, paziņojumā ietverot apliecinājumu, ka attiecīgā sabiedrība izpilda maksātspējas kapitāla prasību un
minimālo kapitāla prasību, izņemot šā panta otrajā daļā noteiktos gadījumus.
(2) Komisija pieņem lēmumu par atteikumu atļaut apdrošināšanas sabiedrībai atvērt filiāli dalībvalstī un šā panta
pirmajā daļā minēto paziņojumu nenosūta dalībvalsts uzraudzības iestādei šādos gadījumos:
1) apdrošināšanas sabiedrības iesniegtie dokumenti satur nepatiesas vai nepilnīgas ziņas;
2) apdrošināšanas sabiedrības pārvaldības sistēma neļauj nodrošināt Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem
atbilstošu filiāles uzraudzību;
3) apdrošināšanas sabiedrības filiāles vadītājs (persona, kura, pieņemot būtiskus lēmumus filiāles vārdā, rada
apdrošināšanas sabiedrībai civiltiesiskas saistības) neatbilst šā likuma 
58.panta
 prasībām;
4) apdrošināšanas sabiedrības izmantojamais pašu kapitāls neatbilst maksātspējas kapitāla prasībai vai
izmantojamais pamata pašu kapitāls neatbilst minimālajai kapitāla prasībai;
5) nav novērsti Komisijas konstatētie pārkāpumi.
(3) Komisija šā panta otrajā daļā minēto lēmumu pieņem triju mēnešu laikā pēc visas šā likuma 
152.panta
 otrajā
66
/
115
daļā minētās informācijas saņemšanas un nosūta to apdrošināšanas sabiedrībai.
(4) Ja apdrošināšanas sabiedrība sākusi apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu dalībvalstī ar filiāles starpniecību,
Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu, kurā pieprasa, lai attiecīgā sabiedrība izbeidz apdrošināšanas pakalpojumu
sniegšanu dalībvalstī, šādos gadījumos:
1) apdrošināšanas sabiedrības iesniegtie dokumenti satur nepatiesas vai nepilnīgas ziņas par apdrošināšanas
pakalpojumu sniegšanu dalībvalstī ar filiāles starpniecību;
2) apdrošināšanas sabiedrības un tās filiāles darbība dalībvalstī neļauj nodrošināt Latvijas Republikas
apdrošinātāju darbību regulējošiem normatīvajiem aktiem atbilstošu apdrošināšanas sabiedrības un tās filiāles
darbības uzraudzību dalībvalstī;
3) apdrošināšanas pakalpojumu sniegšana dalībvalstī ar filiāles starpniecību apdraud vai var apdraudēt
apdrošināšanas sabiedrības finansiālo stabilitāti un apdrošināšanas līgumos paredzēto saistību izpildi.
(5) Komisija pēc filiāles dalībvalsts uzraudzības iestādes sniegtās informācijas saņemšanas nekavējoties
rakstveidā informē apdrošināšanas sabiedrību par sabiedrības intereses aizsargājošajos likumos ietvertajām prasībām,
kuras nepieciešams ievērot, sniedzot apdrošināšanas pakalpojumus filiāles dalībvalstī.
(6) Pēc šā panta piektajā daļā minētās informācijas saņemšanas vai pēc diviem mēnešiem no dienas, kad Komisija
nosūtījusi paziņojumu filiāles dalībvalsts uzraudzības iestādei, apdrošināšanas sabiedrība var atvērt filiāli dalībvalstī un
sākt apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu.
154.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrība atver filiāli ārvalstī tikai pēc Komisijas atļaujas saņemšanas.
(2) Lai saņemtu atļauju filiāles atvēršanai ārvalstī, apdrošināšanas sabiedrība iesniedz Komisijai iesniegumu par
filiāles atvēršanu, kurā norāda:
1) filiāles adresi ārvalstī (adresi, kura izmantojama informācijas nosūtīšanai un saņemšanai);
2) ziņas par filiāles vadītāju saskaņā ar šā likuma 
58. 
un 
59.pantā
 noteiktajām prasībām;
3) filiāles organizatorisko struktūru;
4) darbības plānu pirmajiem trim gadiem.
(3) Komisija iesniegumu par atļauju filiāles atvēršanai ārvalstī izskata un lēmumu pieņem 30 dienu laikā pēc visu
likumā noteikto un atbilstoši normatīvajos aktos minētajām prasībām noformēto dokumentu saņemšanas.
(4) Komisija pieņem lēmumu par atteikumu atļaut apdrošināšanas sabiedrībai atvērt filiāli ārvalstī šādos gadījumos:
1) apdrošināšanas sabiedrības iesniegtie dokumenti satur nepatiesas vai nepilnīgas ziņas;
2) apdrošināšanas sabiedrības pārvaldības sistēma neļauj nodrošināt Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem
atbilstošu filiāles uzraudzību;
3) filiāles vadītājs neatbilst šā likuma 
58.pantā
 noteiktajām prasībām;
4) ārvalsts likumi vai citi normatīvie akti ierobežo Komisiju veikt uzraudzības funkcijas;
5) Komisija no tās neatkarīgu apstākļu dēļ nav noslēgusi sadarbības un informācijas apmaiņas līgumu ar
ārvalsts apdrošinātāja uzraudzības iestādi;
6) apdrošināšanas sabiedrības izmantojamais pašu kapitāls neatbilst maksātspējas kapitāla prasībai vai
izmantojamais pamata pašu kapitāls neatbilst minimālajai kapitāla prasībai;
7) nav novērsti Komisijas konstatētie pārkāpumi.
(5) Ja apdrošināšanas sabiedrība vēlas izdarīt grozījumus šā panta otrās daļas 1., 2. un 4.punktā minētajā
informācijā, tā ne vēlāk kā 30 dienas pirms attiecīgo grozījumu izdarīšanas par to rakstveidā informē Komisiju.
67
/
115
Komisija iesniegumu par grozījumu izdarīšanu izskata un lēmumu pieņem mēneša laikā pēc visu nepieciešamo
dokumentu saņemšanas.
(6) Komisija šā panta piektajā daļā minēto lēmumu nosūta apdrošināšanas sabiedrībai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
155.pants. 
(1) Lai dalībvalsts apdrošinātāja filiāle varētu sākt apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu Latvijas
Republikā, Komisija saņem dalībvalsts apdrošinātāja uzraudzības iestādes paziņojumu, kurā ietverta šā likuma
152.panta
 otrajā daļā minētā informācija.
(2) Divu mēnešu laikā pēc šā panta pirmajā daļā minētā paziņojuma saņemšanas Komisija informē dalībvalsts
apdrošinātāja uzraudzības iestādi par sabiedrības intereses aizsargājošajos likumos ietvertajām prasībām, kuras
nepieciešams ievērot, sniedzot apdrošināšanas pakalpojumus Latvijas Republikā.
(3) Dalībvalsts apdrošinātāja filiāle var sākt apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu Latvijas Republikā tūlīt pēc
Komisijas nosūtītās informācijas saņemšanas no dalībvalsts apdrošinātāja uzraudzības iestādes vai pēc šā panta
otrajā daļā norādītā divu mēnešu termiņa beigām.
156.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrība, kura vēlas atvērt filiāli Šveices Konfederācijā un sniegt apdrošināšanas
pakalpojumus, kas nav dzīvības apdrošināšana, filiāli Šveices Konfederācijā atver un apdrošināšanas pakalpojumus,
kas nav dzīvības apdrošināšana, sniedz saskaņā ar šā likuma prasībām, kuras noteiktas apdrošināšanas sabiedrībām
attiecībā uz filiāles atvēršanu un apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu citās dalībvalstīs, ja Eiropas Ekonomikas
kopienas un Šveices Konfederācijas nolīgumā par tiešo apdrošināšanu, izņemot dzīvības apdrošināšanu, nav noteikts
citādi.
(2) Dalībvalsts apdrošinātājs, kura mītnes valsts ir Šveices Konfederācija un kurš vēlas atvērt filiāli Latvijas
Republikā un sniegt apdrošināšanas pakalpojumus, kas nav dzīvības apdrošināšana, filiāli Latvijas Republikā atver un
apdrošināšanas pakalpojumus, kas nav dzīvības apdrošināšana, sniedz saskaņā ar šā likuma prasībām, kuras
noteiktas citu dalībvalstu apdrošinātājiem attiecībā uz filiāles atvēršanu un apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu
Latvijas Republikā, ja ar Eiropas Kopienu Padomes 1991.gada 20.jūnija lēmumu apstiprinātajā Eiropas Ekonomikas
kopienas un Šveices Konfederācijas nolīgumā par tiešo apdrošināšanu, izņemot dzīvības apdrošināšanu, nav noteikts
citādi.
XIX nodaļa 
Apdrošināšanas komersanta pakalpojumu sniegšanas brīvība
157.pants. 
(1) Apdrošināšanas sabiedrība, kura vēlas, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, sniegt
apdrošināšanas pakalpojumus dalībvalstī, neatverot tajā filiāli, par savu nodomu rakstveidā paziņo Komisijai.
(2) Apdrošināšanas sabiedrība iesniegumā ietver informāciju:
1) par dalībvalsti, kurā tā plāno sniegt apdrošināšanas pakalpojumus;
2) par apdrošināmajiem riskiem.
(3) Ja apdrošināšanas sabiedrība plāno veikt transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto
apdrošināšanu, tā iesniegumā papildus ietver:
1) informāciju par apdrošināšanas sabiedrības pārstāvi, kurš pilnvarots pieņemt lēmumus par apdrošināšanas
atlīdzību izmaksu, un viņa adresi dalībvalstī;
2) ziņas par šā likuma 
159.pantā
 noteikto apdrošināšanas sabiedrības pārstāvi un viņa adresi dalībvalstī;
3) apliecinājumu, ka apdrošināšanas sabiedrība ir dalībvalsts transportlīdzekļu biroja vai tam analogas
organizācijas un attiecīgā garantijas fonda dalībniece.
(4) Komisija 30 dienu laikā pēc šā panta otrajā un trešajā daļā minētā iesnieguma un tam pievienotās informācijas
saņemšanas nosūta dalībvalstu, kurās apdrošināšanas sabiedrība plāno sniegt apdrošināšanas pakalpojumus,
68
/
115
uzraudzības iestādēm paziņojumu, kurā ietver:
1) apliecinājumu, ka apdrošināšanas sabiedrība izpilda maksātspējas kapitāla prasību un minimālo kapitāla
prasību;
2) informāciju par apdrošināšanas veidiem, kuros apdrošināšanas sabiedrībai atļauts sniegt apdrošināšanas
pakalpojumus;
3) informāciju par apdrošināmajiem riskiem, kurus apdrošināšanas sabiedrība plāno apdrošināt dalībvalstī;
4) šā panta trešajā daļā minēto informāciju, ja apdrošināšanas sabiedrība plāno veikt transportlīdzekļu īpašnieku
civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu.
(5) Par šā panta ceturtajā daļā minētā paziņojuma nosūtīšanu dalībvalsts uzraudzības iestādei Komisija informē
attiecīgo apdrošināšanas sabiedrību.
(6) Komisija pieņem lēmumu par atteikumu atļaut apdrošināšanas sabiedrībai uzsākt apdrošināšanas pakalpojumu
sniegšanu dalībvalstī un šā panta ceturtajā daļā minēto paziņojumu nenosūta dalībvalsts uzraudzības iestādei šādos
gadījumos:
1) apdrošināšanas sabiedrības iesniegtie dokumenti satur nepatiesas vai nepilnīgas ziņas;
2) apdrošināšanas sabiedrības izmantojamais pašu kapitāls neatbilst maksātspējas kapitāla prasībai vai
izmantojamais pamata pašu kapitāls neatbilst minimālajai kapitāla prasībai;
3) Komisijas noteiktajā termiņā nav novērsti tās konstatētie pārkāpumi.
(7) Ja apdrošināšanas sabiedrība, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, sākusi apdrošināšanas
pakalpojumu sniegšanu dalībvalstī, neatverot tajā filiāli, Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu, kurā pieprasa, lai attiecīgā
sabiedrība izbeidz apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu dalībvalstī, šādos gadījumos:
1) apdrošināšanas sabiedrības iesniegtie dokumenti satur nepatiesas vai nepilnīgas ziņas par apdrošināšanas
pakalpojumu;
2) apdrošināšanas sabiedrības darbība neļauj nodrošināt Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem atbilstošu
apdrošināšanas sabiedrības uzraudzību;
3) apdrošināšanas pakalpojumu sniegšana dalībvalstī apdraud vai var apdraudēt apdrošināšanas sabiedrības
finansiālo stabilitāti un apdrošināšanas līgumos paredzēto saistību izpildi.
(8) Komisija šā panta sestajā daļā minēto lēmumu pieņem 30 dienu laikā pēc šā panta otrajā un trešajā daļā
minētā iesnieguma saņemšanas un nosūta to apdrošināšanas sabiedrībai.
(9) Apdrošināšanas sabiedrība, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, apdrošināšanas pakalpojumu
sniegšanu dalībvalstī, neatverot tajā filiāli, drīkst sākt ar dienu, kad tā saņēmusi Komisijas paziņojumu par šā panta
ceturtajā daļā minētā paziņojuma nosūtīšanu dalībvalsts uzraudzības iestādei.
(10) Ja apdrošināšanas sabiedrība vēlas izdarīt grozījumus šā panta otrajā un trešajā daļā minētajā iesniegumā
ietvertajā informācijā, tā ievēro šā panta pirmās, otrās, trešās un devītās daļas prasības.
158.pants.
 (1) Dalībvalsts apdrošinātājs, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, apdrošināšanas
pakalpojumu sniegšanu Latvijas Republikā, neatverot filiāli, sāk ar dienu, kad tas saņēmis attiecīgās dalībvalsts
uzraudzības iestādes paziņojumu par šā likuma 
157.panta
 ceturtajā daļā minētā paziņojuma nosūtīšanu Komisijai.
(2) Ja paziņojumā ietvertajā informācijā ir izdarīti grozījumi, tie Latvijas Republikā stājas spēkā ar dienu, kad
Komisija saņēmusi attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestādes paziņojumu par šiem grozījumiem.
(3) Dalībvalsts apdrošinātājam, kurš ir tiesīgs sniegt apdrošināšanas pakalpojumus Latvijas Republikā, ir saistoši
Latvijas Republikas normatīvie akti par statistiskās informācijas sniegšanu un sabiedrības interešu aizsardzību.
69
/
115
159.pants.
 (1) Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret personām, kuras transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās
atbildības obligātās apdrošināšanas ietvaros iesniedz prasības par Latvijas Republikas teritorijā notikušajiem
negadījumiem, dalībvalsts nedzīvības apdrošinātājs, kurš, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, sniedz
apdrošināšanas pakalpojumus Latvijas Republikā šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 10.punktā noteiktajā nedzīvības
apdrošināšanas veidā, izņemot pārvadātāju atbildības apdrošināšanu, ieceļ pārstāvi, kas pastāvīgi dzīvo vai veic
komercdarbību Latvijas Republikas teritorijā, pilnvarojot to:
1) apkopot visu vajadzīgo informāciju, kas saistīta ar apdrošināšanas atlīdzības prasībām;
2) pārstāvēt dalībvalsts nedzīvības apdrošinātāju attiecībās ar personām, kurām nodarīts kaitējums un kuras
varētu iesniegt apdrošināšanas atlīdzības prasības, nodrošinot šādu apdrošināšanas atlīdzību izmaksu;
3) pārstāvēt dalībvalsts nedzīvības apdrošinātāju vai, ja nepieciešams, nodrošināt tā pārstāvību Latvijas
Republikas tiesās un iestādēs saistībā ar šīm prasībām par apdrošināšanas atlīdzību izmaksām.
(2) Dalībvalsts nedzīvības apdrošinātāja pārstāvis var veikt tikai šā panta pirmajā daļā noteiktās darbības.
(3) Dalībvalsts nedzīvības apdrošinātāja pārstāvja iecelšana nav uzskatāma par filiāles atvēršanu Latvijas Republikā.
(4) Ja dalībvalsts nedzīvības apdrošināšanas sabiedrība nav iecēlusi savu pārstāvi, uzskatāms, ka šā panta pirmajā
daļā minētā pārstāvja pienākumus pilda atlīdzības prasību administrēšanas pārstāvis, kurš iecelts saskaņā ar
dalībvalsts sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātās apdrošināšanas jomu regulējošiem
normatīvajiem aktiem.
XX nodaļa 
Komisijas kā uzņēmējas dalībvalsts uzraudzības iestādes kompetence
160.pants.
 Informācija, kuru Komisija saskaņā ar šo likumu ir tiesīga pieprasīt dalībvalsts apdrošinātājam, tiek
sniegta Latvijas Republikas valsts valodā.
161.pants.
 (1) Ja Komisija konstatē, ka dalībvalsts apdrošinātāja filiāle vai dalībvalsts apdrošinātājs, kas, ievērojot
pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, sniedz apdrošināšanas pakalpojumus, veic darbības, kuras ir pretrunā ar
Latvijas Republikas apdrošinātāju darbību regulējošo normatīvo aktu prasībām, tā nekavējoties pieprasa, lai dalībvalsts
apdrošinātājs izbeidz šādas darbības.
(2) Ja dalībvalsts apdrošinātāja filiāle vai dalībvalsts apdrošinātājs, kas, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības
principu, sniedz apdrošināšanas pakalpojumus, nepārtrauc darbības, kuras ir pretrunā ar Latvijas Republikas
apdrošinātāju darbību regulējošo normatīvo aktu prasībām, Komisija nekavējoties informē par to attiecīgās dalībvalsts
uzraudzības iestādi.
(3) Ja dalībvalsts apdrošinātāja filiāle vai dalībvalsts apdrošinātājs, kas, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības
principu, sniedz apdrošināšanas pakalpojumus, turpina veikt darbības, kuras ir pretrunā ar Latvijas Republikas
apdrošinātāju darbību regulējošo normatīvo aktu prasībām, Komisija informē par to attiecīgās dalībvalsts uzraudzības
iestādi un veic pasākumus, lai šādus pārkāpumus novērstu, vai lemj par šajā likumā noteikto sankciju piemērošanu, ja
nepieciešams, arī par aizliegumu dalībvalsts apdrošinātāja filiālei vai dalībvalsts apdrošinātājam slēgt jaunus
apdrošināšanas līgumus Latvijas Republikas teritorijā.
(4) Dalībvalsts apdrošinātājs iesniedz visus Komisijas pieprasītos dokumentus, kuri nepieciešami šā panta prasību
izpildei.
(5) Ja Komisija ir saņēmusi šā panta otrajā daļā noteikto informāciju no uzņēmējas dalībvalsts uzraudzības
iestādes, tā, tiklīdz ir iespējams, veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgā apdrošināšanas sabiedrība
novērš pārkāpumus. Par veiktajiem pasākumiem Komisija informē attiecīgo uzņēmējas dalībvalsts uzraudzības iestādi.
(6) Komisija informē Eiropas Komisiju un EAAPI par tiem gadījumiem, attiecībā uz kuriem saskaņā ar šā likuma
153. 
vai 
157.pantu
 ir pieņemts lēmums par atteikumu atļaut apdrošināšanas sabiedrībai atvērt filiāli dalībvalstī vai
uzsākt apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu dalībvalstī vai kuros veikti šā panta trešajā daļā minētie pasākumi.
(7) Komisija ir tiesīga vērsties EAAPI un lūgt tās palīdzību šajā pantā minētā jautājuma atrisināšanā.
70
/
115
162.pants.
 (1) Ja Komisija konstatē, ka dalībvalsts pārapdrošinātāja filiāle vai dalībvalsts pārapdrošinātājs, kas,
ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, sniedz pārapdrošināšanas pakalpojumus, neatverot filiāli, veic
darbības, kuras ir pretrunā ar Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem, tā nekavējoties pieprasa, lai dalībvalsts
pārapdrošinātājs izbeidz šādas darbības. Par konstatētajiem pārkāpumiem Komisija paziņo dalībvalsts
pārapdrošinātāja mītnes valsts uzraudzības iestādei. Komisija sadarbojas un konsultējas ar dalībvalstu uzraudzības
iestādēm, lai nodrošinātu dalībvalstu pārapdrošinātāju darbības uzraudzību Latvijas Republikā.
(2) Ja dalībvalsts pārapdrošinātāja filiāle vai dalībvalsts pārapdrošinātājs, kas, ievērojot pakalpojumu sniegšanas
brīvības principu, sniedz pārapdrošināšanas pakalpojumus, neatverot filiāli, turpina veikt darbības, kuras ir pretrunā ar
Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem, Komisija informē par to attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestādi un veic
pasākumus, lai šādus pārkāpumus novērstu, vai lemj par šajā likumā noteikto sankciju piemērošanu, ja nepieciešams,
arī par aizliegumu dalībvalsts pārapdrošinātājam slēgt jaunus pārapdrošināšanas līgumus Latvijas Republikas teritorijā.
(3) Komisija ir tiesīga vērsties EAAPI un lūgt tās palīdzību šajā pantā minētā jautājuma atrisināšanā.
163.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrības likvidācijas gadījumā saistības, kas izriet no apdrošināšanas līgumiem,
kurus noslēgusi attiecīgā sabiedrība, izmantojot tiesības dibināt filiāli vai pakalpojumu sniegšanas brīvības principu,
neatverot filiāli, izpildāmas tāpat kā saistības, kas izriet no citiem šīs sabiedrības noslēgtajiem apdrošināšanas
līgumiem, neatkarīgi no apdrošinātās personas un apdrošināšanas atlīdzības saņēmēja valstiskās piederības.
(2) Pārapdrošināšanas sabiedrības likvidācijas gadījumā saistības, kas izriet no pārapdrošināšanas līgumiem,
kurus noslēgusi pārapdrošināšanas sabiedrība, izmantojot tiesības dibināt filiāli vai pakalpojumu sniegšanas brīvības
principu, neatverot filiāli, izpildāmas tāpat kā saistības, kuras izriet no citiem attiecīgās sabiedrības noslēgtajiem
pārapdrošināšanas līgumiem.
XXI nodaļa
Ārvalsts apdrošinātāja filiāles darbība
(Nodaļas nosaukums grozīts ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
164.pants.
 (1) Ārvalsts apdrošinātāja filiāle var uzsākt darbību Latvijas Republikā pēc Komisijas licences
saņemšanas. Filiāle var sniegt apdrošināšanas pakalpojumus vienīgi licencē norādītajos apdrošināšanas veidos.
(2) Licenci izsniedz, ja:
1) ārvalsts apdrošinātājs atbilst šādām prasībām:
a) ir tiesīgs sniegt apdrošināšanas pakalpojumus mītnes valstī saskaņā ar attiecīgās valsts likumiem,
b) reģistrē Latvijas Republikā savu filiāli,
c) apņemas kārtot ārvalsts apdrošinātāja filiāles grāmatvedību atbilstoši Latvijas Republikas likumiem,
d) ieceļ ārvalsts apdrošinātāja pilnvaroto pārstāvi (filiāles vadītāju), kas atbilst šā likuma 
58.pantā
 noteiktajām
prasībām,
e) ārvalsts apdrošinātāja filiāles rīcībā ir nodoti naudas līdzekļi šā likuma 
130.panta
 trešajā daļā noteiktajā
apmērā, no kuriem 25 procenti noguldīti Latvijas Republikā reģistrētā kredītiestādē kā drošības nauda,
f) apņemas ievērot Latvijas Republikā ārvalsts apdrošinātāja filiālei noteikto maksātspējas kapitāla prasību
un minimālo kapitāla prasību,
g) pierāda, ka ārvalsts apdrošinātāja filiāles pārvaldības sistēma atbilst šā likuma
 VII 
un
 VIII nodaļas
prasībām,
h) ir iesniedzis šā likuma 
165.panta
 pirmajā daļā norādīto iesniegumu un tam pievienojamos dokumentus;
2) Komisija nav konstatējusi šā likuma 
168.panta
 pirmās daļas apstākļu iestāšanos;
71
/
115
3) Komisija ir vienojusies ar ārvalsts apdrošinātāja mītnes valsts uzraudzības iestādi par uzraudzības funkciju
veikšanai nepieciešamās informācijas apmaiņu un sadarbību apdrošināšanas uzraudzības jomā.
(3) Apdrošināšanas licence tiek izsniegta katram šā likuma 
19.panta
 pirmajā un otrajā daļā noteiktajam
apdrošināšanas veidam atsevišķi.
(4) Pēc ārvalsts apdrošinātāja filiāles pieprasījuma, saņemot apdrošināšanas licenci, tajā norāda riskus, kurus
ārvalsts apdrošinātāja filiāle vēlas apdrošināt.
(5) Izsniegtajā apdrošināšanas licencē apdrošināto interešu aizsardzības nolūkā var iekļaut papildu nosacījumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
165.pants.
 (1) Lai saņemtu apdrošināšanas licenci, ārvalsts apdrošinātājs Komisijai iesniedz:
1) iesniegumu par licences saņemšanu ārvalsts apdrošinātāja filiālei un norāda apdrošināšanas veidu, kuram
nepieciešama licence;
2) ārvalsts apdrošinātāja filiāles nolikumu;
3) kredītiestādes izsniegtu dokumentu, kas apliecina naudas līdzekļu iemaksu minimālās kapitāla prasības
absolūti minimālās vērtības apmērā un drošības naudas noguldīšanu;
4) šā likuma 
166.pantā
 noteikto darbības plānu;
5) zvērināta revidenta pārbaudītus ārvalsts apdrošinātāja pēdējo triju darbības gadu pārskatus;
6) pierādījumus tam, ka ārvalsts apdrošinātāja pārvaldības sistēma atbilst šā likuma
 VII 
un
 VIII nodaļā
noteiktajam:
a) to akcionāru vai biedru sarakstu, kuriem ārvalsts apdrošinātājā ir būtiska līdzdalība, un grupas struktūru,
b) to personu sarakstu, ar kurām ārvalsts apdrošinātājam ir ciešas attiecības,
c) ziņas par ārvalsts apdrošinātāja pilnvaroto pārstāvi (filiāles vadītāju) saskaņā ar šā likuma 
58. 
un 
59.pantā
noteiktajām prasībām,
d) tehnisko rezervju aprēķināšanas politiku un procedūru,
e) apdrošināšanas un pārapdrošināšanas risku parakstīšanas un apdrošināšanas prēmijas noteikšanas
aprēķināšanas politiku un procedūru,
f) informāciju par filiāles organizatorisko struktūru ar skaidri norādītu tās vadītāju pilnvaru un pienākumu
sadali, struktūrvienību uzdevumiem un to vadītāju pienākumiem,
g) risku pārvaldības politiku un procedūru,
h) iekšējās kontroles politiku un procedūru,
i) iekšējās informācijas apmaiņas procedūru,
j) grāmatvedības politiku, procedūru un uzskaites organizācijas galvenos principus,
k) informācijas sistēmu aizsardzības noteikumus,
l) neparastu un aizdomīgu finanšu darījumu identifikācijas politiku un procedūru,
m) šā likuma 
15.pantā
 noteikto iekšējo kārtību,
n) ieguldījumu veidošanas politiku un procedūru,
72
/
115
o) iekšējā audita dienesta politiku un procedūru,
p) ārpakalpojumu saņemšanas politiku un procedūru, ja ārvalsts apdrošinātājs plāno izmantot ārpakalpojumu
sniedzēju pakalpojumus,
r) apdrošināšanas polišu paraugus,
s) informāciju par pārvaldības sistēmas struktūru.
(2) Ja ārvalsts apdrošinātāja filiāle vēlas saņemt licenci palīdzības apdrošināšanai, tā iesniedz Komisijai informāciju
par savā rīcībā esošajiem līdzekļiem un noslēgtajiem līgumiem, kas nodrošina palīdzības sniegšanu apdrošinātajam
atbilstoši šajā apdrošināšanas veidā uzņemtajām saistībām.
(3) Ja ārvalsts apdrošinātāja filiāle vēlas saņemt licenci šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 10.punktā noteiktajā
nedzīvības apdrošināšanas veidā, izņemot pārvadātāju atbildības apdrošināšanu, un plāno veikt sauszemes
transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu, tā iesniedz Komisijai rakstveida
apliecinājumu, ka ārvalsts apdrošinātāja filiāle ir Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju biroja un attiecīgā garantijas
fonda dalībniece, un paziņo to ārvalsts apdrošinātāja filiāles pārstāvju nosaukumu (vārdu, uzvārdu) un juridisko adresi
katrā dalībvalstī, kuri pieņem lēmumus par apdrošināšanas atlīdzības izmaksu vai par atteikumu izmaksāt
apdrošināšanas atlīdzību, kā arī nodrošina apdrošināšanas atlīdzības izmaksu.
(4) Ja ārvalsts apdrošinātāja filiāle tiek izslēgta vai izstājas no Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju biroja,
ārvalsts apdrošinātāja filiālei aizliegts veikt sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto
apdrošināšanu.
(5) Lai saņemtu apdrošināšanas licenci citam apdrošināšanas veidam, ārvalsts apdrošinātāja filiāle iesniedz
Komisijai:
1) šā panta pirmās daļas 1.punktā norādīto iesniegumu;
2) jaunā apdrošināšanas veida ieviešanai nepieciešamo izdevumu aprēķinu un informāciju par līdzekļu avotiem
šo izdevumu segšanai;
3) šā likuma 
166.pantā
 noteikto darbības plānu.
(6) Šajā nodaļā ar terminu "filiāle" saprotama jebkura pastāvīga dalībvalsts teritorijā esoša struktūra, kuru ir
izveidojis ārvalsts apdrošinātājs, kas saņem licenci šajā dalībvalstī un sniedz apdrošināšanas pakalpojumus mītnes
valstī.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
166.pants.
 (1) Darbības plānā iekļauj:
1) apdrošināmo risku aprakstus;
2) galvenās cedētās pārapdrošināšanas procedūru;
3) informāciju par pamata pašu kapitāla posteņiem, kas veido minimālās kapitāla prasības absolūti minimālo
vērtību;
4) informāciju par ārvalsts apdrošinātāja, kuram pieder Latvijas Republikā reģistrēta filiāle, izmantojamā pašu
kapitāla un pamata pašu kapitāla stāvokli attiecībā pret maksātspējas kapitāla prasību un minimālo kapitāla
prasību atbilstoši šā likuma
 XIV 
un
 XV nodaļai
;
5) darbības uzsākšanai nepieciešamo administratīvo izdevumu un darbības nodrošināšanas organizēšanas
izdevumu prognozi, informāciju par līdzekļu avotiem šo izdevumu segšanai un, ja apdrošināmie riski pieder pie
šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 18.punktā noteiktā nedzīvības apdrošināšanas veida, — ārvalsts apdrošinātāja
filiāles rīcībā esošajiem avotiem, kas nodrošina apdrošināšanas līgumā paredzētās palīdzības sniegšanu;
6) informāciju par pārvaldes struktūru.
(2) Papildus šā panta pirmajā daļā noteiktajām prasībām darbības plānā pirmajiem trim finanšu gadiem iekļauj: 
73
/
115
1) pārskata projektu, kas atspoguļo finanšu stāvokli pārskata perioda beigās, un pārskata projektu par
finansiālās darbības rezultātiem pārskata periodā;
2) maksātspējas kapitāla prasības prognozi, kas aprēķināta atbilstoši šā likuma 
116.
, 
119.
, 
120.
, 
121.
, 
122.
,
123.
, 
124.
, 
125.
, 
126.
, 
127.
, 
128. 
un 
129.pantam
, pamatojoties uz šīs daļas 
1.punktā
 minēto pārskata projektu,
kā arī informāciju par aprēķina metodēm, kas izmantotas, lai šo prognozi iegūtu;
3) minimālās kapitāla prasības prognozi, kas aprēķināta atbilstoši šā likuma 
117. 
un 
130.pantam
, pamatojoties
uz šīs daļas 
1.punktā
 minēto pārskata projektu, kā arī informāciju par aprēķina metodēm, kas izmantotas, lai
šo prognozi iegūtu;
4) informāciju par finanšu resursiem apdrošināšanas saistību, kā arī maksātspējas kapitāla prasības un
minimālās kapitāla prasības izpildes nodrošināšanai;
5) attiecībā uz nedzīvības apdrošināšanu:
a) informāciju par plānotajiem administratīvajiem izdevumiem, kas nav ārvalsts apdrošinātāja filiāles darbības
uzsākšanas izmaksas, un klientu piesaistīšanas izdevumiem,
b) informāciju par plānotajām apdrošināšanas prēmijām vai citām iemaksām, kā arī par apdrošināšanas
atlīdzībām;
6) attiecībā uz dzīvības apdrošināšanu — ienākumu un izdevumu prognozi attiecībā uz apdrošināšanas
darījumiem, pārapdrošināšanu un cedēto pārapdrošināšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
167.pants.
 (1) Komisija ārvalsts apdrošinātāja iesniegumu un tam pievienotos dokumentus par apdrošināšanas
licences saņemšanu ārvalsts apdrošinātāja filiālei izskata un lēmumu pieņem sešu mēnešu laikā no iesnieguma
saņemšanas dienas.
(2) Komisija izsniedz apdrošināšanas licenci tajā pašā dienā, kad pieņemts lēmums par apdrošināšanas licences
izsniegšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
168.pants.
 Komisija ir tiesīga neizsniegt apdrošināšanas licenci ārvalsts apdrošinātāja filiālei šādos gadījumos:
1) apdrošināšana nav ekonomiski pamatota;
2) ārvalsts apdrošinātāja pilnvarotais pārstāvis (filiāles vadītājs) neatbilst šajā likumā noteiktajām prasībām;
3) ārvalsts apdrošinātāja filiāles plānotā darbība neatbilst šā likuma un citu normatīvo aktu prasībām;
4) saskaņā ar ārvalsts apdrošinātāja mītnes valsts likumiem Komisijai ir ierobežotas tiesības veikt filiāles
uzraudzības funkcijas;
5) Komisija nav vienojusies ar ārvalsts apdrošinātāja mītnes valsts apdrošinātāju uzraudzības iestādi par
uzraudzības funkciju veikšanai nepieciešamās informācijas apmaiņu un sadarbību apdrošināšanas uzraudzības
jomā;
6) iesniegtie dokumenti satur nepatiesas vai nepilnīgas ziņas;
7) Komisijai ir informācija par pamatotām aizdomām, ka ārvalsts apdrošinātāja filiāles rīcībā nodotie naudas
līdzekļi iegūti neparastos vai aizdomīgos finanšu darījumos vai nav dokumentāri pierādīta šo naudas līdzekļu
tiesiska ieguve;
8) ārvalsts apdrošinātāja filiāles organizatoriskās struktūras dēļ nav iespējams nodrošināt tās uzraudzību;
9) Komisija nesaņem vai ārvalsts apdrošinātājs atsakās iesniegt šā likuma 
165.pantā
 noteikto informāciju;
74
/
115
10) ārvalsts apdrošinātājs īsteno šā likuma 
141.panta
 otrajā daļā vai 
142.panta
 otrajā daļā minētajam finansiālā
stāvokļa uzlabošanas plānam līdzvērtīgus pasākumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
169.pants.
 (1) Ārvalsts apdrošinātāja filiāle var visus noslēgtos apdrošināšanas līgumus vai daļu no tiem nodot citai
apdrošināšanas sabiedrībai vai citai ārvalsts apdrošinātāja filiālei, ja ir saņemts apliecinājums, ko sniegusi Komisija vai
tādas dalībvalsts uzraudzības iestāde, kas veic ārvalsts apdrošinātāja, kurš pieņem apdrošināšanas līgumus, filiāļu
kapitāla prasību izpildes kopējo uzraudzību saskaņā ar šā likuma 
172.panta
 nosacījumiem, un šajā apliecinājumā ir
norādīts, ka pēc apdrošināšanas līgumu pārņemšanas apdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles
rīcībā būs izmantojamais pašu kapitāls maksātspējas kapitāla prasības apmērā.
(2) Ārvalsts apdrošinātāja filiāle var visus noslēgtos apdrošināšanas līgumus vai daļu no tiem nodot citas dalībvalsts
apdrošinātājam, ja ir saņemts attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestādes apliecinājums, kurā norādīts, ka pēc
apdrošināšanas līgumu pārņemšanas dalībvalsts apdrošinātāja rīcībā būs izmantojamais pašu kapitāls maksātspējas
kapitāla prasības apmērā.
(3) Ārvalsts apdrošinātāja filiāle var visus noslēgtos apdrošināšanas līgumus vai daļu no tiem nodot citā dalībvalstī
reģistrētai šīs ārvalsts apdrošinātāja filiālei, ja ir saņemts apliecinājums, ko sniegusi attiecīgās dalībvalsts uzraudzības
iestāde vai tādas dalībvalsts uzraudzības iestāde, kura veic ārvalsts apdrošinātāja, kurš pieņem apdrošināšanas
līgumus, filiāļu kapitāla prasību izpildes kopējo uzraudzību saskaņā ar šā likuma 
172.panta
 nosacījumiem, ka:
1) pēc apdrošināšanas līgumu pārņemšanas citā dalībvalstī reģistrētas ārvalsts apdrošinātāja filiāles rīcībā būs
izmantojamais pašu kapitāls maksātspējas kapitāla prasības apmērā;
2) attiecīgās dalībvalsts likumi atļauj veikt apdrošināšanas līgumu pārņemšanu šajā dalībvalstī reģistrētām
ārvalstu apdrošinātāju filiālēm;
3) citā dalībvalstī reģistrētas šīs ārvalsts apdrošinātāja filiāles uzraudzības iestāde ir izsniegusi atļauju
apdrošināšanas līgumu pārņemšanai.
(4) Jautājumu par ārvalsts apdrošinātāja filiāles visu noslēgto apdrošināšanas līgumu vai daļas no tiem nodošanu
izskata saskaņā ar šā likuma 
47.panta
 trešo, ceturto, piekto, sesto, septīto, astoto, devīto un desmito daļu un 
48.
,
49.
, 
50.
, 
51. 
un 
52.pantu
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
170.pants.
 (1) Ārvalsts apdrošinātāja filiāle nodrošina pietiekamas tehniskās rezerves to apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas saistību segšanai, kuras tā ir uzņēmusies Latvijas Republikas teritorijā un kuras aprēķinātas
saskaņā ar šā likuma
 XIII nodaļā
 noteikto.
(2) Ārvalsts apdrošinātāja filiāle novērtē aktīvus un saistības saskaņā ar šā likuma 
98.panta
 prasībām un nosaka
pašu kapitālu saskaņā ar normatīvajiem aktiem apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību pašu kapitāla
noteikšanas jomā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
171.pants.
 (1) Ārvalsts apdrošinātāja filiāles rīcībā pastāvīgi ir izmantojamais pašu kapitāls maksātspējas kapitāla
prasības apmērā. Izmantojamā pašu kapitāla aprēķināšanas kārtību nosaka Komisija.
(2) Ārvalsts apdrošinātāja filiāle aprēķina maksātspējas kapitāla prasību un minimālo kapitāla prasību saskaņā ar
šā likuma
 XV nodaļā
 noteikto. Aprēķinot maksātspējas kapitāla prasību un minimālo kapitāla prasību, ņem vērā tikai
ārvalsts apdrošinātāja filiāles veiktos darījumus.
(3) Ārvalsts apdrošinātāja filiāles rīcībā pastāvīgi ir izmantojamais pamata pašu kapitāls minimālās kapitāla
prasības apmērā. Izmantojamā pamata pašu kapitāla aprēķināšanas kārtību nosaka Komisija.
(4) Ārvalsts apdrošinātāja filiāles minimālās kapitāla prasības absolūti minimālā vērtība ir 50 procentu apmērā no šā
likuma 
130.panta
 trešajā daļā minētās minimālās prasības absolūti minimālās vērtības.
(5) Drošības naudas apmēru, ko ārvalsts apdrošinātāja filiāle nogulda saskaņā ar šā likuma 
164.panta
 otrās daļas
1.punkta "e" apakšpunktu, ņem vērā, aprēķinot ārvalsts apdrošinātāja filiāles izmantojamo pašu kapitālu, lai segtu
minimālo kapitāla prasību.
75
/
115
(6) Ārvalsts apdrošinātāja filiāle aktīvus maksātspējas kapitāla prasības apmērā iegulda dalībvalstīs, tai skaitā
aktīvus minimālās kapitāla prasības apmērā — Latvijas Republikā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
172.pants.
 (1) Ja ārvalsts apdrošinātājs, kas nodibinājis filiāles vairākās dalībvalstīs, ir saņēmis Komisijas un
iesaistīto dalībvalstu uzraudzības iestāžu piekrišanu šajā daļā minēto nosacījumu ievērošanai, tas:
1) aprēķina savu filiāļu kopējo maksātspējas kapitāla prasību atbilstoši šā likuma 
171.pantam
, aprēķinā
iekļaujot visu to savu filiāļu finanšu rādītājus, kuru uzraudzības iestādes ir devušas attiecīgo piekrišanu;
2) šā likuma 
164.panta
 otrās daļas 1.punkta "e" apakšpunktā minēto drošības naudu nogulda tikai tajā
dalībvalstī, kuras uzraudzības iestāde veic kopējo filiāļu maksātspējas kapitāla prasības izpildes uzraudzību;
3) aktīvus minimālās kapitāla prasības apmērā iegulda jebkurā no dalībvalstīm, kurās ir nodibinājis filiāli.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētās piekrišanas saņemšanas gadījumā netiek veikts Latvijas Republikā reģistrētās
ārvalsts apdrošinātāja filiāles maksātspējas kapitāla prasības un izmantojamā pašu kapitāla aprēķins.
(3) Lai saņemtu šā panta pirmajā daļā minēto piekrišanu, ārvalsts apdrošinātājs iesniedz visu iesaistīto dalībvalstu
uzraudzības iestādēm iesniegumu, kurā norādīta dalībvalsts uzraudzības iestāde, kas veiks kopējo filiāļu
maksātspējas kapitāla prasības izpildes uzraudzību.
(4) Šā panta pirmajā daļā minētie nosacījumi ir piemērojami tikai tad, ja piekrišanu ir devušas visas dalībvalstis,
kurām ārvalsts apdrošinātājs iesniedzis iesniegumu, un tajā norādītā dalībvalsts uzraudzības iestāde ir informējusi
pārējo iesaistīto dalībvalstu uzraudzības iestādes par to, ka veiks kopējo filiāļu maksātspējas kapitāla prasības izpildes
uzraudzību.
(5) Komisija sniedz iesniegumā norādītajai dalībvalsts uzraudzības iestādei visu informāciju, kas nepieciešama
kopējās filiāļu maksātspējas kapitāla prasības izpildes uzraudzībai.
(6) Šā panta pirmās daļas nosacījumu piemērošana tiek atcelta, ja kāda no iesaistīto dalībvalstu uzraudzības
iestādēm pieprasa to atcelt.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
173.pants.
 (1) Ārvalsts apdrošinātāja filiāļu darbību regulē šā likuma 
33.
, 
41. 
un 
91.pants
, 
142.panta
 trešā, ceturtā
un piektā daļa, 
143. 
un 
144.pants
.
(2) Piemērojot šā likuma 
140.
, 
141. 
un 
142.panta
 noteikumus, ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kurai tiek piemēroti šā
likuma 
172.panta
 pirmās, otrās, trešās, ceturtās un piektās daļas noteikumi, nodrošina pret uzraudzības iestādi, kura
atbild par ārvalsts apdrošinātāja filiāles maksātspējas pārbaudi, tādu pašu attieksmi kā pret tās dalībvalsts
uzraudzības iestādi, kuras teritorijā atrodas ārvalsts apdrošinātāja filiāles galvenais birojs.
(3) Ja Eiropas Komisija ir atzinusi ārvalsts maksātspējas režīmu par līdzvērtīgu vai noteikusi tā pagaidu līdzvērtību
Eiropas Savienībā noteiktajam maksātspējas režīmam, tad uz pārapdrošināšanas līgumiem, kas noslēgti ar tādu
ārvalsts pārapdrošinātāja filiāli, kuras galvenais birojs atrodas šajā ārvalstī, attiecina tādus pašus nosacījumus kā uz
pārapdrošināšanas līgumiem, kas noslēgti ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību, kura licencēta Latvijas
Republikā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
174.pants.
 Ārvalsts apdrošinātāja filiāle vienā dalībvalstī nedrīkst vienlaikus veikt dzīvības apdrošināšanu un
nedzīvības apdrošināšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
175.pants.
 (1) Ja Komisija ir šā likuma 
172.panta
 trešajā daļā noteiktā dalībvalsts uzraudzības iestāde, kura veic
ārvalsts apdrošinātāja kopējo filiāļu maksātspējas kapitāla prasības izpildes uzraudzību un ir pieņēmusi lēmumu par
apdrošināšanas licences anulēšanu ārvalsts apdrošinātāja filiālei, tad Komisija par minēto lēmumu paziņo pārējām tās
dalībvalsts uzraudzības iestādēm, kurā atrodas ārvalsts apdrošinātāja filiāle.
76
/
115
(2) Ja Komisija saskaņā ar šā likuma 
172.panta
 ceturto daļu ir devusi piekrišanu ārvalsts apdrošinātāju priekšrocību
saņemšanai un ir saņēmusi šā panta pirmajā daļā minēto informāciju no attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestādes, tā
veic nepieciešamās darbības, lai nodrošinātu, ka ārvalsts apdrošinātāja filiāle izpilda šā likuma prasības.
(3) Ja Komisija saskaņā ar šā likuma 
172.panta
 ceturto daļu ir devusi piekrišanu ārvalsts apdrošinātāja priekšrocību
saņemšanai, kā arī ir saņēmusi šā panta pirmajā daļā minēto informāciju no attiecīgās dalībvalsts uzraudzības
iestādes un licences anulēšanas iemesls ir pašu kapitāla apmēra neatbilstība kapitāla prasībām, tā pieņem lēmumu
par apdrošināšanas licenču anulēšanu ārvalsts apdrošinātāja filiālei.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
176.pants.
 Komisija anulē licenci, ja ārvalsts apdrošinātāja filiāle nepilda šā likuma 
166.pantā
 minēto darbības
plānu vai neievēro citus šā likuma noteikumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
177.pants.
 (1) Komisija nosūta Eiropas Komisijai, EAAPI un dalībvalstu uzraudzības iestādēm paziņojumus,
informējot par:
1) visām atļaujām, kas saskaņā ar šo likumu izsniegtas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai,
kuras mātes sabiedrība vai tās mātes sabiedrība nav reģistrēta dalībvalstī;
2) gadījumu, kad komercsabiedrība, kas nav reģistrēta dalībvalstī, ir kļuvusi par apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības mātes sabiedrību.
(2) Ja atļauja izsniegta apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai, kuras mātes sabiedrība vai tās mātes
sabiedrība nav reģistrēta dalībvalstī, Komisija papildus šā panta pirmās daļas 1.punktā minētajai informācijai nosūta
Eiropas Komisijai ziņas par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības grupas struktūru.
178.pants.
 Komisija informē Eiropas Komisiju un EAAPI par būtiskām problēmām, ar kurām saskaras
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības, uzsākot vai veicot apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu ārvalstīs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
E sadaļa 
Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas īpašie noteikumi
XXII nodaļa
Pirms apdrošināšanas līguma noslēgšanas sniedzamā informācija
(Nodaļa izslēgta ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
179.pants.
 
(Izslēgts ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
180.pants. 
(Izslēgts ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
181.pants.
 
(Izslēgts ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
182.pants.
 
(Izslēgts ar 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
XXIII nodaļa 
Kopapdrošināšana
77
/
115
183.pants. 
(1) Šo nodaļu piemēro tādiem kopapdrošināšanas darījumiem Eiropas Savienības teritorijā, kuri attiecas
uz vienu vai vairākiem riskiem, kas ietilpst šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13.,
14., 15. un 16.punktā noteiktajā nedzīvības apdrošināšanas veidā un pilnībā atbilst šādiem nosacījumiem:
1) risks ir liels risks;
2) risku, izmantojot vienu apdrošināšanas līgumu un kopēju apdrošināšanas prēmiju attiecībā uz vienu un to
pašu laikposmu, sedz divi vai vairāki apdrošināšanas komersanti katrs savas daļas apmērā kā
līdzapdrošinātājs, vienam no tiem esot vadošajam apdrošināšanas komersantam;
3) risks atrodas Eiropas Savienības teritorijā;
4) lai segtu risku, tiek uzskatīts, ka vadošais apdrošināšanas komersants sedz visu risku;
5) vismaz viens no līdzapdrošinātājiem piedalās apdrošināšanas līguma noslēgšanā ar tāda galvenā biroja vai
filiāles starpniecību, kas veic komercdarbību kādā dalībvalstī, kura nav vadošā apdrošināšanas komersanta
dalībvalsts;
6) vadošais apdrošināšanas komersants pilnībā uzņemas kopapdrošināšanas darbības vadību, it īpaši nosaka
apdrošināšanas noteikumus un tarifa likmi.
(2) Šā likuma
 XIX nodaļu
 piemēro tikai attiecībā uz vadošo apdrošināšanas komersantu.
(3) Kopapdrošināšanas darījumiem, kuri neatbilst šā panta pirmās daļas nosacījumiem, tiek piemēroti citi šā likuma
noteikumi, izņemot šīs nodaļas noteikumus.
184.pants.
 (1) Tehnisko rezervju apmēru nosaka atsevišķie līdzapdrošinātāji atbilstīgi to mītnes dalībvalsts
noteikumiem vai — gadījumā, ja šādu noteikumu nav, — atbilstīgi minētajā valstī pieņemtajai praksei.
(2) Neatkarīgi no šā panta pirmajā daļā noteiktā, tehniskās rezerves ir vismaz vienādas ar rezervi, ko vadošais
apdrošinātājs noteicis saskaņā ar savas mītnes dalībvalsts noteikumiem.
185.pants. 
Līdzapdrošinātāju rīcībā ir statistikas dati par to Eiropas Savienības kopapdrošināšanas darbību
apjomu, kurās tie piedalās, un par attiecīgajām dalībvalstīm.
186.pants.
 Izbeidzot apdrošināšanas komersanta darbību, saistības, kas izriet no līdzdalības Eiropas Savienības
kopapdrošināšanas līgumos, īsteno tāpat kā saistības, kas izriet no citiem minētā apdrošināšanas komersanta
apdrošināšanas līgumiem, neatkarīgi no apdrošināšanas atlīdzības saņēmēju valstiskās piederības.
187. pants.
 Nodrošinot šīs nodaļas prasību īstenošanu, Komisija sadarbojas, konsultējas un apmainās ar visu
nepieciešamo informāciju ar dalībvalstu uzraudzības iestādēm.
(
21.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
XXIV nodaļa 
Palīdzības apdrošināšana
188.pants.
 Palīdzības apdrošināšana ir tāda apdrošināšana, kas paredz saskaņā ar noslēgto apdrošināšanas
līgumu nodrošināt apdrošinātajam tūlītēju palīdzības sniegšanu gadījumos, kad tas ir nokļuvis grūtībās ceļojuma laikā,
esot prom no savām mājām vai arī esot prom no savas pastāvīgās dzīvesvietas. Šāda palīdzība ir naudas maksājums
vai pakalpojuma sniegšana apdrošinātajam.
189.pants.
 (1) Par palīdzības sniegšanu nelaimes vai transportlīdzekļa bojājuma gadījumā, kas noticis ceļojuma
laikā, atzīst:
1) transportlīdzekļa nogādāšanu uz tuvāko vietu, kur var veikt tā remontu, kā arī autovadītāja un pasažieru
78
/
115
nogādāšanu uz tuvāko vietu, no kuras viņi var turpināt ceļojumu;
2) transportlīdzekļa, autovadītāja un pasažieru nogādāšanu uz to mītnes zemi vai vietu, no kuras tie devušies
ceļojumā, vai uz ceļojuma galamērķi;
3) citus apdrošināšanas līgumā paredzētos pakalpojumus vai naudas izmaksas.
(2) Palīdzības apdrošināšana neietver šā likuma 
3.panta
 pirmās daļas 6. un 8.punktā noteiktos pakalpojumus.
190.pants.
 Apdrošinātājs, kurš vēlas veikt palīdzības apdrošināšanu, ir tiesīgs izmantot pakalpojumus, ko sniedz
cita persona, kurai ir personāls un aprīkojums, ieskaitot sertificētu medicīnisko personālu, kā arī citi līdzekļi, kas
nepieciešami, lai nodrošinātu apdrošināšanas līgumos paredzēto saistību izpildi šajā apdrošināšanas veidā.
XXV nodaļa
Juridisko izdevumu apdrošināšana
(Nodaļa izslēgta ar 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
191.pants.
 
(Izslēgts ar 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
192.pants.
 
(Izslēgts ar 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
193.pants.
 
(Izslēgts ar 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
XXVI nodaļa 
Lielo risku apdrošināšana
194.pants.
 Lielie riski ir:
1) apdrošinātie riski šādos apdrošināšanas veidos:
a) dzelzceļa transporta apdrošināšanā,
b) gaisakuģu apdrošināšanā,
c) kuģu apdrošināšanā,
d) kravu apdrošināšanā,
e) gaisakuģu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanā,
f) kuģu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanā;
2) apdrošinātie riski šādos apdrošināšanas veidos, ja apdrošinājuma ņēmējs nodarbojas ar komercdarbību vai ir
brīvās profesijas pārstāvis un apdrošinātie riski attiecas uz apdrošinājuma ņēmēja profesionālo darbību vai
komercdarbību:
a) kredītu apdrošināšanā,
b) galvojumu apdrošināšanā;
3) apdrošinātie riski šādos apdrošināšanas veidos, ja apdrošinājuma ņēmējs pārsniedz vismaz divus no trim
šādiem kritērijiem — tā bilances kopsumma pārsniedz 6,2 miljonus 
euro
, neto apgrozījums — 12,8 miljonus
euro
, pārskata gadā vidējais darbinieku skaits — 250 cilvēkus:
79
/
115
a) sauszemes transporta (izņemot dzelzceļa transportu) apdrošināšanā,
b) īpašuma apdrošināšanā pret uguns un dabas stihiju postījumiem (bojājumiem, ko īpašumam, izņemot
sauszemes transportu, dzelzceļa transportu, gaisakuģus, kuģus un kravas, nodara uguns, eksplozija,
atomenerģija, zemes iegrimšana un citas stihijas),
c) īpašuma apdrošināšanā pret citiem zaudējumiem (bojājumiem, ko īpašumam, izņemot sauszemes
transportu, dzelzceļa transportu, gaisakuģus, kuģus un kravas, nodara krusa, salna, zādzība un citi
negadījumi, izņemot šā punkta "b" apakšpunktā minēto),
d) sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanā,
e) vispārējās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanā,
f) dažādu finansiālo zaudējumu apdrošināšanā.
195.pants.
 Ja apdrošinājuma ņēmējs ietilpst komercsabiedrību grupā, kurai tiek veidots konsolidētais gada
pārskats, šā likuma 
194.panta
 3.punktā noteiktos kritērijus piemēro, pamatojoties uz konsolidēto gada pārskatu.
196.pants.
 Dalībvalsts apdrošinātājs var veikt lielo risku apdrošināšanu, neievērojot šā likuma 
155. 
un 
158.panta
prasības.
XXVI
1
 nodaļa
Obligātā apdrošināšana
(Nodaļa izslēgta ar 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
196.
1
 pants.
 
(Izslēgts ar 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
196.
2
 pants.
 
(Izslēgts ar 
03.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.2018.
)
F sadaļa 
Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrību grupas uzraudzība
XXVII nodaļa 
Grupas uzraudzības piemērošanas joma
197.pants.
 (1) Grupas uzraudzība ietver to apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību uzraudzību grupas
līmenī, kuras ir grupas sastāvā. Šā likuma prasības attiecībā uz individuālu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrību uzraudzību turpina piemērot katrai atsevišķai grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai, ja
vien grupas uzraudzība neparedz citādu kārtību saskaņā ar šīs sadaļas prasībām.
(2) Uzraudzība grupas līmenī tiek piemērota:
1) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām, kuras ir dalības sabiedrības vismaz vienā
apdrošināšanas sabiedrībā, pārapdrošināšanas sabiedrībā, dalībvalsts vai ārvalsts apdrošinātājā vai dalībvalsts
vai ārvalsts pārapdrošinātājā, saskaņā ar šā likuma 
69.pantu
 un XXIX, XXX, XXXI un XXXII nodaļu;
2) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām, kuru mātes sabiedrība ir dalībvalstī reģistrēta
apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, saskaņā ar šā likuma 
69.pantu
 un
XXIX, XXX, XXXI un XXXII nodaļu;
80
/
115
3) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām, kuru mātes sabiedrība ir ārvalstī reģistrēta
apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, ārvalsts apdrošinātājs vai ārvalsts
pārapdrošinātājs, saskaņā ar šā likuma 
241.
, 
242.
, 
243.
, un 
244.pantu
;
4) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām, kuru mātes sabiedrība ir daudznozaru apdrošināšanas
pārvaldītājsabiedrība, saskaņā ar šā likuma 
245.pantu
.
(3) Ja šā panta otrās daļas 1.punktā minētā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrība vai šā panta
otrās daļas 2.punktā minētā dalībvalstī reģistrēta apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu
pārvaldītājsabiedrība ir vai nu saistītā sabiedrība regulētai komercsabiedrībai vai jauktai finanšu pārvaldītājsabiedrībai,
vai pati ir regulētā komercsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, uz kuru attiecas papildu uzraudzība
saskaņā ar 
Finanšu konglomerātu likumu
, Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, pēc apspriešanās ar citām
iesaistītajām uzraudzības iestādēm var pieņemt lēmumu minētās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības
sabiedrības vai minētās apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības līmenī neveikt
šā likuma 
218.pantā
 minēto riska koncentrācijas uzraudzību vai šā likuma 
219.pantā
 minēto grupas iekšējo darījumu
uzraudzību, vai abu minēto veidu uzraudzību.
(4) Ja jauktai finanšu pārvaldītājsabiedrībai ir saistošas šā likuma prasības un līdzvērtīgas 
Finanšu konglomerātu
likuma
 prasības, it īpaši attiecībā uz risku pārvaldību un iekšējo kontroli, Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde,
ir tiesīga pēc apspriešanās ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm piemērot šai sabiedrībai vienīgi 
Finanšu
konglomerātu likuma
 prasības.
(5) Ja jauktai finanšu pārvaldītājsabiedrībai ir saistošas šā likuma prasības un līdzvērtīgas 
Kredītiestāžu likuma
prasības, it īpaši attiecībā uz risku pārvaldību un iekšējo kontroli, Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, ir
tiesīga pēc apspriešanās ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm piemērot šai sabiedrībai vienīgi tā likuma
prasības, kurš attiecas uz lielāko finanšu sektoru, kas noteikts saskaņā ar 
Finanšu konglomerātu likumu
.
(6) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, informē Eiropas Banku iestādi un EAAPI par lēmumiem, kas
pieņemti saskaņā ar šā panta ceturtās un piektās daļas prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
198.pants.
 Grupas uzraudzības piemērošana saskaņā ar šā likuma 
197.panta
 prasībām neietver individuāla
ārvalsts apdrošinātāja, ārvalsts pārapdrošinātāja, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības, jauktas finanšu
pārvaldītājsabiedrības vai daudznozaru apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības uzraudzību, izņemot šā likuma 
69.panta
prasības, kas attiecas uz apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrībām vai jauktām finanšu pārvaldītājsabiedrībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
199.pants.
 (1) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, katrā atsevišķā gadījumā var lemt par
komercsabiedrības neiekļaušanu šā likuma 
197.pantā
 minētajā grupas uzraudzībā, ja ir konstatēts viens no šādiem
nosacījumiem:
1) komercsabiedrība ir reģistrēta ārvalstī, kurā ir juridiski šķēršļi vajadzīgās informācijas nodošanai. Šāda
komercsabiedrība iekļaujama grupas maksātspējas aprēķinā Komisijas noteiktajā kārtībā;
2) komercsabiedrība, kura būtu iekļaujama, ir nenozīmīga attiecībā uz grupas uzraudzības mērķiem;
3) komercsabiedrības iekļaušana būtu nepiemērota vai maldinoša attiecībā uz grupas uzraudzības mērķiem.
(2) Ja vienas grupas dažas komercsabiedrības, vērtējot katru atsevišķi, var izslēgt no grupas uzraudzības
piemērošanas jomas saskaņā ar šā panta pirmās daļas 2.punkta prasībām, tās tomēr iekļauj grupas uzraudzībā, ja,
vērtējot kopā, tās ir nozīmīgas.
(3) Ja Komisija kā grupas uzraudzības iestāde uzskata, ka kāda apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība
nav iekļaujama grupas uzraudzībā saskaņā ar šā panta pirmās daļas 2. un 3.punkta prasībām, tā pirms lēmuma
pieņemšanas apspriežas ar pārējām iesaistītajām uzraudzības iestādēm.
(4) Ja dalībvalsts uzraudzības iestāde, kas veic grupas uzraudzību, kādu Latvijas Republikā reģistrētu
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību nav iekļāvusi grupas uzraudzībā, Komisija ir tiesīga pieprasīt grupas
mātes sabiedrībai jebkādu informāciju, kas nepieciešama attiecīgās Latvijas Republikā reģistrētās apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības uzraudzībai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
81
/
115
XXVIII nodaļa 
Grupas uzraudzības līmeņi
200.pants.
 (1) Ja šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1. un 2.punktā minētā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
dalības sabiedrība vai dalībvalstī reģistrēta apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība
ir meitas sabiedrība citai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai, dalībvalsts apdrošinātājam, dalībvalsts
pārapdrošinātājam vai dalībvalstī reģistrētai apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrībai vai jauktai finanšu
pārvaldītājsabiedrībai, šā likuma 
69.pantu
 un XXIX, XXX, XXXI un XXXII nodaļu piemēro tikai galējās mātes sabiedrības,
kas ir apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, dalībvalsts apdrošinātājs, dalībvalsts pārapdrošinātājs vai
dalībvalstī reģistrēta apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, līmenī.
(2) Ja šā panta pirmajā daļā minētā galējā mātes sabiedrība, kas ir apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība vai dalībvalstī reģistrēta apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, ir
saistītā sabiedrība regulētai komercsabiedrībai vai jauktai finanšu pārvaldītājsabiedrībai, uz kuru attiecas papildu
uzraudzība saskaņā ar 
Finanšu konglomerātu likumu
, Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, pēc apspriešanās
ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm var pieņemt lēmumu minētās galējās mātes sabiedrības līmenī neveikt šā
likuma 
218.pantā
 minēto riska koncentrācijas uzraudzību vai šā likuma 
219.pantā
 minēto grupas iekšējo darījumu
uzraudzību, vai abu minēto veidu uzraudzību.
201.pants.
 (1) Ja šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1. un 2.punktā minētās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
dalības sabiedrības vai dalībvalstī reģistrētas apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu
pārvaldītājsabiedrības šā likuma 
200.pantā
 norādītā galējā mātes sabiedrība atrodas citā dalībvalstī, Komisija,
konsultējusies ar grupas uzraudzības iestādi un minēto galējo mātes sabiedrību citā dalībvalstī, ES Regulā Nr. 
2015/35
noteiktajos apstākļos ir tiesīga pieņemt lēmumu par grupas uzraudzības attiecināšanu uz Latvijas Republikā reģistrētu
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas galējo mātes sabiedrību vai apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrību, vai jauktu
finanšu pārvaldītājsabiedrību. Šā likuma 
69.pantā
 un XXIX, XXX, XXXI un XXXII nodaļā noteiktās grupas uzraudzības
prasības piemēro apakšgrupas līmenī, ievērojot šā panta otrās, trešās, ceturtās, piektās, sestās, septītās un astotās
daļas noteikumus. Komisija sniedz paziņojumu par savu lēmumu gan grupas uzraudzības iestādei, gan dalībvalstī
reģistrētai galējai mātes sabiedrībai. Ja Komisija ir grupas uzraudzības iestāde un ir saņēmusi paziņojumu no citas
dalībvalsts uzraudzības iestādes par grupas uzraudzības piemērošanu apakšgrupas līmenī, tā informē uzraugu kolēģiju
atbilstoši šā likuma 
224.panta
 pirmās daļas 1.punktā noteiktajam.
(2) Attiecībā uz Latvijas Republikā reģistrētu galējo mātes sabiedrību Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu ierobežot
apakšgrupas uzraudzību līdz vienai vai vairākām šādām grupas finanšu stāvokļa uzraudzības jomām:
1) grupas maksātspējas uzraudzība saskaņā ar šā likuma 
203.
, 
204.
, 
205.
, 
206.
, 
207.
, 
208.
, 
209. 
un 
210.pantā
noteikto;
2) riska koncentrācijas un grupas iekšējo darījumu uzraudzība saskaņā ar šā likuma 
218. 
un 
219.pantā
noteikto;
3) riska pārvaldības un iekšējās kontroles uzraudzība saskaņā ar šā likuma 
220.pantā
 noteikto.
(3) Ja Komisija ir pieņēmusi šā panta otrās daļas 1.punktā noteikto lēmumu, grupas maksātspējas kapitāla
prasības aprēķinam tiek izmantota tā šā likuma 
205.pantā
 minētā aprēķina metode, kuru grupas uzraudzības iestāde ir
atzinusi par piemērojamu attiecībā uz šā likuma 
200.pantā
 minēto dalībvalstī reģistrētu galējo mātes sabiedrību.
(4) Ja Komisija ir pieņēmusi šā panta otrās daļas 1.punktā noteikto lēmumu un ja šā likuma 
200.pantā
 minētā
dalībvalstī reģistrēta galējā mātes sabiedrība ir ieguvusi grupas uzraudzības iestādes atļauju aprēķināt grupas
konsolidēto maksātspējas kapitāla prasību, kā arī grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību individuālo
maksātspējas kapitāla prasību, pamatojoties uz grupas iekšējo modeli, Latvijas Republikā reģistrētas galējās mātes
sabiedrības grupas maksātspējas kapitāla aprēķinam tiek izmantots grupas iekšējais modelis.
(5) Ja Komisija uzskata, ka Latvijas Republikā reģistrētas galējās mātes sabiedrības riska profils būtiski atšķiras
no grupas uzraudzības iestādes apstiprinātā iekšējā modeļa, un ja Latvijas Republikā reģistrēta galējā mātes
sabiedrība pienācīgi neņem vērā Komisijas lēmumā ietvertos norādījumus, Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu par
papildu kapitāla prasības noteikšanu minētās Latvijas Republikā reģistrētas galējās mātes sabiedrības grupas
maksātspējas kapitāla prasībai, kas izriet no iekšējā modeļa piemērošanas, vai — izņēmuma gadījumos —, ja šāda
papildu kapitāla prasība nav piemērojama, pieprasīt, lai minētā komercsabiedrība aprēķina savu grupas maksātspējas
kapitāla prasību saskaņā ar standarta formulu. 
82
/
115
(6) Šā panta piektajā daļā minētajā gadījumā Komisija sniedz paziņojumu par savu lēmumu gan grupas
uzraudzības iestādei, gan Latvijas Republikā reģistrētai galējai mātes sabiedrībai. Ja Komisija ir grupas uzraudzības
iestāde un ir saņēmusi paskaidrojošu paziņojumu no citas dalībvalsts uzraudzības iestādes par šā panta piektajā daļā
minētā lēmuma pieņemšanu attiecībā uz papildu kapitāla prasības noteikšanu vai standarta formulas piemērošanu
apakšgrupas līmenī, tā informē uzraugu kolēģiju atbilstoši šā likuma 
224.panta
 pirmās daļas 1.punktā noteiktajam.
(7) Ja Komisija ir pieņēmusi šā panta otrās daļas 1.punktā noteikto lēmumu, minētā komercsabiedrība nav tiesīga
iesniegt pieteikumu atļaujas saņemšanai saskaņā ar šā likuma 
213. 
vai 
217.pantu
, lai kādai no tās meitas sabiedrībām
piemērotu šā likuma 
214. 
un 
215.panta
 prasības.
(8) Komisija nepieņem vai atceļ šā panta pirmajā daļā minēto lēmumu, ja Latvijas Republikā reģistrēta galējā mātes
sabiedrība ir meitas sabiedrība šā likuma 
200.pantā
 minētajai dalībvalstī reģistrētai galējai mātes sabiedrībai, kam ir
izsniegta grupas uzraudzības iestādes atļauja, saskaņā ar kuru attiecīgajai meitas sabiedrībai piemērojamas šā likuma
214. 
un 
215.panta
 prasības.
202.pants.
 (1) Ja Komisija ir pieņēmusi šā likuma 
201.pantā
 minēto lēmumu piemērot Latvijas Republikā reģistrētai
galējai mātes sabiedrībai grupas uzraudzību apakšgrupas līmenī, Komisija ES Regulā Nr. 
2015/35
 noteiktajos
apstākļos ir tiesīga noslēgt vienošanos ar citā dalībvalstī reģistrētas citas saistītās sabiedrības galējās mātes
sabiedrības uzraudzības iestādi, lai veiktu grupas uzraudzību tādas apakšgrupas līmenī, kura aptver vairākas
dalībvalstis.
(2) Ja Komisija un attiecīgā uzraudzības iestāde ir noslēgušas vienošanos atbilstīgi šā panta pirmajai daļai, grupas
uzraudzība netiek veikta šā likuma 
201.pantā
 minētās galējās mātes sabiedrības apakšgrupas līmenī, ja tā neatrodas
tajā pašā dalībvalstī, kurā atrodas šā panta pirmajā daļā minētā apakšgrupa. Ja Komisija ir pieņēmusi lēmumu veikt
papildu uzraudzību apakšgrupas līmenī un ir noslēgusi šā panta pirmajā daļā minēto vienošanos, tā sniedz
paskaidrojošu paziņojumu par noslēgto vienošanos dalībvalstī reģistrētai galējai mātes sabiedrībai un grupas
uzraudzības iestādei, kā arī informē uzraugu kolēģiju atbilstoši šā likuma 
224.panta
 pirmās daļas 1.punktā
noteiktajam.
(3) Ja Komisija un attiecīgā uzraudzības iestāde ir noslēgušas vienošanos atbilstīgi šā panta pirmajai daļai,
uzraudzība apakšgrupas līmenī tiek piemērota, ievērojot šā likuma 
201.panta
 otrās, trešās, ceturtās, piektās, sestās,
septītās un astotās daļas nosacījumus.
XXIX nodaļa 
Grupas maksātspēja
203.pants.
 (1) Grupas maksātspējas uzraudzība tiek veikta saskaņā ar šā panta otro daļu, šā likuma 
69.pantu
 un
XXXI un XXXII nodaļu.
(2) Lai nodrošinātu grupas maksātspēju, šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1.punktā minētās apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas dalības sabiedrības un šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 2.punktā minētās grupas apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrības nodrošina tāda izmantojamā pašu kapitāla pieejamību grupā, kas vienmēr ir vismaz
līdzvērtīgs grupas maksātspējas kapitāla prasībai, ko aprēķina saskaņā ar šā likuma 
205.
, 
206.
, 
207.
, 
208.
, 
209. 
un
210.pantā
 noteikto.
(3) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, veic grupas maksātspējas izpildes pārbaudi saskaņā ar šā likuma
69.pantā
 un XXXII nodaļā noteikto. Grupas maksātspējas uzraudzībā tiek piemērotas šā likuma 
139.panta
 un
141.panta
 pirmās, otrās, trešās un ceturtās daļas prasības.
(4) Tiklīdz dalības sabiedrība ir konstatējusi un informējusi grupas uzraudzības iestādi par savu neatbilstību grupas
maksātspējas kapitāla prasībai vai par šādas neatbilstības risku turpmākajos trijos mēnešos, Komisija, ja tā ir grupas
uzraudzības iestāde, informē par to citas uzraugu kolēģijas uzraudzības iestādes, kuras veic grupas finanšu stāvokļa
analīzi.
204.pants.
 (1) Grupas maksātspējas aprēķins ietver grupas maksātspējas kapitāla prasības aprēķinu un grupas
pašu kapitāla aprēķinu. Komisija nosaka grupas maksātspējas aprēķina biežumu un kārtību, kādā šis aprēķins
iesniedzams Komisijai.
83
/
115
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība un jaukta finanšu
pārvaldītājsabiedrība pastāvīgi uzrauga grupas maksātspējas kapitāla prasību. Ja grupas riska profils būtiski atšķiras
no pieņēmumiem, kuri ir pēdējā Komisijai iesniegtā grupas maksātspējas kapitāla prasības aprēķina pamatā,
nekavējoties tiek veikts un Komisijai iesniegts jauns grupas maksātspējas kapitāla prasības aprēķins.
(3) Ja ir pamats uzskatīt, ka grupas riska profils ir būtiski mainījies kopš dienas, kurā iesniegts pēdējais grupas
maksātspējas kapitāla prasības aprēķins, Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, ir tiesīga pieprasīt, lai tiek
veikts jauns grupas maksātspējas kapitāla prasības aprēķins.
205.pants.
 (1) Grupas maksātspējas aprēķinam var izmantot standarta metodi — konsolidētā finanšu pārskata
metodi, tādējādi aprēķinot konsolidēto grupas maksātspējas kapitāla prasību, vai alternatīvo metodi — atskaitīšanas
un summēšanas metodi, tādējādi aprēķinot summēto grupas maksātspējas kapitāla prasību.
(2) Šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1.punktā minētās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrības
grupas maksātspējas aprēķinam izmanto konsolidētā finanšu pārskata metodi.
(3) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, pēc konsultēšanās ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm
un šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1.punktā minēto apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrību ir
tiesīga pieņemt lēmumu par atskaitīšanas un summēšanas metodes vai kombinētās konsolidētā finanšu pārskata
metodes un atskaitīšanas un summēšanas metodes piemērošanu attiecīgās grupas maksātspējas aprēķinam
gadījumos, kad konsolidētā finanšu pārskata metode nav atbilstoša.
(4) Grupas maksātspējas aprēķina metodes, to izvēli, vispārīgos principus un aprēķina metožu piemērošanu
nosaka Komisija.
(5) Grupas maksātspējas aprēķina vajadzībām aktīvus un saistības novērtē saskaņā ar šā likuma 
98.pantā
noteikto.
206.pants.
 Šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1.punktā minētās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības
sabiedrības un šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 2.punktā minētās grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības var aprēķināt konsolidēto grupas maksātspējas kapitāla prasību, izmantojot pilnīgu vai daļēju iekšējo
modeli, kas atbilst šā likuma 
121.
, 
122.
, 
123.
, 
124.
, 
125.
, 
126.
, 
127.
, 
128. 
un 
129.pantā
 noteiktajam, ja ir saņemta
Komisijas kā grupas uzraudzības iestādes atļauja.
207.pants.
 (1) Ja grupas iekšējais modelis tiks izmantots ne tikai grupas konsolidētās maksātspējas kapitāla
prasības aprēķinam, bet arī vienas vai vairāku grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību individuālās
maksātspējas kapitāla prasības aprēķinam, pieteikumu par atļauju izmantot grupas iekšējo modeli grupas uzraudzības
iestādei iesniedz:
1) šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1.punktā minētajā gadījumā — apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
dalības sabiedrība un tās saistītās sabiedrības kopīgi;
2) šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 2.punktā minētajā gadījumā — apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai
jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības saistītās sabiedrības kopīgi.
(2) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, par saņemto pieteikumu nekavējoties paziņo un to nosūta visām
uzraugu kolēģijā iesaistītajām uzraudzības iestādēm.
(3) Šā panta pirmajā daļā minētajā pieteikumā norādāmās informācijas, pievienojamo dokumentu un pieteikuma
izskatīšanas kārtību nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(4) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, sešu mēnešu laikā pēc tam, kad saņemts pilnībā aizpildīts šā
panta pirmajā daļā minētais pieteikums, kuram pievienoti visi nepieciešamie dokumenti, veic visus iespējamos
pasākumus, lai, apspriežoties ar iesaistītajām uzraudzības iestādēm, saskaņotu viedokļus un pieņemtu lēmumu
(turpmāk — saskaņots lēmums) par pieteikumā minētās atļaujas izsniegšanu.
(5) Ja Latvijas Republikā reģistrēta komercsabiedrība, kas ir saistītā sabiedrība citā dalībvalstī reģistrētai
komercsabiedrībai, vai Latvijas Republikā reģistrēta apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu
pārvaldītājsabiedrības saistītā sabiedrība iesniedz šā panta pirmajā daļā minēto pieteikumu grupas uzraudzības
iestādei un Komisija ir iesaistītā uzraudzības iestāde, Komisija kopā ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm
piedalās saskaņota lēmuma pieņemšanā.
84
/
115
(6) Ja šā panta ceturtajā daļā minētajā sešu mēnešu laikā kāda no iesaistītajām uzraudzības iestādēm ir vērsusies
EAAPI ar pieprasījumu palīdzēt panākt vienošanos saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.pantu, Komisija, ja tā ir
grupas uzraudzības iestāde, atliek šā panta ceturtajā daļā minētā lēmuma pieņemšanu, līdz EAAPI viena mēneša
laikā ir pieņēmusi lēmumu saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.panta 3.punktu. Komisija, ja tā ir grupas
uzraudzības iestāde, pieņem šā panta ceturtajā daļā minēto lēmumu saskaņā ar EAAPI lēmumu. Ja lēmumu pieņem
grupas uzraudzības iestāde, kas ir citas dalībvalsts uzraudzības iestāde, Komisija to ievēro, veicot apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības uzraudzību.
(7) Komisija kā iesaistītā uzraudzības iestāde nav tiesīga vērsties EAAPI ar pieprasījumu palīdzēt panākt
vienošanos pēc šā panta ceturtajā daļā minētā perioda beigām vai pēc saskaņota lēmuma pieņemšanas.
(8) Ja saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 41.panta 2. un 3.punktu un 44.panta 1., 2. un 3.punktu EAAPI darba
grupas priekšlikums attiecībā uz pieņemamo lēmumu tiek noraidīts, šā panta ceturtajā daļā minēto lēmumu pieņem
grupas uzraudzības iestāde. Ja lēmumu pieņem grupas uzraudzības iestāde, kas ir citas dalībvalsts uzraudzības
iestāde, Komisija to ievēro, veicot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības uzraudzību. Šā panta ceturtajā
daļā minētais periods tiek uzskatīts par samierināšanas laikposmu ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.panta 2.punkta
izpratnē.
(9) Ja iesaistītās uzraudzības iestādes kopīgi ir pieņēmušas šā panta ceturtajā daļā minēto lēmumu, Komisija, ja tā
ir grupas uzraudzības iestāde, nosūta pieteikuma iesniedzējiem saskaņoto lēmumu.
(10) Ja pēc prasībām pilnībā atbilstoša pieteikuma saņemšanas šā panta ceturtajā daļā norādītajā termiņā netiek
pieņemts saskaņots lēmums, lēmumu pieņem Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde. Pieņemot lēmumu,
Komisija ņem vērā visu iesaistīto uzraudzības iestāžu viedokļus un iebildumus, kas izteikti pieteikuma izvērtēšanas
sešu mēnešu laikā. Komisija nosūta lēmumu pieteikuma iesniedzējiem un visām iesaistītajām uzraudzības iestādēm.
Ja lēmumu pieņem grupas uzraudzības iestāde, kas ir citas dalībvalsts uzraudzības iestāde, Komisija to ievēro, veicot
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības uzraudzību.
(11) Ja Komisija uzskata, ka tās uzraudzībā esošās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības, kura
aprēķina individuālo maksātspējas kapitāla prasību, izmantojot apstiprināto grupas iekšējo modeli, riska profils būtiski
atšķiras no pieņēmumiem, kuri nosaka grupas līmenī apstiprināto iekšējo modeli, un ja apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība nav iesniegusi Komisijai motivētu pamatojumu, ka atšķirības nav būtiskas, vai ja
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība nenovērš šīs atšķirības, Komisija var noteikt papildu kapitāla prasību
saskaņā ar šā likuma 
46.pantu
.
(12) Izņēmuma gadījumos Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai šā panta vienpadsmitajā daļā minētā apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība aprēķina tās maksātspējas kapitāla prasību, izmantojot standarta formulu, ja šā panta
vienpadsmitajā daļā minētā papildu kapitāla prasība būtu neatbilstoša attiecīgās sabiedrības riska profilam. Komisija,
ja ir konstatēti šā likuma 
46.panta
 pirmās daļas 1. un 3.punktā minētie apstākļi, var noteikt papildu kapitāla prasību šīs
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības maksātspējas kapitāla prasībai, kas aprēķināta, izmantojot
standarta formulu saskaņā ar šā likuma 
119.pantā
 noteikto.
(13) Komisija šā panta vienpadsmitajā un divpadsmitajā daļā paredzētajos gadījumos sagatavo un nosūta lēmumu
gan tās uzraudzībā esošajai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai, gan citām uzraugu kolēģijā
iesaistītajām uzraudzības iestādēm.
208.pants.
 (1) Izvērtējot, vai konsolidētā grupas maksātspējas kapitāla prasība pienācīgi atspoguļo grupas riska
profilu, Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, īpašu uzmanību pievērš visiem gadījumiem, kad grupas līmenī var
rasties apstākļi, kas minēti šā likuma 
46.panta
 pirmajā daļā, it īpaši, ja:
1) grupas līmenī pastāv jebkādi specifiskie riski, ko, izmantojot standarta formulu vai iekšējo modeli, nevarētu
pietiekami segt, jo to apmērs ir grūti nosakāms;
2) iesaistītās uzraudzības iestādes saskaņā ar šā likuma 
46.pantu
 un 
207.panta
 vienpadsmito, divpadsmito un
trīspadsmito daļu ir noteikušas jebkādu papildu kapitāla prasību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
saistītās sabiedrības maksātspējas kapitāla prasībai.
(2) Ja grupas riska profils nav atspoguļots atbilstīgi šajā likumā noteiktajam, Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības
iestāde, var noteikt papildu kapitāla prasību konsolidētajai grupas maksātspējas kapitāla prasībai saskaņā ar šā
likuma 
46.pantu
.
85
/
115
209.pants.
 Ja grupas maksātspējas aprēķinam tiek izmantota atskaitīšanas un summēšanas metode un no
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības un tās saistītajām sabiedrībām vai no apdrošināšanas
pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības saistītajām sabiedrībām tiek saņemts kopīgs
pieteikums atļaut aprēķināt grupas apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrību maksātspējas kapitāla prasību,
pamatojoties uz iekšējo modeli, Komisija atļaujas izsniegšanai un uzraudzības procesam piemēro šā likuma
207.pantā
 noteikto.
210.pants.
 (1) Izvērtējot, vai summētā grupas maksātspējas kapitāla prasība, ko aprēķina saskaņā ar šā likuma
205.pantu
, pienācīgi atspoguļo grupas riska profilu, Komisija īpašu uzmanību pievērš visiem specifiskajiem riskiem,
kuri pastāv grupas līmenī un kurus nevarētu pietiekami segt, jo to apmērs ir grūti nosakāms.
(2) Ja grupas riska profils būtiski atšķiras no pieņēmumiem, kuri ir grupas summētās maksātspējas kapitāla
prasības pamatā, Komisija grupas summētajai maksātspējas kapitāla prasībai nosaka papildu kapitāla prasību,
ievērojot šā likuma 
46.pantā
 noteikto, kā arī ES Regulas Nr. 
2015/35
 prasības attiecībā uz apstākļiem papildu kapitāla
prasības noteikšanai un papildu kapitāla prasības aprēķina metodoloģijām.
211.pants.
 (1) Šā likuma 
214. 
un 
215.pantu
 piemēro visām apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībām,
kas ir apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības meitas sabiedrības, ja tiek ievēroti visi šādi nosacījumi:
1) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, nav pieņēmusi lēmumu izslēgt meitas sabiedrību no grupas
uzraudzības piemērošanas jomas un meitas sabiedrība ir iekļauta grupas uzraudzībā, ko veic Komisija mātes
sabiedrības līmenī saskaņā ar šā likuma prasībām;
2) uz meitas sabiedrību attiecas mātes sabiedrības risku pārvaldības sistēma un iekšējās kontroles sistēma un
mātes sabiedrība atbilst iesaistīto uzraudzības iestāžu prasībām par meitas sabiedrības piesardzīgu vadību;
3) mātes sabiedrība ir saņēmusi šā likuma 
220.panta
 sestajā daļā minēto atļauju;
4) mātes sabiedrība ir saņēmusi šā likuma 
238.panta
 otrajā daļā minēto atļauju;
5) mātes sabiedrība ir saņēmusi šā likuma 
212.pantā
 minēto atļauju.
(2) Kritērijus, kurus piemēro, izvērtējot, vai ir ievēroti šā panta pirmās daļas nosacījumi, nosaka ES Regula Nr.
2015/35
.
212.pants.
 Šā likuma 
214. 
un 
215.panta
 prasības var piemērot, ja ir saņemta Komisijas atļauja. Lai saņemtu
atļauju, mātes sabiedrība iesniedz Komisijai motivētu pieteikumu.
213.pants.
 (1) Kad saņemts pieteikums atļaujai piemērot šā likuma 
214. 
un 
215.panta
 prasības, Komisija un citas
iesaistītās uzraudzības iestādes sadarbojas un apspriežas uzraugu kolēģijā, lai pieņemtu lēmumu par atļaujas
izsniegšanu un, ja nepieciešams, izvirzītu citus noteikumus un nosacījumus, kas būtu jāattiecina uz šādu atļauju.
(2) Šā likuma 
212.pantā
 minēto pieteikumu iesniedz tikai Komisijai, ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību. Komisija
informē par to citas uzraugu kolēģijas uzraudzības iestādes un nekavējoties nosūta tām pilnībā aizpildīto pieteikumu.
(3) Komisija un citas iesaistītās uzraudzības iestādes sadarbojas, lai triju mēnešu laikā pēc tam, kad visas
uzraugu kolēģijas uzraudzības iestādes ir saņēmušas šā likuma 
212.pantā
 minēto pieteikumu, pieņemtu saskaņotu
lēmumu par atļaujas izsniegšanu.
(4) Ja šā panta trešajā daļā minētajā triju mēnešu laikā kāda no iesaistītajām uzraudzības iestādēm ir vērsusies
EAAPI ar pieprasījumu palīdzēt panākt vienošanos saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.pantu, Komisija, ja tā ir
grupas uzraudzības iestāde, atliek šā panta trešajā daļā minētā lēmuma pieņemšanu, līdz EAAPI ir pieņēmusi lēmumu
saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.panta 3.punktu. Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, pieņem šā
panta trešajā daļā minēto lēmumu saskaņā ar EAAPI lēmumu. Ja lēmumu pieņem grupas uzraudzības iestāde, kas ir
citas dalībvalsts uzraudzības iestāde, Komisija to ievēro, veicot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības
uzraudzību.
(5) Komisija kā iesaistītā uzraudzības iestāde nav tiesīga vērsties EAAPI ar pieprasījumu palīdzēt panākt
vienošanos pēc šā panta trešajā daļā minētā perioda beigām vai pēc saskaņota lēmuma pieņemšanas.
86
/
115
(6) Ja saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 41.panta 2. un 3.punktu un 44.panta 1., 2. un 3.punktu EAAPI darba
grupas priekšlikums attiecībā uz pieņemamo lēmumu tiek noraidīts, šā panta trešajā daļā minēto lēmumu pieņem
Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde. Ja lēmumu pieņem grupas uzraudzības iestāde, kas ir citas dalībvalsts
uzraudzības iestāde, Komisija to ievēro, veicot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības uzraudzību. Šā
panta trešajā daļā minētais periods tiek uzskatīts par samierināšanas laikposmu ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.panta
2.punkta izpratnē.
(7) Ja iesaistītās uzraudzības iestādes ir pieņēmušas šā panta trešajā daļā minēto saskaņoto lēmumu, Komisija, ja
tā ir grupas uzraudzības iestāde, nosūta šo lēmumu pieteikuma iesniedzējiem.
(8) Ja pēc prasībām pilnībā atbilstoša pieteikuma saņemšanas šā panta trešajā daļā norādītajā termiņā netiek
pieņemts saskaņots lēmums, lēmumu pieņem Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde. Pieņemot lēmumu,
Komisija ņem vērā visu iesaistīto uzraudzības iestāžu, kā arī uzraugu kolēģijas citu uzraudzības iestāžu viedokļus un
iebildumus, kas izteikti pieteikuma izvērtēšanas triju mēnešu periodā. Komisija nosūta lēmumu pieteikuma
iesniedzējam un visām iesaistītajām uzraudzības iestādēm, sniedzot skaidrojumu par būtiskām atkāpēm no citu
iesaistīto uzraudzības iestāžu pieņemtās nostājas. Ja lēmumu pieņem grupas uzraudzības iestāde, kas ir citas
dalībvalsts uzraudzības iestāde, Komisija to ievēro, veicot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības
uzraudzību.
(9) Procedūras, kuras Komisija ievēro informācijas apmaiņā, realizējot savas tiesības un veicot savus pienākumus
saskaņā ar šā panta un šā likuma 
214.
, 
215.
, 
216. 
un 
217.panta
 prasībām, nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
214.pants.
 (1) Meitas sabiedrības maksātspējas kapitāla prasību aprēķina, ievērojot šā likuma 
215.panta
noteikumus un saskaņā ar šā panta otro, ceturto, piekto, sesto, septīto un astoto daļu.
(2) Ja meitas sabiedrības maksātspējas kapitāla prasību aprēķina, pamatojoties uz iekšējo modeli, kas grupas
līmenī apstiprināts saskaņā ar šā likuma 
207.pantu
, un Komisija, ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību, uzskata, ka šīs
sabiedrības riska profils būtiski atšķiras no minētā iekšējā modeļa, turklāt šī sabiedrība neizpilda Komisijas lēmumā
ietvertos norādījumus, Komisija šā likuma 
46.pantā
 noteiktajos gadījumos ir tiesīga ierosināt, lai tiek noteikta papildu
kapitāla prasība minētās meitas sabiedrības maksātspējas kapitāla prasībai, kas aprēķināta, izmantojot iekšējo
modeli, vai — izņēmuma gadījumā —, ja šāda papildu kapitāla prasība nav piemērota, pieprasīt, lai meitas sabiedrība
aprēķina savu maksātspējas kapitāla prasību, izmantojot standarta formulu. Komisija apspriež savu ierosinājumu
uzraugu kolēģijā un paziņo šāda ierosinājuma pamatojumu gan meitas sabiedrībai, gan uzraugu kolēģijai.
(3) Ja meitas sabiedrības maksātspējas kapitāla prasība ir aprēķināta, izmantojot standarta formulu, un Komisija,
ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību, uzskata, ka šīs sabiedrības riska profils būtiski atšķiras no standarta formulas
pamatā esošajiem pieņēmumiem, turklāt sabiedrība neizpilda Komisijas lēmumā ietvertos norādījumus, Komisija
izņēmuma gadījumā ir tiesīga pieprasīt, lai attiecīgā meitas sabiedrība aizstāj standarta formulas aprēķinā izmantoto
parametru apakšgrupu ar šai meitas sabiedrībai īpašiem parametriem, aprēķinot dzīvības, nedzīvības un veselības
apdrošināšanas parakstīšanas riska moduļus, vai šā likuma 
46.pantā
 minētajos gadījumos noteikt papildu kapitāla
prasību minētās meitas sabiedrības maksātspējas kapitāla prasībai. Komisija apspriež savu ierosinājumu uzraugu
kolēģijā un paziņo šāda ierosinājuma pamatojumu gan meitas sabiedrībai, gan uzraugu kolēģijai.
(4) Komisija sadarbojas ar citām uzraugu kolēģijas uzraudzības iestādēm, lai panāktu vienošanos par šā panta
otrajā un trešajā daļā minētajiem ierosinājumiem vai par citiem iespējamiem pasākumiem. Komisija ievēro panākto
vienošanos, veicot apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības uzraudzību.
(5) Ja Komisija un grupas uzraudzības iestāde viena mēneša laikā nespēj pieņemt saskaņotu lēmumu par
ierosinājumu, tad jautājumu nodod apspriešanai EAAPI.
(6) Ja šā panta piektajā daļā minētajā periodā Komisija vai grupas uzraudzības iestāde ir vērsusies EAAPI ar
pieprasījumu palīdzēt panākt vienošanos saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.pantu, Komisija, ja tā ir licencējusi
meitas sabiedrību, atliek šā panta otrajā un trešajā daļā minēto lēmumu pieņemšanu, līdz EAAPI viena mēneša laikā ir
pieņēmusi lēmumu saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.pantu. Viens mēnesis tiek uzskatīts par samierināšanas
laikposmu ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.panta 2.punkta izpratnē. Komisija, ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību,
pieņem šā panta otrajā un trešajā daļā minētos lēmumus saskaņā ar EAAPI lēmumu. Komisija nav tiesīga vērsties
EAAPI ar pieprasījumu palīdzēt panākt vienošanos pēc šā panta piektajā daļā minētā perioda beigām vai pēc
saskaņota lēmuma pieņemšanas uzraugu kolēģijā.
(7) Komisija paziņo lēmumu meitas sabiedrībai un uzraugu kolēģijai.
(8) Ja šā panta otrajā un trešajā daļā minētos lēmumus pieņem cita iesaistītā grupas uzraudzības iestāde,
Komisija tos ievēro, veicot grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību uzraudzību.
87
/
115
215.pants.
 (1) Ja tiek konstatēta meitas sabiedrības neatbilstība maksātspējas kapitāla prasībai, ievērojot šā
likuma 
141.panta
 nosacījumus, Komisija, ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību, nekavējoties nosūta uzraugu kolēģijai
meitas sabiedrības iesniegto finansiālā stāvokļa uzlabošanas plānu, lai sešu mēnešu laikā pēc tam, kad konstatēta
neatbilstība maksātspējas kapitāla prasībai, panāktu, ka sabiedrība atjauno izmantojamā pašu kapitāla līmeni vai
samazina savu riska profilu, lai nodrošinātu atbilstību maksātspējas kapitāla prasībai.
(2) Darbojoties uzraugu kolēģijā, Komisija dara visu iespējamo, lai panāktu vienošanos ar citām iesaistītajām
uzraudzības iestādēm par savu ierosinājumu attiecībā uz lēmumu par finansiālā stāvokļa uzlabošanas plāna
apstiprināšanu četru mēnešu laikā no dienas, kad pirmo reizi konstatēta neatbilstība maksātspējas kapitāla prasībai.
(3) Ja netiek panākta šā panta otrajā daļā minētā vienošanās, Komisija, ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību,
pieņem lēmumu attiecībā uz to, vai apstiprināt finansiālā stāvokļa uzlabošanas plānu, pienācīgi ņemot vērā citu
uzraugu kolēģijas uzraudzības iestāžu viedokļus, tai skaitā iebildumus.
(4) Ja Komisija ir licencējusi meitas sabiedrību un atbilstoši šā likuma 
139.pantam
 ir konstatējusi finanšu stāvokļa
pasliktināšanos, tā nekavējoties ziņo uzraugu kolēģijai par to, kādus pasākumus tiek ierosināts veikt. Izņemot ārkārtas
situācijas, veicamos pasākumus apspriež uzraugu kolēģijā. Piemērojamos kritērijus, novērtējot, kādas situācijas ir
uzskatāmas par ārkārtas situācijām, nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(5) Darbojoties uzraugu kolēģijā, Komisija dara visu iespējamo, lai panāktu vienošanos ar citām iesaistītajām
uzraudzības iestādēm par tās ierosinātajiem pasākumiem, kas veicami mēneša laikā pēc paziņošanas dienas.
(6) Ja netiek panākta šā panta piektajā daļā minētā vienošanās, Komisija, ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību,
pieņem lēmumu attiecībā uz ierosināto pasākumu apstiprināšanu, pienācīgi ņemot vērā citu uzraugu kolēģijas
uzraudzības iestāžu viedokļus un iebildumus.
(7) Ja tiek konstatēta meitas sabiedrības neatbilstība minimālajai kapitāla prasībai saskaņā ar šā likuma 
142.pantā
noteikto, Komisija, ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību, nekavējoties nosūta uzraugu kolēģijai meitas sabiedrības
iesniegto īstermiņa finanšu plānu, kuru īstenojot meitas sabiedrība triju mēnešu laikā no dienas, kad pirmo reizi
konstatēta neatbilstība minimālajai kapitāla prasībai, atjauno izmantojamā pašu kapitāla līmeni, kas sedz minimālo
kapitāla prasību, vai samazina meitas sabiedrības riska profilu, lai nodrošinātu atbilstību minimālajai kapitāla prasībai.
Komisija informē uzraugu kolēģiju arī par visiem pasākumiem, kas veikti, lai meitas sabiedrība izpildītu minimālo
kapitāla prasību.
(8) Ja Komisija, kas ir licencējusi meitas sabiedrību, nav panākusi vienošanos ar grupas uzraudzības iestādi par
finansiālā stāvokļa uzlabošanas plāna, kā arī finansiālā stāvokļa uzlabošanas perioda pagarinājuma apstiprināšanu šā
panta otrajā daļā noteiktajā četru mēnešu laikā vai par Komisijas ierosināto pasākumu apstiprināšanu šā panta
piektajā daļā noteiktajā viena mēneša laikā, Komisija vai grupas uzraudzības iestāde var vērsties EAAPI ar
pieprasījumu palīdzēt panākt vienošanos saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.pantu. Komisija, ja tā ir licencējusi
meitas sabiedrību, atliek šā panta trešajā un sestajā daļā minētā lēmuma pieņemšanu, līdz EAAPI viena mēneša laikā
ir pieņēmusi lēmumu saskaņā ar ES Regulas Nr. 
1094/2010
 19.panta 3.punktu. Šā panta otrajā daļā minētie četri
mēneši vai piektajā daļā minētais viens mēnesis tiek uzskatīts par samierināšanas laikposmu ES Regulas Nr.
1094/2010
 19.panta 2.punkta izpratnē. Komisija, ja tā ir licencējusi meitas sabiedrību, pieņem šā panta trešajā un
sestajā daļā minēto lēmumu saskaņā ar EAAPI lēmumu. Komisija nav tiesīga vērsties EAAPI ar pieprasījumu palīdzēt
panākt vienošanos pēc šā panta otrajā un piektajā daļā minētā perioda beigām, pēc saskaņota lēmuma pieņemšanas
uzraugu kolēģijā vai šā panta ceturtajā daļā minētajās ārkārtas situācijās. Komisija paziņo lēmumu meitas sabiedrībai
un uzraugu kolēģijai.
(9) Ja šā panta trešajā un sestajā daļā minētos lēmumus pieņem cita iesaistītā grupas uzraudzības iestāde,
Komisija tos ievēro, veicot grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību uzraudzību.
216.pants.
 (1) Saskaņā ar šā likuma 
214. 
un 
215.pantu
 noteiktās prasības izbeidz piemērot šādos gadījumos:
1) vairs netiek ievērots šā likuma 
211.panta
 pirmās daļas 1.punkta nosacījums;
2) vairs netiek ievērots šā likuma 
211.panta
 pirmās daļas 2.punkta nosacījums un grupa neatjauno atbilstību
šim nosacījumam piemērotā laikposmā;
3) vairs netiek ievēroti šā likuma 
211.panta
 pirmās daļas 3. un 4.punkta nosacījumi.
(2) Šā panta pirmās daļas 1.punktā minētajā gadījumā, ja Komisija ir grupas uzraudzības iestāde un tā pēc
88
/
115
apspriešanās ar uzraugu kolēģiju nolemj vairs neietvert meitas sabiedrību grupas uzraudzībā, ko tā veic, Komisija
nekavējoties informē iesaistīto uzraudzības iestādi un grupas mātes sabiedrību.
(3) Mātes sabiedrība ir atbildīga par to, lai atbilstība šā likuma 
211.panta
 pirmās daļas 2., 3. un 4.punkta
nosacījumiem tiktu nodrošināta pastāvīgi. Neatbilstības gadījumā mātes sabiedrība nekavējoties informē Komisiju, ja tā
ir grupas uzraudzības iestāde, un attiecīgās meitas sabiedrības uzraudzības iestādi. Mātes sabiedrība iesniedz plānu
atbilstības atjaunošanai piemērotā laikposmā.
(4) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, vismaz reizi gadā pēc savas iniciatīvas pārbauda, vai tiek ievēroti
šā likuma 
211.panta
 pirmās daļas 2., 3. un 4.punktā minētie nosacījumi. Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde,
šādu pārbaudi veic arī pēc iesaistītās uzraudzības iestādes pieprasījuma.
(5) Ja pārbaudē konstatē trūkumus, Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, pieprasa, lai mātes sabiedrība
iesniedz plānu atbilstības atjaunošanai noteiktā termiņā.
(6) Ja pēc apspriešanās ar uzraugu kolēģiju Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, konstatē, ka šā panta
trešajā vai piektajā daļā minētais plāns nav efektīvs vai ka tas nav īstenots noteiktajā termiņā, Komisija pieņem
lēmumu, ka šā likuma 
211.panta
 pirmās daļas 2., 3. un 4.punktā minētie nosacījumi vairs netiek ievēroti, un
nekavējoties par to informē iesaistīto uzraudzības iestādi.
(7) Šā likuma 
214. 
un 
215.panta
 prasību piemērošanu var atsākt, ja mātes sabiedrība iesniedz jaunu pieteikumu un
saņem labvēlīgu lēmumu atbilstīgi šā likuma 
213.pantā
 noteiktajai procedūrai.
217.pants.
 Šā likuma 
211.
, 
212.
, 
213.
, 
214.
, 
215. 
un 
216.panta
 prasības piemēro apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrībām, kas ir apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības
meitas sabiedrības.
XXX nodaļa 
Riska koncentrācija un grupas iekšējie darījumi
218.pants.
 (1) Riska koncentrācijas uzraudzību grupas līmenī veic Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde,
saskaņā ar šā panta otrajā, trešajā, ceturtajā, piektajā un sestajā daļā, šā likuma 
69.pantā
 un XXXI un XXXII nodaļā
noteikto.
(2) Informāciju par riska koncentrāciju grupas līmenī Komisijai iesniedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība, kas ir grupas mātes sabiedrība, vai, ja grupas mātes sabiedrība nav apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība, – tā apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība, jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība vai grupas apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kuru Komisija norādījusi pēc apspriešanās ar citām iesaistītajām uzraudzības
iestādēm un grupu.
(3) Komisija pēc apspriešanās ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm un grupu nosaka tos riska veidus, par
kuriem ziņo attiecīgās grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības.
(4) Nosakot riska veidus vai paziņojot savu viedokli par tiem, Komisija un citas attiecīgās uzraudzības iestādes ņem
vērā attiecīgo grupu un grupas riska pārvaldības struktūru.
(5) Lai noteiktu nozīmīgu riska koncentrāciju, par ko nepieciešams ziņot, Komisija pēc apspriešanās ar citām
iesaistītajām uzraudzības iestādēm un grupu, pamatojoties uz maksātspējas kapitāla prasībām, tehniskajām rezervēm
vai abiem šiem rādītājiem, atbilstoši ES Regulai Nr. 
2015/35
 nosaka piemērotus sliekšņus.
(6) Riska koncentrācijas uzraudzības ietvaros Komisija uzrauga iespējamo riska negatīvo ietekmi grupā, interešu
konflikta risku un riska līmeni vai apjomu.
219.pants. 
(1) Grupas iekšējo darījumu uzraudzību veic Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, saskaņā ar
šā panta otrajā, trešajā un ceturtajā daļā, šā likuma 
69.pantā
 un XXXI un XXXII nodaļā noteikto.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu
pārvaldītājsabiedrības nekavējoties ziņo Komisijai, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, par visiem īpaši nozīmīgiem
grupas iekšējiem darījumiem. 
89
/
115
grupas iekšējiem darījumiem.
(3) Vajadzīgo informāciju Komisijai iesniedz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kas ir grupas mātes
sabiedrība, vai, ja grupas mātes sabiedrība nav apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, — tā
apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība, jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība vai grupas apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība, kuru Komisija norādījusi pēc apspriešanās ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm
un grupu.
(4) Komisija pēc apspriešanās ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm un grupu saskaņā ar šā likuma
218.panta
 trešajā, ceturtajā, piektajā un sestajā daļā noteikto nosaka tos grupas iekšējo darījumu veidus, par kuriem
ziņo attiecīgās grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības.
XXXI nodaļa 
Riska pārvaldība un iekšējā kontrole
220.pants.
 (1) Šā likuma
 VII 
un
 VIII nodaļas
 prasības piemēro arī grupas līmenī. Visas apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības, kuras ir pakļautas grupas uzraudzībai saskaņā ar šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1.
un 2.punktu, ievieš risku pārvaldības un iekšējās kontroles sistēmas un informācijas apmaiņas procedūras, nodrošinot,
lai šīs sistēmas un procedūras būtu iespējams kontrolēt grupas līmenī.
(2) Grupas iekšējās kontroles sistēma ietver vismaz:
1) attiecībā uz grupas maksātspēju visu darbībai būtisko risku, kuriem tā ir pakļauta, noteikšanas un mērīšanas
sistēmu un izmantojamā pašu kapitāla precīzas attiecināšanas uz riskiem sistēmu;
2) pārskatāmas iekšējās informācijas apmaiņas un grāmatvedības procedūras, lai kontrolētu un pārvaldītu
grupas iekšējos darījumus un riska koncentrāciju.
(3) Komisijai, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, vai tās pilnvarotai personai ir tiesības saskaņā ar šā likuma
 VI
nodaļu
 veikt šā panta pirmajā, otrajā un ceturtajā daļā minēto sistēmu, procedūru un novērtēšanas pārbaudi. Komisija
ir tiesīga pilnvarot šā uzdevuma veikšanai zvērinātu revidentu.
(4) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrība, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta
finanšu pārvaldītājsabiedrība grupas līmenī veic šā likuma 
65.pantā
 noteikto risku un maksātspējas pašu novērtējumu.
(5) Ja grupas maksātspējas aprēķins tiek veikts saskaņā ar šā likuma 
205.pantā
 norādīto standarta metodi,
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrība, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu
pārvaldītājsabiedrība sniedz Komisijai, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, informāciju, kas pierāda patiesu izpratni par
atšķirību starp visu grupā ietilpstošo apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrību maksātspējas kapitāla prasību
summu un grupas konsolidēto maksātspējas kapitāla prasību.
(6) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrība, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta
finanšu pārvaldītājsabiedrība pēc tam, kad tā ir saņēmusi Komisijas, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, atļauju, var
veikt šā likuma 
65.pantā
 noteikto risku un maksātspējas pašu novērtējumu grupas līmenī un jebkuras grupas meitas
sabiedrības līmenī vienlaikus un sagatavot vienotu dokumentu, kas attiecas uz visiem novērtējumiem. Minēto
dokumentu iesniedz iesaistītajām uzraudzības iestādēm vienlaikus. Meitas sabiedrības risku un maksātspējas pašu
novērtējumu veic, ievērojot šā likuma 
65.pantu
.
(7) Risku un maksātspējas pašu novērtējuma veikšana saskaņā ar šā panta piekto daļu neatbrīvo grupas meitas
sabiedrības no šā likuma 
65.pantā
 noteikto prasību ievērošanas.
(8) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, pirms šā panta sestajā daļā minētās atļaujas sniegšanas
apspriežas ar attiecīgās grupas uzraugu kolēģijas locekļiem un, pieņemot lēmumu, ņem vērā visu attiecīgās grupas
uzraugu kolēģijas locekļu viedokļus un iebildumus.
XXXII nodaļa 
Pasākumi grupas uzraudzības atvieglošanai
90
/
115
221.pants.
 Komisija veic apdrošināšanas grupas un pārapdrošināšanas grupas uzraudzību šādos gadījumos:
1) grupas uzraudzības procesā iesaistītās uzraudzības iestādes ir vienojušās, ka Komisija veiks grupas
uzraudzību;
2) Komisija veic visu vienā grupā ietilpstošo apdrošināšanas sabiedrību un pārapdrošināšanas sabiedrību
uzraudzību;
3) grupas mātes sabiedrība ir Komisijas licencēta apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība;
4) grupas mātes sabiedrība nav Komisijas licencēta apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, bet ir
iestājies viens no šādiem gadījumiem:
a) Komisijas licencētas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības mātes sabiedrība ir
apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība,
b) vairāku apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību galvenie biroji atrodas Eiropas Savienībā, šo
sabiedrību mātes sabiedrība ir Latvijas Republikā reģistrēta apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta
finanšu pārvaldītājsabiedrība un vienu no šīm sabiedrībām ir licencējusi Komisija,
c) grupai ir vairākas mātes sabiedrības, kas ir apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu
pārvaldītājsabiedrības ar galvenajiem birojiem dažādās dalībvalstīs, no kuriem viens atrodas Latvijas
Republikā, un katrā no dalībvalstīm ir licencēta apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, no kurām
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību ar vislielāko bilances aktīvu kopsummu ir licencējusi
Komisija,
d) vairāku apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību ar galvenajiem birojiem Eiropas Savienības
teritorijā mātes sabiedrība ir apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, bet
neviena no apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām nav licencēta dalībvalstī, kuras teritorijā
atrodas apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības galvenais birojs, un
Komisija ir licencējusi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību ar vislielāko bilances aktīvu
kopsummu,
e) grupai nav mātes sabiedrības vai nav iestājies neviens no citiem šajā punktā minētajiem gadījumiem un
Komisija ir licencējusi apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību ar vislielāko bilances aktīvu
kopsummu.
222.pants.
 (1) Komisija, ņemot vērā iesaistīto uzraudzības iestāžu pieprasījumu un kopīgi vienojoties ar
iesaistītajām uzraudzības iestādēm, ir tiesīga atteikties no grupas uzraudzības atbilstoši šā likuma 
221.panta
prasībām un deleģēt grupas uzraudzību citai uzraudzības iestādei gadījumos, kad Komisijas veiktā grupas uzraudzība
būtu neatbilstoša, ņemot vērā grupas struktūru un grupā ietilpstošo apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrību
veikto darījumu nozīmību citās dalībvalstīs.
(2) Komisija attiecībā uz katru grupu, kurai tā neveic grupas uzraudzību, bet kuras uzraudzības procesā ir
iesaistīta, ir tiesīga reizi gadā pieprasīt, lai tiek izvērtēta piemēroto grupas uzraudzības iestādes izvēles kritēriju
atbilstība.
(3) Komisija pēc šā panta otrajā daļā minētā pieprasījuma izteikšanas vai saņemšanas savas kompetences
ietvaros dara visu iespējamo, lai triju mēnešu laikā pieņemtu ar iesaistītajām uzraudzības iestādēm saskaņotu lēmumu
par tās dalībvalsts uzraudzības iestādes izvēli, kurai tiks deleģēta grupas uzraudzība. Pirms lēmuma pieņemšanas
iesaistītās uzraudzības iestādes nodrošina iespēju grupai izteikt savu viedokli.
(4) Šā panta trešajā daļā noteiktajā laikā Komisija ir tiesīga konsultēties ar EAAPI jautājumā par tās dalībvalsts
uzraudzības iestādes izvēli, kurai tiks deleģēta tādas grupas uzraudzīšana, kuras uzraudzības procesā ir iesaistīta
Komisija. Ja Komisija vai kāda no grupas uzraudzības procesā iesaistītajām uzraudzības iestādēm ir sākusi
konsultēties ar EAAPI pirms šā panta trešajā daļā noteiktā saskaņotā lēmuma pieņemšanas, tad šā lēmuma
pieņemšanu atliek, līdz EAAPI viena mēneša laikā ir pieņēmusi lēmumu. Grupas uzraudzības procesā iesaistītajām
uzraudzības iestādēm ir saistošs EAAPI pieņemtais lēmums par tās dalībvalsts uzraudzības iestādes izvēli, kura veiks
grupas uzraudzību. Šā panta trešajā daļā minētais periods tiek uzskatīts par samierināšanas laikposmu ES Regulas
Nr. 
1094/2010
 19.panta 2.punkta izpratnē.
(5) Komisija kā iesaistītā uzraudzības iestāde nav tiesīga vērsties EAAPI ar pieprasījumu palīdzēt panākt
vienošanos pēc šā panta trešajā daļā minētā perioda beigām vai pēc saskaņotā lēmuma pieņemšanas. Komisija, ja
91
/
115
iesaistītās uzraudzības iestādes vienojas deleģēt tai grupas uzraudzību, nosūta pieņemto saskaņoto lēmumu grupai un
iesaistītajām uzraudzības iestādēm. Pieņemtais saskaņotais lēmums par tās dalībvalsts uzraudzības iestādes izvēli,
kurai tiks deleģēta grupas uzraudzība, ir saistošs Komisijai un iesaistītajām uzraudzības iestādēm.
223.pants.
 Ja šā likuma 
222.pantā
 noteiktajā gadījumā iesaistītās uzraudzības iestādes šā likuma 
222.panta
trešajā daļā noteiktajā termiņā nepieņem saskaņotu lēmumu par tās dalībvalsts uzraudzības iestādes izvēli, kurai tiks
deleģēta grupas uzraudzība, grupas uzraudzību veic Komisija.
224.pants.
 (1) Komisija, nodrošinot grupas uzraudzību, veic šādus pasākumus:
1) ikdienā un krīzes situācijās koordinē būtiskas informācijas par grupas darbību apkopošanu un izplatīšanu,
nodrošinot tādas informācijas nodošanu iesaistītajām uzraudzības iestādēm, kura tām nepieciešama
uzraudzības funkciju izpildei;
2) pārbauda grupas darbību un tās finansiālo stāvokli;
3) novērtē grupas maksātspējas, risku koncentrācijas un grupas iekšējo darījumu atbilstību šā likuma
 XXIX 
un
XXX nodaļas
 prasībām;
4) novērtē grupas pārvaldības sistēmas atbilstību šā likuma 
221.panta
 prasībām un dalības sabiedrības vadības
atbilstību šā likuma 
58.
, 
59.
, 
60.
, 
61.
, 
62.
, 
63. 
un 
69.panta
 prasībām;
5) plāno un koordinē grupas uzraudzības procesu gan ikdienā, gan krīzes situācijās, ņemot vērā visu grupā
ietilpstošo sabiedrību darbības veidus, to apjomu un šo sabiedrību darbībai raksturīgo risku sarežģītību, kā arī
regulāri, ne retāk kā vienu reizi gadā, organizē iesaistīto uzraudzības iestāžu tikšanās pasākumus vai izmanto
citus piemērotus sadarbības līdzekļus;
6) pilda citus uzdevumus, veic citus pasākumus un pieņem attiecīgus lēmumus, lai nodrošinātu šajā likumā
noteikto prasību izpildi, veicot grupas uzraudzību, it īpaši vadot grupas iekšējā modeļa apstiprināšanas procesu
saskaņā ar šā likuma 
207. 
un 
209.panta
 prasībām un vadot šā likuma 
212.
, 
213.
, 
214.
, 
215.
, 
216. 
un 
217.pantā
noteiktos procesus.
(2) Komisija, lai veiktu grupas uzraudzību atbilstoši šā panta pirmajā daļā noteiktajam, organizē uzraugu kolēģijas
izveidošanu un vada tās darbību.
225.pants.
 (1) Lai veicinātu uzraugu kolēģijā iesaistīto uzraudzības iestāžu lēmumu un darbību saskaņotību,
Komisija, vadot uzraugu kolēģijas darbību, nodrošina savstarpēju sadarbību, informācijas apmaiņu un konsultāciju
procesu šā likuma F sadaļā noteiktajos gadījumos.
(2) Lai varētu nodrošināt grupas uzraudzību atbilstoši šā likuma 
224.panta
 pirmajā daļā noteiktajām prasībām,
Komisija ir tiesīga informēt EAAPI un lūgt tās palīdzību gadījumos, kad uzraugu kolēģijā iesaistītā dalībvalsts
uzraudzības iestāde nesadarbojas ar Komisiju.
226.pants.
 (1) Uzraugu kolēģijas sastāvā ietilpst grupas uzraudzības iestāde, visu to dalībvalstu uzraudzības
iestādes, kuru teritorijā atrodas meitas sabiedrību galvenie biroji, un EAAPI. Nozīmīgu filiāļu un radniecīgu sabiedrību
uzraudzības iestādes arī drīkst piedalīties kolēģijās, ierobežojot savu dalību ar efektīvas informācijas apmaiņas
nodrošināšanu. Termins "nozīmīga filiāle" tiek lietots ES Regulas Nr. 
2015/35
 izpratnē.
(2) Lai nodrošinātu efektīvāku uzraugu kolēģijas darbību, Komisija ir tiesīga atsevišķu grupas uzraudzības ietvaros
veicamo pasākumu izpildes nodrošināšanai iesaistīt ierobežotu uzraugu kolēģijā ietilpstošo uzraudzības iestāžu
skaitu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
227.pants.
 (1) Uzraugu kolēģijas izveidošana un darbība balstās uz vienošanos par sadarbību, kas noslēgta starp
grupas uzraudzības iestādi un citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētā vienošanās par sadarbību nosaka procedūras uzraugu kolēģijas izveidei, tās
darbības organizēšanai, konsultēšanās procesam ar EAAPI un gala lēmumu pieņemšanai.
92
/
115
(3) Papildu vienošanās par sadarbību var noteikt procedūras konsultēšanās procesam starp iesaistītajām
uzraudzības iestādēm un sadarbības procesam ar citām uzraudzības iestādēm.
228.pants.
 Komisija ir tiesīga vērsties ar jautājumu EAAPI, ja uzraugu kolēģijā iesaistītajām uzraudzības iestādēm
ir atšķirīgi viedokļi attiecībā uz vienošanos par sadarbību. Komisijai ir saistošs EAAPI pieņemtais lēmums par
dalībvalsts uzraudzības iestādi, kura veiks grupas uzraudzību.
229.pants.
 Komisija, pieņemot gala lēmumu, apspriežas ar visām grupas uzraudzības procesā iesaistītajām
uzraudzības iestādēm un pienācīgi izvērtē EAAPI ieteikumus, kas saņemti divu mēnešu laikā pēc Komisijas vēršanās
ar jautājumu EAAPI. Gala lēmumā norāda pamatojumu un skaidrojumu visām būtiskajām atkāpēm no EAAPI
ieteikumiem. Komisija nosūta lēmumu visām grupas uzraudzības procesā iesaistītajām uzraudzības iestādēm.
230.pants.
 Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, nosūta EAAPI informāciju par uzraugu kolēģiju darbību un
ar uzraugu kolēgiju darbību saistītām grūtībām.
231.pants.
 (1) Komisija nekavējoties informē citas grupas uzraudzības procesā iesaistītās uzraudzības iestādes, ja
grupā ietilpstoša apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kuru licencējusi Komisija, ir nonākusi finansiālās
grūtībās, kā rezultātā tā varētu neizpildīt saistības atbilstoši noslēgtajiem apdrošināšanas un pārapdrošināšanas
līgumiem.
(2) Komisija un citas iesaistītās uzraudzības iestādes paziņo cita citai visu būtisko informāciju, līdzko tā ir
pieejama, vai sniedz informāciju pēc iesaistītās uzraudzības iestādes pieprasījuma, lai nodrošinātu, ka būtiskā
informācija ir vienādi pieejama visām iesaistītajām uzraudzības iestādēm, tostarp grupas uzraudzības iestādei, un
veicinātu citu iestāžu uzraudzības uzdevumu veikšanu saskaņā ar šā likuma prasībām.
(3) Šā panta otrajā daļā minētā informācija ietver vismaz informāciju par grupas un uzraudzības iestāžu veiktajiem
pasākumiem un grupas sniegto informāciju.
(4) Komisija ir tiesīga informēt EAAPI un lūgt tās palīdzību gadījumos, kad uzraugu kolēģijā iesaistītā dalībvalsts
uzraudzības iestāde nav paziņojusi Komisijai būtisku informāciju, noraida Komisijas lūgumu sadarboties, it īpaši
lūgumu sniegt būtisku informāciju, vai divu nedēļu laikā pēc Komisijas pieprasījuma sniegt informāciju nav uzsākusi
attiecīgi rīkoties.
(5) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, informē citas grupas uzraudzības procesā iesaistītās uzraudzības
iestādes un EAAPI par grupas juridisko, pārvaldes un organizatorisko struktūru, ņemot vērā apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības sniegto informāciju par ciešajām attiecībām, kā arī šā likuma 
91.pantā
 un 
235.panta
otrajā un trešajā daļā noteikto.
232.pants.
 Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, nekavējoties sasauc iesaistīto uzraudzības iestāžu
sanāksmi, ja Komisijas veiktajā grupas uzraudzības procesā vai grupā ietilpstošas apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības, ko ir licencējusi Komisija, uzraudzības procesā konstatēta šāda situācija:
1) nav nodrošināta maksātspējas kapitāla prasības vai minimālās kapitāla prasības izpilde un ir konstatēta
būtiska šajā likumā noteikto prasību neievērošana;
2) nav nodrošināta grupas maksātspējas kapitāla prasības izpilde un ir konstatēta būtiska šajā likumā noteikto
prasību neievērošana;
3) konstatēti citi apstākļi vai iespējama tādu apstākļu iestāšanās, kā rezultātā varētu tikt apdraudēta
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības saistību izpilde atbilstoši noslēgtajiem apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas līgumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
233.pants.
 (1) Komisija, ja tās lēmums ietekmē citas uzraudzības iestādes uzraudzības funkciju veikšanu, pirms
lēmuma pieņemšanas konsultējas uzraugu kolēģijā ar iesaistītajām uzraudzības iestādēm par:
1) izmaiņām grupā ietilpstošas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības akcionāru vai dalībnieku
sastāvā, organizatoriskajā vai pārvaldes struktūrā, kad ir nepieciešams Komisijas apstiprinājums vai atļauja
93
/
115
attiecīgo izmaiņu veikšanai;
2) Komisijas lēmumu pagarināt šā likuma 
141.panta
 trešajā daļā noteikto termiņu pašu kapitāla atjaunošanai
līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram šā likuma 
141.panta
 ceturtajā un piektajā daļā noteiktajos
gadījumos;
3) sankciju piemērošanu vai ārkārtēju pasākumu veikšanu būtisku šā likuma prasību neievērošanas gadījumos,
tajā skaitā par papildu kapitāla prasības noteikšanu atbilstoši šā likuma 
46.pantam
 vai par citu ierobežojumu
izmantošanu attiecībā uz iekšējā modeļa maksātspējas kapitāla prasības aprēķināšanu atbilstoši šā likuma
121.
, 
122.
, 
123.
, 
124.
, 
125.
, 
126.
, 
127.
, 
128. 
un 
129.pantam
.
(2) Komisija konsultējas ar grupas uzraudzības iestādi, pirms tā pieņem lēmumu par papildu kapitāla prasības
noteikšanu attiecīgajā grupā ietilpstošajai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai.
(3) Komisija, veicot grupas uzraudzību, konsultējas ar citām grupas uzraudzības procesā iesaistītajām uzraudzības
iestādēm, ja šā panta pirmās daļas 2. vai 3.punktā minēto informāciju Komisijai ir sniegusi grupas uzraudzības
procesā iesaistīta dalībvalsts uzraudzības iestāde.
(4) Steidzamā gadījumā vai gadījumā, kad no lēmuma pieņemšanas ātruma ir atkarīga tā efektivitāte, Komisija ir
tiesīga neievērot šajā pantā noteikto kārtību pirms lēmuma pieņemšanas konsultēties ar grupas uzraudzības procesā
iesaistītajām uzraudzības iestādēm. Šādā gadījumā Komisija pēc lēmuma pieņemšanas nekavējoties informē par to
visas grupas uzraudzības procesā iesaistītās uzraudzības iestādes.
234.pants.
 (1) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, lai iegūtu informāciju grupas uzraudzības veikšanai,
sadarbojas ar tās dalībvalsts uzraudzības iestādi, kuras teritorijā atrodas mātes sabiedrības galvenais birojs, bet kura
neveic grupas uzraudzību.
(2) Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai tās dalībvalsts uzraudzības iestāde, kuras teritorijā atrodas mātes sabiedrības
galvenais birojs, bet kura nav grupas uzraudzības iestāde, iegūst no mātes sabiedrības informāciju, kas Komisijai
nepieciešama grupas uzraudzības veikšanai.
(3) Lai grupas uzraudzības veikšanai iegūtu informāciju, kas jau ir iesniegta citai uzraudzības iestādei, Komisija
sadarbojas ar attiecīgo uzraudzības iestādi.
234.
1
 pants.
 (1) Ja dalībvalsts kredītiestāde vai dalībvalsts ieguldījumu sabiedrība, vai abas ir saistītās sabiedrības
ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību, Komisija sadarbojas ar dalībvalsts uzraudzības iestādi, kura veic
šīs dalībvalsts kredītiestādes vai dalībvalsts ieguldījumu sabiedrības uzraudzību, sniedzot viena otrai informāciju, kura
nepieciešama šā likuma F sadaļā minēto pienākumu izpildei.
(2) Informācija, kas saņemta šā likuma F sadaļā minēto pienākumu izpildei, ir uzskatāma par ierobežotas
pieejamības informāciju, un informācijas apmaiņai starp uzraudzības iestādēm piemērojams šā likuma 
83.
 pants.
(
21.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
235.pants. 
(1) Grupas uzraudzībai pakļautajai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai, tās dalības
sabiedrībām un saistītajām sabiedrībām, kā arī ar tām saistītajām fiziskajām personām ir tiesības savstarpēji
apmainīties ar informāciju, kas Komisijai vai dalībvalsts uzraudzības iestādei nepieciešama grupas uzraudzībai.
(2) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrība, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība un jaukta
finanšu pārvaldītājsabiedrība iesniedz Komisijai, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, visu grupas uzraudzības veikšanai
nepieciešamo informāciju, piemērojot šā likuma 
42.panta
 prasības grupas līmenī. Informācijas saturu un iesniegšanas
termiņus nosaka ES Regula Nr. 
2015/35
.
(3) Komisija ir tiesīga pieprasīt grupas uzraudzībai nepieciešamo informāciju tieši no grupas uzraudzībai pakļautās
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības saistītās sabiedrības, dalības sabiedrības un dalības sabiedrības
saistītās sabiedrības, ja šī informācija nav saņemta no grupas uzraudzībai pakļautās apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības Komisijas noteiktajā termiņā.
(4) Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, ir tiesīga piemērot šā likuma 
42.
 panta ceturtajā un piektajā daļā
minētos atbrīvojumus grupas līmenī, ja katrai grupā ietilpstošajai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai
tiek piemēroti minētie atbrīvojumi, ņemot vērā grupas darbības veidus, to apjomu un grupas darbībai raksturīgo risku
94
/
115
sarežģītību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
236.pants.
 Komisija vai tās pilnvarotas personas var klātienē pārbaudīt grupas uzraudzībai iesniegtās informācijas
patiesumu grupas uzraudzībai pakļautajā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībā, ar to saistītajā sabiedrībā,
tās mātes sabiedrībā un ar mātes sabiedrību saistītajā sabiedrībā, un šīs komercsabiedrības nedrīkst atteikties sniegt
informāciju, aizbildinoties ar komercnoslēpumu.
237.pants. 
(1) Ja grupas uzraudzības veikšanai ir jāpārbauda informācija par sabiedrību, kura atrodas citas
dalībvalsts teritorijā, Komisijai ir tiesības pilnvarot pārbaudes veikšanai attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestādi.
(2) Pēc dalībvalsts uzraudzības iestādes pieprasījuma Komisija vai tās pilnvarotas personas vai ar Komisijas atļauju
dalībvalsts uzraudzības iestāde vai tās pilnvarotas personas var veikt grupas uzraudzībai sniegtās informācijas
patiesuma pārbaudi Latvijas Republikā reģistrētajās komercsabiedrībās, kas ir dalībvalstī reģistrētas grupas
uzraudzībai pakļautā dalībvalsts apdrošinātāja vai dalībvalsts pārapdrošinātāja dalības sabiedrības, saistītās
sabiedrības vai dalības sabiedrības saistītās sabiedrības. Par veiktās pārbaudes rezultātiem tiek informēta grupas
uzraudzības iestāde.
(3) Komisijai šā panta otrajā daļā minēto pieprasījumu iesniegusī dalībvalsts uzraudzības iestāde ir tiesīga
piedalīties pārbaudē gadījumos, kad grupas uzraudzības procesa nodrošināšanai sniegtās informācijas patiesumu
pārbauda Komisija vai tās pilnvarotas personas.
(4) Komisijai ir tiesības informēt EAAPI un lūgt tās palīdzību gadījumos, kad dalībvalsts uzraudzības iestāde, kuru
Komisija saskaņā ar šā panta pirmo daļu ir pilnvarojusi veikt pārbaudi, divu nedēļu laikā nav sākusi attiecīgi rīkoties.
(5) EAAPI ir tiesības piedalīties pārbaudēs, ja tās kopīgi veic divas vai vairāk uzraudzības iestādes.
238.pants.
 (1) Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrība, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai
jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība katru gadu publisko ziņojumu par grupas maksātspēju un finansiālo stāvokli.
Ziņojumā uzrāda gan kvalitatīvos un kvantitatīvos, gan iepriekšējos, pašreizējos un plānotos datus vai jebkuras to
kombinācijas, kā arī informāciju no iekšējiem un ārējiem informācijas avotiem.
(2) Ja tiek saņemta grupas uzraudzības iestādes atļauja, tad apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības
sabiedrība, apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība var sagatavot vienotu ziņojumu
par maksātspēju un finansiālo stāvokli, kurā iekļauj:
1) informāciju grupas līmenī;
2) atsevišķi identificējamu informāciju par ikvienu grupas meitas sabiedrību.
(3) Pirms šā panta otrajā daļā minētās atļaujas izsniegšanas Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde,
apspriežas ar uzraugu kolēģijas locekļiem un izvērtē citu uzraugu kolēģijā ietilpstošo uzraudzības iestāžu viedokļus, to
skaitā iebildumus.
(4) Ja šā panta otrajā daļā minētajā ziņojumā nav iekļauta informācija par meitas sabiedrību, kuru pieprasa sniegt
Komisija, kas ir licencējusi meitas sabiedrību, un ja neiekļautā informācija ir būtiska, Komisija pieprasa attiecīgajai
meitas sabiedrībai atklāt nepieciešamo papildu informāciju.
(5) Komisija nosaka prasības attiecībā uz šā panta pirmajā daļā minētās informācijas publiskošanu.
239.pants. 
(1) Komisijas veiktajam grupas uzraudzības procesam pakļautā apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība,
jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, apdrošināšanas sabiedrība vai pārapdrošināšanas sabiedrība nekavējoties iesniedz
Komisijai pasākumu plānu ar norādītiem konkrētu pasākumu izpildes termiņiem šādos gadījumos:
1) grupā ietilpstošās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbība neatbilst šā likuma
 XXIX,
 XXX
un
 XXXI nodaļas
 prasībām;
2) nav konstatēta grupā ietilpstošās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības neatbilstība šā
likuma XXIX, XXX un
 XXXI nodaļas
 prasībām, taču ir konstatēti grupas darījumi, risku koncentrācija vai citi
95
/
115
apstākļi vai konstatēts, ka ir iespējama tādu apstākļu iestāšanās, kā rezultātā varētu tikt apdraudēta
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības saistību izpilde atbilstoši noslēgtajiem apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas līgumiem.
(2) Komisija nekavējoties informē citas grupas uzraudzības procesā iesaistītās uzraudzības iestādes par
konstatētajiem apstākļiem atbilstoši šā panta pirmās daļas 1. un 2.punktā noteiktajam, ja:
1) apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības galvenais birojs atrodas citā
dalībvalstī un Komisija neveic grupas uzraudzību;
2) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības galvenais birojs atrodas Latvijas Republikā, bet Komisija
neveic grupas uzraudzību.
(3) Komisija ir tiesīga saskaņot ar grupas uzraudzības procesā iesaistītajām uzraudzības iestādēm atbilstoši šā
panta pirmās daļas 1. un 2.punktā noteiktajam konstatēto apstākļu novēršanas izpildi.
(4) Šā likuma 
93.
 panta un 
94.
 panta pirmās, piektās un sestās daļas noteikumi attiecas arī uz apdrošināšanas
pārvaldītājsabiedrību vai jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību, ja apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu
pārvaldītājsabiedrība nepilda šā likuma F sadaļā minētās prasības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
240.pants.
 (1) Komisija ir tiesīga pieprasīt apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrībām vai jauktām finanšu
pārvaldītājsabiedrībām informāciju un dokumentus par to darbību.
(2) Apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības pieprasīto informāciju iesniedz
Komisijas noteiktajos termiņos, un tās nedrīkst iesniegšanu atteikt, aizbildinoties ar komercnoslēpumu.
XXXIII nodaļa
Ārvalstu uzraudzības režīma līdzvērtības noteikšana
(Nodaļas nosaukums grozīts ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
241.pants.
 (1) Šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 3.punktā noteiktajā gadījumā Komisija pārbauda, vai
apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrību, kuru mātes sabiedrība atrodas ārvalstī, uzraudzību veic ārvalsts
uzraudzības iestāde, kuras uzraudzības režīms ir līdzvērtīgs šajā likumā noteiktajam, lai grupas līmenī uzraudzītu šā
likuma 
197.panta
 otrās daļas 1. un 2.punktā noteiktās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības.
(2) Ja Eiropas Komisija nav pieņēmusi lēmumu par ārvalsts uzraudzības režīma līdzvērtības atzīšanu, Komisija, ja
tā ir grupas uzraudzības iestāde, nosaka, vai ārvalsts uzraudzības režīms ir līdzvērtīgs šajā likumā noteiktajam,
pamatojoties uz Eiropas Komisijas pieņemtajiem lēmumiem un pirms lēmuma pieņemšanas ar EAAPI atbalstu
konsultējoties ar citām iesaistītajām uzraudzības iestādēm. Komisija, ja tā ir grupas uzraudzības iestāde, attiecībā uz
ārvalsti nepieņem lēmumus, kas būtu pretrunā jebkuram iepriekš pieņemtajam lēmumam attiecībā uz šo valsti,
izņemot gadījumus, kad nepieciešams ņemt vērā nozīmīgas izmaiņas dalībvalsts uzraudzības režīmā un ārvalsts
uzraudzības režīmā.
(2
1
) Ja Komisija nepiekrīt dalībvalsts uzraudzības iestādes lēmumam par ārvalsts uzraudzības režīma līdzvērtības
noteikšanu, tā triju mēnešu laikā pēc minētā lēmuma paziņošanas ir tiesīga vērsties EAAPI un lūgt tās palīdzību
minētā jautājuma atrisināšanā.
(3) Pieņemot šajā pantā noteikto lēmumu, Komisija ievēro ES Regulu Nr. 
2015/35
.
(4) Ja Eiropas Komisija ir pieņēmusi regulu, nosakot ārvalsts uzraudzības režīma pagaidu līdzvērtību, Komisija
piemēro šā likuma 
242.pantu
, izņemot gadījumu, kad Latvijas Republikā reģistrētas apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības bilances summa pārsniedz ārvalstī reģistrētas mātes sabiedrības bilances summu.
Šajā gadījumā grupas uzraudzības pienākumus izpilda Komisija, ja tā ir izraudzīta par grupas uzraudzības iestādi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
242.pants.
 Ja atbilstoši šā likuma 
241.pantā
 noteiktajam tiek atzīts, ka ārvalsts uzraudzības režīms ir līdzvērtīgs
šajā likumā noteiktajam, Komisija, sadarbojoties ar ārvalsts uzraudzības iestādi, piemēro šā likuma
 XXXII nodaļas
96
/
115
prasības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
243.pants.
 (1) Ja saskaņā ar šā likuma 
241.pantu
 Komisija ir pieņēmusi lēmumu, ka ārvalsts uzraudzības režīms
nav līdzvērtīgs šajā likumā noteiktajam grupas uzraudzības režīmam, vai ja šā likuma 
242.panta
 prasības nav spēkā
saskaņā ar šā likuma 
241.panta
 ceturtajā daļā minēto izņēmuma gadījumu atzītās pagaidu līdzvērtības piemērošanā,
Komisija veic grupas uzraudzību saskaņā ar šā likuma 
203.
, 
204.
, 
205.
, 
206.
, 
207.
, 
208.
, 
209. 
un 
210.panta
 un XXX,
XXXI un XXXII nodaļas prasībām vai saskaņā ar vienu no metodēm, kas norādītas šā panta trešajā, ceturtajā un piektajā
daļā.
(2) Šā likuma 
203.
, 
204.
, 
205.
, 
206.
, 
207.
, 
208.
, 
209. 
un 
210.pantā
 un XXX, XXXI un XXXII nodaļā norādītie vispārējie
principi tiek piemēroti un metodes izmantotas ārvalstī reģistrētas apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības vai jauktas
finanšu pārvaldītājsabiedrības, ārvalsts apdrošinātāja vai ārvalsts pārapdrošinātāja līmenī.
(3) Komisija var izmantot citas metodes, ar kurām nodrošina atbilstošu grupas apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrību uzraudzību, ja izraudzītās metodes pēc apspriešanās ar citām iesaistītajām
uzraudzības iestādēm ir apstiprinājusi grupas uzraudzības iestāde.
(4) Komisija var pieprasīt, lai tiek izveidota dalībvalstī reģistrēta apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai dalībvalstī
reģistrēta jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, un piemērot grupas uzraudzību apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrībām, kuru mātes sabiedrība ir minētā dalībvalstī reģistrēta apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība vai jaukta
finanšu pārvaldītājsabiedrība, saskaņā ar šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 2.punktu.
(5) Komisijas izraudzītās metodes ļauj sasniegt grupas uzraudzības mērķus, un par tām tiek paziņots citām
iesaistītajām uzraudzības iestādēm un Eiropas Komisijai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
244.pants.
 (1) Ja šā likuma 
241.panta
 pirmajā daļā noteiktā mātes sabiedrība ir ārvalsts apdrošināšanas
pārvaldītājsabiedrības vai ārvalsts jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības, vai ārvalsts apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības meitas sabiedrība, šā likuma 
241.pantā
 noteikto līdzvērtības pārbaudi piemēro galējās
mātes sabiedrības līmenī.
(2) Ja atbilstoši šā likuma 
241.pantam
 Komisija nekonstatē ārvalsts uzraudzības režīma līdzvērtību galējās mātes
sabiedrības līmenī, Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu par tādas ārvalsts apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrības,
ārvalsts jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības, vai ārvalsts apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības
uzraudzības režīma līdzvērtības atzīšanu, kas ir apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības mātes sabiedrība
zemākā līmenī.
(3) Ja ir pieņemts šā panta otrajā daļā minētais lēmums un Komisija ir grupas uzraudzības iestāde, Komisija
informē par lēmumu grupas uzraudzībai pakļauto apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību. Ja Komisija
nekonstatē ārvalsts uzraudzības režīma līdzvērtību šajā likumā noteiktajam grupas uzraudzības režīmam
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības mātes sabiedrības zemākā līmenī, grupas uzraudzībā piemēro šā
likuma 
243.
 pantu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017.
 un 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
245.pants.
 (1) Ja vienas vai vairāku apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību mātes sabiedrība ir
daudznozaru apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība, Komisija īsteno to grupas iekšējo darījumu uzraudzību, kurus veic
minētās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības un daudznozaru apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība, kā
arī tās saistītās sabiedrības.
(2) Grupas iekšējo darījumu uzraudzība tiek veikta saskaņā ar šā likuma 
219.
, 
231.
, 
232.
, 
233.
, 
234.
, 
235.
, 
236.
,
237. 
un 
239.pantā
 noteikto.
G sadaļa 
Apdrošināšanas sabiedrības reorganizācijas pasākumi, maksātnespējas
process, likvidācija un apdrošināto interešu aizsardzība
97
/
115
XXXIV nodaļa 
Reorganizācijas pasākumi
246.pants.
 (1) Šā likuma
 XXXIV,
 XXXV,
 XXXVI 
un
 XXXVII nodaļas
 normas piemēro:
1) apdrošināšanas sabiedrībām;
2) ārvalstu apdrošinātāju filiālēm.
(2) Citas reorganizācijas pasākumus un likvidāciju regulējošās normas piemērojamas tiktāl, ciktāl tās nav pretrunā
ar XXXIV, XXXV, XXXVI un XXXVII nodaļas normām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
247.pants.
 (1) Lēmumu par Latvijas Republikā reģistrētas apdrošināšanas sabiedrības reorganizācijas pasākumiem
ir tiesīgas pieņemt tikai Latvijas Republikas kompetentas iestādes normatīvajos aktos tām noteiktās kompetences
ietvaros.
(2) Apdrošināšanas sabiedrības reorganizācijas pasākumi neierobežo turpmāko likvidāciju vai nav priekšnoteikums
tās turpmākai likvidācijai.
248.pants.
 Komisija nekavējoties informē citu dalībvalstu uzraudzības iestādes par lēmumiem vai darbībām, kas
saistītas ar tādas apdrošināšanas sabiedrības reorganizācijas pasākumiem, kurai ir kreditori vai filiāles attiecīgajās
dalībvalstīs vai kura attiecīgajās dalībvalstīs sniedz apdrošināšanas pakalpojumus, neatverot filiāli.
249.pants.
 (1) Ja kompetenta iestāde pieņem lēmumu veikt tādas apdrošināšanas sabiedrības reorganizācijas
pasākumus, kurai ir no apdrošināšanas līgumiem izrietoši kreditori citā dalībvalstī vai kurai ir filiāle citā dalībvalstī, vai
kura citā dalībvalstī sniedz apdrošināšanas pakalpojumus, neatverot filiāli, administrators vai tā pilnvarota persona pēc
šāda lēmuma spēkā stāšanās nekavējoties nosūta to publicēšanai oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis", kā arī
nekavējoties nosūta paziņojumu par pieņemto lēmumu un lēmuma lemjošās daļas izrakstu Eiropas Savienības oficiālo
publikāciju birojam publicēšanai izdevumā "Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis".
(2) Komisija nodrošina no dalībvalstu kompetentām iestādēm saņemto ar reorganizācijas pasākumiem saistīto
paziņojumu publicēšanu oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis" un Komisijas mājaslapā internetā.
(3) Šā panta pirmajā daļā minētais paziņojums tiek sagatavots Latvijas Republikas valsts valodā. Paziņojumā
norāda tā mērķi, tiesisko pamatu, piemērojamos normatīvos aktus, kompetentu iestādi, kurai lieta ir piekritīga,
administratoru un tā pilnvarotu personu, to adresi un citu kontaktinformāciju, prasījumu vai sūdzību iesniegšanas galīgo
termiņu (datumu) un tās iestādes pilnu adresi, kura ir tiesīga izskatīt sūdzības par reorganizācijas pasākumiem.
(4) Šā panta pirmajā un otrajā daļā minēto paziņojumu nepublicēšana neietekmē reorganizācijas pasākumu gaitu
un nevar būt par pamatu tam, lai pārsūdzētu attiecīgos tiesas nolēmumus vai kompetentu iestāžu lēmumus par
reorganizācijas pasākumiem.
(5) Šo pantu nepiemēro, ja reorganizācijas pasākumi ietekmē tikai apdrošināšanas sabiedrības akcionāru vai biedru
vai darbinieku tiesības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
XXXV nodaļa 
Likvidācija
250.pants.
 (1) Aizsargājot apdrošināto intereses, Komisija ir tiesīga:
1) apdrošināšanas sabiedrības likvidācijas gadījumā anulēt licences visiem apdrošināšanas veidiem;
2) pieprasīt dalībvalstu kompetentām iestādēm ziņas par tajās reģistrētu apdrošināšanas sabiedrību likvidācijas
gaitu.
98
/
115
(2) Kompetentas iestādes, pirms tiek pieņemti lēmumi vai veiktas darbības, kas saistītas ar likvidāciju, ja likvidācijā
ir iesaistīta apdrošināšanas sabiedrība, par attiecīgajiem lēmumiem vai darbībām informē Komisiju.
251.pants.
 (1) Apdrošināšanas sabiedrība divu mēnešu laikā pēc licenču anulēšanas visiem apdrošināšanas
veidiem pieņem lēmumu par pārveidi par citu juridisko personu vai par likvidāciju. Par pieņemto lēmumu piecu dienu
laikā no pieņemšanas dienas tā ar paziņojumu informē Komisiju.
(2) Ja apdrošināšanas sabiedrība nav izpildījusi šā panta pirmajā daļā noteikto, Komisija ir tiesīga ierosināt, lai tiek
sasaukta apdrošināšanas sabiedrības akcionāru sapulce (savstarpējās apdrošināšanas kooperatīvās sabiedrības
biedru kopsapulce), padomes vai valdes sēde, un noteikt izskatāmos jautājumus.
252.pants. 
(1) Ja apdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle nolēmusi izbeigt darbību, tā pirms
likvidācijas procesa uzsākšanas informē par to Komisiju, iesniedzot attiecīgu iesniegumu. Iesniegumam pievienojamo
informāciju nosaka Komisija.
(2) Likvidācijas procesā Komisija turpina apdrošināšanas sabiedrības uzraudzību.
(3) Komisija savā mājaslapā internetā nekavējoties publicē paziņojumu par apdrošināšanas sabiedrības likvidācijas
uzsākšanu, kā arī nekavējoties nosūta paziņojumu Eiropas Savienības oficiālo publikāciju birojam publicēšanai
izdevumā "Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis".
(4) Likvidators nodrošina, ka oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis" nekavējoties tiek publicēts paziņojums par
pieņemtajiem nolēmumiem attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrības likvidāciju.
(5) Komisija nodrošina, ka no dalībvalstu kompetentām iestādēm saņemtie paziņojumi par apdrošināšanas
komersantu likvidāciju tiek publicēti oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis" un Komisijas mājaslapā internetā.
(6) Šā panta trešajā un ceturtajā daļā minētais paziņojums tiek sagatavots Latvijas Republikas valsts valodā.
Paziņojumā norāda tā mērķi, tiesisko pamatu, piemērojamo likumu, tiesu, kurai lieta ir piekritīga, likvidatoru, tā adresi
un citu kontaktinformāciju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
253.pants.
 (1) Likvidators mēneša laikā no dienas, kad pieņemts lēmums par likvidāciju, izstrādā un iesniedz
Komisijai likvidācijas procesa plānu.
(2) Likvidators ne retāk kā reizi mēnesī iesniedz Komisijai pārskatu par likvidācijas gaitu.
(3) Likvidators pirms kreditoru prasījumu segšanas iesniedz Komisijai informāciju par parādu segšanas kārtību un
visiem grozījumiem tajā.
(4) Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai likvidators sniedz tai nepieciešamo informāciju.
(5) Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai likvidators precizē likvidācijas procesa plānu.
(6) Apdrošināšanas sabiedrībai ir pienākums pēc Komisijas ierosinājuma nekavējoties atsaukt likvidatoru no amata,
ja tiek konstatēts, ka likvidatora darbība apdraud apdrošināto personu intereses.
(7) Likvidators regulāri, bet ne retāk kā reizi gadā par likvidācijas gaitu rakstveidā informē zināmos kreditorus.
(8) Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai izcelsmes dalībvalsts uzraudzības iestāde sniedz tai informāciju par notiekošā
likvidācijas procesa gaitu.
254.pants.
 (1) Likvidatoram triju mēnešu laikā pēc tam, kad pieņemts lēmums par likvidāciju, ir pienākums,
novērtējot apdrošināto intereses, izņemot šā panta otrajā daļā noteiktos gadījumus, nodot vai izbeigt apdrošināšanas
līgumus šādā kārtībā:
1) nodot dzīvības apdrošināšanas līgumus, kuriem nav iestājies apdrošināšanas gadījums. Dzīvības
apdrošināšanas līgumi nododami, ievērojot šā likuma 
47.
, 
48.
, 
50. 
un 
51.pantā
 noteikto kārtību. Ja objektīvu 
99
/
115
apdrošināšanas līgumi nododami, ievērojot šā likuma 
47.
, 
48.
, 
50. 
un 
51.pantā
 noteikto kārtību. Ja objektīvu
apstākļu dēļ šos dzīvības apdrošināšanas līgumus nav iespējams nodot, tie ir izbeidzami. Šādā gadījumā
apdrošinātājs nav tiesīgs no izmaksājamās apdrošināšanas prēmijas ieturēt izdevumus, kas saistīti ar
apdrošināšanas līguma noslēgšanu;
2) nodot nedzīvības apdrošināšanas līgumus un veikt visas nepieciešamās tiesiskās darbības, ievērojot šā
likuma 
47.
, 
48.
, 
50. 
un 
51.pantā
 noteikto kārtību;
3) izbeigt nedzīvības apdrošināšanas līgumus, neieturot no izmaksājamās apdrošināšanas prēmijas izdevumus,
kas saistīti ar apdrošināšanas līguma noslēgšanu.
(2) Apdrošināšanas līgumi, kuru termiņš beidzas triju mēnešu laikā pēc tam, kad pieņemts lēmums par darbības
izbeigšanu, nav izbeidzami, izņemot gadījumus, kad šāds līgums tiek izbeigts pēc apdrošinājuma ņēmēja iniciatīvas.
(3) Komisija ir tiesīga likvidējamai apdrošināšanas sabiedrībai (likvidatoram) uzlikt par pienākumu nodot visus
apdrošināšanas līgumus vai daļu no tiem.
255.pants.
 (1) Uzsākot likvidāciju, apdrošināšanas sabiedrība sagatavo pārskatu, kas atspoguļo tās finansiālo
stāvokli līdz likvidācijas uzsākšanas dienai. Pārskatam pievieno valdes un padomes ziņojumus par apdrošināšanas
sabiedrības mantas un saistību stāvokli un prognozētajiem likvidācijas rezultātiem.
(2) Ja likvidācijas laikā beidzas kalendāra gads, tiek sagatavots gada starppārskats, kuram ir tādas pašas
sastāvdaļas kā gada pārskatam. Šim gada starppārskatam pievieno ziņojumu, kurā uzrāda likvidācijas gaitā paveikto
un turpmāk paredzamo likvidācijas gaitu un rezultātus. Likvidācijas gada starppārskatu pārbauda zvērināts revidents.
(3) Likvidāciju beidzot, tiek sagatavots likvidācijas slēguma pārskats, kurā atspoguļo finansiālo stāvokli pārskata
perioda beigās.
256.pants.
 Komisija nekavējoties informē attiecīgo dalībvalstu kompetentas iestādes par lēmumu uzsākt likvidāciju,
kā arī par iespējamo praktisko ietekmi, ko varētu izraisīt šāds process.
257.pants.
 (1) No apdrošināšanas sabiedrības līdzekļiem, tajā skaitā no līdzekļiem, kas iegūti, atsavinot
apdrošināšanas sabiedrības mantu, vai no citiem apdrošināšanas sabiedrības finansēšanas avotiem (kreditoru, citu
fizisko vai juridisko personu līdzekļiem), izņemot nodrošinātajiem kreditoriem pienākošos līdzekļus, vispirms pilnībā
sedz likvidācijas izdevumus.
(2) Pēc likvidācijas izdevumu segšanas atlikušie naudas līdzekļi tiek sadalīti apdrošināto un citu kreditoru
prasījumu apmierināšanai šā likuma 
265.panta
 1., 3., 4., 5. un 6.punktā noteiktajā kārtībā.
(3) Naudas līdzekļus, attiecībā uz kuriem apdrošināšanas sabiedrības kreditori nepiesaka savus prasījumus un
kurus neizņem šā likuma 
265.pantā
 noteiktajā kārtībā, apdrošināšanas sabiedrības likvidators, noslēdzot līgumu,
nodod glabājumā paša izraudzītai kredītiestādei šā likuma 
269.pantā
 noteiktajā kārtībā.
(4) Likvidatoram ir pienākums turpināt izmaksāt apdrošināšanas atlīdzības par apdrošināšanas gadījumiem, kas
iestājušies līdz kreditoru prasījumu pieteikšanas termiņa beigām. Šādā gadījumā apdrošinājuma ņēmējam
(apdrošinātajam, labuma guvējam) nav jāiesniedz kreditora prasījums.
258.pants.
 (1) Likvidators pēc likvidācijas uzsākšanas individuāli rakstveidā paziņo par to visiem zināmajiem
kreditoriem neatkarīgi no šo kreditoru atrašanās vietas. Šādu paziņojumu nosūta arī apdrošināšanas sabiedrības
akcionāriem vai biedriem un darbiniekiem.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētajā paziņojumā likvidators norāda attiecīgajām personām tām saistošus termiņus,
termiņu neievērošanas sekas, informē, ka viņš ir tiesīgs saņemt kreditoru prasījumus un iebildumus, dara zināmu savu
adresi un citu kontaktinformāciju, kā arī sniedz citas ziņas par to, kas kreditoriem rada, groza vai izbeidz saistības.
Kreditoriem, kuru prasības ir prioritāras vai reāli nodrošinātas, paziņojumā norāda, vai tiem ir jāiesniedz kreditora
prasījums.
(3) No apdrošināšanas līguma izrietošo saistību gadījumā papildus šā panta otrajā daļā minētajai informācijai
norāda arī datumu, kurā apdrošināšanas līgumi pārstāj būt spēkā, un apdrošinājuma ņēmēja, apdrošinātās personas
tiesības un pienākumus saistībā ar līgumu.
100
/
115
(4) Likvidators šā panta pirmajā daļā minētajam paziņojumam izmanto veidlapu ar virsrakstu "Uzaicinājums iesniegt
prasījumu. Ievērot termiņus!" un nosūta:
1) kreditoriem citā dalībvalstī — tās dalībvalsts oficiālajā valodā, kurā atrodas kreditora pastāvīgā dzīvesvieta,
juridiskā adrese vai galvenais birojs;
2) ārvalsts kreditoriem — tajā valodā, kurā noslēgts apdrošināšanas līgums;
3) šīs daļas 
1. 
un 
2.punktā
 neminētajiem kreditoriem — Latvijas Republikas valsts valodā.
(5) Visiem kreditoriem un dalībvalstu valsts iestādēm ir tiesības iesniegt savus prasījumus un pretenzijas (tajā
skaitā apliecinātas dokumentu kopijas) saskaņā ar šajā daļā noteikto:
1) kreditoriem citā dalībvalstī — tās dalībvalsts oficiālajā valodā, kurā atrodas kreditora pastāvīgā dzīvesvieta,
juridiskā adrese vai galvenais birojs. Šajā gadījumā kreditora prasījuma pieteikuma virsraksts "Kreditora
prasījuma pieteikums" ir Latvijas Republikas valsts valodā;
2) kreditoriem ārvalstī — valodā, kurā noslēgts apdrošināšanas līgums;
3) šīs daļas 
1. 
un 
2.punktā
 neminētajiem kreditoriem dalībvalstī — attiecīgās dalībvalsts oficiālajā valodā vai
vienā no to dalībvalstu oficiālajām valodām, kurās atrodas kreditora pastāvīgā dzīvesvieta vai vadības vieta. Šajā
gadījumā kreditora prasījuma pieteikuma virsraksts "Kreditora prasījuma pieteikums" ir Latvijas Republikas
valsts valodā.
(6) Likvidatoram ir tiesības pieprasīt, lai kreditori nodrošina savu prasījumu vai pretenziju tulkojumu Latvijas
Republikas valsts valodā tikai tad, ja par to viņi ir iepriekš informēti šajā pantā minētajā paziņojumā kreditoriem.
(7) Apdrošinājuma ņēmējam (apdrošinātajam), ar kuru ir izbeigts apdrošināšanas līgums, nav jāiesniedz
likvidatoram kreditora prasījums pienākošās apdrošināšanas prēmijas saņemšanai.
(8) Kreditors nosūta likvidatoram jebkādu apliecinošu dokumentu kopijas un norāda šādu informāciju:
1) prasības veids un apmērs;
2) prasības rašanās diena;
3) vai attiecībā uz šo prasību viņš prasa reālu nodrošināšanu vai īpašumtiesību saglabāšanu;
4) uz kādiem aktīviem attiecas viņa prasījums.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
259.pants.
 Ja apdrošinātāja likvidācijas gadījumā pastāv tirgum piesaistīto dzīvības apdrošināšanas līgumu
saistības, tad šo saistību nodrošināšanai paredzētos apdrošinātāja aktīvus nedrīkst iekļaut apdrošinātāja —
parādnieka — mantā, kura paredzēta likvidācijas izdevumu segšanai un apdrošināto un citu personu prasījumu
apmierināšanai šā likuma 
265.pantā
 noteiktajā kārtībā un apjomā.
XXXVI nodaļa 
Maksātnespējas process
260.pants.
 (1) Komisija ir tiesīga iesniegt tiesā maksātnespējas pieteikumu, ja apdrošināšanas sabiedrība tās
likvidācijas gadījumā nespēj pienācīgi izpildīt savas parādsaistības, kurām iestājies izpildes termiņš.
(2) Kompetentas iestādes, pirms tiek pieņemti lēmumi vai veiktas darbības, kas saistītas ar maksātnespējas
procesu, ja maksātnespējas procesā ir iesaistīta apdrošināšanas sabiedrība, par attiecīgajiem lēmumiem vai darbībām
informē Komisiju.
261.pants.
 (1) Administrators ne retāk kā reizi mēnesī iesniedz Komisijai pārskatu par maksātnespējas procesa
101
/
115
gaitu.
(2) Administrators pirms kreditoru prasījumu segšanas iesniedz Komisijai informāciju par parādu segšanas kārtību
un visiem grozījumiem tajā.
(3) Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai administrators sniedz tai nepieciešamo informāciju.
(4) Komisija ir tiesīga pieprasīt, lai izcelsmes dalībvalsts uzraudzības iestāde sniedz tai informāciju par šajā
dalībvalstī notiekošā maksātnespējas procesa norisi.
262.pants.
 (1) Administratoram ir pienākums triju mēnešu laikā pēc tam, kad pieņemts nolēmums par
maksātnespējas procesa pasludināšanu, novērtējot apdrošināto intereses, nodot vai izbeigt apdrošināšanas līgumus
šā likuma 
254.pantā
 noteiktajā kārtībā.
(2) Apdrošināšanas līgumi, kuru termiņš beidzas triju mēnešu laikā pēc tiesas nolēmuma par maksātnespējas
procesa pasludināšanu pieņemšanas, nav izbeidzami, izņemot gadījumus, kad apdrošināšanas līgums tiek izbeigts
pēc apdrošinājuma ņēmēja iniciatīvas.
263.pants.
 (1) No apdrošināšanas sabiedrības līdzekļiem, tajā skaitā no līdzekļiem, kas iegūti, atsavinot
apdrošināšanas sabiedrības mantu, vai no citiem apdrošināšanas sabiedrības finansēšanas avotiem (kreditoru, citu
fizisko vai juridisko personu līdzekļiem), izņemot nodrošinātajiem kreditoriem pienākošos līdzekļus, vispirms pilnībā
sedz maksātnespējas procesa izmaksas.
(2) Apdrošināto aizsardzības fonda līdzekļi, kuri, pamatojoties uz administratora rakstveida iesniegumu, izlietoti ar
apdrošināšanas atlīdzību izmaksu organizēšanu saistīto izdevumu segšanai, tiek iekļauti maksātnespējas procesa
administrācijas izmaksās.
(3) Administratoram ir pienākums turpināt izmaksāt apdrošināšanas atlīdzības par tiem apdrošināšanas
gadījumiem, kuri iestājušies līdz kreditoru prasījumu pieteikšanas termiņa beigām. Šādā gadījumā apdrošinājuma
ņēmējam (apdrošinātajam, labuma guvējam) nav jāiesniedz kreditora prasījums.
264.pants.
 (1) Apdrošinājuma ņēmējam (apdrošinātajam), ar kuru ir izbeigts apdrošināšanas līgums, nav jāiesniedz
administratoram kreditora prasījums sev pienākošās apdrošināšanas prēmijas saņemšanai.
(2) Ja apdrošinātāja maksātnespējas gadījumā pastāv tirgum piesaistīto dzīvības apdrošināšanas līgumu saistības,
tad šo saistību nodrošināšanai paredzētos apdrošinātāja aktīvus nedrīkst iekļaut apdrošinātāja — parādnieka —
mantā, kura paredzēta maksātnespējas procesa izdevumu segšanai un apdrošināto un citu personu prasījumu
apmierināšanai šā likuma 
265.pantā
 noteiktajā kārtībā un apjomā.
265.pants.
 Pēc maksātnespējas procesa izdevumu segšanas atlikušie naudas līdzekļi tiek sadalīti apdrošināto un
citu kreditoru prasījumu apmierināšanai šādās grupās:
1) apdrošinājuma ņēmēju (apdrošināto) prasījumi par apdrošināšanas atlīdzības izmaksām un citi prasījumi
(apdrošināšanas prēmijas) par noslēgtajiem apdrošināšanas līgumiem, Komisijas prasījums, ja apdrošinājuma
ņēmējs — fiziskā persona — ir saņēmis apdrošināšanas atlīdzību no Apdrošināto aizsardzības fonda, Latvijas
Transportlīdzekļu apdrošinātāju biroja prasījums, ja Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju birojs ir izmaksājis
apdrošināšanas atlīdzību no Sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātās
apdrošināšanas garantijas fonda tādas nedzīvības apdrošināšanas sabiedrības vietā, kurai anulēta
apdrošināšanas licence šā likuma 
19.
 panta pirmās daļas 10. punktā noteiktajā nedzīvības apdrošināšanas
veidā, izņemot pārvadātāju atbildību;
2) kreditoru prasījumi saskaņā ar 
Maksātnespējas likuma
 
118.panta
 otro, trešo un ceturto daļu;
3) prasījumi par procentu maksājumiem kreditoriem;
4) to kreditoru prasījumi, kuri savus prasījumus pieteikuši pēc noteiktā termiņa;
5) prasījumi par pakārtoto saistību atmaksāšanu;
102
/
115
6) apdrošināšanas sabiedrības akcionāru vai biedru prasījumi proporcionāli akcionāru vai biedru ieguldījumam
apdrošināšanas sabiedrības pamatkapitālā tiek apmierināti pēc visu šajā pantā iepriekš minēto prasījumu
apmierināšanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
266.pants.
 (1) Prioritārie prasījumi ir apdrošinājuma ņēmēju avansā samaksātās apdrošināšanas prēmijas un šā
likuma 
265.panta
 1., 2. un 3.punktā noteiktie prasījumi.
(2) Apdrošināšanas sabiedrība nodrošina, lai jebkurā brīdī būtu zināma šā panta pirmajā daļā noteikto iespējamo
prioritāro prasījumu summa.
(3) Iespējamiem prioritārajiem prasījumiem visu laiku jābūt pilnā apmērā segtiem ar aktīviem.
267.pants. 
(1) Ja apdrošināšanas sabiedrības maksātnespējas procesā atgūtā summa nav pietiekama, lai
apmierinātu visus prasījumus, tā sadalāma starp kreditoriem šā likuma 
265.pantā
 noteiktajā secībā.
(2) Katras nākamās grupas prasījumi tiek apmierināti pēc iepriekšējās grupas prasījumu pilnīgas apmierināšanas.
(3) Ja apdrošināšanas sabiedrības naudas līdzekļu nepietiek, lai pilnīgi apmierinātu visus vienas grupas kreditoru
prasījumus, šie prasījumi tiek apmierināti proporcionāli summai, kas pienākas katram kreditoram šīs grupas ietvaros.
268.pants.
 (1) Komisija savā mājaslapā internetā nekavējoties publicē paziņojumu par apdrošināšanas sabiedrības
maksātnespējas procesa pasludināšanu. Komisija nekavējoties nosūta šo paziņojumu Eiropas Savienības oficiālo
publikāciju birojam publicēšanai izdevumā "Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis".
(2) Komisija nodrošina, ka no dalībvalstu kompetentām iestādēm saņemtais paziņojums par apdrošināšanas
komersantu maksātnespējas procesu tiek publicēts oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis" un Komisijas mājaslapā
internetā.
(3) Šā panta pirmajā daļā minētais paziņojums tiek sagatavots Latvijas Republikas valsts valodā. Paziņojumā
norāda tā mērķi, tiesisko pamatu, piemērojamo likumu, tiesu, kurai lieta ir piekritīga, administratoru, tā adresi un citu
kontaktinformāciju.
269.pants.
 (1) Naudas līdzekļus, attiecībā uz kuriem apdrošināšanas sabiedrības kreditori nepiesaka savus
prasījumus un kurus neizņem šā likuma 
265.pantā
 noteiktajā kārtībā, apdrošināšanas sabiedrības administrators,
noslēdzot līgumu, nodod glabājumā paša izraudzītai kredītiestādei. Rakstveida paziņojumu par naudas līdzekļu
nodošanu kredītiestādei glabājumā apdrošināšanas sabiedrības administrators nekavējoties nosūta katram kreditoram,
kā arī publicē plašsaziņas līdzekļos un oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis".
(2) Maksu par kredītiestādei nodoto apdrošināšanas sabiedrības kreditoru naudas līdzekļu glabājumu ietur no
apdrošināšanas sabiedrības kreditoriem un aprēķina proporcionāli no naudas līdzekļu summas, kas pienākas katram
kreditoram.
(3) Apdrošināšanas sabiedrības kreditors zaudē prasījuma tiesības uz naudas līdzekļiem, ja 10 gadu laikā no
dienas, kad naudas līdzekļi nodoti kredītiestādei, nav izņēmis naudas līdzekļus, kuri viņam pienākas. Naudas līdzekļi,
kuri pienākas apdrošināšanas sabiedrības kreditoriem un attiecībā uz kuriem iestājies noilgums, piekrīt valstij kā
bezīpašnieka manta.
(4) Pēc tam, kad ir noslēgts glabājuma līgums ar kredītiestādi, apdrošināšanas sabiedrības administrators iesniedz
Komisijai informāciju par kredītiestādi, kurai naudas līdzekļi nodoti glabāšanā, un kreditoru sarakstu, norādot katra
kreditora identifikācijas datus un līdzekļu summu, kas viņam pienākas.
XXXVII nodaļa 
Reorganizācijas pasākumus un likvidāciju regulējošie kopīgie noteikumi
270.pants.
 Reorganizācijas pasākumos un likvidācijā tiesiskās attiecības nosaka šādi normatīvie akti:
103
/
115
1) saistībā ar darba līgumiem un darba attiecībām — vienīgi dalībvalsts normatīvie akti, kas piemērojami darba
līgumam vai darba attiecībām;
2) saistībā ar līgumiem, kas piešķir tiesības izmantot vai iegūt nekustamo īpašumu, — vienīgi tās dalībvalsts
normatīvie akti, kurā atrodas nekustamais īpašums;
3) saistībā ar apdrošināšanas sabiedrības tiesībām uz kādu nekustamo īpašumu, kuģi vai gaisakuģi, kas
reģistrējams kādā valsts reģistrā, — tikai tās dalībvalsts normatīvie akti, kuras pārvaldībā tiek kārtots attiecīgais
reģistrs.
271.pants.
 (1) Reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas uzsākšana neietekmē kreditoru vai trešo personu lietu
tiesības attiecībā uz materiāliem vai nemateriāliem, kustamiem vai nekustamiem īpašumiem — gan noteiktiem, gan
nenoteiktiem aktīvu kopumiem, kas pieder attiecīgajai apdrošināšanas sabiedrībai un dienā, kad tiek uzsākta
reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas īstenošana, atrodas kādā citā dalībvalstī.
(2) Tiesībās, kas paredzētas šā panta pirmajā daļā, tiek ietvertas vismaz:
1) tiesības realizēt vai uzdot kādam citam par pienākumu realizēt attiecīgos aktīvus un gūt peļņu vai ienākumus
no šiem aktīviem, it īpaši saskaņā ar kādu nodrošinājumu vai hipotēku;
2) izņēmuma tiesības izpildīt prasību, it īpaši pamatojoties uz apķīlājumu vai šīs prasības pārņemšanu saskaņā
ar garantiju;
3) tiesības atprasīt aktīvus vai prasīt kompensāciju par tiem no kādas personas, kuras valdījumā ir šie aktīvi vai
kura tos izmanto pret tiesīgās personas gribu;
4) tiesības gūt labumu no aktīviem.
(3) Tiesības, kas ierakstītas kādā valsts reģistrā un īstenojamas attiecībā uz trešajām personām un kas ļauj iegūt
lietu tiesības šā panta pirmās daļas izpratnē, uzskata par lietu tiesībām.
(4) Ieinteresētajām personām ir tiesības pārsūdzēt šajā pantā minētos darījumus.
272.pants.
 (1) Reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas veikšana attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrību, kas
pērk aktīvu, neietekmē pārdevēja tiesības, kuru pamatā ir īpašumtiesību saglabāšana, ja reorganizācijas pasākumu vai
likvidācijas uzsākšanas laikā aktīvs atrodas tādas dalībvalsts teritorijā, kas nav tā dalībvalsts, kuras teritorijā tiek veikti
minētie reorganizācijas pasākumi vai likvidācija.
(2) Ja pēc aktīvu iegādes attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrību, kas pārdod aktīvus, ir uzsākti reorganizācijas
pasākumi vai likvidācija, tas nav pamatojums aktīvu pārdošanas anulēšanai vai izbeigšanai un nekavē pircēju iegūt
īpašumtiesības, ja šādu pasākumu uzsākšanas laikā pārdotie aktīvi atrodas tādas dalībvalsts teritorijā, kas nav valsts,
kurā uzsākti attiecīgie pasākumi vai process.
(3) Ieinteresētajām personām ir tiesības pārsūdzēt šajā pantā minētos darījumus.
273.pants.
 (1) Reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas veikšana attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrību
neietekmē kreditoru tiesības prasīt savu un apdrošināšanas sabiedrību prasījumu un saistību neto ieskaitu, prasījumu
un saistību dzēšanu vai citu tiesisko seku ziņā līdzīgu darbību izpildi, ja šādas darbības pieļauj likums, kas
piemērojams attiecīgajiem prasījumiem.
(2) Darījumus, kas pamatoti ar prasījumu un saistību neto ieskaita līgumiem, regulē vienīgi tie likumi, kas attiecas
uz prasījumu un saistību neto ieskaita līgumu, saskaņā ar kuru šie darījumi tiek slēgti.
(3) Ieinteresētajām personām ir tiesības pārsūdzēt šā panta otrajā daļā minētos darījumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
274.pants.
 Reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas veikšana neierobežo kreditoru vai trešo personu lietu tiesības
attiecībā uz lietām, kas pieder apdrošinātājam un reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas veikšanas laikā atrodas
citas dalībvalsts teritorijā.
104
/
115
275.pants.
 (1) Regulētā tirgus dalībnieku tiesības un pienākumus darbībās ar finanšu instrumentiem sakarā ar
reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas veikšanu nosaka vienīgi tie normatīvie akti, kuri piemērojami regulētam
tirgum.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikumi neierobežo šā likuma 
274.panta
 piemērošanu.
(3) Ieinteresētajām personām ir tiesības pārsūdzēt šajā pantā minētās darbības vai tiesības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
276.pants.
 Reorganizācijas pasākumos un likvidācijā nav tiesību pārsūdzēt darījumu, ja persona, kas guvusi
labumu no kāda kreditora interesēm neizdevīga darījuma, pierāda, ka attiecīgais darījums veikts saskaņā ar citas
dalībvalsts tiesību aktiem un ka konkrētajā lietā šie tiesību akti neļauj pārsūdzēt minēto darījumu.
277.pants.
 Ja pēc tam, kad pieņemts lēmums par reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas uzsākšanu, tiek
atsavināti aktīvi, tad tiek piemēroti šādi normatīvie akti:
1) saistībā ar nekustamo īpašumu — tās dalībvalsts normatīvie akti, kuras teritorijā atrodas nekustamais
īpašums;
2) saistībā ar kuģi vai gaisakuģi — tās dalībvalsts normatīvie akti, kuras pārziņā ir publiskais reģistrs, kurā
reģistrēts kuģis vai gaisakuģis;
3) saistībā ar finanšu instrumentiem, kuri reģistrējami publiskajā reģistrā, kredītiestādes kontā vai centrālajā
depozitārijā, un tajos nostiprinātajām tiesībām šādas darbības regulē tās dalībvalsts normatīvie akti, kuras
uzraudzībā reģistrs, konts vai sistēma tiek uzturēta.
278.pants.
 Reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas ietekmi uz tiesvedībā esošajām lietām regulē tikai tās
dalībvalsts tiesību akti, kuras teritorijā notiek attiecīgā tiesvedība.
279.pants. 
(1) Dalībvalstu kompetentu iestāžu iecelta administratora vai likvidatora iecelšanu apliecina lēmuma par
iecelšanu vai cita kompetentu iestāžu izsniegta lēmuma oriģināla apliecināta kopija. Kompetentām iestādēm ir tiesības
pieprasīt minēto dokumentu tulkojumu Latvijas Republikas valsts valodā. Legalizācija vai cita tiesisko seku ziņā tai
pielīdzināma darbība nav jāveic.
(2) Latvijas Republikā ieceltam likvidatoram un administratoram ir tiesības dalībvalstī īstenot pilnvaras, ko viņš drīkst
īstenot izcelsmes dalībvalsts teritorijā. Likvidatoram un administratoram ir tiesības iecelt (pilnvarot) personas, kuras
viņam palīdz vai pārstāv viņu reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas (maksātnespējas) laikā.
(3) Dalībvalstī iecelts likvidators vai cita pilnvarota persona, īstenojot savas pilnvaras Latvijas Republikā, ievēro
Latvijas Republikas tiesību aktus, tajā skaitā tiesību aktus par darbībām, kas saistītas ar aktīvu realizāciju un ziņu
sniegšanu darbiniekiem.
(4) Šā panta trešajā daļā minētās pilnvaras neietver piespiedu līdzekļu izmantošanu, tiesības lemt par tiesas
procesu vai strīdu izskatīšanu.
280.pants. 
(1) Citā dalībvalstī ieceltam likvidatoram vai administratoram, īstenojot savas pilnvaras, ir pienākums
likvidāciju reģistrēt Latvijas Republikas publiskajos reģistros.
(2) Latvijas Republikā ieceltam likvidatoram vai administratoram, īstenojot savas pilnvaras, ir pienākums
reorganizācijas pasākumus vai likvidāciju reģistrēt iesaistītās valsts publiskajos reģistros, ja šādas reģistrācijas
nepieciešamību nosaka attiecīgās dalībvalsts tiesību akti.
(3) Izdevumus, kas saistīti ar reorganizācijas pasākumu vai likvidācijas reģistrāciju dalībvalstu publiskajos reģistros,
iekļauj šo procesu izmaksās.
105
/
115
281.pants.
 Visas personas, kurām jāsaņem vai jāsniedz ziņas par procedūrām, kas noteiktas šā likuma 
248.
, 
256.
un 
282.pantā
, nodrošina šo ziņu neizpaušanu, kā tas noteikts šā likuma 
83.pantā
.
282.pants. 
(1) Ja ārvalsts apdrošinātājam pieder filiāles vairākās dalībvalstīs, saistībā ar šīs nodaļas piemērošanu
katrai no tām piemēro individuālu režīmu.
(2) Šā panta pirmajā daļā noteiktajā gadījumā kompetentas iestādes (likvidatori, administratori) un uzraudzības
iestādes pēc iespējas saskaņo savas darbības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
XXXVIII nodaļa 
Apdrošināto interešu aizsardzība
283.pants.
 (1) Lai aizsargātu apdrošināto intereses apdrošinātāja vai dalībvalsts apdrošinātāja maksātnespējas
gadījumā, tiek izveidots Apdrošināto aizsardzības fonds.
(2) Komisija nodrošina Apdrošināto aizsardzības fonda līdzekļu uzkrāšanu, pārvaldīšanu un apdrošināšanas
atlīdzības izmaksu, kā arī veic šādas funkcijas:
1) organizē apdrošinātāju vai dalībvalstu apdrošinātāju maksājumu ieskaitīšanu Apdrošināto aizsardzības fondā;
2) aprēķina un piedzen laikā nenomaksātās summas un soda naudu;
3) organizē apdrošināšanas atlīdzības izmaksu;
4) realizē kreditoru prasījuma tiesības attiecībā uz apdrošinātāju vai dalībvalsts apdrošinātāju izmaksāto
apdrošināšanas atlīdzību apmērā.
(3) Uzraudzību pār Apdrošināto aizsardzības fonda līdzekļu uzkrāšanu un apdrošināšanas atlīdzības izmaksu veic
Komisijas Konsultatīvā finanšu un kapitāla tirgus padome.
284.pants.
 (1) Apdrošināšanas atlīdzība no Apdrošināto aizsardzības fonda tiek izmaksāta šā likuma 
285.panta
pirmajā daļā noteiktajā apmērā un Komisijas noteiktajā kārtībā pēc tam, kad tiesa pasludinājusi apdrošinātāja vai
dalībvalsts apdrošinātāja maksātnespējas procesu.
(2) Ja Apdrošināto aizsardzības fondā nepietiek līdzekļu apdrošināšanas atlīdzības izmaksai saskaņā ar šo likumu,
Komisija var noslēgt aizdevuma līgumu par trūkstošās summas aizņemšanos no Latvijas Republikā reģistrētas
kredītiestādes, dalībvalsts vai ārvalsts kredītiestādes filiāles Latvijas Republikā vai apdrošinātāja. Ja apdrošināšanas
atlīdzību izmaksai nepieciešamo trūkstošo summu nav iespējams aizņemties no vienas Latvijas Republikā reģistrētas
kredītiestādes, dalībvalsts vai ārvalsts kredītiestādes filiāles Latvijas Republikā vai apdrošinātāja, Komisija ir tiesīga
noslēgt aizdevuma līgumu ar vairākām Latvijas Republikā reģistrētām kredītiestādēm, dalībvalsts vai ārvalstu
kredītiestāžu filiālēm Latvijas Republikā vai vairākiem apdrošinātājiem.
(3) Latvijas Republikā reģistrēta kredītiestāde, dalībvalsts vai ārvalsts kredītiestādes filiāle Latvijas Republikā vai
apdrošinātājs var piedāvāt Komisijai aizņemties no tā apdrošināšanas atlīdzību izmaksai nepieciešamo trūkstošo
summu tikai tādā gadījumā, ja aizdevuma līguma noslēgšana ar Komisiju neietekmēs Latvijas Republikā reģistrētas
kredītiestādes, dalībvalsts vai ārvalsts kredītiestādes filiāles Latvijas Republikā vai apdrošinātāja spēju ievērot
kredītiestāžu vai apdrošinātāju darbību reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktās kredītiestāžu vai apdrošinātāju
darbību regulējošās prasības.
(4) Komisijai, izraugoties Latvijas Republikā reģistrētu kredītiestādi, dalībvalsts vai ārvalsts kredītiestādes filiāli
Latvijas Republikā vai apdrošinātāju, ar kuru tiks noslēgts aizdevuma līgums par apdrošināšanas atlīdzību izmaksai
nepieciešamo trūkstošo summu, nav piemērojami 
Publisko iepirkumu likuma
 noteikumi. Komisija izraugās to Latvijas
Republikā reģistrēto kredītiestādi, dalībvalsts vai ārvalsts kredītiestādes filiāli Latvijas Republikā vai apdrošinātāju, kas
tai piedāvājis zemāko aizdevuma procentu likmi.
(5) Komisija apdrošināšanas atlīdzību izmaksai aizdotos naudas līdzekļus atmaksā no Apdrošināto aizsardzības
fonda.
106
/
115
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
285.pants. 
(1) Apdrošināto aizsardzības fonda līdzekļus izlieto samaksai pārvaldītājam (ja saskaņā ar šā panta otro
daļu Apdrošināto aizsardzības fonda pārvaldīšana nodota citam pārvaldītājam) ar apdrošināšanas atlīdzību izmaksu
organizēšanu saistīto izdevumu segšanai, kā arī apdrošināšanas atlīdzību izmaksām, ja apdrošinājuma ņēmējs ir
fiziskā persona, šādā apmērā:
1) apdrošināšanas atlīdzības 100 procentu apmērā, bet ne vairāk kā 15 000 
euro
 vienam apdrošinājuma
ņēmējam — šā likuma 
19.panta
 otrās daļas 1., 2., 4., 5., 6. un 7.punktā minētajos apdrošināšanas veidos;
2) apdrošināšanas atlīdzības 50 procentu apmērā, bet ne vairāk kā 3000 
euro
 vienam apdrošinājuma ņēmējam
— šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas 1., 2., 3., 8., 9., 10., 13. un 18.punktā minētajos apdrošināšanas veidos.
(2) Saskaņā ar Komisijas padomes lēmumu Apdrošināto aizsardzības fonda pārvaldīšanu, noslēdzot attiecīgu
līgumu, var nodot citam pārvaldītājam.
(3) Ienākumus (augļus), kas iegūti, pārvaldot Apdrošināto aizsardzības fondu, ieskaita šajā fondā.
(4) Apdrošināto aizsardzības fonda līdzekļus aizliegts izmantot šajā likumā neparedzētiem mērķiem. Citus
Komisijas līdzekļus, kas nav Apdrošināto aizsardzības fonda līdzekļi, aizliegts izmantot apdrošināšanas atlīdzību
izmaksām.
(5) Iemaksas Apdrošināto aizsardzības fondā un izmaksas no šā fonda tiek veiktas tikai 
euro
.
(6) Izmaksas no Apdrošināto aizsardzības fonda ārvalstu valūtā tiek aprēķinātas 
euro
 saskaņā ar grāmatvedībā
izmantojamo ārvalsts valūtas kursu dienā, kad likumā noteiktajā kārtībā pieņemts nolēmums par maksātnespējas
procesa pasludināšanu.
286.pants.
 No Apdrošināto aizsardzības fonda apdrošināšanas atlīdzība netiek izmaksāta:
1) ja apdrošinātājs ir savstarpējās apdrošināšanas kooperatīvā sabiedrība;
2) par obligāto apdrošināšanu;
3) par apdrošināšanu saistībā ar tirgum piesaistīto dzīvības apdrošināšanas līgumu.
287.pants.
 (1) Apdrošināto aizsardzības fondu veido fonda dalībnieku atskaitījumi 0,1 procenta apmērā no to bruto
apdrošināšanas prēmiju kopsummas, kuras saņemtas no fiziskajām personām par šā likuma 
19.panta
 pirmās daļas
1., 2., 3., 8., 9., 10., 13. un 18.punktā un otrās daļas 1., 2., 4., 5., 6. un 7.punktā minētajiem apdrošināšanas veidiem.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikumi ir saistoši apdrošināšanas sabiedrību filiālēm ārvalstīs, ja šo valstu normatīvie
akti neparedz apdrošināšanas sabiedrību filiāļu obligātu piedalīšanos attiecīgās valsts apdrošināto aizsardzības
sistēmā.
(3) Šā panta pirmās daļas noteikumi ir saistoši apdrošināšanas sabiedrību filiālēm ārvalstīs, ja šo valstu normatīvie
akti paredz apdrošināšanas sabiedrību filiāļu obligātu piedalīšanos attiecīgās valsts apdrošināto aizsardzības sistēmā
un nosaka garantētās apdrošināšanas atlīdzības izmaksu kā attiecīgajā valstī un Latvijas Republikā spēkā esošo
garantēto apdrošināšanas atlīdzību apmēru starpību.
(4) Šā panta pirmās daļas noteikumi nav saistoši dalībvalsts vai ārvalsts apdrošinātāju filiālēm, ja šo valstu
normatīvie akti paredz apdrošināto aizsardzību to filiālēs ārvalstīs (arī Latvijas Republikā) un aptver visus šajā likumā
paredzētos gadījumus, turklāt garantētā apdrošināšanas atlīdzība nav mazāka par šajā likumā noteikto.
(5) Šā panta pirmās daļas noteikumi nav saistoši dalībvalsts apdrošinātājam, ja dalībvalsts apdrošinātāja mītnes
valsts normatīvie akti paredz apdrošināto aizsardzību ārvalstīs (arī Latvijas Republikā), kurās tas sniedz
apdrošināšanas pakalpojumus, ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, un aptver visus šajā likumā
paredzētos gadījumus, turklāt garantētā apdrošināšanas atlīdzība nav mazāka par šajā likumā noteikto.
(6) Maksājumus Apdrošināto aizsardzības fondā ieskaita fonda dalībnieka izdevumos, un tos veic reizi ceturksnī
līdz nākamā ceturkšņa pirmā mēneša trīsdesmitajam datumam Komisijas kontā Latvijas Bankā. Fonda dalībnieks līdz
107
/
115
katra ceturkšņa pirmā mēneša trīsdesmitajam datumam iesniedz Komisijai pārskatu par iepriekšējā ceturksnī no
fiziskajām personām saņemtajām bruto apdrošināšanas prēmijām un maksājumiem Apdrošināto aizsardzības fondā.
Pārskata veidlapas paraugu nosaka Komisija.
(7) Fonda dalībnieka maksājumi Apdrošināto aizsardzības fondā nav uzskatāmi par Komisijas saistībām pret fonda
dalībnieku un nav atmaksājami, ja tiek izbeigta fonda dalībnieka darbība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
288.pants.
 (1) Atsevišķi tiek uzkrāta un izlietota fonda daļa, kuru veido dzīvības apdrošināšanas fonda dalībnieku
maksājumi, un fonda daļa, kuru veido pārējo apdrošināšanas veidu fonda dalībnieku maksājumi.
(2) Ja tā fonda daļa, kuru veido dzīvības apdrošināšanas fonda dalībnieku maksājumi, sasniedz 5 miljonus 
euro
,
Komisija aptur maksājumus fondā. Komisija atjauno maksājumus fondā, kad tas kļūst mazāks par 4 miljoniem 
euro
.
(3) Ja tā fonda daļa, kuru veido pārējo apdrošināšanas veidu fonda dalībnieku maksājumi, sasniedz 11 miljonus
euro
, Komisija aptur maksājumus fondā. Komisija atjauno maksājumus fondā, kad tas kļūst mazāks par 8 miljoniem
euro
.
(4) Obligātajos apdrošināšanas veidos, ja to nosaka likumi, var izveidot atsevišķus fondus.
289.pants.
 (1) Fonda dalībniekam ir pienākums aprēķināt un samaksāt soda naudu par maksājumu, kas noteiktajā
termiņā nav iemaksāts Apdrošināto aizsardzības fondā. Šī soda nauda iemaksājama kontā Latvijas Bankā.
(2) Soda nauda par maksājumu, kas noteiktajā termiņā nav iemaksāts Apdrošināto aizsardzības fondā, ir 0,05
procenti no termiņā nesamaksātās maksājuma summas par katru nokavēto dienu. Soda nauda tiek aprēķināta par
laiku, par kuru fonda dalībnieks nav veicis aprēķināto katra ceturkšņa maksājumu.
(3) Ja fonda dalībnieks vairāk nekā divus mēnešus nav labprātīgi un pilnā apmērā veicis maksājumus Apdrošināto
aizsardzības fondā, Komisija brīdina šo fonda dalībnieku, ka tā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas licence var tikt
anulēta.
(4) Ja fonda dalībnieks mēneša laikā pēc tam, kad Komisija izteikusi brīdinājumu, ka licence viņa darbībai var tikt
anulēta, nav labprātīgi un pilnā apmērā veicis maksājumus Apdrošināto aizsardzības fondā, Komisija anulē šim fonda
dalībniekam izsniegto licenci.
290.pants.
 (1) Apdrošināšanas atlīdzību var izmaksāt no Apdrošināto aizsardzības fonda tikai tad, ja apdrošinātājs
vai dalībvalsts apdrošinātājs atzīts par maksātnespējīgu un apdrošinātājam vai dalībvalsts apdrošinātājam nepietiek
naudas līdzekļu, lai pilnībā segtu šā likuma 
265.panta
 1.punktā noteiktos apdrošinājuma ņēmēju (apdrošināto)
prasījumus par apdrošināšanas atlīdzību izmaksu.
(2) Apdrošināšanas atlīdzība no Apdrošināto aizsardzības fonda tiek izmaksāta, pamatojoties uz administratora
sagatavoto sarakstu.
Pārejas noteikumi
1. Ar 2016.gada 1.janvāri spēku zaudē:
1) 
Apdrošināšanas sabiedrību un to uzraudzības likums
 (Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 1998, 15.nr.; 1999, 10.nr.; 2000, 13.nr.; 2002, 12.nr.; 2003, 9.nr.; 2004, 2., 14.nr.; 2005, 2., 14.nr.;
2006, 1.nr.; 2007, 15.nr.; 2008, 14., 15., 23.nr.; Latvijas Vēstnesis, 2009, 35., 39., 205.nr.; 2010, 160.nr.; 2012,
92., 154.nr.; 2013, 106., 192.nr.; 2014, 119.nr.);
2) 
Pārapdrošināšanas likums
 (Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 2008, 15.nr.; Latvijas
Vēstnesis, 2009, 39., 205.nr.; 2013, 106., 193.nr.; 2014, 119.nr.)
2. Dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām, kuras saņēmušas dzīvības apdrošināšanas licenci līdz šā likuma spēkā
stāšanās dienai, ir tiesības turpināt dzīvības apdrošināšanu šā likuma 
19. panta
 otrās daļas 1., 2., 3. 5. un 7. punktā
108
/
115
noteiktajos dzīvības apdrošināšanas veidos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
3. Līdz 2017.gada 31.decembrim šā likuma 
130.panta
 otrajā daļā minētais procentuālais ierobežojums ir
attiecināms tikai uz maksātspējas kapitāla prasību, kas aprēķināta saskaņā ar standarta formulu.
4. Šā likuma 
130.panta
 prasības attiecībā uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts
apdrošinātāja filiāles minimālās kapitāla prasības ievērošanu un šā likuma 
147.panta
 otrās daļas prasības attiecībā uz
licences anulēšanu nepiemēro, ja 2015.gada 31.decembrī apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai
ārvalsts apdrošinātāja filiāles pašu līdzekļi pārsniedz maksātspējas kapitāla prasību, kas aprēķināta saskaņā ar
Komisijas 2006.gada 15.septembra noteikumiem Nr.149 "
Dzīvības apdrošinātāju maksātspējas normas un pašu
līdzekļu aprēķināšanas noteikumi
", 2006.gada 15.septembra noteikumiem Nr.148 "
Nedzīvības apdrošinātāju
maksātspējas normas un pašu līdzekļu aprēķināšanas noteikumi
" vai 2008.gada 5.septembra noteikumiem Nr.128
"
Pārapdrošinātāju maksātspējas normas un pašu līdzekļu aprēķināšanas normatīvie noteikumi
", bet tai nav pietiekams
izmantojamais pamata pašu kapitāls minimālās kapitāla prasības apmērā. Attiecīgā apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle līdz 2016.gada 31.decembrim nodrošina minēto
atbilstību šā likuma 
117.pantam
. Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle
līdz šajā punktā norādītajam termiņam nenodrošina atbilstību šā likuma 
117.panta
 prasībām, apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles licence tiek anulēta šajā likumā noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
5. Attiecībā uz licences, apstiprinājuma vai atļaujas saņemšanu, kā arī attiecībā uz uzraudzības pasākumiem līdz
2016.gada 1.janvārim nav atļauts piemērot Komisijas pieņemtos lēmumus par:
1) šā likuma 
121. 
un 
122.pantā
 minētās atļaujas izsniegšanu pilnīga vai daļēja iekšējā modeļa izmantošanai;
2) šā likuma 
28.panta
 minētās licences izsniegšanu īpašam nolūkam dibinātai sabiedrībai darbības uzsākšanai;
3) šā likuma 
206.
, 
207. 
un 
209.pantā
 minētās atļaujas izsniegšanu pilnīga vai daļēja iekšējā modeļa
izmantošanai grupas maksātspējas aprēķinam;
4) šā likuma 
112.pantā
 minētās atļaujas izsniegšanu attiecīgās bezriska procentu likmju termiņstruktūras
atbilstības korekcijas izmantošanai;
5) šo pārejas noteikumu 10.punktā minētās atļaujas izsniegšanu bezriska procentu likmju pārejas korekcijas
veikšanai;
6) šo pārejas noteikumu 14.punktā minētās atļaujas izsniegšanu tehnisko rezervju pārejas perioda atskaitījuma
veikšanai;
7) grupas uzraudzības piemērošanas gadījumiem, jomu un līmeņa noteikšanu saskaņā ar šā likuma
 XXVII 
un
XXVIII nodaļas
 prasībām;
8) grupas uzraudzības iestādes izraudzīšanos saskaņā ar šā likuma 
221.
, 
222. 
un 
223.panta
 prasībām;
9) uzraugu kolēģijas izveidošanu saskaņā ar šā likuma 
224.
, 
225.
, 
226.
, 
227.
, 
228.
, 
229. 
un 
230.panta
prasībām;
10) metodi grupas maksātspējas aprēķināšanai saskaņā ar šā likuma 
205.pantu
;
11) ārvalstu uzraudzības režīma līdzvērtīguma noteikšanu šajā likumā ietvertajām uzraudzības prasībām
saskaņā ar šā likuma 
241.pantu
;
12) saskaņā ar šā likuma 
211. 
un 
212.pantu
 izsniedzamo atļauju piemērot apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrībām šā likuma 
214. 
un 
215.pantu
;
13) uzraudzības metožu piemērošanu saskaņā ar šā likuma 
243. 
un 
244.pantu
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
109
/
115
6. Ja laikā no 2016.gada 1.janvāra līdz 2016.gada 31.decembrim apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles pašu līdzekļi pārsniedz maksātspējas normu, kas aprēķināta saskaņā ar
Komisijas 2006.gada 15.septembra noteikumiem Nr.149 "
Dzīvības apdrošinātāju maksātspējas normas un pašu
līdzekļu aprēķināšanas noteikumi
", 2006.gada 15.septembra noteikumiem Nr.148 "
Nedzīvības apdrošinātāju
maksātspējas normas un pašu līdzekļu aprēķināšanas noteikumi
" vai 2008.gada 5.septembra noteikumiem Nr.128
"
Pārapdrošinātāju maksātspējas normas un pašu līdzekļu aprēķināšanas normatīvie noteikumi
", bet tā neizpilda
maksātspējas kapitāla prasību, attiecīgā sabiedrība vai filiāle veic visus nepieciešamos pasākumus izmantojamā pašu
kapitāla atjaunošanai līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska samazināšanai, lai nodrošinātu
maksātspējas kapitāla prasības izpildi līdz 2017.gada 31.decembrim. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle ik pēc trim mēnešiem iesniedz Komisijai ziņojumu par veiktajiem
pasākumiem izmantojamā pašu kapitāla atjaunošanai līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska
samazināšanai, lai nodrošinātu maksātspējas kapitāla prasības izpildi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
7. Ja laikā no 2016.gada 1.janvāra līdz 2016.gada 31.decembrim šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 1.punktā minētās
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrības vai šā likuma 
197.panta
 otrās daļas 2.punktā minētās
grupas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības koriģētie pašu līdzekļi pārsniedz koriģēto maksātspējas
normu, kas aprēķināta saskaņā ar Komisijas 2009.gada 22.maija noteikumiem Nr.64 "
Normatīvie noteikumi par papildu
uzraudzībai pakļautās apdrošināšanas sabiedrības vai pārapdrošināšanas sabiedrības koriģētās maksātspējas normas
un koriģēto pašu līdzekļu aprēķināšanas kārtību un par informācijas sniegšanu par papildu uzraudzībai pakļautās
apdrošināšanas sabiedrības vai pārapdrošināšanas sabiedrības grupas savstarpējiem darījumiem
", bet tā neizpilda
grupas maksātspējas kapitāla prasību, attiecīgā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības sabiedrība vai
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība veic visus nepieciešamos pasākumus izmantojamā pašu kapitāla
atjaunošanai līdz grupas maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska samazināšanai, lai nodrošinātu grupas
maksātspējas kapitāla prasības izpildi līdz 2017.gada 31.decembrim. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas dalības
sabiedrība vai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība ik pēc trim mēnešiem iesniedz Komisijai, ja tā ir
grupas uzraudzības iestāde, ziņojumu par veiktajiem pasākumiem izmantojamā pašu kapitāla atjaunošanai līdz grupas
maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska samazināšanai, lai nodrošinātu grupas maksātspējas kapitāla
prasības izpildi.
8. Šo noteikumu 6. un 7.punkta prasības Komisija izbeidz piemērot, ja no 6. un 7.punktā minētā tai iesniedzamā
ziņojuma izriet, ka laikā no dienas, kad konstatēta neatbilstība maksātspējas kapitāla prasībai vai grupas
maksātspējas kapitāla prasībai, līdz ziņojuma iesniegšanas dienai nav panākts būtisks uzlabojums izmantojamā pašu
kapitāla atjaunošanā līdz maksātspējas kapitāla prasības vai līdz grupas maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai
riska samazināšanā, lai nodrošinātu maksātspējas kapitāla prasības vai grupas maksātspējas kapitāla prasības izpildi.
9. Šo noteikumu 10., 11., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 18., 19. un 20.punkta prasības ir saistošas arī grupas līmenī.
10. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle var piemērot pārejas
korekciju šā likuma 
102.pantā
 minētajai atbilstošai bezriska procentu likmju termiņstruktūrai vislabākās aplēses
aprēķināšanai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistībām, ja saņemta Komisijas atļauja. Komisijai ir tiesības
noteikt prasības tās atļaujas saņemšanai šajā punktā paredzēto pārejas perioda pasākumu veikšanai. Pārejas
korekciju atbilstošai bezriska procentu likmju termiņstruktūrai katra gada beigās lineāri samazina no 100 procentiem,
sākot ar 2016.gada 1.janvāri, līdz 0 procentiem 2032.gada 1.janvārī. Katrai valūtai pārejas korekciju atbilstošai bezriska
procentu likmju termiņstruktūrai aprēķina kā starpību starp:
1) procentu likmi, kas līdz 2015.gada 31.decembrim noteikta saskaņā ar Komisijas 2005.gada 1.janvāra
noteikumiem "Noteikumi par apdrošinātāju un privāto pensiju fondu tehnisko rezervju izveidošanu un
aprēķināšanas metodēm", un
2) faktisko gada likmi, kura aprēķināta kā vienota diskonta likme un kuru piemērojot apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas saistību portfeļa naudas plūsmām, iegūst vērtību, kas ir vienāda ar apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas saistību portfeļa vislabākās aplēses vērtību, aprēķinā ietverot nākotnē sagaidāmo naudas
plūsmu pašreizējo vērtību un izmantojot atbilstošo bezriska procentu likmju termiņstruktūru.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
11. Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle piemēro šā likuma
114.pantā
 minēto svārstīguma korekciju, šo pārejas noteikumu 10.punkta 2.apakšpunktā minēto atbilstošo bezriska
procentu likmju termiņstruktūru izmanto pēc svārstīguma korekcijas piemērošanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
110
/
115
12. Šo pārejas noteikumu 10.punktā noteiktās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistības atbilst šādiem
nosacījumiem:
1) līgumi, kuros noteiktas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistības, tika noslēgti līdz 2016.gada
1.janvārim, izņemot gadījumus, kad šo līgumu darbības termiņš pagarināts 2016.gada 1.janvārī vai pēc šā
datuma;
2) līdz 2015.gada 31.decembrim apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistību tehniskās rezerves aprēķina
saskaņā ar Komisijas 2005.gada 1.janvāra noteikumiem "Noteikumi par apdrošinātāju un privāto pensiju fondu
tehnisko rezervju izveidošanu un aprēķināšanas metodēm";
3) apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistībām nepiemēro šā likuma 
112.pantā
 noteikto atbilstības
korekciju.
13. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kas piemēro šo pārejas
noteikumu 10.punktā noteikto:
1) neietver šo pārejas noteikumu 10.punktā minētās apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistības, kuras
atbilst šā likuma 
114.pantā
 minētā svārstīguma korekcijas aprēķinā;
2) nepiemēro šo pārejas noteikumu 14., 15., 16. un 17.punktu;
3) šā likuma 
91.pantā
 minētajā ziņojumā par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts
apdrošinātāja filiāles maksātspēju un finansiālo stāvokli publisko informāciju par pārejas korekcijas piemērošanu
atbilstošai bezriska procentu likmju termiņstruktūrai un sniedz kvantitatīvu novērtējumu par to, kā šīs pārejas
korekcijas neveikšana var ietekmēt attiecīgās sabiedrības vai filiāles finansiālo stāvokli.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
14. Ja ir saņemta Komisijas atļauja, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja
filiāle piemēro tehniskajām rezervēm pārejas perioda atskaitījumu šā likuma 
107.pantā
 minēto viendabīgo riska grupu
līmenī. Komisija ir tiesīga noteikt prasības tās atļaujas saņemšanai šajā punktā noteiktā pārejas perioda atskaitījumu
veikšanai. Pārejas perioda atskaitījuma maksimālo daļu katra gada beigās lineāri samazina no 100 procentiem, sākot
ar 2016.gada 1.janvāri, līdz 0 procentiem 2032.gada 1.janvārī. Pārejas perioda atskaitījumu aprēķina kā starpību starp:
1) tehniskajām rezervēm, no kurām atskaitītas no pārapdrošināšanas līgumiem un īpašam nolūkam dibinātajām
sabiedrībām atgūstamās summas un kuras aprēķinātas saskaņā ar šā likuma 
99. 
un 
100.pantu
 2016.gada
1.janvārī, un
2) tehniskajām rezervēm, no kurām atskaitītas no pārapdrošināšanas līgumiem atgūstamās summas un kuras
aprēķinātas līdz 2015.gada 31.decembrim saskaņā ar 
Apdrošināšanas sabiedrību un to uzraudzības likumā
,
Pārapdrošināšanas likumā
 un Komisijas 2005.gada 1.janvāra noteikumos "Noteikumi par apdrošinātāju un
privāto pensiju fondu tehnisko rezervju izveidošanu un aprēķināšanas metodēm" paredzēto attiecībā uz
tehniskajām rezervēm.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
15. Ja 2016.gada 1.janvārī apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle
piemēro šā likuma 
114.pantā
 minēto svārstīguma korekciju, šo pārejas noteikumu 14.punkta 1.apakšpunktā minēto
summu aprēķina, ņemot vērā tādu svārstīguma korekciju, kāda tā ir minētajā dienā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
16. Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts apdrošinātāja filiāles riska profils ir būtiski
mainījies, attiecīgā sabiedrība vai filiāle šo pārejas noteikumu 14.punkta 1. un 2.apakšpunktā minēto tehnisko rezervju
summu un 15.punktā minēto svārstīguma korekciju, ko izmanto šo pārejas noteikumu 14.punktā minētā pārejas
perioda atskaitījuma aprēķināšanai, pārrēķina ik pēc 24 mēnešiem vai biežāk, ja ir saņemta Komisijas atļauja vai ja
Komisija ir pieņēmusi lēmumu šai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrībai vai ārvalsts apdrošinātāja filiālei
uzlikt par pienākumu veikt minēto pārrēķinu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
111
/
115
17. Komisija var pieņemt lēmumu aizliegt piemērot šo pārejas noteikumu 14.punktā minēto pārejas perioda
atskaitījumu, ja šā atskaitījuma piemērošanas rezultātā varētu samazināties apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
sabiedrībai vai ārvalsts apdrošinātāja filiālei piemērojamās finanšu resursu prasības salīdzinājumā ar prasībām, kas
aprēķinātas līdz 2015.gada 31.decembrim saskaņā ar 
Apdrošināšanas sabiedrību un to uzraudzības likumā
,
Pārapdrošināšanas likumā
 un Komisijas 2005.gada 1.janvāra noteikumos "Noteikumi par apdrošinātāju un privāto
pensiju fondu tehnisko rezervju izveidošanu un aprēķināšanas metodēm" noteiktajām prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
18. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kas piemēro šo pārejas
noteikumu 14.punktu:
1) nepiemēro šo pārejas noteikumu 10., 11., 12. un 13.punktu;
2) ja var izpildīt maksātspējas kapitāla prasību, tikai piemērojot šo pārejas noteikumu 14.punktā minēto pārejas
perioda atskaitījumu, veic visus nepieciešamos pasākumus izmantojamā pašu kapitāla atjaunošanai līdz
maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska samazināšanai, lai nodrošinātu maksātspējas kapitāla
prasības izpildi līdz 2032.gada 1.janvārim, un reizi gadā iesniedz Komisijai ziņojumu par veiktajiem pasākumiem
izmantojamā pašu kapitāla atjaunošanai līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska
samazināšanai, lai nodrošinātu maksātspējas kapitāla prasības izpildi;
3) šā likuma 
91.pantā
 minētajā ziņojumā par apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības vai ārvalsts
apdrošinātāja filiāles maksātspēju un finansiālo stāvokli publisko informāciju par tehnisko rezervju pārejas
perioda atskaitījuma piemērošanu un sniedz kvantitatīvu novērtējumu par to, kā šā pārejas pasākuma
neveikšana var ietekmēt attiecīgās sabiedrības vai filiāles finansiālo stāvokli.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
19. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kas piemēro šo pārejas
noteikumu 10. vai 14.punktā minēto pārejas korekciju vai pārejas perioda atskaitījumu, nekavējoties informē Komisiju,
tiklīdz konstatē, ka spēj izpildīt maksātspējas kapitāla prasību, tikai veicot minētos pārejas pasākumus. Attiecīgā
sabiedrība vai filiāle divu mēnešu laikā pēc tam, kad ir konstatējusi, ka spēj izpildīt maksātspējas kapitāla prasību,
tikai veicot minētos pārejas pasākumus, iesniedz Komisijā saskaņošanai plānu izmantojamā pašu kapitāla
atjaunošanai līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai riska samazināšanai, lai nodrošinātu grupas
maksātspējas kapitāla prasības izpildi līdz 2032.gada 1.janvārim. Minētajā plānā pārejas perioda gaitā var veikt
labojumus. Attiecīgā apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle reizi gadā
iesniedz Komisijai ziņojumu par veiktajiem pasākumiem izmantojamā pašu kapitāla atjaunošanai līdz maksātspējas
kapitāla prasības apmēram vai riska samazināšanai, lai nodrošinātu maksātspējas kapitāla prasības izpildi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
23.05.2019.
)
20. Komisija aizliedz veikt šo pārejas noteikumu 10. un 14.punktā minēto pārejas korekciju vai pārejas perioda
atskaitījumu, ja no šo pārejas noteikumu 19.punktā minētā ziņojuma izriet, ka no dienas, kad konstatēta neatbilstība
maksātspējas kapitāla prasībai vai grupas maksātspējas kapitāla prasībai, līdz ziņojuma iesniegšanas dienai nav
panākts būtisks uzlabojums izmantojamā pašu kapitāla atjaunošanā līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram vai
riska samazināšanā, lai nodrošinātu maksātspējas kapitāla prasības izpildi.
21. Komisija, balstoties uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības darbības pārbaudē konstatētajiem
faktiem, ir tiesīga attiecīgajai sabiedrībai noteikt šā likuma 
46.pantā
 minēto papildu kapitāla prasību, ja ir konstatējusi,
ka apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība veic šo pārejas noteikumu 10. vai 14.punktā minēto pārejas
korekciju vai pārejas perioda atskaitījumu un attiecīgās sabiedrības riska profils būtiski atšķiras no pieņēmumiem, kas
ir šo pārejas pasākumu pamatā.
22. Ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība veic šo pārejas noteikumu 10. vai 14.punktā minēto
pārejas korekciju vai pārejas perioda atskaitījumu, tā novērtē šā likuma 
65.panta
 otrās daļas 2.punktā noteiktās
kapitāla prasības izpildes atbilstību divos veidos — veicot un neveicot minēto pārejas korekciju vai pārejas perioda
atskaitījumu.
23. Šā likuma 
112.pantā
 noteikto atbilstības korekciju nepiemēro apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas saistībām,
ja atbilstošai bezriska procentu likmju termiņstruktūrai tehniskās rezerves vislabākās aplēses aprēķināšanai šīm
saistībām piemēro šo pārejas noteikumu 10.punktā minēto minēto pārejas korekciju.
112
/
115
24. Komisija līdz 2021.gada 1.janvārim reizi gadā sniedz EAAPI šādu informāciju:
1) apdrošināšanas produktu, kas ietver ilgtermiņa garantijas, pieejamība finanšu un kapitāla tirgū un
apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību kā ilgtermiņa ieguldītāju rīcība;
2) to apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrību skaits, kuras izmanto atbilstības korekciju, svārstīguma
korekciju, šā likuma 
141.panta
 piektajā daļā noteikto termiņa pagarinājumu un šo pārejas noteikumu 10. vai
14.punktā minēto pārejas korekciju vai pārejas perioda atskaitījumu;
3) atbilstības korekcijas, svārstīguma korekcijas, kapitāla vērtspapīru riska apakšmoduļa simetriskās korekcijas
un šo pārejas noteikumu 10. vai 14.punktā minēto pārejas pasākumu ietekme uz apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības finansiālo stāvokli — valsts līmenī anonīmā veidā par katru sabiedrību;
4) atbilstības korekcijas, svārstīguma korekcijas un kapitāla vērtspapīru riska apakšmoduļa simetriskās
korekcijas iedarbība uz apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrību īstenoto ieguldīšanas pieeju un
informācija par to, vai minētie pasākumi izraisa kapitāla prasību nevēlamu samazināšanu;
5) visu šā likuma 
141.panta
 piektajā daļā noteikto termiņa pagarinājumu ietekme uz apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrību pašu kapitāla līmeņa atjaunošanu līdz maksātspējas kapitāla prasības apmēram
vai riska profila samazināšanu, lai nodrošinātu atbilstību maksātspējas kapitāla prasībai;
6) ja apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības veic šo pārejas noteikumu 10. vai 14.punktā minēto
pārejas korekciju vai pārejas perioda atskaitījumu, — informācija par to, vai tās ievēro šo pārejas noteikumu
19.punktā minēto plānu un turpmākas paļaušanās uz šo pārejas korekciju vai pārejas perioda atskaitījumu
samazināšanas novērtējumu.
25. Šā likuma 
3.
, 
4.
, 
5.
, 
6.
, 
7.
, 
8.
, 
9.
, 
10.
, 
11.
, 
12.
, 
13.
, 
14.
, 
15.
, 
16.
, 
17.
, 
18.
, 
19.
, 
20.
, 
21.
, 
22.
, 
23.
, 
24.
, 
25.
, 
26.
,
27.
, 
29.
, 
30.
, 
31.
, 
32.
, 
33.
, 
34.
, 
35.
, 
36.
, 
37.
, 
38.
, 
39.
, 
40.
, 
41.
, 
42.
, 
43.
, 
44.
, 
45.
, 
46.
, 
47.
, 
48.
, 
49. 
un 
50.pantu
,
51.panta
 pirmo un otro daļu, 
52.
, 
53.
, 
54.
, 
55.
, 
56.
, 
57.
, 
58.
, 
59.
, 
60.
, 
61.
, 
62.
, 
63.
, 
64.
, 
65.
, 
66.
, 
67.
, 
68.
, 
69.
, 
70.
, 
71.
,
72.
, 
73.
, 
74.
, 
75.
, 
76.
, 
77.
, 
78.
, 
79.
, 
80.
, 
81.
, 
82.
, 
83.
, 
84.
, 
85.
, 
86.
, 
87.
, 
88.
, 
89.
, 
90.
, 
91.
, 
92.
, 
93.
, 
94.
, 
95.
, 
96.
, 
97.
,
98.
, 
99.
, 
100.
, 
101.
, 
102.
, 
103.
, 
104.
, 
105.
, 
106.
, 
107.
, 
108.
, 
109.
, 
110.
, 
111.
, 
115.
, 
116. 
un 
117.pantu
, 
119.panta
pirmo, otro, trešo, ceturto, piekto, sesto un septīto daļu, 
120.
, 
123.
, 
124.
, 
125.
, 
126.
, 
127.
, 
129.
, 
130.
, 
131.
, 
132.
,
133.
, 
134.
, 
135.
, 
136.
, 
137.
, 
138.
, 
139.
, 
140.
, 
141.
, 
142.
, 
143.
, 
144.
, 
145.
, 
146.
, 
147.
, 
148.
, 
149.
, 
150.
, 
151.
, 
152.
,
153.
, 
154.
, 
155.
, 
156.
, 
157.
, 
158.
, 
159.
, 
160.
, 
161.
, 
162.
, 
163.
, 
164.
, 
165.
, 
166.
, 
167.
, 
168.
, 
169.
, 
170.
, 
171.
, 
172.
,
173.
, 
174.
, 
175.
, 
176.
, 
177.
, 
178.
, 
179.
, 
180.
, 
181.
, 
182.
, 
183.
, 
184.
, 
185.
, 
186.
, 
187.
, 
188.
, 
189.
, 
190.
, 
191.
, 
192.
,
193.
, 
194.
, 
195.
, 
196.
, 
203. 
un 
204.pantu
, 
205.panta
 piekto daļu, 
208.
, 
210.
, 
218.
, 
219.
, 
220.
, 
231.
, 
232.
, 
233.
, 
234.
,
235.
, 
236.
, 
237.
, 
238.
, 
239.
, 
240.
, 
242.
, 
245.
, 
246.
, 
247.
, 
248.
, 
249.
, 
250.
, 
251.
, 
252.
, 
253.
, 
254.
, 
255.
, 
256.
, 
257.
,
258.
, 
259.
, 
260.
, 
261.
, 
262.
, 
263.
, 
264.
, 
265.
, 
266.
, 
267.
, 
268.
, 
269.
, 
270.
, 
271.
, 
272.
, 
273.
, 
274.
, 
275.
, 
276.
, 
277.
,
278.
, 
279.
, 
280.
, 
281.
, 
282.
, 
283.
, 
284.
, 
285.
, 
286.
, 
287.
, 
288.
, 
289. 
un 
290.pantu
, pārejas noteikumu 2., 3., 4., 6., 7.,
8., 15., 16., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23. un 24.punktu piemēro no 2016.gada 1.janvāra. Ja, piemērojot
apdrošināšanu un pārapdrošināšanu regulējošās tiesību normas, laika periodā pēc Apdrošināšanas un
pārapdrošināšanas likuma
 spēkā stāšanās līdz 2015.gada 31.decembrim konstatē pretrunu starp vienāda juridiska
spēka normatīvajiem aktiem, piemēro pārejas noteikumu 1.punktā minētos likumus.
26. Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrības līdz 2017. gada 31. decembrim nodrošina par risku
pārvaldības funkciju atbildīgo personu, par atbilstības funkciju atbildīgo personu un par aktuāro funkciju atbildīgo
personu atbilstību šā likuma 
58. 
un 
59.
 pantā minētajām prasībām.
(
21.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
27. Grozījumi šā likuma 
1.
 panta otrajā daļā, 
90.
1 
pants
, 
93.
1
 pants, 
94.
 panta 3.
1
 daļa, grozījumi 
95.
 panta pirmajā
daļā un šā panta piektā daļa stājas spēkā 2018. gada 1. janvārī.
(
21.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.08.2017.
)
28. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kura ir tiesīga veikt dzīvības apdrošināšanu vai
pārapdrošināšanu, līdz 2019. gada 1. novembrim izstrādā un publisko iesaistīšanās politiku saskaņā ar šā likuma
138.
1
 pantu, ja tā minētā panta spēkā stāšanās dienā aktīvus iegulda tādas akciju sabiedrības akcijās, kuras juridiskā
adrese ir dalībvalstī un kuras akcijas iekļautas dalībvalsts regulētajā tirgū.
(
20.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
113
/
115
Likumā iekļautas tiesību normas, kuras izriet no:
1) Padomes 1968.gada 9.marta Pirmās direktīvas 
68/151/EEK
 par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt
nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58.panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību
dalībnieku un trešo personu intereses;
2) Padomes 1991.gada 20.jūnija direktīvas 
91/371/EEK
 par nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Šveices
Konfederāciju attiecībā uz tādas tiešās apdrošināšanas īstenošanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, īstenošanu;
3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2000.gada 16.maija direktīvas 
2000/26/EK
 par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu
attiecībā uz transportlīdzekļu lietošanas civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, ar kuru tiek grozītas Padomes
direktīvas 
73/239/EEK
 un 
88/357/EEK
 (Ceturtā direktīva par mehānisko transportlīdzekļu apdrošināšanu);
4) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.gada 16.decembra direktīvas 
2002/87/EK
 par papildu uzraudzību
kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem
Padomes direktīvās 
73/239/EEK
, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas
Parlamenta un Padomes direktīvās 
98/78/EK
 un 
2000/12/EK
;
5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003.gada 15.jūlija direktīvas 
2003/58/EK
, ar ko Padomes direktīvu 
68/151/EEK
groza attiecībā uz atklātības prasībām dažāda veida uzņēmējsabiedrībām;
6) Padomes 2004.gada 13.decembra direktīvas 
2004/113/EK
, ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi
pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu;
7) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 25.novembra direktīvas 
2009/138/EK
 par uzņēmējdarbības uzsākšanu
un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) (pārstrādāta versija);
8) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011.gada 16.novembra direktīvas 
2011/89/ES
, ar ko attiecībā uz finanšu
konglomerātā esošo finanšu sabiedrību papildu uzraudzību groza direktīvu 
98/78/EK
, 
2002/87/EK
, 2006/48/EK un
2009/138/EK
;
9) Eiropas Parlamenta un Padomes 2014.gada 16.aprīļa direktīvas 
2014/51/ES
, ar ko groza direktīvu 
2003/71/EK
 un
direktīvu 
2009/138/EK
 un regulas (EK) Nr. 
1060/2009
, (ES) Nr. 
1094/2010
 un (ES) Nr. 
1095/2010
 attiecībā uz Eiropas
29. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kura ir tiesīga veikt dzīvības apdrošināšanu vai
pārapdrošināšanu, šā likuma 
138.
1
 panta ceturtajā daļā minēto ziņojumu par iesaistīšanās politikas īstenošanu un
piektajā daļā minēto informāciju publisko, sākot ar 2020. gadu.
(
20.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
30. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kura ir tiesīga veikt dzīvības apdrošināšanu vai
pārapdrošināšanu, līdz 2019. gada 1. novembrim publisko šā likuma 
138.
2
 panta pirmajā daļā minēto informāciju.
(
20.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
31. Apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrība, kura ir tiesīga veikt dzīvības apdrošināšanu vai
pārapdrošināšanu, šā likuma 
138.
2
 panta otrajā daļā minēto informāciju par līgumu, kas noslēgts ar aktīvu pārvaldītāju,
publisko līdz 2019. gada 1. novembrim, ja šā likuma 
138.
2
 panta spēkā stāšanās dienā apdrošināšanas vai
pārapdrošināšanas sabiedrības aktīvus pārvalda aktīvu pārvaldītājs.
(
20.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
32. Ja tādas apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas sabiedrības aktīvus, kura ir tiesīga veikt dzīvības
apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu, pārvalda aktīvu pārvaldītājs, tas šā likuma 
138.
2
 panta piektajā daļā minēto
ziņojumu šai sabiedrībai iesniedz, sākot ar 2020. gadu.
(
20.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2019.
)
114
/
115
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes
(Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām;
10) Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 17. maija direktīvas (ES) 
2017/828
, ar ko groza direktīvu 
2007/36/EK
attiecībā uz akcionāru ilgtermiņa iesaistīšanas veicināšanu.
Likums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā izsludināšanas. 
Likums Saeimā pieņemts 2015.gada 18.jūnijā.
Valsts prezidents A.Bērziņš
Rīgā 2015.gada 30.jūnijā
115
/
115