Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 105,
11.11.1993., "Ziņotājs", 34,
09.12.1993.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
28.10.1993.
Stājas spēkā: 
25.11.1993.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2018. - ...
Grozījumi:
05.10.1995. likums / LV, 159 (442), 17.10.1995. / Stājas spēkā 31.10.1995.
26.10.1995. likums / LV, 170 (453), 02.11.1995. / Stājas spēkā 03.11.1995.
16.01.1997. likums / LV, 36/37 (751/752), 05.02.1997. / Stājas spēkā 19.02.1997.
04.12.1997. likums / LV, 331/332 (1046/1047), 17.12.1997. / Stājas spēkā 18.12.1997.
18.06.1998. likums / LV, 199/200 (1260/1261), 08.07.1998. / Stājas spēkā 22.07.1998.
14.10.1999. likums / LV, 362/363 (1822/1823), 03.11.1999. / Stājas spēkā 04.11.1999.
26.06.2001. likums / LV, 105 (2492), 06.07.2001. / Stājas spēkā 20.07.2001.
25.10.2001. likums / LV, 162 (2549), 09.11.2001. / Stājas spēkā 23.11.2001.
20.06.2002. likums / LV, 101 (2676), 05.07.2002. / Stājas spēkā 19.07.2002.
13.03.2003. likums / LV, 46 (2811), 25.03.2003. / Stājas spēkā 08.04.2003.
16.06.2005. likums / LV, 104 (3262), 06.07.2005. / Stājas spēkā 20.07.2005.
12.10.2006. likums / LV, 171 (3539), 26.10.2006. / Stājas spēkā 09.11.2006.
05.06.2008. likums / LV, 96 (3880), 20.06.2008. / Stājas spēkā 04.07.2008.
14.11.2008. likums / LV, 186 (3970), 28.11.2008. / Stājas spēkā 08.12.2008.
12.12.2008. likums / LV, 200 (3984), 23.12.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
12.06.2009. likums / LV, 100 (4086), 30.06.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
08.10.2009. likums / LV, 171 (4157), 28.10.2009. / Stājas spēkā 11.11.2009.
01.12.2009. likums / LV, 199 (4185), 18.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
03.06.2010. likums / LV, 99 (4291), 22.06.2010. / Stājas spēkā 06.07.2010.
12.05.2011. likums / LV, 85 (4483), 01.06.2011. / Stājas spēkā 01.07.2011.
15.03.2012. likums / LV, 50 (4653), 28.03.2012. / Stājas spēkā 01.04.2012.
21.06.2012. likums / LV, 108 (4711), 11.07.2012. / Stājas spēkā 25.07.2012.
13.12.2012. likums / LV, 203 (4806), 28.12.2012. / Stājas spēkā 11.01.2013.
06.11.2013. likums / LV, 232 (5038), 27.11.2013. / Stājas spēkā 11.12.2013.
18.09.2014. likums / LV, 189 (5249), 24.09.2014. / Stājas spēkā 01.10.2014.
16.10.2014. likums / LV, 214 (5274), 29.10.2014. / Stājas spēkā 12.11.2014.
17.12.2014. likums / LV, 257 (5317), 30.12.2014. / Stājas spēkā 01.01.2015.
18.06.2015. likums / LV, 124 (5442), 30.06.2015. / Stājas spēkā 14.07.2015.
02.06.2016. likums / LV, 119 (5691), 21.06.2016. / Stājas spēkā 05.07.2016.
29.09.2016. likums / LV, 204 (5776), 20.10.2016. / Stājas spēkā 03.11.2016.
23.11.2016. likums / LV, 241 (5813), 10.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
22.06.2017. likums / LV, 132 (5959), 05.07.2017. / Stājas spēkā 19.07.2017.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Par Valsts ieņēmumu dienestu
1. NODAĻA 
Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi. 
Uzbūve un darbības principi
1. pants. Valsts ieņēmumu dienests
Valsts ieņēmumu dienests ir finanšu ministra padotībā esoša tiešās pārvaldes iestāde, kas nodrošina nodokļu
maksājumu un nodokļu maksātāju uzskaiti, valsts nodokļu, nodevu un citu valsts noteikto obligāto maksājumu
1
/
26
iekasēšanu Latvijas Republikas teritorijā, kā arī iekasē nodokļus, nodevas un citus obligātos maksājumus Eiropas
Savienības budžetam, īsteno muitas politiku un kārto muitas lietas.
(
16.06.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.07.2005.
)
2. pants. Valsts ieņēmumu dienesta galvenie uzdevumi
Valsts ieņēmumu dienesta galvenie uzdevumi ir:
1) nodrošināt Valsts ieņēmumu dienesta administrēto valsts nodokļu, nodevu un citu valsts noteikto obligāto
maksājumu iekasēšanu Latvijas teritorijā un uz muitas robežas, kā arī nodokļu, nodevu un citu obligāto
maksājumu iekasēšanu Eiropas Savienības budžetam;
2) piedalīties muitas lietu, nodokļu un nodevu administrēšanas un likumpārkāpumu atklāšanas valsts ieņēmumu
jomā politikas izstrādāšanā un īstenot šo politiku. Izstrādāt atbilstošās jomas attīstības plānošanas dokumentu,
informatīvo ziņojumu un tiesību aktu projektus;
3) 
(izslēgts ar 
20.06.2002
. likumu)
;
4) novērst un atklāt noziedzīgus nodarījumus valsts nodokļu, nodevu un citu valsts noteikto obligāto maksājumu
jomā un muitas lietu jomā;
5) nodrošināt Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu (darbinieku) apmācību, kā arī šajā likumā noteiktajā kārtībā
konsultēt nodokļu maksātājus nodokļu normatīvo aktu piemērošanas jautājumos;
6) likumos un Ministru kabineta noteikumos noteiktajā kārtībā reģistrēt un uzskaitīt nodokļu maksātājus un
kontrolēt reģistrācijas dokumentu atbilstību likumu prasībām un faktiskajam stāvoklim;
7) nodrošināt akcīzes preču apriti reglamentējošu normatīvo aktu izpildi;
8) nodrošināt sabiedriskā labuma organizāciju uzraudzību atbilstoši Sabiedriskā labuma organizāciju likumā
noteiktajai kārtībai;
9) sniegt nepieciešamo informāciju (arī bez iepriekšēja pieprasījuma) un koordinēt tās apmaiņu, lai nodrošinātu
savstarpēju palīdzību nodokļu prasījumu piedziņā, kā arī uzturēt sakarus ar Eiropas Savienības dalībvalstu
nodokļu administrācijām (kompetentajām iestādēm).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.10.1995.
, 
16.01.1997.
, 
18.06.1998.
, 
14.10.1999.
, 
25.10.2001.
, 
20.06.2002.
,
16.06.2005.
, 
01.12.2009.
, 
15.03.2012.
, 
21.06.2012.
 un 
16.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
12.11.2014.
)
3. pants. Valsts ieņēmumu dienesta struktūra
Valsts ieņēmumu dienesta struktūru, kuras sastāvā ir muitas iestādes, nodokļu un muitas policija, Iekšējās
drošības pārvalde, nodokļu administrēšanas un citas struktūrvienības, kas nodrošina šā dienesta darbību, nosaka
Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors saskaņā ar šo likumu un citiem normatīvajiem aktiem.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
Grozījums par vārdu "finanšu policija" aizstāšanu ar vārdiem "nodokļu un muitas policija, Iekšējās drošības pārvalde"
stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 
41. punktu
)
4. pants. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors
1. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora kandidatūru pēc finanšu ministra ieteikuma uz pieciem gadiem
apstiprina Ministru kabinets. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoru ieceļ amatā uz pieciem gadiem finanšu
ministrs. Finanšu ministrs nosaka amata aprakstā Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora tiesības, pienākumus
un atbildību. Sešus mēnešus pirms termiņa beigām Ministru kabinets pieņem lēmumu par termiņa pagarināšanu uz
pieciem gadiem vai lēmumu par atbrīvošanu no Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora amata. Finanšu ministrs
informē par attiecīgo lēmumu Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoru un saskaņā ar pieņemto lēmumu pagarina
termiņu uz pieciem gadiem vai atbrīvo no amata Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoru. Ja Valsts ieņēmumu
dienesta ģenerāldirektors tiek atstādināts no amata pienākumu izpildes vai atbrīvots no minētā amata, Ministru
kabinets pēc finanšu ministra ieteikuma apstiprina Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora pienākumu izpildītāja
kandidatūru no Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora vietnieku vidus līdz atstādināšanas termiņa beigām vai līdz
jauna Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora iecelšanai.
2
/
26
2. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors:
1) ir atbildīgs par Valsts ieņēmumu dienestam noteikto uzdevumu izpildi;
2) nosaka Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora vietnieku kompetenci un atbildību, kā arī visu Valsts
ieņēmumu dienesta ierēdņu un darbinieku tiesības saskaņā ar šo likumu;
3) apstiprina Valsts ieņēmumu dienesta struktūru, kā arī ierēdņu un darbinieku sarakstu (amatu sarakstu);
4) ieceļ amatā un atbrīvo no amata, pieņem darbā un atlaiž no darba Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņus un
darbiniekus. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora vietnieku kandidatūras pirms iecelšanas amatā Valsts
ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors saskaņo ar finanšu ministru;
5) 
(izslēgts ar 
12.06.2009
. likumu)
;
6) apstiprina budžeta izdevumu tāmi;
7) izskata sūdzības par pakļauto struktūrvienību un iestāžu amatpersonu pieņemtajiem lēmumiem un izdotajiem
rīkojumiem un atceļ minēto amatpersonu nepamatoti pieņemtos lēmumus un izdotos rīkojumus;
8) ierosina vai pieprasa ierosināt disciplinārlietu pret jebkuru Valsts ieņēmumu dienesta ierēdni, pieņem lēmumu
disciplinārlietā, var atstādināt jebkuru Valsts ieņēmumu dienesta ierēdni no amata pienākumu izpildes uz laiku,
bet ne ilgāk kā līdz disciplinārsoda izpildes uzsākšanai, saglabājot mēneš
algu, piemaksu par speciālo dienesta
pakāpi un sociālās garantijas;
9) pieprasa veikt jebkura Valsts ieņēmumu dienesta kontrolei pakļautā nodokļu maksātāja nodokļu (nodevu)
aprēķinu un nodokļu (nodevu) maksājumu revīziju (auditu);
10) 
(izslēgts ar 
12.06.2009
. likumu)
;
11) likumos un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā noslēdz ar nodokļu maksātāju vienošanās līgumu par
aprēķināto summu samazināšanu;
11
1
) pilnvaro Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu administrēšanas struktūrvienību vadītājus un viņu vietniekus
pieprasīt, lai tiktu veikta attiecīgās struktūrvienības kontrolei pakļautā nodokļu maksātāja nodokļu (nodevu)
aprēķinu un nodokļu (nodevu) maksājumu revīzija (audits);
12) pilnvaro Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņus pieņemt lēmumus par nodokļu (nodevu) maksājumu revīzijas
(audita) rezultātā budžetā papildus ieskaitāmo maksājumu noteikšanu;
12
1
) pilnvaro muitas iestāžu ierēdņus apturēt transportlīdzekli muitas kontroles veikšanai Latvijas Republikas
muitas teritorijā un nogādāt transportlīdzekli muitas iestādē muitas kontroles veikšanai;
12
2
) pilnvaro muitas iestāžu ierēdņus pieņemt lēmumu par tādas personas aplūkošanu, par kuru ir pietiekams
pamats uzskatīt, ka, ieceļojot Latvijas Republikas muitas teritorijā vai izceļojot no tās, šī persona slēpj pie sevis
muitošanai pakļautās preces, priekšmetus vai nedeklarētu skaidru naudu vai preces, priekšmetus vai vielas,
kuru pārvietošana pāri valsts robežai ir aizliegta, vai pastāv aizdomas, ka personas ķermenī ir norītas vai
ievietotas muitošanai pakļautas preces vai aizliegtas vielas, tādā veidā pārkāpjot normatīvos aktus muitas jomā,
kā arī to lēmumā noteikt muitas iestādes ierēdni, kas veiks šādas personas aplūkošanu;
13) 
(izslēgts ar 
08.10.2009
. likumu)
;
13
1
) 
(izslēgts ar 
16.10.2014
. likumu)
;
13
2
) 
(izslēgts ar 
16.10.2014
. likumu)
;
13
3
) 
(izslēgts ar 
15.03.2012
. likumu)
;
13
4
) 
(izslēgts ar 
16.10.2014
. likumu)
;
3
/
26
13
5
) 
(izslēgts ar 
16.10.2014
. likumu)
;
13
6
) ir pilnvarots vienoties ar Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu administrāciju (kompetento iestādi) par
izpildes izmaksu īpašu atlīdzināšanas kārtību (Padomes direktīvas 
2010/24/ES
 20.pants);
14) saņemot citas valsts nodokļu administrācijas izteikto piedāvājumu, piekrīt nodokļu kopīgās starpvalstu
pārbaudes uzsākšanai vai atsaka pārbaudes uzsākšanu;
15) izsaka piedāvājumu citas valsts nodokļu administrācijai uzsākt nodokļu kopīgo starpvalstu pārbaudi;
16) pamatojoties uz Eiropas Savienības dalībvalstu un to valstu, ar kurām ir noslēgti un Saeimā apstiprināti
starptautiskie līgumi par nodokļu dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu, nodokļu
administrāciju (kompetento iestāžu) pieprasījumu, lemj par ārvalsts nodokļu administrācijas (kompetentās
iestādes) pārstāvju piedalīšanos nodokļu administrēšanas procesos Latvijas Republikā;
17) pilnvaro Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņus informācijas iegūšanas un apmaiņas nolūkos, pamatojoties uz
Eiropas Savienības normatīvajiem aktiem vai Saeimas apstiprinātiem starptautiskajiem līgumiem, piedalīties citu
valstu nodokļu administrēšanas procesos;
18) pilnvaro Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņus izskatīt administratīvo pārkāpumu lietas un uzlikt
administratīvos sodus par pārkāpumiem, kuru izskatīšana ir piekritīga Valsts ieņēmumu dienestam;
18
1
) pilnvaro Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņus normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos izskatīt
iesniegumus par valsts budžetā pārmaksāto vai nepareizi iemaksāto naudas soda summu atmaksu un
atmaksāt valsts budžetā pārmaksāto vai nepareizi iemaksāto naudas soda summu;
19) pamatojoties uz Eiropas Savienības dalībvalsts iestādes pieprasījumu, kura lūgusi savstarpējo palīdzību
nodokļu prasījuma piedziņā, lemj par tās pilnvarota pārstāvja piedalīšanos piedziņas procesā Latvijas Republikā
un palīdzības sniegšanu tiesā;
20) vienojas ar Eiropas Savienības dalībvalsts iestādi, kurai Valsts ieņēmumu dienests ir iesniedzis palīdzības
pieprasījumu, par dalību nodokļu prasījuma summas piedziņas procesā attiecīgajā dalībvalstī un palīdzības
sniegšanu tiesā, un pilnvaro Valsts ieņēmumu dienesta ierēdni tajā piedalīties;
21) 
(izslēgts ar 
16.10.2014
. likumu)
;
22) likumos un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā slēdz vienošanos ar nodokļu maksātāju par tirgus
cenas (vērtības) noteikšanu konkrētam darījumam vai darījumu veidam.
(
16.01.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.1998.
, 
14.10.1999.
, 
25.10.2001.
, 
13.03.2003.
,
16.06.2005.
, 
12.10.2006.
, 
05.06.2008.
, 
12.06.2009.
, 
08.10.2009.
, 
15.03.2012.
, 
21.06.2012.
, 
16.10.2014.
, 
02.06.2016.
un 
29.09.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
03.11.2016.
 Otrās daļas 18.
1
 punkts stājas spēkā 
16.11.2016.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
37. punktu
)
4.
1
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta darbības atklātums
Valsts ieņēmumu dienests, tai skaitā tā sastāvā esošās izmeklēšanas iestādes, dienesta interesēs, kā arī
sabiedrības interešu aizsardzības un prevencijas nolūkos var informēt sabiedrību par savu darbību un konstatētajiem
pārkāpumiem, ievērojot nevainīguma prezumpciju un normatīvajos aktos noteiktos informācijas sniegšanas
ierobežojumus.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
)
5. pants. Valsts ieņēmumu dienesta teritoriālās iestādes direktors
(Izslēgts ar 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
6. pants. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu prasību izpilde
Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu pieņemtie lēmumi, izvirzītās prasības un dotie norādījumi šajā likumā noteiktās
kompetences ietvaros ir obligāti jāizpilda visām Valsts ieņēmumu dienesta kontrolei pakļautajām juridiskajām un
4
/
26
fiziskajām personām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.01.1997.
 un 
25.10.2001
. likumu, kas stājas spēkā 
23.11.2001.
)
7. pants. Valsts ieņēmumu dienesta iestāžu un ierēdņu sadarbība
(Izslēgts ar 
16.01.1997
. likumu, kas stājas spēkā 
19.02.1997.
)
2. NODAĻA 
Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi un 
ierēdņu tiesības nodokļu (nodevu) administrēšanā
(Nodaļas nosaukums 
16.01.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2001
. likumu, kas stājas
spēkā 
23.11.2001.
)
8. pants. Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi nodokļu (nodevu) administrēšanā
Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi nodokļu (nodevu) administrēšanā (turpmāk - nodokļu administrēšana) ir
noteikti likumā "
Par nodokļiem un nodevām
" (
18.pants
). Papildus tiem Valsts ieņēmumu dienests:
1) uzskaita un reģistrē nodokļu maksātājus un ar nodokļiem apliekamos objektus;
2) piedzen Valsts ieņēmumu dienesta administrētos nodokļu un nodevu parādus, arī citu valsts noteikto obligāto
maksājumu parādus, kuru iekasēšana saskaņā ar normatīvajiem aktiem piekrīt Valsts ieņēmumu dienestam;
3) uzskaita valstij piekritīgo mantu, nodrošina kontroli par tās novērtēšanu, realizāciju, nodošanu bez maksas,
iznīcināšanu un ieņēmumu iemaksu valsts budžetā. Kārtību, kādā veicama valstij piekritīgās mantas uzskaite,
novērtēšana, realizācija, nodošana bez maksas, iznīcināšana un realizācijas ieņēmumu ieskaitīšana valsts
budžetā, nosaka Ministru kabinets;
4) izdod ieteikumus nodokļu maksātājiem par nodokļu deklarāciju izpildīšanas kārtību un nodokļu maksājumu
uzskaiti nodokļu maksātāju grāmatvedībā, kā arī citus informatīva rakstura ieteikumus nodokļu jomā;
5) saskaņā ar Saeimas apstiprinātiem starptautiskajiem līgumiem un Eiropas Savienības normatīvajiem aktiem
kā kompetentā iestāde koordinē un veic informācijas apmaiņu starp nodokļu administrācijām un nodokļu
kopīgās starpvalstu pārbaudes;
6) saskaņā ar Saeimas apstiprinātiem starptautiskajiem līgumiem un Eiropas Savienības normatīvajiem aktiem
iekasē un piedzen bezstrīda kārtībā no iekšzemes un citu valstu nodokļu maksātājiem nodokļus, nodevas un
citus obligātos maksājumus līgumslēdzējas valsts vai Eiropas Savienības dalībvalsts labā šīs valsts
kompetentās iestādes uzdevumā un savas valsts vārdā pēc līgumslēdzējas valsts vai Eiropas Savienības
dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma;
6
1
) iekasē un piedzen nodokļus, nodevas un citus obligātos maksājumus Eiropas Savienības budžetam;
6
2
) 
(izslēgts ar 
05.06.2008
. likumu)
;
7) apmāca Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņus (darbiniekus) kā arī konsultē nodokļu maksātājus nodokļu
normatīvo aktu piemērošanas jautājumos, kuri attiecas uz konkrēto nodokļu maksātāju un radušies šā
maksātāja ar nodokli apliekamo darbību rezultātā;
8) lai izpildītu šajā pantā noteiktos uzdevumus, seko jebkuru juridisko un fizisko personu saimnieciskajai un
finansiālajai darbībai;
9) 
(izslēgts ar 
20.06.2002
. likumu)
;
9
1
) 
(izslēgts ar 
12.10.2006
. likumu)
;
10) saskaņā ar normatīvajiem aktiem saņem no personām deklarācijas un pārbauda tajās sniegto informāciju,
ziņu patiesumu un ienākumu avotu likumību;
5
/
26
11) pēc kriminālprocesa virzītāja pieprasījuma, pamatojoties uz pieprasītāja iesniegtajiem dokumentiem un
nodokļu administrācijas rīcībā esošo informāciju, veic nodokļu aprēķinu un sniedz atzinumu kriminālprocesa
virzītājam par budžetam nodarīto zaudējumu [budžetā nesamaksāto nodokļu (nodevu) un valsts noteikto
maksājumu] summu;
12) veic normatīvajos aktos noteiktos uzdevumus, kas saistīti ar nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas
elektronisko ierīču un iekārtu lietošanu;
13) veic citos likumos un normatīvajos aktos noteiktos uzdevumus.
(
16.01.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.1998.
, 
14.10.1999.
, 
25.10.2001.
, 
20.06.2002.
,
16.06.2005.
, 
12.10.2006.
 un 
05.06.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
04.07.2008.
)
9. pants. Nodokļu kontroles iestādes un ierēdņi
(Izslēgts ar 
16.01.1997
. likumu, kas stājas spēkā 
19.02.1997.
)
10. pants. Ierēdņu tiesības nodokļu administrēšanā
1. Visiem ierēdņiem, pildot dienesta pienākumus nodokļu administrēšanā, ir tiesības:
1) uzrādot dienesta apliecību un augstāka ierēdņa pilnvarojumu, apmeklēt juridiskajām vai fiziskajām personām
piederošās vai to lietošanā esošās teritorijas un telpas, kurās tiek veikta saimnieciskā darbība vai kuras ir
saistītas ar ieņēmumu gūšanu citai juridiskajai vai fiziskajai personai, veikt tajās nodokļu kontroles pasākumus,
kā arī brīvi apmeklēt valsts pārvaldes un pašvaldību iestādes. Lemjot par šajā punktā minētā pilnvarojuma
izsniegšanu ierēdnim viņa tiesību īstenošanai nodokļu kontroles jomā, izvērtējams iespējamā fizisko personu
pamattiesību ierobežojuma samērīgums;
2) izdarīt nodokļu aprēķinu un nodokļu maksājumu revīziju (auditu), pārbaudīt juridisko un fizisko personu
grāmatvedību un tās pamatdokumentus, citus ar aprēķiniem un budžeta maksājumiem saistītos dokumentus,
saņemt nepieciešamos paskaidrojumus un izziņas, aizzīmogot vai aizplombēt tirdzniecības, ražošanas,
noliktavu, arhīvu un kasu telpas un kases, lai nodrošinātu dokumentācijas, naudas līdzekļu un materiālo vērtību
saglabāšanu nodokļu maksājumu revīziju laikā;
3) pieprasīt no juridiskajām personām gada pārskatus, valsts un pašvaldību ieņēmumu un nodokļu aprēķinus,
deklarācijas, citus nepieciešamos dokumentus, izskatīt tos, noteikt valsts un pašvaldības budžetā
(pamatbudžetā vai speciālajā budžetā) iemaksājamo Valsts ieņēmumu dienesta administrējamo nodokļu un
nodevu apmērus, kā arī citu to valsts noteikto obligāto maksājumu apmērus, kuru iekasēšana piekrīt Valsts
ieņēmumu dienestam, noteikt soda naudas summas, kā arī pieprasīt un saņemt attiecīgus paskaidrojumus;
4) noteikt juridiskajām un fiziskajām personām termiņu, līdz kuram novēršami konstatētie likumu un citu
normatīvo aktu pārkāpumi attiecībā uz Valsts ieņēmumu dienesta administrētajiem nodokļiem un nodevām, kā
arī citiem valsts un pašvaldību ieņēmumiem, kuru iekasēšana piekrīt Valsts ieņēmumu dienestam;
5) pieprasīt uzrādīt dokumentu oriģinālus un saņemt no komersantiem, iestādēm, organizācijām, pašvaldībām,
finanšu iestādēm un kredītiestādēm dokumentu atvasinājumus ar nodokli apliekamā objekta (ienākumu)
uzskaitei un reģistrācijai vai nodokļu un nodevu pārbaudei, kā arī saņemt no fiziskajām personām
nepieciešamās izziņas un dokumentu atvasinājumus, kas liecina par pārbaudāmās juridiskās vai fiziskās
personas nodokļu saistībām un maksājumiem, mantu un ienākumiem, kā arī pieprasīt un saņemt attiecīgus
paskaidrojumus;
6) sastādīt aktus, kas apstiprina ienākumu vai citu ar nodokļiem apliekamu objektu slēpšanu no aplikšanas ar
nodokļiem, ja tiek pārkāpta kārtība, kādā drīkst veikt uzņēmējdarbību, kā arī sastādīt aktus par citiem
konstatētajiem pārkāpumiem un ar tiem saistītajiem faktiem;
7) likumā noteiktās kompetences ietvaros un kārtībā uzlikt administratīvos sodus un konfiscēt administratīvo
pārkāpumu priekšmetus un izdarīšanas rīkus;
8) aprakstīt mantu (sastādot aktu), lai nodrošinātu tiesā ceļamās (celtās) prasības vai Valsts ieņēmumu
dienesta lēmuma izpildi;
9) likumā noteiktās kompetences ietvaros un kārtībā izņemt ar administratīvo pārkāpumu saistīto mantu un
dokumentus;
6
/
26
10) savas kompetences ietvaros un saskaņā ar šā likuma 
4.panta
 otrās daļas 12.punkta nosacījumiem pieņemt
lēmumus par nodokļu maksājumu revīzijas (audita) rezultātā budžetā papildus ieskaitāmo maksājumu
noteikšanu;
11) uzaicināt nodokļu maksātāju ierasties Valsts ieņēmumu dienestā;
12) sastādīt protokolus par administratīvajiem pārkāpumiem.
2. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram un viņa vietniekiem, Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora
pilnvarotajiem struktūrvienību vadītājiem un viņu vietniekiem nodokļu administrēšanā ir tiesības:
1) apstiprināt materiālus par likumu un citu normatīvo aktu pārkāpumiem valsts ieņēmumu jomā un lemt par
vainīgo personu saukšanu pie likumā noteiktās atbildības;
2) saņemt no ministrijām, citām valsts pārvaldes institūcijām, finanšu iestādēm un kredītiestādēm un
pašvaldībām to veikto pārbaužu un revīziju aktus, kā arī jebkuras citas ziņas, kas saistītas ar nodokļu
maksātāju uzskaiti un viņu saimniecisko un finansiālo darbību;
3) 
(izslēgts ar 
08.10.2009
. likumu)
;
4) dot finanšu iestādēm, kredītiestādēm un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem, kas noteikti Maksājumu
pakalpojumu un elektroniskās naudas likuma 
2.panta
 otrās daļas 3., 4. un 7.punktā, obligāti izpildāmus
rīkojumus par juridisko un fizisko personu norēķinu operāciju (maksājumu rīkojumu izpildes) daļēju vai pilnīgu
apturēšanu, līdz attiecīgās personas ir pilnīgi norēķinājušās ar budžetu, ja juridiskās un fiziskās personas nav
laikā iesniegušas, atsakās iesniegt vai slēpj no nodokļu administrācijas ierēdņiem dokumentus par attiecībām
ar budžetu, pretojas vai nepakļaujas nodokļu pārbaudes vai revīzijas (audita) veikšanai, noteiktajā termiņā
neizpilda nodokļu administrācijas ierēdņu lēmumus, kā arī ja pārbaudes laikā konstatēta ienākumu slēpšana,
nepareiza nodokļu aprēķināšana vai nelikumīgu operāciju veikšana;
5) bezstrīda kārtībā piedzīt no juridiskajām un fiziskajām personām ieskaitīšanai valsts un pašvaldības budžetā
(pamatbudžetā vai speciālajā budžetā) noteiktajā termiņā nenomaksātās Valsts ieņēmumu dienesta
administrēto valsts nodokļu, nodevu un citu Valsts ieņēmumu dienesta iekasējamo valsts noteikto obligāto
maksājumu summas, likumos paredzētās soda naudas [ja konstatēta peļņas (ienākumu) samazināšana vai
slēpšana] un citas soda un nokavējuma naudas, kā arī ienākumus, kas gūti, veicot uzņēmējdarbību bez
reģistrēšanas vai speciālas atļaujas (licences);
6) likumā noteiktajā kārtībā iesniegt tiesā pieteikumu par komersanta darbības izbeigšanu vai maksātnespēju;
7) iesniegt ministrijām, pašvaldībām un citām institūcijām obligāti izpildāmu prasību atsaukt nodokļu
maksātājam izsniegto speciālo atļauju (licenci) veikt uzņēmējdarbību, ja juridiskā, fiziskā vai cita persona, kas
veic uzņēmējdarbību, nereģistrējas kā nodokļu maksātājs vai arī neiesniedz nodokļu likumos paredzētās
deklarācijas vai nodokļu aprēķinus, visus saimniecības un grāmatvedības dokumentus, bez kuriem nodokļu
administrācijas ierēdņi nevar noteikt nodokļu bāzi, vai nerada iespēju iekasēt nodokļus, vai neatļauj nodokļu
administrācijas ierēdnim ieiet nodokļu maksātāja telpās, ja minētajam ierēdnim ir tādas tiesības;
8) likumos un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā apturēt nodokļu maksātāja vai tā struktūrvienību
darbību;
9) pieņemt lēmumu atmaksāt pārmaksāto vai bezstrīda kārtībā valsts vai pašvaldības budžetā (pamatbudžetā
vai speciālajā budžetā) nepareizi ieskaitīto (piedzīto) valsts nodokļu, nodevu un ar tiem saistīto maksājumu, kā
arī valsts noteikto maksājumu summas;
10) pamatojoties uz nodokļu maksātāja motivētu rakstveida iesniegumu, pagarināt Valsts ieņēmumu dienestam
iesniedzamo nodokļu deklarāciju un informatīvo deklarāciju iesniegšanas termiņus;
11) 
(izslēgts ar 
18.06.1998
. likumu)
;
12) likumos un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā pagarināt nodokļu un citu budžetos ieskaitāmo
maksājumu samaksas termiņus;
13) savas kompetences ietvaros pilnvarot Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņus Valsts ieņēmumu dienesta
interešu pārstāvības nodrošināšanai;
7
/
26
14) likumā "
Par nodokļiem un nodevām
" paredzētajos gadījumos dzēst valsts budžetā ieskaitāmo valsts
noteikto obligāto maksājumu parādus, kuru piedzīšanu veic Valsts ieņēmumu dienests un kuru dzēšana
nepiekrīt finanšu ministram vai pašvaldībai;
15) pieņemt lēmumu par izpildes nodrošinājuma līdzekļu piemērošanu nodokļu revīzijas (audita) lēmumu
izpildei;
16) pieņemt lēmumu par izpildes nodrošinājuma līdzekļu piemērošanu pirms nodokļu revīzijas (audita) lēmuma
pieņemšanas, ja nodokļu revīzijas (audita) laikā tiek iegūti pierādījumi, ka nodokļu maksātājs likvidē, slēpj,
atsavina savu mantu, reorganizē komercsabiedrības vai veic citas darbības, kā rezultātā varētu kļūt neiespējami
izpildīt nodokļu revīzijas (audita) lēmumu;
17) pieņemt lēmumu par izpildīšanas izdevumu ieturēšanu no piedzītajām summām;
18) pamatojoties uz Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu administrācijas (kompetentās iestādes)
pieprasījumu, paziņot nodokļu maksātājam par Eiropas Savienības dalībvalsts lēmumiem vai citiem
dokumentiem, kas attiecas uz nodokļu vai citu maksājumu prasījumu vai prasījuma piedziņu vai nodokļu
normatīvo aktu piemērošanu tās teritorijā;
18
1
) paziņot Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu maksātājam vai pieprasīt Eiropas Savienības dalībvalsts
nodokļu administrācijai (kompetentajai iestādei), lai tā paziņo savas valsts nodokļu maksātājam par Valsts
ieņēmumu dienesta lēmumiem vai citiem dokumentiem, kas attiecas uz nodokļu vai citu maksājumu prasījumu
vai prasījuma piedziņu vai nodokļu normatīvo aktu piemērošanu Latvijas Republikas teritorijā;
19) pieprasīt Eiropas Savienības dalībvalstu iestādēm sniegt nodokļa, nodevas vai citu obligāto maksājumu
piedziņai nepieciešamo informāciju;
20) atbilstoši normatīvajos aktos noteiktajai kompetencei nodokļu administrēšanā pieprasīt un saņemt Eiropas
Savienības dalībvalstu nodokļa, nodevas vai citu obligāto maksājumu piedziņai nepieciešamo informāciju;
21) norādot atteikuma iemeslus, noraidīt Eiropas Savienības dalībvalstu iestāžu palīdzības pieprasījumus par
nodokļa, nodevas vai citu obligāto maksājumu piedziņai nepieciešamās informācijas sniegšanu;
22) pamatojoties uz Eiropas Savienības dalībvalstī izdoto Komisijas 2011.gada 18.novembra Īstenošanas
regulas (ES) Nr. 
1189/2011
, ar ko nosaka sīki izstrādātu kārtību, kā īstenot atsevišķus noteikumus Padomes
direktīvā 
2010/24/ES
 par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem,
nodokļiem un citiem pasākumiem, II pielikumā noteikto vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma
saņēmējā dalībvalstī (turpmāk — vienotais instruments, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī),
piemērot izpildes nodrošinājuma līdzekļus Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu, nodevu, ar piedziņu saistīto
izmaksu vai citu obligāto maksājumu prasījuma izpildei;
23) pamatojoties uz Eiropas Savienības dalībvalstī izdoto vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma
saņēmējā dalībvalstī, bezstrīda kārtībā piedzīt nodokļus, nodevas, ar piedziņu saistītās izmaksas vai citus
obligātos maksājumus;
24) iesniegt izpildei zvērinātam tiesu izpildītājam Eiropas Savienības dalībvalstī izdoto vienoto instrumentu, kas
atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī;
25) pieņemt lēmumu par nokavējuma naudas piedziņu, kas aprēķināta par Eiropas Savienības dalībvalsts
nodokļu vai nodevu samaksas prasījuma izpildes kavējumu, un piedzīt to bezstrīda kārtībā;
26) normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos un kārtībā pieņemt lēmumu par kapitālsabiedrības darbības
izbeigšanu;
27) normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos un kārtībā pieņemt lēmumu par personas iekļaušanu riska
personu sarakstā;
28) normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos un kārtībā pieņemt lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu
labprātīgu izpildi;
29) pieprasīt Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu administrācijai (kompetentajai iestādei) sniegt informāciju
un paziņot par lēmumiem un citiem dokumentiem, kas saistīti ar nodokļiem vai citiem maksājumiem, kā arī
8
/
26
piemērot attiecīgus izpildes nodrošinājuma līdzekļus vai veikt piedziņas pasākumus;
30) pieņemt lēmumu par izpildes nodrošinājuma līdzekļu piemērošanu, pamatojoties uz Eiropas Savienības
dalībvalsts nodokļu administrācijas (kompetentās iestādes) attiecīgu pieprasījumu;
31) pamatojoties uz tās valsts nodokļu administrācijas (kompetentās iestādes) pieprasījumu, ar kuru noslēgts
un Saeimā apstiprināts starptautiskais līgums par nodokļu dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas
novēršanu, kurā noteikta palīdzība nodokļu iekasēšanā, pieņemt lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu
piedziņu;
32) norādot atteikuma iemeslus, noraidīt Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu administrācijas (kompetentās
iestādes) pieprasījumu sniegt informāciju un paziņot par lēmumiem un citiem dokumentiem, kas saistīti ar
nodokļiem vai citiem maksājumiem, kā arī pieprasījumu piemērot attiecīgus izpildes nodrošinājuma līdzekļus vai
veikt piedziņas pasākumus;
33) izdot vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī;
34) normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos un kārtībā pieņemt lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu
atlīdzināšanu;
35) normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos un kārtībā pieņemt lēmumu par nodokļu maksātāja adreses
iekļaušanu riska adrešu sarakstā;
36) likumā "
Par nodokļiem un nodevām
" noteiktajos gadījumos pieņemt lēmumu par domēna vārda atslēgšanu
vai par liegumu domēna vārda lietošanas tiesību nodošanai;
37) likumā "
Par nodokļiem un nodevām
" noteiktajos gadījumos pieņemt lēmumu par mitināšanas pakalpojumu
pārtraukšanu (apturēšanu).
2.
1
 Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram un viņa vietniekiem ir tiesības dot piekrišanu tiesiskās
aizsardzības procesa īstenošanai.
2.
2
 Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors un viņa vietnieki pieņem lēmumu par sabiedriskā labuma
organizācijas statusa piešķiršanu un par sabiedriskā labuma organizācijas statusa atņemšanu, kā arī lēmumu par
atteikumu izskatīt iesniegumu pēc būtības atbilstoši Sabiedriskā labuma organizāciju likuma normām.
3. Lietās par nodokļu parāda un citu budžetos ieskaitāmo maksājumu piedziņu Valsts ieņēmumu dienesta
ierēdņiem, kuri apķīlā parādnieka mantu un piedzen parādu saskaņā ar tiesas spriedumu vai Valsts ieņēmumu
dienesta iestādes lēmumu, tiek piešķirtas tiesu izpildītāja tiesības, un šo ierēdņu darbību, kā arī ar sprieduma
izpildīšanu saistītos nepieciešamos izdevumus un atlīdzību ierēdņiem nosaka saskaņā ar Civilprocesa likumu.
4. Ja nodokļu maksātājs nav samaksājis nodokli 30 kalendāra dienu laikā no maksājuma prasības saņemšanas
dienas, Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības iekasēt minēto nodokli un summu, kas sedz piedziņas izdevumus,
piedzenot tos no maksātājam piederoša īpašuma tāpat, kā tas tiek darīts pēc tiesas nolēmuma.
5. Kārtību, kādā saņemamas kredītiestāžu rīcībā esošas neizpaužamas ziņas, un gadījumus, kādos šīs ziņas
saņemamas, nosaka 
Kredītiestāžu likums
.
6. 
(Izslēgta ar 
12.06.2009
. likumu.)
(
16.01.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.1998.
, 
25.10.2001.
, 
13.03.2003.
, 
16.06.2005.
,
05.06.2008.
, 
12.06.2009.
, 
08.10.2009.
, 
01.12.2009.
, 
03.06.2010.
, 
12.05.2011.
, 
15.03.2012.
, 
13.12.2012.
, 
06.11.2013.
,
18.09.2014.
, 
16.10.2014.
, 
17.12.2014.
, 
18.06.2015.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
3. NODAĻA 
Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi un 
ierēdņu (darbinieku) tiesības muitas politikas īstenošanā
(Nodaļas nosaukums 
16.01.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2001.
 un 
05.06.2008
.
likumu, kas stājas spēkā 
04.07.2008.
)
9
/
26
11. pants. Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi muitas politikas īstenošanā
1. Preču un citu priekšmetu muitas kontrole, to aplikšana ar ievedmuitas nodokli un izvedmuitas nodokli (turpmāk
— muitas nodoklis), tā iekasēšana un muitas kontroles noformēšana, kā arī valsts ekonomiskās robežas aizsardzība
ir tikai muitas lieta.
2. Īstenojot muitas politiku, muitas iestāžu uzdevumi ir:
1) kontrolēt muitas lietās pieņemto normatīvo aktu ievērošanu un novērst muitas noteikumu pārkāpumus
saistībā ar preču pārvietošanu pāri valsts robežai;
2) piemērot un administrēt muitas tarifus, iekasēt muitas nodokli un citus normatīvajos aktos paredzētos
nodokļus, kas nomaksājami uz muitas robežas;
3) sadarboties ar ārvalstu muitas iestādēm;
4) likumos noteiktajā kārtībā sniegt muitas iestāžu darbības pārskatu un statistikas pamatdatus;
5) saskaņā ar normatīvajiem aktiem nodrošināt valsts institūcijas, komersantus, organizācijas un fiziskās
personas ar informāciju muitas lietās; gatavot speciālistus un paaugstināt speciālistu kvalifikāciju ar muitu
saistītajos jautājumos;
6) sadarboties ar tiesībaizsardzības, valsts kontroles un valsts pārvaldes iestādēm, kā arī citām institūcijām
jautājumos par muitas lietās pieņemto normatīvo aktu ievērošanu;
7) pildīt starptautiskās saistības, kuras valsts uzņēmusies attiecībā uz muitu;
8) 
(izslēgts ar 
16.06.2005
. likumu)
;
9) veikt izmeklēšanu lietās par noziedzīgiem nodarījumiem muitas lietu jomā;
10) veikt preču paraugu izpēti, sniegt atzinumus par veikto preču paraugu izpēti;
11) veikt ķīmiskās tiesu ekspertīzes.
3. 
(Izslēgta no 
01.07.2011.
 ar 
03.06.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
06.07.2010.
 Sk. Pārejas noteikumu
28.punktu
)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.10.1995.
, 
16.01.1997.
, 
14.10.1999.
, 
25.10.2001.
, 
16.06.2005.
, 
03.06.2010.
 un
16.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
12.11.2014.
)
12. pants. Muitas iestādes un ierēdņi
(Izslēgts ar 
16.01.1997
. likumu, kas stājas spēkā 
19.02.1997.
)
13. pants. Muitas ierēdņu (darbinieku) tiesības
1. 
(Izslēgta ar 
16.10.2014
. likumu)
2. Muitas iestāžu ierēdņiem (darbiniekiem), pildot dienesta pienākumus, ir tiesības, ja nepieciešams, normatīvajos
aktos noteiktajā kārtībā nēsāt un lietot šaujamieročus, speciālos aizsardzības līdzekļus, kā arī speciālos līdzekļus
transporta apturēšanai Latvijas Republikas muitas teritorijā.
3. Muitas iestāžu ierēdņiem, pildot dienesta pienākumus nodokļu administrēšanā, ir tiesības, kas noteiktas šā
likuma 
10.panta
 pirmajā daļā.
4. Lai nodrošinātu muitas uzdevumu izpildi, muitas iestādes sadarbojas ar valsts un pašvaldību institūcijām,
komersantiem, organizācijām un fiziskajām personām.
5. Muitas iestāžu ierēdņiem ir tiesības un pienākums patstāvīgi vai kopā ar robežapsardzības, imigrācijas un
sabiedriskās kārtības dienestu darbiniekiem aizturēt Latvijas Republikas valsts robežas pārkāpējus normatīvajos aktos
noteiktajā kārtībā.
10
/
26
6. Muitas iestāžu ierēdņiem ir muitas normatīvajos aktos noteiktās tiesības, bet, veicot izmeklēšanu lietās par
noziedzīgiem nodarījumiem muitas lietu jomā, — 
Kriminālprocesa likumā
 izmeklētājam noteiktās pilnvaras.
7. 
(Izslēgta no 
01.01.2018.
 ar 
22.06.2017
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 
41. punktu
)
8. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora pilnvarotiem muitas iestāžu ierēdņiem ir tiesības apturēt
transportlīdzekli muitas kontroles veikšanai Latvijas Republikas muitas teritorijā un nogādāt transportlīdzekli muitas
iestādē muitas kontroles veikšanai.
9. Valsts ieņēmumu dienesta muitas iestāžu ierēdņiem muitas kontroles laikā ir tiesības veikt personas
pārmeklēšanu.
10. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora pilnvaroto muitas iestāžu ierēdņu lēmumā noteiktiem muitas
iestāžu ierēdņiem ir tiesības veikt jebkuras tādas personas aplūkošanu, par kuru ir pietiekams pamats uzskatīt, ka,
ieceļojot Latvijas Republikas muitas teritorijā vai izceļojot no tās, šī persona slēpj pie sevis muitošanai pakļautās
preces, priekšmetus vai nedeklarētu skaidru naudu vai preces, priekšmetus vai vielas, kuru pārvietošana pāri valsts
robežai ir aizliegta, vai pastāv aizdomas, ka personas ķermenī ir norītas vai ievietotas muitošanai pakļautas preces vai
aizliegtas vielas, tādā veidā pārkāpjot normatīvos aktus muitas jomā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.10.1995.
, 
16.01.1997.
, 
18.06.1998.
, 
14.10.1999.
, 
25.10.2001.
, 
20.06.2002.
,
16.06.2005.
, 
05.06.2008.
, 
12.06.2009.
, 
16.10.2014.
, 
02.06.2016.
 un 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā
19.07.2017.
)
13.
1 
pants. Muitas policijas ierēdņu tiesības likumpārkāpumu atklāšanā muitas lietu jomā
(Izslēgts no 
01.01.2018.
 ar 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 
41. punktu
)
4. NODAĻA
Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas uzdevumi un ierēdņu
(darbinieku) tiesības likumpārkāpumu atklāšanā valsts ieņēmumu un muitas
lietu jomā
(Nodaļas nosaukums 
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Nodaļas nosaukuma jaunā
redakcija stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 41. punktu)
14. pants. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas uzdevumi likumpārkāpumu atklāšanā
valsts ieņēmumu un muitas lietu jomā
1. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas uzdevumi ir:
1) veikt likumā noteikto operatīvo darbību, lai atklātu un novērstu noziedzīgus nodarījumus valsts ieņēmumu
jomā;
2) veikt izmeklēšanu krimināllietās par noziedzīgiem nodarījumiem, kas konstatēti valsts ieņēmumu jomā;
3) veikt šā likuma 
11. panta
 otrās daļas 7. punktā noteikto uzdevumu muitas lietu jomā;
4) veikt šā likuma 
11. panta
 otrās daļas 9. punktā noteikto uzdevumu un likumā noteikto operatīvo darbību, lai
atklātu un novērstu noziedzīgus nodarījumus muitas lietu jomā;
5) ja nepieciešams, nodrošināt Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu (darbinieku) apsardzi sakarā ar viņu
veicamajiem pienākumiem un to objektu apsardzi, kuros viņi atrodas.
2. Veicot šā panta pirmās daļas 3. un 4. punktā noteiktos uzdevumus, Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un
muitas policijai ir muitas iestādes statuss.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Panta jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk.
Pārejas noteikumu 
41. punktu
)
15. pants. Finansu izziņas iestādes un ierēdņi 
11
/
26
(Izslēgts ar 
16.01.1997
. likumu, kas stājas spēkā 
19.02.1997.
)
16. pants. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņu (darbinieku) tiesības
likumpārkāpumu atklāšanā valsts ieņēmumu un muitas lietu jomā
1. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņiem (darbiniekiem) ir tiesības likumā noteiktajā
kārtībā veikt operatīvo darbību Valsts ieņēmumu dienesta kompetencē esošajos jautājumos. Sevišķā veidā veicamos
operatīvās darbības pasākumus nodokļu un muitas policijas ierēdņi ir tiesīgas veikt likumā noteiktajā kārtībā un ar
attiecīgu nodokļu un muitas policijas vadītāja pilnvarojumu.
2. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policija noziedzīgu nodarījumu izmeklēšanu veic 
Kriminālprocesa
likumā
 noteiktajā kārtībā.
3. Lai atklātu un novērstu noziedzīgus nodarījumus un citus likumpārkāpumus, Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu
un muitas policijas ierēdņiem ir tiesības, kas noteiktas šā likuma 
10.panta
 pirmās daļas 1., 2., 3. (izņemot tiesības
noteikt maksājumu apmēru un soda naudas summu), 4., 5., 6., 7., 9. un 11.punktā, otrās daļas 8.punktā un 
13.panta
otrajā daļā, kā arī tiesības:
1) piedalīties Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu veiktajos pasākumos un sastādīt administratīvos protokolus
par atklātajiem pārkāpumiem;
2) izsaukt uz attiecīgo Valsts ieņēmumu dienesta iestādi jebkuru personu sakarā ar lietām un materiāliem, kuru
izskatīšana ir Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas kompetencē, bet, ja attiecīgā persona bez
attaisnojoša iemesla neierodas, atvest to piespiedu kārtā;
3) pārbaudīt personām, kuras tiek turētas aizdomās par likumpārkāpumu izdarīšanu, personu apliecinošus
dokumentus, kā arī citus dokumentus, kas nepieciešami to tiesību normu ievērošanas pārbaudei, kuru izpildes
kontrole un uzraudzība uzdota nodokļu un muitas policijai;
4) savas kompetences ietvaros likumā paredzētajos gadījumos un kārtībā nogādāt Valsts ieņēmumu dienesta
telpās likumpārkāpējus, izdarīt viņu personas apskati, mantu un dokumentu izņemšanu un apskati,
administratīvi aizturēt likumpārkāpējus un veikt citus likumā noteiktos pasākumus administratīvo pārkāpumu
lietvedības nodrošināšanai;
5) savas kompetences ietvaros likumā noteiktajā kārtībā aizturēt un konvojēt personas, kuras izdarījušas
administratīvo pārkāpumu vai tiek turētas aizdomās, vai ir apsūdzētas noziedzīgu nodarījumu izdarīšanā;
6) lietot fizisku spēku, speciālos līdzekļus un šaujamieročus šajā likumā noteiktajā kārtībā;
7) saņemt no ministrijām, citām valsts pārvaldes institūcijām, finanšu iestādēm un kredītiestādēm, un
pašvaldībām to veikto pārbaužu un revīziju aktus, kā arī jebkuras citas ziņas, kas saistītas ar nodokļu
maksātāju uzskaiti un viņu saimniecisko un finansiālo darbību, ja attiecīgo ierēdni tam rakstveidā ir pilnvarojis
Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors, viņa vietnieks vai nodokļu un muitas policijas vadītājs vai viņa
vietnieks.
4.Kārtību, kādā saņemamas kredītiestāžu rīcībā esošas neizpaužamas ziņas, un gadījumus, kādos šīs ziņas
saņemamas, nosaka 
Kredītiestāžu likums
.
(
16.01.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.1998.
, 
25.10.2001.
, 
13.03.2003.
, 
16.06.2005.
,
12.06.2009.
 un 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Grozījumi pantā stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk.
Pārejas noteikumu 
41. punktu
)
16.
1
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņu (darbinieku) tiesības lietot
fizisku spēku un speciālos līdzekļus
1. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņiem (darbiniekiem) ir tiesības lietot fizisku spēku,
speciālos cīņas paņēmienus, roku dzelžus, sasiešanas līdzekļus, stekus, asaras izraisošas vielas, lai:
1) atvairītu uzbrukumu Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņiem, kas pilda dienesta pienākumus;
2) aizturētu un nogādātu Valsts ieņēmumu dienesta telpās likumpārkāpējus un konvojēšanas laikā savaldītu
aizturētās personas, ja tās nepakļaujas vai pretojas nodokļu un muitas policijas ierēdņiem vai ir pamats 
12
/
26
uzskatīt, ka tās var bēgt vai nodarīt kaitējumu apkārtējiem cilvēkiem vai sev;
3) pārtrauktu ļaunprātīgu nepakļaušanos likumīgām prasībām, kuras izvirza nodokļu un muitas policijas ierēdņi,
pildot dienesta pienākumus;
4) nodrošinātu apsardzes objektu no prettiesiska vai cita veida apdraudējuma.
2. Fiziska spēka un speciālo līdzekļu veidu, kā arī speciālo līdzekļu lietošanas intensitāti nosaka, ņemot vērā
konkrēto situāciju, pārkāpuma raksturu un pārkāpēja individuālās iezīmes, maksimāli ierobežojot šo līdzekļu nodarīto
kaitējumu. Ja fiziska spēka vai speciālo līdzekļu lietošanas dēļ ir cietušie, Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un
muitas policijas ierēdņa (darbinieka) pienākums ir nekavējoties sniegt medicīnisko palīdzību cietušajiem un ziņot par
notikušo savam tiešajam priekšniekam, kurš par to paziņo Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram un
prokuroram. Par visiem speciālo līdzekļu lietošanas gadījumiem Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas
ierēdnim (darbiniekam) nekavējoties, tiklīdz tas iespējams, rakstveidā jāziņo tiešajam priekšniekam.
3. Aizliegts lietot speciālos cīņas paņēmienus, roku dzelžus, stekus un asaras izraisošas vielas pret sievietēm,
personām ar redzamām invaliditātes pazīmēm un mazgadīgām personām, izņemot gadījumus, ja tās apdraud
apsardzes objektu, izdarot grupveida uzbrukumu, kā arī apdraud citu personu, Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu
(darbinieku) dzīvību vai veselību vai izrāda bruņotu pretošanos. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijai
atļautos speciālo līdzekļu veidus, to glabāšanas, nēsāšanas un lietošanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(
16.01.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2001.
, 
13.03.2003.
, 
16.06.2005.
 un 
22.06.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Grozījums par vārdu "finanšu policija" (attiecīgā locījumā) aizstāšanu ar vārdiem
"nodokļu un muitas policija" (attiecīgā locījumā) stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 
41. punktu
)
16.
2
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņu (darbinieku) tiesības pielietot
šaujamieroci
1. Par šaujamieroča pielietošanu uzskatāms mērķtiecīgs šāviens.
2. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdnim (darbiniekam) ir tiesības pastāvīgi glabāt un
nēsāt šaujamieroci, kas tai izsniegts lietošanai dienesta vajadzībām. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas
policijas ierēdņu (darbinieku) rīcībā esošo šaujamieroču glabāšanas un nēsāšanas noteikumus un kārtību nosaka
Ministru kabinets.
3. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdnis (darbinieks) ir tiesīga pielietot šaujamieroci
galējas nepieciešamības situācijā, lai:
1) aizsargātu citas personas un sevi no uzbrukuma, kas reāli apdraud dzīvību vai var nodarīt kaitējumu veselībai,
novērstu mēģinājumu vardarbīgi iegūt šaujamieroci;
2) atvairītu grupveida vai bruņotu uzbrukumu Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņiem
(darbiniekiem) vai citiem Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņiem vai darbiniekiem, kuri pilda dienesta pienākumus;
3) aizturētu likumpārkāpēju, kurš pārsteigts, ielaužoties vai citādi vardarbīgi iekļūstot apsargājamā objektā vai
izdarot citu noziedzīgu nodarījumu, ja likumpārkāpējs izrāda pretošanos.
4. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņiem (darbiniekiem) ir arī tiesības izmantot
šaujamieroci, lai dotu trauksmes signālu vai izsauktu palīdzību.
5. Pirms šaujamieroča pielietošanas ir jābrīdina par nodomu to darīt, ja nepieciešams, ir jāizdara arī brīdinājuma
šāviens.
6. Bez brīdinājuma šaujamieroci drīkst pielietot, ja uzbrukums ir pēkšņs vai uzbrukumā tiek izmantoti ieroči, kaujas
tehnika, jebkura veida mehāniskie transportlīdzekļi.
7. Aizliegts pielietot un izmantot šaujamieročus vietās, kur to pielietošanas rezultātā var ciest citas personas, kā
arī aizliegts pielietot šaujamieročus pret sievietēm un nepilngadīgām personām, izņemot gadījumus, kad tās izdara
bruņotu uzbrukumu, izrāda bruņotu pretošanos vai ar grupveida uzbrukumu apdraud citu personu vai Valsts ieņēmumu
dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņu (darbinieku) dzīvību.
8. Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdņiem (darbiniekiem) ir tiesības izvilkt šaujamieroci
un sagatavot to šaušanai, ja tās uzskata, ka konkrētajā situācijā nav izslēgta šaujamieroča pielietošana vai 
13
/
26
izmantošana.
9. Visos šaujamieroču pielietošanas un izmantošanas gadījumos Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas
policijas ierēdnim (darbiniekam) jādara viss iespējamais, lai garantētu citu personu drošību, kā arī lai sniegtu
nepieciešamo medicīnisko palīdzību.
10. Par katru šaujamieroča pielietošanas gadījumu Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu un muitas policijas ierēdnim
(darbiniekam) nekavējoties, tiklīdz tas iespējams, rakstveidā jāziņo Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram un
prokuroram.
(
16.01.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2001.
, 
13.03.2003.
, 
16.06.2005.
 un 
22.06.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Grozījums par vārdu "finanšu policija" (attiecīgā locījumā) aizstāšanu ar vārdiem
"nodokļu un muitas policija" (attiecīgā locījumā) stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 
41. punktu
)
5. NODAĻA 
Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi un ierēdņu tiesības 
akcīzes preču aprites, nodrošinājuma un uzraudzības jomā
(Nodaļa 
14.10.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2001
. likumu, kas stājas spēkā
23.11.2001.
)
16.
3
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi akcīzes preču aprites, nodrošinājuma un uzraudzības
jomā
Valsts ieņēmumu dienesta uzdevumi akcīzes preču aprites, nodrošinājuma un uzraudzības jomā ir šādi:
1) izsniegt un pārreģistrēt speciālās atļaujas (licences) komercdarbībai ar akcīzes precēm, atļaujas un izziņas
darbībai ar akcīzes precēm, kā arī sertifikātus par patstāvīgās mazās alus darītavas statusa piešķiršanu;
2) organizēt un veikt kontroles pasākumus akcīzes preču aprites jomā;
3) izskatīt akcīzes preču aprites noteikumu pārkāpumus un piemērot normatīvajos aktos paredzētās sankcijas;
4) 
(izslēgts ar 
03.06.2010
. likumu)
;
5) nodrošināt akcīzes nodokļa marku izsniegšanu un to aprites uzraudzību;
6) pieprasīt, saņemt, sistematizēt un analizēt ar akcīzes preču ražošanu un apriti saistīto informāciju;
7) noteikt akcīzes preču realizācijas un pārvietošanas kārtību gadījumos, kad speciālās atļaujas (licences) un
izziņas ir zaudējušas spēku, kā arī akcīzes preču pārvietošanas kārtību to izņemšanas, iznīcināšanas vai
jebkura cita veida atsavināšanas gadījumos;
8) noplombēt akcīzes preču apritē izmantojamās mērierīces, iekārtas un tilpnes;
9) 
(izslēgts ar 
12.10.2006
. likumu)
;
10) 
(izslēgts ar 
12.10.2006
. likumu)
;
11) izsniegt un pārreģistrēt akcīzes nodokļa nodrošinājuma apliecības, kā arī kontrolēt akcīzes nodokļa
nodrošinājuma izmantošanu;
12) 
(izslēgts ar 
12.10.2006
. likumu)
;
13) 
(izslēgts ar 
12.10.2006
. likumu)
;
14) apmācīt Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņus (darbiniekus), kā arī konsultēt ar akcīzes preču apriti saistītās
personas tajos akcīzes preču aprites normatīvo aktu piemērošanas jautājumos, kuri attiecas uz šīm personām
un radušies šo personu ar akcīzes precēm veikto darbību rezultātā;
14
/
26
15) veikt citos likumos un normatīvajos aktos noteiktos uzdevumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2005.
, 
12.10.2006.
, 
03.06.2010.
 un 
16.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā
12.11.2014.
)
16.
4
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu tiesības akcīzes preču aprites, nodrošinājuma un
uzraudzības jomā
Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņiem, pildot dienesta pienākumus akcīzes preču aprites, nodrošinājuma un
uzraudzības jomā, ir tiesības:
1) uzrādot dienesta apliecību un augstāka ierēdņa pilnvarojumu, veikt kontroles pasākumus akcīzes preču
ražošanas, uzglabāšanas, tirdzniecības un realizācijas vietās, transportlīdzekļos, kā arī citās ar šo preču apriti
saistītās vietās;
2) pieprasīt un saņemt no valsts un pašvaldību iestādēm, komersantiem un reģistrētajiem patērētājiem jebkuru
informāciju, kā arī izņemt pārbaudei (ekspertīzei) vai kā lietiskos pierādījumus jebkurus dokumentus un
priekšmetus, kas attiecas uz darbībām ar akcīzes precēm;
3) veikt akcīzes preču pārbaudes (ekspertīzes), kā arī nodot izņemtās akcīzes preces pārbaudei (ekspertīzei)
un saņemt atzinumu par to atbilstību normatīvo aktu prasībām;
4) izņemt un konfiscēt akcīzes preces, kā arī pārkāpuma izdarīšanas rīkus un priekšmetus, ja tie atrodas
vietās, kur veikta nereģistrēta darbība ar akcīzes precēm, ja tie atzīti par lietiskiem pierādījumiem, ja akcīzes
precēm ir nelegālas izcelsmes pazīmes, kā arī citos normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos;
5) nodot izņemtās akcīzes preces glabāšanā līdz lēmuma par konfiskāciju pieņemšanai;
6) izņemt un iznīcināt alkoholiskajiem dzērieniem izmantojamo stikla, plastmasas un cita veida iepakojumu,
kuram nav likvidēts alkoholiskajiem dzērieniem paredzētais marķējums;
7) anulēt speciālās atļaujas (licences) komercdarbībai ar akcīzes precēm, atļaujas un izziņas darbībai ar
akcīzes precēm, sertifikātus par patstāvīgās mazās alus darītavas statusa piešķiršanu, akcīzes nodokļa
nodrošinājuma apliecības vai apturēt šo dokumentu darbību akcīzes preču aprites normatīvajos aktos
noteiktajos gadījumos;
8) veikt akcīzes preču sākotnējo analīzi darbības vietās, kas saistītas ar akcīzes preču apriti;
9) īstenot starptautisko sadarbību akcīzes preču aprites uzraudzības un pieredzes apmaiņas jomā;
10) noteikt ar akcīzes preču apriti saistītajām personām termiņu, līdz kuram novēršami konstatētie akcīzes
preču aprites normatīvo aktu pārkāpumi, kā arī uzaicināt ar akcīzes preču apriti saistīto personu ierasties Valsts
ieņēmumu dienestā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.10.2001.
, 
16.06.2005.
 un 
12.10.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2006.
)
5.
1
 NODAĻA
Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes uzdevumi un ierēdņu
tiesības likumpārkāpumu atklāšanā Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu
(darbinieku) rīcībā
(Nodaļa 
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Nodaļa stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 41. punktu)
16.
5
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes uzdevumi likumpārkāpumu atklāšanā
Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu (darbinieku) rīcībā
Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes uzdevumi ir:
1) veikt likumā noteikto operatīvo darbību, lai atklātu un novērstu noziedzīgus nodarījumus Valsts ieņēmumu
15
/
26
dienesta ierēdņu (darbinieku) darbībā, kas saistīti ar to pienākumu izpildi;
2) veikt izmeklēšanu krimināllietās par noziedzīgiem nodarījumiem, kas konstatēti Valsts ieņēmumu dienesta
ierēdņu (darbinieku) rīcībā un saistīti ar to pienākumu izpildi.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Pants stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
41. punktu
)
16.
6
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes ierēdņu tiesības
1. Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes vadītāja pilnvarotiem Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās
drošības pārvaldes ierēdņiem ir tiesības likumā noteiktajā kārtībā veikt operatīvo darbību, lai atklātu un novērstu
noziedzīgus nodarījumus Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu (darbinieku) darbībā, kas saistīti ar to pienākumu izpildi.
2. Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvalde noziedzīgu nodarījumu, kas konstatēti Valsts ieņēmumu
dienesta ierēdņu (darbinieku) rīcībā un saistīti ar to pienākumu izpildi, izmeklēšanu veic 
Kriminālprocesa likumā
noteiktajā kārtībā.
3. Lai atklātu un novērstu noziedzīgus nodarījumus Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu (darbinieku) rīcībā, Valsts
ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes ierēdņiem ir tiesības:
1) izsaukt uz Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldi jebkuru personu sakarā ar lietām un
materiāliem, kuru izskatīšana ir Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes kompetencē, bet, ja
attiecīgā persona bez attaisnojoša iemesla neierodas, atvest to piespiedu kārtā;
2) pārbaudīt personām, kuras tiek turētas aizdomās par likumpārkāpumu izdarīšanu, personu apliecinošus
dokumentus, kā arī citus dokumentus, kas nepieciešami to tiesību normu ievērošanas pārbaudei, kuru izpildes
kontrole un uzraudzība uzdota Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldei;
3) savas kompetences ietvaros likumā paredzētajos gadījumos un kārtībā nogādāt Valsts ieņēmumu dienesta
telpās likumpārkāpējus, izdarīt viņu personas apskati, mantu un dokumentu izņemšanu un apskati;
4) savas kompetences ietvaros likumā noteiktajā kārtībā aizturēt un konvojēt personas, kuras tiek turētas
aizdomās vai ir apsūdzētas noziedzīgu nodarījumu izdarīšanā;
5) lietot fizisku spēku, speciālos līdzekļus un šaujamieročus šā likuma 16.
1
 un 
16.
2
 pantā
 noteiktajā kārtībā;
6) Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes vadītāja pilnvarotiem ierēdņiem — pieprasīt no
ministrijām, citām valsts pārvaldes institūcijām, finanšu iestādēm un kredītiestādēm, un pašvaldībām jebkuras
ziņas, kas saistītas ar Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņa (darbinieka) prettiesisko rīcību.
4. Kārtību, kādā saņemamas kredītiestāžu rīcībā esošas neizpaužamas ziņas, un gadījumus, kādos šīs ziņas
saņemamas, nosaka 
Kredītiestāžu likums
.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Pants stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
41. punktu
)
6. NODAĻA 
Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu un darbinieku statuss un atbildība, 
viņu lēmumu apstrīdēšanas un pārsūdzēšanas kārtība, 
Valsts ieņēmumu dienesta materiālais nodrošinājums, simboli un zīmogs
(Nodaļa 
25.10.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.11.2001.
 Nodaļas nosaukums ar grozījumiem, kas
izdarīti ar 
20.06.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2002.
)
17. pants. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņiem un darbiniekiem izvirzāmās prasības
1. Par Valsts ieņēmumu dienesta ierēdni var būt persona, kura atbilst šādām prasībām:
1) ir Latvijas Republikas pilsonis;
16
/
26
2) pārvalda latviešu valodu;
3) ir augstākā izglītība;
4) nav sodīta par tīšiem noziedzīgiem nodarījumiem vai ir reabilitēta, vai kurai sodāmība ir noņemta vai dzēsta;
5) nav sasniegusi likumā noteikto pensijas vecumu;
6) nav atbrīvota no ierēdņa amata ar tiesas spriedumu krimināllietā;
7) nav atzīta par rīcībnespējīgu likumā noteiktajā kārtībā;
8) nav vai nav bijusi PSRS, Latvijas PSR vai kādas ārvalsts valsts drošības dienesta, izlūkdienesta vai
pretizlūkošanas dienesta štata darbinieks;
9) nav vai nav bijusi ar likumiem vai tiesas nolēmumiem aizliegto organizāciju dalībnieks;
10) nav Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora, viņa vietnieka vai tiešā vadītāja radinieks (persona, kura ar
ierēdni ir laulībā, svainībā vai radniecībā līdz pirmajai pakāpei, kā arī brāļi un māsas) un neatrodas viņa tiešajā
pakļautībā;
11) attiecībā uz personu nav saglabājušās tāda disciplinārsoda darbības sekas, kas uz noteiktu laiku liedz
ieņemt ierēdņa amatu.
2. Par Valsts ieņēmumu dienesta darbinieku var būt persona, kura atbilst šādām prasībām:
1) ir Latvijas Republikas pilsonis, nepilsonis vai persona, kura saņēmusi pastāvīgās uzturēšanās atļauju Latvijas
Republikā;
2) pārvalda latviešu valodu;
3) ir augstākā vai vidējā izglītība (atbilstoši attiecīgajiem darba pienākumiem);
4) nav sodīta par tīšiem noziedzīgiem nodarījumiem vai ir reabilitēta, vai kurai sodāmība ir noņemta vai dzēsta;
5) nav atlaista no darba ar tiesas spriedumu krimināllietā;
6) nav atzīta par rīcībnespējīgu likumā noteiktajā kārtībā;
7) nav vai nav bijusi PSRS, Latvijas PSR vai kādas ārvalsts valsts drošības dienesta, izlūkdienesta vai
pretizlūkošanas dienesta štata darbinieks;
8) nav vai nav bijusi ar likumiem vai tiesas nolēmumiem aizliegto organizāciju dalībnieks;
9) nav Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora, viņa vietnieka vai tiešā vadītāja radinieks (persona, kura ar
darbinieku ir laulībā, svainībā vai radniecībā līdz pirmajai pakāpei, kā arī brāļi un māsas) un neatrodas viņa
tiešajā pakļautībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.10.2006.
, 
05.06.2008.
 un 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
18. pants. Kārtība, kādā izraugāmi vakanto ierēdņu amatu pretendenti un pārbaudāma atbilstība ierēdņa
amatam
1. Uz vakantajiem ierēdņu amatiem Valsts ieņēmumu dienestā izsludina konkursu šādā kārtībā:
1) atklātu pretendentu konkursu uz Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora amatu laikrakstā "Latvijas
Vēstnesis" izsludina finanšu ministrs;
2) atklātu pretendentu konkursu uz pārējiem Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu amatiem laikrakstā "Latvijas
Vēstnesis" izsludina Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors.
17
/
26
2. Izsludinot konkursu, norāda saskaņā ar amata aprakstu ierēdņa amata pretendentam izvirzāmās prasības, kā arī
pieteikšanās termiņu un iesnieguma iesniegšanas vietu.
3. Pretendentu pieteikšanās termiņš nedrīkst būt īsāks par 10 dienām un garāks par 20 dienām no konkursa
izsludināšanas dienas.
4. Uz vakanto ierēdņa amatu pretendentu konkursu var neizsludināt, ja ar Valsts ieņēmumu dienesta
ģenerāldirektora rīkojumu Valsts ieņēmumu dienesta ierēdni attiecīgajā amatā pārceļ no citas struktūrvienības.
5. Pretendentu atbilstību vakantajam ierēdņa amatam izvērtē pretendentu un ierēdņu vērtēšanas komisija, kuru
izveido:
1) finanšu ministrs — konkursam uz Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora amatu;
2) Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors — konkursam uz Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu amatiem;
3) 
(izslēgts ar 
12.06.2009
. likumu)
.
6. Pretendentu un ierēdņu vērtēšanas komisija izvēlas pretendentu, kas vislabāk atbilst ierēdņa amata aprakstā
izvirzītajām prasībām, un, motivējot savu izvēli, iesaka attiecīgo kandidatūru finanšu ministram vai Valsts ieņēmumu
dienesta ģenerāldirektoram. Attiecīgā amatpersona izvērtē pretendentu un ierēdņu vērtēšanas komisijas ieteikumu un
šajā likumā noteiktajā kārtībā pieņem lēmumu par pretendenta iecelšanu ierēdņa amatā.
7. Attiecīgā iestāde lēmumu par pretendenta iecelšanu amatā 10 dienu laikā pēc lēmuma pieņemšanas publicē
laikrakstā "Latvijas Vēstnesis".
8. Pretendentam, kurš piedalījies konkursā, ir tiesības iepazīties ar pretendentu un ierēdņu vērtēšanas komisijas
ieteikumu un finanšu ministra, Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora lēmumu. Pretendentam ir tiesības apstrīdēt
un pārsūdzēt šo lēmumu 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
9. Atkārtotu pretendentu konkursu izsludina, ja:
1) konkursam nav pieteicies neviens pretendents;
2) saskaņā ar pretendentu un ierēdņu vērtēšanas komisijas lēmumu neviena pretendenta profesionālā
sagatavotība neatbilst ierēdņa amata aprakstā izvirzītajām prasībām;
3) nevienu no pretendentu un ierēdņu vērtēšanas komisijas ieteiktajiem pretendentiem šā panta sestajā daļā
minētā attiecīgā amatpersona neatzīst par piemērotu attiecīgajam amatam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.03.2003.
, 
14.11.2008.
 un 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
19. pants. Pretendenta iecelšana ierēdņa amatā
1. Pretendentu ierēdņa amatā uz nenoteiktu laiku ar rīkojumu ieceļ Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors.
Pretendentu var iecelt ierēdņa amatā uz noteiktu laiku. Šajā gadījumā norāda dienesta apstākļus, kas nosaka
pretendenta iecelšanu amatā uz noteiktu laiku.
2. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora amatā pretendentu ieceļ šā likuma 
4.panta
 pirmajā daļā noteiktajā
kārtībā.
3. Ieceļot pretendentu ierēdņa amatā, Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors var noteikt pārbaudes laiku, kas
nedrīkst būt garāks par sešiem mēnešiem.
4. Ieceļot pretendentu ierēdņa amatā pirmo reizi, Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors nosaka pārbaudes
laiku no trim līdz sešiem mēnešiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
14.07.2015.
)
20. pants. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu tiesiskā aizsardzība
1. Par Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu kavēšanu īstenot viņu likumīgās tiesības, par viņu goda aizskaršanu, par
18
/
26
draudiem vai vardarbību, kas vērsta pret viņiem, kā arī par viņu dzīvības apdraudējumu sakarā ar dienesta pienākumu
izpildi vainīgās personas sauc pie likumos noteiktās atbildības.
2. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņiem ir tiesības nēsāt personisko vai dienesta ieroci vai citus speciālos līdzekļus
pašaizsardzības nolūkos.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
20.
1
 pants. Pabalsti un kompensācijas Valsts ieņēmumu dienesta ierēdnim, kas dienesta pienākumus
veic ārvalstīs sakaru virsnieka statusā
(Izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
21. pants. Ierēdņu un darbinieku atbildība
1. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdnim un darbiniekam aizliegts, izņemot likumā "
Par nodokļiem un nodevām
"
paredzētos gadījumus, izpaust par nodokļu maksātāju jebkādu informāciju, kas ierēdnim vai darbiniekam kļuvusi
zināma, pildot dienesta pienākumus. Par informācijas izpaušanu vainīgo ierēdni vai darbinieku sauc pie likumā
noteiktās atbildības.
2. 
(Izslēgta ar 
03.06.2010
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
03.06.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
06.07.2010.
)
22. pants. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu lēmumu un rīkojumu apstrīdēšanas un pārsūdzēšanas
kārtība
1. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu pieņemtos lēmumus (izņemot šā panta 2.
1
 un 2.
2
 daļā minētos gadījumus,
kā arī lēmumus par administratīvo sodu uzlikšanu) un izdotos rīkojumus 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā
kārtībā var apstrīdēt Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora lēmumi
pārsūdzami tiesā.
2. Valsts ieņēmumu dienests iesniegumu par šā panta pirmajā daļā minēto lēmumu un rīkojumu apstrīdēšanu
izskata un pieņem lēmumu viena mēneša laikā. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors šo termiņu var pagarināt
uz laiku, ne ilgāku par četriem mēnešiem no apstrīdēšanas iesnieguma saņemšanas dienas.
2.
1
 Īpatnības administratīvajā procesā attiecībā uz Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu veiktās kontroles (pārbaudes,
revīzijas) rezultātā pieņemtajiem lēmumiem, lēmumiem par pārmaksāto nodokļu summu atmaksāšanu, lēmumiem par
nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu, lēmumiem par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņas bezstrīda kārtībā
izdevumu segšanu no nodokļu maksātāja līdzekļiem vai lēmumiem par lēmuma izpildes nodrošinājuma līdzekļu
piemērošanu, kā arī iesniegumiem par šo lēmumu apstrīdēšanu nosaka likums “
Par nodokļiem un nodevām
”.
2.
2
 Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu lēmumi par kārtējo, nokavēto un nodokļu kontroles (pārbaudes, revīzijas)
rezultātā aprēķināto nodokļu, nokavējuma naudas, soda naudas un citu budžetos ieskaitāmo maksājumu samaksas
termiņa pagarināšanu (atlikšanu, sadalīšanu) un lēmumi par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi apstrīdami
un pārsūdzami termiņā, kāds noteikts 
Administratīvā procesa likuma
 D daļā sūdzības par piespiedu izpildes darbību
iesniegšanai.
3. 
(Izslēgta ar 
12.06.2009
. likumu)
4. Valsts ieņēmumu dienesta rīkojums, kas izdots saskaņā ar šā likuma 
10.panta
 otrās daļas 4.punktu, stājas
spēkā brīdī, kad tas paziņots attiecīgajai finanšu iestādei vai kredītiestādei. Šā rīkojuma apstrīdēšana vai
pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002.
, 
13.03.2003.
, 
16.06.2005.
, 
05.06.2008.
, 
12.06.2009.
, 
03.06.2010.
,
13.12.2012.
 un 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
14.07.2015.
)
23. pants. Nepareizi piedzīto maksājumu atmaksāšanas un Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu
prettiesiskas rīcības vai kļūdas dēļ radušos zaudējumu atlīdzināšanas kārtība
(Izslēgts ar 
08.10.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
11.11.2009.
)
19
/
26
24. pants. Valsts ieņēmumu dienesta materiālais nodrošinājums
Valsts ieņēmumu dienesta materiālo nodrošinājumu veido šādi finanšu līdzekļi:
1) dotācija no vispārējiem ieņēmumiem valsts budžetā;
2) pašu ieņēmumi no sniegtajiem maksas pakalpojumiem;
3) ārvalstu finanšu palīdzība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.03.2003.
, 
05.06.2008.
 un 
16.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
12.11.2014.
)
25. pants. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu un darbinieku apliecības, ierēdņu dienesta pakāpes un
atšķirības zīmes
1. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņiem un darbiniekiem ir dienesta apliecība, kuras aprakstu un paraugu nosaka
Ministru kabinets.
2. Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes, muitas iestāžu, nodokļu un muitas policijas ierēdņiem
piešķir dienesta pakāpes, kuru nosaukumus, piešķiršanas, saglabāšanas, pazemināšanas un atņemšanas kārtību
nosaka Ministru kabinets.
3. Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes, muitas iestāžu, nodokļu un muitas policijas ierēdņi,
pildot dienesta pienākumus, nēsā formas tērpus. Valsts ieņēmumu dienesta Iekšējās drošības pārvaldes, muitas
iestāžu, nodokļu un muitas policijas ierēdņiem ir dienesta pakāpju atšķirības zīmes un žetoni, kuru aprakstu nosaka
Ministru kabinets, bet nēsāšanas kārtību — Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors.
4. 
(Izslēgta ar 
18.06.2015
. likumu)
5. 
(Izslēgta ar 
18.06.2015
. likumu)
6. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņi un darbinieki, pildot dienesta vai darba pienākumus klientu apkalpošanas
zālēs, nēsā vienota parauga darba apģērbu, kura aprakstu un nēsāšanas kārtību nosaka Valsts ieņēmumu dienesta
ģenerāldirektors.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.10.2006.
, 
05.06.2008.
, 
13.12.2012.
, 
16.10.2014.
, 
18.06.2015.
 un 
22.06.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Otrās un trešās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
41. punktu
)
25.
1
 pants. Tiesības valkāt svētku (parādes) formas tērpu ierēdnim, ar kuru izbeigtas valsts civildienesta
attiecības vai kurš pārcelts citā amatā un kuram iepriekš piešķirta dienesta pakāpe
1. Ierēdnim, ar kuru Valsts ieņēmumu dienestā izbeigtas valsts civildienesta attiecības vai kurš pārcelts citā amatā
Valsts ieņēmumu dienestā un kuram iepriekš piešķirta dienesta pakāpe, ir tiesības valkāt svētku (parādes) formas
tērpu valsts svētku, atceres vai atzīmējamo dienu pasākumos, Valsts ieņēmumu dienesta vai tā struktūrvienības
pasākumā, kā arī citā pasākumā Latvijas Republikā vai ārvalstīs, kuru atbalsta Valsts ieņēmumu dienests un kurā
piedalās Valsts ieņēmumu dienesta amatpersonas.
2. Šā panta pirmajā daļā minētās tiesības neattiecas uz ierēdni, kurš atbrīvots no ierēdņa amata Valsts ieņēmumu
dienestā:
1) sakarā ar pārbaudes neizturēšanu;
2) sakarā ar neatbilstību amatam;
3) sakarā ar neatbilstību ierēdņa obligātajām prasībām;
4) saskaņā ar tiesas spriedumu krimināllietā;
5) piemērojot disciplinārsodu — atbrīvošana no ierēdņa amata.
3. Šā panta pirmajā daļā minētajam ierēdnim ir tiesības par personiskajiem līdzekļiem iegādāties un valkāt
20
/
26
normatīvajos aktos noteikto svētku (parādes) formas tērpu atbilstoši pēdējai piešķirtajai dienesta pakāpei.
4. Valkājot svētku (parādes) formas tērpu, šā panta pirmajā daļā minētais ierēdnis ievēro vispārējās pieklājības
normas un ētikas principus un neveic darbības, kas diskreditē Valsts ieņēmumu dienestu.
5. Ja šā panta pirmajā daļā minētais ierēdnis neievēro vispārējās pieklājības normas vai ētikas principus vai ar savu
darbību diskreditē Valsts ieņēmumu dienestu, finanšu ministrs vai Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors ierēdnim
var atņemt tiesības valkāt svētku (parādes) formas tērpu.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
14.07.2015.
)
26. pants. Valsts ieņēmumu dienesta simboli un zīmogs
1. Valsts ieņēmumu dienestam ir zīmogs ar papildinātā mazā Latvijas valsts ģerboņa attēlu un dienesta
nosaukumu.
2. 
(Izslēgta ar 
12.06.2009
. likumu.)
3. 
(Izslēgta no 
01.01.2015.
 ar 
16.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
12.11.2014.
 Sk. Pārejas noteikumu
33.punktu
)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
7. NODAĻA 
Specializētā valsts civildienesta gaita Valsts ieņēmumu dienestā
(Nodaļa 
25.10.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.11.2001.
)
27. pants. Pārcelšana citā amatā
Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu pārcelšanas kārtību nosaka 
Valsts civildienesta likums
.
(
13.03.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
08.04.2003.
)
28. pants. Disciplinārā atbildība
1. Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu disciplināratbildības pamatu, disciplinārpārkāpumu veidus un piemērojamos
disciplinārsodus, kā arī kārtību, kādā izskatāmi jautājumi par ierēdņu saukšanu pie disciplināratbildības, nosaka Valsts
civildienesta ierēdņu disciplināratbildības likums.
2. 
(Izslēgta ar 
12.06.2009
. likumu.)
3. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu ierēdnis var apstrīdēt
Finanšu ministra izveidotajā disciplinārlietu izskatīšanas komisijā viena mēneša laikā no lēmuma spēkā stāšanās
dienas. Komisijas lēmumu, kas pieņemts attiecībā uz lēmumu par disciplinārsoda piemērošanu, ierēdnis var pārsūdzēt
tiesā 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
(
12.10.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
28.
1 
pants. Kārtība, kādā apstrīdami un pārsūdzami Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora
administratīvie akti valsts civildienesta jomā
Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora izdoto administratīvo aktu valsts civildienesta jomā, izņemot lēmumu
par disciplinārsoda piemērošanu, ierēdnis var apstrīdēt Finanšu ministrijā. Finanšu ministrijas lēmumu, kas pieņemts
par apstrīdēto Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora administratīvo aktu valsts civildienesta jomā, ierēdnis var
pārsūdzēt 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
(
16.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.11.2014.
)
29. pants. Valsts civildienesta attiecību izbeigšanās
(Izslēgts ar 
08.10.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
11.11.2009.
)
21
/
26
Pārejas noteikumi
1. Finanšu ministrijai līdz 1993. gada 1. novembrim iesniegt Ministru kabinetam priekšlikumus par Valsts
ieņēmumu dienesta personālsastāvu un budžeta asignējumu aprēķinus 1993. gada IV ceturksnim un 1994. gadam.
2. Līdz 1994. gada 1. aprīlim pilnīgi pabeigt Valsts ieņēmumu dienesta izveidošanu.
3. Ar šā likuma spēkā stāšanos likums «
Par Latvijas Valsts finansu inspekciju
» tiek atzīts par spēku zaudējušu.
4. Noteikumus attiecībā uz likuma «Par Valsts ieņēmumu dienestu» izpildi pieņem Ministru kabinets.
5. Šā likuma 
10.panta
 ceturtā daļa stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem Latvijas Civilprocesa
kodeksā.
(
18.06.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
)
6. Grozījumi likuma 
2. 
un 
3.pantā
, 
4.panta
 otrās daļas 6.punktā, 
22.panta
 pirmajā daļā, kā arī jaunā 5.nodaļa stājas
spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem Alkohola aprites likumā.
(
14.10.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.11.1999.
)
7. Grozījums par likuma 
24.panta
 ceturtās daļas izslēgšanu stājas spēkā ar 2000.gada 1.janvāri.
(
14.10.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.11.1999.
)
8. Valsts ieņēmumu dienests ir Akcizēto preču pārvaldes tiesību un saistību pārņēmējs ar brīdi, kad tas šīs
tiesības un saistības pilnīgi pārņēmis Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(
14.10.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.11.1999.
)
9. Akcizēto preču pārvaldes izsniegtās:
1) speciālās atļaujas (licences) alkohola aprites jomā — pārreģistrējamas Valsts ieņēmumu dienestā speciālajā
atļaujā (licencē) norādītajā termiņā;
2) speciālās atļaujas (licences) tabakas, tabakas izstrādājumu, dārgmetālu, dārgakmeņu un to izstrādājumu, kā
arī degvielas aprites jomā — derīgas līdz speciālajā atļaujā (licencē) norādītā termiņa beigām;
3) atļaujas un izziņas, kuras izsniegtas uz laiku līdz vienam gadam, derīgas līdz tajās norādītā termiņa beigām.
(
14.10.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.11.1999.
)
10. Likuma 
4.panta
 otrās daļas 4.punkta un 
5.panta
 pirmās daļas nosacījums par Valsts ieņēmumu dienesta
teritoriālo iestāžu direktoru iecelšanu amatā uz laiku līdz četriem gadiem piemērojams arī tiem Valsts ieņēmumu
dienesta teritoriālo iestāžu direktoriem, kuri iecelti amatā līdz šo pantu spēkā stāšanās laikam.
(
14.10.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.11.1999.
)
11. Likuma 
17.panta
 pirmās daļas 3.punktā minētā prasība par augstāko izglītību piemērojama no 2007.gada
1.augusta ierēdņiem, kuri šā likuma spēkā stāšanās dienā ieņem ierēdņa amatu Valsts ieņēmumu dienestā. Valsts
ieņēmumu dienesta ierēdnis, kurš līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai nav uzsācis studijas augstākās izglītības
iestādē, līdz 2002.gada 1.oktobrim uzsāk studijas augstākās izglītības iestādē un iesniedz Valsts ieņēmumu dienesta
ģenerāldirektoram vai teritoriālās iestādes direktoram augstākās izglītības iestādes izsniegtu izziņu par studiju
uzsākšanu. Ierēdnis, kurš studē augstākās izglītības iestādē, katru gadu līdz 15.oktobrim iesniedz Valsts ieņēmumu
dienesta ģenerāldirektoram vai teritoriālās iestādes direktoram augstākās izglītības iestādes izsniegtu izziņu par
studiju turpināšanu. Ierēdni, kurš šajā punktā noteiktajā termiņā nav uzsācis studijas augstākās izglītības iestādē vai
studijas neturpina un nav iesniedzis šai punktā minēto izziņu, atbrīvo no ierēdņa amata Valsts ieņēmumu dienestā 
22
/
26
sakarā ar neatbilstību amatam. Ja Valsts ieņēmumu dienesta ierēdnim 
Valsts civildienesta likuma
 spēkā stāšanās
dienā līdz valsts noteiktā pensijas vecuma sasniegšanai atlikuši seši gadi vai mazāk, viņam atļauts ieņemt ierēdņa
amatu arī bez augstākās izglītības.
(
25.10.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.06.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2002.
)
12. 
(Izslēgts ar 
16.06.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
20.07.2005.
)
13. Likuma 
20.panta
 septītā daļa stājas spēkā 2002.gada 1.janvārī.
(
25.10.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.11.2001.
)
14. Likuma 
25.panta
 otrās un trešās daļas normas, kas saistītas ar muitas iestāžu ierēdņiem paredzētajām
dienesta pakāpēm, stājas spēkā 2002.gada 1.jūlijā.
(
25.10.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.11.2001.
)
15. Likuma 
28.panta
 pirmā daļa attiecībā uz citiem ierēdņu disciplinārsodu likumā noteiktajiem gadījumiem
piemērojama saskaņā ar Ministru kabineta 1994.gada 16.augusta noteikumiem nr.158 "Par ierēdņu disciplinārsodiem"
līdz ierēdņu disciplinārsodu likuma spēkā stāšanās dienai.
(
25.10.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.11.2001.
)
16. Grozījumi likuma 
2. 
un 
8.pantā
 stājas spēkā 2002.gada 1.augustā.
(
20.06.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2002.
)
17. Šā likuma izpratnē ar terminu "komersants" tiek saprastas arī tās kultūras institūcijas, izglītības iestādes un
zinātniskās institūcijas, kuras darbojas kā valsts vai pašvaldības bezpeļņas organizācijas un kuras saskaņā ar
Komerclikuma spēkā stāšanās kārtības likumu tiek pārveidotas vai likvidētas, kā arī individuālie uzņēmumi, zemnieku
un zvejnieku saimniecības un kooperatīvās sabiedrības.
(
16.06.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.07.2005.
)
18. Grozījumi šā likuma 
3.panta
 piektajā daļā attiecībā uz termina "izziņas inspektors" aizstāšanu ar terminu
"izmeklētājs", grozījumi šā likuma 
16.panta
 otrajā daļā attiecībā uz finanšu policijas tiesībām veikt izmeklēšanu
Kriminālprocesa likumā
 noteiktajā kārtībā un grozījumi 
28.panta
 četrpadsmitās daļas 3.punktā attiecībā uz terminu
"kriminālprocesa uzsākšana" stājas spēkā vienlaikus ar 
Kriminālprocesa likumu
.
(
16.06.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.07.2005.
)
19. Līdz 
Kriminālprocesa likuma
 spēkā stāšanās dienai likumā lietotais termins "izmeklēšana" saprotams kā
termins "izziņa" un termins "
Kriminālprocesa likums
" — kā "Latvijas Kriminālprocesa kodekss".
(
16.06.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.07.2005.
)
20. Grozījums šā likuma 
20.panta
 trešajā daļā attiecībā uz piemaksas par dienesta pakāpi noteikšanu pie Valsts
ieņēmumu dienesta ierēdņu mēnešalgām, grozījums 
25.pantā
 attiecībā uz panta papildināšanu ar ceturto daļu,
grozījums 
28.pantā
 attiecībā uz panta izteikšanu jaunā redakcijā un grozījums 
29.panta
 1.punkta "i" apakšpunktā un
attiecībā uz "k" apakšpunkta izslēgšanu stājas spēkā 2007.gada 1.janvārī.
(
12.10.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.06.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
04.07.2008.
)
21. Grozījums 
25.pantā
 attiecībā uz panta papildināšanu ar piekto daļu stājas spēkā 2007.gada 1.martā.
(
12.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2006.
)
22. Līdz jaunu šā likuma 
25.panta
 otrajā un ceturtajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās
dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2008.gada 1.decembrim piemērojami Ministru kabineta 2005.gada 1.februāra noteikumi
Nr.76 “
Noteikumi par muitas iestāžu ierēdņu dienesta pakāpēm
” un Ministru kabineta 2007.gada 13.februāra noteikumi
Nr.122 “
Noteikumi par Valsts ieņēmumu dienesta finanšu policijas ierēdņu dienesta pakāpēm
”, ciktāl tie nav pretrunā
ar šo likumu.
(
05.06.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.07.2008.
) 
23
/
26
(
05.06.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.07.2008.
)
23. Saskaņā ar šo likumu paredzēto atlīdzību (mēnešalgu, piemaksas, kompensācijas, pabalstus u.c.) 2009.gadā
nosaka atbilstoši likumam “Par valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzību 2009.gadā”.
(
12.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
24. Līdz attiecīgu grozījumu izdarīšanai citos normatīvajos aktos ar terminu “Valsts ieņēmumu dienesta teritoriālā
iestāde” saprot terminu “Valsts ieņēmumu dienests”.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
25. Līdz Valsts ieņēmumu dienesta reorganizācijas pilnīgai pabeigšanai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada
1.novembrim Valsts ieņēmumu dienesta teritoriālās iestādes turpina pildīt tām noteiktos uzdevumus un īstenot
normatīvajos aktos noteiktās tiesības saskaņā ar tiem normatīvajiem aktiem, kuri bija spēkā dienā, kad stājās spēkā
2009.gada jūnijā pieņemtie grozījumi likumā “Par valsts budžetu 2009.gadam”. Valsts ieņēmumu dienesta teritoriālās
iestādes beidz pastāvēt ar pilnīgu funkciju, uzdevumu un lietu nodošanu Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora
noteiktajām struktūrvienībām.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
26. Grozījums šā likuma 
10.panta
 otrās daļas 16.punktā stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem likuma
“
Par nodokļiem un nodevām
” 
26.
1
 pantā
.
(
08.10.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.11.2009.
)
27. Šā likuma 
10.panta
 2.
2
 daļa stājas spēkā vienlaikus ar grozījumiem Sabiedriskā labuma organizāciju likumā,
kas paredz to, ka lēmumu par sabiedriskā labuma organizācijas statusa piešķiršanu un atņemšanu pieņem Valsts
ieņēmumu dienests.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
28. Grozījums 
11.pantā
 attiecībā uz šā panta trešās daļas izslēgšanu stājas spēkā 2011.gada 1.jūlijā.
(
03.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.07.2010.
)
29. Šā likuma 
4.panta
 otrās daļas 22.punkts stājas spēkā 2013.gada 1.janvārī.
(
21.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.07.2012.
)
30. Grozījums šā likuma 
10.panta
 otrās daļas 18.punktā, 
10.panta
 otrās daļas 18.
1
 punkts, kā arī grozījumi
informatīvajā atsaucē uz Eiropas Savienības direktīvām stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem likumā "
Par
nodokļiem un nodevām
".
(
13.12.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
31. Šā likuma 
25.panta
 piektās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 2013.gada 1.jūlijā.
(
13.12.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
32. Grozījumi šā likuma 
10.pantā
 attiecībā uz otrās daļas papildināšanu ar 27.punktu stājas spēkā 2014.gada
1.janvārī.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.12.2013.
)
33. Grozījums šā likuma 
26.pantā
 attiecībā uz trešās daļas izslēgšanu stājas spēkā 2015.gada 1.janvārī.
(
16.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.11.2014.
)
34. Līdz attiecīgu grozījumu izdarīšanai citos normatīvajos aktos ar terminu "Muitas kriminālpārvalde" saprot
terminu "muitas policija".
(
16.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.11.2014.
)
24
/
26
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
35. Ministru kabinets līdz 2016.gada 1.oktobrim:
1) iesniedz Saeimai grozījumus 
Valsts civildienesta likumā
, kas paredz noteikt, ka uz ierēdņa amatu var
pretendēt persona, kurai nav saglabājušās tāda administratīvā soda darbības sekas, kas liedz ieņemt valsts
amatpersonas amatu;
2) izvērtē iespēju plašāk piemērot administratīvo papildsodu — liegumu ieņemt valsts amatpersonas amatus —
par pārkāpumiem korupcijas novēršanas jomā un, ja nepieciešams, iesniedz Saeimai atbilstošus grozījumus
Latvijas Administratīvo pārkāpumu kodeksa divpadsmitajā "c" nodaļā "Administratīvie pārkāpumi korupcijas
novēršanas jomā".
(
02.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.07.2016.
)
36. Šā likuma 
17.panta
 pirmās daļas 12.punkts, otrās daļas 10.punkts un trešā daļa stājas spēkā vienlaikus ar
atbilstošiem grozījumiem 
Valsts civildienesta likumā
.
(
02.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.07.2016.
 Minētie grozījumi tiks iekļauti likuma redakcijā uz
attiecīgu grozījumu 
Valsts civildienesta likumā
 spēkā stāšanās dienu)
37. Šā likuma 
4.panta
 otrās daļas 18.
1 
punkts stājas spēkā vienlaikus ar atbilstošiem grozījumiem Latvijas
Administratīvo pārkāpumu kodeksā.
(
29.09.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.11.2016.
)
38. Līdz attiecīgu grozījumu izdarīšanai citos normatīvajos aktos ar terminu "finanšu policija" vai "muitas policija"
saprot terminu "nodokļu un muitas policija".
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Punkts stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
41. punktu
)
39. Līdz jaunu šā likuma 
25. panta
 otrajā un trešajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās
dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2018. gada 1. jūnijam piemērojami Ministru kabineta 2009. gada 27. janvāra noteikumi Nr.
65 "
Noteikumi par Valsts ieņēmumu dienesta muitas iestāžu un finanšu policijas ierēdņu dienesta pakāpēm
" un
Ministru kabineta 2013. gada 3. septembra noteikumi Nr. 705 "
Noteikumi par Valsts ieņēmumu dienesta muitas
iestāžu un finanšu policijas ierēdņu formas tērpiem, žetonu un dienesta pakāpju atšķirības zīmēm
", ciktāl tie nav
pretrunā ar šo likumu.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Punkts stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
41. punktu
)
40. Līdz finanšu policijas un muitas policijas apvienošanas pabeigšanai, bet ne ilgāk kā līdz 2018. gada 1. janvārim
attiecīgās Valsts ieņēmumu dienesta struktūrvienības turpina pildīt tām noteiktos uzdevumus un īstenot normatīvajos
aktos noteiktās tiesības. Finanšu policija un muitas policija beidz pastāvēt ar pilnīgu funkciju, uzdevumu un lietu
nodošanu Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora noteiktajām struktūrvienībām.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
 Punkts stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
41. punktu
)
41. Grozījumi šā likuma 
3. pantā
, grozījumi 
13. pantā
 par septītās daļas izslēgšanu, grozījumi 
13.
1
 pantā
 par šā
panta izslēgšanu, grozījumi 4. nodaļas nosaukumā, 14., 16., 16.
1
 un 
16.
2
 pantā
 un 5.
1
 nodaļa, kā arī grozījumi 
25.
panta
 otrajā un trešajā daļā un šo pārejas noteikumu 
38.
, 
39. 
un 
40. punkts
 stājas spēkā vienlaikus ar atbilstošiem
grozījumiem 
Kriminālprocesa likumā
.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
16.06.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.06.2008.
, 
08.10.2009.
, 
15.03.2012.
, 
13.12.2012.
un 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
19.07.2017.
)
25
/
26
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
1) 
(izslēgts ar 
08.10.2009
. likumu)
;
2) 
(izslēgts ar 
08.10.2009
. likumu)
;
3) 
(izslēgts ar 
08.10.2009
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
08.10.2009
. likumu)
;
5) 
(izslēgts ar 
13.12.2012
. likumu)
;
6) 
(izslēgts ar 
13.12.2012
. likumu)
;
7) 
(izslēgts ar 
13.12.2012
. likumu)
;
8) 
(izslēgts ar 
13.12.2012
. likumu)
;
9) 
(izslēgts ar 
13.12.2012
. likumu)
;
10) 
(izslēgts ar 
15.03.2012
. likumu)
;
11) Padomes 2010.gada 16.marta direktīvas 
2010/24/ES
 par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar
noteiktiem maksājumiem, nodokļiem un citiem pasākumiem;
12) Padomes 2011.gada 15.februāra direktīvas 
2011/16/ES
 par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ
direktīvu 
77/799/EEK
;
13) Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta direktīvas (ES) 
2016/343
 par to, lai nostiprinātu konkrētus
nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā.
Likums Saeimā pieņemts 1993. gada 28. oktobrī
Valsts prezidents G. ULMANIS
Rīgā 1993. gada 11. novembrī
26
/
26