Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 111 (4509),
19.07.2011.
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
545
Pieņemts: 
05.07.2011.
Stājas spēkā: 
20.07.2011.
Ministru kabineta noteikumi Nr.545
 
Rīgā 2011.gada 5.jūlijā (prot. Nr.41 56.§)
Noteikumi par biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo
ilgtspējas kritērijiem, to ieviešanas mehānismu un
uzraudzības un kontroles kārtību
Izdoti saskaņā ar likuma "
Par atbilstības novērtēšanu
" 
7.panta
 pirmo daļu
I. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ilgtspējības kritērijus, to ieviešanas mehānismu un
uzraudzības un kontroles kārtību.
2. Noteikumos lietotie termini:
2.1. biodegviela – šķidra vai gāzveida degviela, kuru izmanto transportā un iegūst no biomasas;
2.2. bioloģiskais šķidrais kurināmais – no biomasas iegūta šķidrā degviela, kuru izmanto elektroenerģijas un
siltumenerģijas ražošanai un kuru nav paredzēts izmantot transportā kā degvielu;
2.3. biomasa – lauksaimniecības, mežsaimniecības un saistīto nozaru (tai skaitā zivsaimniecības un
akvakultūras bioloģiskas izcelsmes produktus) atkritumu un atlieku bioloģiski noārdāmas frakcijas (tai skaitā
augu un dzīvnieku izcelsmes vielas), kā arī rūpniecības un sadzīves atkritumu bioloģiski noārdāmas frakcijas;
2.4. ražošana – visi darba posmi no nepieciešamās biomasas audzēšanas līdz šķidrās vai gāzveida biomasas
apstrādei;
2.5. faktiskā vērtība – siltumnīcefekta gāzu emisijas daudzuma ietaupījums vienā vai visos konkrētā biodegvielas
ražošanas procesa posmos, ko aprēķina saskaņā ar šo noteikumu 
1.pielikuma
 1.punktu;
2.6. tipiskā vērtība – reprezentatīvā siltumnīcefekta gāzu emisijas daudzuma ietaupījuma novērtējums konkrētā
biodegvielas ražošanas procesā;
2.7. standartvērtība – vērtība, kas iegūta no tipiskās vērtības, piemērojot iepriekš noteiktus faktorus, un ko var
izmantot faktiskās vērtības vietā atbilstoši šiem noteikumiem;
2.8. ierobežotas garantijas līmenis – nepilnīgas informācijas iegūšanas riska samazināšana līdz pieņemamam
līmenim (kā pamats negatīvam auditora vērtējumam, piemēram, "pamatojoties uz veikto novērtējumu, nekas
neliecina, ka dati varētu būt kļūdaini");
2.9. pietiekams garantijas līmenis – nepilnīgas informācijas iegūšanas riska samazināšana līdz pieņemami
1
/
16
zemam līmenim (kā pamats pozitīvam vērtējumam, piemēram, "pamatojoties uz mūsu novērtējumu, dati nesatur
būtiskas neprecizitātes");
2.10. pirmais savācējs, pārstrādātājs vai pašpārstrādātājs – juridiska persona, kas iepērk, izmanto biomasu tās
tālākai pārdošanai vai izmanto ražošanas procesā;
2.11. brīvprātīgā shēma – Eiropas Komisijas apstiprināta shēma (procedūras, darbības), kuras ietvaros tiek
apliecināta biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo atbilstība ilgtspējības kritērijiem;
2.12. nacionālā sertificēšanas shēma – atbilstības apliecināšanas sistēma par atbilstību ilgtspējības kritērijiem
(gan attiecībā uz Latvijā audzētām biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas izejvielām, gan
attiecībā uz Latvijā ievestām vai importētām biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas izejvielām un
starpproduktiem, kuri paredzēti biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo ražošanai un patēriņam Latvijā, gan
arī attiecībā uz Latvijā ievestām vai importētām biodegvielām vai bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem);
2.13. tirgotājs – juridiska persona, kura izlaiž brīvā apgrozībā patēriņam Latvijas Republikā biodegvielas vai
bioloģiskos šķidros kurināmos, kuriem tiek piemērots akcīzes nodoklis saskaņā ar likumu "
Par akcīzes
nodokli
" vai gadījumos, kad akcīzes nodoklis netiek piemērots, tiek piemērots pievienotās vērtības nodoklis.
II. Ilgtspējas kritēriji
3. Biodegvielas un bioloģiskie šķidrie kurināmie atbilst ilgtspējības kritērijiem, ja:
3.1. ir izpildītas šo noteikumu 
5.
, 
6.
, 
7.
, 
8. 
un 
9.punktā
 minētās prasības;
3.2. tie uzrāda siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas potenciālu saskaņā ar šo noteikumu 
10.punktu
.
4. Šo noteikumu 3.1.apakšpunkts neattiecas uz biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, kas
ražoti no atkritumiem vai atlikumiem, kuri nav lauksaimniecības, akvakultūras, zivsaimniecības un mežsaimniecības
atlikumi.
5. Biodegvielas vai bioloģiskie šķidrie kurināmie atbilst ilgtspējības kritērijiem, ja to ražošanas izejvielas nav iegūtas
no zemes platībām ar augstu bioloģisko daudzveidību, tas ir, no zemes, kura 2008.gada janvārī vai vēlāk bija klasificēta
šādi:
5.1. pirmatnēji meži un citas mežu zemes – meži un citas mežu zemes, kurās ir sastopamas endēmiskas
sugas un nav skaidri konstatējama cilvēku darbība, un kuru ekoloģiskie procesi nav nopietni traucēti;
5.2. Saeimas vai Ministru kabineta izveidotas īpaši aizsargājamas dabas teritorijas – dabas parki, dabas
rezervāti, nacionālie parki, dabas liegumi, aizsargājamo ainavu apvidi un dabas pieminekļi;
5.3. īpaši aizsargājamo sugu un biotopu mikroliegumi;
5.4. pļavas ar augstu bioloģisko daudzveidību, kas ir iekļautas Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju
sarakstā (Natura 2000), vai platības, kas deklarētas atbalstam pasākuma "Agrovides maksājumi"
apakšpasākumā "Bioloģiskās daudzveidības uzturēšana zālājos" saskaņā ar normatīvajiem aktiem par valsts un
Eiropas Savienības lauku attīstības atbalsta piešķiršanu vides un lauku ainavas uzlabošanai.
6. Lauksaimniecības un mežsaimniecības izcelsmes biomasu var iegūt no šo noteikumu 5.2. un 5.3.apakšpunktā
minētajām zemes platībām, ja tās ieguve nav pretrunā ar īpaši aizsargājamās dabas teritorijas vai mikroliegumus
regulējošiem normatīvajiem aktiem. Dabas aizsardzības pārvalde pēc Lauku atbalsta dienesta pieprasījuma iesniedz
Lauku atbalsta dienestā informāciju par zemes platībām, kuras atrodas šo noteikumu 5.2. un 5.3.apakšpunktā
minētajās teritorijās.
7. Biodegvielas vai bioloģiskie šķidrie kurināmie atbilst ilgtspējības kritērijiem, ja to ražošanā izmantotā
lauksaimniecības un mežsaimniecības izcelsmes biomasa nav iegūta no zemes platībām ar augstu oglekļa
koncentrāciju, tas ir, no zemes, kurai līdz 2008.gada 31.janvārim bija piešķirts viens no šādiem statusiem un kurai
2
/
16
vairs nav šā statusa:
7.1. pastāvīga mežaudze – platība, kura aizņem vairāk nekā vienu hektāru un kurā koku augstums pārsniedz
piecus metrus un lapotnes segums – 30 % vai kurā augošie koki var sasniegt šos rādītājus 
in situ
;
7.2. meža platība, kura aizņem vairāk nekā vienu hektāru un kurā koku augstums pārsniedz piecus metrus un
lapotnes segums – 10–30 % vai kurā augošie koki var sasniegt šos rādītājus 
in situ
, ja šīs platības oglekļa
koncentrācija pirms un pēc pārveidošanas ir tāda, ka, piemērojot šo noteikumu 
1.pielikumā
 minēto
metodoloģiju, tiek izpildīti šo noteikumu 
11.punktā
 minētie nosacījumi.
8. Šo noteikumu 
7.punktā
 minētās prasības nepiemēro, ja laikā, kad tika iegūta lauksaimniecības un
mežsaimniecības izcelsmes biomasa, zemei bija tāds pats statuss kā 2008.gada janvārī.
9. Lauksaimniecības izcelsmes biomasai, kas iegūta Latvijas Republikas teritorijā un izmantota biodegvielu un
bioloģisko šķidro kurināmo ražošanai, jābūt iegūtai no lauksaimniecībā izmantojamās zemes, par kuru ir tiesības
saņemt vienoto platību maksājumu un par kuru kārtējā gadā pieteikums vienotajam platību maksājumam ir iesniegts,
izmantojot elektronisko pieteikšanās sistēmu.
10. Siltumnīcefekta gāzu emisiju ietaupījumi no biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo izmantošanas ir vismaz
35 %. No 2017.gada 1.janvāra siltumnīcefekta gāzu emisiju ietaupījumi no biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo
izmantošanas ir vismaz 50 %. No 2018.gada 1.janvāra šie siltumnīcefekta gāzu emisiju ietaupījumi ir vismaz 60 %
biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, kas ražoti iekārtās, kuras uzsākušas ražošanu 2017.gada
1.janvārī vai vēlāk.
11. Siltumnīcefekta gāzu emisiju faktisko vērtību un siltumnīcefekta gāzu emisiju ietaupījumu no biodegvielu un
bioloģisko šķidro kurināmo izmantošanas aprēķina saskaņā ar šo noteikumu 
1.
, 
2.
, 
3.
, 
4. 
un 
5.pielikumu
.
III. Atbilstības apliecināšana
12. Biodegvielas un bioloģiskie šķidrie kurināmie, kas tiek ražoti Latvijā vai tiek ievesti patēriņam Latvijas Republikā
no Eiropas Savienības dalībvalstīm vai importēti no trešajām valstīm, tiek uzskatīti par atbilstošiem ilgtspējības
kritērijiem, ja šī atbilstība ir apliecināta:
12.1. divpusēja vai daudzpusēja līguma ietvaros, ko Eiropas Savienība ir noslēgusi ar trešo valsti un kurā ir
ietverti nosacījumi par biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ilgtspējības kritērijiem;
12.2. brīvprātīgās shēmas ietvaros, kuru ir apstiprinājusi Eiropas Komisija;
12.3. nacionālās sertificēšanas sistēmas ietvaros;
12.4. Latvijas nacionālās sertificēšanas shēmas ietvaros.
13. Latvijā ievestu vai importētu biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas izejvielu atbilstību ilgtspējības
kritērijiem un Latvijā ievestu vai importētu biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas izejvielu un
starpproduktu, kuri paredzēti biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo ražošanai, atbilstību ilgtspējības kritērijiem
apliecina šo noteikumu 12.1., 12.2. un 12.3.apakšpunktā minētajos atbilstības apliecināšanas veidos.
IV. Latvijas nacionālā sertificēšanas shēma
14. Personas, kuras vēlas darboties nacionālās sertificēšanas shēmas ietvaros, izejvielas audzētājs, pirmais
savācējs, pārstrādātājs, pašpārstrādātājs vai tirgotājs reģistrējas Lauku atbalsta dienesta klientu reģistrā un noslēdz ar
Lauku atbalsta dienestu līgumu par elektroniskās pieteikumu sistēmas (turpmāk – EPS) izmantošanu.
3
/
16
15. Apliecinājumu par Latvijas Republikas teritorijā iegūtas lauksaimniecības un mežsaimniecības izcelsmes
biomasas atbilstību ilgtspējības kritērijiem, tas ir, apliecinājumu, ka izejvielas nav iegūtas no zemes platībām ar augstu
bioloģisko daudzveidību un zemes platībām ar augstu oglekļa koncentrāciju, izejvielu audzētājam izsniedz Lauku
atbalsta dienests.
16. Šo noteikumu 
15.punktā
 minēto apliecinājumu var saņemt izejvielas (biomasas) audzētājs, kurš katru gadu līdz
15.maijam, izmantojot EPS, ir iesniedzis šo noteikumu 
6.pielikumā
 minēto iesniegumu.
17. Lauku atbalsta dienests katru gadu līdz 15.jūlijam:
17.1. izvērtē iesniegtos šo noteikumu 
16.punktā
 minētos iesniegumus un saskaņā ar šo noteikumu 
7.pielikuma
1.tabulā noteiktajām references ražām nosaka katram audzētājam maksimālo izejvielas (biomasas) kopapjomu;
17.2. izsniedz izejvielas (biomasas) audzētājam apliecinājumu, kurā norāda izejvielas (biomasas) audzēšanā
izmantotās zemes atbilstību šo noteikumu 
5.
, 
6.
, 
7.
, 
8. 
un 
9.punktā
 minētajām prasībām un ilgtspējības
kritērijiem pieejamo izejvielu (biomasas) maksimālo kopapjomu (tonnas);
17.3. ievieto EPS šo noteikumu 17.1. un 17.2.apakšpunktā minēto informāciju, kā arī informāciju par
biodegvielas maksimālo iespējamo ražošanas kopapjomu atbilstoši šo noteikumu 
7.pielikuma
 2.tabulā
noteiktajam references produkcijas apjomam.
18. Pirmais savācējs, pārstrādātājs, pašpārstrādātājs vai tirgotājs vienlaikus ar darījumu nodrošina, lai EPS tiktu
ievadīta šāda informācija par darījumiem ar biomasu, biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas
starpproduktiem, biodegvielām un šķidrajiem kurināmajiem:
18.1. informācija par darījumu, norādot attaisnojuma dokumenta datumu, numuru, darījuma apmēru (tonnās),
darījuma partneri un tā nodokļu maksātāja reģistrācijas kodu;
18.2. Latvijā vai ārpus Latvijas iepirktais biomasas, biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas
starpproduktu, biodegvielu un šķidro kurināmo apjoms (tonnās);
18.3. Latvijā vai ārpus Latvijas realizētais biomasas, biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas
starpproduktu, biodegvielu un šķidro kurināmo apjoms (tonnās);
18.4. informācija par lauksaimniecības un mežsaimniecības izcelsmes biomasas atbilstību šo noteikumu 
5.
, 
6.
,
7.
, 
8. 
un 
9.punktā
 minētajām prasībām, kas apliecināta saskaņā ar šo noteikumu 12.1., 12.2., 12.3. vai
12.4.apakšpunktu;
18.5. dati par biomasas siltumnīcefekta gāzu emisiju faktiskajām (aprēķinātajām) vērtībām vai standarta
(pieņemtajām) vērtībām;
18.6. informācija par pārstrādāto biomasas vai biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas
starpproduktu apjomu un realizētās biodegvielas apjomu atbilstoši biodegvielas references ražošanas apjomiem,
kas noteikti šo noteikumu 
7.pielikuma
 2.tabulā;
18.7. informācija par biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo apjomiem, kas izlaisti brīvā apgrozībā patēriņam
Latvijas Republikā, un to atbilstību šo noteikumu 
5.
, 
6.
, 
7.
, 
8. 
un 
9.punktā
 minētajām prasībām, ja biodegvielas
vai bioloģiskie šķidrie kurināmie ražoti no lauksaimniecības un mežsaimniecības izcelsmes biomasas, kā arī
atbilstību šo noteikumu 
10.punktā
 minētajām prasībām;
18.8. informācija par biomasas, biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas starpproduktu, biodegvielu
un šķidro kurināmo eksportu.
19. Pirmais savācējs, pārstrādātājs, pašpārstrādātājs vai tirgotājs ir atbildīgs par atbilstoši šo noteikumu
18.punktam
 sniegtās informācijas patiesumu.
20. Lauku atbalsta dienests katru gadu līdz 1.februārim apkopo šo noteikumu 
18.punktā
 minēto informāciju par
iepriekšējo gadu un publicē informācijas apkopojumu interneta vietnē www.lad.gov.lv.
4
/
16
21. Lai precizētu informāciju, Lauku atbalsta dienests ir tiesīgs pieprasīt papildu informāciju no izejvielu
audzētājiem vai to pilnvarotajām personām, kuras ir saņēmušas šo noteikumu 
15.punktā
 minēto apliecinājumu.
22. Ja biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo partija sastāv no biodegvielām vai bioloģiskajiem šķidrajiem
kurināmajiem ar atšķirīgām ilgtspējības īpašībām, kopējai biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo partijai jāatbilst
ilgtspējības kritērijiem. Ja biomasas vai biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas starpproduktu partija
sastāv no biomasas vai biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas starpproduktiem ar atšķirīgām
ilgtspējības īpašībām, kopējai biomasas vai biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ražošanas starpproduktu partijai
jāatbilst ilgtspējības kritērijiem.
23. Ja Lauku atbalsta dienests ir konstatējis šo noteikumu 
5.
, 
6.
, 
7.
, 
8. 
un 
9.punktā
 minēto nosacījumu
pārkāpumu, tas anulē:
23.1. platību, kas neatbilst minētajām prasībām;
23.2. izsniegto apliecinājumu, ja neatbilstība ir vairāk nekā 10 % apmērā no apliecinājumam pieteiktās platības.
V. Audits
24. Tirgotājam reizi gadā līdz 1.aprīlim jāveic ārējs neatkarīgs audits attiecībā uz šo noteikumu 
18.punktā
 minēto
informāciju par iepriekšējo gadu.
25. Šo noteikumu 
24.punktā
 minētā audita veicējam jābūt akreditētam Latvijas Nacionālajā akreditācijas birojā un
jāatbilst akreditācijas prasībām, ņemot vērā standartu LVS EN 45011 "Vispārīgās prasības institūcijām, kas
nodarbojas ar produktu sertifikācijas sistēmām" (ISO/IEC norādījumi 65).
26. Veicot auditu, auditors:
26.1. konstatē juridiskās personas veiktās darbības, kas attiecas uz biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo
ilgtspējības kritērijiem;
26.2. identificē attiecīgās juridiskās personas sistēmas un to vispārējo struktūru attiecībā uz ilgtspējības
kritērijiem un pārbauda, cik efektīvi tiek īstenotas attiecīgās kontroles sistēmas;
26.3. nosaka vismaz ierobežotas garantijas līmeni, ņemot vērā juridiskās personas darbību būtību un
sarežģītību;
26.4. pamatojoties uz auditora profesionālajām zināšanām un juridiskās personas iesniegto informāciju, analizē
riska faktorus, kuru dēļ varētu rasties būtiskas neprecizitātes;
26.5. izstrādā verificēšanas plānu, kas atbilst riska analīzei un juridiskās personas darbību jomai un sarežģītībai
un kurā definētas paraugu atlases metodes, kas izmantojamas saistībā ar attiecīgās juridiskās personas
darbībām;
26.6. īsteno verificēšanas plānu, apkopojot datus saskaņā ar definētajām paraugu ņemšanas metodēm, kā arī
visu secinājumu sagatavošanai vajadzīgo papildinformāciju;
26.7. pieprasa juridiskajai personai iesniegt jebkurus auditam nepieciešamos datus, izskaidrot novirzes vai
pārskatīt paziņojumus vai aprēķinus pirms galīgā verifikācijas atzinuma izstrādāšanas.
27. Audita ziņojumā jāietver:
27.1. informācija par to, vai biodegvielas vai bioloģiskie šķidrie kurināmie ir sertificēti vai apstiprināti atbilstoši
brīvprātīgajai shēmai;
5
/
16
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa Direktīvas 
2009/28/EK
 par atjaunojamo energoresursu
izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 
2001/77/EK
 un 
2003/30/EK
;
2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa Direktīvas 
2009/30/EK
, ar ko groza Direktīvu 
98/70/EK
attiecībā uz benzīna, dīzeļdegvielas un gāzeļļas specifikācijām un ievieš mehānismu autotransporta līdzekļos
lietojamās degvielas radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas kontrolei un samazināšanai, groza Padomes Direktīvu
1999/32/EK
 attiecībā uz tās degvielas specifikācijām, kuru lieto iekšējo ūdensceļu kuģos, un atceļ Direktīvu
93/12/EEK
;
3) Komisijas 2011.gada 12.janvāra lēmuma 
2011/13/ES
 par dažu veidu informāciju, kas ekonomikas operatoriem
jāsniedz dalībvalstīm attiecībā uz biodegvielām un bioloģisko šķidro kurināmo.
27.2. norāde par attiecīgās brīvprātīgās shēmas nosaukumu gadījumos, ja biodegvielas vai bioloģiskie šķidrie
kurināmie ir sertificēti vai apstiprināti atbilstoši šo noteikumu 27.1.apakšpunktam;
27.3. papildu norāde (izņemot biodegvielas un bioloģiskos šķidros kurināmos, ko ražo no atkritumiem un
atlikumiem) par to, vai attiecībā uz konkrēto sūtījumu šo noteikumu 
1.pielikuma
 3.punktā minētajiem
siltumnīcefekta gāzu aprēķiniem:
27.3.1. izmantota prēmija, kas minēta šo noteikumu 
1.pielikuma
 9. un 10.punktā;
27.3.2. izmantots šo noteikumu 
1.pielikuma
 3.punktā minētais emisiju ietaupījums no oglekļa uzkrāšanās
augsnē, uzlabojot lauksaimniecības praksi.
28. Tirgotājs reizi gadā līdz 1.maijam iesniedz Ekonomikas ministrijā ārēja neatkarīga audita ziņojumu par tā
iepriekšējā gadā saražoto biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo atbilstību ilgtspējības prasībām.
VI. Noslēguma jautājumi
29. Attiecībā uz biodegvielām vai bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, kas izlaisti brīvā apgrozībā patēriņam
Latvijas Republikā 2011.gadā un kuru atbilstība ilgtspējības kritērijiem nav apliecināta ar atbilstoši šo noteikumu
18.punktam
 sniegtu informāciju, tirgotājiem līdz 2012.gada 1.aprīlim jāveic ārējs neatkarīgs audits, pamatojoties uz
tirgotāju rīcībā esošo informāciju par biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo izcelsmi.
30. Attiecībā uz biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, kas ražoti iekārtās, kuras pieņemtas
ekspluatācijā līdz 2008.gada 23.janvārim, šo noteikumu 
10.punktā
 minētās prasības sāk piemērot no 2013.gada
1.aprīļa.
31. Šo noteikumu 
16.punktā
 minēto iesniegumu par 2011.gada ražu iesniedz Lauku atbalsta dienestā līdz
2011.gada 15.septembrim.
32. Lauku atbalsta dienests šo noteikumu 
15.punktā
 minēto apliecinājumu par 2011.gada ražu izsniedz līdz
2011.gada 15.oktobrim.
33. Šo noteikumu 
16.punktā
 minēto iesniegumu no 2012.gada iesniedz tikai elektroniskā formā.
34. 
2011.
gadā šo noteikumu 
14.punktā
 minētās personas Lauku atbalsta dienesta klientu reģistrā reģistrējas un
līgumu par EPS izmantošanu ar Lauku atbalsta dienestu noslēdz pēc 2011.gada 1.septembra.
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
6
/
16
Ministru prezidenta vietā – tieslietu ministrs, iekšlietu ministra pienākumu izpildītājs A.Štokenbergs 
Ekonomikas ministra vietā – zemkopības ministrs J.Dūklavs
I. Aprēķina metodika
1. Biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo radīto siltumnīcefekta gāzu ietaupījumu aprēķina, izmantojot šādu
formulu:
Ietaupījums = (E
F
 – E
B
) / E
F
, kur
E
F
 – fosilā kurināmā komparatora kopējā emisija;
E
B
 – biodegvielas vai cita bioloģiskā šķidrā kurināmā radītā kopējā emisija.
2. Šā pielikuma 1.punktā minētā aprēķina vajadzībām pieņem, ka fosilā kurināmā komparators E
F
 ir:
2.1. elektroenerģijas ieguvei izmantotajiem bioloģiskiem šķidrajiem kurināmajiem – 91 gCO
2
eq/MJ;
2.2. siltuma ieguvei izmantotajiem bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem – 77 gCO
2
eq/MJ;
2.3. koģenerācijai izmantotajiem bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem – 85 gCO
2
eq/MJ;
2.4. biodegvielām – jaunākā pieejamā faktiskā vidējā Eiropas Savienībā patērētā benzīna un dīzeļdegvielas fosilās
daļas emisijas vērtība, kas norādīta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998.gada 13.oktobra Direktīvu
98/70/EK
, kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti un ar ko groza Padomes Direktīvu 
93/12/EEK
. Ja minētie
dati nav pieejami, pieņem, ka vērtība ir 83,8 gCO
2
eq/MJ.
3. Ražošanas un transporta degvielu, biodegvielu un citu bioloģisko šķidro kurināmo izmantojuma siltumnīcefekta
gāzu emisiju aprēķina, izmantojot šādu formulu:
E = e
ec
 + e
l
 + e
p
 + e
td
 + e
u
 – e
sca
 – e
ccs
 – e
ccr
 – e
ee
, kur
E – kopējā degvielas izmantojuma emisija (degvielas radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju E izsaka gCO
2
eq/MJ
(grami CO
2
 ekvivalenta vienā MJ degvielas));
e
ec
 – izejvielu ieguves vai audzēšanas emisija;
e
l
 – gada emisija, kas rodas, zemes izmantojuma izmaiņu ietekmē mainoties oglekļa koncentrācijai;
e
p
 – apstrādes emisija;
e
td
 – transportēšanas un tirdzniecības emisija;
e
u
 – degvielas izmantojuma emisija;
e
sca
 – emisiju ietaupījumi no oglekļa uzkrāšanās augsnē, pateicoties uzlabotai lauksaimniecības praksei;
e
ccs
 – oglekļa uztveršanas un ģeoloģiskās uzglabāšanas radītais emisijas ietaupījums;
e
ccr
 – oglekļa uztveršanas un aizstāšanas radītais emisijas ietaupījums;
e
ee
 – koģenerācijas elektroenerģijas pārpalikuma radītais emisijas ietaupījums.
II. Izejvielu ieguves vai audzēšanas emisijas
4. Attiecībā uz Latvijas Republikas teritorijā iegūtajām biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo izejvielām
1.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 5.jūlija noteikumiem Nr.545
Biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo radīto siltumnīcefekta gāzu
ietaupījuma aprēķināšana
7
/
16
aprēķinos izmanto faktiskās izejvielu ieguves vai audzēšanas emisijas.
5. Ministru kabineta 2011.gada 5.jūlija noteikumu Nr.545 "Noteikumi par biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo
ilgtspējas kritērijiem, to ieviešanas mehānismu un uzraudzības un kontroles kārtību" (turpmāk – noteikumi) 
2.pielikumā
noteiktās standartvērtības biodegvielām un noteikumu 
3.pielikumā
 noteiktās nesummētās pastāvīgās vērtības
audzēšanai biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem piemēro tikai tad, ja izejvielas:
5.1. audzē ārpus Eiropas Savienības;
5.2. audzē Eiropas Savienības apgabalos, kuros tipiskās siltumnīcefekta gāzu emisijas, ko rada lauksaimniecības
izejvielu audzēšana, varētu būt zemākas par emisijām, kuras minētas noteikumu 
2.pielikumā
, vai vienādas ar tām;
5.3. ir atkritumi vai atlikumi, kas nav lauksaimniecības, akvakultūras un zivsaimniecības atlikumi.
6. Biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, uz ko neattiecas šā pielikuma 5.1., 5.2. un
5.3.apakšpunkts, izmanto faktiskās audzēšanas vērtības.
7. Šā pielikuma 4.punktā minētajā izejvielu ieguves vai audzēšanas emisiju aprēķinā ņem vērā siltumnīcefekta
gāzes CO
2
, N
2
O un CH
4
. Lai aprēķinātu CO
2
 ekvivalentu, minētajām gāzēm piešķir šādus koeficientus:
7.1. CO
2
 : 1;
7.2. N
2
O : 296;
7.3. CH
4
 : 23.
8. Izejvielu ieguves vai audzēšanas emisijā (e
ec
) iekļauj ieguves vai audzēšanas procesa radīto emisiju, izejvielu
savākšanas, atkritumu un noplūdes radīto emisiju, kā arī ieguvei vai audzēšanai izmantoto ķīmisko vielu vai produktu
ražošanas radīto emisiju. Izejvielu audzēšanas uzkrāto CO
2
 neņem vērā.
9. Faktisko vērtību vietā audzēšanas radītās emisijas prognozēšanai var izmantot vidējās vērtības, kas noteiktas,
veicot aprēķinus ģeogrāfiskajiem apvidiem, kuri ir mazāki par standartvērtību aprēķinam izmantotajiem apvidiem.
III. Gada emisijas, kas rodas, zemes izmantojuma izmaiņu ietekmē mainoties oglekļa koncentrācijai
10. Zemes izmantojuma izmaiņu ietekmē notiekošo oglekļa koncentrācijas izmaiņu radīto gada emisiju (e
l
)
aprēķina, kopējo emisiju vienādās daļās sadalot 20 gadu ilgā periodā. Minēto emisiju aprēķina, izmantojot šādu
formulu:
e
l
 = (CS
R
 – CS
A
) × 3,664 × 1/20 × 1/P – e
B
, kur
e
l
 – lauksaimniecības zemes izmantojuma izmaiņu ietekmē notiekošo oglekļa koncentrācijas izmaiņu radītā gada
emisija (izteikta kā CO
2
 ekvivalenta masa vienā biodegvielas enerģijas vienībā);
CS
R
 – ar atsauces zemes izmantojumu saistītā oglekļa koncentrācija vienā platības vienībā (izteikta kā oglekļa
masa vienā platības vienībā, iekļaujot augsni un veģetāciju). Atsauces zemes izmantojuma vērtība ir zemes
izmantojums vai nu 2008.gada janvārī, vai 20 gadu pirms izejvielu ieguves (izmanto tā datuma vērtību, kurš ir vēlāk);
CS
A
 – ar faktisko zemes izmantojumu saistītā oglekļa koncentrācija vienā platības vienībā (izteikta kā oglekļa
masa vienā platības vienībā, iekļaujot augsni un veģetāciju). Ja oglekļa dioksīda koncentrācija uzkrājas laikposmā, kas
ilgāks par gadu, CS
A
 piešķirto vērtību aprēķina pēc oglekļa dioksīda koncentrācijas vienā platības vienībā pēc 20
gadiem vai tad, kad raža nogatavojusies (atkarībā no tā, kurš nosacījums īstenojas agrāk);
P – kultūraugu ražība (biodegvielas vai cita bioloģiskā šķidrā kurināmā enerģija gadā vienā platības vienībā);
e
B
 – prēmija 29 gCO
2eq
/MJ, ko saskaņā ar šā pielikuma 11.punktu piešķir par biodegvielu vai citu bioloģisko
šķidro kurināmo, kura biomasu iegūst no atjaunotas noplicinātas zemes.
11. Prēmiju 29 gCO
2eq
/MJ piešķir, ja ir pierādījumi, ka attiecīgā zeme atbilst abiem šādiem nosacījumiem:
11.1. tā 2008.gada janvārī nav izmantota lauksaimniecības vai jebkādām citām darbībām;
11.2. tā ietilpst kādā no šādām kategorijām:
11.2.1. stipri noplicināta zeme, tai skaitā zeme, kas agrāk izmantota lauksaimniecībā;
11.2.2. stipri piesārņota zeme.
12. Šā pielikuma 11.2.apakšpunktā minēto prēmiju piemēro līdz 10 gadu periodam no dienas, kad zemi pārvērš par
8
/
16
lauksaimniecības zemi, ja vien augsnē ir nodrošināts regulārs oglekļa daudzuma pieaugums, kā arī šā pielikuma
11.2.1.apakšpunktā minētajā zemē panākta erozijas samazināšanās, bet attiecībā uz šā pielikuma
11.2.2.apakšpunktā minēto zemi – piesārņojuma samazināšanās.
13. Šā pielikuma 11.2.apakšpunktā minētās kategorijas tiek definētas šādi:
13.1. stipri noplicināta zeme – zeme, kas vai nu ir ilgi bijusi sāļaina, vai arī kurā ir īpaši maz organisko vielu un kas
ir spēcīgi erodēta;
13.2. stipri piesārņota zeme – zeme, kas augsnes piesārņojuma dēļ nav piemērota pārtikas produktu vai dzīvnieku
barības ražošanai.
14. Eiropas Komisija var pieņemt lēmumu par to, vai zeme, kas ir iekļauta kādā valsts vai reģionālajā atjaunošanas
programmā, lai uzlabotu stipri noplicinātu vai piesārņotu zemi, atbilst šā pielikuma 11.punktā minētajiem kritērijiem.
IV. Apstrādes emisijas
15. Apstrādes radītajā emisijā (e
p
) iekļauj pārstrādes procesa radīto emisiju, atkritumu un noplūžu radīto emisiju un
pārstrādē izmantoto ķīmisko vielu vai produktu ražošanas radīto emisiju.
16. Aprēķinot ārpus degvielas ražotnes ģenerētās elektroenerģijas patēriņu, pieņem, ka minētās elektroenerģijas
ražošanas un elektroapgādes siltumnīcefekta gāzu emisijas intensitāte ir vienāda ar vidējo elektroenerģijas ražošanas
un elektroapgādes emisijas intensitāti attiecīgajā reģionā. Izņēmuma gadījumos, ja elektrostacija nav pieslēgta pie
elektrotīkla, attiecīgās elektrostacijas ģenerētās elektroenerģijas daudzuma aprēķinam ražotāji var izmantot vidējo
atsevišķas elektrostacijas ģenerētās elektroenerģijas daudzumu.
17. Noteikumu 
4.pielikumā
 minētās nesummētās pastāvīgās emisiju vērtības pārstrādei var pieņemt tad, ja
elektroenerģijas pārpalikums ir nulle.
V. Transportēšanas un tirdzniecības emisijas
18. Transportēšanas un tirdzniecības emisijā (e
td
) iekļauj izejvielu un pusfabrikātu transportēšanas un
uzglabāšanas radīto emisiju un gatavo izstrādājumu uzglabāšanas un tirdzniecības radīto emisiju. Šis punkts
neattiecas uz emisijām, kas rodas transportēšanā un izplatīšanā un kuras jāņem vērā saskaņā ar šā pielikuma 9. un
10.punktu.
19. Aprēķinos var pieņemt noteikumu 
5.pielikumā
 minētās nesummētās pastāvīgās emisiju vērtības transportēšanai
un tirdzniecībai.
VI. Degvielas izmantojuma emisija
20. Degvielas izmantojuma emisijas (e
u
) aprēķina vajadzībām pieņem, ka biodegvielas vai bioloģiskā šķidrā
kurināmā izmantojuma emisija ir nulle.
VII. Oglekļa uztveršanas un ģeoloģiskās uzglabāšanas radītais emisijas ietaupījums
21. Oglekļa uztveršanas un ģeoloģiskās uzglabāšanas radītais emisijas samazinājums (e
ccs
), kas nav ņemts vērā,
aprēķinot e
p
, ir emisija, kas novērsta, uztverot un atdalot emitēto CO
2
, un ir tieši saistīta ar degvielas ieguvi,
transportēšanu, apstrādi un tirdzniecību.
VIII. Oglekļa uztveršanas un aizstāšanas radītais emisijas ietaupījums
22. Oglekļa uztveršanas un aizstāšanas radītais emisijas ietaupījums (e
ccr
) ir emisija, kas novērsta, uztverot CO
2
,
kurā oglekļa energoresurss ir biomasa, un ar ko aizstāj CO
2
, kas rodas no fosilā kurināmā un ko izmanto
komercproduktos un pakalpojumos.
IX. Koģenerācijas elektroenerģijas pārpalikuma radītais emisijas ietaupījums
23. Emisijas ietaupījumu no koģenerācijas elektrostaciju ražotā elektroenerģijas pārpalikuma (e
ee
) ņem vērā
attiecībā uz tādu degvielas ražošanas sistēmu radīto elektroenerģijas pārpalikumu, kurās izmanto koģenerācijas
principu.
24. Ietaupījumu neņem vērā, ja koģenerācijai izmantotais kurināmais ir cits blakusprodukts, nevis kultūraugu
atliekas.
25. Aprēķinot elektroenerģijas pārpalikumu, pieņem, ka koģenerācijas iekārta ir vismazākā iekārta, kas spēj
ģenerēt degvielas ražošanai vajadzīgo siltumu.
26. Pieņem, ka ar elektroenerģijas pārpalikumu saistītais siltumnīcefekta gāzu emisiju ietaupījums ir vienāds ar
siltumnīcefekta gāzu daudzumu, ko, ģenerējot ekvivalentu elektroenerģijas daudzumu, emitētu spēkstacija, kas
9
/
16
izmanto tādu pašu kurināmo kā koģenerācijas stacija.
27. Ja degvielas ražošanas procesā iegūst gan degvielu, kurai aprēķina emisiju, gan vienu vai vairākus citus
produktus (blakusproduktus), tad degvielas vai tās starpproduktu un blakusproduktu siltumnīcefekta gāzu emisiju
sadala proporcionāli to energoietilpībai (ja blakusprodukti nav elektroenerģija, to nosaka mazākā energoietilpība).
28. Attiecībā uz biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem (izņemot kultūraugu atliekas, tai skaitā
salmus, izspaidas, sēnalas, vālītes un riekstu čaumalas) šā aprēķina vajadzībām ņem vērā visus blakusproduktus (tai
skaitā arī elektroenerģiju), kam nepiemēro šā pielikuma 23., 24. un 25.punktu. Šā aprēķina vajadzībām pieņem, ka
negatīvas energoietilpības blakusproduktu energoietilpība ir vienāda ar nulli. Pieņem, ka atkritumu, kultūraugu atlieku
(tai skaitā salmu, izspaidu, sēnalu, kukurūzas vālīšu un riekstu čaumalu) un apstrādes procesu atlieku (tai skaitā
jēlglicerīna (nerafinēta glicerīna)) aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisija līdz to savākšanai ir vienāda ar nulli.
Ekonomikas ministra vietā – zemkopības ministrs J.Dūklavs
Nr.p.k.
Biodegvielas ražošanas paņēmiens
Tipiskais siltumnīcefekta
gāzu emisijas ietaupījums
Standarta siltumnīcefekta gāzu
emisijas ietaupījums
1.
Cukurbiešu etanols
61 %
52 %
2.
Kviešu etanols (izmantotais kurināmais nav
norādīts)
32 %
16 %
3.
Kviešu etanols (koģenerācijas stacijās
izmantotais kurināmais – lignīts)
32 %
16 %
4.
Kviešu etanols (parastajā katlā izmantotais
kurināmais – dabasgāze)
45 %
34 %
5.
Kviešu etanols (koģenerācijas stacijās
izmantotais kurināmais – dabasgāze)
53 %
47 %
6.
Kviešu etanols (koģenerācijas stacijās
izmantotais kurināmais – salmi)
69 %
69 %
7.
Savienībā audzētas kukurūzas etanols
(koģenerācijas stacijās izmantotais kurināmais –
dabasgāze)
56 %
49 %
8.
Cukurniedru etanols
71 %
71 %
9.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais
etil-terc-butilēteris (ETBE)
Tāds pats kā etanola ražošanas paņēmienam
10.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais
terc-amiletilēteris (TAEE)
Tāds pats kā etanola ražošanas paņēmienam
11.
Rapšu sēklu biodīzeļdegviela
45 %
38 %
12.
Saulespuķu biodīzeļdegviela
58 %
51 %
13.
Sojas pupu biodīzeļdegviela
40 %
31 %
14.
Palmu eļļas biodīzeļdegviela (apstrādes
paņēmiens nav norādīts)
36 %
19 %
15.
Palmu eļļas dīzeļdegviela (apstrāde ar metāna
piesaisti eļļas spiestuvēs)
62 %
56 %
16.
Atkritumu augu vai dzīvnieku izcelsmes* tauku
biodīzeļdegviela
88 %
83 %
17.
Hidrogenēta rapšu sēklu eļļa
51 %
47 %
18.
Hidrogenēta saulespuķu eļļa
65 %
62 %
19.
Hidrogenēta palmu eļļa (apstrādes paņēmiens
nav norādīts)
40 %
26 %
20.
Hidrogenēta palmu eļļa (ar metāna piesaisti eļļas
spiestuvēs)
68 %
65 %
2.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 5.jūlija noteikumiem Nr.545
Biodegvielu tipiskās vērtības un standartvērtības, ja biodegvielas ražotas,
zemes platības izmantojuma izmaiņām neradot oglekļa emisiju izmaiņas
10
/
16
21.
Tīra rapšu sēklu eļļa
58 %
57 %
22.
No organiskajiem sadzīves atkritumiem iegūta
biogāze, saspiesta dabasgāze
80 %
73 %
23.
No vircas iegūta biogāze, saspiesta dabasgāze
84 %
81 %
24.
No sausajiem mēsliem iegūta biogāze, saspiesta
dabasgāze
86 %
82 %
25.
Kviešu salmu etanols
87 %
85 %
26.
Koksnes atlieku etanols
80 %
74 %
27.
Audzētās koksnes etanols
76 %
70 %
28.
No koksnes atliekām Fišera–Tropša sintēzē
iegūta dīzeļdegviela
95 %
95 %
29.
No audzētas koksnes Fišera–Tropša sintēzē
iegūta dīzeļdegviela
93 %
93 %
30.
Koksnes atlieku dimetilēteris (DME)
95 %
95 %
31.
Audzētas koksnes DME
92 %
92 %
32.
Koksnes atlieku metanols
94 %
94 %
33.
Audzētās koksnes metanols
91 %
91 %
34.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais
metil-tercbutilēteris (MTBE)
Tāds pats kā metanola ražošanas paņēmienam
Piezīme. * Neietver dzīvnieku izcelsmes eļļas izstrādājumus no dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kas iekļauti
3.izejmateriālu kategorijā atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 
1774/2002
 (2002.gada
3.oktobris), ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri
nav paredzēti cilvēku uzturam.
Ekonomikas ministra vietā – zemkopības ministrs J.Dūklavs
Nr.p.k.
Biodegvielas vai bioloģiskā šķidrā kurināmā
ražošanas paņēmiens
Tipiskās siltumnīcefekta gāzu
emisijas (gCO
2eq
/MJ)
Standarta siltumnīcefekta
gāzu emisijas (gCO
2eq
/MJ)
1.
Cukurbiešu etanols
12
12
2.
Kviešu etanols
23
23
3.
Savienībā audzētas kukurūzas etanols
20
20
4.
Cukurniedru etanols
14
14
5.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais
ETBE
Tāds pats kā etanola ražošanas paņēmienam
6.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais
TAEE
Tāds pats kā etanola ražošanas paņēmienam
7.
Rapšu sēklu biodīzeļdegviela
29
29
8.
Saulespuķu biodīzeļdegviela
18
18
9.
Sojas pupu biodīzeļdegviela
19
19
10.
Palmu eļļas biodīzeļdegviela
14
14
11.
Atkritumu augu vai dzīvnieku* izcelsmes tauku
biodīzeļdegviela
0
0
12.
Hidrogenēta rapšu sēklu eļļa
30
30
13.
Hidrogenēta saulespuķu eļļa
18
18
14.
Hidrogenēta palmu eļļa
15
15
15.
Tīra rapšu sēklu eļļa
30
30
16.
No organiskajiem sadzīves atkritumiem iegūta
biogāze, saspiesta dabasgāze
0
0
3.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 5.jūlija noteikumiem Nr.545
Nesummētās pastāvīgās vērtības audzēšanai: e
ec
11
/
16
17.
No vircas iegūta biogāze, saspiesta dabasgāze
0
0
18.
No sausajiem mēsliem iegūta biogāze,
saspiesta dabasgāze
0
0
19.
Kviešu salmu etanols
3
3
20.
Koksnes atlieku etanols
1
1
21.
Audzētās koksnes etanols
6
6
22.
No koksnes atliekām Fišera–Tropša sintēzē
iegūta dīzeļdegviela
1
1
23.
No audzētas koksnes Fišera–Tropša sintēzē
iegūta dīzeļdegviela
4
4
24.
Koksnes atlieku dimetilēteris (DME)
1
1
25.
Audzētas koksnes DME
5
5
26.
Koksnes atlieku metanols
1
1
27.
Audzētās koksnes metanols
5
5
28.
No atjaunojamiem energoresursiem iegūtais
MTBE
Tāds pats kā metanola ražošanas paņēmienam
Piezīme. * Neietver dzīvnieku izcelsmes taukus, kas ražoti no dzīvnieku atkritumiem un iekļauti 3.izejmateriālu
kategorijā atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 
1774/2002
 (2002.gada 3.oktobris), ar ko nosaka
veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku
uzturam.
Ekonomikas ministra vietā – zemkopības ministrs J.Dūklavs
Nr.p.k.
Biodegvielas vai bioloģiskā šķidrā kurināmā ražošanas paņēmiens
Tipiskās
siltumnīcefekta
gāzu emisijas
(gCO
2eq
/MJ)
Standarta
siltumnīcefekta
gāzu emisijas
(gCO
2eq
/MJ)
1.
Cukurbiešu etanols
19
26
2.
Kviešu etanols (izmantotais kurināmais nav norādīts)
32
45
3.
Kviešu etanols (koģenerācijas stacijās izmantotais kurināmais –
lignīts)
32
45
4.
Kviešu etanols (parastajā katlā izmantotais kurināmais –
dabasgāze)
21
30
5.
Kviešu etanols (koģenerācijas stacijās izmantotais kurināmais –
dabasgāze)
14
19
6.
Kviešu etanols (koģenerācijas stacijās izmantotais kurināmais –
salmi)
1
1
7.
Savienībā audzētas kukurūzas etanols (koģenerācijas stacijās
izmantotais kurināmais – dabasgāze)
15
21
8.
Cukurniedru etanols
1
1
9.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais ETBE
Tāds pats kā etanola ražošanas
paņēmienam
10.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais TAEE
Tāds pats kā etanola ražošanas
paņēmienam
11.
Rapšu sēklu biodīzeļdegviela
16
22
12.
Saulespuķu biodīzeļdegviela
16
22
13.
Sojas pupu biodīzeļdegviela
18
26
14.
Palmu eļļas biodīzeļdegviela (apstrādes paņēmiens nav norādīts)
35
49
4.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 5.jūlija noteikumiem Nr.545
Nesummētās pastāvīgās emisiju vērtības pārstrādei (ietverot elektroenerģijas
pārpalikumu): e
p
–e
ee
12
/
16
15.
Palmu eļļas dīzeļdegviela (apstrāde ar metāna piesaisti eļļas
spiestuvē)
13
18
16.
Atkritumu augu vai dzīvnieku izcelsmes tauku biodīzeļdegviela
9
13
17.
Hidrogenēta rapšu sēklu eļļa
10
13
18.
Hidrogenēta saulespuķu eļļa
10
13
19.
Hidrogenēta palmu eļļa (apstrādes paņēmiens nav norādīts)
30
42
20.
Hidrogenēta palmu eļļa (apstrāde ar metāna piesaisti eļļas
spiestuvē)
7
9
21.
Tīra rapšu sēklu eļļa
4
5
22.
No organiskajiem sadzīves atkritumiem iegūta biogāze, saspiesta
dabasgāze
14
20
23.
No vircas iegūta biogāze, saspiesta dabasgāze
8
11
24.
No sausajiem mēsliem iegūta biogāze, saspiesta dabasgāze
8
11
25.
Kviešu salmu etanols
5
7
26.
Koksnes etanols
12
17
27.
Fišera–Tropša sintēzē no koksnes iegūta dīzeļdegviela
0
0
28.
Koksnes DME
0
0
29.
Koksnes metanols
0
0
30.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais MTBE
Tāds pats kā metanola ražošanas
paņēmienam
Ekonomikas ministra vietā – zemkopības ministrs J.Dūklavs
Nr.p.k.
Biodegvielas vai bioloģiskā šķidrā kurināmā ražošanas
paņēmiens
Tipiskās
siltumnīcefekta gāzu
emisijas
(gCO
2eq
/MJ)
Standarta
siltumnīcefekta gāzu
emisijas
(gCO
2eq
/MJ)
1.
Cukurbiešu etanols
2
2
2.
Kviešu etanols
2
2
3.
Savienībā audzētas kukurūzas etanols
2
2
4.
Cukurniedru etanols
9
9
5.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais ETBE
Tāds pats kā etanola ražošanas
paņēmienam
6.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais TAEE
Tāds pats kā etanola ražošanas
paņēmienam
7.
Rapšu sēklu biodīzeļdegviela
1
1
8.
Saulespuķu biodīzeļdegviela
1
1
9.
Sojas pupu biodīzeļdegviela
13
13
10.
Palmu eļļas biodīzeļdegviela
5
5
11.
Atkritumu augu vai dzīvnieku izcelsmes tauku biodīzeļdegviela
1
1
12.
Hidrogenēta rapšu sēklu eļļa
1
1
13.
Hidrogenēta saulespuķu eļļa
1
1
14.
Hidrogenēta palmu eļļa
5
5
15.
Tīra rapšu sēklu eļļa
1
1
16.
No organiskajiem sadzīves atkritumiem iegūta biogāze,
saspiesta dabasgāze
3
3
17.
No vircas iegūta biogāze, saspiesta dabasgāze
5
5
5.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 5.jūlija noteikumiem Nr.545
Nesummētās pastāvīgās emisiju vērtības transportēšanai un tirdzniecībai: e
td
13
/
16
18.
No sausajiem mēsliem iegūta biogāze, saspiesta dabasgāze
4
4
19.
Kviešu salmu etanols
2
2
20.
Koksnes atlieku etanols
4
4
21.
Audzētās koksnes etanols
2
2
22.
No koksnes atliekām Fišera–Tropša sintēzē iegūta dīzeļdegviela
3
3
23.
No audzētas koksnes Fišera–Tropša sintēzē iegūta dīzeļdegviela
2
2
24.
Koksnes atlieku dimetilēteris (DME)
4
4
25.
Audzētas koksnes DME
2
2
26.
Koksnes atlieku metanols
4
4
27.
Audzētās koksnes metanols
2
2
28.
No atjaunojamiem energoresursiem saražotais metil-
tercbutilēteris (MTBE)
Tāds pats kā metanola ražošanas
paņēmienam
Ekonomikas ministra vietā – zemkopības ministrs J.Dūklavs
6.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 5.jūlija noteikumiem Nr.545
Iesniegums apliecinājuma saņemšanai par biodegvielas vai bioloģiskā šķidrā
kurināmā izejvielu audzēšanas zemes platību atbilstību ilgtspējības kritērijiem
14
/
16
Ekonomikas ministra vietā – zemkopības ministrs J.Dūklavs
1.tabula
References ražas 2011.gadam
Nr.p.k.
Kultūraugi, kas izmantojami biodegvielas iegūšanā
Maksimālā ražība (t/ha)
1.
Ziemāji:
1.1.
kvieši
9,4
1.2.
rudzi
7,0
1.3.
rapsis
5,0
1.4.
tritikāle
7,0
2.
Vasarāji:
7.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 5.jūlija noteikumiem Nr.545
Biodegvielas ražošanas izejvielu (kultūraugu) references ražas un
nepieciešamie izejvielu apjomi viena litra biodegvielas ražošanai
15
/
16
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
2.1.
kvieši
7,0
2.2.
rapsis
3,5
2.3.
auzas
5,0
2.tabula
Biodegvielas maksimālais iespējamais ražošanas apjoms
Nr.p.k.
Biodegvielas ražošanas izejviela
Nepieciešamais izejvielas
apjoms
1 litra biodegvielas ražošanai
1.
Kvieši
3,2 kg
2.
Rudzi
3,2 kg
3.
Rapsis
3,2 kg
4.
Tritikāle
3,2 kg
5.
Auzas
5,2 kg
6.
Rapsis (1 litra rapšu eļļas ražošanai)
3,0 kg
7.
Rapšu eļļa (1 litra biodīzeļdegvielas ražošanai)
1,11 litri
Ekonomikas ministra vietā – zemkopības ministrs J.Dūklavs
16
/
16