Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 394/395
(2305/2306), 07.11.2000.,
"Ziņotājs", 22, 23.11.2000.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
26.10.2000.
Stājas spēkā: 
21.11.2000.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2016. - ...
Grozījumi:
26.09.2002. likums / LV, 149 (2724), 16.10.2002. / Stājas spēkā 30.10.2002.
20.01.2005. likums / LV, 22 (3180), 09.02.2005. / Stājas spēkā 23.02.2005.
25.09.2008. likums / LV, 160 (3944), 15.10.2008. / Stājas spēkā 29.10.2008.
12.06.2009. likums / LV, 100 (4086), 30.06.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
16.12.2010. likums / LV, 206 (4398), 30.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
13.10.2011. likums / LV, 173 (4571), 02.11.2011. / Stājas spēkā 16.11.2011.
19.09.2013. likums / LV, 193 (4999), 03.10.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
29.05.2014. likums / LV, 113 (5173), 11.06.2014. / Stājas spēkā 25.06.2014.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Par radiācijas drošību un kodoldrošību
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
darbības ar jonizējošā starojuma avotiem
 — cilvēka darbības (jonizējošā starojuma avotu ražošana,
importēšana, eksportēšana, transportēšana, pārdošana, iznomāšana, iegūšana īpašumā vai lietošanā,
glabāšana, remontēšana un citas līdzīgas darbības), kas var palielināt cilvēku apstarošanu no mākslīgajiem
jonizējošā starojuma avotiem vai no dabiskajiem jonizējošā starojuma avotiem, ja dabiskos radionuklīdus
izmanto to radioaktīvo, kodoldalīšanās vai kodolpārvērtību īpašību dēļ, izņemot apstarošanu avāriju gadījumos;
1
1
) 
apglabāšana
 — radioaktīvo atkritumu ievietošana radioaktīvo atkritumu apglabāšanas objektā, lai tos
neņemtu ārā;
2)
 jonizējošais starojums 
— enerģijas plūsma daļiņu vai elektromagnētisko viļņu veidā (viļņa garums vienāds ar
100 nanometriem vai mazāks vai viļņa svārstību frekvence vienāda ar 3 x 1015 herciem vai lielāka). Tas ir
gamma starojums, rentgenstarojums, korpuskulārais starojums un jebkāds cits starojums, kas spēj radīt
jonizāciju tiešā vai netiešā veidā;
3) 
jonizējošā starojuma avoti
 — ierīces, radioaktīvās vielas, kodolmateriāli, radioaktīvie atkritumi vai iekārtas,
kas spēj ģenerēt jonizējošo starojumu vai no neradioaktīviem materiāliem radīt radioaktīvās vielas, tos apstarojot
ar daļiņām vai augstas enerģijas gamma starojumu, kā arī jonizējošā starojuma ģenerēšanas tehnisko iekārtu
nozīmīgas daļas;
4)
 kodoliekārta 
— kodolmateriālu bagātināšanas iekārta, kodoldegvielas ražošanas iekārta, kodolreaktors
(atomelektrostacija), lietotās kodoldegvielas pārstrādes iekārta, pētnieciskais kodolreaktors, lietotās
kodoldegvielas glabātava, kā arī radioaktīvu atkritumu glabātava, kas atrodas vienā teritorijā ar kādu no
1
/
15
minētajām kodoliekārtām un ir tieši saistīta ar šo kodoliekārtu;
5) 
kodolmateriāli 
— rūdas, no kurām ķīmiskos vai fizikālos procesos var iegūt urānu vai toriju, urāns, kas
satur dabā esošo izotopu maisījumu, vai vājināts urāns, urāns 233, ar urānu 233 vai urānu 235 bagātināts urāns,
torijs metāliskā veidā, sakausējuma veidā, ķīmiska savienojuma vai koncentrāta veidā, plutonijs, izņemot tādu
plutonija izotopu maisījumu, kurā plutonija 238 koncentrācija ir lielāka par 80 procentiem, kā arī citi materiāli,
kuri satur izotopus, kas spēj dalīties mijiedarbībā ar neitroniem, un kuri kodoldalīšanās procesā rada jonizējošo
starojumu;
5
1
) 
lietotā kodoldegviela
 — kodoldegviela, kas ir apstarota reaktora aktīvajā zonā un izņemta no aktīvās
zonas;
6) 
operators
 — fiziskā vai juridiskā persona, kurai ir licence darbībām ar jonizējošā starojuma avotiem vai kura
ir reģistrējusi darbības ar jonizējošā starojuma avotiem un ir atbildīga par darbībām, radiācijas drošību un
kodoldrošību tās kontrolētajā zonā;
6
1
) 
pārstrāde
 — process vai darbība, kuras mērķis ir iegūt no lietotās kodoldegvielas skaldmateriālus un
pārveidotos materiālus turpmākai lietošanai vai pārveidot radioaktīvos atkritumus cietā veidā atbilstoši
izraudzītajam iepakojumam, lai tos varētu droši transportēt un apglabāt;
7)
 radiācijas drošība un kodoldrošība
 — organizatorisku un tehnisku pasākumu sistēma, lai nodrošinātu
jonizējošā starojuma avotu un kodoliekārtu drošu izmantošanu, novērstu radiācijas avārijas un mazinātu
radiācijas avāriju sekas, tādējādi aizsargājot cilvēkus un vidi no jonizējošā starojuma avotu un kodoliekārtu
jonizējošā starojuma kaitīgās iedarbības apdraudējuma;
8)
 radioaktīvā viela 
— viela, kura satur vienu vai vairākus radionuklīdus — izotopus, kas atomu pārvēršanās
procesā rada jonizējošo starojumu ar kopējo vai īpatnējo radioaktivitāti, kura pārsniedz pieļaujamos lielumus un
no kuras nepieciešams aizsargāt cilvēkus un vidi;
9) 
radioaktīvie atkritumi
 — radioaktīvi materiāli gāzveida, šķidrā vai cietā agregātstāvoklī, kurus neparedz vai
neplāno turpmāk lietot;
9
1
) 
radioaktīvo atkritumu apglabāšanas objekts
 — objekts vai iekārta, kurā tiek apglabāti radioaktīvie
atkritumi un kuras darbībai ir saņemta licence;
9
2
) 
radioaktīvo atkritumu pārvaldība
 — visas darbības, kas saistītas ar radioaktīvo atkritumu pirmapstrādi,
apstrādi, kondicionēšanu, glabāšanu vai apglabāšanu, izņemot transportēšanu ārpus operatora kontrolētās
zonas;
9
3
) 
radioaktīvo atkritumu pārvaldības objekts
 — objekts vai iekārta, kurā tiek veiktas darbības radioaktīvo
atkritumu pārvaldībai un kuras darbībai ir saņemta licence;
10) 
valsts nozīmes jonizējošā starojuma objekti
 — kodoliekārtas, radioaktīvo atkritumu apglabāšanas
objekti, radioaktīvo atkritumu pārvaldības objekti un tādi objekti, kuros tiek veiktas darbības ar radioaktīvajām
vielām, kuru kopējā radioaktivitāte vairāk nekā vienu miljardu reižu pārsniedz Ministru kabineta noteiktos limitus,
kuriem nepieciešama licence.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.09.2008.
, 
13.10.2011.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
 
6.
un 
10.punkta
 jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
2.pants. Likuma mērķis un piemērošanas joma
(1) Šā likuma mērķis ir nodrošināt cilvēku un vides aizsardzību no jonizējošā starojuma kaitīgās iedarbības un
noteikt valsts institūciju, fizisko un juridisko personu pienākumus un tiesības radiācijas drošības un kodoldrošības
jomā.
(2) Likums nosaka drošības prasības jonizējošā starojuma avotiem un darbībām ar tiem un izvirza īpašas prasības
valsts nozīmes jonizējošā starojuma objektiem, kā arī nosaka pienākumu sadali starp valsts iestādēm radiācijas
drošības un kodoldrošības jomā.
3.pants. Radiācijas drošības un kodoldrošības pamatprincipi
2
/
15
(1) Darbības ar jonizējošā starojuma avotiem ir pieļaujamas, ja tiek ievēroti šādi pamatprincipi:
1) cilvēki un vide drīkst saņemt tikai tādu jonizējošā starojuma dozu, kas nepārsniedz noteiktos dozu limitus;
2) sasniegtais pozitīvais rezultāts pārsniedz negatīvo ietekmi vai zaudējumus, ko rada darbības ar jonizējošā
starojuma avotiem;
3) ņemot vērā ekonomiskos un sociālos faktorus, kā arī tehnisko līdzekļu iespējas, izraudzīti optimāli radiācijas
drošības pasākumi, lai apstarošanas līmenis būtu saprātīgi zems un nepārsniegtu noteiktos dozu limitus;
4) operators ir apdrošinājis civiltiesisko atbildību par savas darbības vai bezdarbības dēļ nodarītu kaitējumu
trešās personas dzīvībai un veselībai vai tās mantai vai videi;
5) darbības ar jonizējošā starojuma avotiem veic pēc licences saņemšanas vai darbību reģistrēšanas, izņemot
Ministru kabineta noteikumos paredzētos gadījumus.
(2) Aizliegts kodoliekārtu un radioaktīvo atkritumu apglabāšanas objektu vai radioaktīvo atkritumu pārvaldības
objektu izvietot īpaši aizsargājamā dabas teritorijā, apdzīvotā vietā vai tiešā apdzīvotas vietas tuvumā.
(3) Radiācijas drošības un kodoldrošības pamatprincipu ieviešana notiek saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem
par aizsardzību pret jonizējošo starojumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
 Pirmās daļas 
5.punkta
 jaunā
redakcija stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
II nodaļa 
Radiācijas drošības un kodoldrošības 
valsts uzraudzība un kontrole
4.pants. Uzraudzības un kontroles institūcija
Valsts uzraudzību un kontroli radiācijas drošības un kodoldrošības jomā veic valsts pārvaldes iestādes Valsts vides
dienesta Radiācijas drošības centrs (turpmāk arī — Centrs).
(
12.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
5.pants. Valsts vides dienesta Radiācijas drošības centra galvenās funkcijas
Centra galvenās funkcijas ir šādas:
1) sagatavot priekšlikumus par radiācijas drošības un kodoldrošības uzraudzības un kontroles politiku valstī;
2) veikt radiācijas drošības un kodoldrošības uzraudzību un kontroli;
3) veikt jonizējošā starojuma mērīšanas līdzekļu un individuālo dozimetru pārbaudes un lietošanas uzraudzību,
kā arī nodrošināt kontroli;
4) izsniegt licences darbībām ar jonizējošā starojuma avotiem un reģistrēt darbības ar šiem avotiem;
5) apkopot, analizēt un sniegt Radiācijas drošības padomei informāciju par situāciju valstī radiācijas drošības
jomā, galvenajiem jonizējošā starojuma avotu lietotājiem un kontroles rezultātiem;
6) informēt personas, kas vada darbus ar jonizējošā starojuma avotiem, par radiācijas drošību reglamentējošiem
normatīvajiem aktiem un rekomendācijām radiācijas drošības līmeņa paaugstināšanai;
7) nodrošināt valsts teritorijā atklāto nezināmo jonizējošā starojuma avotu vai uz valsts robežas atklāto
nedeklarēto jonizējošā starojuma avotu identifikāciju, izpēti, novērtējumu un organizēt to apglabāšanu, ja
starojuma avota lietotāju vai īpašnieku nav iespējams noteikt;
3
/
15
8) veicināt jaunu tehnoloģiju ieviešanu, lai samazinātu jonizējošā starojuma avotu lietošanas iespējamo kaitīgo
ietekmi;
9) koordinēt tehniskās palīdzības programmas radiācijas drošības jomā;
10) sagatavot ziņojumus starptautiskajām organizācijām, konvenciju un līgumu sekretariātiem un Eiropas
Komisijai par jautājumiem, kas ir Centra kompetencē, piedalīties šo jautājumu apspriešanā attiecīgajās
starptautiskajās organizācijās;
11) izvērtēt starptautisko institūciju prasību un rekomendāciju ievērošanu Latvijā un sagatavot priekšlikumus par
grozījumiem attiecīgajos normatīvajos aktos vai par jaunu normatīvo aktu izstrādi;
12) lai paaugstinātu radiācijas drošības līmeni valstī, organizēt un koordinēt to inspektoru un darbu vadītāju
apmācību, kuru darbs saistīts ar radiācijas drošību, kā arī veicināt šo darbu izpildītāju apmācību;
13) veidot un aktualizēt datu bāzes par to personu apstarošanu, kuri strādā ar jonizējošā starojuma avotiem, un
iedzīvotāju apstarošanu;
14) nodrošināt jonizējošā starojuma avotu uzskaiti, veidot un aktualizēt datu bāzes par radioaktīvajām vielām,
kodolmateriāliem, radioaktīvajiem atkritumiem un citiem jonizējošā starojuma avotiem;
15) veidot un uzturēt reģistru par personām, kas veic darbības ar jonizējošā starojuma avotiem vai strādā darba
vietās, kur ir paaugstināta dabiskā radiācija;
15
1
) uzturēt un aktualizēt Valsts vides dienesta mājaslapā internetā informāciju par jonizējošā starojuma
avotiem un to pielietojumu, operatoriem un valsts nozīmes jonizējošā starojuma objektiem, ievērojot normatīvo
regulējumu par informācijas atklātību;
16) nodrošināt kodolnegadījumu izziņošanas 24 stundu operatīvo gatavību un veikt sakaru punkta funkcijas
saskaņā ar Konvenciju par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu;
17) veikt Kodolmateriālu piegādātāju grupas kontaktpersonas pienākumus, lai veicinātu Kodolieroču
neizplatīšanas līguma un ar to saistīto līgumu izpildi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.01.2005.
, 
12.06.2009.
, 
13.10.2011.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā
25.06.2014.
 4.punkta jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
6.pants. Valsts vides dienesta Radiācijas drošības centra tiesības
(1) Centram ir tiesības nekavējoties saņemt informāciju par jebkurām avārijām un negadījumiem, kas var ietekmēt
radiācijas drošību un kodoldrošību, kā arī pieprasīt un saņemt bez maksas no valsts institūcijām, iestādēm un
operatoriem Centra funkciju pildīšanai nepieciešamo informāciju par radiācijas drošību un kodoldrošību.
(2) Centrs:
1) aizliedz veikt darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, ja tiek pārkāpti radiācijas drošības un kodoldrošības
normatīvi;
2) aptur arī tādas darbības, kurām nav nepieciešama licence vai reģistrēšana, ja rodas draudi cilvēku dzīvībai un
veselībai.
(3) Centram ir tiesības sadarboties ar starptautiskajām organizācijām radiācijas drošības jautājumu risināšanā.
(4) Centra izdotos administratīvos aktus, izņemot lēmumus radiācijas drošības kontroles jautājumos, un faktisko
rīcību var apstrīdēt Vides pārraudzības valsts birojā. Vides pārraudzības valsts biroja lēmumu var pārsūdzēt tiesā.
Centra amatpersonu izdotos lēmumus radiācijas drošības kontroles jautājumos var apstrīdēt Valsts vides dienesta
ģenerāldirektoram. Valsts vides dienesta ģenerāldirektora lēmumu var pārsūdzēt tiesā. Centra izdoto administratīvo
aktu, kā arī Centra amatpersonu izdoto lēmumu apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur to darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
 Otrās daļas
2.punkta
 jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
4
/
15
7.pants. Valsts vides dienesta Radiācijas drošības centra inspektoru tiesības
(1) Centra inspektoriem ir tiesības pārbaudīt vietas, kur tiek veiktas darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, un
ņemt paraugus uzraudzības mērķiem nepieciešamā daudzumā. Šādu paraugu ņemšana netiek uzskatīta par
zaudējumu nodarīšanu.
(2) Lai kontrolētu šā likuma un citu normatīvo aktu prasību izpildi radiācijas drošības un kodoldrošības jomā, Centra
inspektoriem ir tiesības:
1) pieņemt lēmumus un dot atzinumus par situāciju radiācijas drošības un kodoldrošības jomā;
2) izdot administratīvus aktus vadītājiem un operatoriem, kuru darbs saistīts ar jonizējošā starojuma avotiem, lai
nepieļautu vai novērstu radiācijas drošības un kodoldrošības prasību pārkāpumus un paaugstinātu radiācijas
drošības līmeni;
3) sastādīt protokolus (aktus) par pārbaudes rezultātiem;
4) izskatīt materiālus par radiācijas drošības un kodoldrošības normatīvo aktu pārkāpumiem un, ja
nepieciešams, saukt vainīgās personas pie administratīvās atbildības vai veikt citas likumos un normatīvajos
aktos paredzētās darbības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
8.pants. Radiācijas drošības padome
(1) Radiācijas drošības padome (turpmāk — Padome) ir konsultatīva institūcija. Padomes nolikumu apstiprina
Ministru kabinets. Padomes darbību organizē Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija.
(2) Padomes darbības mērķis ir konsultēt valsts un pašvaldību institūcijas un iestādes, kā arī citas institūcijas un
iestādes par jautājumiem, kas saistīti ar radiācijas drošību un kodoldrošību, un veicināt dažādu institūciju sadarbību
radiācijas drošības nostiprināšanā. Padomes lēmumiem ir ieteikuma raksturs, un tās atzinumi ir pieejami ikvienai
ieinteresētai personai.
(3) Pirms attiecīgo priekšlikumu iesniegšanas Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai vai citām
ministrijām Centrs konsultējas ar Padomi par to, kā uzlabot radiācijas drošību un kodoldrošību valstī.
(4) Padomes personālsastāvu apstiprina vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.01.2005.
, 
16.12.2010.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
9.pants. Pienākumu sadalījums starp pārbaudēs iesaistītajām institūcijām
(1) Veselības ministrija un tās padotībā esošās iestādes:
1) nodrošina obligātās veselības pārbaudes personām, kuras strādā ar jonizējošā starojuma avotiem;
2) sadarbībā ar Centru veic medicīnā izmantojamo jonizējošā starojuma ierīču tehniskās uzraudzības kontroli.
(2) Valsts robežsardze sadarbībā ar Valsts ieņēmumu dienesta muitas iestādēm, Pārtikas un veterināro dienestu,
Centru un citām institūcijām atbilstoši kompetencei veic pārbaudes robežšķērsošanas vietās, lai novērstu tādu preču,
bagāžas, personu un transportlīdzekļu pārvietošanu, kuros radioaktīvo vielu daudzums pārsniedz pieļaujamās normas,
un neatļautu jonizējošā starojuma avotu pārvietošanu.
(2
1
) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā veic preču, bagāžas, personu un transportlīdzekļu radiometrisko
kontroli robežšķērsošanas vietās, un prasības radiometriskajā kontrolē iesaistīto personu apmācībai radiācijas
drošības jautājumos.
(3) Centrs sadarbībā ar Iekšlietu ministrijas pilnvarotām institūcijām pārbauda fiziskās aizsardzības nodrošinājumu
un sagatavotību iespējamām avārijām vietās, kur tiek veiktas darbības ar jonizējošā starojuma avotiem.
(4) Ministru kabinets nosaka prasības attiecībā uz:
5
/
15
1) jonizējošā starojuma avotu fizisko aizsardzību;
2) sagatavotību radiācijas avārijai un rīcību šādas avārijas gadījumā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.09.2002.
, 
20.01.2005.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
Otrās daļas jaunā redakcija un 2.
1
 daļa stājas spēkā 
01.05.2015.
 Sk. Pārejas noteikumu 
5.punktu
)
10.pants. Radiācijas monitorings
(1) Centrs nodrošina radiācijas monitoringa staciju darbību un informācijas apmaiņu atbilstoši starptautisko līgumu
prasībām radiācijas drošības un kodoldrošības jomā.
(2) Pārtikas un veterinārais dienests organizē pārtikas un dzīvnieku barības radioaktīvā piesārņojuma kontroli un par
to iesniedz Centram datus.
(3) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību “Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs”:
1) koordinē un organizē vides radiācijas monitoringu atbilstoši Vides monitoringa programmai;
2) katru gadu iesniedz Eiropas Komisijai ziņojumu par vides radiācijas monitoringu un pārtikas radioaktīvā
piesārņojuma kontroli.
(4) Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību “Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs” attiecībā uz šā
panta trešajā daļā minēto pārvaldes uzdevumu izpildi ir Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas
pakļautībā.
(
13.10.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.11.2011.
)
III nodaļa 
Licencēšana un reģistrēšana
(Nodaļas nosaukums 
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
 Nodaļas nosaukuma jaunā
redakcija stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 6.punktu)
11.pants. Licenču izsniegšana darbībām ar jonizējošā starojuma avotiem un darbību ar jonizējošā
starojuma avotiem reģistrēšana
(1) Jebkura darbība ar jonizējošā starojuma avotiem ir licencējama vai reģistrējama. Lai uzsāktu un veiktu darbību ar
šādiem avotiem, ņem vērā attiecīgajā licencē vai reģistrācijas lēmumā noteiktos ierobežojumus.
(2) Ministru kabinets nosaka:
1) kritērijus, kas ievērojami, lai uzsāktu darbības ar jonizējošā starojuma avotiem;
2) darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, kurām nav nepieciešama licencēšana vai reģistrēšana, jo cilvēku
rīcība šīs darbības nespēj ietekmēt vai potenciālā jonizējošā starojuma doza un apstarošanas kaitīgā iedarbība
ir tik maza, ka no radiācijas drošības viedokļa to var neņemt vērā;
3) darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, kurām ir nepieciešama reģistrēšana;
4) kārtību, kādā izsniedz, aptur un anulē licenci darbībām ar jonizējošā starojuma avotiem;
5) kārtību, kādā reģistrē un aptur darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, un kārtību, kādā anulē šādu darbību
reģistrāciju.
(3) Licencējamas šādas darbības ar jonizējošā starojuma avotiem:
1) radioaktīvās vielas nesaturošu jonizējošā starojuma avotu lietošana nemedicīniskajā apstarošanā, ja darbības
tiek veiktas dažādās telpās bez noteikta telpas plāna (montāžas plāna), ārpus ēkām vai uzņēmuma teritorijas;
6
/
15
2) radioaktīvās vielas nesaturošu jonizējošā starojuma avotu — datortomogrāfijas iekārtu un elektronu
paātrinātāju — lietošana nemedicīniskajā apstarošanā;
3) radioaktīvās vielas nesaturošu jonizējošā starojuma avotu apkalpošana (tehniskā apkope), tehnisko
parametru pārbaudes, uzstādīšana, remonts, demontāža un likvidēšanas pakalpojumu sniegšana;
4) darbības ar jonizējošā starojuma avotiem medicīnā;
5) darbības ar radioaktīvās vielas saturošiem jonizējošā starojuma avotiem vai ar tādiem jonizējošā starojuma
avotiem, kuri savas darbības rezultātā rada radioaktīvās vielas, ja to kopējā radioaktivitāte vairāk nekā 10
3
 reizes
pārsniedz limitus, atbilstoši kuriem nepieciešama reģistrācija darbībām ar jonizējoša starojuma avotiem.
(4) Lēmumu par licences izsniegšanu vai darbību ar jonizējošā starojuma avotiem reģistrēšanu pieņem Centrs.
Licencē un reģistrācijas lēmumā Centrs nosaka, kādas darbības un ar kādiem jonizējošā starojuma avotiem ir
atļautas.
(5) Par licences izsniegšanu un darbību reģistrēšanu maksājama valsts nodeva, kuru ieskaita valsts pamatbudžetā.
Valsts nodevas apmēru un maksāšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
 Panta jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk.
Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
12.pants. Kārtība, kādā saskaņojama valsts nozīmes jonizējošā starojuma objektu izveidošana vai
būtisku pārmaiņu veikšana tajos
(1) Ja saskaņā ar likumu "Par ietekmes uz vidi novērtējumu" ir veikts ietekmes uz vidi novērtējums valsts nozīmes
jonizējošā starojuma objekta izveidošanai vai būtisku pārmaiņu veikšanai tajā, lēmumu akceptēt darbību ar ikreizēju
rīkojumu pieņem Ministru kabinets. Centrs:
1) informē iedzīvotājus par to, ka ir pieprasīta licence valsts nozīmes jonizējošā starojuma objekta izveidošanai
vai būtisku pārmaiņu veikšanai tajā, ievietojot informāciju Valsts vides dienesta mājaslapā internetā, un
konsultējas ar Padomi par šādu objektu izveidošanas lietderīgumu, analizē plānoto pārmaiņu iespējamo ietekmi
uz radiācijas drošību un kodoldrošību, izvērtē, vai pozitīvais rezultāts, ko sasniegs operators, pārsniegs kopējo
negatīvo ietekmi;
2) izsniedz licenci valsts nozīmes jonizējošā starojuma objekta izveidošanai vai būtisku pārmaiņu veikšanai tajā.
(2) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā publiski apspriežama valsts nozīmes jonizējošā starojuma objektu
izveidošana vai būtisku pārmaiņu veikšana tajos.
(3) Lēmumu par licences izsniegšanu valsts nozīmes jonizējošā starojuma objekta izveidošanai vai būtisku
pārmaiņu veikšanai tajā Centrs pieņem 60 dienu laikā pēc iesnieguma saņemšanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.01.2005.
, 
13.10.2011.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
Grozījumi pirmajā daļā un trešās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
IV nodaļa 
Operatora un darbu vadītāja pienākumi, 
strādājot ar jonizējošā starojuma avotiem
13.pants. Operatora pamatpienākumi
(1) Lai fizisko vai juridisko personu atzītu par operatoru un fiziskā vai juridiskā persona drīkstētu uzsākt darbības ar
jonizējošā starojuma avotiem, tā norīko darbu vadītāju un pilnvaro viņu sagatavot un Ministru kabineta noteiktajā kārtībā
iesniegt Centram iesniegumu licences saņemšanai vai darbības reģistrēšanai. Ja Centrs izsniedz licenci vai reģistrē
darbību, fiziskā vai juridiskā persona kļūst par operatoru. Operators atbild par radiācijas drošību un kodoldrošību tā
kontrolētajā zonā.
(2) Operators nodrošina, lai tie jonizējošā starojuma avoti, kuri nav nepieciešami turpmākām darbībām vai kuru
drošība vairs neatbilst normatīvajos aktos noteiktajām prasībām, tiktu padarīti nekaitīgi.
7
/
15
(3) Operators nodrošina, lai ikviena persona, kas strādā tā kontrolētajā zonā, ir aizsargāta pret jonizējošā starojuma
iedarbību.
(3
1
) Operators nodrošina to personu apstarojuma kontroli un uzskaiti, kuri veic darbības ar jonizējošā starojuma
avotiem.
(4) Personu apstarošanas kontroles un uzskaites kārtību nosaka Ministru kabinets, nodrošinot, lai informāciju par
viesstrādnieku apstarošanu varētu izmantot arī viņu mītnes valstīs.
(4
1
) Šā panta trešajā daļā minēto personu apstarojuma uzskaitei valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību “Latvijas
Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs” par maksu veic individuālos dozimetriskos mērījumus ar individuālajiem
termoluminiscences dozimetriem. Ministru kabinets apstiprina ar individuālo dozimetrisko mērījumu veikšanu saistīto
maksas pakalpojumu cenrādi.
(5) Lai aizsargātu šā panta trešajā daļā minēto personu pret jonizējošo starojumu, operators to nodrošina ar
individuālajiem un kolektīvajiem aizsardzības līdzekļiem.
(6) Operators katru gadu līdz 31.janvārim nosūta Centram informāciju par izmaiņām, kas saistītas ar jonizējošā
starojuma avotiem un darbībām ar tiem, kā arī par personālsastāva izmaiņām un citām pārmaiņām, kuras
ietekmējušas radiācijas drošību un kodoldrošību iepriekšējā kalendāra gadā.
(7) 
(Izslēgta ar 
29.05.2014
. likumu)
(8) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā aizpildāms un iesniedzams pārskats par darbībām ar jonizējošā
starojuma avotiem, kā arī apstiprina šā pārskata veidlapas paraugu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.01.2005.
, 
13.10.2011.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
Pirmās daļas jaunā redakcija un astotā daļa stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
14.pants. Darbu vadītāja pamatpienākumi
(1) Darbus ar jonizējošā starojuma avotiem vada operatora pilnvarots darbu vadītājs. Minimālās kvalifikācijas
prasības darbu vadītājam nosaka Ministru kabinets.
(2) Darbu vadītājs:
1) nodrošina radioaktīvo vielu, kodolmateriālu un citu jonizējošā starojuma avotu uzskaiti;
2) veic drošības pasākumus, lai aizsargātu cilvēkus un vidi no jonizējošā starojuma kaitīgās iedarbības un
nepieļautu kodoliekārtu avārijas un citas radiācijas avārijas;
3) nekavējoties informē operatoru un Centru par jebkurām avārijām un negadījumiem, kas var ietekmēt radiācijas
drošību un kodoldrošību;
4) nodrošina, lai visi radioaktīvie atkritumi tiktu savākti, izolēti, uzglabāti, apstrādāti un, ja nepieciešams,
apglabāti, neradot risku cilvēkiem un videi;
5) nodrošina, lai personas, kuras veic darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, būtu pietiekami apmācītas
aizsardzības pasākumu veikšanai, pārzinātu apstākļus un normatīvo aktu prasības, kā arī būtu informētas par
iespējamo risku, kas saistīts ar šiem darbiem;
6) atbilstoši radiācijas drošības prasībām uzrauga un uztur attiecīgā stāvoklī mērinstrumentus un aizsardzības
līdzekļus pret jonizējošo starojumu darba vietās un citās jonizējošā starojuma avotu ietekmes zonās, veic
attiecīgu uzskaiti un reģistrāciju;
7) nodrošina, lai ar jonizējošā starojuma avotiem strādātu tikai tādas personas, kurām pēc obligātās veselības
pārbaudes atļauts ar tiem strādāt.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
 Pirmās daļas jaunā redakcija
stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
8
/
15
15.pants. Informācijas nodrošinājums
(1) Operators un darbu vadītājs ir atbildīgi par to, lai Centrs, kā arī citu valsts un pašvaldību institūciju darbinieki,
kuru kompetencē ietilpst radiācijas drošības un kodoldrošības jautājumi, saņemtu informāciju par radiācijas drošības
un kodoldrošības pasākumiem attiecīgajā objektā.
(2) Kodoliekārtas, radioaktīvo atkritumu apglabāšanas objekta vai radioaktīvo atkritumu pārvaldības objekta
operators katru gadu līdz 31.janvārim informē pašvaldību, kuras teritorijā atrodas attiecīgais objekts, par iepriekšējā
kalendāra gadā veiktajām pārmaiņām objektā saistībā ar radiācijas drošību un kodoldrošību, kā arī par monitoringa
rezultātiem un plānotajiem pasākumiem. Šo informāciju operators ievieto arī savā mājaslapā internetā.
(3) 
(Izslēgta ar 
29.05.2014
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
16.pants. Informācija par negadījumiem
(1) Darbu vadītājs nekavējoties ziņo operatoram, Centram un Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestam par
visām avārijām un negadījumiem, kas notikuši, veicot darbības valsts nozīmes jonizējošā starojuma objektā.
(2) Ja personai, kura strādā ar jonizējošā starojuma avotu, avārijas vai cita negadījuma rezultātā ir nodarīts
kaitējums, tā nekavējoties ziņo par to darbu vadītājam vai operatoram. Darbu vadītājs par to nekavējoties ziņo Centram
un Valsts darba inspekcijai.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
V nodaļa 
Prasības personām, 
strādājot ar jonizējošā starojuma avotiem
(Nodaļas nosaukums ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
17.pants. Ar jonizējošā starojuma avotiem strādājošo personu pamatpienākumi
(1) Ja jonizējošā starojuma dozas var pārsniegt kādu no Ministru kabineta noteiktajiem dozu limitiem attiecībā uz
iedzīvotājiem, darbus ar jonizējošā starojuma avotiem drīkst veikt tikai speciāli apmācītas personas, kuras
sasniegušas 18 gadu vecumu un:
1) kuras ir iepazīstinātas ar jonizējošā starojuma kaitīgo iedarbību;
2) kurām nav Ministru kabineta noteikto medicīnisko kontrindikāciju darbam ar jonizējošā starojuma avotiem;
3) kurām saskaņā ar obligātās veselības pārbaudes rezultātiem ir atļauts strādāt ar jonizējošā starojuma
avotiem.
(2) Personām, kas strādā ar jonizējošā starojuma avotiem:
1) ir pienākums lietot kontroles un drošības līdzekļus un veikt visus pasākumus, lai pasargātu sevi, citus
cilvēkus un vidi no jonizējošā starojuma kaitīgās iedarbības, veikt nepieciešamos mērījumus un tos reģistrēt;
2) aizliegts veikt darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, ja nav veikti visi iespējamie pasākumi, lai nepieļautu
avārijas situācijas, kas varētu izraisīt papildu apstarošanu vai vides piesārņošanu;
3) ir pienākums veikt veselības pārbaudi atbilstoši normatīvajiem aktiem par kārtību, kādā veicama obligātā
veselības pārbaude.
(3) Ja personām, kas strādā ar jonizējošā starojuma avotiem, pasliktinās veselības stāvoklis un tas, iespējams,
saistīts ar jonizējošā starojuma iedarbību, tad šo personu pienākums ir:
1) nekavējoties par šo faktu informēt darbu vadītāju;
9
/
15
2) pārtraukt ar jonizējošo starojumu saistīto darbu izpildi un veikt ārpuskārtas veselības pārbaudi.
(4) Šā panta otrās daļas 3.punkta nosacījums attiecas arī uz tām personām, kurām atbilstoši 
Darba aizsardzības
likuma
 noteikumiem nav pienākuma veikt obligāto veselības pārbaudi.
(5) Studentiem un mācekļiem obligāto veselības pārbaudi nodrošina izglītības iestāde.
(6) Studentiem un mācekļiem obligātās veselības pārbaudes izmaksas sedz izglītības iestāde, bet pārējiem
darbiniekiem gadījumos, uz kuriem neattiecas 
Darba aizsardzības likuma
 nosacījumi par obligātajām veselības
pārbaudēm, — pati persona.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
18.pants. Nepilngadīgo, grūtnieču un ar krūti barojošu māšu nodarbināšana
(1) Personas vecumā no 16 līdz 18 gadiem darbībās ar jonizējošā starojuma avotiem drīkst iesaistīt tikai mācību
nolūkā, un efektīvā jonizējošā starojuma doza šiem mācekļiem vai studentiem nedrīkst pārsniegt 6 milizīvertus gadā.
(2) Ar jonizējošo starojumu saistītajos darbos nedrīkst nodarbināt grūtnieces visā grūtniecības periodā. Kad
persona par grūtniecību ir paziņojusi operatoram, grūtnieci pārceļ darbā, kas nav saistīts ar jonizējošo starojumu, ja
operators nespēj nodrošināt tādus darba apstākļus, ka apstarošanas doza, ko varētu saņemt auglis visā grūtniecības
periodā, nepārsniedz noteikto efektīvās dozas limitu attiecībā uz iedzīvotājiem — 1 milizīvertu, tādējādi nodrošinot, lai
tiktu novērsta jonizējošā starojuma negatīvā ietekme uz grūtnieces drošību un veselību.
(3) Mātes, kuras baro bērnu ar krūti, aizliegts iesaistīt darbā, kas saistīts ar vaļējiem starojuma avotiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
19.pants. Daļēji bīstamas darbības
Ja operatora kontrolētajā zonā nepieciešams atrasties personai, kas nestrādā ar jonizējošā starojuma avotiem,
darbu vadītājam ir pienākums nodrošināt, lai šīs personas kopējā jonizējošā starojuma doza nepārsniedz noteikto
dozas limitu attiecībā uz iedzīvotājiem — 1 milizīvertu gadā. Ja šo prasību nevar izpildīt, darbu vadītājs drīkst atļaut
darbu veikt tikai tādām personām, kurām ir tiesības strādāt ar jonizējošā starojuma avotiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
20.pants. Apmeklētāju aizsardzība
(Izslēgts ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
VI nodaļa 
Radiācijas drošības līdzekļi un pasākumi
21.pants. Papildu pārbaudes
Jebkurai fiziskajai un juridiskajai personai ir tiesības pieprasīt, lai Centrs papildus pārbauda radiācijas drošības un
kodoldrošības situāciju jebkurā operatora kontrolētajā zonā. Paraugu ņemšanas un izpētes izdevumus sedz papildu
pārbaužu pieprasītājs.
22.pants. Jonizējošā starojuma avotu fiziskā aizsardzība
(1) Jonizējošā starojuma avotu fizisko aizsardzību nodrošina operators normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(2) Drošības policija koordinē kodolmateriālu atgūšanas pasākumus un nepieciešamo darbību gadījumā, ja notiek
neatļauta kodolmateriālu pārvietošana, lietošana vai pārveidošana, vai gadījumā, ja ir radušies pamatoti draudi, ka tiks
veiktas neatļautas darbības ar kodolmateriāliem.
(3) Centrs un Drošības policija veic jonizējošā starojuma avotu fiziskās aizsardzības kontroli.
10
/
15
23.pants. Jonizējošā starojuma avotu iepakošanas, marķēšanas un piegādes noteikumi
(1) Operators, kas ražo, importē, eksportē vai iznomā radioaktīvās vielas vai citus jonizējošā starojuma avotus:
1) ir atbildīgs par radioaktīvo vielu iepakojuma vai jonizējošā starojuma avotu izturību un drošumu;
2) nodrošina, lai uz jonizējošā starojuma avota konteinera, korpusa un iepakojuma ir radiācijas brīdinājuma zīme
un uzraksts par tā saturu (īpaši informācija, kas nepieciešama aizsardzībai pret jonizējošo starojumu) latviešu
valodā. Ja šī informācija ir svešvalodā, tai pievieno tulkojumu latviešu valodā;
3) nodrošina, lai jonizējošā starojuma avota pavaddokumentiem tiktu pievienota drošības datu lapa divos
eksemplāros, no kuriem viens nosūtāms ar kravu, bet otrs — pa pastu. Drošības datu lapas saturu nosaka
atbilstoši šā likuma 
24.panta
 prasībām;
4) nodrošina, lai jonizējošā starojuma avots tiktu piegādāts komplektā ar nepieciešamo aprīkojumu, kas
pasargā darbiniekus, iedzīvotājus un vidi no jonizējošā starojuma kaitīgās iedarbības.
(2) Radioaktīvo vielu un jonizējošā starojuma avotu iepakošanas un marķēšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.01.2005.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
24.pants. Drošības datu lapas saturs
(1) Ministru kabinets apstiprina drošības datu lapas paraugu, kā arī nosaka drošības datu lapas aizpildīšanas un
nosūtīšanas kārtību.
(2) Drošības datu lapā iekļaujama radioaktīvajai vielai vai jonizējošā starojuma avotam atbilstoša informācija:
1) radioaktīvās vielas vai jonizējošā starojuma avota identifikācija un ziņas par ražotāju, importētāju vai citu
personu, kas piegādā radioaktīvo vielu vai jonizējošā starojuma avotu;
2) radioaktīvās vielas vai jonizējošā starojuma avota bīstamības raksturojums;
3) pirmās palīdzības pasākumu apraksts;
4) avārijas gadījumā veicamo pasākumu apraksts;
5) glabāšanas un lietošanas prasības;
6) darba drošības pasākumu prasības;
7) drošas transportēšanas prasības;
8) informācija par galvenajiem normatīvajiem aktiem, kas reglamentē darbības ar attiecīgo radioaktīvo vielu vai
jonizējošā starojuma avotu;
9) cita no drošības, cilvēku dzīvības un veselības vai vides aizsardzības viedokļa nozīmīga informācija.
25.pants. Jonizējošā starojuma avotu uzstādīšana un remonts
Operators, kurš uzstāda vai remontē iekārtas, kas saistītas ar jonizējošā starojuma avotiem, drīkst tās uzstādīt
tikai tad, ja tiek nodrošināts aizsardzības aprīkojums un veikti citi pasākumi aizsardzībai pret jonizējošo starojumu, kā
arī ievēroti darba aizsardzības noteikumi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.01.2005.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
26.pants. Kodolmateriālu uzskaites un kontroles kārtība
Kārtību, kādā veicamas darbības ar kodolmateriāliem, ar tiem saistītiem materiāliem un aprīkojumu, kā arī
11
/
15
kodolmateriālu uzskaites un kontroles sistēmas uzturēšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
VII nodaļa 
Radioaktīvie atkritumi un 
neizmantojamie jonizējošā starojuma avoti
27.pants. Radioaktīvie atkritumi
(1) Nav pieļaujama radioaktīvo atkritumu ievešana Latvijas Republikā no citām valstīm, izņemot gadījumus, kad:
1) tiek ievesti atpakaļ tie radioaktīvie atkritumi, kas radušies, ārvalstīs pārstrādājot no Latvijas Republikas
izvestos radioaktīvos atkritumus;
2) nav iespējams atdalīt tieši tos radioaktīvos atkritumus, kas pārstrādes procesā ārvalstīs radušies no
radioaktīvajiem atkritumiem, kuri ievesti no Latvijas Republikas; tādā gadījumā ieved ekvivalentu daudzumu citu
radioaktīvo atkritumu.
(1
1
) Radioaktīvos atkritumus apglabāt ārpus Latvijas Republikas drīkst, ja pirms to pārvadāšanas Latvijas Republika
ir noslēgusi vienošanos ar citu Eiropas Savienības dalībvalsti vai trešo valsti par radioaktīvo atkritumu apglabāšanas
objekta izmantošanu citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai trešajā valstī.
(1
2
) Lēmumu par Latvijas Republikā esošo radioaktīvo atkritumu apglabāšanu citas Eiropas Savienības dalībvalsts
vai trešās valsts radioaktīvo atkritumu apglabāšanas objektā pieņem Ministru kabinets pēc Vides aizsardzības un
reģionālās attīstības ministrijas ierosinājuma.
(1
3
) Pirms radioaktīvo atkritumu nosūtīšanas apglabāšanai uz trešo valsti Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrija informē Eiropas Komisiju par Latvijas Republikas vienošanos ar trešo valsti.
(1
4
) Ministru kabinets pieņem lēmumu par radioaktīvo atkritumu apglabāšanu trešajā valstī, ja tam iesniegtais Vides
aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas ierosinājums atbilst šādiem nosacījumiem:
1) trešā valsts ir noslēgusi vienošanos ar Eiropas Savienību un šīs vienošanās darbības jomā ir ietverta
radioaktīvo atkritumu pārvaldība vai šī trešā valsts ir viena no Kopējās lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo
atkritumu drošas pārvaldības konvencijas līgumslēdzējām pusēm;
2) trešajā valstī ir radioaktīvo atkritumu pārvaldības un apglabāšanas programmas, kuru mērķis ir augsts
drošības līmenis, un šis drošības līmenis nav zemāks par šajā likumā un citos tiesību aktos par radioaktīvo
atkritumu apsaimniekošanu noteikto līmeni;
3) trešās valsts radioaktīvo atkritumu apglabāšanas objektā ir atļauts apglabāt nosūtītos radioaktīvos
atkritumus, šis objekts darbojas pirms nosūtīšanas un tiek apsaimniekots atbilstoši trešās valsts radioaktīvo
atkritumu pārvaldības un apglabāšanas programmā noteiktajām prasībām.
(2) Pirms licences izsniegšanas vai darbības reģistrēšanas tādu darbību uzsākšanai, kuru rezultātā var rasties
radioaktīvie atkritumi, Centrs pieprasa no operatora informāciju par prognozēto radioaktīvo atkritumu daudzumu un
pasākumiem, kas tiks veikti ar šiem radioaktīvajiem atkritumiem.
(2
1
) Operators, kura darbības ar jonizējošā starojuma avotiem rada radioaktīvos atkritumus, ir atbildīgs par:
1) tādu projektēšanas pasākumu, darbību un likvidēšanas metožu (tai skaitā materiālu atkārtota pārstrāde un
izmantošana) izvēli, lai nodrošinātu, ka radioaktīvo atkritumu apjoms un radioaktivitātes līmenis ir tik zems, cik
vien tas praktiski iespējams;
2) radioaktīvo atkritumu pārvaldības izmaksu segšanu.
(3) 
Prasības darbībām ar radioaktīvajiem atkritumiem un ar tiem saistītajiem materiāliem
 nosaka Ministru kabinets.
(4) Ministru kabinets apstiprina kritērijus un principus dažādu radioaktīvo atkritumu ekvivalences noteikšanai.
12
/
15
(5) Ja Latvijas Republikā tiek ievestas tādas radioaktīvās vielas, pēc kuru izmantošanas rodas radioaktīvie atkritumi,
ko nepieciešams apglabāt Latvijā, par šo vielu ievešanu maksājams dabas resursu nodoklis.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
 Grozījumi otrajā daļā stājas
spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
27.
1
 pants. Lietotā kodoldegviela
(1) Lietoto kodoldegvielu var pārstrādāt kā izmantojamu resursu vai paredzēt galīgai apglabāšanai bez tās tālākas
izmantošanas un apstrādāt kā radioaktīvos atkritumus. Latvijas Republikā nav pieļaujama lietotās kodoldegvielas
izmantošana.
(2) Nav pieļaujama lietotās kodoldegvielas ievešana Latvijas Republikā no citām valstīm.
(
25.09.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.10.2008.
)
28.pants. Radioaktīvās vielas nesaturošu jonizējošā starojuma iekārtu lietošanas izbeigšana
(1) Ja operatora īpašumā vai valdījumā ir iekārtas, kas spēj ģenerēt jonizējošo starojumu, bet nesatur radioaktīvās
vielas un nav nepieciešamas turpmākām darbībām vai arī to drošība vairs neatbilst Latvijas Republikā noteiktajām
prasībām, operators šīs iekārtas padara nekaitīgas un ziņo par to Centram.
(2) Ministru kabinets nosaka radioaktīvās vielas nesaturošu jonizējošā starojuma iekārtu likvidēšanas kārtību.
VIII nodaļa 
Atbildība par pārkāpumiem
29.pants. Zaudējumu un kodolkaitējumu atlīdzināšana
(1) Operators, kas pārkāpis normatīvajos aktos noteiktās prasības, jebkurai cietušajai personai atlīdzina ar
jonizējošā starojuma avotiem saistīto darbību rezultātā nodarītos zaudējumus cilvēku veselībai un mantai, kā arī videi.
Operatoram ir tiesības vērst regresa prasību pret personu, kura vainīga zaudējumu nodarīšanā.
(2) Ja, veicot darbības ar jonizējošā starojuma avotiem, ir piesārņota vide, būves, iekārtas vai transportlīdzekļi,
operators par saviem līdzekļiem nodrošina vides, būvju, iekārtu un transportlīdzekļu attīrīšanu, lai piesārņojums
turpmāk neapdraudētu vidi, darbinieku un iedzīvotāju dzīvību, veselību vai mantu, dzīvnieku dzīvību un veselību, kā arī
sedz visus nepieciešamos paraugu ņemšanas un izpētes izdevumus.
(3) Operators neatlīdzina zaudējumus, ja tie radušies nepārvaramas varas dēļ, ar paša cietušā nodomu vai viņa
rupjas neuzmanības dēļ. Tas neattiecas uz gadījumiem, kurus saskaņā ar normatīvajiem aktiem operatoram vajadzēja
paredzēt, lai veiktu atbilstošus piesardzības pasākumus.
(4) Operatoram ir pienākums apdrošināt savu civiltiesisko atbildību par tā darbības vai bezdarbības rezultātā
nodarītu kaitējumu trešo personu dzīvībai un veselībai, zaudējumu trešo personu īpašumam un kaitējumu videi. Ministru
kabinets nosaka, kurām darbībām ar jonizējošā starojuma avotiem nepieciešama civiltiesiskās atbildības
apdrošināšana, un minimālo civiltiesiskās atbildības apdrošinājuma summu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.09.2013.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
 Ceturtās daļas
jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 
6.punktu
)
30.pants. Prasības nelikumīgi izmantoto jonizējošā starojuma avotu apsaimniekošanai
(1) Jonizējošā starojuma avotus, kuri izmantoti, pārkāpjot šā likuma un citu normatīvo aktu prasības, kopā ar
aizsardzības iekārtām, kas tieši saistītas ar jonizējošā starojuma avotiem, operators nodod radioaktīvo atkritumu
apglabāšanas objekta vai radioaktīvo atkritumu pārvaldības objekta operatoram, nodrošinot, lai netiktu apdraudēti
cilvēki un vide.
(2) Jonizējošā starojuma avotus, kuru lietotājs vai īpašnieks nav zināms, radioaktīvo atkritumu apglabāšanas
objekta vai radioaktīvo atkritumu pārvaldības objekta operatoram, ievērojot radiācijas drošības prasības, nodod tā
13
/
15
iestāde, kas atklājusi šādus jonizējošā starojuma avotus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
Pārejas noteikumi
1. Ministru kabineta noteikumi, kas izdoti saskaņā ar likuma "Par radiācijas drošību un kodoldrošību" (Latvijas
Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1995, 
3.
nr.; 1997, 
11.
nr.) 
4.
, 
6.
, 
7.
, 
9.
, 
23.
, 
25. 
un 
27.pantu
, ir
spēkā līdz jaunu Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā 12 mēnešus pēc šā likuma
stāšanās spēkā.
2. Ministru kabinets 12 mēnešu laikā pēc šā likuma stāšanās spēkā izdod noteikumus, kas nepieciešami, lai
ieviestu šā likuma 
1.pantā
, 
3.panta
 pirmajā un trešajā daļā, 
4.panta
 trešajā daļā, 
8.panta
 pirmajā un ceturtajā daļā,
9.panta
 otrajā un ceturtajā daļā, 
11.panta
 otrajā daļā, 
12.panta
 pirmajā un otrajā daļā, 
13.panta
 ceturtajā daļā, 
17.panta
pirmajā daļā, 
23.panta
 otrajā daļā, 
24.panta
 pirmajā daļā, 
26.pantā
, 
27.panta
 trešajā un ceturtajā daļā, 
28.panta
 otrajā
daļā un 
29.panta
 ceturtajā daļā noteiktās normas.
2.
1
 Līdz jaunu Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2005.gada 1.aprīlim
piemērojami Ministru kabineta 2002.gada 25.jūnija noteikumi Nr.260 "
Kārtība, kādā uz valsts robežas veicama preču
un transportlīdzekļu radiometriskā kontrole un atklājami nedeklarēti jonizējošā starojuma avoti
", ciktāl tie nav pretrunā
ar šo likumu.
(
20.01.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.02.2005.
)
2.
2
 Ministru kabinets līdz 2009.gada 1.martam izdod šā likuma 
11.panta
 piektajā daļā minētos noteikumus. Līdz šo
noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 1.martam piemērojami Ministru kabineta 2001.gada
3.jūlija noteikumi Nr.289 “
Noteikumi par valsts nodevu par speciālās atļaujas (licences) vai atļaujas izsniegšanu
darbībām ar jonizējošā starojuma avotiem
”.
(
25.09.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.10.2008.
)
2.
3
 Ministru kabinets līdz 2012.gada 1.janvārim izdod šā likuma 
13.panta
 4.
1
 daļā minētos noteikumus.
(
13.10.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.11.2011.
)
3. Pirms šā likuma spēkā stāšanās dienas izsniegtās speciālās atļaujas (licences) un atļaujas ir spēkā līdz tajās
noteiktā derīguma termiņa beigām.
4. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē likums "Par radiācijas drošību un kodoldrošību" (Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1995, 3.nr.; 1997, 11.nr.).
5. Šā likuma 
9.panta
 otrās daļas jaunā redakcija un 2.
1
 daļa stājas spēkā 2015.gada 1.maijā.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
6. Šā likuma 
1.panta
 6. un 10.punkta, 
3.panta
 pirmās daļas 5.punkta, 
5.panta
 4.punkta, 
6.panta
 otrās daļas
2.punkta, III nodaļas nosaukuma, 
11.panta
, 
12.panta
 trešās daļas, 
13.panta
 pirmās daļas jaunā redakcija un astotā
daļa, 
14.panta
 pirmās daļas, 
29.panta
 ceturtās daļas jaunā redakcija, grozījumi 
12.panta
 pirmās daļas 1. un 2.punktā
un 
27.panta
 otrajā daļā stājas spēkā 2016.gada 1.janvārī.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
7. Speciālās atļaujas (licences) un atļaujas darbībām ar jonizējošā starojuma avotiem, kuras izsniegtas līdz
2015.gada 31.decembrim, ir spēkā līdz tajās norādītajam termiņam.
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
8. Līdz jauna radiācijas drošību un kodoldrošību regulējoša likuma spēkā stāšanās dienai ar terminu "persona"
14
/
15
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1989.gada 27.novembra direktīvas 
89/618/
Euratom 
par plašas sabiedrības informēšanu par veicamajiem
veselības aizsardzības pasākumiem un par rīcību radiācijas avārijas gadījumā;
2) Padomes 1990.gada 4.decembra direktīvas 
90/641/
Euratom 
par to viesdarbinieku darba aizsardzību, kuri,
darbojoties kontrolētajās zonās, ir pakļauti jonizējošā starojuma riskam;
3) 
(izslēgts ar 
25.09.2008
. likumu)
;
4) Padomes 1996.gada 13.maija direktīvas 
96/29/
Euratom
, kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un
iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām;
5) Padomes 1997.gada 30.jūnija direktīvas 
97/43/
Euratom
, ar ko paredz personu veselības aizsardzību pret jonizējošā
starojuma kaitīgo iedarbību saistībā ar ārstnieciski diagnostisko apstarošanu un atceļ direktīvu 
84/466/
Euratom
;
6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003.gada 28.janvāra direktīvas 
2003/4/EK
 par vides informācijas pieejamību
sabiedrībai un par Padomes direktīvas 
90/313/EEK
 atcelšanu;
7) Padomes 2003.gada 22.decembra direktīvas 
2003/122/E
AEK par slēgtu augstas radioaktivitātes starojuma avotu un
bezīpašnieka jonizējošā starojuma avotu kontroli;
8) Padomes 2006.gada 20.novembra direktīvas 
2006/117/
Euratom 
par radioaktīvo atkritumu un lietotās kodoldegvielas
pārvadājumu uzraudzību un kontroli;
9) Padomes 2009.gada 25.jūnija direktīvas 
2009/71/
Euratom
, ar ko izveido Kopienas kodoliekārtu kodoldrošības
pamatstruktūru;
10) Padomes 2011.gada 19.jūlija direktīvas 
2011/70/
Euratom
, ar ko izveido Kopienas sistēmu lietotās kodoldegvielas
un radioaktīvo atkritumu atbildīgai un drošai apsaimniekošanai.
Likums Saeimā pieņemts 2000.gada 26.oktobrī.
Valsts prezidente V.Vīķe-Freiberga
Rīgā 2000.gada 7.novembrī
(kura strādā ar jonizējošā starojuma avotiem) uz šā likuma pamata izdotajos normatīvajos aktos saprot tajos lietoto
terminu "darbinieks" (persona, kura pakļauta jonizējošā starojuma iedarbībai, veicot darbības ar jonizējošā starojuma
avotiem darba vietā, un tā rezultātā var saņemt jonizējošā starojuma dozu, kas pārsniedz kādu no normatīvajos aktos
par aizsardzību pret jonizējošo starojumu noteiktajiem dozu limitiem iedzīvotājiem).
(
29.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.06.2014.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
20.01.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.09.2008.
, 
13.10.2011.
 un 
29.05.2014
. likumu, kas
stājas spēkā 
25.06.2014.
)
15
/
15