Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 168,
19.11.2002.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 23, 12.12.2002.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
31.10.2002.
Stājas spēkā: 
01.01.2003.
Attēlotā redakcija:
 01.07.2019. - ...
Grozījumi:
12.12.2002. likums / LV, 187, 20.12.2002. / Stājas spēkā 01.01.2003.
22.01.2004. likums / LV, 22, 11.02.2004.; Ziņotājs, 5, 11.03.2004. / Stājas spēkā 25.02.2004.
22.01.2004. likums / LV, 22, 11.02.2004.; Ziņotājs, 5, 11.03.2004. / Stājas spēkā 25.02.2004.
11.11.2004. likums / LV, 187, 25.11.2004.; Ziņotājs, 24, 23.12.2004. / Stājas spēkā 01.01.2005.
11.11.2004. likums / LV, 187, 25.11.2004.; Ziņotājs, 24, 23.12.2004. / Stājas spēkā 01.01.2005.
20.10.2005. likums / LV, 174, 02.11.2005.; Ziņotājs, 22, 24.11.2005. / Stājas spēkā 03.11.2005.
20.10.2005. likums / LV, 174, 02.11.2005.; Ziņotājs, 22, 24.11.2005. / Stājas spēkā 03.11.2005.
27.10.2005. likums / LV, 181, 11.11.2005.; Ziņotājs, 24, 22.12.2005. / Stājas spēkā 25.11.2005.
27.10.2005. likums / LV, 181, 11.11.2005.; Ziņotājs, 24, 22.12.2005. / Stājas spēkā 25.11.2005.
Satversmes tiesas 04.11.2005. spriedums / LV, 177, 08.11.2005. / Stājas spēkā 04.11.2005.
Satversmes tiesas 22.12.2005. spriedums / LV, 209, 29.12.2005. / Stājas spēkā 29.12.2005.
02.03.2006. likums / LV, 38, 07.03.2006.; Ziņotājs, 7, 13.04.2006. / Stājas spēkā 08.03.2006.
02.03.2006. likums / LV, 38, 07.03.2006.; Ziņotājs, 7, 13.04.2006. / Stājas spēkā 08.03.2006.
Satversmes tiesas 02.11.2006. spriedums / LV, 177, 07.11.2006. / Stājas spēkā 07.11.2006.
Satversmes tiesas 21.02.2007. spriedums / LV, 34, 27.02.2007. / Stājas spēkā 27.02.2007.
20.09.2007. likums / LV, 164, 11.10.2007. / Stājas spēkā 25.10.2007.
08.11.2007. likums / LV, 190, 27.11.2007.; Ziņotājs, 24, 27.12.2007. / Stājas spēkā 01.01.2008.
08.11.2007. likums / LV, 190, 27.11.2007.; Ziņotājs, 24, 27.12.2007. / Stājas spēkā 01.01.2008.
Satversmes tiesas 12.02.2008. spriedums / LV, 26, 15.02.2008. / Stājas spēkā 15.02.2008.
16.06.2009. likums / LV, 100, 30.06.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
16.06.2009. likums / LV, 100, 30.06.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
22.10.2009. likums / LV, 178, 10.11.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
04.03.2010. likums / LV, 47, 24.03.2010. / Stājas spēkā 07.04.2010.
15.11.2012. likums / LV, 190, 04.12.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
17.10.2013. likums / LV, 217, 06.11.2013. / Stājas spēkā 20.11.2013.
06.11.2013. likums / LV, 228, 22.11.2013. / Stājas spēkā 01.10.2014.
11.09.2014. likums / LV, 183, 16.09.2014. / Stājas spēkā 01.10.2014.
18.06.2015. likums / LV, 127, 02.07.2015. / Stājas spēkā 16.07.2015.
23.11.2016. likums / LV, 241, 10.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
22.11.2017. likums / LV, 242, 06.12.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
28.02.2019. likums / LV, 45, 05.03.2019. / Stājas spēkā 06.03.2019.
03.04.2019. likums / LV, 75, 12.04.2019. / Stājas spēkā 01.07.2019.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Valsts sociālo pabalstu likums
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir noteikt valsts sociālo pabalstu veidus, to personu loku, kurām ir tiesības uz valsts sociālajiem
pabalstiem, šo pabalstu piešķiršanas nosacījumus, piešķiršanas un izmaksas kārtību, kā arī ar šiem pabalstiem
1
/
14
saistīto lēmumu pārsūdzēšanas kārtību.
2.pants. Valsts sociālie pabalsti
Valsts sociālie pabalsti ir valsts atbalsts naudas izmaksu veidā, kuru saņem pie noteiktām iedzīvotāju grupām
piederīgas personas situācijās, kad ir nepieciešami papildu izdevumi vai kad šīs personas nespēj gūt ienākumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.09.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.10.2014.
)
3.pants. Valsts sociālo pabalstu veidi
(1) Regulāri izmaksājamie valsts sociālie pabalsti ir šādi:
1) ģimenes valsts pabalsts;
2) bērna kopšanas pabalsts;
3) pabalsts aizbildnībā esoša bērna uzturēšanai;
4) atlīdzība par aizbildņa pienākumu pildīšanu;
5) atlīdzība par audžuģimenes pienākumu pildīšanu;
6) pabalsts transporta izdevumu kompensēšanai invalīdiem, kuriem ir apgrūtināta pārvietošanās;
7) valsts sociālā nodrošinājuma pabalsts;
8) atlīdzība par adoptējamā bērna aprūpi;
9) bērna invalīda kopšanas pabalsts;
10) pabalsts invalīdam, kuram nepieciešama kopšana;
11) bērna adopcijas pabalsts.
(2) Vienreiz izmaksājamie valsts sociālie pabalsti ir šādi:
1) bērna piedzimšanas pabalsts;
2) apbedīšanas pabalsts;
3) atlīdzība par adopciju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.01.2004.
, 
11.11.2004.
, 
27.10.2005.
, 
08.11.2007.
, 
28.02.2019.
 un 
03.04.2019
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
)
4.pants. Personas, kurām ir tiesības uz valsts sociālajiem pabalstiem
(1) Tiesības uz valsts sociālajiem pabalstiem ir Latvijas pilsoņiem, nepilsoņiem, ārvalstniekiem un bezvalstniekiem,
kuriem piešķirts personas kods un kuri pastāvīgi dzīvo Latvijas teritorijā.
(2) Tiesību uz valsts sociālajiem pabalstiem nav personām, kuras Latvijā saņēmušas termiņuzturēšanās atļauju.
(3) Tiesības uz bērna piedzimšanas pabalstu, bērna kopšanas pabalstu, bērna invalīda kopšanas pabalstu,
atlīdzību par adoptējamā bērna aprūpi, atlīdzību par adopciju, bērna adopcijas pabalstu, ģimenes valsts pabalstu, kā arī
piemaksu pie ģimenes valsts pabalsta ir visām šā panta pirmajā daļā minētajām personām, ja to bērniem vai to
adoptētajiem bērniem ir piešķirts personas kods.
(4) Tiesības uz pabalstu aizbildnībā esoša bērna uzturēšanai ir visām šā panta pirmajā daļā minētajām personām,
ja to aizbildnībā esošajam bērnam piešķirts personas kods. Tiesības uz atlīdzību par aizbildņa pienākumu pildīšanu ir
2
/
14
Latvijas pilsoņiem, nepilsoņiem, ārvalstniekiem un bezvalstniekiem, kuriem piešķirts personas kods, ja to aizbildnībā
esošajam bērnam arī ir piešķirts personas kods. Šie noteikumi neattiecas uz personu, kuras aizbildnībā ir bērns, kas
Latvijā saņēmis termiņuzturēšanās atļauju, izņemot bērnu, par kuru atbilstoši 
Patvēruma likumam
 ir iesniegts
iesniegums par bēgļa vai alternatīvā statusa piešķiršanu (patvēruma iesnieguma izskatīšanas laikā) vai kuram Latvijā ir
piešķirts alternatīvais statuss.
(5) Tiesības uz valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu ir:
1) invaliditātes vai vecuma gadījumā — tām šā panta pirmajā daļā minētajām personām, kuras Latvijas
Republikā nodzīvojušas kopumā ne mazāk kā 60 mēnešus, no tiem pēdējos 12 mēnešus nepārtraukti;
2) apgādnieka zaudējuma gadījumā — visām šā panta pirmajā daļā minētajām personām, kuras zaudējušas
apgādnieku.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.01.2004.
, 
11.11.2004.
, 
20.10.2005.
, 
27.10.2005
. likumu, Satversmes tiesas
22.12.2005.
 spriedumu, 
20.09.2007.
, 
28.02.2019.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
)
5.pants. Valsts sociālo pabalstu finansēšana
Valsts sociālos pabalstus finansē no valsts pamatbudžeta.
II nodaļa 
Valsts sociālo pabalstu piešķiršanas nosacījumi
6.pants. Ģimenes valsts pabalsts
(1) Ģimenes valsts pabalstu piešķir personai, kura audzina bērnu. Pabalsta apmērs ir atkarīgs no audzināmo bērnu
skaita.
(2) Ģimenes valsts pabalstu piešķir par katru bērnu, kas:
1) ir vecumā no viena gada līdz 15 gadiem;
2) ir vecāks par 15 gadiem, mācās vispārējās izglītības vai profesionālās izglītības iestādē un nav stājies laulībā.
Šādā gadījumā pabalstu piešķir uz laiku, kamēr bērns apmeklē izglītības iestādi, bet ne ilgāk kā līdz dienai, kad
viņš sasniedz 20 gadu vecumu vai stājas laulībā. Ja bērns, kurš bijis aizbildnībā, ir sasniedzis 18 gadu vecumu,
pabalstu piešķir pašam pilngadību sasniegušajam bērnam.
(3) Par bērnu invalīdu, kas nav sasniedzis 18 gadu vecumu, tiek piešķirta piemaksa pie ģimenes valsts pabalsta
Ministru kabineta noteiktajā apmērā. Tiesības uz šo piemaksu personai, kura audzina bērnu invalīdu, ir no bērna
invalīda statusa noteikšanas dienas līdz dienai, kad bērns invalīds sasniedz 18 gadu vecumu, neatkarīgi no ģimenes
valsts pabalsta izmaksas.
(4) Par divu un vairāku šā panta otrajā daļā minēto bērnu vecumā no viena gada līdz 20 gadu vecumam audzināšanu
pabalsta saņēmējam pie ģimenes valsts pabalsta piešķir piemaksu Ministru kabineta noteiktajā apmērā un kārtībā.
Tiesības uz šo piemaksu ir par bērniem, kurus persona audzina un par kuriem tai piešķirts ģimenes valsts pabalsts.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2009.
 un 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
 Ceturtā daļa
stājas spēkā 
01.03.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 23. punktu)
6.
1 
pants. Atlīdzība par adoptējamā bērna aprūpi
(1) Atlīdzību par adoptējamā bērna aprūpi piešķir Ministru kabineta noteiktajā apmērā. Atlīdzības apmērs ir atkarīgs
no šajā daļā minētajiem nosacījumiem. Atlīdzību par adoptējamā bērna aprūpi piešķir vienam no adoptētājiem, kura
aprūpē un uzraudzībā pirms adopcijas apstiprināšanas tiesā ar bāriņtiesas lēmumu ir nodots adoptējamais bērns, ja
adoptētājs:
1) nav nodarbināts (nav uzskatāms par darba ņēmēju vai pašnodarbināto saskaņā ar likumu "
Par valsts sociālo
apdrošināšanu
") un aprūpē bērnu neatkarīgi no bērna vecuma;
3
/
14
2) ir nodarbināts (ir uzskatāms par darba ņēmēju vai pašnodarbināto saskaņā ar likumu "
Par valsts sociālo
apdrošināšanu
") un aprūpē bērnu, kurš ir sasniedzis astoņu gadu vecumu;
3) ir nodarbināts un atrodas ar tāda bērna aprūpi saistītā atvaļinājumā, kurš nav sasniedzis astoņu gadu
vecumu;
4) ir nodarbināts un neatrodas ar tāda bērna aprūpi saistītā atvaļinājumā, kurš nav sasniedzis astoņu gadu
vecumu;
5) strādā nepilnu darba laiku un aprūpē bērnu, kurš nav sasniedzis astoņu gadu vecumu.
(2) Atlīdzību par adoptējamā bērna aprūpi nepiešķir, ja par to pašu laikposmu ir piešķirts vecāku pabalsts.
(3) Ja adoptētāja aprūpē un uzraudzībā pirms adopcijas apstiprināšanas tiesā ar bāriņtiesas lēmumu vienlaikus ir
nodoti vairāki adoptējamie bērni, par katru nākamo bērnu papildus piešķir piemaksu Ministru kabineta noteiktajā
apmērā.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
7.pants. Bērna kopšanas pabalsts
(1) 
(Izslēgta ar 
17.10.2013
. likumu)
(1
1
) Bērna kopšanas pabalstu piešķir personai, kura kopj bērnu līdz divu gadu vecumam.
(2) Ja personai ir tiesības uz vecāku pabalstu un bērna kopšanas pabalstu par vienu un to pašu bērnu un par vienu
un to pašu laikposmu, abus pabalstus piešķir un izmaksā vienai no šā likuma 
16.panta
 pirmajā, otrajā vai trešajā daļā
minētajām personām. Bērna kopšanas pabalstu nepiešķir par bērnu, sakarā ar kura piedzimšanu ir piešķirts
maternitātes pabalsts par to pašu laikposmu.
(3) Ja bērna kopšanas pabalsts piešķirts par dvīņiem vai vairākiem vienās dzemdībās dzimušiem bērniem, par katru
nākamo bērnu papildus pabalstam piešķir piemaksu Ministru kabineta noteiktajā apmērā.
(4) 
(Izslēgta ar 
06.11.2013
. likumu)
(
11.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.10.2005
. likumu, Satversmes tiesas 
04.11.2005.
spriedumu, 
02.03.2006.
, 
08.11.2007.
, 
17.10.2013.
 un 
06.11.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.10.2014.
)
7.
1
 pants. Bērna invalīda kopšanas pabalsts
(1) Bērna invalīda kopšanas pabalstu piešķir personai, kas kopj bērnu, kuram Veselības un darbspēju ekspertīzes
ārstu valsts komisija ir noteikusi invaliditāti un izsniegusi atzinumu par īpašas kopšanas nepieciešamību sakarā ar
smagiem funkcionāliem traucējumiem.
(2) 
(Izslēgta ar 
20.09.2007
. likumu.)
(3) Tiesības saņemt bērna invalīda kopšanas pabalstu rodas no dienas, kad bērnam invalīdam izsniegts Veselības
un darbspēju ekspertīzes ārstu valsts komisijas atzinums par īpašas kopšanas nepieciešamību.
(4) Bērna invalīda kopšanas pabalsta izmaksu izbeidz, kad beidzas termiņš, uz kuru noteikta invaliditāte un īpašas
kopšanas nepieciešamība, vai kad bērns sasniedz 18 gadu vecumu.
(
27.10.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Satversmes tiesas 
21.02.2007.
 spriedumu,
20.09.2007.
 un 
08.11.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
8.pants. Bērna piedzimšanas pabalsts
(1) Bērna piedzimšanas pabalstu bērna piedzimšanas gadījumā piešķir:
1) vienam no bērna vecākiem;
4
/
14
2) personai, kura ņēmusi aizbildnībā bērnu līdz viena gada vecumam.
(2) Tiesības saņemt bērna piedzimšanas pabalstu rodas no astotās bērna dzīvības dienas vai no aizbildnības
nodibināšanas dienas.
(3) Bērna piedzimšanas pabalstu izmaksā par katru bērnu tādā apmērā, kāds bijis noteikts bērna piedzimšanas
dienā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.01.2004.
 un 
11.11.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
8.
1
 pants. Atlīdzība par adopciju
(1) Atlīdzību par adopciju piešķir adoptētājam pēc tiesas sprieduma par adopcijas apstiprināšanu spēkā stāšanās.
(2) Atlīdzību par adopciju izmaksā par katru adoptēto bērnu, kurš atradies ārpusģimenes aprūpē, tādā apmērā,
kāds bija noteikts dienā, kad stājās spēkā tiesas spriedums par adopcijas apstiprināšanu.
(3) Atlīdzības par adopciju piešķiršanas, izmaksas un pārskatīšanas kārtību, kā arī šā pabalsta apmēru nosaka
Ministru kabinets.
(
22.01.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.11.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
8.
2 
pants. Bērna adopcijas pabalsts
(1) Bērna adopcijas pabalstu piešķir vecākam, kurš adoptējis un audzina bērnu, kas bijis ārpusģimenes aprūpē.
(2) Tiesības saņemt bērna adopcijas pabalstu ir par katru adoptēto bērnu no dienas, kad stājies spēkā tiesas
spriedums par adopcijas apstiprināšanu.
(3) Bērna adopcijas pabalsta izmaksu izbeidz, kad bērns sasniedz 18 gadu vecumu.
(4) Bērna adopcijas pabalsta piešķiršanas, izmaksas un pārskatīšanas kārtību, kā arī šā pabalsta apmēru nosaka
Ministru kabinets.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
)
9. pants. Pabalsts aizbildnībā esoša bērna uzturēšanai
(1) Pabalstu aizbildnībā esoša bērna uzturēšanai piešķir personai, kura likumā noteiktajā kārtībā iecelta par
aizbildni. Pabalstu piešķir par katru aizbildnībā esošo bērnu.
(2) Personai ir tiesības saņemt šo pabalstu no dienas, kad tā iecelta par aizbildni.
(3) Ja aizbildnība tiek atcelta, šā pabalsta izmaksu izbeidz ar aizbildnības atcelšanas dienu.
(4) Pabalstu nepiešķir, ja aizbildnības nodibināšanas iemesls atbilstoši bāriņtiesas lēmumam ir vecāku darba
apstākļi, kuru dēļ viņi nevar bērnu aprūpēt.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.09.2007.
 un 
28.02.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
06.03.2019.
 Panta
nosaukuma jaunā redakcija un grozījumi pirmajā daļā stājas spējā 07.03.2019. Sk. Pārejas noteikumu 26. punktu)
10.pants. Atlīdzība par aizbildņa pienākumu pildīšanu
(1) Atlīdzību par aizbildņa pienākumu pildīšanu piešķir personai, kura likumā noteiktajā kārtībā iecelta par aizbildni.
(2) Personai ir tiesības saņemt šo atlīdzību no dienas, kad tā iecelta par aizbildni.
(3) Ja aizbildnība tiek atcelta, šīs atlīdzības izmaksu izbeidz ar aizbildnības atcelšanas dienu.
(4) Atlīdzības apmērs nav atkarīgs no aizbildnībā esošo bērnu skaita.
5
/
14
(5) Atlīdzību nepiešķir taisnās līnijas radiniekiem, ja aizbildnības nodibināšanas iemesls atbilstoši bāriņtiesas
lēmumam ir vecāku darba apstākļi, kuru dēļ viņi nevar bērnu aprūpēt.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.09.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
25.10.2007.
)
11.pants. Atlīdzība par audžuģimenes pienākumu pildīšanu
(1) Atlīdzību par audžuģimenes (izņemot specializēto audžuģimeni) pienākumu pildīšanu piešķir audžuģimenes
loceklim (personai), kurš normatīvajos aktos par audžuģimenēm noteiktajā kārtībā ieguvis audžuģimenes statusu un
kuram saskaņā ar bāriņtiesas lēmumu un līgumu, ko noslēgusi pašvaldība un audžuģimene, audzināšanā nodots bērns
uz laiku, kas ir ilgāks par vienu mēnesi. Atlīdzības apmērs ir atkarīgs no bērnu skaita audžuģimenē.
(2) Audžuģimenes loceklim (personai), kas noslēdzis līgumu ar pašvaldību, ir tiesības saņemt šo atlīdzību no
dienas, kad bērns nodots audzināšanā audžuģimenei.
(3) 
(Izslēgta ar 
22.11.2017
. likumu)
(4) 
(Izslēgta ar 
22.11.2017
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.09.2007.
 un 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
12.pants. Pabalsts transporta izdevumu kompensēšanai invalīdiem, kuriem ir apgrūtināta pārvietošanās
(1) Pabalstu transporta izdevumu kompensēšanai piešķir personai, kurai pašai vai kuras bērnam likumā un citos
normatīvajos aktos paredzētajā kārtībā ir noteikta invaliditāte un izsniegts atzinums par medicīnisko indikāciju
noteikšanu speciāli pielāgota vieglā automobiļa iegādei un pabalsta saņemšanai.
(2) Tiesības saņemt šo pabalstu rodas no dienas, kad invalīdam izsniegts Veselības un darbspēju ekspertīzes
ārstu valsts komisijas atzinums.
(3) Pabalstu izmaksā divas reizes gadā par katru pilnu sešu mēnešu periodu, skaitot no dienas, kad izsniegts šā
panta otrajā daļā minētais atzinums.
(4) Šā pabalsta izmaksu izbeidz, kad beidzas termiņš, uz kādu noteikta invaliditāte. Ja pēdējo sešu mēnešu
periods, par kuru izmaksājams pabalsts, sakarā ar invaliditātes termiņa izbeigšanos ir nepilns, pabalstu par šo periodu
izmaksā pilnā apmērā kā par sešu mēnešu periodu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.11.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
12.
1
 pants. Pabalsts invalīdam, kuram nepieciešama kopšana
(1) Pabalstu invalīdam, kuram nepieciešama kopšana, Ministru kabineta noteiktajā apmērā piešķir personai ar
invaliditāti, pamatojoties uz Veselības un darbspēju ekspertīzes ārstu valsts komisijas atzinumu par īpašas kopšanas
nepieciešamību atbilstoši Ministru kabineta noteiktajiem kritērijiem, ja minētā persona atbilst vienam no šādiem
nosacījumiem:
1) ir pārsniegusi 18 gadu vecumu un sakarā ar smagiem funkcionāliem traucējumiem tai nepieciešama īpaša
kopšana;
2) ir pārsniegusi 18 gadu vecumu un sakarā ar smagiem funkcionāliem traucējumiem tai nepieciešama īpaša
kopšana, un personas invaliditātes cēlonis ir slimība no bērnības.
(2) Tiesības uz pabalstu invalīdam, kuram nepieciešama kopšana, rodas no dienas, kad invalīdam izsniegts
Veselības un darbspēju ekspertīzes ārstu valsts komisijas atzinums par īpašas kopšanas nepieciešamību.
(3) Šā pabalsta izmaksu izbeidz, kad beidzas termiņš, uz kādu noteikta invaliditāte, un īpašas kopšanas
nepieciešamība.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
Sk. Pārejas noteikumu 29. punktu)
13.pants. Valsts sociālā nodrošinājuma pabalsts
6
/
14
(1) Valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu piešķir personai, kurai nav tiesību saņemt valsts pensiju (izņemot
apgādnieka zaudējuma pensiju invalīdam) vai apdrošināšanas atlīdzību sakarā ar nelaimes gadījumu darbā vai
arodslimību, ja persona:
1) nav nodarbināta (nav uzskatāma par darba ņēmēju vai pašnodarbināto saskaņā ar likumu "
Par valsts sociālo
apdrošināšanu
") un ir sasniegusi vecumu, kāds saskaņā ar likumu "
Par valsts pensijām
" noteikts personai, lai
tā iegūtu tiesības uz vecuma pensiju. Šīm personām valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu piešķir uz mūžu;
2) atzīta par invalīdu un pārsniegusi 18 gadu vecumu. Šīm personām valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu
piešķir uz noteikto invaliditātes laiku;
3) nav sasniegusi pilngadību, ir zaudējusi vienu vai abus apgādniekus un nav stājusies laulībā. Šīm personām
piešķir valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu, kura minimālo apmēru katram bērnam un tā pārskatīšanas
kārtību nosaka Ministru kabinets. Šajā gadījumā valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu piešķir līdz pilngadības
sasniegšanai. Pabalsta izmaksu turpina, ja šajā punktā minētā persona pēc pilngadības sasniegšanas mācās
vispārējās izglītības vai profesionālās izglītības iestādē un nav vecāka par 20 gadiem vai studē augstskolā
dienas nodaļā (pilna laika klātienē) un nav vecāka par 24 gadiem.
(2) Personai, kura saņem citas valsts pensiju, kas nesasniedz valsts sociālā nodrošinājuma pabalsta apmēru,
piešķiramo valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu samazina par summu, kas atbilst citas valsts piešķirtās pensijas
apmēram.
(3) Personai, kura saņem citas valsts pensiju, kas ir vienāda ar valsts sociālā nodrošinājuma pabalsta apmēru vai
to pārsniedz, valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu nepiešķir.
(4) Ja pabalsta saņēmējs izbrauc no Latvijas Republikas uz pastāvīgu dzīvi ārvalstī, valsts sociālā nodrošinājuma
pabalsta izmaksu izbeidz, pirms izbraukšanas izmaksājot pabalstu par nākamajiem diviem mēnešiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.2015.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
 Grozījums
pirmās daļas 3. punktā attiecībā uz deleģējumu Ministru kabinetam noteikt valsts sociālā nodrošinājuma pabalsta
minimālo apmēru apgādnieku zaudējušam bērnam stājas spēkā 
01.04.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 20. punktu)
14.pants. Apbedīšanas pabalsts
Šā likuma 
13.panta
 pirmajā daļā minēto personu nāves gadījumā personai, kura uzņēmusies apbedīšanu, piešķir
apbedīšanas pabalstu.
15.pants. Valsts sociālo pabalstu un piemaksu apmērs
(1) Valsts sociālo pabalstu un piemaksu apmēru un to pārskatīšanas kārtību nosaka šis likums un Ministru
kabinets.
(2) 
(Izslēgta ar 
22.11.2017
. likumu)
(3) 
(Izslēgta ar 
22.11.2017
. likumu)
(4) 
(Izslēgta ar 
12.12.2002
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
12.12.2002
. likumu)
(6) 
(Izslēgta ar 
20.09.2007
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2002.
, 
02.03.2006
. likumu, Satversmes tiesas 
02.11.2006.
 spriedumu,
20.09.2007.
, 
23.11.2016.
 un 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
III nodaļa 
Valsts sociālo pabalstu piešķiršana un izmaksa
16.pants. Valsts sociālo pabalstu piešķiršana
7
/
14
(1) Šā likuma 
6.
, 
7.
, 
7.
1
, 
8.
, 
8.
1
 un 
8.
2 
pantā
 noteiktos pabalstus par bērnu Ministru kabineta noteiktajā kārtībā
piešķir vienam no bērna vecākiem.
(2) Aizbildnim šā likuma 
6.
, 
7.
, 
7.
1
 un 
8.pantā
 noteiktos pabalstus piešķir, ja:
1) bērna vecākiem ir pārtrauktas vai atņemtas bērna aizgādības tiesības;
2) bērna vecāki ir miruši vai atrodas bezvēsts prombūtnē;
3) bērna vecāki nav sasnieguši likumā "
Par sociālo drošību
" noteikto sociālās rīcībspējas vecumu.
(3) Ja tas nepieciešams bērna personisko interešu aizstāvībai, ar bāriņtiesas īpašu lēmumu valsts sociālo pabalstu
var piešķirt jebkurai šā likuma 
4.panta
 pirma
jā daļā minētajai personai, kura faktiski audzina bērnu, vai pašam bērnam,
ja viņš sasniedzis 15 gadu vecumu.
(4) Šā likuma 
6.panta
 otrās daļas 2.punktā noteikto pabalstu, kas piešķirts par aizbildnībā esošu bērnu, pēc tam,
kad bērns sasniedzis 18 gadu vecumu, piešķir un izmaksā pašam bērnam.
(5) Šā likuma 
13.panta
 pirmās daļas 3.punktā noteikto pabalstu piešķir apgādnieku zaudējušam bērnam un
izmaksā viņa mātei, tēvam, aizbildnim vai citai personai, kura faktiski audzina bērnu.
(6) 
(Izslēgta ar 
22.11.2017
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.01.2004.
, 
27.10.2005.
, 
20.09.2007.
, 
08.11.2007.
, 
17.10.2013.
, 
22.11.2017.
 un
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
)
17.pants. Valsts sociālo pabalstu piešķiršanas un izmaksas kārtība
(1) Valsts sociālo pabalstu piešķiršanu un izmaksu saskaņā ar gadskārtējā valsts budžeta likumā paredzētajām
apropriācijām nodrošina Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(2) Lai saņemtu valsts sociālo pabalstu, tā pieprasītājs personiski vai ar pilnvarotas personas starpniecību iesniedz
Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūrai rakstveida pieprasījumu un Ministru kabineta noteiktos dokumentus.
(3) Valsts sociālos pabalstus bez maksas pārskaita saņēmēja kontā, izņemot valsts sociālā nodrošinājuma
pabalstu, pabalstu invalīdam, kuram nepieciešama kopšana, un pabalstu transporta izdevumu kompensēšanai
invalīdiem, kuriem ir apgrūtināta pārvietošanās. Valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu, pabalstu invalīdam, kuram
nepieciešama kopšana, un pabalstu transporta izdevumu kompensēšanai invalīdiem, kuriem ir apgrūtināta
pārvietošanās, pēc pabalsta saņēmēja pieprasījuma piegādā viņa dzīvesvietā par maksu, ieturot no pabalsta tā
piegādes izdevumus gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās maksas par pensijas, pabalsta vai atlīdzības piegādi
apmērā.
(4) Regulāri izmaksājamos valsts sociālos pabalstus izmaksā reizi mēnesī, izņemot divas reizes gadā
izmaksājamo šā likuma 
12.pantā
 noteikto pabalstu transporta izdevumu kompensēšanai invalīdiem, kuriem ir
apgrūtināta pārvietošanās.
(5) Izmaksai aprēķinātās valsts sociālā pabalsta summas, kas nav izmaksātas līdz pabalsta saņēmēja nāvei, ir
tiesības saņemt pabalsta saņēmēja laulātajam un visiem pirmās un otrās pakāpes radiniekiem, ja viņi minētās
summas pieprasījuši gada laikā pēc pabalsta saņēmēja nāves. Ja neizmaksāto pabalsta summu pieprasa vairākas
personas, to izmaksā vienādās daļās visām pieprasījumu iesniegušajām personām, kurām uz to ir tiesības.
(6) 
(Izslēgta ar 
16.06.2009
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.11.2004.
, 
27.10.2005.
, 
16.06.2009.
 un 
22.10.2009
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2010.
)
18.pants. Valsts sociālā pabalsta pieprasīšanas termiņi
(1) Valsts sociālais pabalsts pieprasāms sešu mēnešu laikā no tiesību rašanās dienas. Ja šis termiņš ir nokavēts,
ikmēneša pabalstu izmaksā tikai par iepriekšējiem sešiem mēnešiem, skaitot no valsts sociālā pabalsta
pieprasīšanas dienas.
8
/
14
(2) Piešķirto valsts sociālo pabalstu, kuru saņēmējs laikā nav saņēmis, izmaksā par pagājušo laiku, bet ne vairāk
kā par iepriekšējiem 12 mēnešiem, skaitot no nesaņemtā pabalsta pieprasīšanas dienas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
 Grozījumi pirmajā daļā par
skaitļa "12" aizstāšanu ar vārdu "seši" (attiecīgā locījumā) stājas spēkā 
01.01.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu
18.punktu)
19.pants. Valsts sociālā pabalsta pieprasītāja pienākumi
Pabalsta pieprasītājam ir pienākums iesniegt iestādei, kura piešķir valsts sociālo pabalstu, visus nepieciešamos
dokumentus. Pēc pabalsta piešķiršanas pabalsta saņēmējam ir pienākums nekavējoties informēt minēto iestādi par
apstākļiem, kas varētu būt par pamatu pabalsta izmaksas pārtraukšanai vai pabalsta apmēra grozīšanai.
20.pants. Regulāri izmaksājamo valsts sociālo pabalstu izmaksas pārtraukšana
(1) Regulāri izmaksājamo valsts sociālo pabalstu izmaksu pārtrauc:
1) uz laiku, kamēr pabalsta saņēmējs vai bērns, par kuru tiek maksāts pabalsts, atrodas pilnā valsts apgādībā;
2) ja pabalsta saņēmējs vai bērns, par kuru tiek maksāts pabalsts, izbrauc no Latvijas Republikas uz pastāvīgu
dzīvi ārvalstī. Šis nosacījums neattiecas uz šā likuma 
10. pantā
 minētā pabalsta izmaksu, ja aizbildnis un
bērns, par kuru tiek maksāts pabalsts, izbrauc no Latvijas Republikas uz pastāvīgu dzīvi ārvalstī;
3) ja pabalsta saņēmējs vai bērns, par kuru tiek maksāts pabalsts, ir miris vai saņemta informācija vai
dokumenti par viņa bezvēsts prombūtni;
4) ja pabalsta saņēmējs labprātīgi atsakās no turpmākās pabalsta saņemšanas.
(2) Šā likuma 
6.
, 
6.
1
, 
7.
, 
7.
1
, 
8.
2
, 
9. 
un 
10.pantā
 minēto pabalstu izmaksu pārtrauc arī tad, ja:
1) bērns ievietots valsts, pašvaldības vai privātā bērnu aprūpes un audzināšanas iestādē un atrodas pilnā tās
apgādībā vai nodots audzināšanā audžuģimenei;
2) bērna personisko interešu aizstāvībai pieņemts bāriņtiesas īpašs lēmums par pabalsta izmaksas
pārtraukšanu personai, kura bērnu faktiski nekopj un neaudzina.
(2
1
) Šā likuma 
8.
2
 pantā minētā pabalsta izmaksu pārtrauc arī gadījumos, kad bērns nodots aizbildnībā.
(3) Šā likuma 
6.
, 
7.
, 
7.
1 
un 
8.
2 
pantā
 pantā minēto pabalstu izmaksu pārtrauc arī gadījumos, kad pārtrauktas vai
atņemtas aizgādības tiesības, bet šā likuma 
9. 
un 
10.pantā
 minēto pabalstu izmaksu — arī gadījumos, kad atcelta
aizbildnība.
(4) Šā likuma 
11.
 pantā minēto pabalstu izmaksu pārtrauc gadījumos, kad:
1) ar bāriņtiesas lēmumu izbeigta bērna uzturēšanās audžuģimenē;
2) beidzas līgumā noteiktais termiņš;
3) atlīdzības saņēmējs normatīvajos aktos par audžuģimenēm noteiktajā kārtībā ieguvis specializētās krīzes
audžuģimenes statusu vai specializētās audžuģimenes statusu un audžuģimenē ievietots bērns.
(5) Šā likuma 
12.
1
 pantā
 minētā pabalsta izmaksu pārtrauc arī gadījumos, kad persona ievietota ilgstošas sociālās
aprūpes un sociālās rehabilitācijas institūcijā un izdevumus par personas uzturēšanos tajā pilnībā vai daļēji apmaksā
valsts vai pašvaldība.
(6) Šā likuma 
13.pantā
 minētā pabalsta izmaksu pārtrauc arī gadījumos, kad personai rodas tiesības saņemt valsts
pensiju (izņemot apgādnieka zaudējuma pensiju invalīdam) vai apdrošināšanas atlīdzību sakarā ar nelaimes gadījumu
darbā vai arodslimību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.01.2004.
, 
27.10.2005.
, 
20.09.2007.
, 
08.11.2007.
, 
17.10.2013.
, 
18.06.2015.
,
9
/
14
22.11.2017.
, 
28.02.2019.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
)
21.pants. Ieturējumi no valsts sociālajiem pabalstiem un tiesības norakstīt izveidojušās parādu summas
(1) Ieturējumus no valsts sociālajiem pabalstiem izdara, pamatojoties uz:
1) 
(izslēgts ar 
04.03.2010
. likumu)
;
2) Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras nodaļas amatpersonas lēmumu, lai piedzītu valsts sociālā
pabalsta summas, kas personai pārmaksātas pašas personas vainas dēļ, ja tā sniegusi nepatiesu vai nepilnīgu
informāciju vai nav paziņojusi par pārmaiņām, kas varētu ietekmēt tiesības uz pabalstu vai tā apmēru. Šajā
gadījumā katru mēnesi ieturami ne vairāk kā 10 procenti no izmaksājamā pabalsta apmēra un ieturētās
summas ieskaitāmas valsts pamatbudžetā;
3) 
(izslēgts ar 
22.10.2009
. likumu)
.
(2) Ieturējumi no bērna piedzimšanas pabalsta un apbedīšanas pabalsta nav izdarāmi.
(3) Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra noraksta un izslēdz no bilances tās uzskaitē esošo parādu summas,
kas valsts sociālo pabalstu saņēmēju vainas dēļ veidojušās kā pārmaksas, kuru piedziņa nav iespējama, jo parādnieks
ir miris vai parāda piedziņai iestājies noilgums, vai kas nepārsniedz 35 procentus no valsts sociālā nodrošinājuma
pabalsta.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.11.2004.
, 
27.10.2005.
, 
08.11.2007.
, 
16.06.2009.
, 
22.10.2009.
 un 
04.03.2010
.
likumu, kas stājas spēkā 
07.04.2010.
)
22.pants. Valsts sociālo pabalstu aplikšana ar nodokļiem
Valsts sociālos pabalstus ar nodokļiem neapliek, ja nodokļu likumos nav noteikts citādi.
IV nodaļa 
Nobeiguma noteikumi
23.pants. Attiecībā uz valsts sociālajiem pabalstiem izdoto lēmumu apstrīdēšana un pārsūdzēšana
(1) Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras amatpersonas izdoto administratīvo aktu vai faktisko rīcību attiecībā
uz valsts sociālajiem pabalstiem var apstrīdēt Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras direktoram. Direktora izdoto
administratīvo aktu vai faktisko rīcību, kā arī lēmumu par apstrīdēto administratīvo aktu vai faktisko rīcību var pārsūdzēt
tiesā Administratīvā procesa likumā noteiktajā kārtībā.
(2) 
(Izslēgta ar 
22.10.2009
. likumu.)
(3) Šā panta pirmajā daļā minētā iesnieguma par administratīvā akta apstrīdēšanu vai pieteikuma tiesai par
administratīvā akta pārsūdzēšanu iesniegšana neaptur administratīvā akta darbību, izņemot gadījumus, kad tā tiek
apturēta ar iesnieguma vai pieteikuma izskatītāja rakstveida lēmumu.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas grozīta ar 
22.10.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
Pārejas noteikumi
1. Šā likuma 
15.panta
 otrā daļa stājas spēkā 2006.gada 1.janvārī.
2. Līdz 2005.gada 31.decembrim ģimenes valsts pabalsta apmērs ģimenēm, kuras audzina pirmo bērnu, ir seši lati
mēnesī.
3. 
(Izslēgts ar 
12.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
10
/
14
4. Personām, kurām bērna kopšanas pabalsts piešķirts līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai, par bērna kopšanas
periodu, kas nepārtraukti turpinās pēc šā likuma stāšanās spēkā, pabalstu izmaksā saskaņā ar 1995.gada 26.oktobra
likumu "Par sociālo palīdzību".
5. Līdz attiecīgo Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2003.gada 30.jūnijam
piemērojami šādi Ministru kabineta noteikumi, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu:
1) Ministru kabineta 1995.gada 19.decembra noteikumi nr.384 "
Noteikumi par ģimenes valsts pabalstu, bērna
piedzimšanas pabalstu un bērna kopšanas pabalstu piešķiršanas un izmaksas kārtību
";
2) Ministru kabineta 1997.gada 16.septembra noteikumi nr.325 "
Noteikumi par bērna piedzimšanas pabalsta
apmēru
";
3) Ministru kabineta 1998.gada 26.maija noteikumi nr.193 "
Noteikumi par bērna kopšanas pabalsta apmēru
";
4) Ministru kabineta 2000.gada 7.marta noteikumi nr.87 "
Noteikumi par valsts sociālajiem pabalstiem
aizbildnim
";
5) Ministru kabineta 1995.gada 19.decembra noteikumi nr.381 "
Noteikumi par valsts sociālā nodrošinājuma
pabalsta apmēru un piešķiršanas kārtību
";
6) Ministru kabineta 2000.gada 1.februāra noteikumi nr.40 "
Noteikumi par valsts sociālo pabalstu transporta
izdevumu kompensēšanai invalīdiem, kuriem ir apgrūtināta pārvietošanās
".
6. 
(Izslēgts ar 
11.11.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
7. Personām, kurām bērna kopšanas pabalsts par bērna kopšanu vecumā līdz vienam gadam piešķirts līdz
2004.gada 31.decembrim, par bērna kopšanas periodu, kas nepārtraukti turpinās pēc 2005.gada 1.janvāra, pabalstu
izmaksā arī gadījumā, ja persona Ministru kabineta noteiktajā kārtībā strādā nepilnu darba laiku
(
11.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
8. Līdz attiecīgo Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2005.gada 30.jūnijam
piemērojami šādi Ministru kabineta noteikumi, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu:
1) Ministru kabineta 2003.gada 1.jūlija noteikumi Nr.355 "
Noteikumi par ģimenes valsts pabalsta un piemaksas
pie ģimenes valsts pabalsta par bērnu invalīdu apmēru, tā pārskatīšanas kārtību un pabalsta un piemaksas
piešķiršanas un izmaksas kārtību
";
2) Ministru kabineta 2003.gada 8.jūlija noteikumi Nr.381 "
Noteikumi par bērna piedzimšanas pabalsta apmēru
,
tā pārskatīšanas kārtību un pabalsta piešķiršanas un izmaksas kārtību";
3) Ministru kabineta 2003.gada 29.jūlija noteikumi Nr.430 "
Noteikumi par valsts sociālā nodrošinājuma pabalsta
un apbedīšanas pabalsta apmēru, tā pārskatīšanas kārtību un pabalstu piešķiršanas un izmaksas kārtību
";
4) Ministru kabineta 2003.gada 1.jūlija noteikumi Nr.454 "Noteikumi par pabalsta apmēru transporta izdevumu
kompensēšanai invalīdiem, kuriem ir apgrūtināta pārvietošanās, pabalsta apmēra pārskatīšanas kārtību un
pabalsta piešķiršanas un izmaksas kārtību";
5) Ministru kabineta 2003.gada 1.jūlija noteikumi Nr.367 "Noteikumi par atlīdzības par aizbildņa pienākumu
pildīšanu apmēru, tā pārskatīšanas kārtību, kā arī atlīdzības piešķiršanas un izmaksas kārtību";
6) Ministru kabineta 2003.gada 8.jūlija noteikumi Nr.380 "
Noteikumi par pabalsta aizbildnim par bērna
uzturēšanu apmēru, tā pārskatīšanas kārtību un pabalsta piešķiršanas un izmaksas kārtību
".
(
11.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
9. Šā likuma 
3.panta
 pirmās daļas 9.punkts, grozījumi 
4.panta
 trešajā daļā attiecībā uz bērna invalīda kopšanas
11
/
14
pabalstu, 
7.
1
 pants
 un grozījumi 
16.panta
 pirmajā un otrajā daļā, kā arī 
20.panta
 otrajā un trešajā daļā, kuri attiecas uz
7.
1
 pantu
, stājas spēkā 2006.gada 1.janvārī.
(
27.10.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.11.2005.
)
10. Līdz attiecīgo Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2006.gada
30.septembrim piemērojami Ministru kabineta 2004.gada 7.decembra noteikumi Nr.1003 "Kārtība, kādā piešķir un
izmaksā bērna kopšanas pabalstu un piemaksu pie bērna kopšanas pabalsta par dvīņiem vai vairākiem vienās
dzemdībās dzimušiem bērniem", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
02.03.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
08.03.2006.
)
11. Grozījumi šā likuma 
7.
1
 pantā
 par otrās daļas izslēgšanu stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī.
(
20.09.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.10.2007.
)
12. Grozījumi šā likuma 
15.pantā
 par trešās daļas izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2011.gada 1.janvārī.
(
20.09.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.10.2007.
)
13. Par bērnu, kas piedzimis līdz 2009.gada 30.jūnijam vai 306 dienu laikā no 2009.gada 1.jūlija, ģimenes valsts
pabalstu piešķir un izmaksā līdz dienai, kad bērns sasniedz viena gada vecumu.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
14. Grozījumi šā likuma 
17.panta
 trešajā daļā, kuri paredz valsts sociālā nodrošinājuma pabalsta, pabalsta
invalīdam, kuram nepieciešama kopšana, un pabalsta transporta izdevumu kompensēšanai invalīdiem, kuriem ir
apgrūtināta pārvietošanās, piegādi dzīvesvietā par maksu, stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
15. Līdz attiecīgo Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 31.oktobrim
piemērojami Ministru kabineta 2005.gada 26.jūlija noteikumi Nr.562 “
Noteikumi par ģimenes valsts pabalsta un
piemaksas pie ģimenes valsts pabalsta par bērnu invalīdu apmēru, tā pārskatīšanas kārtību un pabalsta un piemaksas
piešķiršanas un izmaksas kārtību
”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
16. Laika periodā no 2009.gada 1.jūlija līdz 2014.gada 31.decembrim saskaņā ar šo likumu noteiktā ģimenes valsts
pabalsta apmēru nosaka atbilstoši likumam "Par valsts pabalstu izmaksu laika periodā no 2009.gada līdz
2014.gadam".
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
17. No 2014.gada 1.oktobra bērna kopšanas pabalstu līdz bērna viena gada vecumam nepiešķir personai, kurai
saskaņā ar likumu "Par maternitātes un slimības apdrošināšanu" līdz 2014.gada 30.septembrim par šo bērnu piešķirts
vecāku pabalsts un tā izmaksa nepārtraukti turpinās no 2014.gada 1.oktobra.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.10.2014.
)
18. Grozījums šā likuma 
13.panta
 pirmās daļas 1.punktā par vārdu "par pieciem gadiem ir pārsniegusi" aizstāšanu
ar vārdiem "ir sasniegusi" un grozījums šā likuma 
18.panta
 pirmajā daļā par skaitļa "12" aizstāšanu ar vārdu "seši"
(attiecīgā locījumā) stājas spēkā 2017.gada 1.janvārī.
(
18.06.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.07.2015.
)
19. Personai, kurai ģimenes valsts pabalsts piešķirts līdz 2016.gada 31.decembrim un tā izmaksa nepārtraukti
turpinās pēc 2017.gada 1.janvāra, Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra pārskata pabalsta apmēru no 2017.gada
1.janvāra un starpību izmaksā ne vēlāk kā līdz 2017.gada 1.maijam.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
20. Grozījumi šā likuma 
13.panta
 pirmās daļas 3.punktā attiecībā uz deleģējumu Ministru kabinetam noteikt valsts
12
/
14
sociālā nodrošinājuma pabalsta minimālo apmēru apgādnieku zaudējušam bērnam stājas spēkā 2017.gada 1.aprīlī.
Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra pārskata pabalsta apmēru no 2017.gada 1.aprīļa un starpību izmaksā ne
vēlāk kā līdz 2017.gada 30.septembrim.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
21. Adoptētājam, kura aprūpē un uzraudzībā pirms adopcijas apstiprināšanas tiesā ar bāriņtiesas lēmumu
adoptējamais bērns nodots līdz 2017. gada 31. decembrim, tai skaitā ja adoptētājam vienlaikus ar vecāku pabalstu
piešķirta atlīdzība par adoptējamā bērna aprūpi, atlīdzības izmaksu noteiktajā apmērā un kārtībā turpina līdz adopcijas
apstiprināšanai tiesā atbilstoši noteikumiem, kas bija spēkā līdz 2017. gada 31. decembrim, ja vien persona,
iesniedzot attiecīgu iesniegumu, nelūdz pārrēķināt atlīdzību atbilstoši noteikumiem, kas ir spēkā no 2018. gada
1. janvāra. Tiesības pieprasīt pārrēķinu ir personai, kuras aprūpē un uzraudzībā pieprasījuma dienā pirms adopcijas
apstiprināšanas tiesā ar bāriņtiesas lēmumu atrodas adoptējamais bērns.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
22. Personai, kurai atlīdzība par audžuģimenes pienākumu pildīšanu piešķirta līdz 2017. gada 31. decembrim un
tās izmaksa nepārtraukti turpinās pēc 2018. gada 1. janvāra, Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra pārskata
atlīdzības apmēru par periodu no 2018. gada 1. janvāra un izmaksā starpību ne vēlāk kā līdz 2018. gada 31. jūlijam.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
23. Šā likuma 
6.
 panta ceturtā daļa stājas spēkā 2018. gada 1. martā. Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra
aprēķina piemaksas apmēru par periodu no 2018. gada 1. marta un izmaksā to ne vēlāk kā līdz 2018. gada 30. aprīlim.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
24. Grozījumi šā likuma 
6.
 panta otrās daļas 2. punktā attiecībā uz skaitļa "19" aizstāšanu ar skaitli "20" un pēdējā
teikuma izslēgšanu stājas spēkā 2018. gada 1. janvārī. Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra aprēķina ģimenes
valsts pabalsta apmēru par periodu no 2018. gada 1. janvāra un izmaksā to ne vēlāk kā līdz 2018. gada 30. aprīlim.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
25. Šā likuma 
20.
 panta ceturtās daļas 3. punkts stājas spēkā 2018. gada 1. jūlijā.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
26. Šā likuma 
3. panta
 pirmās daļas 3. punkta, 
4. panta
 ceturtās daļas un 
9. panta
 nosaukuma jaunā redakcija,
grozījums 
9. panta
 pirmajā daļā un 
20. panta
 pirmās daļas 2. punkta jaunā redakcija stājas spēkā 2019. gada 7.
martā. Persona, kurai no 2019. gada 7. marta ir radušās tiesības uz šā likuma 
10. pantā
 minēto atlīdzību (par aizbildņa
pienākumu pildīšanu kā aizbildnim, kurš izbraucis uz pastāvīgu dzīvi ārvalstī), var šo atlīdzību pieprasīt līdz 2020. gada
7. martam. Šādām personām Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra atlīdzību piešķir un izmaksā par periodu no
2019. gada 7. marta. Šā likuma 
10. pantā
 minēto atlīdzību par aizbildņa pienākumu pildīšanu personām, kuras to
pieprasījušas laikā no 2019. gada 7. marta līdz 2019. gada 1. jūlijam, Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra piešķir
un izmaksā ne vēlāk kā līdz 2019. gada 31. jūlijam, bet personām, kuras to pieprasījušas pēc 2019. gada 1. jūlija, —
normatīvajos aktos noteiktajā termiņā.
(
28.02.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2019.
)
27. Ja tiesas spriedums par adopcijas apstiprināšanu stājies spēkā līdz 2019. gada 30. jūnijam, bērna adopcijas
pabalstu vienam no adoptētājiem piešķir līdz laikam, kad no ārpusģimenes aprūpes adoptētais bērns sasniedz 18 gadu
vecumu.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
)
28. Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra bērna adopcijas pabalsta piešķiršanu un izmaksu par periodu no
2019. gada 1. jūlija uzsāk ne vēlāk kā 2019. gada 1. oktobrī.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
)
29. Šā likuma 
12.
1 
pantā
 minēto pabalstu par periodu no 2019. gada 1. jūlija šā panta pirmās daļas 2. punktā
minētajām personām Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra pārrēķina un pabalsta starpību izmaksā līdz
2019. gada 1. septembrim.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2019.
)
13
/
14
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums stājas spēkā 2003.gada 1.janvārī. 
Likums Saeimā pieņemts 2002.gada 31.oktobrī.
Valsts prezidente V.Vīķe-Freiberga
Rīgā 2002.gada 19.novembrī
14
/
14