Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 182,
23.11.1995.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 1, 11.01.1996.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
06.11.1995.
Stājas spēkā: 
01.01.1997.
Attēlotā redakcija:
 01.04.2022. - 31.07.2022.
Grozījumi:
21.12.1995. likums / LV, 2, 05.01.1996.; Ziņotājs, 4, 22.02.1996. / Stājas spēkā 19.01.1996.
19.06.1998. likums / LV, 199/200, 08.07.1998.; Ziņotājs, 15, 04.08.1998. / Stājas spēkā 22.07.1998.
Satversmes tiesas 27.11.1998. spriedums / LV, 355/356, 01.12.1998. / Stājas spēkā 27.11.1998.
23.11.2000. likums / LV, 448/449, 12.12.2000.; Ziņotājs, 1, 11.01.2001. / Stājas spēkā 01.01.2001.
24.10.2002. likums / LV, 158, 31.10.2002.; Ziņotājs, 22, 28.11.2002. / Stājas spēkā 01.01.2003.
12.12.2002. likums / LV, 187, 20.12.2002.; Ziņotājs, 2, 23.01.2003. / Stājas spēkā 01.01.2003.
30.10.2003. likums / LV, 159, 12.11.2003.; Ziņotājs, 23, 11.12.2003. / Stājas spēkā 13.11.2003.
22.01.2004. likums / LV, 22, 11.02.2004.; Ziņotājs, 5, 11.03.2004. / Stājas spēkā 25.02.2004.
02.12.2004. likums / LV, 203, 21.12.2004.; Ziņotājs, 2, 27.01.2005. / Stājas spēkā 01.01.2005.
08.11.2007. likums / LV, 190, 27.11.2007.; Ziņotājs, 24, 27.12.2007. / Stājas spēkā 01.01.2008.
04.12.2008. likums / LV, 200, 23.12.2008.; Ziņotājs, 2, 29.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009.
11.12.2008. likums / LV, 200, 23.12.2008.; Ziņotājs, 2, 29.01.2009. / Stājas spēkā 24.12.2008.
16.06.2009. likums / LV, 100, 30.06.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
01.12.2009. likums / LV, 200, 21.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
02.12.2010. likums / LV, 201, 21.12.2010. / Stājas spēkā 04.01.2011.
14.04.2011. likums / LV, 99, 29.06.2011. / Stājas spēkā 01.07.2011.
15.12.2011. likums / LV, 202, 23.12.2011. / Stājas spēkā 01.01.2012.
15.11.2012. likums / LV, 192, 06.12.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
12.09.2013. likums / LV, 191, 01.10.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
06.11.2013. likums / LV, 228, 22.11.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
23.10.2014. likums / LV, 225, 12.11.2014. / Stājas spēkā 13.11.2014.
05.03.2015. likums / LV, 56, 19.03.2015. / Stājas spēkā 02.04.2015.
30.11.2015. likums / LV, 248, 18.12.2015. / Stājas spēkā 01.01.2017.
23.11.2016. likums / LV, 241, 10.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
20.12.2016. likums / LV, 255, 30.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
16.11.2017. likums / LV, 231, 22.11.2017. / Stājas spēkā 06.12.2017.
06.06.2019. likums / LV, 123, 19.06.2019. / Stājas spēkā 01.09.2019.
12.12.2019. likums / LV, 255A, 19.12.2019. / Stājas spēkā 01.01.2020.
20.03.2020. likums / LV, 57B, 21.03.2020. / Stājas spēkā 22.03.2020.
03.04.2020. likums / LV, 67B, 04.04.2020. / Stājas spēkā 05.04.2020.
14.05.2020. likums / LV, 93B, 15.05.2020. / Stājas spēkā 16.05.2020.
12.11.2020. likums / LV, 221A, 13.11.2020. / Stājas spēkā 16.11.2020.
24.11.2020. likums / LV, 240A, 11.12.2020. / Stājas spēkā 01.01.2021.
26.11.2020. likums / LV, 230A, 27.11.2020. / Stājas spēkā 28.11.2020.
10.12.2020. likums / LV, 244, 17.12.2020. / Stājas spēkā 18.12.2020.
04.11.2021. likums / LV, 215A, 05.11.2021. / Stājas spēkā 06.11.2021.
16.11.2021. likums / LV, 234A, 04.12.2021. / Stājas spēkā 01.04.2022.
13.01.2022. likums / LV, 10A, 14.01.2022. / Stājas spēkā 15.01.2022.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Par maternitātes un slimības apdrošināšanu
(Likuma nosaukums 
19.06.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
)
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1
/
22
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
apdrošināšanas gadījums
 — sociālā riska gadījums, kas saistīts ar sociāli apdrošinātās personas
darbspēju zudumu vai bērna kopšanu, ja tā rezultātā šī persona zaudē ienākumus vai, ja tā gūst ienākumus,
bet pieprasa vecāku pabalstu, kā arī gadījums, kad personai rodas izdevumi sakarā ar ģimenes locekļa nāvi
vai sociāli apdrošinātās personas nāvi, turklāt saskaņā ar šā likuma normām minētie gadījumi ir atzīti par
tādiem, kas rada tiesības uz valsts sociālās apdrošināšanas pabalstu;
2) 
apdrošināšanas iemaksu alga
 — ienākumi, no kuriem saskaņā ar likumu "
Par valsts sociālo
apdrošināšanu
" izdarītas valsts sociālās apdrošināšanas iemaksas;
3) 
pabalsta saņēmējs
 — persona, kurai saskaņā ar šā likuma normām ir piešķirts valsts sociālās
apdrošināšanas pabalsts;
4) 
apgādībā esošs ģimenes loceklis
 — sociāli apdrošinātās personas ģimenes loceklis, kuram saskaņā ar
likumu "
Par valsts pensijām
" būtu tiesības uz apgādnieka zaudējuma pensiju sociāli apdrošinātās personas
(turpmāk — apdrošinātās personas) nāves gadījumā;
5) 
slimības nauda
 — algotā darbā gūtie ienākumi, ko darba devējs izmaksā no darba samaksas fonda darba
ņēmējam darba nespējas gadījumā.
(
19.06.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2000.
, 
08.11.2007.
, 
16.06.2009.
 un 
23.10.2014
.
likumu, kas stājas spēkā 
13.11.2014.
)
2.pants. Likuma uzdevums
Šā likuma uzdevums ir regulēt valsts sociālās apdrošināšanas pabalstu piešķiršanas, aprēķināšanas un izmaksas
kārtību šajā likumā paredzētajos apdrošināšanas gadījumos, kā arī noteikt personas, kurām ir tiesības uz šiem
pabalstiem, un gadījumus, kad rodas minētās tiesības.
(
19.06.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
)
3.pants. Valsts sociālās apdrošināšanas pabalstu veidi
(1) Saskaņā ar šo likumu tiek piešķirti un izmaksāti šādi valsts sociālās apdrošināšanas pabalsti (turpmāk arī —
pabalsti):
1) maternitātes pabalsts;
2) slimības pabalsts;
3) apbedīšanas pabalsts;
4) paternitātes pabalsts;
5) vecāku pabalsts.
(2) 
(Izslēgta ar 
19.06.1998
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
, 
23.11.2000.
 un 
08.11.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
4.pants. Tiesības uz maternitātes, paternitātes, vecāku, slimības un apbedīšanas pabalstiem
(1) Tiesības uz maternitātes, paternitātes, vecāku un slimības pabalstiem ir personām, kuras saskaņā ar likumu
"
Par valsts sociālo apdrošināšanu
" ir sociāli apdrošinātas un par kurām ir veiktas vai bija jāveic valsts sociālās
apdrošināšanas obligātās iemaksas Latvijas Republikā atbilstoši attiecīgajam apdrošināšanas veidam ne mazāk kā
trīs mēnešus pēdējo sešu mēnešu periodā vai sešus mēnešus pēdējo 24 mēnešu periodā pirms mēneša, kurā
iestājies apdrošināšanas gadījums. Tiesības uz apbedīšanas pabalstu ir personām, kuras ir sociāli apdrošinātas
2
/
22
saskaņā ar likumu "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
". Citām personām ir tiesības uz apbedīšanas pabalstu
apdrošinātās personas nāves gadījumā.
(1
1
) Nosakot remigrējuša diasporas locekļa tiesības uz maternitātes, paternitātes un vecāku pabalstu, ja šī
persona saskaņā ar likumu "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
" ir sociāli apdrošināta, bet nav bijusi apdrošināta šajā
likumā noteikto periodu, ņem vērā šā diasporas locekļa attiecīgos ārvalsts kompetentās iestādes apliecinātos
apdrošināšanas periodus Eiropas Savienības dalībvalstī, Šveices Konfederācijā vai Eiropas Ekonomikas zonas
dalībvalstī. Remigrējušam diasporas loceklim pabalstus aprēķina šajā likumā noteiktajā kārtībā.
(2) 
(Atzīta par spēkā neesošu ar Satversmes tiesas 
27.11.1998.
 spriedumu no 
17.03.1999.
)
(
19.06.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Satversmes tiesas 
27.11.1998.
 spriedumu,
23.11.2000.
, 
08.11.2007.
 un 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
 Pirmās daļas jaunā redakcija un 1.
1
daļa stājas spēkā 
01.09.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 38. punktu)
II nodaļa 
Maternitātes pabalsts
5.pants. Apdrošināšanas gadījumi, kas rada tiesības uz maternitātes pabalstu, un maternitātes pabalsta
izmaksas periods
(1) Maternitātes pabalstu piešķir un izmaksā par visu grūtniecības atvaļinājuma un dzemdību atvaļinājuma laiku, ja
sieviete neierodas darbā un tādējādi zaudē algotā darbā gūstamos ienākumus vai ja pašnodarbināta sieviete zaudē
ienākumus.
(2) Grūtniecības atvaļinājuma 56 un dzemdību atvaļinājuma 56 kalendārās dienas summē un maternitātes pabalstu
piešķir par 112 kalendārajām dienām.
(3) Sievietei, kurai sakarā ar grūtniecību medicīniskā aprūpe ārstnieciski profilaktiskajā iestādē uzsākta līdz 12.
grūtniecības nedēļai un turpināta visu grūtniecības laiku, piešķir pabalstu par 14 dienu ilgu papildu atvaļinājumu, kas
tiek pievienots grūtniecības atvaļinājumam, tādējādi kopā tiek piešķirts pabalsts par 70 kalendārajām dienām.
(4) Grūtniecības, dzemdību vai pēcdzemdību perioda sarežģījumu dēļ, kā arī tad, ja piedzimuši divi vai vairāki
bērni, sievietei piešķir pabalstu par 14 dienu ilgu papildu atvaļinājumu, kas tiek pievienots dzemdību atvaļinājumam,
tādējādi kopā tiek piešķirts pabalsts par 70 kalendārajām dienām.
(5) Sievietēm, kurām dzemdības notikušas pirms grūtniecības atvaļinājuma noteikšanas termiņa, grūtniecības un
dzemdību atvaļinājumu apmaksā šā panta pirmajā — ceturtajā daļā noteiktajā kārtībā.
(6) Sievietei, kura pēc dzemdībām normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā atteikusies no bērna kopšanas un
audzināšanas, maternitātes pabalstu par dzemdību atvaļinājuma laiku nepiešķir.
(7) Ja persona ne agrāk kā 60 dienas pirms grūtniecības vai dzemdību atvaļinājuma zaudē darba ņēmēja vai
pašnodarbinātā statusu, maternitātes pabalstu izmaksā par visu grūtniecības atvaļinājuma un dzemdību atvaļinājuma
laiku, par kuru izsniegta darbnespējas lapa.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
, 
23.11.2016.
 un 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
6.pants. Maternitātes pabalsta piešķiršana bērna tēvam vai citai personai
(1) Maternitātes pabalstu piešķir bērna tēvam vai citai personai, kura faktiski kopj bērnu mājās, par visu bērna
kopšanas laiku, bet ne ilgāku kā līdz bērna 70. dzīvības dienai, šādos gadījumos:
1) bērna māte mirusi dzemdību laikā vai laikā līdz pēcdzemdību perioda 42.dienai;
2) māte normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā ir atteikusies no bērna kopšanas un audzināšanas;
3) bērns ir atradenis.
(2) Ja māte nevar kopt bērnu laikā līdz pēcdzemdību perioda 42.dienai sakarā ar slimību, traumu vai citu ar
3
/
22
veselības stāvokli saistītu iemeslu dēļ, tēvam vai citai personai, kura faktiski kopj bērnu mājās, piešķir maternitātes
pabalstu par tām dienām, kad māte pati nav spējīga bērnu kopt.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
 un 
02.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
04.01.2011.
)
7.pants. Maternitātes pabalsta piešķiršana adopcijas gadījumā
(Izslēgts ar 
22.01.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
25.02.2004.
)
8.pants. Maternitātes pabalsta piešķiršana sievietēm, kuras atlaistas no darba sakarā ar darba devēja
likvidāciju
Sievietēm, kuras atlaistas no darba sakarā ar darba devēja likvidāciju, maternitātes pabalstu piešķir vispārējā
kārtībā, ja tiesības uz grūtniecības atvaļinājumu iestājušās ne vēlāk kā 210 dienas pēc atlaišanas no darba.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.11.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
9.pants. Maternitātes pabalsta piešķiršanas pamats
Maternitātes pabalsta piešķiršanas pamats ir Ministru kabineta noteiktajā kārtībā izsniegta darbnespējas lapa.
(
23.11.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
13.11.2014.
Grozījumi pantā stājas spēkā 
01.07.2015.
 Sk. pārejas noteikumu 26.punktu)
10.pants. Maternitātes pabalsta apmērs
Maternitātes pabalstu piešķir 80 procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās apdrošināšanas iemaksu algas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
 un 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
II A nodaļa 
Paternitātes pabalsts
(Nodaļa 
23.11.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2001.
 Sk. pārejas noteikumus.)
10.
1 
pants. Paternitātes pabalsta piešķiršanas gadījumi un paternitātes pabalsta izmaksas periods
Paternitātes pabalstu piešķir un izmaksā par piešķirtā atvaļinājuma 10 kalendāra dienām:
1) bērna tēvam sakarā ar bērna piedzimšanu;
2) vienam no vecākiem sakarā ar ārpusģimenes aprūpē esoša bērna vecumā līdz 18 gadiem adopciju.
(
06.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.09.2019.
)
10.
2
 pants. Paternitātes pabalsta piešķiršanas pamats
Paternitātes pabalsta piešķiršanas pamats ir pabalsta pieprasītāja iesniegums, informācija par bērna tēva un bērna
radniecības fakta reģistrāciju vai likumīgā spēkā stājies tiesas spriedums par ārpusģimenes aprūpē esoša bērna
vecumā līdz 18 gadiem adopcijas apstiprināšanu, kā arī darba devēja apstiprinājums par bērna tēva atrašanos
atvaļinājumā sakarā ar bērna piedzimšanu vai viena no vecākiem atrašanos atvaļinājumā sakarā ar bērna adopciju.
(
06.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.09.2019.
)
10.
3
 Paternitātes pabalsta apmērs
Paternitātes pabalstu piešķir 80 procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās apdrošināšanas iemaksu algas.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
4
/
22
II B nodaļa
Vecāku pabalsts
(Nodaļa 
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
10.
4
 pants. Vecāku pabalsta piešķiršanas gadījumi un vecāku pabalsta izmaksas periods
(1) Vecāku pabalstu piešķir un izmaksā sociāli apdrošinātai personai, kura kopj bērnu vai vairākus vienās
dzemdībās dzimušus bērnus (vienam no bērna vecākiem, vienam no adoptētājiem, kura aprūpē un uzraudzībā pirms
adopcijas apstiprināšanas tiesā ar bāriņtiesas lēmumu nodots adoptējamais bērns, audžuģimenes loceklim, kurš
noslēdzis līgumu ar pašvaldību, aizbildnim vai citai personai, kura saskaņā ar bāriņtiesas lēmumu bērnu faktiski kopj
un audzina), ja šī persona:
1) ir nodarbināta pabalsta piešķiršanas dienā (ir uzskatāma par darba ņēmēju vai pašnodarbināto saskaņā ar
likumu "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
") vai sakarā ar šā bērna dzimšanu ir bijusi grūtniecības vai dzemdību
atvaļinājumā un:
a) kā viens no bērna vecākiem, kurš pieprasījis vecāku pabalstu, atrodas bērna kopšanas atvaļinājumā,
b) kā viens no adoptētājiem, kura aprūpē un uzraudzībā pirms adopcijas apstiprināšanas tiesā ar
bāriņtiesas lēmumu nodots adoptējamais bērns, kā audžuģimenes loceklis, kurš noslēdzis līgumu ar
pašvaldību, kā aizbildnis vai cita persona, kura saskaņā ar bāriņtiesas lēmumu bērnu faktiski kopj un
audzina, atrodas atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas, kas piešķirts sakarā ar nepieciešamību
kopt bērnu,
c) kā pašnodarbinātais bērna kopšanas dēļ negūst ienākumus;
2) ir nodarbināta pabalsta piešķiršanas dienā (ir uzskatāma par darba ņēmēju vai pašnodarbināto saskaņā ar
likumu "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
") un ir nodarbināta bērna kopšanas laikā, bet neatrodas bērna
kopšanas atvaļinājumā vai atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas, kas piešķirts sakarā ar
nepieciešamību kopt bērnu, vai bērna kopšanas laikā gūst ienākumus kā pašnodarbinātais.
(2) Vecāku pabalstu piešķir un izmaksā vienlaikus ar bērna kopšanas pabalstu vienai šā panta pirmajā daļā
minētajai personai par vienu un to pašu bērnu un par vienu un to pašu laikposmu. Vecāku pabalstu nepiešķir par
bērnu, sakarā ar kura piedzimšanu vai kopšanu ir piešķirts maternitātes pabalsts par to pašu laikposmu.
(3) Tiesības uz vecāku pabalstu saglabājas arī gadījumā, ja darba devējs saskaņā ar darba koplīgumā vai darba
līgumā noteikto personai bērna kopšanas atvaļinājuma laikā vai atvaļinājuma bez darba samaksas saglabāšanas, kas
piešķirts sakarā ar nepieciešamību kopt bērnu, laikā ir izmaksājis piemaksas vai prēmijas par darba izpildi pirms
atvaļinājuma piešķiršanas vai pabalstus un cita veida atlīdzību, kas nav tieši saistīta ar darba izpildi.
(4) Par vienu un to pašu bērnu ir tiesības izvēlēties vecāku pabalstu uz vienu no šādiem periodiem:
1) bērna kopšanai līdz viena gada vecumam;
2) bērna kopšanai līdz pusotra gada vecumam.
(5) Izraudzīto izmaksas periodu par vienu un to pašu bērnu nav tiesību mainīt, izņemot gadījumu, kad saskaņā ar
bāriņtiesas lēmumu bērns tiek nodots ārpusģimenes aprūpē.
(6) Sievietēm, kurām maternitātes pabalsts piešķirts saskaņā ar šā likuma 
5. panta
 septīto daļu vai 
8. pantu
, ir
tiesības uz vecāku pabalstu par bērnu, kas piedzimis šajā grūtniecībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
02.12.2010.
, 
15.12.2011.
, 
06.11.2013.
, 
23.10.2014.
,
23.11.2016.
 un 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
10.
5
 pants. Vecāku pabalsta piešķiršanas pamats
Vecāku pabalsta piešķiršanas pamats ir pabalsta pieprasītāja iesniegums un informācija par bērna piedzimšanas
fakta reģistrāciju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
04.01.2011.
)
5
/
22
10.
6
 pants. Vecāku pabalsta apmērs
(1) 
(Zaudējusi spēku ar 
01.10.2014.
 Sk. Pārejas noteikumu 22.punktu)
(2) Vecāku pabalstu pabalsta pieprasītājam, kurš atrodas bērna kopšanas atvaļinājumā vai atvaļinājumā bez darba
samaksas saglabāšanas, kas piešķirts sakarā ar nepieciešamību kopt bērnu, vai bērna kopšanas dēļ negūst
ienākumus kā pašnodarbinātais, piešķir no pabalsta pieprasītāja vidējās apdrošināšanas iemaksu algas šādā apmērā:
1) 60 procentu apmērā pabalsta pieprasītājam, kurš izvēlējies to saņemt bērna kopšanai līdz viena gada
vecumam;
2) 43,75 procentu apmērā pabalsta pieprasītājam, kurš izvēlējies to saņemt bērna kopšanai līdz pusotra gada
vecumam.
(3) Vecāku pabalsta saņēmējam, kurš bērna kopšanas laikā ir nodarbināts un neatrodas bērna kopšanas
atvaļinājumā vai bērna kopšanas laikā gūst ienākumus kā pašnodarbinātais, pabalstu izmaksā 30 procentu apmērā no
saskaņā ar šā panta otrās daļas nosacījumiem piešķirtā pabalsta.
(4) Sievietei, kurai, kopjot bērnu vecumā līdz trim gadiem, piedzimst nākamais bērns, vecāku pabalsts par
nākamā bērna kopšanu nedrīkst būt mazāks par vecāku pabalstu, kas piešķirts par iepriekšējo bērnu.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2016.
 un 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2020.
)
10.
7
 pants. Vecāku pabalsta izmaksas pārtraukšana
Vecāku pabalsta izmaksu pārtrauc uz laiku, kamēr persona saņem bezdarbnieka pabalstu. Ja, piešķirot
bezdarbnieka pabalstu, konstatē, ka vecāku pabalsts personai par to pašu periodu jau izmaksāts, izmaksājamā
bezdarbnieka pabalsta apmēru samazina par šajā periodā izmaksātā vecāku pabalsta summu.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
 Pants stājas spēkā 
01.01.2010.
 Sk. pārejas
noteikumus.)
III nodaļa 
Slimības pabalsts
11.pants. Slimības pabalsta piešķiršanas gadījumi
(1) Slimības pabalstu piešķir personai, ja par šo personu Latvijas Republikā ir veiktas vai bija jāveic valsts
sociālās apdrošināšanas iemaksas slimības apdrošināšanai ne mazāk kā trīs mēnešus pēdējo sešu mēnešu periodā
pirms mēneša, kurā iestājies apdrošināšanas gadījums, vai ne mazāk kā sešus mēnešus pēdējo 24 mēnešu periodā
pirms mēneša, kurā iestājies apdrošināšanas gadījums, un personai ir darba ņēmēja vai pašnodarbinātā statuss darba
nespējas laikā. Nosacījums par nepieciešamo apdrošināšanas stāžu neattiecas uz slimības pabalsta piešķiršanu
gadījumos, kad tiek kopts slims bērns, kurš nav sasniedzis 14 gadu vecumu vai šā likuma 
13. panta
 2.
1
 un 2.
2
 daļā
minētajos gadījumos — 18 gadu vecumu.
(2) Slimības pabalstu piešķir, ja persona neierodas darbā un tādējādi zaudē algotā darbā gūstamos ienākumus vai
ja pašnodarbinātais zaudē ienākumus šādu iemeslu dēļ:
1) darbspēju zaudēšana sakarā ar slimību vai traumu;
2) nepieciešamība saņemt ārstnieciska vai profilaktiska rakstura medicīnisko palīdzību;
3) nepieciešama izolācija sakarā ar karantīnu;
4) ārstēšanās ārstniecības iestādē atveseļošanās periodā pēc slimības vai traumas, ja šāda ārstēšanās
nepieciešama darbspēju atjaunošanai;
6
/
22
5) nepieciešamība kopt slimu bērnu, kurš nav sasniedzis 14 gadu vecumu vai šā likuma 
13. panta
 2.
1
 un 2.
2
daļā minētajos gadījumos — 18 gadu vecumu;
6) protezēšana vai ortozēšana stacionārā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
, 
02.12.2004.
, 
16.06.2009.
, 
23.11.2016.
 un 
12.12.2019
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2020.
)
12.pants. Slimības pabalsta piešķiršanas pamats
Slimības pabalsta piešķiršanas pamats ir Ministru kabineta noteiktajā kārtībā izsniegta darbnespējas lapa.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
, 
23.11.2000.
 un 
23.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
13.11.2014.
Grozījumi pantā stājas spēkā 
01.07.2015.
 Sk. pārejas noteikumu 26.punktu)
13.pants. Slimības pabalsta izmaksas periods
(1) Slimības pabalstu piešķir un izmaksā par laiku no darba nespējas 10. dienas līdz darbspēju atgūšanas dienai,
bet ne ilgāku par 26 nedēļām, skaitot no darba nespējas pirmās dienas, ja darba nespēja ir nepārtraukta, vai ne ilgāku
par 52 nedēļām triju gadu periodā, ja darba nespēja atkārtojas ar pārtraukumiem.
(2) Slimības pabalstu par slima bērna kopšanu, kurš nav sasniedzis 14 gadu vecumu, piešķir un izmaksā par laiku
no darba nespējas pirmās dienas:
1) līdz darba nespējas 14. dienai, ja bērnu kopj mājās;
2) līdz darba nespējas 21. dienai, ja bērnu kopj arī stacionārā;
3) līdz darba nespējas 30. dienai, ja bērnu kopj traumas dēļ, kas saistīta ar kaulu lūzumu.
(2
1
) Ja bērnam, kurš nav sasniedzis 18 gadu vecumu, ir smaga slimība, kuras dēļ nepieciešama ilgstoša
ārstēšanās stacionārā, bet nav prognozējami nepārejoši smagi vai ļoti smagi veselības traucējumi un pēc ārstēšanās
ir iespējama dzīves kvalitātes atjaunošanās, un valsts sabiedrības ar ierobežotu atbildību "Bērnu klīniskā
universitātes slimnīca" ārstu konsilijs noteicis, ka nepieciešama vecāka nepārtraukta klātbūtne, slimības pabalstu
piešķir un izmaksā par ārstu konsilija noteikto laiku, kas vienā reizē nevar būt ilgāks par trim mēnešiem, bet kopā —
ne ilgāks par 26 nedēļām, skaitot no darba nespējas pirmās dienas, ja darba nespēja ir nepārtraukta, vai ne ilgāks par
trim gadiem piecu gadu periodā, ja darba nespēja atkārtojas ar pārtraukumiem. Valsts sabiedrības ar ierobežotu
atbildību "Bērnu klīniskā universitātes slimnīca" ārstu konsilijs izvērtē, vai nepieciešama vecāka nepārtraukta
klātbūtne, un vienā reizē to nosaka uz laiku, kas nav ilgāks par trim mēnešiem. Šajā gadījumā slimības pabalstu
izmaksā ne ilgāk kā līdz bērna 18 gadu vecuma sasniegšanai.
(2
2
) Slima bērna kopšanai, kurš nav sasniedzis 18 gadu vecumu un par kuru piešķirts bērna ar invaliditāti
kopšanas pabalsts, slimības pabalstu piešķir un izmaksā ne ilgāk par 26 nedēļām, skaitot no darba nespējas pirmās
dienas, ja darba nespēja ir nepārtraukta, vai ne ilgāk par trim gadiem piecu gadu periodā, ja darba nespēja atkārtojas
ar pārtraukumiem. Šajā gadījumā slimības pabalstu izmaksā ne ilgāk kā līdz bērna 18 gadu vecuma sasniegšanai.
(2
3
) Ja šā panta 2.
1
 un 2.
2
 daļā minētajā gadījumā bērns ir sociāli apdrošināts kā darba ņēmējs vai
pašnodarbinātais, slimības pabalstu piešķir un izmaksā bērnam vai bērna vecākam atkarībā no viņu izvēles.
(3) Pamatojoties uz Veselības un darbspēju ekspertīzes ārstu komisijas atzinumu, slimības pabalstu, ja tas
nepieciešams pilnvērtīgas ārstēšanas nodrošināšanai, piešķir un izmaksā arī par nepārtrauktas darba nespējas
periodu, kas turpinās pēc šā panta pirmajā daļā noteiktajām 26 nedēļām, bet ne ilgāku par 52 nedēļām, skaitot no
darba nespējas pirmās dienas.
(4) Ja darba nespēja turpinās pēc darba ņēmēja vai pašnodarbinātā statusa zaudēšanas, slimības pabalstu par
nepārtrauktu darba nespēju turpina izmaksāt 30 kalendārās dienas no dienas, kad persona zaudējusi darba ņēmēja vai
pašnodarbinātā statusu. Šis nosacījums neattiecas uz slimības pabalsta piešķiršanu gadījumos, kad tiek kopts slims
bērns, kas nav sasniedzis 14 gadu vecumu.
(5) Ja šā panta ceturtajā daļā noteiktajā gadījumā personai vienlaikus ir tiesības gan uz slimības pabalstu, gan uz
bezdarbnieka pabalstu, tad šajā laikā izmaksā tikai slimības pabalstu.
7
/
22
(6) Slimības pabalsts par slima bērna kopšanu izmaksājams saskaņā ar šā panta otro, 2.
1
 un 2.
2
 daļu neatkarīgi
no saslimšanas cēloņa un no tā, vai bērnu visā slimošanas laikā kopj viena persona vai vairākas personas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2000.
, 
02.12.2004.
, 
04.12.2008.
, 
16.06.2009.
, 
23.11.2016.
, 
12.12.2019.
 un
16.11.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
01.04.2022.
 Sk. pārejas noteikumu 62. punktu)
14.pants. Īpaši gadījumi slimības pabalstu piešķiršanā
Ja darba nespēja iestājusies sakarā ar saslimšanu ar tuberkulozi, slimības pabalstu piešķir un izmaksā par laiku
līdz darbspēju atgūšanas vai invaliditātes noteikšanas dienai.
15.pants. Slimības pabalsta piešķiršana personai, kurai darba nespēja iestājusies mēneša laikā pēc valsts
sociālās apdrošināšanas iemaksu perioda beigām
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
16.pants. Slimības pabalsta piešķiršana personām, kurām darba nespēja iestājusies laikā, kad tās bijušas
atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas
(1) 
(Izslēgta ar 
23.10.2014
. likumu)
(2) Ja darba nespēja iestājusies laikā, kad persona bijusi atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas,
slimības pabalstu piešķir ar darba nespējas 10. dienu, taču ne ātrāk par dienu, kad personai bija jāierodas darbā pēc
šā atvaļinājuma beigām.
(
19.06.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.11.2007.
, 
04.12.2008.
, 
23.10.2014.
 un 
16.11.2021
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.04.2022.
 Sk. pārejas noteikumu 62. punktu)
17.pants. Slimības pabalsta apmērs
Slimības pabalstu piešķir 80 procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās apdrošināšanas iemaksu algas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998
. likumu, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
)
18.pants. Gadījumi, kad slimības pabalstu nepiešķir
Slimības pabalstu nepiešķir, ja:
1) persona darba nespējas laikā gūst ienākumus kā darba ņēmējs vai pašnodarbinātais;
2) darba nespēja personai iestājusies laikā, kad tā izdarījusi noziegumu, vai šā nozieguma rezultātā un to
konstatējusi tiesa;
3) persona pati apzināti un būtiski kaitējusi savai vai kopjamo veselībai un to konstatējis ārsts;
4) persona mēģinājusi iegūt pabalstu viltus ceļā un to konstatējis ārsts vai Valsts sociālās apdrošināšanas
aģentūra.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
, 
23.11.2000.
 un 
16.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
19.pants. Gadījumi, kad slimības pabalsta izmaksu pārtrauc
(1) Personai, kura darba nespējas laikā bez attaisnojoša iemesla nav ievērojusi ārsta noteikto režīmu vai bez
attaisnojoša iemesla nav ieradusies pie ārsta vai darba ekspertīzes ārstu komisijā, pabalstu neizmaksā par
pārkāpuma periodu.
(2) Lēmumu par pabalsta izmaksas pārtraukšanu vai atjaunošanu pieņem Valsts sociālās apdrošināšanas
aģentūra pēc ārsta ieteikuma.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
 un 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
8
/
22
IV nodaļa 
Apbedīšanas pabalsts
20.pants. Apdrošināšanas gadījumi, kas rada tiesības uz apbedīšanas pabalstu
(1) Apbedīšanas pabalstu piešķir:
1) apdrošinātās personas nāves gadījumā;
2) apdrošinātās personas apgādībā bijuša ģimenes locekļa nāves gadījumā.
(2) Apbedīšanas pabalstu piešķir arī gadījumā, ja apdrošinātās personas vai tās apgādībā bijušā ģimenes locekļa
nāve iestājusies mēneša laikā pēc valsts sociālās apdrošināšanas iemaksu perioda beigām un persona bijusi
apdrošināta pēdējos divus mēnešus pirms šo iemaksu perioda beigām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998
. likumu, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
)
21.pants. Personas, kurām ir tiesības saņemt apbedīšanas pabalstu
Apbedīšanas pabalstu piešķir un izmaksā:
1) apdrošinātajai personai tās apgādībā bijuša ģimenes locekļa nāves gadījumā;
2) apdrošinātās personas nāves gadījumā apdrošinātās personas ģimenes loceklim vai personai, kura faktiski
uzņēmusies apbedīšanu.
22.pants. Apbedīšanas pabalsta piešķiršanas pamats
Apbedīšanas pabalsta piešķiršanas pamats ir pabalsta pieprasītāja iesniegums un informācija par apdrošinātās
personas vai apdrošinātās personas apgādībā bijuša ģimenes locekļa miršanas fakta reģistrāciju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
04.01.2011.
)
23.pants. Apbedīšanas pabalsta apmērs
(1) Apdrošinātās personas nāves gadījumā pabalstu piešķir un izmaksā tādas kopējās summas apmērā, kura
atbilst mirušās personas divkāršai mēneša vidējai apdrošināšanas iemaksu algai, bet ne mazāku par valstī noteikto
mēneša vidējo apdrošināšanas iemaksu algu.
(2) Apdrošinātās personas apgādībā bijuša ģimenes locekļa nāves gadījumā pabalstu piešķir un izmaksā tādas
kopējās summas apmērā, kura atbilst trīskāršam valsts sociālā nodrošinājuma pabalstam, kāds ģimenes locekļa
nāves dienā bija noteikts 
Valsts sociālo pabalstu likuma
 
13.
 panta pirmās daļas 1. punktā minētajām personām.
(3) Ja apdrošinātās personas nāves gadījumā ir tiesības saņemt apbedīšanas pabalstu saskaņā ar šā likuma un
citu likumu normām, kas nosaka apbedīšanas pabalsta izmaksu vecuma pensijas, invaliditātes pensijas, apgādnieka
zaudējuma pensijas vai izdienas pensijas saņēmēja nāves gadījumā, piešķir un izmaksā apmērā lielāko pabalstu.
(
19.06.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2000.
, 
24.10.2002.
, 
12.12.2002.
, 
08.11.2007.
,
02.12.2010.
 un 
24.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
V nodaļa 
Pabalstu pieprasīšana, piešķiršana un izmaksa
24.pants. Pabalstu piešķiršanas un izmaksas organizācija
(1) Pabalstu piešķiršanu, aprēķināšanu un izmaksu veic Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra Ministru
kabineta noteiktajā kārtībā.
9
/
22
(2) Piešķirtos pabalstus nepārrēķina, izņemot likuma "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
" 
20.
1
 panta
 trešajā daļā
minēto gadījumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
 un 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
25.pants. Pabalsta pieprasīšanas termiņi
(1) Pabalstu pieprasa sešu mēnešu laikā no apdrošināšanas gadījuma iestāšanās dienas.
(2) Aprēķinātās pabalsta summas, ko pabalsta saņēmējs nav laikā saņēmis, izmaksā par pagājušo laiku, bet ne
ilgāku par 12 mēnešiem no nesaņemtā pabalsta pieprasīšanas dienas.
(
19.06.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
13.11.2014.
Grozījums pirmajā daļā attiecībā uz skaitļa ''12'' aizstāšanu ar vārdu ''sešu'' stājas spēkā 
01.01.2016.
 Sk. pārejas
noteikumu 27.punktu)
26.pants. Pabalsta pieprasīšanas kārtība
(1) Pabalstu pieprasa likumā "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
" noteiktajā kārtībā.
(2) 
(Izslēgta ar 
19.06.1998
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
, 
08.11.2007.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
27. pants. Pabalsta piešķiršanas termiņi
Pabalstu piešķir 10 darba dienu laikā pēc tam, kad Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra saņēmusi pabalsta
piešķiršanai nepieciešamos dokumentus un citu informāciju, tai skaitā pabalsta piešķiršanai nepieciešamo informāciju
no attiecīgās ārvalsts kompetentās iestādes par remigrējušu diasporas locekli.
(
12.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
 Pantā minētais nosacījums par pabalsta piešķiršanai
nepieciešamo informāciju no attiecīgās ārvalsts kompetentās iestādes par remigrējušu diasporas locekli piemērojams
no 
01.09.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 38. punktu)
27.
1
 pants. Pabalsta izmaksa
Pabalstu izmaksā, to pārskaitot uz pabalsta saņēmēja Latvijas Republikas kredītiestādes vai pasta norēķinu
sistēmas (PNS) kontu. Pabalstus, kas piešķirti saskaņā ar Latvijas noslēgtu starpvalstu līgumu sociālās drošības
jomā vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa regulu (EK) Nr. 
883/2004
 par sociālās
nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, var pārskaitīt uz pabalsta saņēmēja kontu attiecīgajā līgumvalstī vai Eiropas
Savienības dalībvalstī, Šveices Konfederācijā vai Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalstī, ja to paredz minētie līgumi
vai regula.
(
12.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
28.pants. Valsts sociālās apdrošināšanas pabalstu izmaksa personām, kurām ir tiesības uz valsts pensiju
(Izslēgts ar 
19.06.1998
. likumu, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
)
29.pants. Gadījumi, kad valsts sociālās apdrošināšanas pabalstus nepiešķir vai pārtrauc to izmaksu
(1) Valsts sociālās apdrošināšanas pabalstus nepiešķir vai pārtrauc iepriekš piešķirto pabalstu izmaksu uz laiku,
kamēr pabalsta saņēmējs vai bērns, par kura kopšanu tiek maksāts pabalsts atrodas pilnā valsts apgādībā.
(2) Valsts sociālās apdrošināšanas pabalstus nepiešķir vai pārtrauc iepriekš piešķirto pabalstu izmaksu par laiku,
kad persona atrodas apcietinājumā vai brīvības atņemšanas vietā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
30.pants. Sakarā ar pabalsta saņēmēja nāvi nesaņemto pabalstu izmaksa
(1) Pabalstu summas, kuras piešķirtas, bet nav izmaksātas, pabalsta saņēmēja nāves gadījumā ir tiesības
10
/
22
saņemt pabalsta saņēmēja laulātajam un pirmās un otrās pakāpes radiniekiem.
(2) Ja neizmaksāto pabalstu pieprasa vairākas personas, pabalstu izmaksā vienādās daļās visiem tā
pieprasītājiem, kuriem saskaņā ar šā panta pirmo daļu ir uz to tiesības.
(3) Persona, kurai sakarā ar pabalsta saņēmēja nāvi ir tiesības uz nesaņemto pabalstu, to var pieprasīt sešu
mēnešu laikā pēc pabalsta saņēmēja nāves. Neizmaksāto pabalstu izmaksā 10 dienu laikā pēc tā pieprasīšanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
, 
23.10.2014.
 un 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
VI nodaļa 
Vidējā apdrošināšanas iemaksu alga valsts
sociālās apdrošināšanas pabalsta aprēķināšanai
(Nodaļas nosaukums 
19.06.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
 Sk. pārejas noteikumu.)
31.pants. Vidējās apdrošināšanas iemaksu algas noteikšana valsts sociālās apdrošināšanas pabalsta
aprēķināšanai
(1) Vidējo apdrošināšanas iemaksu algu valsts sociālās apdrošināšanas pabalsta aprēķināšanai nosaka no
apdrošinātās personas apdrošināšanas iemaksu algas par 12 kalendāro mēnešu periodu, šo periodu beidzot divus
kalendāros mēnešus pirms mēneša, kurā iestājies apdrošināšanas gadījums, izņemot šā likuma 
32.pantā
 noteiktos
gadījumus.
(2) 
(Izslēgta no 
01.01.2022.
 ar 
23.11.2016
. likumu)
(3) Ministru kabinets nosaka vidējās apdrošināšanas iemaksu algas aprēķināšanas nosacījumus un kārtību.
(4) 
(Izslēgta no 
01.01.2022.
 ar 
23.11.2016
. likumu)
(5) 
(Izslēgta no 
01.01.2022.
 ar 
23.11.2016
. likumu)
(6) 
(Izslēgta no 
01.01.2022.
 ar 
23.11.2016
. likumu)
(7) 
(Izslēgta no 
01.01.2022.
 ar 
16.11.2017
. likumu)
(8) 
(Izslēgta no 
01.01.2022.
 ar 
23.11.2016
. likumu)
(9) 
(Izslēgta no 
01.01.2022.
 ar 
23.11.2016
. likumu)
(
19.06.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2000.
, 
24.10.2002.
, 
02.12.2004.
, 
08.11.2007.
,
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
15.12.2011.
, 
23.10.2014.
, 
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
, 
20.12.2016.
, 
16.11.2017.
 un
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
 Trešās daļas jaunā redakcija un grozījums par otrās, ceturtās,
piektās, sestās, septītās, astotās un devītās daļas izslēgšanu stājas spēkā 
01.01.2022.
 Sk. pārejas noteikumu 32. un
35. punktu)
32.pants. Vidējās apdrošināšanas iemaksu algas noteikšana valsts sociālās apdrošināšanas pabalsta
aprēķināšanai pašnodarbinātajam
Pašnodarbinātajam vidējo apdrošināšanas iemaksu algu valsts sociālās apdrošināšanas pabalsta aprēķināšanai
nosaka no apdrošināšanas iemaksu algas par 12 kalendāro mēnešu periodu, šo periodu beidzot trīs kalendāros
mēnešus pirms gada ceturkšņa, kurā iestājies apdrošināšanas gadījums.
(
19.06.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
 Sk. pārejas noteikumu.)
VII nodaļa 
Papildu noteikumi
33.pants. Līdzekļi maternitātes, paternitātes, vecāku, slimības un apbedīšanas pabalstu izmaksāšanai
11
/
22
Maternitātes, paternitātes, vecāku, slimības un apbedīšanas pabalstus izmaksā no invaliditātes, maternitātes un
slimības speciālā budžeta.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
33.
1
 pants. Līdzekļi no valsts pamatbudžeta vecāku pabalstu izmaksai minimālā apmērā
Starpība starp vecāku pabalsta izmaksai nepieciešamo summu personai, kurai vecāku pabalsts tiek izmaksāts šā
likuma 
10.
6
 pantā
 noteiktajā minimālajā apmērā, un summu, kas mēnesī atbilst 70 procentiem no vecāku pabalsta
pieprasīšanas dienā spēkā esošā valsts sociālā nodrošinājuma pabalsta divkārša apmēra, vai summu, kas aprēķināta
70 procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās apdrošināšanas iemaksu algas, ja tā mēnesī pārsniedz 70
procentus no vecāku pabalsta pieprasīšanas dienā spēkā esošā valsts sociālā nodrošinājuma pabalsta divkārša
apmēra, tiek nodrošināta no valsts pamatbudžeta dotācijas saskaņā ar likumu par valsts budžetu kārtējam gadam,
ieskaitot to invaliditātes, maternitātes un slimības speciālajā budžetā.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
34. pants. Ieturējumi no pabalstiem un pārmaksāto pabalstu atgūšana
(1) Ieturējumus no maternitātes, paternitātes, vecāku un slimības pabalsta var izdarīt, pamatojoties uz tiesas
nolēmumiem un citu institūciju (amatpersonu) lēmumiem, kurus izpilda normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
Ieturējumus no apbedīšanas pabalstiem neizdara.
(2) Personai ir pienākums atmaksāt pabalstus, kas piešķirti saskaņā ar šo likumu:
1) par ārsta noteiktā režīma pārkāpuma periodu šā likuma 
19. pantā
 noteiktajos gadījumos;
2) par periodu, par kuru ir anulēta darba nespējas lapa;
3) ja, izpildot attiecīgo tiesas spriedumu, tiesas apstiprinātu izlīgumu ar darba devēju vai attiecīgās valsts
pārvaldes iestādes pieņemtu lēmumu, persona ir atjaunota darbā vai darba devējs tai izmaksājis atlīdzību par
darba piespiedu kavējuma laiku, kas sakrīt ar pabalsta saņemšanas periodu, un līdz ar to šai personai ir
izveidojusies maternitātes, paternitātes, vecāku vai slimības pabalsta pārmaksa;
4) ja tā sniegusi nepatiesu vai nepilnīgu informāciju vai nav paziņojusi par pārmaiņām, kuras ietekmē tiesības
uz pabalstu, tā apmēru un izmaksas noteikumus;
5) ja personai maternitātes, paternitātes, vecāku (ja pabalsts piešķirts kā personai, kura nav strādājoša) vai
slimības pabalsta saņemšanas laikā, pamatojoties uz Valsts ieņēmumu dienesta informāciju, ir reģistrēti
ienākumi kā darba ņēmējam (arī darba ņēmējam mikrouzņēmumā) vai pašnodarbinātajam un līdz ar to šī
persona nepamatoti saņēmusi pabalstu vai vecāku pabalsta daļu.
(3) Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūrai ir tiesības izmaksājamo maternitātes, paternitātes, vecāku un
slimības pabalsta summu samazināt par pārmaksātā maternitātes, paternitātes, vecāku, slimības un apbedīšanas
pabalsta summu. Šajā gadījumā izmaksājamā pabalsta summa nedrīkst būt mazāka par 30 procentiem no pabalsta.
(4) Pārmaksātās maternitātes, paternitātes, vecāku, slimības un apbedīšanas pabalsta summas atgūst likumā
"
Par valsts sociālo apdrošināšanu
" noteiktajā kārtībā.
(
12.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
35.pants. Pabalstu aplikšana ar nodokļiem
(1) Valsts sociālās apdrošināšanas pabalstus ar nodokļiem apliek likumā noteiktajā kārtībā.
(2) Apbedīšanas pabalstu ar nodokli neapliek.
36.pants. Darba devēja pienākumi
(1) Darba devēja pienākums ir darba ņēmējiem, kuriem darba periodā iestājusies ar Ministru kabineta noteiktajā
12
/
22
kārtībā izsniegtu darbnespējas lapu apliecināta pārejoša darba nespēja (izņemot darba nespēju, kas saistīta ar
grūtniecību un dzemdībām un slima bērna kopšanu), izmaksāt no saviem līdzekļiem slimības naudu ne mazāk kā 75
procentu apmērā no vidējās izpeļņas par otro un trešo pārejošas darba nespējas dienu un ne mazāk kā 80 procentu
apmērā — par laiku no ceturtās darba nespējas dienas, taču ne ilgāku par deviņām kalendāra dienām. Slimības naudu
aprēķina par darbnespējas dienām (stundām), kurās darba ņēmējam būtu bijis jāstrādā. Darba ņēmējiem, kuriem
noteikts summētais darba laiks (summētais dienesta pienākumu izpildes laiks) un kuru mēnešalga (darba alga) nav
atkarīga no faktiski nostrādāto stundu skaita konkrētā mēnesī, darba devējs, ņemot vērā darba (dienesta) specifiku,
var noteikt, ka slimības naudu aprēķina par kalendāra darba dienām darbnespējas periodā. Slimības naudu izmaksā
atbilstoši noteikumiem, kādi 
Darba likumā
 paredzēti darba samaksas izmaksai.
(2) Darba devēja pienākums ir pēc darba ņēmēja pieprasījuma vai pēc Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras
pieprasījuma izdot apstiprinājumu par darba ņēmēja neierašanos darbā vai arī citu ar darba līguma apstākļiem saistītu
informāciju, kas nepieciešama, lai izlemtu jautājumu par darba ņēmēja tiesībām uz valsts sociālās apdrošināšanas
pabalstu un noteiktu tā apmēru.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998.
, 
24.10.2002.
, 
08.11.2007.
, 
04.12.2008.
, 
23.11.2014.
, 
05.03.2015.
 un
16.11.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
01.04.2022.
 
Sk. pārejas noteikumu 62. punktu
)
37.pants. Gadījumi, kuros slimības naudu nepiešķir vai tās izmaksu pārtrauc
(1) Darba devējs slimības naudu nepiešķir, ja darba ņēmējs izdarījis pārkāpumus, kas minēti šā likuma 
18. pantā
.
(2) Darba devējs slimības naudas izmaksu pārtrauc, ja darba ņēmējs izdarījis pārkāpumus, kas minēti šā likuma
19. panta
 pirmajā daļā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.06.1998
. likumu, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
)
38.pants. Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras lēmumu apstrīdēšana un pārsūdzēšana
Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras nodaļas amatpersonas lēmumu par valsts sociālās apdrošināšanas
pabalsta piešķiršanu, aprēķināšanu, izmaksu vai atteikumu to piešķirt var apstrīdēt, mēneša laikā no attiecīgā
lēmuma spēkā stāšanās dienas iesniedzot attiecīgu iesniegumu Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras
direktoram. Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras direktora lēmumu var pārsūdzēt tiesā mēneša laikā no
direktora lēmuma spēkā stāšanās dienas.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
Pārejas noteikumi
1. Šā likuma grozījumi sestās nodaļas nosaukumā un 
31. 
un 
32.pantā
 stājas spēkā 1998.gada 1.augustā.
(
19.06.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.07.1998.
)
2. Līdz 2003.gada 31.decembrim:
1) šā likuma 
23.panta
 pirmajā daļā noteiktā apbedīšanas pabalsta apmērs nedrīkst būt mazāks par 150 latiem;
2) šā likuma 
23.panta
 otrajā daļā noteiktā apbedīšanas pabalsta apmērs ir 100 latu;
3) šā likuma 
31.panta
 otrajā daļā noteiktajos gadījumos valsts sociālās apdrošināšanas pabalstu aprēķina no
50 latiem;
4) 
(izslēgts ar 
30.10.2003
. likumu)
.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.10.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
13.11.2003.
)
3. Šā likuma 
3. 
un 
4.panta
 normas attiecībā uz paternitātes pabalstu un šā likuma
 II 
A nodaļa stājas spēkā
2004.gada 1.janvārī.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
4. Nodarbinātām personām (personas, kuras uzskatāmas par darba ņēmējiem vai pašnodarbinātajiem saskaņā ar
13
/
22
likumu "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
"), kurām bērna kopšanas pabalsts par bērna kopšanu vecumā līdz vienam
gadam atbilstoši 
Valsts sociālo pabalstu likumam
 piešķirts vai kurām tiesības uz šo pabalstu radušās līdz 2007.gada
31.decembrim, par bērna kopšanas periodu, kas turpinās pēc 2008.gada 1.janvāra, šā pabalsta vietā tiek izmaksāts
vecāku pabalsts no invaliditātes, maternitātes un slimības speciālā budžeta.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
5. Līdz 2010.gada 31.oktobrim vidējo apdrošināšanas iemaksu algu vecāku pabalsta apmēra noteikšanai aprēķina
no personas apdrošināšanas iemaksu algas, no kuras veiktas vai bija jāveic valsts sociālās apdrošināšanas
iemaksas vecāku apdrošināšanai:
1) darba ņēmējam — no personas apdrošināšanas iemaksu algas par 12 kalendāra mēnešu periodu, šo periodu
beidzot trīs kalendāra mēnešus pirms mēneša, kurā bērns piedzimis, izmantojot šādu formulu:
Vmēn = (A1 + A2 ... + A12) : 12
Vmēn — mēneša vidējā apdrošināšanas iemaksu alga,
A1, A2 ... — apdrošināšanas iemaksu algas summa, kas gūta noteiktajā 12 kalendāra mēnešu perioda attiecīgajā
kalendāra mēnesī,
12 — mēnešu skaits;
2) pašnodarbinātajam — no personas apdrošināšanas iemaksu algas par 12 kalendāra mēnešu periodu, šo
periodu beidzot trīs kalendāra mēnešus pirms gada ceturkšņa, kurā bērns piedzimis, izmantojot šādu formulu:
Vmēn = (A1 + A2 ... + A12) : 12
Vmēn — mēneša vidējā apdrošināšanas iemaksu alga,
A1, A2 ... — apdrošināšanas iemaksu algas summa, kas gūta noteiktajā 12 kalendāra mēnešu perioda attiecīgajā
kalendāra mēnesī,
12 — mēnešu skaits;
3) personai, kura vienlaikus ir darba ņēmēja un pašnodarbinātā statusā, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu
aprēķina, summējot atsevišķi aprēķināto vidējo apdrošināšanas iemaksu algu, kas gūta darba ņēmēja statusā,
un atsevišķi aprēķināto vidējo apdrošināšanas iemaksu algu, kas gūta pašnodarbinātā statusā;
4) mēneša vidējā apdrošināšanas iemaksu alga vecāku pabalsta apmēra noteikšanai nedrīkst pārsniegt 1/12
daļu no valsts sociālās apdrošināšanas obligāto iemaksu objekta gada maksimālā apmēra pēdējā kalendāra
gadā, par kuru šī iemaksu alga aprēķināta.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2009.
 un 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2010.
)
6. Grozījumi šā likuma 
10.
3
 pantā
, kas paredz, ka paternitātes pabalstu piešķir 100 procentu apmērā no pabalsta
saņēmēja vidējās apdrošināšanas iemaksu algas, grozījumi 
31.panta
 otrās daļas 1. un 3.punktā, kas paredz, ka,
aprēķinot maternitātes pabalstu vai paternitātes pabalstu, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu par minēto periodu
nosaka 70 procentu apmērā no valstī noteiktās mēneša vidējās apdrošināšanas iemaksu algas, un grozījumi 
31.panta
sestajā daļā, kas paredz, ka, aprēķinot maternitātes pabalstu vai paternitātes pabalstu, vidējo apdrošināšanas
iemaksu algu par minēto perioda daļu nosaka 70 procentu apmērā no valstī noteiktās mēneša vidējās apdrošināšanas
iemaksu algas, stājas spēkā 2009.gada 1.janvārī.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
7. Darba ņēmējam, kuram saskaņā ar Ministru kabineta noteiktajā kārtībā izsniegtu darbnespējas lapu tiesības uz
darba devēja izmaksājamo slimības naudu radušās līdz 2008.gada 31.decembrim un darbnespēja nepārtraukti
turpinās pēc 2009.gada 1.janvāra, slimības naudu par pārejošu darbnespēju periodā no 11.kalendāra dienas līdz
14.kalendāra dienai turpina izmaksāt darba devējs.
(
04.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
14
/
22
8. Šā likuma 
31.panta
 ceturtajā daļā paredzētais kalendāra dienas vidējās apdrošināšanas iemaksu algas
ierobežojums un šā likuma pārejas noteikumu 5.punkta 4.apakšpunktā paredzētais mēneša vidējās apdrošināšanas
iemaksu algas ierobežojums, kas noteikts saistībā ar valsts sociālās apdrošināšanas obligāto iemaksu objekta gada
maksimālo apmēru, netiek piemērots apdrošināšanas iemaksu algai, kas gūta laikā no 2009.gada 1.janvāra līdz
2013.gada 31.decembrim.
(
04.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
9. Personai, kurai saskaņā ar Ministru kabineta noteiktajā kārtībā izsniegtu darbnespējas lapu tiesības uz slimības
pabalstu ir radušās līdz 2009.gada 30.jūnijam un pārejošas darba nespējas periods nepārtraukti turpinās pēc
2009.gada 1.jūlija, slimības pabalstu piešķir un izmaksā līdz darba nespējas perioda beigām, bet ne ilgāk par 52
nedēļām, skaitot no darba nespējas pirmās dienas, vai ne ilgāk par 78 nedēļām triju gadu periodā, ja darba nespēja
atkārtojusies ar pārtraukumiem.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
10. Personai, kurai bērns piedzimis līdz 2009.gada 31.martam, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu vecāku
pabalsta apmēra noteikšanai aprēķina saskaņā ar šo pārejas noteikumu 5.punktu, nepiemērojot noteikumu par
personas apdrošināšanas iemaksu algu, no kuras veiktas vai bija jāveic valsts sociālās apdrošināšanas iemaksas
vecāku apdrošināšanai.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
11. Par bērnu, kas piedzimis līdz 2009.gada 30.jūnijam vai 306 dienu laikā, sākot no 2009.gada 1.jūlija, vecāku
pabalstu piešķir arī personai, kura bērna kopšanas laikā ir nodarbināta vai gūst ienākumus kā pašnodarbinātais.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
12. Līdz 2010.gada 2.maijam apdrošināšanas gadījums šā likuma izpratnē ir arī gadījums, kad personai rodas
izdevumi sakarā ar bērna kopšanu.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
13. Darba ņēmējam, kuram pārejoša darba nespēja iestājusies līdz 2009.gada 31.decembrim un nepārtraukti
turpinās pēc 2010.gada 1.janvāra, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu valsts sociālās apdrošināšanas pabalsta
apmēra noteikšanai aprēķina no apdrošināšanas iemaksu algas par sešu kalendāro mēnešu periodu, šo periodu
beidzot divus kalendāros mēnešus pirms mēneša, kurā iestājies apdrošināšanas gadījums.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
14. Grozījumi šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā un otrās daļas 2.punktā attiecībā uz apdrošināšanas iemaksu algas
perioda izmaiņām no sešiem uz 12 mēnešiem stājas spēkā 2010.gada 1.janvārī.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
15. Darba ņēmējam, kuram pārejoša darba nespēja iestājusies līdz 2009.gada 30.jūnijam un nepārtraukti turpinās
pēc 2009.gada 1.jūlija, slimības pabalstu piešķir un izmaksā arī gadījumā, ja persona darba nespējas laikā gūst
ienākumus kā darba ņēmējs kādā no savām darba vietām, vienlaikus vismaz vienā darba vietā nestrādājot, vai gūst
ienākumus kā pašnodarbinātais.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
16. Šā likuma 
10.
7
 pants
 stājas spēkā 2010.gada 1.janvārī.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
17. Laika periodā no 2009.gada 1.jūlija līdz 2010.gada 2.maijam personai, kura bērna kopšanas laikā gūst
ienākumus kā darba ņēmējs vai pašnodarbinātais, saskaņā ar šo likumu noteikto vecāku pabalstu izmaksā atbilstoši
likumam “
Par valsts pensiju un valsts pabalstu izmaksu laika periodā no 2009.gada līdz 2012.gadam
”.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
18. Līdz 2014.gada 31.decembrim saskaņā ar šo likumu noteikto slimības pabalstu izmaksā likumā “Par valsts
15
/
22
pabalstu izmaksu laika periodā no 2009.gada līdz 2014.gadam” noteiktajā apmērā.
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2011.
)
19. Līdz 2014.gada 31.decembrim saskaņā ar šo likumu noteikto maternitātes pabalstu un paternitātes pabalstu
izmaksā likumā “Par valsts pabalstu izmaksu laika periodā no 2009.gada līdz 2014.gadam” noteiktajā apmērā.
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2011.
)
20. Līdz 2014.gada 31.decembrim saskaņā ar šo likumu noteikto vecāku pabalstu, kas piešķirts par bērnu, kurš
dzimis pēc 2010.gada 2.novembra, izmaksā likumā “Par valsts pabalstu izmaksu laika periodā no 2009.gada līdz
2014.gadam” noteiktajā apmērā.
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2011.
)
21. Personai, kurai līdz 2012.gada 31.decembrim piešķirtā vecāku pabalsta apmērs ir mazāks par šā likuma 
10.
6
pantā
 noteikto minimālo pabalsta apmēru un tā izmaksa nepārtraukti turpinās pēc 2013.gada 1.janvāra, Valsts
sociālās apdrošināšanas aģentūra no 2013.gada 1.janvāra pārrēķina vecāku pabalsta apmēru, nosakot to minimālajā
apmērā, kāds noteikts no 2013.gada 1.janvāra, un starpību izmaksā līdz 2013.gada 1.aprīlim.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
22. Šā likuma 
10.
6
 panta
 pirmā daļa ir spēkā līdz 2014.gada 30.septembrim.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
23. Grozījumi attiecībā uz šā likuma 
10.
4
 panta
 pirmās un otrās daļas izteikšanu jaunā redakcijā, 
10.
4
 panta
ceturtā un piektā daļa, kā arī 
10.
6
 panta
 otrā un trešā daļa stājas spēkā 2014.gada 1.oktobrī.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
24. Pabalsta saņēmējam, kuram vecāku pabalsts 70 procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās
apdrošināšanas iemaksu algas piešķirts līdz 2014.gada 30.septembrim, par bērna kopšanas periodu, kas turpinās no
2014.gada 1.oktobra arī tad, ja pabalsta izmaksa ir pārtraukta, un vecāku pabalsts par bērnu, kurš nav sasniedzis
viena gada vecumu, tiek piešķirts no jauna, šā pabalsta izmaksu noteiktajā apmērā un kārtībā turpina līdz bērna viena
gada vecumam, bet no viena gada līdz pusotram gadam piešķir naudas pabalstu 100 
euro
 mēnesī, izmaksu
nodrošinot saskaņā ar likumu par valsts budžetu kārtējam gadam no valsts pamatbudžeta dotācijas, kura tiek
ieskaitīta invaliditātes, maternitātes un slimības speciālajā budžetā.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
13.11.2014.
)
25. Pabalsta saņēmējam, kuram līdz 2013.gada 31.decembrim piešķirtā vecāku pabalsta apmērs ir mazāks par šā
likuma 
10.
6
 panta
 pirmajā daļā noteikto minimālo pabalsta apmēru un tā izmaksa nepārtraukti turpinās pēc 2014.gada
1.janvāra, Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra no 2014.gada 1.janvāra pārrēķina vecāku pabalsta apmēru,
nosakot to minimālajā apmērā, kāds noteikts no 2014.gada 1.janvāra, un starpību izmaksā līdz 2014.gada 30.aprīlim.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
26. Grozījumi šā likuma 
9. 
un 
12.pantā
 un 
36.panta
 pirmajā daļā par atteikšanos no darba devēja un
pašnodarbinātā apstiprinājuma darbnespējas lapā stājas spēkā 2015.gada 1.jūlijā. Ja darbnespējas lapa ir izsniegta
līdz 2015.gada 30.jūnijam un tiek iesniegta Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūrai pēc 2015.gada 30.jūnija, tajā ir
nepieciešams darba devēja apstiprinājums par darba ņēmēja neierašanos darbā vai pašnodarbinātā apstiprinājums par
nespēju strādāt darba nespējas periodā.
(
23.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.11.2014.
)
27. Grozījums šā likuma 
25.panta
 pirmajā daļā attiecībā uz skaitļa "12" aizstāšanu ar vārdu "sešu" un grozījums
30.panta
 trešajā daļā attiecībā uz vārda "gada" aizstāšanu ar vārdiem "sešu mēnešu" stājas spēkā 2016.gada
1.janvārī.
(
23.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.11.2014.
)
28. Paternitātes pabalstu vienam no vecākiem sakarā ar ārpusģimenes aprūpē esoša bērna vecumā līdz trim
16
/
22
gadiem adopciju piešķir par bērnu, par kura adopciju tiesas spriedums stājies spēkā pēc 2017.gada 1.janvāra. Šajā
gadījumā personai, kurai tiesības uz paternitātes pabalstu ir radušās laikposmā no 2017.gada 1. janvāra līdz
2017.gada 31.maijam, pabalstu izmaksā ne vēlāk kā līdz 2017.gada 30.jūnijam.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
29. Personai, kurai darba nespēja iestājusies mēneša laikā pēc darba ņēmēja vai pašnodarbinātā statusa
zaudēšanas un pirmā darba nespējas diena bijusi līdz 2016.gada 31.decembrim, slimības pabalstu piešķir un izmaksā
saskaņā ar tiesisko regulējumu, kas bija spēkā līdz 2016.gada 31.decembrim attiecībā uz slimības pabalsta
piešķiršanu personai, kurai darba nespēja iestājusies mēneša laikā pēc valsts sociālās apdrošināšanas iemaksu
perioda beigām.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
30. Personai, kurai darba nespēja turpinās pēc darba ņēmēja vai pašnodarbinātā statusa zaudēšanas un pirmā
darba nespējas diena bijusi līdz 2017.gada 31.decembrim, slimības pabalstu piešķir un izmaksā saskaņā ar tiesisko
regulējumu, kas bija spēkā līdz 2017.gada 31.decembrim attiecībā uz slimības pabalsta piešķiršanu personai, kurai
darba nespēja turpinās pēc darba ņēmēja vai pašnodarbinātā statusa zaudēšanas.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
31. 
(Izslēgts ar 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
32. Ja apdrošināšanas gadījums iestājies periodā no 2018.gada 1.janvāra līdz 2021. gada 31. decembrim un
apdrošināšanas gadījuma iestāšanās dienā personai vienlaikus ir darba ņēmēja un pašnodarbinātā statuss, vidējo
apdrošināšanas iemaksu algu valsts sociālās apdrošināšanas pabalsta aprēķināšanai nosaka, summējot aprēķināto
vidējo apdrošināšanas iemaksu algu, kas gūta darba ņēmēja statusā, un aprēķināto vidējo apdrošināšanas iemaksu
algu, kas gūta pašnodarbinātā statusā, ievērojot šādus nosacījumus:
1) ja šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā un 
32.pantā
 paredzētā vidējās apdrošināšanas iemaksu algas
noteikšanas perioda visos kalendārajos mēnešos personai abos statusos apdrošināšanas iemaksu alga ir bijusi
reģistrēta gan kā darba ņēmējam, gan kā pašnodarbinātajam, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu aprēķina,
summējot aprēķināto vidējo apdrošināšanas iemaksu algu, kas aprēķināta abos statusos atsevišķi;
2) ja šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā un 
32.pantā
 paredzētajā vidējās apdrošināšanas iemaksu algas
noteikšanas perioda daļā persona vienlaikus abos statusos nav bijusi reģistrēta kā valsts sociālās
apdrošināšanas iemaksu veicēja, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu par šo perioda daļu nosaka 40 procentu
apmērā (maternitātes un paternitātes pabalstiem — 70 procentu apmērā) no valstī noteiktās mēneša vidējās
apdrošināšanas iemaksu algas. Šādā gadījumā 40 procentus vai 70 procentus no valstī noteiktās mēneša
vidējās apdrošināšanas iemaksu algas piemēro tikai darba ņēmēja statusam;
3) ja šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā un 
32.pantā
 paredzētajā vidējās apdrošināšanas iemaksu algas
noteikšanas perioda daļā persona vienā no statusiem nav bijusi reģistrēta kā valsts sociālās apdrošināšanas
iemaksu veicēja, bet vienlaikus šajā perioda daļā ir reģistrēta tās vidējā apdrošināšanas iemaksu alga otrā
statusā, tad perioda daļā, kurā persona nav bijusi reģistrēta kā valsts sociālās apdrošināšanas iemaksu
veicēja, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu par šo perioda daļu nenosaka 40 procentu apmērā (maternitātes
un paternitātes pabalstiem — 70 procentu apmērā) no valstī noteiktās mēneša vidējās apdrošināšanas
iemaksu algas;
4) ja šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā un 
32.pantā
 paredzētā vidējās apdrošināšanas iemaksu algas
noteikšanas perioda visos kalendārajos mēnešos persona abos statusos nav bijusi reģistrēta kā valsts
sociālās apdrošināšanas iemaksu veicēja, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu nosaka 40 procentu apmērā
(maternitātes un paternitātes pabalstiem — 70 procentu apmērā) no valstī noteiktās mēneša vidējās
apdrošināšanas iemaksu algas kā darba ņēmējam;
5) ja šā likuma 
31.panta
 pirmajā daļā un 
32.pantā
 paredzētā vidējās apdrošināšanas iemaksu algas
noteikšanas perioda visos kalendārajos mēnešos persona vienā no statusiem nav bijusi reģistrēta kā valsts
sociālās apdrošināšanas iemaksu veicēja, vidējo apdrošināšanas iemaksu algu aprēķina tikai no iemaksu
algas, kas gūta otrajā statusā.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
33. Grozījums šā likuma 
10.
6
 panta
 trešajā daļā attiecībā uz vecāku pabalsta izmaksu obligāti sociāli
17
/
22
apdrošinātām personām, grozījums 
11.pantā
 attiecībā uz apdrošināšanas stāža noteikšanu slimības pabalsta
piešķiršanai, šā likuma 
13.panta
 ceturtā un piektā daļa stājas spēkā 2018.gada 1.janvārī.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
34. 
(Izslēgts ar 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
35. Šā likuma 
31. panta
 trešās daļas jaunā redakcija un grozījumi par otrās, ceturtās, piektās, sestās, septītās,
astotās un devītās daļas izslēgšanu stājas spēkā 2022. gada 1. janvārī.
(
12.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
36. Ministru kabinets līdz 2021. gada 31. decembrim izdod šā likuma 
31.panta
 trešajā daļā minētos noteikumus
par vidējās apdrošināšanas iemaksu algas aprēķināšanas nosacījumiem un kārtību.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
37. Paternitātes pabalstu vienam no vecākiem sakarā ar ārpusģimenes aprūpē esoša bērna vecumā no trīs līdz 18
gadiem adopciju piešķir par bērnu, par kura adopciju tiesas spriedums stājies spēkā pēc 2019. gada 1. septembra.
(
06.06.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.09.2019.
)
38. Šā likuma 
4. panta
 pirmās daļas jaunā redakcija un šā panta 1.
1
 daļa stājas spēkā 2020. gada 1. septembrī.
Šā likuma 
27. panta
 jaunajā redakcijā minētais nosacījums par pabalsta piešķiršanai nepieciešamo informāciju no
attiecīgās ārvalsts kompetentās iestādes par remigrējušu diasporas locekli piemērojams no 2020. gada 1. septembra.
Apdrošinātajām personām, kurām apdrošināšanas gadījums iestājies līdz 2020. gada 31. augustam, tiesības uz
pabalstu nosaka saskaņā ar tiesību normām, kas ir spēkā līdz 2020. gada 31. augustam.
(
12.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
39. Šā likuma 
13. panta
 otrās daļas 3. punkts stājas spēkā 2021. gada 1. janvārī.
(
12.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
40. Līdz dienai, kad informācija, kas saistīta ar šā likuma 
13. panta
 2.
1
 daļā minētā ārstu konsilija lēmumu, ir
pieejama vienotajā veselības nozares elektroniskajā informācijas sistēmā, valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību
"Bērnu klīniskā universitātes slimnīca" nosūta slimības pabalsta piešķiršanai nepieciešamo informāciju Valsts
sociālās apdrošināšanas aģentūrai elektroniski atbilstoši normatīvajiem aktiem par elektronisko dokumentu apriti. Šajā
gadījumā Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra slimības pabalstus par periodu no 2020. gada janvāra līdz 2020.
gada aprīlim izmaksā ne vēlāk kā līdz 2020. gada 30. aprīlim.
(
12.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
41. Personai, kurai tiek izsniegta darbnespējas lapa sakarā ar saslimšanu ar Covid-19 vai atrašanos karantīnā no
2020. gada 22. marta līdz 2020. gada 15. novembrim, slimības pabalstu piešķir un izmaksā par laiku no darbnespējas
otrās dienas. Personai, kurai tiek izsniegta darbnespējas lapa sakarā ar saslimšanu ar Covid-19 vai atrašanos
karantīnā no 2020. gada 16. novembra līdz 2021. gada 30. jūnijam, slimības pabalstu piešķir un izmaksā no
darbnespējas pirmās dienas. Slimības pabalstu piešķir 80 procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās
apdrošināšanas iemaksu algas. Par šo periodu izsniedzama Ministru kabineta 2001. gada 3. aprīļa noteikumos
Nr. 152 "
Darbnespējas lapu izsniegšanas un anulēšanas kārtība
" noteiktā darbnespējas lapa B.
(
20.03.2020
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.05.2020.
 un 
12.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā
16.11.2020.
)
42. Darba ņēmējam, kuram sakarā ar saslimšanu ar Covid-19 vai atrašanos karantīnā izsniegta Ministru kabineta
2001. gada 3. aprīļa noteikumos Nr. 152 "
Darbnespējas lapu izsniegšanas un anulēšanas kārtība
" noteiktā
darbnespējas lapa A un tiesības uz darba devēja izmaksājamo slimības naudu radušās līdz 2020. gada 21. martam
un darbnespēja nepārtraukti turpinās pēc 2020. gada 22. marta, slimības naudu par pārejošu darbnespēju izmaksā
darba devējs līdz 10. darbnespējas dienai.
(
20.03.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.03.2020.
)
43. Persona, kurai piešķirtā vecāku pabalsta periods (līdz bērna viena gada vai pusotra gada vecumam) beidzas 
18
/
22
laikā, kad sakarā ar Covid-19 izsludināta ārkārtējā situācija, un kura ārkārtējās situācijas apstākļu dēļ nevar
atgriezties darbā, jo darba devējs nenodarbina darbinieku vai iestājusies dīkstāve, vai kura nevar gūt ienākumus no
saimnieciskās darbības, var pieprasīt piešķirtā vecāku pabalsta turpinājuma izmaksu pēc tam, kad bērns sasniedz
viena gada vai pusotra gada vecumu. Vecāku pabalsta turpinājumu var izmaksāt par periodu no 2020. gada 12. marta
līdz dienai, kad persona sāk gūt ienākumus kā darba ņēmējs vai pašnodarbinātais, bet ne ilgāk kā līdz 2020. gada 9.
jūnijam (2020. gada 12. martā izsludinātās ārkārtējās situācijas gadījumā), savukārt par periodu no 2020. gada 9.
novembra — līdz dienai, kad persona sāk gūt ienākumus kā darba ņēmējs vai pašnodarbinātais, bet ne ilgāk kā līdz
2020. gada 9. novembrī izsludinātās ārkārtējās situācijas beigām. Par katru no šiem periodiem vecāku pabalsta
turpinājums tiek izmaksāts iepriekš piešķirtā vecāku pabalsta apmērā, bet ne vairāk kā 700 
euro
 mēnesī. Vecāku
pabalsta turpinājumu neizmaksā, ja persona veic saimniecisko darbību un gūst ienākumus vai tai ir piešķirts
dīkstāves pabalsts.
(
03.04.2020
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
18.12.2020.
)
44. Par šo pārejas noteikumu 43. punktā minētajām personām netiek veiktas valsts sociālās apdrošināšanas
obligātās iemaksas.
(
03.04.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.04.2020.
)
45. Līdz 2021. gada 30. jūnijam šā likuma 
13.
 panta pirmajā daļā noteiktajā periodā neieskaita darbnespējas
dienas, par kurām personai izsniegta darbnespējas lapa sakarā ar saslimšanu ar Covid-19 vai atrašanos karantīnā.
(
14.05.2020
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
16.11.2020.
)
46. Personai, kurai no 2020. gada 16. novembra līdz 2021. gada 30. jūnijam atbilstoši Ministru kabineta 2001. gada
3. aprīļa noteikumiem Nr. 152 "
Darbnespējas lapu izsniegšanas un anulēšanas kārtība
" izsniegta darbnespējas lapa
akūtu augšējo elpceļu infekciju dēļ, par laiku no darbnespējas pirmās dienas līdz darbnespējas trešajai dienai izsniedz
darbnespējas lapu B bez personas personīgas apskates (attālināti) un par šo periodu piešķir slimības pabalstu 80
procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās apdrošināšanas algas. Ja persona ir nosūtīta veikt analīzes par
saslimšanu ar Covid-19 un analīzes:
1) ir negatīvas, bet darbnespēja turpinās, izsniegtā darbnespējas lapa B noslēdzama trešajā darbnespējas
dienā un atverama darbnespējas lapa A. Slimības nauda izmaksājama šā likuma 
36. pantā
 noteiktajā kārtībā;
2) ir pozitīvas, slimības pabalstu piešķir atbilstoši šo pārejas noteikumu 41. punktam.
(
12.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.11.2020.
)
47. Personai, kurai akūtu augšējo elpceļu infekcijas dēļ izsniegta Ministru kabineta 2001. gada 3. aprīļa
noteikumos Nr. 152 "
Darbnespējas lapu izsniegšanas un anulēšanas kārtība
" minētā darbnespējas lapa A, kā arī
tiesības uz darba devēja izmaksājamo slimības naudu radušās līdz 2020. gada 15. novembrim un darbnespēja
nepārtraukti turpinās pēc 2020. gada 16. novembra, slimības naudu par pārejošu darbnespēju līdz desmitajai
darbnespējas dienai izmaksā darba devējs.
(
12.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.11.2020.
)
48. Laikposmā no 2020. gada 30. novembra līdz 2020. gada 31. decembrim tiesības uz vienreizēju slimības
palīdzības pabalstu par 14 kalendāra dienām un laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 30. jūnijam
tiesības uz slimības palīdzības pabalstu ir šādām sociāli apdrošinātām personām:
1) vienam no bērna vecākiem, vienam no adoptētājiem, kura aprūpē un uzraudzībā pirms adopcijas
apstiprināšanas tiesā ar bāriņtiesas lēmumu nodots adoptējamais bērns, audžuģimenes loceklim, kurš
noslēdzis līgumu ar pašvaldību, aizbildnim vai citai personai, kura saskaņā ar bāriņtiesas lēmumu bērnu
faktiski kopj un audzina, ja šī persona nevar strādāt attālināti un aprūpējamais bērns ir vecumā līdz 10 gadiem
(ieskaitot) vai bērns ar invaliditāti līdz 18 gadu vecumam un ja bērns ar Covid-19 infekciju saistīto apstākļu dēļ
nedrīkst apmeklēt pirmsskolas izglītības iestādi vai mācības vispārējās izglītības programmā notiek attālināti;
2) personai, kas ir atbalsta persona personai ar invaliditāti no 18 gadu vecuma, kurai pašvaldība piešķīrusi
dienas aprūpes centra vai dienas centra pakalpojumu un kura ar Covid-19 infekciju saistīto apstākļu dēļ
nedrīkst apmeklēt dienas aprūpes centru vai dienas centru.
(
26.11.2020
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
18.12.2020.
)
49. Laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 30. jūnijam slimības palīdzības pabalstu personai
19
/
22
izmaksā par iepriekšējo mēnesi vai noslēgto periodu.
(
10.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.12.2020.
)
50. Šo pārejas noteikumu 48. punktā minēto slimības palīdzības pabalstu izmaksā 60 procentu apmērā no
personas vidējās apdrošināšanas iemaksu algas, ievērojot šā likuma 
31. pantā
 noteikto kārtību. Slimības palīdzības
pabalstu neizmaksā, ja šo pārejas noteikumu 48. punktā minētā persona ir nodarbināta vai veic saimniecisko darbību
un gūst ienākumus vai tai ir piešķirts slimības pabalsts, vecāku pabalsts, vecāku pabalsta turpinājums, maternitātes
pabalsts, paternitātes pabalsts vai atbalsts dīkstāvē, vai arī slimības palīdzības pabalsts par to pašu bērnu jau
piešķirts citai šo pārejas noteikumu 48. punktā minētajai personai, vai arī personai jau piešķirts slimības palīdzības
pabalsts par citu bērnu.
(
10.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.12.2020.
)
51. Lai saņemtu slimības palīdzības pabalstu, persona iesniedz Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūrai
iesniegumu un darba devēja apliecinājumu, ka persona nevar strādāt attālināti, kā arī:
1) šo pārejas noteikumu 48. punkta 1. apakšpunktā minētā persona — izglītības iestādes izziņu par bērna
apmeklētās pirmsskolas izglītības grupas vai iestādes atrašanos karantīnā vai mācību procesa organizēšanu
attālināti. Izziņā norāda laika periodu, kurā ir noteikta karantīna vai mācību apguve tiek nodrošināta attālināti;
2) šo pārejas noteikumu 48. punkta 2. apakšpunktā minētā persona — pašvaldības izziņu, ka personai ir
piešķirts dienas aprūpes centra vai dienas centra pakalpojums, un pašvaldības vai dienas aprūpes centra, vai
dienas centra izziņu, ka ar Covid-19 infekciju saistīto apstākļu dēļ dienas aprūpes centra vai dienas centra
pakalpojumi nav pieejami. Izziņā norāda laika periodu, kurā minētie pakalpojumi nav pieejami.
(
10.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.12.2020.
)
52. Vienreizējo slimības palīdzības pabalstu pieprasa 10 darba dienu laikā no dienas, kad karantīnas dēļ slēgta
pirmsskolas izglītības grupa vai iestāde vai uzsākta mācību procesa organizēšana attālināti, vai no dienas, kad
dienas aprūpes centra vai dienas centra pakalpojumi vairs nav pieejami, bet ne vēlāk kā līdz 2021. gada 31. janvārim.
Slimības palīdzības pabalstu par laikposmu no 2021. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 30. jūnijam persona var
pieprasīt ne vēlāk kā līdz 2021. gada 30. jūlijam.
(
10.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.12.2020.
)
53. Šo pārejas noteikumu 48. punktā minēto slimības palīdzības pabalstu finansē no valsts pamatbudžeta. No
slimības palīdzības pabalsta neietur iedzīvotāju ienākuma nodokli un neveic valsts sociālās apdrošināšanas obligātās
iemaksas.
(
26.11.2020
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
18.12.2020.
)
54. Laikposmā no 2021. gada 1. novembra līdz 2021. gada 31. decembrim:
1) tiesības uz slimības palīdzības pabalstu ir šo pārejas noteikumu 48. punkta 1. un 2. apakšpunktā minētajai
personai, ja tai ir sadarbspējīgs vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāts vai tā ir saņēmusi klīniskās
universitātes slimnīcas speciālista vai speciālistu konsilija atzinumu par nepieciešamību atlikt personas
vakcināciju pret Covid-19 (turpmāk — atzinums par nepieciešamību atlikt personas vakcināciju pret Covid-19);
2) slimības palīdzības pabalstu personai izmaksā par iepriekšējo mēnesi vai noslēgto periodu;
3) slimības palīdzības pabalstu persona pieprasa 10 darba dienu laikā no dienas, kad karantīnas dēļ slēgta
pirmsskolas izglītības grupa vai iestāde vai uzsākta mācību procesa organizēšana attālināti, vai no dienas,
kad dienas aprūpes centra vai dienas centra pakalpojumi vairs nav pieejami, bet ne vēlāk kā līdz 2022. gada
31. janvārim;
4) piemērojams šo pārejas noteikumu 50., 51. un 53. punktā noteiktais.
(
04.11.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.11.2021.
)
55. Personai, kurai ir sadarbspējīgs vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāts vai kura ir saņēmusi atzinumu par
nepieciešamību atlikt personas vakcināciju pret Covid-19 un kurai tiek izsniegta darbnespējas lapa sakarā ar
saslimšanu ar Covid-19 vai atrašanos mājas karantīnā laikposmā no 2021. gada 6. novembra līdz 2021. gada
31. decembrim un no 2022. gada 17. janvāra līdz 2022. gada 28. februārim, slimības pabalstu piešķir un izmaksā no
20
/
22
pirmās darbnespējas dienas. Slimības pabalstu piešķir 80 procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās
apdrošināšanas iemaksu algas. Par šo periodu izsniedzama Ministru kabineta 2001. gada 3. aprīļa noteikumos Nr.
152 "
Darbnespējas lapu izsniegšanas un anulēšanas kārtība
" noteiktā darbnespējas lapa B.
(
04.11.2021
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.01.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
15.01.2022.
)
56. Personai, kurai ir sadarbspējīgs vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāts vai kura ir saņēmusi atzinumu par
nepieciešamību atlikt personas vakcināciju pret Covid-19 un kurai laikposmā no 2021. gada 6. novembra līdz
2021. gada 31. decembrim un no 2022. gada 17. janvāra līdz 2022. gada 28. februārim atbilstoši Ministru kabineta
2001. gada 3. aprīļa noteikumiem Nr. 152 "
Darbnespējas lapu izsniegšanas un anulēšanas kārtība
" izsniegta
darbnespējas lapa akūtu augšējo elpceļu infekciju dēļ, no darbnespējas pirmās dienas līdz darbnespējas trešajai
dienai izsniedz darbnespējas lapu B bez personas apskates (attālināti) un par šo laikposmu piešķir slimības pabalstu
80 procentu apmērā no pabalsta saņēmēja vidējās apdrošināšanas algas. Ja persona ir nosūtīta veikt analīzes par
saslimšanu ar Covid-19 un analīzes:
1) ir negatīvas, bet darbnespēja turpinās, izsniegtā darbnespējas lapa B noslēdzama trešajā darbnespējas
dienā un atverama darbnespējas lapa A. Slimības nauda izmaksājama šā likuma 
36. pantā
 noteiktajā kārtībā;
2) ir pozitīvas, slimības pabalstu piešķir atbilstoši šo pārejas noteikumu 55. punktam.
(
04.11.2021
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.01.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
15.01.2022.
)
57. Darba ņēmējam, kuram ir sadarbspējīgs vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāts vai kurš ir saņēmis
atzinumu par nepieciešamību atlikt personas vakcināciju pret Covid-19 un kuram sakarā ar saslimšanu ar Covid-19
vai atrašanos mājas karantīnā izsniegta Ministru kabineta 2001. gada 3. aprīļa noteikumos Nr. 152 "
Darbnespējas
lapu izsniegšanas un anulēšanas kārtība
" noteiktā darbnespējas lapa A, un kuram tiesības uz darba devēja
izmaksājamo slimības naudu radušās līdz 2021. gada 5. novembrim, bet darbnespēja nepārtraukti turpinās pēc 2021.
gada 6. novembra, slimības naudu par pārejošu darbnespēju izmaksā darba devējs līdz desmitajai darbnespējas
dienai.
(
04.11.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.11.2021.
)
57.
1
 Darba ņēmējam, kuram ir sadarbspējīgs vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāts vai kurš ir saņēmis
atzinumu par nepieciešamību atlikt personas vakcināciju pret Covid-19 un kuram sakarā ar saslimšanu ar Covid-19
vai atrašanos mājas karantīnā izsniegta Ministru kabineta 2001. gada 3. aprīļa noteikumos Nr. 152 "
Darbnespējas
lapu izsniegšanas un anulēšanas kārtība
" noteiktā darbnespējas lapa A, un kuram tiesības uz darba devēja
izmaksājamo slimības naudu radušās līdz 2022. gada 16. janvārim, bet darbnespēja nepārtraukti turpinās pēc
2022. gada 17. janvāra, slimības naudu par pārejošu darbnespēju izmaksā darba devējs līdz desmitajai darbnespējas
dienai.
(
13.01.2022
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.01.2022.
)
58. Laikposmā no 2021. gada 6. novembra līdz 2021. gada 31. decembrim un no 2022. gada 17. janvāra līdz
2022. gada 28. februārim šā likuma 
13. panta
 pirmajā daļā noteiktajā periodā neieskaita darbnespējas dienas, par
kurām šo pārejas noteikumu 55. punktā minētajai personai ir izsniegta darbnespējas lapa sakarā ar saslimšanu ar
Covid-19 vai atrašanos mājas karantīnā.
(
04.11.2021
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.01.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
15.01.2022.
)
59. Personai, kurai ir sadarbspējīgs vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāts vai kura ir saņēmusi atzinumu par
nepieciešamību atlikt personas vakcināciju pret Covid-19 un kurai piešķirtā vecāku pabalsta periods (līdz bērna viena
gada vai pusotra gada vecumam) beidzas laikā no 2021. gada 11. oktobra, kad saistībā ar Covid-19 izsludināta
ārkārtējā situācija, un kura ārkārtējās situācijas apstākļu dēļ nevar atgriezties darbā, jo darba devējs nenodarbina
darbinieku vai iestājusies dīkstāve, vai kura nevar gūt ienākumus no saimnieciskās darbības, var pieprasīt piešķirtā
vecāku pabalsta turpinājuma izmaksu pēc tam, kad bērns sasniedz viena gada vai pusotra gada vecumu. Vecāku
pabalsta turpinājumu var izmaksāt par periodu no 2021. gada 11. oktobra līdz dienai, kad persona sāk gūt ienākumus
kā darba ņēmējs vai pašnodarbinātais, bet ne ilgāk kā līdz 2021. gada 15. novembrim. Par šo periodu vecāku
pabalsta turpinājums tiek izmaksāts iepriekš piešķirtā vecāku pabalsta apmērā, bet ne vairāk kā 700 
euro
 mēnesī.
Vecāku pabalsta turpinājumu neizmaksā, ja persona veic saimniecisko darbību un gūst ienākumus vai tai ir piešķirts
dīkstāves pabalsts.
(
04.11.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.11.2021.
)
60. Šo pārejas noteikumu 59. punktā minēto vecāku pabalsta turpinājuma izmaksu finansē no valsts
21
/
22
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums stājas spēkā ar 1997.gada 1.janvāri.
(
21.12.1995
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.01.1996.
)
Likums Saeimā pieņemts 1995.gada 6.novembrī.
Valsts prezidents G.Ulmanis
Rīgā 1995.gada 23.novembrī
pamatbudžeta. No vecāku pabalsta turpinājuma neveic valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas.
(
04.11.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.11.2021.
)
61. Vecāku pabalsta turpinājumu par laikposmu no 2021. gada 11. oktobra līdz 2021. gada 15. novembrim persona
var pieprasīt ne vēlāk kā līdz 2021. gada 15. decembrim.
(
04.11.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.11.2021.
)
62.
Grozījumi šā likuma 
13.
 panta pirmajā daļā, 
16.
 panta otrajā daļā un 
36.
 panta pirmajā daļā attiecībā uz
slimības pabalsta piešķiršanu un izmaksu no 10. dienas un darba devēja pienākumu izmaksāt darba ņēmējiem no
saviem līdzekļiem slimības naudu par laiku, ne ilgāku par deviņām kalendāra dienām, piemērojami, ja darba ņēmējam
pirmā pārejoša darba nespējas diena iestājusies 2022. gada 1. aprīlī vai vēlāk. Ja pirmā pārejoša darba nespējas
diena iestājusies līdz 2022. gada 31. martam, slimības pabalstu un slimības naudu izmaksā saskaņā ar tiesisko
regulējumu, kāds bija spēkā līdz 2022. gada 31. martam.
(
16.11.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.04.2022.
)
22
/
22