Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 86 (4484),
02.06.2011.
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
419
Pieņemts: 
31.05.2011.
Stājas spēkā: 
03.06.2011.
Ministru kabineta noteikumi Nr.419
 
Rīgā 2011.gada 31.maijā (prot. Nr.34 21.§)
Noteikumi par kopējo valstī maksimāli pieļaujamo emisiju
gaisā
Izdoti saskaņā ar likuma "
Par piesārņojumu
" 
11.panta
 trešo daļu un 
Ministru kabineta iekārtas likuma
 
31.panta
 pirmās daļas 3.punktu
I. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka kopējo valstī maksimāli pieļaujamo emisiju gaisā šo noteikumu 
4.punktā
 minētajām gaisu
piesārņojošajām vielām un vielu grupām.
2. Noteikumos lietoti šādi termini:
2.1. AOT 40 – (izsaka µg/m
3
 x h) starpību summa starp vienas stundas koncentrāciju vērtību, kas ir lielāka par
80 µg/m
3
 (40 ppb), un koncentrāciju vērtību 80 µg/m
3
 laikposmā no 1.maija līdz 31.jūlijam, izmantojot tikai
vienas stundas vērtības, ko mēra katru dienu laikposmā no plkst.8.00 līdz 20.00 pēc Viduseiropas laika;
2.2. AOT 60 – par 120 µg/m
3
 (60 ppb) lielāku piezemes ozona stundas koncentrāciju vērtību starpību summa,
kas akumulēta gada laikā;
2.3. darbību dati – dati par darbībām, kas rada emisijas noteiktā laikposmā (piemēram, no energoresursu
izmantošanas, saražotā tērauda daudzuma, izmantotā bitumena daudzuma, kūtsmēslu apsaimniekošanas
sistēmas, kaļķu un minerālmēslu lietošanas, atkritumu radīšanas);
2.4. kritiskā slodze – vienas vai vairāku piesārņojošo vielu kvantitatīvs ekspozīcijas novērtējums, kuru
pārsniedzot saskaņā ar esošajām zināšanām tiek kaitīgi ietekmēti jutīgi vides elementi;
2.5. kritiskais gaisa piesārņojuma līmenis – piesārņojošo vielu koncentrācija atmosfērā, kuru pārsniedzot var
rasties tieša kaitīga ietekme uz recipientiem – cilvēkiem, augiem, ekosistēmām vai materiāliem;
2.6. ģeogrāfiskā sadalījuma vienība – laukums, kura izmēri ir 50 x 50 km
2
 un kas pieņemts kritisko slodžu
kartēšanā Eiropas mērogā, kā arī gaisu piesārņojošo vielu emisiju un nosēdumu monitoringā saskaņā ar
Eiropas kopējo programmu gaisa piesārņojuma izplatības novērošanai un novērtēšanai lielos attālumos;
2.7. piezemes ozons – troposfēras zemākajos slāņos esošais ozons;
2.8. kopējā valstī maksimāli pieļaujamā emisija gaisā – kilotonnās izteikts piesārņojošās vielas maksimālais
daudzums, kuru kalendāra gada laikā atļauts emitēt atmosfērā no visiem emisijas avotiem.
1
/
7
II. Kopējā valstī maksimāli pieļaujamā emisija gaisā
III. Valsts emisijas pārskatu un prognožu sagatavošanas un iesniegšanas
kārtība
3. Kopējo valstī maksimāli pieļaujamo emisiju gaisā šo noteikumu 
4.punktā
 minētajām gaisu piesārņojošajām
vielām un vielu grupām nosaka, ņemot vērā visas emisijas Latvijas teritorijā un tās ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā,
izņemot:
3.1. emisijas, ko rada starptautiskā jūras satiksme;
3.2. emisijas, ko rada lidmašīnas ārpus nolaišanās un pacelšanās cikla (nolaišanās un pacelšanās cikls ir
četras minūtes, lidmašīnai tuvojoties lidostai, 26 minūtes, lidmašīnām pārvietojoties pa cietzemi, 0,7 minūtes,
lidmašīnai paceļoties no skrejceļa, un 2,2 minūtes, lidmašīnai sasniedzot lidošanai paredzēto augstumu).
4. Kopējā valstī maksimāli pieļaujamā emisija gaisā nepārsniedz:
4.1. sēra dioksīdam – 101 kilotonnu gadā;
4.2. slāpekļa oksīdiem (slāpekļa oksīda un slāpekļa dioksīda summa, kas izteikta kā slāpekļa dioksīds) – 61
kilotonnu gadā;
4.3. amonjakam – 44 kilotonnas gadā;
4.4. gaistošajiem organiskajiem savienojumiem (antropogēnas izcelsmes organiskie savienojumi, izņemot
metānu, kuri gaisā spēj veidot fotoķīmiskus oksidantus, saules gaismā reaģējot ar slāpekļa oksīdiem) – 136
kilotonnas gadā.
5. Kopējo valstī maksimāli pieļaujamo emisiju gaisā nosaka, lai sasniegtu šādus vides aizsardzības ilgtermiņa
mērķus:
5.1. teritorijās, kurās ir pārsniegtas kritiskās slodzes, paskābināšanās katrā ģeogrāfiskā sadalījuma vienībā
samazinās vismaz par 50 % salīdzinājumā ar 1990.gadu;
5.2. piezemes ozona slodze, kas pārsniedz cilvēka veselības aizsardzībai kritisko gaisa piesārņojuma līmeni
(AOT 60 = 0), ģeogrāfiskā sadalījuma vienībā nepārsniedz 2,9 ppm stundā;
5.3. piezemes ozona slodze, kas pārsniedz kultūraugiem vai daļēji neskartai augu valstij kritisko gaisa
piesārņojuma līmeni (AOT 40 = 3 ppm stundā), ģeogrāfiskā sadalījuma vienībā nepārsniedz 10 ppm stundā, kas
izteikta kā kritiskās slodzes 3 ppm stundā pārsniegums.
6. Zonās un aglomerācijās, kurās ir pārsniegts normatīvajos aktos par gaisa kvalitāti ozonam noteiktais
mērķlielums vai ilgtermiņa mērķis, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija izstrādā valsts programmu, lai
samazinātu kopējo emisiju gaisā. Programmā iekļauj ozonam noteiktā mērķlieluma un ilgtermiņa mērķa pārsnieguma
novēršanas pasākumus, kas nerada nesamērīgas izmaksas.
7. Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs" (turpmāk –
centrs), pamatojoties uz metodikām un vadlīnijām, par kurām vienojušās 1979.gada Ženēvas Konvencijas par
robežšķērsojošo gaisa piesārņošanu lielos attālumos (turpmāk – Ženēvas konvencija) dalībvalstis:
7.1. katru gadu apkopo informāciju par sēra dioksīda, slāpekļa oksīdu, oglekļa oksīdu un gaistošo organisko
savienojumu emisiju gaisā par gadu pirms iepriekšējā gada un provizoriskus aprēķinus par iepriekšējo gadu, kā
arī sagatavo informatīvo ziņojumu par šīm vielām, izmantojot aprēķināto emisiju datus, kuri centrā iesniegti
saskaņā ar normatīvajiem aktiem, kas reglamentē siltumnīcefekta gāzu emisijas vienību inventarizācijas
nacionālo sistēmu;
7.2. katru gadu aprēķina amonjaka, daļiņu PM
10
, daļiņu PM
2,5
, svina, dzīvsudraba, kadmija, dioksīnu/furānu,
policiklisko aromātisko ogļūdeņražu un heksahlorbenzola emisiju gaisā par gadu pirms iepriekšējā gada un
2
/
7
provizoriskus aprēķinus par iepriekšējo gadu, kā arī sagatavo informatīvo ziņojumu par šīm vielām, izmantojot
darbību datus, kuri centrā iesniegti saskaņā ar normatīvajiem aktiem, kas reglamentē siltumnīcefekta gāzu
emisijas vienību inventarizācijas nacionālo sistēmu;
7.3. sākot ar 2012.gadu, reizi piecos gados izstrādā sēra dioksīda, slāpekļa oksīdu, oglekļa oksīda, gaistošo
organisko savienojumu, amonjaka, daļiņu PM
10
, daļiņu PM
2,5
, svina, dzīvsudraba, kadmija, dioksīnu/furānu,
policiklisko aromātisko ogļūdeņražu un heksahlorbenzola emisiju prognozi 2015., 2020., 2030. un 2050.gadam,
pamatojoties uz nozaru attīstības prognozēm, kas iesniegtas saskaņā ar šo noteikumu 
10.punktu
;
7.4. sākot ar 2012.gadu, reizi piecos gados sagatavo kartes, kurās datus par gaisu piesārņojošo vielu emisiju
attēlo pa ģeogrāfiskā sadalījuma vienībām un datus par lielajiem stacionārajiem avotiem – saskaņā ar Ženēvas
konvencijas ziņošanas vadlīnijām.
8. Centrs:
8.1. katru gadu līdz 31.decembrim šo noteikumu 7.1. un 7.2.apakšpunktā minēto informāciju elektroniski ievieto
Eiropas Vides aģentūras centrālajā datu krātuvē;
8.2. katru gadu līdz 15.februārim šo noteikumu 7.1., 7.2. un 7.3.apakšpunktā minēto informāciju elektroniski
nosūta Kopējās programmas gaisa piesārņojuma izplatības lielos attālumos novērošanai un novērtēšanai Eiropā
Emisiju inventarizācijas un prognožu centram (CEIP) vai elektroniski ievieto Eiropas Vides aģentūras centrālajā
datu krātuvē, kā arī nosūta Ženēvas konvencijas sekretariātam pārskatu par iesniegtajiem datiem;
8.3. katru gadu līdz 15.martam iesniedz Ženēvas konvencijas sekretariātā informatīvo ziņojumu, kas sagatavots
saskaņā ar šo noteikumu 7.1. un 7.2.apakšpunktu;
8.4. sākot ar 2012.gadu, reizi piecos gados līdz attiecīgā gada 1.martam iesniedz Ženēvas konvencijas
sekretariātā un Eiropas Vides aģentūrā šo noteikumu 7.4.apakšpunktā minēto informāciju.
9. Sākot ar 2012.gadu, reizi piecos gados atbilstoši šo noteikumu pielikumam:
9.1. Ekonomikas ministrija sagatavo makroekonomikas, enerģētikas, rūpnieciskās ražošanas, būvniecības
(komerciālajā un sabiedriskajā sektorā jeb terciārajā sektorā) un lauksaimniecības nozaru rādītāju prognozes
2015., 2020., 2030. un 2050.gadam;
9.2. Satiksmes ministrija sagatavo transporta nozares rādītāju prognozes 2015., 2020., 2030. un 2050.gadam;
9.3. Zemkopības ministrija sagatavo lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares rādītāju prognozes 2015.,
2020., 2030. un 2050.gadam;
9.4. centrs sagatavo atkritumu saimniecības un notekūdeņu apsaimniekošanas nozares rādītāju prognozes
2015., 2020., 2030. un 2050.gadam.
10. Ekonomikas ministrija, Satiksmes ministrija un Zemkopības ministrija reizi piecos gados līdz attiecīgā gada
1.augustam iesniedz centrā informāciju, kas sagatavota saskaņā ar šo noteikumu 
9.punktu
.
11. Informāciju, kas sagatavota saskaņā ar šo noteikumu 
7.punktu
, centrs pirms elektroniskas iesniegšanas
Eiropas Komisijā, Eiropas Vides aģentūrā un Ženēvas konvencijas sekretariātā saskaņo ar Vides aizsardzības un
reģionālās attīstības ministriju.
12. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija katru gadu līdz 31.decembrim paziņo Eiropas Komisijai
un Eiropas Vides aģentūrai par šo noteikumu 7.1. un 7.2.apakšpunktā minētās informācijas un datu elektronisku
ievietošanu Eiropas Vides aģentūras centrālajā datu krātuvē.
13. Centrs šo noteikumu 
7.punktā
 minēto informāciju uzreiz pēc iesniegšanas attiecīgajās institūcijās publicē savā
mājaslapā internetā.
3
/
7
IV. Noslēguma jautājums
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2001.gada 23.oktobra Direktīvas 
2001/81/EK
 par valstīm noteikto maksimāli
pieļaujamo emisiju dažām atmosfēru piesārņojošām vielām;
2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 21.maija Direktīvas 
2008/50/EK
 par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu
Eiropai.
Ministru prezidents V.Dombrovskis 
Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs R.Vējonis
Pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 31.maija 
noteikumiem Nr.419
Prognožu rādītāju saraksts
Nr.p.k.
Rādītājs
Atbildīgā institūcija
I. Makroekonomika
1.
Iekšzemes kopprodukts, faktiskajās cenās, mljrd. EUR
Ekonomikas ministrija
2.
Iekšzemes kopprodukta pieaugums salīdzināmās cenās, %
Ekonomikas ministrija
3.
Iedzīvotāju skaits, tūkst.
Ekonomikas ministrija
4.
Importēto ogļu cena, EUR/GJ
Ekonomikas ministrija
5.
Importēto naftas produktu cena, EUR/GJ
Ekonomikas ministrija
6.
Importētās dabasgāzes cena, EUR/GJ
Ekonomikas ministrija
II. Enerģētikas nozare
7.
Bruto iekšzemes energoresursu patēriņš, PJ:
Ekonomikas ministrija
7.1.
naftas produkti
Ekonomikas ministrija
7.2.
dabasgāze
Ekonomikas ministrija
7.3.
cietie kurināmie (piemēram, ogles, kokss, kūdra)
Ekonomikas ministrija
7.4.
atjaunojamie energoresursi:
Ekonomikas ministrija
7.4.1.
biomasa (neietverot šķidro biodegvielu)
Ekonomikas ministrija
7.4.2.
šķidrā biodegviela (biodīzeļdegviela, bioetanols)
Ekonomikas ministrija
7.4.3.
saules enerģija
Ekonomikas ministrija
7.4.4.
citi atjaunojamie energoresursi (piemēram, hidroenerģija, vēja, ģeotermālā
enerģija)
Ekonomikas ministrija
7.5.
citi energoresursi
Ekonomikas ministrija
7.6.
neto elektroenerģijas imports (–/+)
Ekonomikas ministrija
8.
Saražotā bruto elektroenerģija pēc energoresursa veida, GWhe:
8.1.
no naftas produktiem
Ekonomikas ministrija
8.2.
no dabasgāzes
Ekonomikas ministrija
8.3.
no cietajiem kurināmajiem (piemēram, ogles, kokss, kūdra)
Ekonomikas ministrija
8.4.
no atjaunojamiem energoresursiem
Ekonomikas ministrija
8.5.
no citiem energoresursiem
Ekonomikas ministrija
14. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2003.gada 9.septembra noteikumus Nr.507 "Noteikumi par
kopējo valstī maksimāli pieļaujamo emisiju gaisā" (Latvijas Vēstnesis, 2003, 125.nr.).
4
/
7
9.
Enerģijas pieprasījums pa nozarēm:
Ekonomikas ministrija
9.1.
enerģijas ražošana un pārvade, PJ:
Ekonomikas ministrija
9.1.1.
naftas produkti
Ekonomikas ministrija
9.1.2.
dabasgāze
Ekonomikas ministrija
9.1.3.
cietie kurināmie (piemēram, ogles, kokss, kūdra)
Ekonomikas ministrija
9.1.4.
atjaunojamie energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.1.5.
citi energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.2.
rūpniecība (ieskaitot būvniecību), PJ:
Ekonomikas ministrija
9.2.1.
naftas produkti
Ekonomikas ministrija
9.2.2.
dabasgāze
Ekonomikas ministrija
9.2.3.
cietie kurināmie (piemēram, ogles, kokss, kūdra)
Ekonomikas ministrija
9.2.4.
atjaunojamie energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.2.5.
elektroenerģija
Ekonomikas ministrija
9.2.6.
siltumenerģija
Ekonomikas ministrija
9.2.7.
citi energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.3.
komerciālais un sabiedriskais sektors jeb terciārais sektors, PJ:
Ekonomikas ministrija
9.3.1.
naftas produkti
Ekonomikas ministrija
9.3.2.
dabasgāze
Ekonomikas ministrija
9.3.3.
cietie kurināmie (piemēram, ogles, kokss, kūdra)
Ekonomikas ministrija
9.3.4.
atjaunojamie energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.3.5.
elektroenerģija
Ekonomikas ministrija
9.3.6.
siltumenerģija
Ekonomikas ministrija
9.3.7.
citi energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.4.
mājsaimniecības, PJ:
Ekonomikas ministrija
9.4.1.
naftas produkti
Ekonomikas ministrija
9.4.2.
dabasgāze
Ekonomikas ministrija
9.4.3.
cietie kurināmie (piemēram, ogles, kokss, kūdra)
Ekonomikas ministrija
9.4.4.
atjaunojamie energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.5.
autotransports, PJ:
Ekonomikas ministrija
9.5.1.
benzīns (no tā bioetanols)
Ekonomikas ministrija
9.5.2.
dīzeļdegviela (no tā biodīzeļdegviela)
Ekonomikas ministrija
9.5.3.
reaktīvā degviela
Ekonomikas ministrija
9.5.4.
citi naftas produkti
Ekonomikas ministrija
9.5.5.
dabasgāze
Ekonomikas ministrija
9.5.6.
atjaunojamie energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.5.7.
citi energoresursi
Ekonomikas ministrija
9.6.
apkures grādu dienas, skaits
Ekonomikas ministrija
III. Rūpnieciskā ražošana
10.
Apstrādes rūpniecības pievienotās vērtības izmaiņas un apstrādes
rūpniecības īpatsvars, %:
Ekonomikas ministrija
10.1.
pārtikas rūpniecība
Ekonomikas ministrija
10.2.
vieglā rūpniecība
Ekonomikas ministrija
10.3.
kokapstrāde
Ekonomikas ministrija
10.4.
papīra ražošana un poligrāfija
Ekonomikas ministrija
10.5.
ķīmiskā rūpniecība
Ekonomikas ministrija
10.6.
nemetālisko minerālu izstrādājumu ražošana
Ekonomikas ministrija
10.7.
metālu un metāla izstrādājumu ražošana
Ekonomikas ministrija
10.8.
elektrisko un optisko iekārtu ražošana
Ekonomikas ministrija
10.9.
mašīnu un iekārtu ražošana
10.10.
transportlīdzekļu ražošana
Ekonomikas ministrija
10.11.
pārējās nozares
Ekonomikas ministrija
11.
Ražošanas indekss, izteikts pievienotajā bruto vērtībā vai indeksa vienībās:
Ekonomikas ministrija
11.1.
pārtikas rūpniecība
Ekonomikas ministrija
11.2.
vieglā rūpniecība
Ekonomikas ministrija
5
/
7
11.3.
kokapstrāde
Ekonomikas ministrija
11.4.
papīra ražošana un poligrāfija
Ekonomikas ministrija
11.5.
ķīmiskā rūpniecība
Ekonomikas ministrija
11.6.
nemetālisko minerālu izstrādājumu ražošana
Ekonomikas ministrija
11.7.
metālu un metāla izstrādājumu ražošana
Ekonomikas ministrija
11.8.
elektrisko un optisko iekārtu ražošana
Ekonomikas ministrija
11.9.
mašīnu un iekārtu ražošana
Ekonomikas ministrija
11.10.
transportlīdzekļu ražošana
Ekonomikas ministrija
11.11.
pārējās nozares
Ekonomikas ministrija
IV. Transports
12.
Pasažieru apgrozība sabiedriskajā transportā (autobusi, tramvaji, trolejbusi,
dzelzceļš), milj. pasažierkilometru
Satiksmes ministrija
13.
Pasažieru apgrozība autotransportā, milj. pasažierkilometru
Satiksmes ministrija
14.
Kravu apgrozība autotransportā, milj. tkm
Satiksmes ministrija
15.
Kravu apgrozība dzelzceļā, milj. tkm
Satiksmes ministrija
16.
Jauno transportlīdzekļu īpatsvars pirmoreiz reģistrēto transportlīdzekļu skaitā,
%
Satiksmes ministrija
17.
Vieglo autotransportlīdzekļu nobrauktie kilometri gadā, milj. km
Satiksmes ministrija
V. Būvniecība (komerciālajā un sabiedriskajā sektorā jeb terciārajā sektorā)
18.
Mājsaimniecību patēriņa izdevumi (izņemot privāto transportu), EUR
Ekonomikas ministrija
19.
Komerciālā un sabiedriskā sektora jeb terciārā sektora radītā iekšzemes
kopprodukta daļa un iekšzemes kopprodukta pieaugums salīdzināmās
cenās, %
Ekonomikas ministrija
20.
Vidējā dzīvojamā platība uz vienu mājokli mājsaimniecībās, m
2
/mājokli
Ekonomikas ministrija
21.
Vidējā platība uz vienu nodarbināto iedzīvotāju komerciālajā un sabiedriskajā
sektorā jeb terciārajā sektorā, m
2
/nodarbināto
Ekonomikas ministrija
22.
Mājsaimniecību mājokļu skaits, 1000 mājokļu
Ekonomikas ministrija
23.
Nodarbinātie iedzīvotāji komerciālajā un sabiedriskajā sektorā jeb terciārajā
sektorā, 1000 nodarbināto
Ekonomikas ministrija
VI. Lauksaimniecība
24.
Lauksaimniecības sektora radītā iekšzemes kopprodukta daļa un iekšzemes
kopprodukta pieaugums, %
Ekonomikas ministrija
25.
Liellopi, tūkst.:
Zemkopības ministrija
25.1.
slaucamās govis, tūkst.
Zemkopības ministrija
26.
Aitas, tūkst.
Zemkopības ministrija
27.
Cūkas, tūkst.
Zemkopības ministrija
28.
Mājputni, tūkst.
Zemkopības ministrija
29.
Kazas, zirgi, tūkst.
Zemkopības ministrija
30.
Kūtsmēslu apsaimniekošanas sistēmas (šķidrā, cietā vai cita kūtsmēslu
uzglabāšana, ganību periods (kopsumma 100 %)) pēc lauksaimniecības
dzīvnieku sugas, %:
Zemkopības ministrija
30.1.
slaucamo govju kūtsmēslu apsaimniekošanas sistēmas
Zemkopības ministrija
30.2.
pārējo liellopu kūtsmēslu apsaimniekošanas sistēmas
Zemkopības ministrija
30.3.
aitu un kazu kūtsmēslu apsaimniekošanas sistēmas
Zemkopības ministrija
30.4.
cūku kūtsmēslu apsaimniekošanas sistēmas
Zemkopības ministrija
30.5.
mājputnu kūtsmēslu apsaimniekošanas sistēmas
Zemkopības ministrija
31.
Slāpekļa daudzums kūtsmēslos pēc lauksaimniecības dzīvnieku sugas,
kg/gadā
Zemkopības ministrija
32.
Zemes kopplatība un tās sadalījums pēc zemes lietošanas mērķiem (tai
skaitā kultivētās pļavas un ganības, ilggadīgie stādījumi u.c.)
Zemkopības ministrija
33.
Graudaugu sējumu platība, ha:
Zemkopības ministrija
33.1.
kviešu sējumu platība
Zemkopības ministrija
33.2.
miežu sējumu platība
Zemkopības ministrija
33.3.
auzu sējumu platība
Zemkopības ministrija
33.4.
rudzu sējumu platība
Zemkopības ministrija
34.
Lauksaimniecības kultūru kopraža, tūkst. t:
Zemkopības ministrija
6
/
7
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
34.1.
graudaugi (atsevišķi norādot kviešus, rudzus, miežus, auzas u.c.)
Zemkopības ministrija
34.2.
pākšaugi
Zemkopības ministrija
34.3.
cukurbietes
Zemkopības ministrija
34.4.
lopbarības saknes
Zemkopības ministrija
34.5.
kartupeļi
Zemkopības ministrija
34.6.
dārzeņi
Zemkopības ministrija
34.7.
rapsis
Zemkopības ministrija
34.8.
kukurūza skābbarībai un zaļbarībai
Zemkopības ministrija
35.
Izmantotie slāpekļa minerālmēsli (pārrēķinot 100 % augu barības elementos),
tūkst. t:
Zemkopības ministrija
35.1.
kviešu sējumiem
Zemkopības ministrija
35.2.
miežu sējumiem
Zemkopības ministrija
35.3.
auzu sējumiem
Zemkopības ministrija
35.4.
rudzu sējumiem
Zemkopības ministrija
36.
Veiktie emisiju samazināšanas pasākumi (piemēram, kūtsmēslu
apsaimniekošanas sistēmas ar segumu vai bez tā, kūtsmēslu un
minerālmēslu iestrāde augsnē)
Zemkopības ministrija
VII. Mežsaimniecība
37.
Apsaimniekotā meža platība, ha
Zemkopības ministrija
38.
Apsaimniekotā meža platība, ja tiek veikti papildu pasākumi, ha
Zemkopības ministrija
39.
Neapsaimniekotā meža platība, ha
Zemkopības ministrija
VIII. Atkritumu saimniecība
40.
Radītais cieto sadzīves atkritumu daudzums, t
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
41.
Bioloģiski noārdāmo atkritumu daļa no kopējā sadzīves atkritumu daudzuma,
%
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
42.
Cieto sadzīves atkritumu daudzums, kas noglabāti izgāztuvēs, t vai %
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
43.
Sadedzināto sadzīves atkritumu daudzums, t vai %
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
44.
Kompostēto sadzīves atkritumu daudzums, t vai %
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
IX. Notekūdeņu apsaimniekošana
45.
Notekūdeņu attīrīšanas iekārtām piesaistīto iedzīvotāju skaits, cilv.
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
46.
Saražotais un izmantotais/izvietotais notekūdeņu dūņu daudzums, t
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
47.
Novadītais notekūdeņu daudzums, tūkst. m
3
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
48.
Vidē novadītais slāpekļa paliekošais piesārņojums ar rūpnieciskajiem
notekūdeņiem, t
Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs
Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs R.Vējonis
7
/
7