Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 98 (4496),
28.06.2011.
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
451
Pieņemts: 
14.06.2011.
Stājas spēkā: 
29.06.2011.
Attēlotā redakcija:
 17.06.2017. - ... 
Spēkā esošā
Grozījumi:
MK 13.06.2017. noteikumi 
Nr.325 / LV, 120 (5947), 16.06.2017. / Stājas spēkā 17.06.2017.
Ministru kabineta noteikumi Nr.451
 
Rīgā 2011.gada 14.jūnijā (prot. Nr.36 15.§)
Noteikumi par drošības prasībām vietējos reisos iesaistītiem
pasažieru kuģiem
Izdoti saskaņā ar 
Jūrlietu pārvaldes un jūras drošības likuma
 
11.panta
 ceturto daļu
I. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka drošības prasības, ko piemēro vietējos reisos iesaistītiem pasažieru kuģiem.
2. Noteikumos lietoti šādi termini:
2.1. pasažieru kuģis – kuģis, kas pārvadā vairāk nekā 12 pasažierus;
2.2. ro-ro pasažieru kuģis – pasažieru kuģis ar ro-ro kravas telpām vai īpašas kategorijas telpām, kas definētas
šo noteikumu 
1.pielikuma
 II-2.nodaļas A daļas 
2.punktā
;
2.3. ātrgaitas pasažieru kuģis – ātrgaitas kuģis (kā noteikts 1974.gada Starptautiskās konvencijas par cilvēku
dzīvības aizsardzību uz jūras, ņemot vērā grozījumus (turpmāk – 
SOLAS
 konvencija), X nodaļas 1.noteikumā),
kas pārvadā vairāk nekā 12 pasažierus. B, C un D klases pasažieru kuģi (kā noteikts šo noteikumu
 II nodaļā
)
nav uzskatāmi par ātrgaitas pasažieru kuģiem, ja:
2.3.1. to ūdensizspaids, kas atbilst konstruktīvajai ūdenslīnijai, ir mazāks par 500 m
3
;
2.3.2. to maksimālais ātrums (kā noteikts Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (turpmāk – 
IMO
)
1994.gada 20.maija Rezolūcijā MSC 36(63) ietvertajā Starptautiskā ātrgaitas kuģu drošības kodeksa
(turpmāk – 
1994.
gada Ātrgaitas kuģu kodekss) 
1.4
.
30.punktā
 vai 2000.gada 5.decembra Rezolūcijā MSC
97(73) ietvertajā Starptautiskā kodeksa par ātrgaitas kuģu drošību (turpmāk – 2000.gada Ātrgaitas kuģu
kodekss) 1.4.37.punktā (to jaunākajās redakcijās)) ir mazāks par 20 mezgliem;
2.4. jauns kuģis – kuģis, kuram ielikts ķīlis vai kas 1998.gada 1.jūlijā vai pēc šī datuma ir atradies līdzīgā
būvniecības stadijā. Līdzīga būvniecības stadija ir stadija, kurā:
2.4.1. sākas ar konkrētu kuģi saistīti būvniecības darbi;
1
/
122
2.4.2. ir uzsākta šī kuģa montāža, kurā izmantotas vismaz 50 tonnas vai 1 % no visas korpusa konstrukciju
aprēķinātās masas – atkarībā no tā, kura no tām ir mazāka;
2.5. esošais kuģis – kuģis, kas nav jauns kuģis;
2.6. vecums – kuģa vecums, kas izteikts gadu skaitā pēc kuģa nodošanas ekspluatācijā;
2.7. pasažieris – ikviena persona uz kuģa, izņemot:
2.7.1. kuģa kapteini un apkalpes locekļus vai citas personas, kas nodarbinātas vai pieņemtas darbā uz kuģa
šā kuģa vajadzībām;
2.7.2. bērnu, kas nav sasniedzis gada vecumu;
2.8. kuģa garums – garums, kas ir 96 % no pilna kuģa garuma pa ūdenslīniju (ja iegrime ir 85 % no teorētiskā
sānu augstuma) un kas tiek mērīts no ķīļa augšējās malas, vai garums no kuģa priekšvadņa priekšējās malas
līdz stūres vārpstas asij pa to pašu ūdenslīniju – atkarībā no tā, kurš ir lielāks. Ja kuģis ir projektēts ar
konstruktīvo galsveri, nepieciešams, lai ūdenslīnija, pa kuru tiek mērīts garums, būtu paralēla konstruktīvajai
ūdenslīnijai;
2.9. priekšgala augstums – 1966.gada Starptautiskās konvencijas par kravas marku un tās 1988.gada protokola
ar grozījumiem (turpmāk – Starptautiskā konvencija par kravas marku) 39.noteikumā noteiktais priekšgala
augstums kā vertikāls attālums priekšējā perpendikulā starp ūdenslīniju, kas atbilst noteiktajam vasaras
brīvsāna augstumam projektētajā galsverē, līdz atklātā klāja sānu augšai;
2.10. kuģis ar pilnu klāju – kuģis ar nepārtrauktu klāju, kas pakļauts laikapstākļu un jūras iedarbībai. Kuģis ir
aprīkots ar autonomām ūdensnecaurlaidīgām aizvēršanas/atvēršanas ierīcēm. Nepārtraukts klājs var būt
ūdensnecaurlaidīgs klājs vai līdzvērtīga konstrukcija, kas ietver ūdensnecaurlaidīgu klāju, pilnīgi aprīkotu ar
pietiekami izturīgām un ūdensnecaurlaidīgām aizvēršanas ierīcēm;
2.11. starptautisks reiss – jūras reiss no Latvijas ostas uz ostu, kas atrodas ārpus Latvijas, vai otrādi;
2.12. vietējais reiss – reiss kuģošanas rajonos no Latvijas ostas uz to pašu vai citu ostu Latvijā (t.i., kuģošana
starp vienas valsts ostām);
2.13. kuģošanas rajons – rajons, kas noteikts saskaņā ar šo noteikumu 9.1.apakšpunktu. Piemērojot
noteikumus par radiosakariem, kuģošanas rajonu definīcijas atbilst 
SOLAS
 konvencijas
 IV nodaļas
 2.noteikuma
nosacījumiem;
2.14. ostas teritorija – teritorija, kas nav Latvijas Republikas noteiktais kuģošanas rajons un kas plešas līdz
vistālāk jūrā esošām pastāvīgām ostu būvēm, kuras ir ostu sistēmas sastāvdaļas, vai līdz tādu dabas
ģeogrāfisko pazīmju noteiktajām robežām, kuras aizsargā upes grīvu, vai līdzīga aizsargāta teritorija;
2.15. patvēruma vieta – ikviena dabiski vai mākslīgi aizsargāta teritorija, kuru kuģis var izmantot par patvērumu
apstākļos, kad tā drošība var būt apdraudēta;
2.16. karoga valsts administrācija – tās valsts kompetentās iestādes, ar kuras karogu kuģim ir atļauts kuģot;
2.17. uzņemšanas valsts – valsts, no kuras ostas vai ostām vai uz kuras ostu vai ostām kuģis ar citas valsts
karogu veic vietējos reisus;
2.18. ievērojams viļņu augstums – noteiktā laikposmā novērota viļņu lielākā augstuma vienas trešdaļas vidējais
augstums;
2.19. cilvēki ar ierobežotām pārvietošanās spējām – cilvēki, kuriem ir grūtības izmantot sabiedrisko transportu,
arī gados vecāki cilvēki, cilvēki ar īpašām vajadzībām, cilvēki ar maņu orgānu traucējumiem, cilvēki, kas izmanto
ratiņkrēslus, grūtnieces un personas ar bērniem līdz septiņu gadu vecumam;
2.20. būtiski remontdarbi un pārveidojumi – remontdarbi un pārveidojumi, kuru mērķis ir kuģa tehnisko un
ekspluatācijas parametru maiņa. Esošo kuģu pārveidojumus, kuru vienīgais mērķis ir augstākas ilgizturības
pakāpes sasniegšana, neuzskata par būtiskiem pārveidojumiem.
2
/
122
II. Pasažieru kuģu klases
3. Noteikumi attiecas uz šādiem pasažieru kuģiem neatkarīgi no to karoga, kad tie veic vietējos reisus:
3.1. jauniem pasažieru kuģiem;
3.2. esošiem pasažieru kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk;
3.3. ātrgaitas pasažieru kuģiem.
4. Šo noteikumu 
3.punktā
 minēto kuģu atbilstību šajos noteikumos noteiktajām drošības prasībām nodrošina
Latvijas Jūras administrācijas Kuģošanas drošības inspekcija (turpmāk – Kuģošanas drošības inspekcija) vai
klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija).
5. Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) pārbauda, vai šo noteikumu
3.punktā
 minētie kuģi, kas kuģo ar tādas valsts karogu, kura nav Eiropas Savienības dalībvalsts, uzsākot vietējos
reisus, atbilst šo noteikumu prasībām.
6. Noteikumi neattiecas uz pasažieru kuģiem, kas ir:
6.1. karakuģi vai karaspēka transportkuģi (tai skaitā ātrgaitas pasažieru kuģi);
6.2. kuģi, kuru kustību nenodrošina mehāniski līdzekļi;
6.3. kuģi, kuri nav būvēti no tērauda vai līdzīga materiāla un uz kuriem neattiecas ātrgaitas pasažieru kuģiem
noteiktās prasības (1994.gada Ātrgaitas kuģu kodekss vai 2000.gada Ātrgaitas kuģu kodekss) vai prasības, kas
noteiktas kuģiem ar dinamisko cēlējspēku (
IMO
 1977.gada 14.novembra Rezolūcija A.373 (X));
6.4. primitīvas konstrukcijas koka kuģi;
6.5. oriģināli vēsturiski pasažieru kuģi, kas būvēti pirms 1965.gada, un atsevišķas to kopijas, kuras būvētas no
oriģināliem materiāliem;
6.6. atpūtas kuģi, ja uz tiem nestrādā vai nestrādās apkalpe un tie komerciālos nolūkos nepārvadā vai
nepārvadās vairāk par 12 pasažieriem (tai skaitā ātrgaitas pasažieru kuģi);
6.7. kuģi, kas tiek izmantoti vienīgi ostu teritorijā (tai skaitā ātrgaitas pasažieru kuģi).
7. Pasažieru kuģus, ņemot vērā kuģošanas rajonu, kurā tos izmanto, iedala šādās klasēs:
7.1. A klases kuģis – pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus (izņemot B, C un D klases pasažieru kuģus);
7.2. B klases kuģis – pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus un to laikā ne brīdi neatrodas tālāk par 20 jūras
jūdzēm no krasta līnijas, kur personas no avārijā cietuša kuģa var nokļūt krastā;
7.3. C klases kuģis – pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus, ja attiecīgajos kuģošanas rajonos varbūtība, ka
viļņi var pārsniegt 2,5 m augstumu, ir mazāka nekā 10 % gadā attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo visu gadu, vai –
īpaši ierobežotā gada laikā – attiecībā uz kuģiem, kas kuģo vienīgi šādā laikposmā (piemēram, kuģošana
vasarā), turklāt kuģis šo reisu laikā ne brīdi neatrodas tālāk par 15 jūras jūdzēm no patvēruma vietas un tālāk
par piecām jūras jūdzēm no krasta līnijas, kur personas no avārijā cietuša kuģa var nokļūt krastā;
7.4. D klases kuģis – pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus, ja attiecīgajos kuģošanas rajonos varbūtība, ka
viļņi var pārsniegt 1,5 m augstumu, ir mazāka nekā 10 % gadā attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo visu gadu, vai –
īpaši ierobežotā gada laikā – attiecībā uz kuģiem, kas kuģo vienīgi šādā laikposmā (piemēram, kuģošana
vasarā), turklāt kuģis šo reisu laikā ne brīdi neatrodas tālāk par sešām jūras jūdzēm no patvēruma vietas un
tālāk par trim jūras jūdzēm no krasta līnijas, kur personas no avārijā cietuša kuģa var nokļūt krastā.
3
/
122
III. Noteikumu piemērošana
IV. Drošības prasības
8. Ātrgaitas pasažieru kuģiem piemēro 
1994.
gada Ātrgaitas kuģu kodeksa 
1.sadaļā
 (1.4.10. un
1.4.11.apakšpunkts) vai 2000.gada Ātrgaitas kuģu kodeksa 1.sadaļā (1.4.12. un 1.4.13.apakšpunkts) noteiktās kuģu
klases.
9. Latvijas Jūras administrācija:
9.1. izveido un atjauno Latvijas Republikas jurisdikcijā esošo kuģošanas rajonu sarakstu, nosakot robežas
zonām, kurās reisi notiek visu gadu, un, attiecīgā gadījumā, arī robežas zonām, kurās periodiski notiek
noteiktas klases kuģu reisi, pamatojoties uz šo noteikumu 
7.punktā
 noteiktajiem kuģu klašu kritērijiem;
9.2. kuģošanas rajonu sarakstu publicē tīmekļa vietnē www.lja.lv;
9.3. dara zināmu Eiropas Komisijai kuģošanas rajonu sarakstu un tajā veiktās izmaiņas.
10. Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) atzīst citas Eiropas Savienības
dalībvalsts izsniegtās ātrgaitas kuģa drošības apliecības un darbības atļaujas ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic
vietējos reisus, vai šo noteikumu
 VII nodaļā
 minētās pasažieru kuģa drošības apliecības pasažieru kuģiem, kas veic
vietējos reisus.
11. Kuģošanas drošības inspekcija pārbauda ārvalsts pasažieru kuģi vai ātrgaitas pasažieru kuģi, kas veic vietējos
reisus, un tā dokumentāciju saskaņā ar normatīvajiem aktiem par ostas valsts kontroli.
12. Kuģu aprīkojums, kas noteikts normatīvajos aktos par jūras kuģu aprīkojumu un atbilst to prasībām, uzskatāms
par atbilstošu šo noteikumu prasībām.
13. Drošības prasības jauniem un esošajiem A, B, C un D klases pasažieru kuģiem:
13.1. korpusa, galveno un palīgmehānismu elektriskās un automātiskās vadības iekārtas atbilst klasifikācijas
prasībām saskaņā ar 
SOLAS
 konvencijas II-
1.nodaļas
 A-1.daļas 3-1.noteikumu;
13.2. piemēro 
SOLAS
 konvencijas IV nodaļas noteikumus (arī 1988.gada grozījumus attiecībā uz Globālo jūras
negadījumu un drošības sistēmu (turpmāk – 
GMDSS
)), kā arī V un VI nodaļas noteikumus, ņemot vērā
grozījumus;
13.3. piemēro 
SOLAS
 konvencijas V nodaļas 17., 18., 19., 20. un 21.noteikuma prasības par kuģa navigācijas
aprīkojumu. Normatīvajos aktos par jūras kuģu aprīkojumu minēto kuģu navigācijas aprīkojumu, kas atbilst šo
normatīvo aktu prasībām, uzskata par atbilstošu 
SOLAS
 konvencijas
 V nodaļas
 
18.
noteikuma 
1.punkta
prasībām par kuģošanas aprīkojuma tipu.
14. Drošības prasības jauniem pasažieru kuģiem:
14.1. vispārīgās prasības:
14.1.1. jauni A klases pasažieru kuģi atbilst 
SOLAS
 konvencijas prasībām un attiecīgajām šo noteikumu
prasībām. Ja 
SOLAS
 konvencijas prasību interpretācija atstāta dalībvalstu karoga valsts administrācijas
ziņā, piemēro šo noteikumu 
1.pielikumā
 noteiktās prasības;
14.1.2. jauni B, C un D klases pasažieru kuģi atbilst attiecīgajām šo noteikumu prasībām;
14.2. prasības kravas markai:
14.2.1. jauni A, B, C un D klases pasažieru kuģi atbilst Starptautiskajai konvencijai par kravas marku;
4
/
122
14.2.2. neatkarīgi no šo noteikumu 14.2.1.apakšpunkta nosacījumiem jauni D klases pasažieru kuģi ir
atbrīvoti no prasības par minimālo priekšgala augstumu, kas noteikta Starptautiskajā konvencijā par kravas
marku;
14.2.3. jauni A, B, C un D klases pasažieru kuģi ir kuģi ar pilnu klāju.
15. Drošības prasības esošajiem pasažieru kuģiem:
15.1. esošie A klases pasažieru kuģi atbilst 
SOLAS
 konvencijas prasībām un attiecīgajām šo noteikumu
prasībām. Ja 
SOLAS
 konvencijas prasību interpretācija atstāta dalībvalstu karoga valsts administrāciju ziņā,
piemēro šo noteikumu 
1.pielikumā
 noteiktās prasības;
15.2. esošie B, C un D klases pasažieru kuģi atbilst attiecīgajām šo noteikumu prasībām;
15.3. būtiski remontdarbi un pārveidojumi un ar tiem saistītā aprīkojuma uzstādīšana notiek, ievērojot šo
noteikumu 14.1.apakšpunktā minētās prasības.
16. Drošības prasības ātrgaitas pasažieru kuģiem:
16.1. ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti vai kuros veikti būtiski remontdarbi vai pārveidojumi 1996.gada
1.janvārī vai pēc šī datuma, atbilst 
SOLAS
 konvencijas
 X nodaļas
 2. un 3.noteikuma prasībām, izņemot
gadījumus, kad:
16.1.1. to ķīlis bija ielikts vai tie bija līdzīgā būvniecības stadijā ne vēlāk kā 1998.gada jūnijā;
16.1.2. to piegāde un nodošana ekspluatācijā tika uzsākta ne vēlāk kā 1998.gada decembrī;
16.1.3. tie pilnībā atbilst 
IMO
 1977.gada 14.novembra Rezolūcijā A.373(X) ietvertajam Drošības kodeksam
kuģiem ar dinamisko cēlējspēku (turpmāk – 
DSC
 kodekss);
16.2. ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti pirms 1996.gada 1.janvāra un atbilst Ātrgaitas kuģu kodeksa
prasībām, turpina darbību, kas apstiprināta saskaņā ar šo kodeksu. Ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti pirms
1996.gada 1.janvāra un neatbilst Ātrgaitas kuģu kodeksa prasībām, nevar veikt vietējos reisus, ja vien tie
neveica vietējos reisus jau 1998.gada 4.jūnijā. Šādi kuģi atbilst DSC kodeksa prasībām;
16.3. ātrgaitas pasažieru kuģu un to aprīkojuma konstrukcija, kā arī uzturēšana un klasifikācija atbilst 
SOLAS
konvencijas II-
1.nodaļas
 A-1.daļas 3-1.noteikumam.
17. Ro-ro pasažieru kuģu stabilitātes prasības un pakāpeniska izņemšana no aprites:
17.1. visi A, B un C klases ro-ro pasažieru kuģi, kuriem ielikts ķīlis vai kuri atradās būvniecības stadijā
2004.gada 1.oktobrī vai pēc šī datuma, atbilst normatīvajiem aktiem par īpašām stabilitātes prasībām ro-ro
pasažieru kuģiem;
17.2. visi A un B klases ro-ro pasažieru kuģi, kuriem ielikts ķīlis vai kuri atradās būvniecības stadijā līdz
2004.gada 1.oktobrim, no 2010.gada 1.oktobra atbilst normatīvajiem aktiem par īpašām stabilitātes prasībām ro-
ro pasažieru kuģiem, ja vien minētie kuģi nav izņemti no aprites no 2010.gada 1.oktobra vai vēlāka datuma, kad
tie ir sasnieguši 30 gadu vecumu, bet ne vēlāk kā līdz 2015.gada 1.oktobrim.
18. Drošības prasības pasažieru kuģiem attiecībā uz cilvēkiem ar ierobežotām pārvietošanās spējām:
18.1. lai cilvēki ar ierobežotām pārvietošanās spējām varētu droši piekļūt visiem A, B, C un D klases pasažieru
kuģiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kurus izmanto par sabiedrisko transportu un kam ielikts ķīlis vai kas
atradās būvniecības stadijā 2004.gada 1.oktobrī vai pēc šī datuma, tiek piemērotas šo noteikumu 
2.pielikumā
minētās prasības;
18.2. piemērojot šo noteikumu 
2.pielikumā
 noteiktās prasības, Kuģošanas drošības inspekcija sadarbojas ar
organizācijām, kuras pārstāv cilvēkus ar kustību traucējumiem;
5
/
122
V. Papildu drošības prasības, ekvivalenti, atbrīvojumi un drošības pasākumi
VI. Kuģu apskates
18.3. pārveidojot A, B, C un D klases pasažieru kuģus un ātrgaitas pasažieru kuģus, kurus izmanto par
sabiedrisko transportu un kam ielikts ķīlis vai kas atradās būvniecības stadijā līdz 2004.gada 1.oktobrim, tiek
piemērotas šo noteikumu 
2.pielikumā
 minētās prasības.
19. Ja Kuģošanas drošības inspekcija uzskata, ka īpašu vietēju apstākļu dēļ būtu jāpastiprina šo noteikumu
 IV
nodaļā
 noteiktās drošības prasības, tā var noteikt papildu drošības prasības saskaņā ar šo noteikumu 
22.punktā
minēto procedūru.
20. Saskaņā ar šo noteikumu 
22.punktu
 Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut veikt ekvivalentus drošības
pasākumus šo noteikumu 
1.pielikumā
 noteiktajiem, ja tie nodrošina šo noteikumu 
1.pielikumā
 minētajām prasībām
atbilstošu vai augstāku drošības līmeni.
21. Saskaņā ar šo noteikumu 
22.punktu
 Kuģošanas drošības inspekcija var atbrīvot kuģi no atsevišķu šo
noteikumu prasību ievērošanas noteiktos darba apstākļos (piemēram, ja ir mazāks ievērojamais viļņu augstums, kuģis
reisus veic gada noteiktā laikā, kuģis reisus veic tikai diennakts gaišajā laikā vai piemērotos klimatiskos vai laika
apstākļos, ir ierobežots ceļojuma ilgums vai glābšanas dienesti atrodas tuvumā) ar nosacījumu, ka šāds atbrīvojums
nepazemina vispārējo drošības līmeni. Atbrīvojumu piemēro tikai tik ilgi, kamēr kuģis darbojas noteiktajos apstākļos.
Atbrīvojumu, kas kuģim piešķirts saskaņā ar šo punktu, norāda pasažieru kuģa drošības apliecībā.
22. Ja Kuģošanas drošības inspekcija ir paredzējusi noteikt papildu drošības prasības, atļaut ekvivalentus drošības
pasākumus vai piešķirt atbrīvojumu no atsevišķu prasību ievērošanas, tā par to paziņo Eiropas Komisijai, iesniedzot
informāciju attiecīgi par paredzēto papildu drošības prasību noteikšanu, ekvivalentu drošības pasākumu atļaušanu vai
atbrīvojuma piešķiršanu (tai skaitā informāciju, kas apliecina atbilstoša drošības līmeņa uzturēšanu). Ja Eiropas
Komisija to neatbalsta, Kuģošanas drošības inspekcija ievēro Eiropas Komisijas norādījumus. Ja Eiropas Komisija
prasa grozīt paredzētās papildu drošības prasības, ekvivalentu drošības pasākumu atļaušanas nosacījumus vai
atbrīvojuma piešķiršanas nosacījumus, Kuģošanas drošības inspekcija veic atbilstošus grozījumus un atkārtoti
iesniedz informāciju Eiropas Komisijai.
23. Papildu drošības prasības, ekvivalentus drošības pasākumus vai atbrīvojumu no atsevišķu prasību ievērošanas
piemēro visiem tās pašas klases pasažieru kuģiem, ja tie darbojas tādos pašos apstākļos, nediskriminējot tos
atkarībā no to karoga, valsts piederības vai operatora uzņēmējdarbības vietas.
24. Ja pasažieru kuģis, kurš atbilst šo noteikumu prasībām, tomēr apdraud cilvēku dzīvību, īpašumu vai vidi,
Kuģošanas drošības inspekcija līdz laikam, kamēr draudi ir novērsti, var apturēt šāda kuģa darbību vai noteikt tam
papildu drošības pasākumus. Kuģošanas drošības inspekcija par kuģa darbības apturēšanu vai papildu drošības
pasākumu noteikšanu nekavējoties informē Eiropas Komisiju un citas Eiropas Savienības dalībvalstis, sniedzot
pamatojumu.
25. Jauniem Latvijas pasažieru kuģiem Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā
organizācija) veic šādas apskates:
25.1. apskati pirms kuģa darbības uzsākšanas;
25.2. periodisku apskati reizi 12 mēnešos;
25.3. papildu apskates (ja nepieciešams).
26. Esošajiem Latvijas pasažieru kuģiem Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā
organizācija) veic šādas apskates:
26.1. sākotnējo apskati pirms vietējo reisu uzsākšanas;
6
/
122
VII. Apliecības
VIII. Noslēguma jautājums
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(Grozīta ar MK 
13.06.2017.
 noteikumiem Nr. 325)
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 6.maija Direktīvas 
2009/45/EK
 par pasažieru kuģu drošības
noteikumiem un standartiem (pārstrādāta versija);
2) Komisijas 2010.gada 1.jūnija Direktīvas 
2010/36/ES
, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu
2009/45/EK
 par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem;
3) Komisijas 2016. gada 27. maija Direktīvas (ES) 
2016/844
, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu
2009/45/EK
 par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem.
26.2. periodisku apskati reizi 12 mēnešos;
26.3. papildu apskates (ja nepieciešams).
27. Ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas saskaņā ar šo noteikumu 
16.punktu
 atbilst Ātrgaitas kuģu kodeksam,
Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) veic Ātrgaitas kuģu kodeksā noteiktās
apskates. Ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas saskaņā ar 16.punktu atbilst 
DSC
 kodeksam, Kuģošanas drošības
inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) veic 
DSC
 kodeksā noteiktās apskates.
28. Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) ievēro apskašu veikšanas
procedūras un pamatnostādnes pasažieru kuģu drošības apliecības izsniegšanā, kas noteiktas 
IMO
 2007.gada
29.novembra Rezolūcijā A.997 (25), vai procedūras, kas izstrādātas šī mērķa sasniegšanai.
29. Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) pēc šo noteikumu 25.1. un
26.1.apakšpunktā minētās sākotnējās apskates izsniedz visiem jaunajiem un esošajiem pasažieru kuģiem, kas
reģistrēti Latvijas Kuģu reģistrā, pasažieru kuģa drošības apliecību (
3.pielikums
).
30. Pasažieru kuģa drošības apliecību izsniedz uz laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus. Kuģošanas drošības
inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) var pagarināt šīs apliecības derīguma termiņu uz laiku līdz
vienam mēnesim. Ja ir piešķirts pagarinājums, šīs apliecības jaunais derīguma termiņš sākas no dienas, kas apliecībā
norādīta kā derīguma termiņa beigu diena pirms pagarinājuma piešķiršanas. Atjaunotu pasažieru kuģa drošības
apliecību izsniedz pēc tam, kad veikta šo noteikumu 25.2. un 26.2.apakšpunktā minētā periodiskā apskate.
31. Latvijas Kuģu reģistrā reģistrētiem ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas atbilst Ātrgaitas kuģu kodeksa prasībām,
Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) saskaņā ar Ātrgaitas kuģu kodeksa
noteikumiem izsniedz ātrgaitas kuģa drošības apliecību un ātrgaitas kuģa darbības atļauju. Ātrgaitas pasažieru
kuģiem, kas atbilst 
DSC
 kodeksam, Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija)
saskaņā ar 
DSC
 
kodeksa noteikumiem izsniedz 
DSC
 
konstrukcijas un aprīkojuma apliecību un 
DSC
 
darbības atļauju.
32. Pirms darbības atļaujas izsniegšanas ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus uzņemšanas valstī,
Kuģošanas drošības inspekcija vai klasifikācijas sabiedrība (atzītā organizācija) vienojas ar uzņemšanas valsti par
kuģu darbības apstākļiem šajā valstī un minētos apstākļus norāda darbības atļaujā.
33. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2006.gada 14.februāra noteikumus Nr.146 "
Noteikumi par
pasažieru kuģu drošības prasībām
" (Latvijas Vēstnesis, 2006, 40.nr.).
7
/
122
Ministru prezidents V.Dombrovskis 
Satiksmes ministrs U.Augulis
Satiksmes ministrijas iesniegtajā redakcijā
 
1.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 14.jūnija 
noteikumiem Nr.451
Drošības prasības attiecībā uz jauniem un esošiem pasažieru kuģiem, kas veic
vietējos reisus
(Pielikums MK 
13.06.2017.
 noteikumu Nr. 325 redakcijā)
Saturs
I NODAĻA – VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
II-1. NODAĻA – KONSTRUKCIJA – SADALĪJUMS UN NOTURĪBA, MAŠĪNTELPA UN ELEKTROINSTALĀCIJAS
A DAĻA – VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. Definīcijas, kas attiecas uz B daļu (R 2)
2. Definīcijas, kas attiecas uz C, D un E daļu (R 3)
A-1. DAĻA – KUĢU UZBŪVE
1. Materiālu, kas satur azbestu, jauna uzstādīšana (R 3-5)
2. Konstrukciju rasējumi, ko uztur uz kuģa un krastā (R 3-7)
3. Vilkšanas un pietauvošanās aprīkojums (R 3-8)
4. Prettrokšņa aizsardzība
B DAĻA – NEBOJĀTA KUĢA NOTURĪBA, SADALĪJUMS UN AVĀRIJAS NOTURĪBA
B-1. DAĻA – KUĢI, KAS BŪVĒTI 2009. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK – IESPĒJA PIEMĒROT REZOLŪCIJU
MSC.216(82)
B-2. DAĻA – KUĢI, KAS BŪVĒTI PIRMS 2009. GADA 1. JANVĀRA
1. Nebojāta kuģa noturība, Rezolūcija A.749(18)
2. Ūdensnecaurlaidīgi nodalījumi
3. Applūdināmais robežgarums (R 4)
4. Pieļaujamais nodalījumu garums (R 6)
5. Caurlaidība (R 5)
6. Sadalījuma faktors
7. Īpašas prasības attiecībā uz kuģa sadalījumu (R 7)
8. Noturība avārijas apstākļos (R 8)
8-1. Ro-ro pasažieru kuģu noturība avārijas apstākļos (R 8-1)
8-2. Īpašas prasības attiecībā uz ro-ro pasažieru kuģiem, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku (R 8-2)
8-3. Īpašas prasības attiecībā uz pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas pārvadā 400 vai vairāk
cilvēku
9. Pīķa un mašīntelpas starpsienas (R 10) 
8
/
122
9. Pīķa un mašīntelpas starpsienas (R 10)
10. Dubultdibeni (R 12)
11. Sadalījuma kravas līniju noteikšana, marķēšana un reģistrēšana (R 13)
12. Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu u. c. būve un sākotnējā testēšana (R 14)
13. Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu atveres (R 15)
14. Kuģi, kas pārvadā kravas automobiļus un pavadošo personālu (R 16)
15. Atveres kuģa korpusa apšuvumā zem iegrimes robežlīnijas (R 17)
16. Pasažieru kuģu ūdensnecaurlaidība virs iegrimes robežlīnijas (R 20)
17. Kravas nodalījuma iekraušanas durvju noslēgšana (R 20-1)
17-1. Ūdensnecaurlaidība no ro-ro kuģu klāja (starpsienu klāja) līdz telpām zem tā (R 20-2)
17-2. Piekļūšana ro-ro kuģu klājiem (R 20-3)
17-3. Ro-ro kuģu klāja starpsienu noslēgšana (R 20-4)
18. Informācija par noturību (R 22)
19. Avārijas kontroles plāni (R 23)
20. Korpusa un virsbūves viengabalainība, bojājumu novēršana un kontrole (R 23-2)
21. Ūdensnecaurlaidīgu durvju u. c. marķēšana, regulāra izmantošana un pārbaude (R 24)
22. Ieraksti kuģa žurnālā (R 25)
23. Paceļamas platformas un rampas automašīnām
24. Margas
C DAĻA – MEHĀNISMI
1. Vispārīgi noteikumi (R 26)
2. Iekšdedzes dzinēji (R 27)
3. Atsūknēšanas ierīce (R 21)
4. Kravas telpu sūkņu skaits un tips (R 21)
5. Līdzekļi braukšanai atpakaļgaitā (R 28)
6. Stūres mehānisms (R 29)
7. Papildu prasības attiecībā uz elektrisko un elektrohidraulisko stūres mehānismu (R 30)
8. Ventilācijas sistēmas mašīntelpā (R 35)
9. Sakari starp komandtiltiņu un mašīntelpu (R 37)
10. Mehāniķa izsaukšanas signalizācija (R 38)
11. Avārijas aprīkojuma atrašanās vieta (R 39)
12. Mehānismu vadības ierīces (R 31)
13. Tvaika cauruļvadu sistēmas (R 33)
14. Saspiesta gaisa sistēmas (R 34)
15. Prettrokšņa aizsardzība (R 36)
16. Lifti
D DAĻA – ELEKTROINSTALĀCIJAS
1. Vispārīgi noteikumi (R 40)
9
/
122
2. Galvenais elektroenerģijas un apgaismojuma avots (R 41)
3. Avārijas elektroenerģijas avots (R 42)
4. Avārijas papildu apgaismojums ro-ro kuģiem (R 42-1)
5. Drošības pasākumi pret elektriskās strāvas triecienu, ugunsgrēku un citiem elektriskas izcelsmes
apdraudējumiem (R 45)
E DAĻA – PAPILDU PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI AR MAŠĪNTELPĀM, KO PERIODISKI
ATSTĀJ BEZ UZRAUDZĪBAS
Īpaši apsvērumi (R 54)
1. Vispārīgi noteikumi (R 46)
2. Drošības pasākumi attiecībā uz ugunsgrēku (R 47)
3. Aizsardzība pret applūšanu (R 48)
4. Dzinēju vadība no komandtiltiņa (R 49)
5. Sakari (R 50)
6. Signalizācijas sistēma (R 51)
7. Drošības sistēmas (R 52)
8. Īpašas prasības attiecībā uz mašīntelpas un katlu ierīcēm un elektroierīcēm (R 53)
9. Automātiskā vadības un signalizācijas sistēma (R 53.4)
II-2. NODAĻA – UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA
A DAĻA – VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. Pamatprincipi (R 2)
2. Definīcijas (R 3)
3. Ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, ugunsdzēsības hidranti, šļūtenes un sprauslas (R 4)
4. Stacionāras ugunsdzēsības sistēmas (R 5 + 8 + 9 + 10)
5. Portatīvi ugunsdzēšamie aparāti (R 6)
6. Ugunsdzēsības iekārtas mašīntelpā (R 7)
7. Īpašas sistēmas mašīntelpā (R 11)
8. Automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 12)
9. Stacionārās ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 13)
10. Risinājumi attiecībā uz šķidro degvielu, ziežeļļu un citām uzliesmojošām eļļām (R 15)
11. Ugunsdzēsēja ietērps un piederumi (R 17)
12. Dažādi (R 18)
13. Ugunsdzēsības kontroles plāni (R 20)
14. Gatavība ekspluatācijai un apkope
15. Instrukcijas, mācības uz kuģiem un mācību trauksmes
16. Darbība
B DAĻA – UGUNSDROŠĪBAS PASĀKUMI
1. Uzbūve (R 23)
2. Kuģa galvenās vertikālās un horizontālās zonas (R 24)
10
/
122
3. Starpsienas galvenajā vertikālajā zonā (R 25)
4. Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 26)
5. Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un esošajiem B
klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 27)
6. Evakuācijas līdzekļi (R 28)
6-1. Evakuācijas ceļi uz ro-ro pasažieru kuģiem (R 28-1)
7. Šķērsojumi un atvērumi A un B klases pārsegumos (R 30, 31)
8. Kāpņu un liftu ugunsdrošība dzīvojamās un dienesta telpās (R 29)
9. Pirms 2018. gada 1. janvāra uzbūvētu kuģu ventilācijas sistēmas (R 32)
9a. Ventilācijas sistēmas uz kuģiem
10. Logi un borta iluminatori (R 33)
11. Uzliesmojošu materiālu izmantošanas ierobežošana (R 34)
12. Konstrukcijas detaļas (R 35)
13. Stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas un automātisko sprinkleru, ugunsgrēka
signalizācijas un uguns detektorsistēma (R 14) (R 36)
14. Īpašas kategorijas telpu ugunsdrošība (R 37)
15. Ugunsdrošības uzraudzība, ugunsgrēka atklāšana, signalizācija un skaļruņu sakaru sistēma (R 40)
16. Esošo B klases kuģu, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, modernizācija (R 41-1)
17. Īpašas prasības attiecībā uz kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas (R 41)
18. Īpašas prasības attiecībā uz helikopteru pacelšanās un nolaišanās iekārtām
III NODAĻA – GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI
1. Definīcijas (R 3)
2. Sakari, glābšanas laivas un plosti, dežūrlaivas, individuālie glābšanas līdzekļi (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22)
3. Avārijas trauksmes sistēma, skaļruņu sistēma, pulcēšanās saraksts un instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā,
personāla radiosakari, ekspluatācijas instrukcijas, apmācību rokasgrāmata un apkopes instrukcijas (R 6 + 8 + 9 + 19
+ 20)
4. Glābšanas laivu un plostu apkalpes komplektēšana un uzraudzība (R 10)
5. Kārtība, kādā pulcēties un sakāpt glābšanas laivās un plostos (R 11 + 23 + 25)
5-1. Prasības ro-ro pasažieru kuģiem (R 26)
5-2. Helikopteru nolaišanās un pacelšanās vieta (R 28)
5-3. Lēmumu pieņemšanas atbalsta sistēma kapteiņiem (R 29)
6. Glābšanas līdzekļu nolaišanas vietas (R 12)
7. Glābšanas laivu un plostu nostiprināšana (R 13 + 24)
8. Dežūrlaivu nostiprināšana (R 14)
8.a Jūras evakuācijas sistēmu nostiprināšana (R 15)
9. Glābšanas līdzekļu nolaišanas un pacelšanas kārtība (R 16)
10. Kārtība, kādā notiek sakāpšana dežūrlaivās, dežūrlaivu nolaišana un pacelšana (R 17)
10a. Cilvēku izglābšana no ūdens
11. Instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā (R 19)
11
/
122
12. Gatavība ekspluatācijai, apkope un pārbaudes (R 20)
13. Apmācība par to, kā pamest kuģi, un mācību trauksmes vingrinājumi (R 19 + R 30)
14. Ieraksti (R 19.5)
IV NODAĻA – RADIOSAKARI
1. Radiosakaru ierīces
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. Ja ir skaidri norādīts, šī pielikuma noteikumus piemēro jaunajiem un esošajiem A, B, C un D klases pasažieru
kuģiem, kas veic vietējos reisus.
2. Jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, jāatbilst šī pielikuma II-1/B/2. līdz
II-1/B/8. un II-1/B/10. noteikumu prasībām.
3. Neatkarīgi no 
6.1
. panta b) punktā noteiktā D klases kuģiem, kuru reisi netiek veikti ārpus A 1 jūras rajona, kas
definēts 1974.gada Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras, ar grozījumiem (turpmāk –
SOLAS konvencija), IV/2.12. noteikumā, nav jāatbilst 
SOLAS
 konvencijas IV nodaļā noteiktajiem pārvadāšanas
noteikumiem, bet jāizpilda vismaz šī pielikuma IV nodaļā iestrādātie noteikumi.
4. Noteikumi par redzamību uz komandtiltiņa, kas iestrādāti 
SOLAS
 konvencijas V/22. noteikumā, tiktāl, cik
iespējams un ir pamatoti, ir piemērojami arī tiem kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 55 metri, kur "garums" atbilst
SOLAS
 konvencijas V/2. noteikumā iestrādātajai definīcijai.
5. Ja šis pielikums paredz IMO rezolūcijas piemērošanu esošajiem kuģiem, šī rezolūcija neattiecas uz kuģiem,
kas būvēti divu gadu laikā pēc attiecīgās IMO rezolūcijas pieņemšanas, ar noteikumu, ka šie kuģi atbilst iepriekšējām
piemērojamām rezolūcijām, ja tādas ir.
6. "Nozīmīgs" remonts, pārbūve un modifikācijas ir, piemēram, šādas:
– visas izmaiņas, kuru rezultātā būtiski mainās kuģa izmēri,
– piemērs: kuģa pagarināšana, pievienojot jaunu viduskorpusu,
– visas izmaiņas, kuru rezultātā būtiski mainās kuģa pieļaujamais pasažieru skaits,
– piemērs: transportlīdzekļu klāju pārveido par pasažieru telpām,
– visas izmaiņas, kā rezultātā būtiski pagarinās kuģa ekspluatācijas laiks,
– piemērs: pasažieru telpu izremontēšana visā klājā.
7. Burts "(R…)", kas norādīts aiz vairākiem šajā pielikumā iekļauto noteikumu virsrakstiem, attiecas uz 
SOLAS
konvencijas noteikumiem, uz kuru pamata ir sagatavoti šī pielikuma noteikumi, t. i.:
1. II-1. nodaļa: A-1. daļa, kurā iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvenciju ar 2006. gada grozījumiem;
2. II-1. nodaļa: A un B daļa, kurā iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvenciju ar 1996./1998. gada grozījumiem;
3. II-2. nodaļa: A daļas 1. un 2. noteikums, kurā iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvenciju ar 1999. un 2000. gada
grozījumiem. 1.3. noteikums, kurā iekļauta atsauce uz 
SOLAS
 konvencijas pārskatītās II-2. nodaļas (2000. gada
grozījumi) F daļu (alternatīvas konstrukcijas un aprīkojums), kas attiecas uz jauniem kuģiem, kuri būvēti 2003. gada 1.
janvārī vai vēlāk. II-2. nodaļa: A daļas 3. līdz 16. noteikums un B daļas 1. līdz 18. noteikums, kurā iekļautas atsauces
uz 
SOLAS
 konvenciju ar 1996./1998. gada grozījumiem;
7.4. III nodaļa: iekļautas atsauces uz 
SOLAS
 konvencijas 1996./1998. gada grozījumiem un 2001. līdz 2003. gada
grozījumiem.
8. Noteikumi, kas piemērojami A KLASES KUĢIEM, publicēti:
II-1/A-1. nodaļas 1. noteikumā,
II-1/B nodaļas 1., 23. un 24. noteikumā,
II-1/C nodaļas 1., 3., un 16. noteikumā,
II-2/A nodaļas 4., 9. un 12. noteikumā un
12
/
122
II-2/B nodaļas 6. noteikumā.
9. Noteikumi, kas piemērojami A KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM:
II-1/B nodaļas 17-2. un 20. noteikumā.
II-1. NODAĻA
KONSTRUKCIJA – SADALĪJUMS UN NOTURĪBA, MAŠĪNTELPA UN ELEKTROINSTALĀCIJAS
A DAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. 
Definīcijas, kas attiecas uz B daļu (R 2)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 1. 
Sadalījuma kravas līnija
 ir ūdenslīnija, ko izmanto, lai noteiktu kuģa sadalījumu.
2. 
Sadalījuma augšējā kravas līnija
 ir ūdenslīnija, kas atbilst dziļākajai iegrimei, ko pieļauj piemērojamās prasības
attiecībā uz sadalījumu.
2. 
Kuģa garums
 ir garums starp perpendikuliem, kas novilkti sadalījuma augšējās kravas līnijas abos galos.
3. 
Kuģa platums
 ir maksimālais platums no vienas sānu brangas ārpuses līdz otrai sānu brangai vai arī platums
zem sadalījuma augšējās kravas līnijas.
4. 
Iegrime
 ir attālums pa vertikāli no teorētiskās pamatplaknes kuģa vidusdaļā līdz attiecīgajai sadalījuma kravas
līnijai.
5. 
Pilnā kravnesība
 ir tonnās izteikta starpība starp tukša kuģa svaru un kuģa ūdensizspaidu ūdenī ar blīvumu
1,025 iegrimes līnijas līmenī, kas atbilst noteiktajam vasaras brīvsānam.
6. 
Tukša kuģa svars
 ir kuģa ūdensizspaids, izteikts tonnās, bez kravas, degvielas, ziežeļļām, balasta ūdens,
saldūdens un dzeramā ūdens rezervuāros, bez patēriņa krājumiem, pasažieriem un apkalpes un viņu personiskajām
mantām.
7. 
Starpsienu klājs
 ir augšējais klājs, līdz kuram sniedzas ūdensnecaurlaidīgas šķērssienas.
8. 
Iegrimes robežlīnija
 ir līnija, kas novilkta uz apšuvuma vismaz 76 mm zem starpsienu klāja virsmas.
9. 
Telpas pieļaujamā ūdenscaurlaidība
 ir šīs telpas tilpums, izteikts procentos, ko var aizņemt ūdens. Tādas telpas
tilpumu, kas sniedzas virs iegrimes robežlīnijas, mēra tikai līdz šai līnijai.
10. 
Mašīntelpa
 atrodas starp teorētisko pamatplakni un iegrimes robežlīniju un starp galējām galvenajām
ūdensnecaurlaidīgajām šķērssienām, un šajā telpā atrodas galvenie dzinēji un palīgdzinēji, kā arī katli, ko izmanto
dzinēju vajadzībām.
11. 
Pasažieru telpas
 ir telpas, kas paredzētas pasažieru izvietošanai un lietošanai, izņemot bagāžas, noliktavas,
provīzijas un pasta sūtījumu telpas.
12. 
Ūdensnecaurlaidība
 attiecībā uz konstrukciju nozīmē, ka konstrukcija ne no vienas, ne otras puses nelaiž cauri
ūdeni, ko rada ūdens spiediens nebojātā vai avārijas stāvoklī.
13. 
Izturīgums
 jūras apstākļos nozīmē, ka ūdens neiekļūst kuģī neatkarīgi no laika apstākļiem jūrā.
14. 
Ro-ro pasažieru kuģis
 ir pasažieru kuģis ar ro-ro kravas telpām vai īpašas kategorijas telpām, kas definētas II-
2/A/2. noteikumā.
2. 
Definīcijas, kas attiecas uz C, D un E daļu (R 3)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 1. 
Stūres mehānisma vadības sistēma
 ir ierīce, ar ko pārraida rīkojumus no komandtiltiņa uz stūres mehānisma
energoapgādes agregātiem. Stūres mehānisma vadības sistēmā ietilpst raidītāji, uztvērēji, hidrauliskie kontrolsūkņi un
ar tiem savienotie motori, motora vadības ierīces, cauruļu sistēma un kabeļi.
2. 
Galvenais stūres mehānisms
 ir ierīces, stūres spēka pievadi, stūres mehānisma energoapgādes agregāti, ja tādi
ir, un palīgiekārtas un līdzekļi, ar ko pielikt griezes momentu stūres vārpstai (piemēram, stūres grozīklis vai sektors),
lai iekustinātu stūri un vadītu kuģi normālas ekspluatācijas apstākļos.
2. 
Stūres mehānisma spēka pievads
 ir:
13
/
122
1. 
elektriskā stūres mehānisma gadījumā –
 elektromotors un ar to savienotās elektroiekārtas;
2. 
elektrohidrauliskā stūres mehānisma gadījumā –
 elektromotors un ar to savienotās elektroiekārtas un pieslēgtais
sūknis;
3. 
pārējo hidraulisko stūres mehānismu gadījumā –
 dzinējs un ar to savienotais sūknis.
3. 
Stūres palīgmehānisms
 ir iekārta, izņemot visas galvenā stūres mehānisma daļas, kas vajadzīga kuģa
stūrēšanai, ja sabojājas galvenais stūres mehānisms, bet tā neietver stūres grozīkli, sektoru un citus šim nolūkam
paredzētus elementus.
4. 
Normāli ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļi
 ir apstākļi, kādos kuģis kopumā, mehānismi, ekspluatācija,
piedziņas, stūrēšanas iespējas, drošas kuģošanas, ugunsdrošības un nenogremdējamības nodrošināšanas līdzekļi,
iekšējie un ārējie sakari un signāli, evakuācijas līdzekļi un avārijas laivu vinčas, kā arī paredzētie ērtie apdzīvojamības
apstākļi ir darba kārtībā un darbojas normāli.
5. 
Ārkārtējs stāvoklis
 ir stāvoklis, kurā sakarā ar galvenā elektroenerģijas avota sabojāšanos nedarbojas neviens
pakalpojums, kas vajadzīgs normālu ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļu nodrošināšanai.
6. 
Galvenais elektroenerģijas avots
, no kura elektroenerģiju piegādā galvenajam sadales skapim, kur to sadala
visiem pakalpojumiem, kas vajadzīgi, lai uz kuģa uzturētu normālus ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļus.
7. 
Kuģis bez gaitas
 ir tad, kad strāvas trūkuma dēļ nedarbojas galvenie dzinēji, katli un palīgdzinēji.
8. 
Galvenā elektrostacija
 ir telpa, kurā atrodas galvenais elektroenerģijas avots.
9. 
Galvenais sadales skapis
 ir sadales skapis, kam elektroenerģiju piegādā tieši no galvenā elektroenerģijas avota
un no kura sadala elektroenerģiju kuģa funkciju veikšanai.
10. 
Avārijas sadales skapis
 ir sadales skapis, kam galvenā elektroenerģijas avota sabojāšanās gadījumā
elektroenerģiju piegādā elektroenerģijas avārijas avots vai elektroenerģijas pagaidu avots un no kura sadala
elektroenerģiju ārkārtas funkciju veikšanai.
11. 
Elektroenerģijas avārijas avots
 ir elektroenerģijas avots, no kura piegādā elektroenerģiju avārijas sadales
skapim, ja nedarbojas elektroenerģijas piegāde no galvenā elektroenerģijas avota.
12. 
Maksimālais kuģa ekspluatācijas ātrums
 priekšgaitā ir kuģim vislielākais paredzētais ātrums, kuģojot jūrā ar
visdziļāko iegrimi.
13. 
Maksimālais kuģa ātrums atpakaļgaitā
 ir ātrums, ko kuģis var sasniegt ar maksimālo paredzēto jaudu
atpakaļgaitā, kuģojot jūrā ar visdziļāko iegrimi.
14(a). 
Mašīntelpas
 ir visas A kategorijas mašīntelpas un visas pārējās telpas, kurās ir mašīntelpas galvenie
mehānismi, katli, šķidrās degvielas sagatavošanas agregāti, tvaika un iekšdedzes dzinēji, ģeneratori un svarīgākie
elektriskie mehānismi, degvielas uzpildes vietas, saldēšanas, stabilizācijas, ventilācijas un kondicionēšanas iekārtas,
un tamlīdzīgas telpas un šahtas, kas ved uz šīm telpām.
14(b). 
A kategorijas mašīntelpas
 ir telpas un ar tām savienotās šahtas, kurās ir:
1. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto galvenajā dzenošajā iekārtā; vai
2. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto citiem nolūkiem, nevis galvenajā dzenošajā iekārtā, ja šo mehānismu kopējā
jauda nav mazāka par 375 kW; vai
3. visi šķidrā kurināmā katli vai šķidrās degvielas sagatavošanas agregāti.
15. 
Piedziņas sistēma
 ir hidrauliska iekārta, ar ko piegādā enerģiju stūres vārpstas griešanai un kurā ietilpst stūres
mehānisma spēka pievads vai pievadi, kā arī attiecīgās caurules un cauruļu piederumi un stūres spēka pievads.
Piedziņas sistēmām var būt kopīgi mehāniski elementi, piemēram, stūres grozīklis, sektors un stūres vārpsta vai
elementi, ko izmanto tādam pašam nolūkam.
16. 
Kontrolpunkti
 ir telpas, kurās atrodas kuģa radioiekārta vai galvenās navigācijas iekārtas, vai ārkārtas enerģijas
avots vai kur ir koncentrēta ugunsgrēka reģistrēšanas vai ugunsdrošības iekārta.
A-1. DAĻA
KUĢU UZBŪVE
1. 
Materiālu, kas satur azbestu, jauna uzstādīšana (R 3-5)
VISI KUĢI
1. Šis noteikums attiecas uz materiāliem, ko izmanto kuģu konstrukcijās, mehānismos, elektroinstalācijās un 
14
/
122
1. Šis noteikums attiecas uz materiāliem, ko izmanto kuģu konstrukcijās, mehānismos, elektroinstalācijās un
aprīkojumā, uz ko attiecas šajā pielikumā iestrādātie noteikumi.
2. Materiālu, kas satur azbestu, jauna uzstādīšana ir aizliegta visos kuģos.
2. 
Konstrukciju rasējumi, ko uztur uz kuģa un krastā (R 3-7)
B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. Esošo konstrukciju rasējumu un citu plānu kopums, kur norādītas jebkuras vēlākas konstrukciju izmaiņas, ir
jāglabā uz kuģiem, kuri uzbūvēti 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk.
2. Saskaņā ar 
SOLAS
 konvencijas IX/1.2. noteikumu kuģošanas kompānijai krastā jāglabā šādu rasējumu papildu
eksemplārs.
3. Ievēro IMO MSC/Circ.1135 "Uz kuģa un krastā uzglabājamie esošo konstrukciju rasējumi".
3. 
Vilkšanas un pietauvošanās aprīkojums (R 3-8)
B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI VAI VAIRĀK UN KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1.
JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. Kuģiem jāierīko pietiekami drošas darba slodzes sistēmas, aprīkojums un piederumi, lai drošā veidā veiktu visas
vilkšanas un pietauvošanās darbības, kas saistītas ar parastu kuģa ekspluatāciju.
2. Sistēmas, aprīkojums un piederumi, ko nodrošina saskaņā ar 1. punktu, atbilst klases standartiem, kas norādīti
atzītas organizācijas noteikumos vai līdzvērtīgos noteikumos, ko Kuģošanas drošības inspekcija izmanto saskaņā ar
Direktīvas 
94/57/EK
 14. panta 2. punktu.
3. Ievēro IMO MSC/Circ.1175 "Norādījumi par vilkšanas un pietauvošanās aprīkojumu uz kuģa".
4. Ikvienu aprīkojuma piederumu vai daļu, ko nodrošina saskaņā ar šo noteikumu, skaidri marķē ar norādēm par
drošu ekspluatāciju, ņemot vērā to, cik stipri piederumi vai daļas ir piestiprinātas pie kuģa konstrukcijas.
4. 
Prettrokšņa aizsardzība
B, C un D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2018. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Kuģus, kuru bruto tonnāža ir 1600 vai vairāk, būvē tā, lai uz kuģa samazinātu troksni un aizsargātu personālu no
trokšņa saskaņā ar IMO Kodeksu par trokšņa līmeni uz kuģiem, kuru Kuģošanas drošības komiteja pieņēmusi ar
Rezolūciju MSC.337(91).
B DAĻA
NEBOJĀTA KUĢA NOTURĪBA, SADALĪJUMS UN AVĀRIJAS NOTURĪBA
B-1. daļa
Kuģi, kas būvēti 2009. gada 1. janvārī vai vēlāk – piemēro Rezolūciju MSC.216(82).
B, C un D klases kuģiem, kuriem ķīlis ielikts 2009. gada 1. janvārī vai vēlāk vai kuri šajā datumā atradās līdzīgā
būvniecības posmā, piemēro B-
2. daļā
 noteiktās prasības vai arī attiecīgos 
SOLAS
 konvencijas II-I nodaļas B daļas
noteikumus, kā tas paredzēts Rezolūcijas MSC.216(82) 
2. pielikumā
.
B-2. daļa
Kuģi, kas būvēti pirms 2009.gada 1.janvāra
1. 
Nebojāta kuģa noturība, Rezolūcija A.749(18), kura grozīta ar Rezolūciju MSC.75(69)
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Visu klašu jaunajiem kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, piemēro attiecīgos noteikumus, kas pasažieru
kuģiem noteikti Kodeksa par nebojātu kuģa noturību, ko IMO pieņēma ar Rezolūciju A.749(18), grozītajā redakcijā.
ESOŠIE A UN B KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Visiem esošajiem A un B klases kuģiem jebkuros iekraušanas apstākļos jāatbilst turpmāk minētajiem noturības
kritērijiem ar attiecīgām korekcijām, ņemot vērā šķidruma atklāto virsmu tilpnēs saskaņā ar grozītās IMO Rezolūcijas
A.749(18) 
3.3
. punkta pieņēmumiem vai līdzvērtīgiem kritērijiem:
(a) laukums zem noturības pleca (GZ) līknes nav mazāks par:
(i) 0,055 metrradiāniem pie sānsveres leņķa līdz 30 °;
15
/
122
(ii) 0,09 metrradiāniem pie sānsveres leņķa līdz 40 ° vai pie kuģa piesmelšanās leņķa, t. i., sānsveres leņķa, pie
kura iegrimst apakšējās malas visām korpusa, virsbūves vai darba klāju atverēm, ko nevar noslēgt jūras apstākļos
izturīgā veidā – ja šis leņķis ir mazāks par 40 °;
(iii) 0,03 metrradiāniem pie sānsveres leņķa starp 30 ° un 40 ° vai starp 30 ° un kuģa piesmelšanās leņķi, ja šis
leņķis ir mazāks par 40 °;
(b) noturības plecs (GZ) ir vismaz 0,20 metri pie sānsveres leņķa, kas ir vienāds vai lielāks par 30 °;
(c) maksimālais noturības plecs (GZ) veidojas pie sānsveres leņķa, kas pārsniedz 30 °, bet nav mazāks par 25 °;
(d) sākotnējais šķērseniskais metacentriskais augstums nav mazāks par 0,15 metriem.
Iekraušanas nosacījumi, kas jāņem vērā, pārbaudot atbilstību iepriekšminētajiem noturības kritērijiem, ietver vismaz
grozītās IMO Rezolūcijas A.749(18) 
3.5
.
1.1
. punktā uzskaitītos nosacījumus.
Visiem esošajiem A un B klases kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, jāatbilst arī papildu kritērijiem, kas
sniegti grozītās IMO Rezolūcijas A.749(18) 3.1.2.6. punktā (papildu kritēriji pasažieru kuģiem) un 3.2. punktā (laika
apstākļu kritērijs).
2. 
Ūdensnecaurlaidīgi nodalījumi
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Ar starpsienām, kas ir ūdensnecaurlaidīgas līdz starpsienu klājam, katru kuģis sadala ūdensnecaurlaidīgos
nodalījumos, kuru maksimālo garumu aprēķina saskaņā ar turpmāk izklāstītām īpašām prasībām.
Minēto prasību vietā var izmantot pasažieru kuģu sadalījuma un noturības noteikumus, piemēram, 1960. gada
Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras II nodaļas B daļas ekvivalentu, kā teikts IMO
Rezolūcijā A.265(VIII), ja šos noteikumus piemēro pilnībā.
Visām pārējām iekšējās konstrukcijas daļām, kas ietekmē sadalījuma efektivitāti, jābūt ūdensnecaurlaidīgām.
3. 
Applūdināmais robežgarums (R 4)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Applūdināmais robežgarums konkrētā punktā ir maksimālā kuģa garuma daļa, kuras centrs ir attiecīgajā punktā
un kuru var applūdināt, kuģim neiegrimstot zem iegrimes robežlīnijas, pieņemot, ka caurlaidība atbilst turpmāk
norādītajai.
2. Ja kuģim nav vienlaidu starpsienu klāja, applūdināmo robežgarumu jebkurā punktā var noteikt pie izvēlētas
iegrimes robežlīnijas, kas nevienā punktā neatrodas augstāk par 76 mm no klāja virsmas tajā pusē, ar kuru
ūdensnecaurlaidīgā veidā ir savienotas attiecīgās starpsienas un korpuss.
3. Ja izvēlētās iegrimes robežlīnijas daļa atrodas ievērojami zemāk par klāju, ar ko savienotas starpsienas,
Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut ierobežotā apmērā samazināt to starpsienu daļu ūdensnecaurlaidību, kas
atrodas virs iegrimes robežlīnijas un tieši zem augstākā klāja.
4. 
Pieļaujamais nodalījumu garums (R 6)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Tāda nodalījuma maksimālo pieļaujamo garumu, kura centrs atrodas jebkurā kuģa garuma punktā, iegūst no
applūdināmā robežgaruma, reizinot to ar atbilstošu faktoru, dēvētu par sadalījuma faktoru.
5. 
Caurlaidība (R 5)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Šīs daļas 3. noteikumā minētie noteiktie pieņēmumi attiecas uz to telpu caurlaidību, kas atrodas zem iegrimes
robežlīnijas.
Nosakot applūdināmo robežgarumu, to telpu izvēlētā vidējā caurlaidība, kas atrodas zem iegrimes robežlīnijas, ir
norādīta 8.3. noteikuma tabulā.
6. 
Sadalījuma faktors
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
Sadalījuma faktors ir šāds:
16
/
122
1,0, ja kuģis drīkst pārvadāt mazāk nekā 400 pasažierus, un
1,0, ja kuģis drīkst pārvadāt 400 vai vairāk pasažierus un ja tā garums ir L< 55, un
0,5, ja kuģis drīkst pārvadāt 400 vai vairāk pasažierus.
Esošajiem B klases ro-ro kuģiem šo prasību piemēro ne vēlāk kā atbilstības dienā, kas noteikta II-1/B/8-
2.
noteikuma 
2. punktā
.
ESOŠIE B KLASES PASAŽIERU KUĢI, KAS NAV RO-RO KUĢI
Sadalījuma faktors ir: 1,0.
7. 
Īpašas prasības attiecībā uz kuģa sadalījumu (R 7)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ja kādā kuģa daļā vai daļās ūdensnecaurlaidīgās starpsienas sniedzas līdz augstākam klājam nekā pārējā kuģī,
un ja ir vēlēšanās izmantot šādu starpsienu pagarinājumu applūdināmā robežgaruma aprēķināšanā, katrai šādai kuģa
daļai var izmantot atsevišķas iegrimes robežlīnijas ar noteikumu, ka:
1. kuģa sānus pagarina visā kuģa garumā līdz klājam, kas atbilst augšējai iegrimes robežlīnijai, un uzskata, ka
visas atveres korpusa apšuvumā zem šā klāja visā kuģa garumā atrodas zem iegrimes robežlīnijas atbilstoši 15.
noteikumam; un
2. abi nodalījumi blakus "pakāpienam" starpsienu klājā ir pieļaujamā garumā, kas atbilst to attiecīgajām iegrimes
robežlīnijām un turklāt to kopējais garums nepārsniedz divkāršu pieļaujamo garumu, pamatojoties uz apakšējo
iegrimes robežlīniju.
2. Nodalījuma garums var pārsniegt pieļaujamo garumu, ko nosaka 4. noteikuma normas – ar noteikumu, ka katra
tāda blakus esošo nodalījumu pāra kopējais garums, kam ir kopīgs attiecīgais nodalījums, nepārsniedz applūdināmo
robežgarumu vai divkāršu pieļaujamo garumu atkarībā no tā, kurš ir mazāks.
3. Galvenajā šķērseniskajā starpsienā var būt padziļinājums, ar noteikumu, ka visas padziļinājuma daļas atrodas
kuģa abu sānu vertikālo virsmu iekšpusē tādā attālumā no korpusa apšuvuma, kas vienāds ar vienu piektdaļu no kuģa
platuma, un ka tās atrodas taisnā leņķī pret viduslīniju augšējās kravas līnijas līmenī. Visas padziļinājuma daļas, kas
atrodas ārpus šīm noteiktajām robežām, ir jāuzskata par pakāpienu saskaņā ar 
6. punktu
.
4. Ja galvenajā šķērseniskajā starpsienā ir padziļinājums vai pakāpiens, sadalījuma noteikšanai izmanto ekvivalentu
plakanu starpsienu.
5. Ja galvenajā šķērseniskajā ūdensnecaurlaidīgajā nodalījumā ir nodalījumi un Kuģošanas drošības inspekcija
pieņem, ka pēc iespējamiem sānu bojājumiem, kas pārsniedz 3,0 m garumu plus 3 % no kuģa garuma vai 11,0
metrus, vai 10 % no kuģa garuma atkarībā no tā, kas ir mazāks, viss galvenais nodalījums netiks applūdināts, var
proporcionāli palielināt pieļaujamo garumu, ko citos gadījumos pieprasa šādam nodalījumam. Tādā gadījumā
pieņemtās efektīvās peldspējas apjoms nebojātajā sānā nav lielāks par pieņemto peldspēju bojātajā sānā.
Pielaidi saskaņā ar šo punktu izdara tikai tad, ja šāda pielaide netraucē panākt atbilstību 8. noteikumam.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
6. Galvenajā šķērseniskajā starpsienā var ierīkot pakāpienu ar noteikumu, ka tas atbilst vienam no šādiem
nosacījumiem:
1. abu to nodalījumu kopējais garums, ko nodala attiecīgā starpsiena, nepārsniedz 90 % no applūdināmā garuma
vai divkāršu pieļaujamo garumu, izņemot kuģus, kuru sadalījuma faktors ir 1, jo tiem abu attiecīgo nodalījumu kopējais
garums nepārsniedz pieļaujamo garumu;
2. lai panāktu tādu pašu drošības līmeni kā plakanas starpsienas gadījumā, nodrošina papildu sadalījumu
pakāpiena veidā;
3. nodalījums, virs kura plešas pakāpiens, nepārsniedz pieļaujamo garumu, kas atbilst iegrimes robežlīnijai, kuru
mēra 76 mm zem pakāpiena.
7. Kuģos, kuru garums ir 100 m un vairāk, vienu no galvenajām šķērseniskajām starpsienām priekšpīķa aizmugurē
ierīko tādā attālumā no priekšējā perpendikula, kad nepārsniedz pieļaujamo garumu.
8. Ja attālums starp divām blakus esošām šķērseniskām starpsienām vai tām ekvivalentām plakanām starpsienām,
vai attālums starp šķērseniskām plaknēm, kas šķērso starpsienu tuvākās pakāpiena daļas, ir mazāks par 3,0 m plus 3
% no kuģa garuma vai 11,0 m vai 10 % no kuģa garuma atkarībā no tā, kas ir mazāks, tikai vienu no šīm starpsienām
var uzskatīt par kuģa sadalījuma daļu.
17
/
122
9. Ja prasītais sadalījuma faktors ir 0,50, jebkuru divu blakus esošu nodalījumu kopējais garums nepārsniedz
applūdināšanas robežgarumu.
8. 
Noturība avārijas apstākļos (R 8)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.1. Pietiekamu noturību nebojātā stāvoklī nodrošina visos darba apstākļos, lai kuģis varētu izturēt jebkura tāda
galvenā nodalījuma galīgu applūdināšanu, kam jāiekļaujas applūdināmajā robežgarumā.
1.2. Ja divus blakus esošus nodalījumus atdala starpsiena, kam ir pakāpiens saskaņā ar 7.6.1. noteikuma
nosacījumiem, nebojāta kuģa noturībai nav jāmainās, ja applūst šie divi blakus esošie nodalījumi.
1.3. Ja vajadzīgais sadalījuma faktors ir 0,50, nebojāta kuģa noturībai nav jāmainās, ja applūst jebkuri divi blakus
esoši nodalījumi.
2.1. Prasības 1. apakšpunktā nosaka ar aprēķiniem, ko veic saskaņā ar 3., 4. un 6. punktu un kuros ņemti vērā
kuģa izmēri un tehniskās īpašības, kā arī bojāto nodalījumu izkārtojums un konfigurācija. Veicot šos aprēķinus,
pieņem, ka noturības ziņā kuģis ir vissliktākajos iespējamajos ekspluatācijas apstākļos.
2.2. Ja ir paredzēts ierīkot noslēgtus klājus, iekšējo apšuvumu vai gareniskās starpsienas, kas ir pietiekami cieši
noslēgtas, lai ievērojami ierobežotu ūdens plūsmu, aprēķinos pienācīgi jāņem vērā šādi ierobežojumi.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI, UN ESOŠIE B KLASES
PASAŽIERU KUĢI, KAS NAV RO-RO KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 1990. GADA 29. APRĪLĪ VAI VĒLĀK
2.3. Vajadzīgo noturību pēc avārijas un izlīdzināšanas, ja tā ir paredzēta, nosaka šādi:
2.3.1. Pozitīvās atlikušās noturības pleca līknes minimālais loks ir 15° virs līdzsvara leņķa. Šo loku var samazināt
līdz ne vairāk kā par 10°, ja laukumu zem noteiktās noturības pleca līknes ir 2.3.2. apakšpunktā norādīts laukums, ko
reizina ar attiecību 15/loks, kur loku izsaka grādos.
2.3.2. Laukums zem noturības pleca līknes ir vismaz 0,015 metrradiāni, ko mēra no līdzsvara leņķa līdz mazākajam
no turpmāk minētajiem leņķiem:
1. leņķis, pie kura notiek pakāpeniska applūšana;
2. 22° (mēra no vertikāla stāvokļa) viena nodalījuma applūšanas gadījumā vai 27° (mēra no vertikāla stāvokļa) divu
blakus esošu nodalījumu vienlaicīgas applūšanas gadījumā.
2.3.3. Atlikušais noturības plecs ir atrodams pozitīvās noturības lokā, ņemot vērā vislielāko no turpmāk minētajiem
sānsveres momentiem:
1. visu pasažieru sadrūzmēšanās vienā kuģa pusē;
2. visu ar laivceltni nolaižamu un pilnībā piekrautu glābšanas laivu un plostu nolaišana vienā pusē;
3. sakarā ar vēja spiedienu;
ko aprēķina, izmantojot šādu formulu:
GZ (metri) =
sānsveres moments
ūdensizspaids + 0,04
Noturības plecs tomēr nedrīkst būt mazāks par 0,10 metriem.
2.3.
4. 
Lai aprēķinātu 
2.3
.
3. punktā
 minētos sānsveres momentus, izdara šādus pieņēmumus:
1. Sānsveres moments, ko izraisa pasažieru drūzmēšanās:
1.1. četras personas uz vienu kvadrātmetru;
1.2. viena pasažiera masa ir 75 kg;
1.3. pasažierus sadala pieejamajās klāju zonās kuģa vienā pusē uz klājiem, kur atrodas pulcēšanās vietas, radot
visnegatīvāko sānsveres momentu.
2. Sānsveres moments, ko izraisa visu ar laivceltni nolaižamu un pilnībā piekrautu glābšanas laivu un plostu
nolaišana vienā pusē:
2.1. pieņem, ka visas glābšanas laivas un dežūrlaivas, kas nostiprinātas tajā pusē, uz kuru sasvēries kuģis pēc
18
/
122
avārijas, ir izbīdītas, pilnībā piekrautas un gatavas nolaišanai;
2.2. ja pilnībā piekrautas glābšanas laivas ir paredzēts nolaist no nostiprināta stāvokļa, maksimālo sānsveres
momentu nosaka nolaišanas laikā;
2.3. pieņem, ka pilnībā piekrauts ar laivceltni nolaižams glābšanas plosts, kas piestiprināts katram laivceltnim tajā
pusē, uz kuru sasvēries kuģis pēc avārijas, ir izbīdīts nolaišanai;
2.4. cilvēki, kas neatrodas nolaišanai izbīdītajos glābšanas līdzekļos, nerada papildu sānsveres vai noturības
momentu;
2.5. pieņem, ka glābšanas līdzekļi, kas atrodas pretējā kuģa pusē, ir nostiprinātā stāvoklī.
3. Sānsveres momenti, ko izraisa vēja spiediens:
3.1. B klase: piemēro vēja spiedienu 120 N/m 2;
C un D klases: piemēro vēja spiedienu 80 N/m 2;
3.2. piemērojamais laukums ir kuģa projicētais sānu virsmas laukums virs ūdenslīnijas nebojātā stāvoklī;
3.3. momenta plecs ir vertikālais attālums no punkta, kas atrodas uz puses no kuģa vidējās iegrimes nebojātā
stāvoklī, līdz sānu virsmas laukuma smaguma centram.
2.4. Ja notiek liela pakāpeniska applūšana, tā izraisa strauju noturības pleca samazināšanos par 0,04 metriem vai
vairāk, un jāuzskata, ka noturības pleca līkne beidzas pie leņķa, kādā sākas pakāpeniska applūšana, un 2.3.1. un
2.3.2. punktā minētais loks un laukums ir jāmēra pie šā leņķa.
2.5. Ja pakāpeniskā applūšana ir neliela, neturpina netraucēti palielināties un izraisa samērā lēnu noturības pleca
samazināšanos par mazāk nekā 0,04 metriem, atlikušo līkni daļēji nošķeļ, pieņemot, ka pakāpeniski applūdinātā telpa
ir applūdusi jau sākumā.
2.6. Applūšanas starpstadijās maksimālais noturības plecs ir vismaz 0,05 metri un pozitīvo noturības plecu loks ir
vismaz 7 °. Visos gadījumos jāpieņem, ka ir tikai viens bojājums korpusā un tikai viena brīva virsma.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3. Lai aprēķinātu bojāta kuģa noturību, izmanto šādu tilpuma un virsmas caurlaidību:
Telpas
Caurlaidība (%)
Kravas vai preču uzglabāšanas telpas
60
Dzīvošanai paredzētas telpas
95
Mašīntelpas
95
Šķidrumiem paredzētas telpas
0 vai 95(*)
*Atkarībā no tā , kuras prasības ir stingrākas
Pieņem, ka virsmas caurlaidība ir augstāka tajās telpās, kurās bojātas peldvirsmas tuvumā neatrodas ievērojams
daudzums dzīvošanai vai mašīnām paredzētu telpu, un telpas, kurās parasti neatrodas ievērojams daudzums kravas
vai preču.
4. Pieņem, ka bojājumu apjoms ir šāds:
1. gareniski: 3,0 metri plus 3 % no kuģa garuma vai 11,0 metri, vai 10 % no kuģa garuma atkarībā no tā, kas ir
vismazākais;
2. šķērseniski (mēra no kuģa sāna iekšpuses taisnā leņķī līdz viduslīnijai sadalījuma augšējās kravas līnijas līmenī):
viena piektdaļa no kuģa platuma; un
3. vertikāli: no pamatnes augšup pa vertikāli bez ierobežojumiem;
4. ja bojājums, kas ir mazāks nekā norādīts 4.1., 4.2. un 4.3. punktā, izraisītu nopietnākas sekas attiecībā uz
sānsveri vai metacentriskā augstuma zudumu, šīs bojājums ir jāparedz aprēķinos.
5. Nesimetriska applūšana ir pēc iespējas jāsamazina, veicot efektīvus pasākumus. Ja ir jākoriģē lieli sānsveres
leņķi, izvēlētajiem līdzekļiem, ja tas praktiski iespējams, jādarbojas automātiski, taču jebkurā gadījumā, ja ir pārteces
ierīces kontrole, tiem jābūt vadāmiem, atrodoties virs starpsienu klāja. Jauniem B, C un D klases kuģiem maksimālais
sānsveres leņķis pēc applūšanas, bet pirms izlīdzināšanas nepārsniedz 15 °. Ja ir pārteces ierīces, izlīdzināšanas
laiks nepārsniedz 15 minūtes. Kuģa kapteinim iesniedz pietiekamu informāciju par pārteces ierīču izmantošanu.
6. Kuģa galīgais stāvoklis pēc avārijas un – nesimetriskas applūšanas gadījumā – pēc izlīdzināšanas pasākumu 
19
/
122
veikšanas, ir šāds:
1. simetriskas applūšanas gadījumā pozitīvais atlikušais metacentriskais augstums ir vismaz 50 mm, kas
aprēķināts ar pastāvīgā ūdensizspaida metodi;
2a. ja 
6.2
.b punktā nav paredzēts citādi, nesimetriskas applūšanas gadījumā sānsveres leņķis, applūstot vienam
nodalījumam, nepārsniedz 7 ° B klases kuģiem (jaunie un esošie kuģi) un 12 °C un D klases kuģiem (jauni kuģi).
Ja vienlaikus applūst divi blakus esoši nodalījumi, esošajiem un jaunajiem B klases kuģiem var pieļaut 12 ° sānsveri
ar noteikumu, ka sadalījuma faktors applūdinātajā kuģa daļā nekur nav lielāks par 0,50;
2b. esošajiem B klases pasažieru kuģiem, kas nav ro-ro tipa kuģi un ir būvēti pirms 1990. gada 29. aprīļa,
nesimetriskas applūšanas gadījumā leņķis nepārsniedz 7 °, izņemot ārkārtas gadījumus, kad Kuģošanas drošības
inspekcija var atļaut papildu sānsveri nesimetriskas applūšanas dēļ, bet galīgā sānsvere nekādā gadījumā nedrīkst
pārsniegt 15 °;
3. iegrimes robežlīnija applūšanas pēdējā stadijā nedrīkst iegrimt. Ja uzskata, ka iegrimes robežlīnija var iegrimt
applūšanas starpstadijā, Kuģošanas drošības inspekcija var pieprasīt tādas izpētes un pasākumu veikšanu, ko tā
atzīst par vajadzīgiem kuģa drošībai.
7. Kuģa kapteinim iesniedz datus, kas vajadzīgi, lai saglabātu pietiekamu noturību, ekspluatējot kuģi nebojātā
stāvoklī, lai kuģis varētu izturēt nopietnus bojājumus. Ja kuģiem ir vajadzīga pārteces ierīce, kuģa kapteini informē par
noturības nosacījumiem, uz kuru pamata ir veikti sānsveres aprēķini, un brīdina viņu, ka var rasties pārlieku liela
sānsvere, ja kuģis gūst bojājumus, strādājot mazāk labvēlīgos apstākļos.
8. Iepriekšējā 7. punktā minētie dati, kas ļauj kapteinim saglabāt pietiekamu kuģa noturību nebojātā stāvoklī, ietver
informāciju par maksimālo pieļaujamo kuģa smaguma centra augstumu virs ķīļa (KG) vai arī par obligāto pieļaujamo
metacentrisko augstumu (GM) pie dažādām iegrimēm vai ūdensizspaidiem, kas atspoguļo visus ekspluatācijas
apstākļus. Informācijā ir norādes par dažādu galsveru ietekmi, ņemot vērā ekspluatācijas ierobežojumus.
9. Katra kuģa priekšgalā un pakaļgalā ir skaidri atzīmēta iegrimes marka. Ja iegrimes markas nav atzīmētas tur,
kur tās ir viegli salasāmas, vai arī ekspluatācijas ierobežojumi konkrētā darbības veidā apgrūtina iegrimes marku
nolasīšanu, kuģi aprīko arī ar drošu iegrimes nolasīšanas sistēmu, ar kuras palīdzību var noteikt kuģa priekšgala un
pakaļgala iegrimi.
10. Kad ir pabeigta kuģa iekraušana, pirms kuģa atiešanas kapteinis nosaka kuģa galsveri un noturību, kā arī
pārbauda un reģistrē to, ka kuģis atbilst attiecīgajos noteikumos paredzētajiem noturības kritērijiem. Kuģa noturību
vienmēr nosaka, izmantojot aprēķinus. Šim nolūkam var izmantot elektronisku kravas novietojuma un noturības datoru
vai līdzvērtīgu ierīci.
11. Kuģošanas drošības inspekcija nedrīkst noteikt atvieglotas prasības attiecībā uz noturību avārijas stāvoklī, ja
vien netiek apliecināts, ka šo prasību izpildei vajadzīgais nebojāta kuģa metacentriskais augstums jebkuros
ekspluatācijas apstākļos ir pārlielu liels paredzētajai ekspluatācijai.
12. Atvieglotas prasības attiecībā uz avārijas noturību pieļauj tikai ārkārtas gadījumos ar nosacījumu, ka Kuģošanas
drošības inspekcija atzīst, ka kuģa izmēri, uzbūve un citas īpašības, ko var praktiski un pamatoti pieņemt konkrētos
ekspluatācijas apstākļos, vislabāk nodrošina noturību avārijas gadījumā.
8-1. 
Ro-ro pasažieru kuģu noturība avārijas apstākļos (R 8-1)
ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
1. Esošajiem B klases ro-ro pasažieru kuģiem piemēro 8. noteikumu ne vēlāk kā pirmās regulārās pārbaudes dienā
pēc turpmāk noteiktās atbilstības dienas saskaņā ar 
A/Amax
 vērtību, kura definēta MSC/Circ.574 pielikumā "Aprēķinu
procedūru, ar ko novērtē esošo ro-ro pasažieru kuģu derīgās lietošanas ilgumu, izmantojot vienkāršotu metodi, kuras
pamatā ir Rezolūcija A.265(VIII)".
A/Amax vērtība:
Atbilstības diena:
mazāk par 85 %
1998. gada 1. oktobris
85 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 90 %
2000. gada 1. oktobris
90 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 95 %
2002. gada 1. oktobris
95 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 97,5 %
2004. gada 1. oktobris
97,5 % vai lielāka
2005. gada 1. oktobris
8-2. 
Īpašas prasības attiecībā uz ro-ro pasažieru kuģiem, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku (R 8-2)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
20
/
122
Neatkarīgi no II-1/B/8. un II-1/B/8-1. noteikumiem:
1. jaunajiem ro-ro pasažieru kuģiem, kas drīkst pārvadāt 400 cilvēkus vai vairāk, piemēro II-1/B/8. noteikuma 2.2.
punktu, pieņemot, ka bojājums ir skāris kuģa garumu L; un
2. esošajiem ro-ro pasažieru kuģiem, kas drīkst pārvadāt 400 cilvēkus un vairāk, piemēro 1. punkta prasības ne
vēlāk kā pirmās regulārās pārbaudes dienā pēc 2.1., 2.2. vai 2.3. apakšpunktā paredzētās atbilstības dienas – atkarībā
no tā, kura no dienām pienāk pēdējā:
2.1.
A/Amax:
Atbilstības diena:
mazāk par 85 %
1998. gada 1. oktobris
85 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 90 %
2000. gada 1. oktobris
90 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 95 %
2002. gada 1. oktobris
95 % vai lielāka, bet nepārsniedzot 97,5 %
2004. gada 1. oktobris
97,5 % vai lielāka
2010. gada 1. oktobris
2.2.
Atļautais pārvadājamo pasažieru skaits:
 
1 500 vai vairāk
2002. gada 1. oktobris
1 000 vai vairāk, bet mazāk par 1 500
2006. gada 1. oktobris
600 vai vairāk, bet mazāk par 1 000
2008. gada 1. oktobris
400 vai vairāk, bet mazāk par 600
2010. gada 1. oktobris
2.3. 
Kuģa vecums ir 20 gadi vai vairāk:
kur kuģa vecums ir laikposms no ķīļa iebūvēšanas dienas vai tamlīdzīga būvēšanas posma dienas, vai no dienas,
kurā kuģi pārbūvē par ro-ro pasažieru kuģi.
8-3. 
Īpašas prasības attiecībā uz pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas pārvadā 400 vai
vairāk cilvēku
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI PĒC TAM UN KAS NAV RO-RO
PASAŽIERU KUĢI
Neatkarīgi no II-1/B/8. noteikuma pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas drīkst pārvadāt 400 vai
vairāk cilvēkus, piemēro II-I/B/8. noteikuma 2.3. un 2.6. punktu, pieņemot, ka bojājums ir skāris kuģa garumu L.
9 
Pīķa un mašīntelpas starpsienas (R 10)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ierīko priekšpīķi vai triecienstarpsienu, kas ir ūdensnecaurlaidīgi līdz pat starpsienu klājam. Attālums starp šo
starpsienu un kuģa priekšgala perpendikulu ir vismaz 5 % no kuģa garuma un ne vairāk kā trīs metri plus 5 % no kuģa
garuma.
2. Ja kāda no kuģa daļām, piemēram, izliekts priekšgals, zem ūdenslīnijas atrodas pirms kuģa priekšgala
perpendikula, 
1. punktā
 noteiktos attālumus mēra vai nu:
1. no minētā izvirzījuma vidus; vai
2. 1,5 % attālumā no kuģa garuma, kas ir priekšā priekšgala perpendikulam; vai
3. trīs metrus priekšā no priekšgala perpendikula, atkarībā no tā, kurš garums ir mazākais.
3. Ja priekšā ir ierīkota gara virsbūve, priekšpīķi vai triecienstarpsienu jūras apstākļiem izturīgā veidā pagarina līdz
nākamajam pilnajam klājam virs starpsienu klāja. Pagarinājumu veido tā, lai izslēgtu iespēju, ka to var sabojāt kuģa
priekšgala durvis, ja tās sabojājas vai atdalās.
4. Iepriekšējā 3. punktā paredzētais pagarinājums nav jāierīko tieši virs starpsienas, kas atrodas apakšā, ar
noteikumu, ka visas pagarinājuma daļas nav izvirzītas aiz 1. vai 2. punktā noteiktās priekšējās robežas.
Taču esošajos B klases kuģos:
1. ja slīpā iekraušanas rampa ietilpst triecienstarpsienas pagarinājumā virs starpsienu klāja, tā rampas daļa, kas ir
vairāk nekā 2,3 metrus virs starpsienu klāja, var būt izvirzīta ne vairāk kā 1,0 metrus aiz priekšējās robežas, kā 
21
/
122
noteikts 1. un 2. punktā;
2. ja esošā rampa kā triecienstarpsienas izvirzījums neatbilst attiecīgajām prasībām un rampas atrašanās vieta
neļauj šo pagarinājumu ietilpināt 
1. 
vai 
2. punktā
 noteiktajās robežās, izvirzījumu var ietilpināt ierobežotā attālumā aiz
kuģa aizmugurējās robežas, kas noteikta 1. vai 2. punktā. Ierobežotajam attālumam pakaļgalā nav jābūt lielākam par
to, kas vajadzīgs, lai netraucētu rampas darbību. Triecienstarpsienas izvirzījums atveras uz priekšu, atbilst 3. punkta
prasībām un ir ierīkots tā, lai rampa to nevarētu sabojāt, ja rampa sabojājas vai atdalās.
5. Rampas, kas neatbilst iepriekšminētajām prasībām, neuzskata par triecienstarpsienas izvirzījumu.
6. Jāierīko arī pakaļpīķa starpsiena un starpsienas, kas atdala mašīntelpu no kravas un pasažieru telpām kuģa
priekšgalā un pakaļgalā un tām jābūt ūdensnecaurlaidīgām līdz starpsienu klājam. Pakaļpīķa starpsiena tomēr var
veidot pakāpienu zem starpsienu klāja ar noteikumu, ka šāda risinājuma dēļ nemazinās kuģa drošība attiecībā uz
sadalījumu.
7. Visos gadījumos deidvuda caurules ievieto ūdensnecaurlaidīgās telpās. Pakaļgala blīvslēgs atrodas
ūdensnecaurlaidīgā dzenvārpstas tunelī vai citā ūdensnecaurlaidīgā vietā atsevišķi no deidvuda nodalījuma, kura
tilpums ir tāds, ka pakaļgala blīvslēga noplūdes gadījumā neiegrimst iegrimes robežlīnija.
10. 
Dubultdibeni (R 12)
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Kuģiem, kuru garums nepārsniedz 50 metrus, ir dubultdibens, kas sniedzas no priekšpīķa starpsienas līdz
pakaļpīķa starpsienai, ciktāl tas ir iespējams un savietojams ar kuģa konstrukciju un pareizu ekspluatāciju.
2. Kuģiem, kuru garums ir 50 metri un vairāk, bet nepārsniedz 61 metru, dubultdibens sniedzas vismaz no
mašīntelpas līdz priekšpīķa starpsienai vai pēc iespējas tuvāk tai.
3. Kuģiem, kuru garums ir 61 metrs un vairāk, bet nepārsniedz 76 metrus, dubultdibens sniedzas vismaz no
mašīntelpas ārpuses līdz priekšpīķa un pakaļpīķa starpsienām vai pēc iespējas tuvāk tām.
4. Kuģiem, kuru garums ir 76 metri un vairāk, dubultdibens ir kuģa vidusdaļā un sniedzas līdz priekšpīķa un
pakaļpīķa starpsienām vai pēc iespējas tuvāk tām.
5. Ja ir vajadzīgs dubultdibens, tā augstumam jāatbilst atzītas organizācijas noteiktajiem standartiem, un iekšējam
dibenam jāsniedzas līdz kuģa sāniem, lai aizsargātu kuģa dibenu līdz nosēdtilpnēm. Šo aizsardzību uzskata par
pietiekamu, ja ķimeņu kalsiņa ārējās malas un ķimeņu ārējā apšuvuma krustošanās līnija neatrodas zem horizontālas
plaknes, kas iet caur mideļbrangas un 25 ° leņķī pret pamatlīniju esošas šķērseniskas diagonāles krustpunktu un
pāršķeļ to punktā, kas atbilst pusei no kuģa teorētiskā borta augstuma, ņemot no viduslīnijas.
6. Mazās sateču akas, kas ierīkotas dubultdibenā saistībā ar kravas telpu atsūknēšanas ierīcēm, nesniedzas lejup
vairāk nekā vajadzīgs. Akas dziļums nedrīkst pārsniegt dubultdibena dziļumu viduslīnijā mīnus 460 mm, un aka
nedrīkst stiepties zem 2. punktā minētās horizontālās plaknes. Aka, kas sniedzas līdz ārējām dibenam, tomēr ir
atļauta dzenvārpstas tuneļa pakaļējā galā. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut citu aku ierīkošanu (piemēram,
ziežeļļām zem galvenajiem dzinējiem), ja tā atzīst, ka tādas sistēmas nodrošinātā ugunsdrošība ir līdzvērtīga šim
noteikumam atbilstoša dubultdibena nodrošinātajai ugunsdrošībai.
7. Dubultdibens nav vajadzīgs neliela izmēra ūdensnecaurlaidīgiem nodalījumiem, ko izmanto vienīgi šķidrumu
pārvadāšanai, ar noteikumu, ka pēc Kuģošanas drošības inspekcijas ieskata kuģa dibena vai sānu bojājuma gadījumā
šā iemesla dēļ nemazinās šā kuģa drošība.
8. Neatkarīgi no 
10. 
noteikuma 
1. punkta
 Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut neierīkot dubultdibenu tajā kuģa
daļā, kuras sadalījuma faktors nepārsniedz 0,5, ja tā atzīst, ka dubultdibena ierīkošana attiecīgajā kuģa daļā nebūtu
savietojama ar kuģa konstrukciju un pareizu ekspluatāciju.
11. 
Sadalījuma kravas līniju noteikšana, marķēšana un reģistrēšana (R 13)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Lai saglabātu vajadzīgo sadalījuma pakāpi, uz kuģa sāniem kuģa vidusdaļā nosaka un marķē kravas līniju
saskaņā ar apstiprināto sadalījuma iegrimi. Kuģim, uz kura ir telpas, kas īpaši pielāgotas pasažieru izmitināšanai un
kravas pārvadāšanai, pēc īpašnieku vēlēšanās var noteikt un marķēt vienu vai vairākas papildu kravas līnijas, kas atbilst
sadalījuma iegrimēm, ko Kuģošanas drošības inspekcija var apstiprināt dažādiem ekspluatācijas apstākļiem.
2. Noteiktās un marķētās sadalījuma kravas līnijas ieraksta Pasažieru kuģa drošības apliecībā un identificē ar
atzīmi C.1, ja ir tikai viena sadalījuma kravas ūdenslīnija.
Ja ir vairāk nekā viena sadalījuma kravas līnija, atšķirīgos apstākļus identificē ar atzīmēm C.2, C.3, C.4 utt. (Arābu
ciparus aiz burta "C" sadalījuma kravas līnijas piezīmē var aizstāt ar romiešu cipariem vai burtiem, ja Kuģošanas
22
/
122
drošības inspekcija uzskata, ka vajadzīga atšķirība no starptautiskajām sadalījuma kravas zīmes piezīmēm).
3. Katrai no šīm kravas līnijām atbilstošo brīvsānu mēra tādā pašā stāvoklī un no tās pašas klāja līnijas, kā
brīvsānus, kas noteikti saskaņā ar spēkā esošo Starptautisko konvenciju par kravas marku.
4. Pasažieru kuģa drošības apliecībā ir skaidri jānorāda brīvsāns, kas atbilst katrai apstiprinātajai sadalījuma kravas
līnijai un ekspluatācijas apstākļiem, kādiem šī līnija ir apstiprināta.
5. Sadalījuma kravas līnijas marķējums nedrīkst atrasties virs augšējās kravas līnijas sālsūdenī, ko nosaka kuģa
izturība vai spēkā esošā Starptautiskā konvencija par kravas marku.
6. Neatkarīgi no sadalījuma kravas līnijas marķējuma atrašanās kuģi nedrīkst piekraut tiktāl, ka iegrimst
gadalaikam un vietai atbilstošais kravas līnijas marķējums, kā noteikts saskaņā ar spēkā esošo Starptautisko
konvenciju par kravas marku.
7. Kuģi nedrīkst piekraut tiktāl, ka iegrimst sadalījuma kravas līnijas marķējums, kas atbilst konkrētam reisam un
ekspluatācijas apstākļiem.
12. 
Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu u. c. būve un sākotnējā testēšana (R 14)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visas šķērseniskās vai gareniskās ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienas būvē tā, lai tās ar atbilstošu
pretestību varētu izturēt maksimālo spiedienu, ko rada ūdens masa kuģa avārijas gadījumā un varētu izturēt vismaz
tādas ūdens masas spiedienu, kas sasniedz iegrimes robežlīniju. Šo starpsienu būve jāveic saskaņā ar atzītas
organizācijas noteiktajiem standartiem.
2.1. Starpsienu pakāpieni un padziļinājumi ir ūdensnecaurlaidīgi un tikpat izturīgi kā pārējā starpsiena.
2.2. Ja ūdensnecaurlaidīgu klāju vai starpsienu šķērso brangas vai šķērssijas, šo klāju vai starpsienu konstrukcijas
padara ūdensnecaurlaidīgas, neizmantojot koku vai cementu.
3. Galveno nodalījumu testēšana, piepildot tos ar ūdeni, nav obligāta. Ja neveic testēšanu, piepildot ar ūdeni, ja
iespējams, veic pārbaudi ar ūdens strūklu no šļūtenes. Šo testu veic kuģa būvēšanas pēdējā posmā. Ja pārbaude ar
ūdens strūklu no šļūtenes nav iespējama, jo iespējams sabojāt mehānismus, elektroiekārtu izolāciju vai iekārtojumu,
tās vietā var veikt metināto savienojumu rūpīgu un vizuālu pārbaudi, vajadzības gadījumā izmantojot, piemēram,
hermētiskuma pārbaudes krāsvielas metodi vai hermētiskuma pārbaudes ultraskaņas metodi, vai līdzvērtīgu pārbaudi.
Jebkurā gadījumā veic ūdensnecaurlaidīgo starpsienu rūpīgu pārbaudi.
4. Priekšpīķi, dubultdibenus (tajā skaitā tuneļķīļus) un iekšējo apšuvumu pārbauda ar ūdens spiedienu atbilstoši 
1.
punkta
 prasībām.
5. To tilpņu necaurlaidīgumu, kas paredzētas šķidrumu uzglabāšanai un kas veido kuģa sadalījumu, pārbauda ar
ūdens masu, kas sniedzas līdz sadalījuma augšējai kravas līnijai vai līdz divām trešdaļām no kuģa augstuma, ko mēra
no ķīļa augšpuses gar tilpnēm – atkarībā no tā, kas ir vairāk un ar noteikumu, ka ūdens masa nedrīkst būt zemāk par
0,9 m virs tilpnēm; ja pārbaude ar ūdeni nav iespējama, var izmantot gaisa noplūdes pārbaudi, pakļaujot tilpnes gaisa
spiedienam, kas nepārsniedz 0,14 bārus.
6. Pārbaudes, kas minētas 4. un 5. punktā, rīko, lai pārliecinātos par sadalījuma konstrukcijas elementu
ūdensnecaurlaidību, un tās nav jāuzskata par pārbaudēm, ar ko nosaka nodalījuma piemērotību šķidrās degvielas
uzglabāšanai vai citiem nolūkiem, jo tam var būt vajadzīgas stingrākas pārbaudes atkarībā no šķidruma līmeņa tilpnē
vai caurulēs, kas ar to savienotas.
13. 
Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu atveres (R 15)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Atveru skaits ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās ir jāsamazina līdz minimumam, kas atbilst kuģa konstrukcijai
un pareizai ekspluatācijai; jāparedz piemēroti līdzekļi šo atveru noslēgšanai.
2.1. Ja ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienās ir ierīkotas caurules, notekas, elektriskie kabeļi u. c., jāveic
pasākumi, lai nodrošinātu starpsienu ūdensnecaurlaidību.
2.2. Ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienās nedrīkst ierīkot vārstus, kas nepieder cauruļu sistēmai.
2.3. Sistēmās, kas šķērso ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienas, neizmanto svinu vai citus termiski jutīgus
materiālus, ja šo sistēmu sabojāšanās ugunsgrēka gadījumā ietekmētu starpsienu ūdensnecaurlaidību.
3.1. Durvis, skatlūkas vai piekļuves atveres nedrīkst ierīkot:
1. triecienstarpsienā zem iegrimes robežlīnijas;
23
/
122
2. šķērseniskajās ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās, kas atdala kravas telpu no blakus esošās kravas telpas,
izņemot gadījumus, kas paredzēti 
10.1
. punktā un 14. noteikumā.
3.2. Izņemot 3.3. punktā paredzētos gadījumus, triecienstarpsienu zem iegrimes robežlīnijas drīkst šķērsot ne
vairāk kā viena caurule, kas paredzēta priekšpīķa tilpnes šķidrumam, ar noteikumu, ka šī caurule ir aprīkota ar
aizveramu vārstu, kuru var darbināt, atrodoties virs starpsienu klāja, un vārsta kaste ir jāpiestiprina pie
triecienstarpsienas priekšpīķa iekšpusē. Šo vārstu tomēr var ierīkot triecienstarpsienas aizmugurē ar noteikumu, ka
vārsts ir viegli pieejams jebkuros kuģa ekspluatācijas apstākļos un telpa, kurā tas atrodas, nav kravas telpa.
3.3. Ja priekšpīķī ir paredzēts uzglabāt divu dažādu veidu šķidrumus, triecienstarpsienu zem iegrimes robežlīnijas
var šķērsot divas caurules, kas iebūvētas atbilstoši 
3.1
. punkta prasībām, ar noteikumu, ka praktiski nav iespējams
iztikt bez otras caurules iebūvēšanas un ka kuģis joprojām ir drošs, ņemot vērā papildu nodalījumu priekšpīķī.
4. Attiecībā uz telpām, kurās atrodas galvenie dzinēji un palīgdzinēji, tajā skaitā dzinējiem paredzētie katli, katrā
galvenajā šķērseniskajā starpsienā nedrīkst ierīkot vairāk par vienām durvīm, izņemot durvis, kas ved uz dzenvārpstas
tuneļiem. Ja kuģim ir divas dzenvārpstas vai vairāk, dzenvārpstu tuneļus savieno ar savstarpēji savienotu eju. Ja kuģim
ir divas dzenvārpstas, starp mašīntelpu un tuneļiem ir tikai vienas durvis, un, ja dzenvārpstas ir vairāk nekā divas –
durvis ir tikai divas. Visas šīs durvis ir bīdāmas un ierīkotas tā, lai to sliekšņi būtu pēc iespējas augstāki. Rokas
pievads šo durvju darbināšanai, atrodoties virs starpsienu klāja, atrodas ārpus mašīntelpām.
5.1. ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24
METRIEM
Ūdensnecaurlaidīgas durvis ir bīdāmas durvis vai iekarināmas durvis, vai līdzīga veida durvis. Noņemamas plātņu
durvis, kas ir noslēdzamas vienīgi ar aizbīdņiem, un durvis, kas aizveramas ar gravitācijas spēku, nav atļautas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Ūdensnecaurlaidīgas durvis, izņemot 
10.1
. punktā vai 14. noteikumā paredzētos gadījumus, ir mehāniski
darbināmas bīdāmas durvis, kas atbilst 7. punkta prasībām un ko var vienlaikus aizvērt no centrālās vadības pults uz
komandtiltiņa ne vairāk kā 60 sekundēs, kuģim atrodoties stāvus.
5.2. ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24
METRIEM
Bīdāmas durvis var būt:
– ar rokas piedziņu vai
– ar mehānisku piedziņu, kā arī ar rokas piedziņu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Kuģiem, kam ūdensnecaurlaidīgo durvju kopskaits nav lielāks par divi, un šīs durvis atrodas mašīntelpā vai
mašīntelpu ietverošajās starpsienās, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut šīs divas durvis darbināt vienīgi ar rokas
piedziņu. Ja ir ierīkotas bīdāmas durvis ar rokas piedziņu, šīs durvis ir jānoslēdz, pirms kuģis atstāj piestātni, lai dotos
reisā ar pasažieriem, un kuģošanas laikā šīm durvīm jāpaliek noslēgtām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5.3. Neatkarīgi no tā, vai bīdāmās ūdensnecaurlaidīgās durvis darbina ar mehānisko piedziņu vai nē, tām visām
jābūt aizveramām, izmantojot mehānisko piedziņu vai rokas piedziņu, ja kuģis ir sasvēries 15 ° leņķī uz vienu vai otru
pusi. Jāņem vērā arī spēks, kas var iedarboties uz durvīm no vienas vai otras puses, kā tas notiek, kad pa atveri ieplūst
ūdens, radot statisku spiedienu, kas vienāds ar ūdens līmeni vismaz 1 metra augstumā virs sliekšņa iepretī durvju
viduslīnijai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
5.4. Ūdensnecaurlaidīgo durvju vadības sistēmas, tajā skaitā hidrauliskās cauruļu sistēmas un elektrības kabeļi,
jāierīko pēc iespējas tuvāk starpsienai, kurā ir ierīkotas durvis, lai samazinātu to sabojāšanās iespēju kuģa avārijas
gadījumā. Ūdensnecaurlaidīgās durvis un to vadības sistēmas jāierīko tā, lai gadījumā, ja kuģis gūst bojājumus, kuru
apjoms nepārsniedz vienu piektdaļu no kuģa platuma (šo attālumu mēra taisnā leņķī līdz viduslīnijai sadalījuma
augšējās kravas līnijas līmenī), netiek skarta to ūdensnecaurlaidīgo durvju darbība, kas neatrodas bojātajā kuģa daļā.
5.5. Visas bīdāmās durvis ar mehānisko vai rokas piedziņu ir jāaprīko ar signālierīci, kas visos tālvadības posteņos
rāda, vai durvis ir atvērtas vai aizvērtas. Tālvadības posteņi atrodas tikai uz komandtiltiņa, kā to pieprasa 
7.1
.
5. punkts
,
un virs starpsienu klāja, no kurienes 7.1.4. punkts pieprasa nodrošināt mehānisko vadību.
ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM
24
/
122
5.6. Ūdensnecaurlaidīgās durvis, kas neatbilst 5.1. līdz 5.5. punkta noteikumiem, pirms reisa sākuma aizver un
kuģošanas laikā patur aizvērtas; kuģa žurnālā ieraksta, cikos šīs durvis atver pēc kuģa ienākšanas ostā un cikos tās
aizver pirms kuģa aizbraukšanas no ostas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
6.1. Bīdāmās durvis ar rokas piedziņu var būt bīdāmas horizontāli vai vertikāli. Jābūt iespējai darbināt durvju
mehānismu no abām durvju pusēm un no viegli pieejamas vietas virs starpsienu klāja, pagriežot rokturi ar rotējošu
kustību vai citu kustību, kas garantē tādu pašu drošību un kas ir apstiprināta. Ja izmanto rokas pievadu, durvju pilnīgai
aizvēršanai nepieciešamais laiks, kuģim esot vertikālā stāvoklī, nedrīkst pārsniegt 90 sekundes.
ESOŠIE B KLASES KUĢI
6.2. Bīdāmās durvis ar mehānisku piedziņu var būt bīdāmas horizontāli vai vertikāli. Ja durvis darbina ar mehānisko
piedziņu, izmantojot centrālās vadības sistēmu, mehānisms jāierīko tā, lai durvis ar to pašu mehānisko piedziņu var
darbināt arī no abām durvju pusēm. Vietējās vadības sistēmas rokturus, kas savienoti ar spēka pievadu, ierīko abās
starpsienas pusēs tādā veidā, lai cilvēki, kuri izmanto durvis, varētu turēt abus rokturus atvērtā stāvoklī un nevarētu
nejauši iedarbināt durvju aizvēršanas mehānismu. Bīdāmās durvis ar mehānisku piedziņu aprīko ar rokas pievadu, ko
var darbināt no abām durvju pusēm un no viegli pieejamas vietas virs starpsienu klāja, pagriežot rokturi ar rotējošu
kustību vai citu kustību, kas garantē tādu pašu drošību un kas ir apstiprināta. Jāparedz skaņas brīdinājuma signāls, ka
ir sākusies durvju aizvēršana, un šim signālam jāskan tik ilgi, kamēr durvis ir pilnībā aizvērtas. Turklāt telpās ar skaļu
fona troksni ir vajadzīgs skaņas signāls, ko papildina mirgojošs gaismas signāls pie durvīm.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
7.1. Visas bīdāmās ūdensnecaurlaidīgās durvis ar mehānisko piedziņu ir:
1. bīdāmas vertikāli vai horizontāli;
2. ievērojot 11. punktu, parasti nepārsniedz 1,2 metrus platumā. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut platāku
durvju ierīkošanu tikai tad, ja to uzskata par vajadzīgu kuģa efektīvai ekspluatācijai, ar noteikumu, ka tiek ņemti vērā
pārējie drošības pasākumi, tajā skaitā:
2.1. īpaši jāņem vērā durvju un to aizvēršanas ierīču izturība, lai nepieļautu sūces;
2.2. durvīm jāatrodas ārpus bojājumu zonas B/5;
2.3. kad kuģis ir jūrā, durvīm jābūt aizvērtām, izņemot ierobežotus laikposmus, kad to atvēršana ir pilnīgi
nepieciešama, kā nosaka Kuģošanas drošības inspekcija;
3. ir aprīkojamas ar ierīcēm, kas vajadzīgas, lai durvis varētu atvērt, izmantojot elektroenerģiju, hidraulisko enerģiju
vai citu enerģijas veidu, kas ir pieņemams Kuģošanas drošības inspekcijai;
4. ir aprīkotas ar atsevišķu mehānismu ar rokas piedziņu. Jābūt iespējai atvērt un aizvērt durvis ar roku no abām
durvju pusēm un turklāt aizvērt durvis no viegli pieejamas vietas virs starpsienu klāja, pagriežot rokturi ar rotējošu
kustību vai citu kustību, kas garantē tādu pašu drošību un ir pieņemama Kuģošanas drošības inspekcijai. Visās
ekspluatācijas zonās ir skaidri jānorāda rotācijas kustības vai citas kustības virziens. Laiks, kas vajadzīgs, lai pilnīgi
aizvērtu durvis ar rokas pievadu, nepārsniedz 90 sekundes, kuģim esot vertikālā stāvoklī;
5. ir aprīkojamas ar vadības sistēmu durvju mehāniskai atvēršanai un aizvēršanai no abām durvju pusēm, kā arī
durvju mehāniskai aizvēršanai no centrālās vadības pults uz komandtiltiņa;
6. ir aprīkojamas ar skaņas signālu, kas atšķiras no citiem attiecīgajā zonā dzirdamajiem signāliem un kas atskan
katru reizi, kad notiek durvju mehāniska aizvēršana ar tālvadību, un kas pirms durvju aizvēršanās sākuma un pēc durvju
pilnīgas aizvēršanas skan vismaz piecas sekundes, bet ne ilgāk kā 10 sekundes. Ja durvis darbina ar tālvadību,
izmantojot rokas piedziņu, pietiek, ja skaņas signāls skan tikai durvju kustības laikā. Kuģošanas drošības inspekcija
turklāt var pieprasīt, lai pasažieru telpās un telpās ar skaļu fona troksni skaņas signālu papildina ar mirgojošu gaismas
signālu pie durvīm; un
7. ir ar aptuveni vienādu aizvēršanās ātrumu mehāniskās piedziņas gadījumā. Aizvēršanās laiks, sākot no durvju
iekustināšanas līdz durvju pilnīgai aizvēršanai, nedrīkst būt mazāks par 20 sekundēm un nedrīkst pārsniegt 40
sekundes, kuģim atrodoties vertikālā stāvoklī.
7.2. Elektroenerģiju, kas vajadzīga bīdāmajām ūdensnecaurlaidīgajām durvīm ar mehānisko piedziņu, piegādā no
avārijas sadales skapja vai nu tiešā ceļā vai caur šim nolūkam paredzētu sadales pulti, kas atrodas virs starpsienu
klāja; attiecīgos vadības, norāžu un signalizācijas slēgumus nodrošina tieši no avārijas sadales skapja vai no caur šim
nolūkam paredzētas sadales pults, kas atrodas virs starpsienu klāja, un tos automātiski nodrošina elektroenerģijas
pagaidu avārijas avots, ja sabojājas galvenais vai avārijas enerģijas avots.
25
/
122
7.3. Bīdāmajām ūdensnecaurlaidīgajām durvīm ar mehānisko piedziņu ir:
1. centralizēta hidrauliska sistēma ar diviem neatkarīgiem enerģijas avotiem, sastāvošiem no dzinēja un sūkņa, kas
var vienlaikus aizvērt visas durvis. Turklāt visai sistēmai kopumā ir paredzēti hidrauliski akumulatori, kuru jauda ir
pietiekama, lai visas durvis varētu iedarbināt vismaz trīs reizes, t. i., aizvērt–atvērt–aizvērt, ja kuģis ir sasvēries 15 °
grādu leņķī. Šim ciklam jābūt izpildāmam, ja uz akumulatoru iedarbojas spiediens, pie kura notiek sūkņa ieslēgšanās.
Izmantojamo šķidrumu izvēlas, ņemot vērā temperatūru, kādā notiks sistēmas ekspluatācija. Mehāniskās piedziņas
sistēmu veido tā, lai samazinātu iespēju, ka viens hidraulisko cauruļu sistēmas bojājums varētu ietekmēt vairāk nekā
vienu durvju darbību. Hidraulisko sistēmu aprīko ar signalizāciju, kas brīdina par zemu līmeni hidrauliskā šķidruma
rezervuāros, no kuriem piegādā šķidrumu mehāniskās piedziņas sistēmai, un ar signalizāciju vai citu efektīvu līdzekli,
kas brīdina par zemu gāzes spiedienu, lai kontrolētu uzkrātās enerģijas zudumus hidrauliskajos akumulatoros. Tai
jābūt skaņas un gaismas signalizācijai un jāatrodas centrālās vadības pultī uz komandtiltiņa; vai
2. neatkarīga hidrauliska sistēma katrām durvīm, un katru enerģijas avotu veido dzinējs un sūknis, ar ko var atvērt
un aizvērt durvis. Turklāt jābūt arī hidrauliskam akumulatoram, kura jauda ir pietiekama, lai durvis varētu iedarbināt
vismaz trīs reizes, t. i., aizvērt–atvērt–aizvērt, ja kuģis ir sasvēries 15 ° grādu leņķī. Šim ciklam jābūt izpildāmam, ja uz
akumulatoru iedarbojas spiediens, pie kura notiek sūkņa ieslēgšanās. Izmantojamo šķidrumu izvēlas, ņemot vērā
temperatūru, kādā notiks sistēmas ekspluatācija. Centrālajā vadības pultī uz komandtiltiņa ierīko kopēju signalizāciju
vai citu efektīvu līdzekli, kas brīdina par zemu spiediena līmeni, lai kontrolētu uzkrātās enerģijas zudumus
hidrauliskajos akumulatoros. Visas lokālās ekspluatācijas vietas arī aprīko ar uzkrātās enerģijas zudumu indikatoru;
vai
3. neatkarīga elektriska sistēma un dzinējs katrām durvīm, un katru enerģijas avotu veido dzinējs un sūknis, ar ko
var atvērt un aizvērt durvis. Elektroenerģijas avotu var automātiski apgādāt ar enerģiju no elektroenerģijas pagaidu
avārijas avota, ja sabojājas galvenais vai avārijas elektroenerģijas avots, un tā jauda ir pietiekama, lai durvis varētu
iedarbināt vismaz trīs reizes, t. i., aizvērt-atvērt-aizvērt, ja kuģis ir sasvēries 15 ° grādu leņķī.
Sistēmām, kas raksturotas 7.3.1., 7.3.2. un 7.3.3. punktā, nodrošina turpmāk minēto.
Mehāniskās piedziņas ūdensnecaurlaidīgo bīdāmo durvju enerģijas ieguves sistēmas ir nodalītas no pārējās
enerģijas ieguves sistēmas. Viens bojājums elektriskajās vai hidrauliskajās mehāniskās piedziņas sistēmās, izņemot
hidraulisko izpildmehānismu, netraucē durvju darbināšanu ar rokas piedziņu.
7.4. Vadības sistēmas rokturus ierīko abās starpsienas pusēs vismaz 1,6 metrus virs grīdas tādā veidā, lai cilvēki,
kuri izmanto durvis, varētu turēt abus rokturus atvērtā stāvoklī un nevarētu nejauši iedarbināt durvju aizvēršanas
mehānismu. Atverot un aizverot durvis, rokturu kustības virziens ir tāds pats, kā durvju kustības virziens, un tas ir
skaidri jānorāda. Ja jāveic tikai viena kustība, lai notiktu durvju aizvēršanās, dzīvošanai paredzētajās telpās
ūdensnecaurlaidīgo durvju hidrauliskās vadības sistēmas novieto tā, lai tās nevarētu darbināt bērni, piemēram, aiz
paneļdurvīm ar aizbīdni, kas atrodas vismaz 170 cm virs klāja.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
Abās durvju pusēs ir plāksnīte ar norādi, kā darbināt durvju sistēmu. Abās durvju pusēs ir arī plāksnīte ar tekstu vai
attēliem, kas brīdina par to, cik bīstami ir atrasties durvju ailē, kad ir sākusies durvju aizvēršana. Šīs plāksnītes
izgatavo no izturīga materiāla un cieši piestiprina. Tekstā uz norāžu vai brīdinājuma plāksnītes informē par attiecīgo
durvju aizvēršanas laiku.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
7.5. Ciktāl iespējams, ūdensnecaurlaidīgo durvju elektriskās iekārtas un sastāvdaļas izvieto virs starpsienu klāja
ārpus bīstamām zonām un telpām.
7.6. To elektrisko sastāvdaļu kastes, kas noteikti jānovieto zem starpsienu klāja, pietiekami aizsargā no saskares
ar ūdeni.
7.7. Elektroenerģijas, vadības, indikatoru un signalizācijas slēgumus aizsargā no bojājuma tādā veidā, lai vienu
durvju slēguma bojājums neizraisītu bojājumu citu durvju slēgumā. Īssavienojums vai cits durvju signalizācijas vai
indikatoru slēguma bojājums neizraisa durvju mehāniskās piedziņas zudumu. Sistēmu ierīko tā, lai ūdens iekļūšana
elektroiekārtās, kas atrodas zem starpsienu klāja, neizraisa durvju atvēršanos.
7.8. Viens energoapgādes traucējums, kas radies bīdāmo ūdensnecaurlaidīgo mehāniskās piedziņas durvju vadības
vai mehāniskās piedziņas sistēmā, neizraisa aizvērtu durvju atvēršanos. Energoapgādi pastāvīgi uzrauga tādā
elektriskās ķēdes vietā, kas atrodas pēc iespējas tuvāk visiem dzinējiem, ko pieprasa 7.3. punkta noteikumi.
Energoapgādes pārtraukšanas gadījumā jāiedarbojas skaņas un gaismas signālam, kas atrodas centrālās vadības
pultī uz komandtiltiņa.
8.1. Centrālajai vadības pultij uz komandtiltiņa ir "priviliģētā režīma slēdzis" ar diviem vadības režīmiem: "vietējās
vadības" režīms, kas ļauj lokāli atvērt un lokāli aizvērt visas durvis pēc to izmantošanas, neizmantojot automātisko
aizvēršanu, un "aizvērto durvju" režīms, kurā automātiski aizveras visas atvērtās durvis. "Aizvērto durvju" režīms ļauj
atvērt durvis lokāli un automātiski atkal aizver durvis, atbrīvojot lokālo vadības mehānismu. "Priviliģētā režīma" slēdzis
26
/
122
parasti ir ieslēgts "vietējās vadības" režīmā. "Aizvērto durvju" režīmu izmanto tikai ārkārtas situācijā vai pārbaudes
nolūkā.
8.2. Komandtiltiņa centrālai vadības pultij ir diagramma ar visu durvju atrašanās vietām un gaismas indikatoriem,
kas rāda, vai durvis ir aizvērtas vai atvērtas. Sarkana gaisma nozīmē, ka durvis ir pilnībā atvērtas, un zaļa gaisma
nozīmē, ka durvis ir pilnībā aizvērtas. Ja durvis aizver ar tālvadību, sarkanā gaisma mirgo, norādot, ka notiek durvju
aizvēršanās. Indikatoru slēgums nav savienots ar durvju vadības sistēmas slēgumu.
8.3. Ar tālvadību no centrālās vadības pults nevienas durvis nav iespējams atvērt.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
9.1. Visas ūdensnecaurlaidīgās durvis kuģošanas laikā ir aizvērtas, izņemot gadījumus, kad tās var atvērt
kuģošanas laikā, kā norādīts 9.2. un 9.3. punktā. Ūdensnecaurlaidīgas durvis, kuru platums 11. punktā atļautajos
gadījumos pārsniedz 1,2 metrus, drīkst atvērt tikai minētajā punktā aprakstītajos apstākļos. Visas durvis, ko atver
saskaņā ar šo punktu, ir gatavas tūlītējai aizvēršanai.
9.2. Ūdensnecaurlaidīgas durvis kuģošanas laikā var atvērt, lai pa tām izietu pasažieri vai apkalpe vai arī, ja durvis
nepieciešams atvērt to tiešā tuvumā veicama darba dēļ. Kad iziešana pa durvīm ir notikusi vai ir pabeigts darbs, kura
dēļ durvis bija jāatver, durvis tūlīt ir jāaizver.
9.3. Dažas ūdensnecaurlaidīgas durvis var palikt atvērtas kuģošanas laikā vienīgi tad, ja tas ir absolūti
nepieciešams; proti, atvērtām durvīm ir būtiska nozīme, lai kuģa iekārtas varētu darboties droši un efektīvi vai arī lai
pasažieriem nodrošinātu parasti neierobežotu piekļuvi pasažieru telpām. To nosaka Kuģošanas drošības inspekcija
tikai pēc tam, kad ir rūpīgi apskatīta durvju atvēršanas ietekme uz kuģa ekspluatāciju un derīgās lietošanas ilgumu.
Ūdensnecaurlaidīgās durvis, kas drīkst palikt atvērtas, skaidri norāda informācijā par kuģa noturību, un tām pastāvīgi
jābūt gatavām aizvēršanai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
10.1. Ja Kuģošanas drošības inspekcija uzskata, ka šādas durvis ir būtiskas, atbilstošas konstrukcijas
ūdensnecaurlaidīgas durvis var ierīkot ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās, kas atdala kravas un klāja telpas. Tās var būt
iekarināmas durvis, durvis uz veltnīšiem vai bīdāmas durvis, taču tās nav vadāmas ar tālvadību. Tās ierīko visaugstākajā
līmenī un pēc iespējas tālāk no korpusa apšuvuma, bet to ārējo vertikālo apmaļu attālums no korpusa apšuvuma
nedrīkst būt mazāks par vienu piektdaļu no kuģa platuma, un šo attālumu mēra taisnā leņķī līdz viduslīnijai sadalījuma
augšējās kravas līnijas līmenī.
10.2. Šīs durvis aizver pirms reisa sākuma un kuģošanas laikā tās tur aizvērtas; kuģa žurnālā ieraksta, cikos šīs
durvis atver pēc kuģa ienākšanas ostā un cikos tās aizver pirms kuģa aizbraukšanas no ostas. Ja kādām durvīm ir
jābūt pieejamām reisa laikā, tās aprīko ar ierīci, kas nepieļauj durvju neatļautu atvēršanu. Ja saņem priekšlikumu
ierīkot šādas durvis, Kuģošanas drošības inspekcija īpaši izskata šo durvju skaitu un sistēmu.
11. Starpsienās, izņemot mašīntelpu, nedrīkst ierīkot noņemamas plātnes. Pirms kuģa iziešanas no ostas minētās
plātnes vienmēr ir jānovieto tām paredzētajā vietā un kuģošanas laikā tās neaiztiek, izņemot neatliekamas vajadzības
gadījumus, kad to dara pēc kapteiņa izvēles. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut katrā galvenajā šķērseniskajā
starpsienā ne vairāk kā vienas bīdāmas ūdensnecaurlaidīgas durvis ar mehānisku piedziņu, kas ir lielākas par 
7.1
.
2.
punktā
 minētajām durvīm, aizstāt ar minētajām noņemamajām plātnēm, ar noteikumu, ka šīs durvis aizver pirms kuģa
iziešanas no ostas un tās paliek aizvērtas kuģošanas laikā, izņemot neatliekamas vajadzības gadījumus, kad to dara
pēc kapteiņa izvēles. Šīm durvīm nav jāatbilst 
7.1
.
4. punkta
 prasībām attiecībā uz pilnīgu aizvēršanu 90 sekunžu laikā,
izmantojot rokas piedziņas pievadu. Neatkarīgi no tā, vai kuģis ir jūrā vai ostā, šo durvju atvēršanas un aizvēršanas
laiku ieraksta kuģa žurnālā.
14. 
Kuģi, kas pārvadā kravas automobiļus un pavadošo personālu (R 16)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Šis noteikums attiecas uz pasažieru kuģiem, kas paredzēti vai pielāgoti kravas automobiļu un pavadošā
personāla pārvadāšanai.
2. Ja uz šāda kuģa kopējais pasažieru skaits, tajā skaitā to personu skaits, kas pavada transportlīdzekļus,
nepārsniedz N = 12 + A/25, kur A = kopējais klāja virsmas laukums (kvadrātmetros) telpās, kas pieejamas kravas
automobiļu novietošanai, un kur novietnes un ieejas augstums nav mazāks par četriem metriem, piemēro 
13.
noteikuma 
10. punktu
 attiecībā uz ūdensnecaurlaidīgām durvīm, izņemot to, ka durvis var ierīkot jebkurā to
ūdensnecaurlaidīgo starpsienu līmenī, kas atdala kravas telpas. Turklāt uz komandtiltiņa jābūt indikatoriem, kas
automātiski parāda, ka visas durvis ir aizvērtas un nostiprinātas.
3. Piemērojot šīs nodaļas noteikumus šādam kuģim, uzskata, ka N ir maksimālais pasažieru skaits, kādu kuģis
drīkst pārvadāt saskaņā ar šo noteikumu.
15. 
Atveres kuģa korpusa apšuvumā zem iegrimes robežlīnijas (R 17)
27
/
122
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Atveru skaits korpusa apšuvumā ir jāsamazina līdz minimumam, kas atbilst kuģa konstrukcijai un pareizai
ekspluatācijai.
2.1. Korpusa apšuvuma atveru aizvēršanas līdzekļu sistēma un efektivitāte atbilst šo atveru nolūkam un vietai, kurā
tās ir ierīkotas.
2.2. Ievērojot spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku prasības, nevienu borta iluminatoru
neierīko tā, ka tā apakšējā mala atrodas zem līnijas, kas kuģa sānos novilkta paralēli starpsienas klājam, un zemākā
punkta augstums virs sadalījuma augšējās kravas ūdenslīnijas ir 2,5 % no kuģa platuma vai 500 mm – atkarībā no tā,
kurš attālums ir lielāks.
2.3. Visi borta iluminatori, kuru apakšējās malas ir zem iegrimes robežlīnijas, ir konstruēti tā, lai neviens tos
nevarētu atvērt bez kuģa kapteiņa piekrišanas.
2.4. Ja pirms kuģa iziešanas no ostas starpklājā jebkura 2.3. punktā minētā borta iluminatora apakšējā mala
atrodas zem līnijas, kas kuģa sānos novilkta paralēli starpsienas klājam, un zemākā punkta augstums virs ūdens ir 1,4
metri plus 2,5 % no kuģa platuma, visus borta iluminatorus minētajā starpklājā aizver, lai tie būtu ūdensnecaurlaidīgi,
un aizslēdz pirms kuģa iziešanas no ostas, un tos neatver, iekams kuģis nav ieradies nākamajā ostā. Attiecīgā
gadījumā, piemērojot šo punktu, var ņemt vērā kuģa atrašanos saldūdenī.
2.5. Borta iluminatorus un to vētras vākus, kas kuģošanas laikā nav atverami, aizver un nostiprina pirms kuģa
iziešanas no ostas.
3. Noteku, sanitāro izplūdes cauruļu un citu tamlīdzīgu atveru skaitu korpusa apšuvumā samazina līdz
minimumam, katru izplūdes cauruli savienojot ar pēc iespējas lielāku skaitu kanalizācijas un citu atveru vai citā
piemērotā veidā.
4. Visas ieplūdes atveres un izplūdes caurules korpusa apšuvumā aprīko ar efektīvu un viegli pieejamu sistēmu, lai
nepieļautu nejaušu ūdens ieplūšanu kuģī.
4.1. Ievērojot spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku prasības un izņemot 5. punktā
paredzētos gadījumus, katru atsevišķo izplūdes cauruli, kas šķērso korpusa apšuvumu no telpām, kas atrodas zem
iegrimes robežlīnijas, aprīko ar vienu automātisku vienvirziena vārstu, ko iespējams tieši aizvērt no vietas virs
starpsienu klāja, vai ar diviem automātiskiem vienvirziena vārstiem bez tiešas aizvēršanas iespējas, ar noteikumu, ka
iekšējais vārsts atrodas virs sadalījuma augšējās kravas ūdenslīnijas un kuģa ekspluatācijas laikā to vienmēr var
pārbaudīt.
Ja ir ierīkots vārsts, ko iespējams tieši aizvērt, ekspluatācijas zonai virs starpsienu klāja vienmēr jābūt viegli
pieejamai, un tajā jābūt indikatoram, kas rāda, vai vārsts ir atvērts vai aizvērts.
4.2. Spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku prasības piemēro izplūdes caurulēm, kas šķērso
korpusa apšuvumu no telpām virs iegrimes robežlīnijas.
5. Mašīntelpas ieplūdes un izplūdes galvenās caurules un palīgcaurules, kas saistītas ar mašīntelpas iekārtu
ekspluatāciju, aprīko ar viegli pieejamiem vārstiem starp caurulēm un korpusa apšuvumu vai starp caurulēm un īpašām
kastēm, kas piestiprinātas pie kuģa apšuvuma. Vārstus var kontrolēt lokāli, un ir ierīkoti indikatori, kas rāda, vai vārsti
ir atvērti vai aizvērti.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Kingstonu sviras un rokturi ir viegli pieejami darbināšanai. Visus vārstus, ko izmanto kā kingstonus, aizver,
pagriežot to sviras pulksteņa rādītāja virzienā.
2. Katlu caurpūtes ūdens izplūdes krānus vai vārstus kuģa sānos ierīko viegli pieejamās vietās, kas neatrodas zem
klāja apšuvuma. Krānu vai vārstu konstrukcija ļauj tūlīt redzēt, vai tie atvērti vai aizvērti. Krāni ir aprīkojami ar drošības
vairogiem, kuru konstrukcija neļauj noņemt atslēgu, ja krāns ir vaļā.
3. Visus cauruļu sistēmu, piemēram, atsūknēšanas un balasta sistēmu, mazuta un ziežeļļu sistēmu,
ugunsdzēšanas un slūžu sistēmu, ūdens dzesēšanas un sanitārās sistēmu u. c., vārstus un krānus skaidri marķē,
norādot to funkciju.
4. Citas izplūdes caurules, ja to atveres atrodas zem sadalījuma augšējās kravas līnijas, aprīko ar līdzvērtīgām
aizvēršanas ierīcēm kuģa sānos; ja to atveres atrodas virs sadalījuma augšējās kravas līnijas, tās aprīko ar parastu
vētras vārstu. Abos gadījumos vārstus var neierīkot, ja izmantoto cauruļu sienu biezums ir tāds pats, kā tualešu un
izlietņu tiešo izeju un vannas istabu grīdas izeju u. c. apšuvumam, un tās ir aprīkotas ar vētras vākiem vai cita veida
aizsardzību pret ūdens ieplūdi. Minēto cauruļu sieniņu biezumam tomēr nav jāpārsniedz 14 mm.
5. Ja ierīko vārstu ar tiešu aizvēršanas mehānismu, vietai, no kurienes to var darbināt, jābūt viegli pieejamai un jābūt
28
/
122
indikatoram, kas rāda, vai vārsts ir atvērts vai aizvērts.
6. Ja mašīntelpās ievieto vārstus ar tiešu aizvēršanas mehānismu, pietiek, ja tos var darbināt no to atrašanās
vietas, ar noteikumu, ka šī vieta ir viegli pieejama visos apstākļos.
6. Visa armatūra un vārsti, ko pieprasa šis noteikums, ir izgatavoti no tērauda, bronzas vai cita apstiprināta elastīga
materiāla. Vārsti no parastā čuguna vai līdzīga materiāla nav pieņemami. Visas caurules, uz ko attiecas šis
noteikums, ir no tērauda vai cita līdzvērtīga materiāla, ko atzīst Kuģošanas drošības inspekcija.
7. Ejas un kravas lūkas, kas atrodas zem iegrimes robežlīnijas, ir pietiekami izturīgas. Pirms kuģa iziešanas no
ostas tās cieši aizver un nostiprina, lai nelaistu cauri ūdeni, un kuģošanas laikā saglabā aizvērtas.
8. Šīs lūkas nedrīkst ierīkot tā, ka to zemākais punkts atrodas zem sadalījuma augšējās kravas līnijas.
16. 
Pasažieru kuģu ūdensnecaurlaidība virs iegrimes robežlīnijas (R 20)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Veic visus pamatotos un iespējamos pasākumus, lai ierobežotu ūdens iekļūšanu un izplatīšanos virs starpsienu
klāja. Šie pasākumi var ietvert daļējas starpsienas vai rāmbrangas. Ja uz starpsienu klāja galveno sadalījuma
starpsienu tiešā tuvumā vai virs tām ierīko daļējas ūdensnecaurlaidīgas starpsienas, tās ar ūdensnecaurlaidīgiem
savienojumiem ir saistītas ar korpusu un starpsienu klāju, lai ierobežotu ūdens plūšanu pa klāju, ja kuģis ir bojāts un
sasvēries. Ja daļējā ūdensnecaurlaidīgā starpsiena nesakrīt ar apakšējo starpsienu, to starpā esošo starpsienu klāju
padara ūdensnecaurlaidīgu.
2. Starpsienu klājs vai klājs virs tā ir ūdensnecaurlaidīgs. Visām atverēm uz atklātā klāja ir ļoti augstas un izturīgas
apmales, un tās ir aprīkotas ar efektīvu mehānismu ātrai un jūras apstākļos izturīgai aizvēršanai. Pēc vajadzības
nodrošina jūras vārtus, vaļējus reliņus un notekas, lai jebkuros laika apstākļos atklāto klāju varētu ātri atbrīvot no
ūdens.
3. Esošo B klases kuģu gaisa vadu atvērtais gals, kas beidzas virsbūvē, ir vismaz vienu metru virs ūdenslīnijas, ja
kuģa sānsveres leņķis ir 15 ° vai maksimālais sānsveres leņķis applūšanas laikā, ko nosaka ar tiešiem aprēķiniem –
atkarībā no tā, kas ir lielāks. Izplūde no tilpņu gaisa vadiem, izņemot naftas tilpnes, var notikt virsbūves sānos. Šī
punkta noteikumi neskar spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku noteikumus.
4. Borta iluminatoru, eju, kravas lūku un citu tādu korpusa apšuvuma atveru, kas atrodas virs iegrimes robežlīnijas,
aizvēršanas ierīču konstrukcija ir efektīva un pietiekami izturīga, ņemot vērā vietu, kur tās ir ierīkotas, un atrašanos
attiecībā pret sadalījuma augšējo kravas līniju.
5. Visiem borta iluminatoriem, kas atrodas zem pirmā klāja virs starpsienu klāja, pieliek vētras vākus, ko var viegli
un efektīvi aizvērt un nostiprināt, lai tie būtu ūdensnecaurlaidīgi.
17. 
Kravas nodalījuma iekraušanas durvju noslēgšana (R 20-1)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Turpmāk minētās durvis, kas atrodas virs iegrimes līnijas, aizver un aizslēdz pirms kuģa došanās reisā, un tās
paliek aizvērtas un aizslēgtas, kamēr kuģis ierodas nākamajā piestātnē:
1. kravas iekraušanas durvis korpusā vai norobežotas virsbūves sienās;
2. priekšgala vizieri, kas ierīkoti 1.1. punktā norādītajās vietās;
3. kravas iekraušanas durvis triecienstarpsienā;
4. jūras apstākļos izturīgas rampas, kas nodrošina alternatīvu 1.1. līdz 1.3. punktā (to ieskaitot) definētajai
aizvēršanai. Ja ir durvis, ko nevar atvērt vai aizvērt, kamēr kuģis atrodas piestātnē, tās var atvērt vai atstāt vaļā, kamēr
kuģis tuvojas piestātnei vai dodas prom no tās, bet tikai tiktāl, cik tas vajadzīgs, lai durvis varētu tūlīt darbināt. Iekšējā
priekšgala durvīm jebkurā gadījumā jābūt aizvērtām.
2. Neatkarīgi no 1.1. un 1.4. punkta prasībām, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut konkrēto durvju atvēršanu
pēc kapteiņa izvēles, ja tas vajadzīgs kuģa ekspluatācijai vai pasažieru uzņemšanai un izsēdināšanai, kamēr kuģis ir
droši noenkurots, un ar noteikumu, ka kuģa drošība nemazinās.
3. Kapteinis nodrošina to, ka tiek īstenota efektīva uzraudzības un atskaites sistēma attiecībā uz 1. punktā minēto
durvju aizvēršanu un atvēršanu.
4. Pirms kuģa došanās reisā kapteinis nodrošina to, ka kuģa žurnālā atbilstoši 22. noteikuma prasībām tiek
ierakstīts laiks, cikos ir notikusi 1. punktā minēto durvju pēdējā aizvēršana, un laiks, cikos konkrētās durvis ir tikušas
atvērtas saskaņā ar 2. punktu.
29
/
122
17-1. 
Ūdensnecaurlaidība no ro-ro kuģu klāja (starpsienu klāja) līdz telpām zem tā (R 20-2)
JAUNI B, C UN D KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
1.1. Ievērojot 1.2. un 1.3. punkta noteikumus, visu to telpu ieejām, kas atrodas zem starpsienu klāja, zemākais
punkts ir vismaz 2,5 metri virs starpsienu klāja.
1.2. Ja ir ierīkotas transportlīdzekļu rampas, lai nodrošinātu piekļūšanu telpām zem starpsienu klāja, šo rampu
atverēm jābūt izturīgi noslēdzamām jūras apstākļos, lai nepieļautu ūdens iekļūšanu, un jābūt aprīkotām ar signālierīci
un indikatoru, pēc kura uz komandtiltiņa var noteikt atveru stāvokli.
1.3. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut ierīkot īpašas pieejas telpām zem starpsienu klāja ar noteikumu, ka
tās ir vajadzīgas kuģa pamatekspluatācijai, proti, mehānismu un krājumu pārvietošanai, un tām ir jābūt
ūdensnecaurlaidīgām, aprīkotām ar signālierīci un indikatoru, pēc kura uz komandtiltiņa var noteikt šo pieeju stāvokli.
1.4. Pieejas, kas ir minētas 
1.2
. un 
1.3
. punktā, aizver pirms kuģa došanās reisā un neatver, iekams kuģis nav
sasniedzis nākamo piestātni.
1.5. Kapteinis nodrošina to, ka tiek īstenota efektīva uzraudzības un atskaites sistēma attiecībā uz 1.2. un 1.3.
punktā minēto pieeju aizvēršanu un atvēršanu, un
1.6. Kapteinis nodrošina to, ka pirms kuģa došanās reisā saskaņā ar noteikumu II-1/B/22. kuģa žurnālā ieraksta
1.2. un 1.3. punktā minēto pieeju pēdējās aizvēršanas laiku.
1.7. Tā vietā, lai ievērotu 1.1. līdz 1.6. punkta noteikumus, jauni C klases ro-ro pasažieru kuģi, kuru garums ir
mazāks par 40 metriem, un jauni D klases ro-ro pasažieru kuģi var atbilst 2.1. līdz 2.3. punktam, ar noteikumu, ka
atveru apmales un sliekšņi ir vismaz 600 mm augsti uz atklāta ro-ro kuģu kravas klāja un vismaz 380 mm augsti uz
slēgta ro-ro kuģu kravas klāja.
ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
2.1. Visas pieejas, pa kurām no ro-ro kuģa klāja nokļūst telpās zem starpsienu klāja, ir izturīgas jūras apstākļos,
un uz komandtiltiņa ierīko indikatoru, pēc kura var noteikt, vai pieeja ir atvērta vai slēgta.
2.2. Visas šīs pieejas aizver pirms kuģa došanās reisā un neatver, iekams kuģis nav sasniedzis nākamo piestātni.
2.3. Neatkarīgi no 
2.2
. punkta prasībām Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut dažu pieeju atvēršanai reisa
laikā, taču tikai tik ilgi, cik vajadzīgs, lai tām izietu cauri, un vajadzības gadījumā – kuģa pamatekspluatācijas nolūkā.
17-2. 
Piekļūšana ro-ro kuģu klājiem (R 20-3)
VISI RO-RO PASAŽIERU KUĢI
Kapteinis vai atbildīgais kuģa virsnieks nodrošina to, ka bez kapteiņa vai atbildīgā kuģa virsnieka skaidras
piekrišanas pasažieriem nav atļauts iekļūt slēgtajā ro-ro kuģa klājā, kamēr kuģis ir reisā.
17-3. 
Ro-ro kuģu klāja starpsienu noslēgšana (R 20-4)
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
1. Visas šķērseniskās un garenvirziena starpsienas, kas efektīvi aiztur uz ro-ro klāja sakrājušos jūras ūdeni,
atrodas tām paredzētajā vietā un ir noslēgtas pirms kuģa atiešanas no piestātnes un paliek savā vietā noslēgtā
stāvoklī, iekams kuģis nesasniedz nākamo piestātni.
2. Neatkarīgi no 1. punkta prasībām Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut reisa laikā atvērt dažas pieejas šajās
starpsienās, taču tikai tik ilgi, cik vajadzīgs, lai tām izietu cauri, un vajadzības gadījumā – kuģa pamatekspluatācijas
nolūkā.
18. 
Informācija par noturību (R 22)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visiem pasažieru kuģiem pēc to uzbūvēšanas veic noturības pārbaudi un nosaka to noturības elementus.
Kapteinim iesniedz Kuģošanas drošības inspekcijas apstiprinātu noturības informāciju, kas vajadzīga, lai kapteinis
varētu ātri un vienkārši iegūt precīzas ziņas par kuģa noturību dažādos ekspluatācijas apstākļos.
2. Ja kuģa pārbūves rezultātā būtiski mainās kapteinim iesniegtā noturības informāciju, viņam iesniedz šīs
informācijas labojumus. Vajadzības gadījumā veic atkārtotu kuģa noturības pārbaudi.
3. Regulāros intervālos, kas nepārsniedz piecus gadus, veic tukša kuģa apsekošanu, lai noteiktu tukša kuģa
ūdensizspaida un garenvirziena smaguma centra stāvokļa izmaiņas. Kuģa noturību pārbauda atkārtoti katru reizi, kad
konstatē vai paredz tukša kuģa ūdensizspaida novirzi par vairāk nekā 2 % vai garenvirziena smaguma centra stāvokļa 
30
/
122
konstatē vai paredz tukša kuģa ūdensizspaida novirzi par vairāk nekā 2 % vai garenvirziena smaguma centra stāvokļa
novirzi par vairāk nekā 1 % no kuģa garuma, salīdzinot ar apstiprinātajā noturības informācijā minētajiem datiem.
4. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut neveikt atsevišķa kuģa noturības testu ar noteikumu, ka pamatdati par
noturību ir pieejami pēc cita tāda paša kuģa noturības testa, un Kuģošanas drošības inspekcija atzīst, ka no šiem
pamatdatiem var iegūt drošu informāciju par noturību attiecībā uz kuģi, kas atbrīvots no noturības testa. Ievēro
MSC/Circ.1158.
5. Ja konstantu noturību nav iespējams panākt, tukša kuģa ūdensizspaidu un smaguma centru nosaka, veicot
tukša kuģa apsekojumu un precīzus aprēķinus. Ievēro Kodeksa par ātrgaitas kuģiem 2000 2.7. noteikumā ietverto
informāciju.
19. 
Avārijas kontroles plāni (R 23)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Par kuģi atbildīgā kuģa virsnieka informēšanai pastāvīgi ir izlikti plāni, kuros katram klājam un kravas telpai ir
skaidri norādīti ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu norobežojumi, to atveres ar noslēgšanas ierīcēm un vadības sistēmu
atrašanās vietu, kā arī pasākumi kuģa sānsveres iztaisnošanai, ko izraisījusi applūšana. Turklāt kuģa virsnieku rīcībā ir
brošūras, kurās ir iepriekšminētā informācija.
20. 
Korpusa un virsbūves viengabalainība, bojājumu novēršana un kontrole (R 23-2)
1. Uz komandtiltiņa uzstāda visu to korpusa durvju, iekraušanas durvju un citu aizvēršanas ierīču indikatorus, kuru
vaļā atstāšanas vai pienācīgas nenoslēgšanas dēļ var applūst īpašas kategorijas telpas vai ro-ro kravas telpas.
Indikatoru sistēmas pamatā ir kļūmes drošs princips un ar gaismas signālu tā norāda, ka durvis nav pilnībā aizvērtas
vai nav nostiprinātas un pilnībā noslēgtas, bet ar skaņas signālu tā norāda, ka attiecīgās durvis vai aizvēršanas ierīces
ir atvērušās vai vairs nav nostiprinātas. Komandtiltiņa indikatoru paneli aprīko ar režīma izvēles funkciju "osta/reiss
jūrā", lai uz komandtiltiņa atskanētu skaņas signāls, ja kuģis atstāj ostu ar neaizvērtām priekšgala durvīm, iekšējām
durvīm, pakaļgala rampu vai citām korpusa durvīm vai arī, ja noslēgšanas ierīces nav pareizā stāvoklī. Indikatoru
sistēmas energoapgāde nav saistīta ar durvju atvēršanas un nostiprināšanas energoapgādi. Nav jāmaina Kuģošanas
drošības inspekcijas apstiprinātās indikatoru sistēmas, kas ir uzstādītas esošajos kuģos.
2. Ierīko novērošanas kameras un ūdens sūces noteikšanas sistēmu, lai brīdinātu komandtiltiņu un dzinēja
kontrolpunktu par sūci kuģa priekšgala iekšējās un ārējās durvīs, pakaļgala durvīs vai citās korpusa durvīs, kā rezultātā
varētu applūst īpašas kategorijas telpas vai ro-ro kravas telpas.
3. Īpašas kategorijas telpas un ro-ro kravas telpas pastāvīgi patrulē vai efektīvi uzrauga, piemēram, ar novērošanas
kameru sistēmu, lai pamanītu jebkuru transportlīdzekļu kustību sliktos laika apstākļos un pasažieru neatļauta
atrašanos šajās telpās, kamēr kuģis ir reisā.
4. Atbilstošā vietā uz kuģa glabā dokumenti par darba procedūrām, kas apraksta, kā aizvērt un nostiprināt visas
korpusa durvis, iekraušanas durvis un citas aizvēršanas ierīces, kuru vaļā atstāšanas vai pienācīgas nenostiprināšanas
gadījumā var applūst īpašas kategorijas telpas vai ro-ro kravas telpas.
21. 
Ūdensnecaurlaidīgu durvju u. c. marķēšana, regulāra izmantošana un pārbaude (R 24)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Katru nedēļu rīko ūdensnecaurlaidīgo durvju, borta iluminatoru, vārstu un noteku aizvēršanas mehānismu
darbināšanas mācības.
2. Katru dienu darbina visas ūdensnecaurlaidīgās durvis galvenajās šķērseniskajās starpsienās, ko izmanto, kuģim
esot jūrā.
3. Jūrā vismaz reizi nedēļā regulāri pārbauda ūdensnecaurlaidīgās durvis un visus ar tām saistītos mehānismus un
indikatorus, visus vārstus, kuri jāaizver, lai nodalījums būtu ūdensnecaurlaidīgs, un visus vārstus, ar kuriem darbina
līdzsvarošanas šķērssavienojumus avārijas gadījumā.
4. Minētie vārsti, durvis un mehānismi ir atbilstoši marķēti, lai nodrošinātu to pareizu izmantošanu maksimālas
drošības nolūkā.
22. 
Ieraksti kuģa žurnālā (R 25)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Durvis ar virām, noņemamas plātnes, borta iluminatorus, eju un kravas lūkas un citas atveres, kas saskaņā ar
šiem noteikumiem ir jātur aizvērtas kuģošanas laikā, aizver pirms kuģa izbraukšanas no ostas. Kuģa žurnālā ieraksta
aizvēršanas laiku un atvēršanas laiku (ja tas ir atļauts saskaņā ar šiem noteikumiem).
2. Kuģa žurnālā ieraksta visus mācību vingrinājumus un pārbaudes, ko pieprasa 21. noteikums, sīki aprakstot visus
defektus, kādi var tikt konstatēti. 
31
/
122
23. 
Paceļamas platformas un rampas automašīnām
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Uz kuģiem, kas aprīkoti ar piekaramiem klājiem pasažieru transportlīdzekļu pārvadāšanai, būvēšanas, instalācijas
un ekspluatācijas darbus veic saskaņā ar Kuģošanas drošības inspekcijas noteiktajiem pasākumiem. Būvēšanas
darbiem piemēro atbilstošus atzītas organizācijas noteikumus.
24. 
Margas
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI PĒC 2003. GADA 1. JANVĀRA
1. Uz ārējiem klājiem, uz kuriem var atrasties pasažieri un kuriem nav atbilstoša augstuma drošības reliņu, ierīko
margas, kuru augstums virs klāja ir vismaz 1 100 mm, un kuru konstrukcija neļauj pasažieriem kāpt uz šīm margām
un nejauši nokrist no klāja.
2. Kāpnes un kāpņu laukumiņus uz ārējiem klājiem aprīko ar līdzīgas konstrukcijas margām.
C DAĻA
MEHĀNISMI
1. 
Vispārīgi noteikumi (R 26)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Mehānismus, katlus un citus spiediena traukus, ar tiem saistītās cauruļu sistēmas un cauruļu piederumus
uzstāda un aizsargā tā, lai uz kuģa esošo cilvēku apdraudējumu samazinātu līdz minimumam, pievēršot pienācīgu
uzmanību kustīgajām daļām, karstām virsmām un citiem apdraudējumiem.
2. Nodrošina iespēju uzturēt vai atjaunot dzinēju normālu darbību arī tad, ja pārstāj darboties kāds no būtiskiem
palīgmehānismiem.
3. Nodrošina to, ka mehānismus bez ārējas palīdzības var iedarbināt arī tad, ja kuģis ir bez gaitas.
JAUNI B UN C KLASES KUĢI
4. Paredzēts, ka galvenie dzinēji un visi palīgdzinēji, kam ir būtiska nozīmes kuģa piedziņas un drošības
nodrošināšanā, uzstādītajā stāvoklī darbojas, ja kuģis ir vertikālā stāvoklī vai ir sasvēries uz vienu vai otru sānu leņķī,
kas ir mazāks vai vienāds ar 15 ° statiskā stāvoklī, vai 22,5 ° dinamiskā stāvoklī, šūpojoties no viena uz otru sānu
(sānsvere), un vienlaikus dinamiski sasveroties 7,5 ° uz priekšu vai atpakaļ (galsvere).
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5. Paredz dzinēju un dzenskrūves apturēšanu ārkārtas gadījumos no atbilstošām vietām, kas atrodas ārpus
mašīntelpas/dzinēju vadības telpas, piemēram, no atklātā klāja vai stūres mājas.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
6. Šķidrā kurināmā, nostādināšanas un ziežeļļu tilpņu ventilācijas cauruļu atrašanās vieta un stāvoklis ventilācijas
caurules bojājumu gadījumā nerada tiešu jūras ūdens vai lietus ūdens iekļūšanas risku. Katram šķidrā kurināmā
veidam, ko izmanto kuģa dzinējos un būtiskās sistēmās vai līdzīgās sistēmās, uz katra kuģa paredz divas šķidrā
kurināmā tilpnes, kuras B klases kuģiem nodrošina jaudu vismaz 8 stundas un C un D klases kuģiem – vismaz 4
stundas pie dzinēju maksimāla pastāvīga izejas sprieguma un normāla ģeneratora ekspluatācijas režīma jūrā.
2. 
Iekšdedzes dzinēji (R 27)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Iekšdedzes dzinējus, kuru cilindra diametrs ir 200 mm vai kartera tilpums ir 0,6 m 3 un vairāk, aprīko ar
piemērota tipa eksplozijas drošības vārstiem, kam ir pietiekama caurplūdes atvere. Drošības vārstus ierīko vai attiecīgi
aprīko, nodrošinot tādu izplūdes virzienu, lai samazinātu iespēju, ka personāls gūst traumas.
3. 
Atsūknēšanas ierīce (R 21)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.1. Ierīko efektīvu atsūknēšanas sistēmu, ar ko praktiskas lietošanas apstākļos var atsūknēt un novadīt ūdeni no
visiem ūdensnecaurlaidīgajiem nodalījumiem, izņemot telpas, kas aprīkotas pastāvīgai saldūdens, ūdens balasta,
šķidrās degvielas vai šķidro kravu pārvadāšanai un kam ir paredzēti citi sūkņi. Paredz iespēju efektīvi novadīt ūdeni no
izolētām tilpnēm.
32
/
122
1.2. Sanitāro, balasta un vispārējas lietošanas sūkņus var uzskatīt par neatkarīgiem kravas telpu motorsūkņiem, ja
tiem ir atbilstošie savienojumi ar atsūknēšanas sistēmu.
1.3. Visas atsūknēšanas caurules, ko izmanto kurināmā uzglabāšanas tilpnēs vai zem tām vai katlu telpās vai
mašīntelpās, kurās atrodas nostādināšanas tilpnes vai šķidrās degvielas atsūknēšanas tilpnes, ir no tērauda vai cita
piemērota materiāla.
1.4. Atsūknēšanas un balasta sūkņu sistēmas stāvoklis neļauj ūdenim no jūras un no ūdens balasta telpām iekļūt
kravas telpās un mašīntelpās, ne arī no viena nodalījuma otrā. Nepieļauj diptanku, kas savienoti ar atsūknēšanas un
balasta cauruļu sistēmu, nejaušu applūdināšanu ar jūras ūdeni, ja diptankos ir krava, ne arī izsūknēšanu ar kravas
telpu sūkni, ja tajos ir ūdens balasts.
1.5. Visas sadales kastes un manuāli darbināmie vārsti, kas saistīti ar atsūknēšanas sistēmu, atrodas vietās, kas
parastos apstākļos ir viegli pieejamas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1.6. Paredz starpsienu klāja slēgto kravas telpu ūdens novadīšanu.
1.6.1. Ja starpsienu klājam ir tādi brīvsāni, ka klāja mala applūst, kuģim sasveroties par vairāk nekā 5 °, novadīšanu
veic, izmantojot pietiekamu skaitu piemērota lieluma notekas, pa kurām ūdens notek tieši aiz borta un kas ierīkotas
saskaņā ar 15. noteikuma prasībām.
1.6.2. Ja ir tādi brīvsāni, ka starpsienu klāja mala applūst, kuģim sasveroties par 5 ° vai mazāk, ūdeni no slēgtām
starpsienu klāja kravas telpām novada citā atbilstoša tilpuma telpā vai telpās, kas aprīkotas ar augsta ūdens līmeņa
signalizācijas sistēmu un piemērotu sistēmu ūdens novadīšanai aiz borta. Turklāt jānodrošina, ka:
1. noteku skaits, izmēri un atrašanās vieta nepieļauj nepamatotu brīva ūdens uzkrāšanos;
2. šajā noteikumā pieprasītā atsūknēšanas sistēma atbilst prasībām attiecībā uz fiksēta spiediena ugunsdzēsības
sistēmām, kas darbojas ar ūdeni;
3. ūdeni, kas piesārņots ar degvielu vai citām bīstamām vielām, nenovada uz mašīntelpām vai citām telpām, kurās
var atrasties aizdegšanās avoti; un
4. klāja notekas ir aprīkotas tā, lai nepieļautu smacējošu gāzu noplūdi, ja slēgtās kravas telpas aizsargā
ugunsdzēsības sistēmas, kas darbojas ar ogļskābo gāzi.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
1.6.3. Ro-ro klāju un automobiļu klāju ūdens novadīšanas sistēmai ir pietiekama jauda, lai labā un kreisā borta
notekas, ūdensvārti u. c. var novadīt ūdens daudzumu, kas izplūst no drenčeru un ugunsdzēšanas sūkņiem, ņemot
vērā kuģa stāvokli un sānsveri.
1.6.4. Ja ir uzstādītas sprinkleru sistēmas un ugunsdzēšanas hidranti, pasažieru un apkalpes telpās jābūt
atbilstošam noteku skaitam, ar ko pietiek, lai novadītu ūdens daudzumu, kas ugunsdzēšanas laikā izplūst no
sprinklergalviņām un divām ugunsdzēsības šļūtenēm ar strūklu. Notekas atrodas vispiemērotākajās vietās, piemēram,
katrā stūrī.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2.1. Atsūknēšanas sistēma, kas pieprasīta 1.1. punktā, var darboties visos praktiski iespējamos apstākļos pēc
avārijas neatkarīgi no tā, vai kuģis ir vertikālā vai sānsveres stāvoklī. Šim nolūkam parasti ierīko sānu iesūknēšanas
cauruļvadus, izņemot šaurus nodalījumus kuģa pakaļgalā, kur var pietikt ar vienu iesūknēšanas cauruļvadu. Īpašas
formas nodalījumiem var būt vajadzīgi papildu iesūknēšanas cauruļvadi. Nodrošina, lai ūdens no nodalījuma nokļūtu
iesūknēšanas cauruļvados.
2.2. Ja iespējams, kravas telpu motorsūkņus ierīko atsevišķos ūdensnecaurlaidīgos nodalījumos, pieslēdzot vai
izvietojot tā, lai šie nodalījumi neapplūstu vienas avārijas rezultātā. Ja galvenie dzinēji, palīgdzinēji un katli atrodas
divos vai vairāk ūdensnecaurlaidīgos nodalījumos, pēc iespējas vairāk atsūknēšanai paredzēto sūkņus izvieto šajos
nodalījumos.
2.3. Izņemot papildu sūkņus, ko var ierīkot vienīgi pīķa nodalījumos, katru vajadzīgo kravas telpu sūkni ierīko tā, lai
varētu atsūknēt ūdeni no visām telpām, kurās ūdens atsūknēšanu paredz 1.1. punkts.
2.4. Katrs kravas telpu motorsūknis var sūknēt ūdeni pa vajadzīgo galveno atsūknēšanas cauruli ar ātrumu, kas nav
mazāks par 2m/sek. Neatkarīgiem kravas telpu motorsūkņiem, kas atrodas mašīntelpās, ir pierīkoti tieši iesūknēšanas
cauruļvadi no šīm telpām, vienīgi katrā no šīm telpām vajadzīgi ne vairāk kā divi iesūknēšanas cauruļvadi. Ja ierīko
divus iesūknēšanas cauruļvadus vai vairāk, vismaz vienu ierīko katrā kuģa sānā. Ierīko piemērotus tiešos iesūknēšanas
cauruļvadus, un mašīntelpas iesūknēšanas cauruļvadu diametrs nav mazāks par atsūknēšanas maģistrālēm vajadzīgo
diametru. 
33
/
122
2.5. Papildu 2.4. punktā pieprasītajam tiešajam kravas telpu iesūknēšanas cauruļvadam vai cauruļvadiem, no
lielākā pieejamā neatkarīgā motorsūkņa līdz mašīntelpas ūdens novadīšanas līmenim ierīko tiešu avārijas kravas telpu
iesūknēšanas cauruļvadu ar vienvirziena vārstu; iesūknēšanas cauruļvada diametrs ir tāds pats, kā izmantoto sūkņu
galvenās ieplūdes atveres diametrs.
2.6. Izplūdes un tiešo iesūknēšanas cauruļvadu vārstu atvēršana vai aizvēršana jānodrošina no vietas, kas sniedzas
krietni virs mašīntelpas platformas.
2.7. Visai kravas telpu iesūknēšanas cauruļvadu sistēmai līdz pat savienojumam ar sūkņiem ir jābūt neatkarīgai no
citām cauruļvadu sistēmām.
2.8. Kravas telpu atsūknēšanas maģistrāļu un cauruļu diametru "d" aprēķina saskaņā ar šādu formulu. Faktisko
iekšējo diametru tomēr var noapaļot līdz tuvākajam standartizmēram, ko akceptējusi Kuģošanas drošības inspekcija:
kravas telpu atsūknēšanas maģistrāle:
kravas telpu atsūknēšanas caurules, kas savieno kolektorus un iesūknēšanas cauruļvadu sistēmu:
kur:
d ir atsūknēšanas maģistrāles iekšējais diametrs (milimetros),
L un B ir kuģa garums un platums (metros),
L 1 ir nodalījuma garums un
D ir teorētiskais borta augstums līdz starpsienu klājam (metros), ar noteikumu, ka kuģim ar slēgtu kravas telpu uz
starpsienu klāja, ko atsūknē no iekšpuses saskaņā ar 1.6.2. punkta prasībām un kas stiepjas visā kuģa garumā, "D"
nosaka uz nākamā klāja virs starpsienu klāja. Ja slēgto kravas telpu garums ir mazāks, "D" teorētiskais borta
augstums līdz starpsienu klājam plus lh/L, kur "l" un "h" attiecīgi ir slēgto kravas telpu kopējais garums un augstums.
2.9. Jāparedz pasākumi, lai nepieļautu, ka applūst nodalījums, kas aprīkots ar kravas telpu atsūknēšanas cauruli,
ja dēļ sadursmes vai uzskriešanas uz sēkļa saplīst vai tiek citādi sabojāta atbilstoša caurule citā nodalījumā. Šim
nolūkam, ja kādā kuģa daļā caurules attālums no kuģa sāniem ir mazāks par vienu piektdaļu no kuģa platuma (mēra
taisnā leņķi līdz viduslīnijai sadalījuma augšējās kravas līnijas līmenī) vai caurule atrodas tuneļķīlī, tajā nodalījumā, kurā
atrodas caurules gals, cauruli aprīko ar vienvirziena vārstu.
2.10. Ar atsūknēšanas sistēmu saistītās sadales kārbas, vārstus un ventiļus ierīko tā, lai applūšanas gadījumā
vienu no kravas telpu sūkņiem var izmantot jebkurā nodalījumā; turklāt atsūknēšanas sistēma nepārstāj darboties, ja
sabojājas sūknis vai caurule, kas to savieno ar galveno kolektoru, kuru attālums no kuģa borta ir mazāks par vienu
piektdaļu no kuģa platuma. Ja visiem sūkņiem ir viena kopīga cauruļu sistēma, kravas telpu atsūknēšanas cauruļu
kontrolei vajadzīgie vārsti ir darbināmi no vietas, kas atrodas virs starpsienu klāja. Ja papildus galvenajai atsūknēšanas
sistēmai ir ierīkota arī avārijas atsūknēšanas sistēma, tā ir neatkarīga no galvenās sistēmas un iekārtota tā, ka 2.1.
punktā precizētajos applūšanas apstākļos sūkni var izmantot visos nodalījumos; tādā gadījumā no vietas, kas atrodas
virs starpsienu klāja, jābūt darbināmiem tikai tiem vārstiem, kas vajadzīgi avārijas sistēmas ekspluatācijai.
2.11. Visiem ventiļiem un vārstiem, kas minēti 2.10. punktā un ko var darbināt no vietas, kura atrodas virs
starpsienu klāja, to ekspluatācijas vietā ir ierīkotas skaidri marķētas vadības ierīces un indikatori, pēc kuriem nosaka,
vai tie ir atvērti vai slēgti.
4. 
Kravas telpu sūkņu skaits un tips (R 21)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
līdz 250 pasažieriem:
viens galvenais dzinēja sūknis un viens neatkarīgs motorsūknis, kas atrodas ārpus
mašīntelpas, kur tam nodrošināta energoapgāde
vairāk nekā 250 pasažieri
viens galvenais dzinēja sūknis un divi neatkarīgi motorsūkņi, no kuriem viens atrodas
ārpus mašīntelpas, kur tam nodrošināta energoapgāde
Galveno dzinēja sūkni var aizstāt ar vienu neatkarīgu motorsūkni.
Ūdeni no ļoti maziem nodalījumiem var atsūknēt ar pārnēsājamiem rokas sūkņiem.
5. 
Līdzekļi braukšanai atpakaļgaitā (R 28)
34
/
122
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Nodrošina pietiekamu jaudu braukšanai atpakaļgaitā, lai varētu pareizi vadīt kuģi jebkuros normālos apstākļos.
2. Ir uzskatāmi jāparāda un jāreģistrē mehānismu iespējas mainīt dzenskrūves vārpstas griešanās virzienu uz
pretējo pusi, kad kuģis virzās ar maksimālu kuģa ekspluatācijas ātrumu priekšgaitā, lai tas apstātos pēc pieņemama
attāluma nobraukšanas.
3. Kapteiņa vai atbildīgā personāla lietošanai uz kuģa ir pieejami izmēģinājumos reģistrētie dati par kuģa
apstādināšanai vajadzīgo laiku, kuģa kursu un attālumiem, kā arī to izmēģinājumu rezultāti, kuros nosaka, kā kuģis ar
vairākām dzenskrūvēm var kuģot un izdarīt manevrus, vienai vai vairākām dzenskrūvēm nedarbojoties.
6. 
Stūres mehānisms (R 29)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visiem kuģiem ir efektīva galvenā stūres iekārta un palīgiekārta. Galveno stūres iekārtu un stūres palīgiekārtu
ierīko tā, lai vienas vai otras iekārtas sabojāšanās neizraisītu otras iekārtas sabojāšanos.
2. Ierīkotais galvenais stūres mehānisms un stūres vārpsta:
2.1. ir pietiekami izturīgi, un ar tiem var stūrēt kuģi ar maksimālu kuģa ekspluatācijas ātrumu priekšgaitā, un to
konstrukcija nepieļauj to sabojāšanos, ja kuģis ar maksimālu ātrumu virzās atpakaļgaitā;
2.2. ja kuģis jūrā kuģo ar visdziļāko iegrimi un maksimālu kuģa ekspluatācijas ātrumu priekšgaitā, stūri, kas
pagriezta 35 ° leņķī uz vienu pusi, var sagriezt 35 ° leņķī uz otru pusi, un tādos pašos apstākļos stūri, kas pagriezta 35
° leņķī uz vienu vai otru pusi, var sagriezt 30 ° leņķī uz otru pusi ne ilgāk kā 28 sekundēs. Ja ar izmēģinājumiem jūrā,
kuģim kuģojot ar visdziļāko iegrimi un tādu ātrumu priekšgaitā, kas atbilst galvenā dzinēja maksimālo pastāvīgo
apgriezienu skaitam un maksimālajam projektētajam solim, nav iespējams pierādīt atbilstību šai prasībai, kuģi,
neatkarīgi no to uzbūvēšanas datuma, var pierādīt atbilstību šai prasībai, izmantojot vienu no šīm metodēm:
1. ar izmēģinājumiem jūrā, kad, vienmērīgi kuģojot priekšgaitā ar ātrumu, kas atbilst galvenā dzinēja maksimālo
pastāvīgo apgriezienu skaitam un maksimālajam projektētajam solim, kuģa stūre ir pilnībā iegremdēta;
2. ja, veicot izmēģinājumus jūrā, stūri nav iespējams pilnībā iegremdēt, atbilstošu priekšgaitas ātrumu aprēķina,
izmantojot iegremdēto stūres lāpstiņas laukumu ierosinātajā jūras izmēģinājuma slodzes stāvoklī. Ar aprēķināto
priekšgaitas ātrumu nosaka galvenajam stūres mehānismam pielikto spēku un griezes momentu, kas ir vismaz tikpat
liels kā tad, ja to testētu ar kuģi, kurš kuģo ar visdziļāko iegrimi un tādu ātrumu priekšgaitā, kas atbilst galvenā dzinēja
maksimālo pastāvīgo apgriezienu skaitam un maksimālajam projektētajam solim;
3. stūres spēks un griezes moments jūras izmēģinājuma slodzes stāvoklī ir ticami prognozēts un ekstrapolēts
pilnas slodzes stāvoklim. Kuģa ātrums atbilst galvenā dzinēja maksimālo pastāvīgo apgriezienu skaitam un
maksimālajam projektētajam dzenskrūves solim;
2.3. ir darbināma ar mehānisko piedziņu, ja to vajag, lai izpildītu 2.2.2. punkta prasības, kā arī visos gadījumos,
kad, ievērojot 2.2.1. punkta prasības, vajadzīga stūres vārpsta, kuras diametrs pie stūres grozīkļa pārsniedz 120 mm,
neņemot vērā nostiprinājumu kuģošanai aizsalušos ūdeņos.
3. Ja ir ierīkota stūres palīgiekārta:
1. tā ir pietiekami izturīga un ar to var stūrēt kuģi kuģošanai piemērotā ātrumā un ārkārtas situācijā to var ātri
iedarbināt;
2. ar to var pagriezt stūri, kas sagriezta 15 ° leņķī uz vienu pusi, 15 ° leņķī uz otru pusi ne ilgāk kā 60 sekundēs, ja
kuģis kuģo jūrā ar visdziļāko iegrimi un pusi no kuģa maksimālā ekspluatācijas ātruma priekšgaitā vai ar ātrumu
septiņi mezgli atkarībā no tā, kurš ātrums lielāks. Ja ar izmēģinājumiem jūrā, kuģim kuģojot ar visdziļāko iegrimi un
pusi no tāda ātruma priekšgaitā, kas atbilst galvenā dzinēja maksimālo pastāvīgo apgriezienu skaitam un
maksimālajam projektētajam solim, vai ar ātrumu septiņi mezgli atkarībā no tā, kurš ātrums lielāks, nav iespējams
pierādīt atbilstību šai prasībai, kuģi, neatkarīgi no to uzbūvēšanas datuma, var pierādīt atbilstību šai prasībai,
izmantojot vienu no šīm metodēm:
1. ar izmēģinājumiem jūrā, kad, vienmērīgi kuģojot priekšgaitā ar pusi no ātruma, kas atbilst galvenā dzinēja
maksimālo pastāvīgo apgriezienu skaitam un maksimālajam projektētajam solim, vai ar ātrumu septiņi mezgli atkarībā
no tā, kurš ātrums lielāks, kuģa stūre ir pilnībā iegremdēta;
2. ja, veicot izmēģinājumus jūrā, stūri nav iespējams pilnībā iegremdēt, atbilstošu priekšgaitas ātrumu aprēķina,
izmantojot iegremdēto stūres lāpstiņas laukumu ierosinātajā jūras izmēģinājuma slodzes stāvoklī. Ar aprēķināto
priekšgaitas ātrumu nosaka stūres palīgmehānismam pielikto spēku un griezes momentu, kas ir vismaz tikpat liels kā
tad, ja to testētu ar kuģi, kurš kuģo ar visdziļāko iegrimi un pusi no tāda ātruma priekšgaitā, kas atbilst galvenā dzinēja
maksimālo pastāvīgo apgriezienu skaitam un maksimālajam projektētajam solim, vai ar ātrumu septiņi mezgli atkarībā
35
/
122
no tā, kurš ātrums lielāks;
3. stūres spēks un griezes moments jūras izmēģinājuma slodzes stāvoklī ir ticami prognozēts un ekstrapolēts
pilnas slodzes stāvoklim.
3. to darbina ar mehānisko piedziņu, ja vajadzīgs 3.2. punkta prasību izpildīšanai, kā arī visos gadījumos, kad
stūres vārpstas diametrs pie stūres grozīkļa pārsniedz 230 mm, neņemot vērā nostiprinājumu kuģošanai aizsalušos
ūdeņos.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
4. Stūres mehānisma spēka pievadi:
1. automātiski atsāk darbu, kad ir atjaunota elektroenerģijas padeve pēc tās pārrāvuma; un
2. tos var iedarbināt no komandtiltiņa. Ja tiek pārtraukta elektroenerģijas padeve kādam no stūres mehānisma
spēka pievadiem, uz komandtiltiņa atskan skaņas un gaismas signāls.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5. Ja galvenajam stūres mehānismam ir divi identiski spēka pievadi vai vairāk, stūres palīgmehānisms nav jāierīko
ar noteikumu, ka:
1. ar galveno stūres mehānismu var darbināt stūri atbilstoši 2.2.2. punkta prasībām, kamēr nedarbojas kāds no
spēka pievadiem;
2. galvenais stūres mehānisms ir ierīkots tā, lai pēc viena bojājuma šā mehānisma cauruļu sistēmā vai vienā no
spēka pievadiem šo defektu var izolēt, saglabājot vai ātri atjaunojot stūrēšanas iespējas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
6. Stūres mehānisma vadības sistēmu nodrošina:
1. galvenajam stūres mehānismam uz komandtiltiņa un stūres telpā;
2. ja galvenais stūres mehānisms ir ierīkots saskaņā ar 
4. punktu
 – ar divām neatkarīgām vadības sistēmām, kuras
abas var darbināt no komandtiltiņa. Šim nolūkam nav vajadzīgi divi stūres rati vai stūres vadības rokturi. Ja vadības
sistēma sastāv no hidrauliska tālvadības motora, nav jāierīko otra neatkarīga sistēma;
3. stūres palīgmehānismam stūres mehānisma nodalījumā un – ja tam ir mehāniskā piedziņa, tam jābūt
darbināmam arī no komandtiltiņa, un tā nav saistīta ar galvenā stūres mehānisma kontroles sistēmu.
7. Visas galvenā stūres mehānisma un stūres palīgmehānisma vadības sistēmas, ko darbina no komandtiltiņa,
atbilst šādām prasībām:
1. ja tās ir elektriskas vadības sistēmas, tām ir savs atsevišķs slēgums, kas saņem elektroenerģiju no stūres
mehānisma elektriskās ķēdes stūres mehānisma nodalījumā vai tieši no sadales skapja kopnes, no kurienes
elektroenerģiju piegādā stūres mehānisma elektriskajai ķēdei – no tādas punkta sadales skapī, kas atrodas blakus
punktam, no kura piegādā elektroenerģiju stūres mehānisma elektriskajai ķēdei;
2. stūres mehānisma nodalījumā no stūres mehānisma ir iespējams atvienot šā mehānisma vadības sistēmu, kas ir
darbināma no komandtiltiņa;
3. sistēmu var iedarbināt no komandtiltiņa;
4. ja tiek pārtraukta elektroenerģijas padeve vadības sistēmai, uz komandtiltiņa atskan skaņas signāls un parādās
gaismas signāls; un
5. aizsardzību pret īssavienojumīssavienojums nodrošina vienīgi stūres mehānisma vadības sistēmas
elektroenerģijas piegādes ķēdēm.
8. Elektriskās ķēdes un stūres mehānisma vadības sistēmas, kā arī to komponentus, kabeļus un caurules, ko
pieprasa šis noteikums un 7. noteikums, visā to garumā izvieto pēc iespējas lielākā attālumā.
9. Starp komandtiltiņu un stūres mehānisma nodalījumu vai alternatīvu stūres vietu ierīko sakaru sistēmu.
10. Stūres (stūru) leņķiskais stāvoklis:
1. ir norādīts uz komandtiltiņa, ja galvenajam stūres mehānismam ir mehāniskā piedziņa. Stūres leņķa indikators
nav atkarīgs no stūres mehānisma vadības sistēmas;
2. ir nolasāms stūres mehānisma nodalījumā.
36
/
122
11. Hidraulisko stūres mehānismu ar mehānisko piedziņu nodrošina ar:
1. iekārtu hidrauliskā šķidruma tīrības uzturēšanai, ņemot vērā hidrauliskās sistēmas tipu un konstrukciju;
2. signalizāciju, kas brīdina par zemu šķidruma līmeni katrā hidrauliskā šķidruma rezervuārā, lai pēc iespējas ātrāk
saņemtu signālu par hidrauliskā šķidruma sūci. Skaņas un gaismas signālus saņem uz komandtiltiņa un mašīntelpā,
kur tos var viegli pamanīt; un
3. pastāvīgi uzstādītu glabāšanas tvertni, kuras tilpums ir pietiekams, lai uzpildītu vismaz vienu piedziņas sistēmu,
tajā skaitā rezervuāru, ja galvenajam stūres mehānismam ir vajadzīga mehāniska piedziņa. Glabāšanas tvertne ar
cauruļu sistēmu ir pastāvīgi savienota ar hidrauliskajām sistēmām, lai tās varētu viegli uzpildīt no stūres mehānisma
nodalījuma, un tā ir aprīkota ar mēraparātu satura daudzuma noteikšanai.
12. Stūres mehānisma nodalījumi ir:
1. viegli pieejami un atrodas pēc iespējas tālāk no mašīntelpām; un
2. ir atbilstoši aprīkoti, lai nodrošinātu pieeju stūres mehānisma iekārtām un vadības sistēmai ekspluatācijas
nolūkā. Atbilstošs aprīkojums ietver margas un režģus vai citas neslidenas virsmas, lai nodrošinātu piemērotus darba
apstākļus hidrauliskā šķidruma sūces gadījumā.
7. 
Papildu prasības attiecībā uz elektrisko un elektrohidraulisko stūres mehānismu (R 30)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Uz komandtiltiņa un piemērotā galveno mehānismu vadības telpā uzstāda elektrisko un elektrohidraulisko stūres
mehānismu dzinēju darbības indikatorus.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
2. Katrai elektriskajai vai elektrohidrauliskajai stūres sistēmai, kam ir viens vai vairāki spēka pievadi, ir vismaz divi
īpaši šīm nolūkam paredzēti slēgumi, kam tiešu energoapgādi nodrošina galvenais sadales skapis; viens no
slēgumiem tomēr var saņemt elektroenerģiju no avārijas sadales skapja. Ar galveno elektrisko vai elektrohidraulisko
stūres sistēmu saistītu elektrisku vai elektrohidraulisku stūres palīgsistēmu var savienot ar vienu no slēgumiem, no
kura elektroenerģiju saņem galvenā stūres sistēma. Slēgumiem, no kuriem elektroenerģiju saņem elektriskā vai
elektrohidrauliskā stūres sistēma, ir pietiekama jauda, lai tie varētu nodrošināt energoapgādi visiem dzinējiem, ko tiem
var vienlaikus pieslēgt un vienlaikus darbināt.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3. Aizsardzību pret īssavienojumu un pārslodzes signalizāciju ierīko stūres mehānisma elektriskajiem un
elektrohidrauliskajiem slēgumiem un dzinējiem. Aizsardzībai pret strāvu, kas pārsniedz pieļaujamo lielumu, tajā skaitā
palaišanas strāvu, ja tāda ir, jāiedarbojas, ja strāvas lielums vismaz divas reizes pārsniedz aizsargājamā dzinēja vai
slēguma pilnas slodzes strāvas lielumu, un tai nav jākavē atbilstošas palaišanas strāvas plūsma.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
Saskaņā ar šo punktu jābūt gan skaņas, gan gaismas signalizācijai, kas uzstādīta labi redzamā vietā galvenajā
mašīntelpā vai vadības telpā, no kurienes parasti vada galvenos mehānismus, ievērojot šīs nodaļas E daļas 6.
noteikuma varbūtējās prasības.
4. Ja stūres palīgmehānismu, kam saskaņā ar II-1/
6.3
.
3. 
noteikumu ir vajadzīga mehāniskā piedziņa, nedarbina ar
elektrību vai darbina ar elektromotoru, kas galvenokārt paredzēts citām vajadzībām, galvenā stūres sistēma var saņemt
elektroenerģiju no viena slēguma no galvenā sadales skapja. Ja elektromotoru, kas galvenokārt paredzēts citām
vajadzīgām, izmanto minētās stūres palīgsistēmas darbināšanai, Kuģošanas drošības inspekcija var nepiemērot 
3.
punkta
 prasības, ja to apmierina aizsardzības sistēma, kā arī stūres palīgsistēmām piemērojamo 6.4.1. un 4.2.
noteikumu prasību izpilde.
8. 
Ventilācijas sistēmas mašīntelpā (R 35)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
A kategorijas mašīntelpas atbilstošatbilstoši ventilē, lai jebkuros laika apstākļos, tajā skaitā sliktos laika apstākļos,
kad iekārtas un katli darbojas ar pilnu jaudu, nodrošinātu pietiekamu gaisa padevi mašīntelpā personāla drošības un
labsajūtas un mehānismu darbības nolūkā.
9. 
Sakari starp komandtiltiņu un mašīntelpu (R 37)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Rīkojumu nodošanai no komandtiltiņa uz mašīntelpu vai vadības telpu, no kurienes parasti vada dzenskrūves vilces 
37
/
122
Rīkojumu nodošanai no komandtiltiņa uz mašīntelpu vai vadības telpu, no kurienes parasti vada dzenskrūves vilces
ātrumu un virzienu, ierīko vismaz divas neatkarīgas sakaru sistēmas: viena no tām ir mašīntelpas telegrāfs, kas vizuāli
pārraida rīkojumus un atbildes gan uz mašīntelpu, gan uz komandtiltiņu. Ierīko atbilstošas sakaru sistēmas ar visām
pārējām ekspluatācijas vietām, no kurām var vadīt dzenskrūves vilces ātrumu vai virzienu.
10. 
Mehāniķa izsaukšanas signalizācija (R 38)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Mehāniķa izsaukšanas signalizāciju ierīko, lai to varētu vadīt no dzinēju vadības telpas vai attiecīgā gadījumā no
manevrēšanas platformas, un tā ir skaidri dzirdama mehāniķa kajītē un/vai attiecīgā gadījumā – uz komandtiltiņa.
11. 
Avārijas aprīkojuma atrašanās vieta (R 39)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Triecienstarpsienas priekšā neuzstāda elektroenerģijas avārijas avotus, ugunsdzēšanas sūkņus, kravas telpu
sūkņus, izņemot tos, kas īpaši paredzēti telpām pirms triecienstarpsienas, un II-2. nodaļā paredzētās nostiprinātās
ugunsdzēsības iekārtas, kā arī citas avārijas iekārtas, kas ir būtiskas kuģa drošībai, izņemot enkurspilves.
12. 
Mehānismu vadības ierīces (R 31)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Galvenos mehānismus un palīgmehānismus, kas ir būtiski kuģa piedziņai un drošībai, aprīko ar efektīvām
ekspluatācijas un vadības ierīcēm.
2. Ja uz komandtiltiņa ierīko dzinēju tālvadības sistēmu un ir paredzēts, ka mašīntelpā strādās apkalpes locekļi,
piemēro šādas prasības:
1. visos kuģošanas apstākļos, tajā skaitā manevru laikā, dzenskrūves ātrumam, virzošā spēka virzienam un
attiecīgā gadījumā dzenskrūves solim jābūt pilnībā vadāmam no komandtiltiņa;
2. katras neatkarīgās dzenskrūves tālvadību veic ar vadības ierīci, kas konstruēta tā, lai tās izmantošanā īpaša
uzmanība nav jāpievērš mehānismu darbības detaļām. Ja paredzēts, ka vairākas dzenskrūves darbojas vienlaikus, tās
var vadīt ar vienu vadības ierīci;
3. uz komandtiltiņa ierīko galveno dzinēju avārijas apturēšanas ierīci, kas nav saistīta ar komandtiltiņa vadības
sistēmu;
4. rīkojumi, ko no komandtiltiņa dod attiecībā uz dzinējiem, ir redzami galvenajā mehānismu vadības telpā vai
attiecīgā gadījumā uz manevrēšanas platformas;
5. dzinēju tālvadība vienlaikus ir iespējama tikai no vienas vietas; tādās vietās var uzstādīt saistītas vadības
sistēmas. Katra minētā vieta ir aprīkota ar indikatoru, kas rāda, no kuras vietas tiek vadīti dzinēji. Vadības nodošana
komandtiltiņa un mašīntelpas starpā ir iespējama vienīgi galvenajā mašīntelpā vai galvenajā mehānismu vadības telpā.
Šī sistēma ietver iespēju nepieļaut dzenskrūves virzošā spēka būtiskas izmaiņas laikā, kad viena vieta nodod vadību
otrai;
6. jābūt lokālai dzinēju vadīšanas iespējai arī tad, ja sabojājas kāds tālvadības sistēmas posms;
7. tālvadības sistēmas konstrukcija ir tāda, ka sabojāšanās gadījumā atskan trauksmes signāls. Līdz lokālās
vadības pārņemšanai jāsaglabā dzenskrūves virzošā spēka ātrums un virziens, kāds tas bija pirms tālvadības sistēmas
sabojāšanās;
8. uz komandtiltiņa ierīko indikatorus, kas rāda:
1. dzenskrūves ātrumu un griešanās virzienu fiksēta soļa dzenskrūves gadījumā;
2. dzenskrūves ātrumu un soļa stāvokli regulējama soļa dzenskrūves gadījumā;
9. uz komandtiltiņa un mašīntelpā ierīko signalizāciju, kas brīdina par zemu palaišanas gaisa spiedienu un kas
jānoregulē tā, lai ir iespējams veikt turpmākās dzinēju palaišanas darbības. Ja dzinēju tālvadības sistēmas paredzēts
palaist automātiski, nosaka neveiksmīgo automātisko secīgo palaišanas mēģinājumu skaitu, kas nav pārsniedzams,
lai saglabātu pietiekamu palaišanas gaisa spiedienu dzinēju lokālai iedarbināšanai.
3. Ja galvenie dzinēji un palīgdzinēji, tajā skaitā galvenie energoapgādes avoti, ir aprīkoti ar dažādas pakāpes
automātiskām un tālvadības sistēmām un tos pastāvīgi uzrauga vadības telpas personāls, šīm sistēmām un vadības
sistēmām jābūt attiecīgi konstruētām, aprīkotām un uzstādītām, lai mehānismu darbība būtu tikpat droša un efektīva
kā tiešas uzraudzības gadījumā; šim nolūkam attiecīgā gadījumā piemēro II-1/E/1. līdz II-1/E/ 5. noteikumus. Īpašu
uzmanību pievērš šo telpu aizsardzībai pret ugunsgrēku un applūšanu.
38
/
122
4. Vispār ir jābūt iespējai manuāli veikt automātiskās palaišanas, ekspluatācijas un vadības sistēmu funkcijas.
Minēto sistēmu bojājums netraucē attiecīgo funkciju manuālu izpildi.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5. Galvenos mehānismus un palīgmehānismus, kas ir būtiski kuģa piedziņai, vadībai un drošībai, aprīko ar
efektīvām ekspluatācijas un vadības ierīcēm. Visas vadības sistēmas, kas ir būtiskas kuģa piedziņai, vadībai un
drošībai, ir neatkarīgas vai konstruētas tā, ka vienas sistēmas sabojāšanās neietekmē citas sistēmas darbību.
6. Ja uz komandtiltiņa ierīko dzinēju tālvadības sistēmu piemēro šādas prasības:
1. visos kuģošanas apstākļos, tajā skaitā manevru laikā, dzenskrūves ātrumam, virzošā spēka virzienam un
attiecīgā gadījumā dzenskrūves solim jābūt pilnībā vadāmam no komandtiltiņa;
2. katru neatkarīgo dzenskrūvi vada ar vienu vadības ierīci, un visas saistītās darbības tiek veiktas automātiski, tajā
skaitā pēc vajadzības – dzinēju pārslodzes nepieļaušana. Ja paredzēts, ka vairākas dzenskrūves darbojas vienlaikus,
tās var vadīt ar vienu vadības ierīci;
3. uz komandtiltiņa ierīko galveno dzinēju avārijas apturēšanas ierīci, kas nav saistīta ar komandtiltiņa vadības
sistēmu;
4. rīkojumi, ko no komandtiltiņa dod attiecībā uz dzinējiem, ir redzami galvenajā mehānismu vadības telpā un uz
manevrēšanas platformas;
5. dzinēju tālvadība vienlaikus ir iespējama tikai no vienas vietas; tādās vietās var uzstādīt saistītas vadības
sistēmas. Katra minētā vieta ir aprīkota ar indikatoru, kas rāda, no kuras vietas tiek vadīti dzinēji. Vadības nodošana
komandtiltiņa un mašīntelpas starpā ir iespējama vienīgi galvenajā mašīntelpā vai galvenajā mehānismu vadības telpā.
Šī sistēma ietver iespēju nepieļaut dzenskrūves virzošā spēka būtiskas izmaiņas laikā, kad viena vieta nodod vadību
otrai;
6. jābūt lokālai dzinēju vadīšanas iespējai arī tad, ja sabojājas kāds tālvadības sistēmas posms. Jābūt iespējai
kontrolēt palīgmehānismus, kas ir būtiski kuģa piedziņai un drošībai, pie attiecīgā mehānisma vai tā tuvumā;
7. tālvadības sistēmas konstrukcija ir tāda, ka sabojāšanās gadījumā atskan trauksmes signāls. Līdz lokālās
vadības pārņemšanai jāsaglabā dzenskrūves virzošā spēka ātrums un virziens, kāds tas bija pirms tālvadības sistēmas
sabojāšanās;
8. uz komandtiltiņa, galvenajā mehānismu vadības telpā un uz manevrēšanas platformas uzstāda indikatorus, kas
rāda:
8.1. dzenskrūves ātrumu un griešanās virzienu fiksēta soļa dzenskrūves gadījumā; un
8.2. dzenskrūves ātrumu un soļa stāvokli regulējama soļa dzenskrūves gadījumā;
9. uz komandtiltiņa un mašīntelpā ierīko signalizāciju, kas brīdina par zemu palaišanas gaisa spiedienu un kas
jānoregulē tā, lai ir iespējams veikt turpmākās dzinēju palaišanas darbības. Ja dzinēju tālvadības sistēmas paredzēts
palaist automātiski, nosaka neveiksmīgo automātisko secīgo palaišanas mēģinājumu skaitu, kas nav pārsniedzams,
lai saglabātu pietiekamu palaišanas gaisa spiedienu dzinēju lokālai iedarbināšanai.
7. Ja galvenie dzinēji un palīgdzinēji, tajā skaitā galvenie energoapgādes avoti, ir aprīkoti ar dažādas pakāpes
automātiskām un tālvadības sistēmām un tos pastāvīgi uzrauga vadības telpas personāls, šīm sistēmām un vadības
sistēmām jābūt attiecīgi konstruētām, aprīkotām un uzstādītām, lai mehānismu darbība būtu tikpat droša un efektīva
kā tiešas uzraudzības gadījumā; šim nolūkam attiecīgā gadījumā piemēro II-1/E/
1. 
līdz II-1/E/ 
5. 
noteikumus. Īpašu
uzmanību pievērš šo telpu aizsardzībai pret ugunsgrēku un applūšanu.
8. Vispār ir jābūt iespējai manuāli veikt automātiskās palaišanas, ekspluatācijas un vadības sistēmu funkcijas.
Minēto sistēmu bojājums netraucē attiecīgo funkciju manuālu izpildi.
B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRI VAI VĒLĀK UN KURU GARUMS IR 24
METRI VAI VAIRĀK
9. Jaunos B, C un D klases kuģos, kuri uzbūvēti 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk, automatizētās sistēmas izveido
tādā veidā, lai virsniekam, kurš atbild par navigācijas sardzi, sākotnējais brīdinājums par gaidāmo vai draudošo dzinēju
sistēmas darbības palēnināšanos vai izslēgšanos tiktu nodots savlaicīgi, lai ārkārtas situācijā varētu novērtēt
navigācijas apstākļus. Jo īpaši sistēmas kontrolē, uzrauga, ziņo, brīdina un veic drošības pasākumus, lai palēninātu vai
apstādinātu dzinējus, lai virsniekam, kurš atbild par navigācijas sardzi, nodrošinātu iespēju iejaukties manuāli, izņemot
tos gadījumus, kad manuāla iejaukšanās īsā laika posmā izraisītu motora un/vai dzinēja iekārtu pilnīgu atteici,
piemēram, pārlieku augsta dzinēju apgriezienu skaita gadījumā.
13. 
Tvaika cauruļvadu sistēmas (R 33)
39
/
122
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Visas tvaika caurules un ar tām savienotās detaļas, caur kurām var plūst tvaiks, konstruē un uzstāda tā, lai tās
var izturēt maksimālo darba slodzi, kam tās var tikt pakļautas.
2. Jābūt iespējai iztukšot visas tvaika caurules, kurās citādi var veidoties bīstams hidraulisks trieciens.
3. Ja tvaika caurulē vai tās detaļās var ieplūst tvaiks no cita avota, kura spiediens ir augstāks par paredzēto, ierīko
piemērotu spiediena pazemināšanas vārstu, drošības vārstu un manometru.
14. 
Saspiesta gaisa sistēmas (R 34)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Jābūt iespējai nepieļaut spiediena pārslodzes veidošanos saspiesta gaisa sistēmās, kā arī tad, ja gaisa
kompresoru un gaisdzeses iekārtu ūdens apvalki var tikt pakļauti bīstamai spiediena pārslodzei sakarā ar sūci tajās
iekārtu daļās, kur atrodas saspiests gaiss. Visām sistēmām paredz piemērotu spiediena pazemināšana iespēju.
2. Galveno piedziņas iekšdedzes dzinēju galvenās palaišanas gaisa ierīces ir atbilstoši jāaizsargā no sekām, ko var
izraisīt priekšlaicīga aizdedze un iekšēja eksplozija palaišanas gaisa caurulēs.
3. Visas palaišanas gaisa kompresoru izplūdes caurules ir tieši savienotas ar palaišanas gaisa saspiestā gaisa
cisternām, un visas saspiestā gaisa cisternu palaišanas gaisa caurules, kas savienotas ar galvenajiem dzinējiem un
palīgdzinējiem ir pilnīgi nodalītas no kompresora izplūdes cauruļu sistēmas.
4. Paredz iespēju līdz minimumam samazināt naftas ieplūdi saspiesta gaisa sistēmās, kā arī iespēju iztukšot šīs
sistēmas.
15. 
Prettrokšņa aizsardzība (R 36)
 (
1
)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, UZ KURIEM NEATTIECAS II-1. NODAĻAS A-1. DAĻAS 4. PUNKTS
Veic pasākumus, lai mašīntelpās samazinātu mehānismu radīto troksni līdz pieņemamam līmenim. Ja minēto
troksni nevar samazināt pietiekamā apmērā, pārmērīga trokšņa avotu piemērotā veidā izolē vai arī nodrošina patvērumu
no trokšņa, ja attiecīgajā telpā jāstrādā cilvēkiem. Personālam, kam jāatrodas tādās telpās, izsniedz ausu aizsargus.
16. 
Lifti
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
1. Pasažieru un preču lifti attiecībā uz izmēriem, izvietojumu, pasažieru skaitu un/vai preču daudzumu atbilst
Kuģošanas drošības inspekcijas paredzētajiem noteikumiem katrā konkrētajā gadījumā vai katram konkrētajam
ietaises veidam.
2. Kuģošanas drošības inspekcija apstiprina ietaises rasējumus un uzturēšanas instrukcijas, tajā skaitā
noteikumus, kas reglamentē periodiskās pārbaudes, un pārbauda un apstiprina ietaisi pirms ekspluatācijas
uzsākšanas.
3. Pēc apstiprināšanas Kuģošanas drošības inspekcija izdod apliecību, ko glabā uz kuģa.
4. Periodisko pārbaužu veikšanu Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut Kuģošanas drošības inspekcijas
pilnvarotam ekspertam vai atzītai organizācijai.
D DAĻA
ELEKTROINSTALĀCIJAS
1. 
Vispārīgi noteikumi (R 40)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Elektroinstalācijas ir tādas, ka:
1. visus elektroenerģijas palīgpakalpojumus, kas vajadzīgi, lai uz kuģa uzturētu normālus ekspluatācijas un
apdzīvojamības apstākļus, nodrošina, neizmantojot elektroenerģijas avārijas avotu;
2. drošībai būtiskus elektropakalpojumus nodrošina dažādos avārijas apstākļos; un
3. pasargā pasažierus, apkalpi un kuģi no elektrības radīta apdraudējuma.
2. Kuģošanas drošības inspekcija veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu šīs daļas noteikumu vienotu
īstenošanu un piemērošanu attiecībā uz elektroiekārtām (
2
).
40
/
122
2. 
Galvenais elektroenerģijas un apgaismojuma avots (R 41)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Uz jaunajiem C un D klases kuģiem, kam elektroenerģija ir vienīgais enerģijas veids, lai uzturētu kuģa drošībai
būtiskus palīglīdzekļus, un uz jaunajiem un esošajiem B klases kuģiem, kam elektroenerģija ir vienīgais enerģijas
veids, lai uzturētu kuģa drošībai un piedziņai būtiskus palīglīdzekļus, uzstāda divas vai vairākas galvenās
ģeneratoriekārtas, kuru jauda ļauj ekspluatēt iepriekšminētos līdzekļus, ja viena no ģeneratoriekārtām nedarbojas.
Uz jaunajiem C un D klases kuģiem, kuru garums nepārsniedz 24 metrus, vienu no galvenajām ģeneratoriekārtām
var darbināt galvenais dzinējs, ar noteikumu, ka tā jauda ļauj ekspluatēt iepriekšminētos līdzekļus, ja viena no
ģeneratoriekārtām nedarbojas.
2.1. Elektroenerģijas padevi galvenajai elektriskā apgaismojuma sistēmai, kas apgaismo tās kuģa daļas, kurās
parasti uzturas pasažieri vai apkalpe, nodrošina galvenais elektroenerģijas avots.
2.2. Galvenās elektriskā apgaismojuma sistēma ir ierīkota tā, lai ugunsgrēks vai cits nelaimes gadījums telpās,
kurās ir galvenais elektroenerģijas avots, ar to saistītās transformatoriekārtas, ja tādas ir, galvenais sadales skapis un
galvenais apgaismojuma sadales skapis, nesabojātu 3. noteikumā pieprasīto avārijas apgaismojuma sistēmu.
2.3. Avārijas elektriskā apgaismojuma sistēma ir ierīkota tā, lai ugunsgrēks vai cits nelaimes gadījums telpās,
kurās ir avārijas elektroenerģijas avots, ar to saistītās transformatoriekārtas, ja tādas ir, avārijas sadales skapis un
avārijas apgaismojuma sadales skapis, nesabojātu šajā noteikumā prasīto galveno elektriskā apgaismojuma sistēmu.
3. Galvenais sadales skapis attiecībā pret ģeneratoriekārtu ir novietots tā, ka, ciktāl iespējams, parastās
elektroapgādes nepārtrauktību var ietekmēt tikai ugunsgrēks vai cits nelaimes gadījums telpā, kurā ir uzstādīta
ģeneratoriekārta un sadales skapis.
B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRI VAI VĒLĀK
4. Visās B, C un D klases kuģu kajītēs, kuri uzbūvēti 2012. gadā vai vēlāk, ierīko papildu apgaismojumu, skaidri
norādot uz izeju tā, lai to iemītnieki varētu atrast izejas durvis. Šāds apgaismojums, kas var būt pievienots avārijas
elektroenerģijas avotam vai kam katrā kajītē var būt autonoms elektroenerģijas avots, ieslēdzas automātiski, ja
pārtraukta elektroenerģijas padeve kabīnes parastajam apgaismojumam, papildu apgaismojumam jāpaliek ieslēgtam
vismaz 30 minūtes.
3. 
Avārijas elektroenerģijas avots (R 42)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Uz katra kuģa virs starpsienu klāja viegli pieejamā vietā ierīko autonomu avārijas elektroenerģijas avotu un
avārijas sadales skapi, lai tas neatrastos blakus A kategorijas mašīntelpu norobežojumam vai to telpu
norobežojumam, kurās ir galvenais elektroenerģijas avots vai galvenais sadales skapis.
1. Pirmajā punktā iestrādātā prasība nav jāpiemēro, ja kuģi ir konstruēti ar divām pilnībā dublējošām mašīntelpām,
kas nodalītas vismaz ar vienu ūdensnecaurlaidīgu un ugunsdrošu nodalījumu un divām starpsienām vai alternatīvām
konstrukcijām, kas nodrošina tādu pašu drošības līmeni, un ja katrā mašīntelpā ir vismaz viens ģenerators ar
saistītiem sadales skapjiem u.c.
2. Avārijas elektroenerģijas avots var būt vai nu akumulatora baterija, kas atbilst 5. punkta prasībām, ko darbina
iekšdedzes tipa mehānisms ar neatkarīgu tādas degvielas padevi, kuras uzliesmošanas temperatūra ir vismaz 43 °C,
ar automātisku palaišanas sistēmu uz jaunajiem kuģiem un ar apstiprinātu palaišanas sistēmu uz esošajiem kuģiem,
un saskaņā ar 6. punktu aprīkots ar avārijas elektroenerģijas pagaidu avotu, ja vien jauno C un D klases kuģu, kuru
garums mazāks par 24 metriem, gadījumā konkrētajai ierīcei piemērotā vietā nenodrošina neatkarīgu bateriju uz šajos
noteikumos paredzēto laiku.
3. Elektroenerģijas avārijas avotu ierīko tā, lai tas efektīvi darbotos, ja kuģa sānsvere ir 22,5 ° un kuģa diference ir
10 °, rēķinot no ķīļa rāmā ūdenī. Avārijas ģeneratoriekārtas var tūlīt iedarbināt visos iespējamajos auksta laika
apstākļos, un uz jaunajiem kuģiem to iedarbināšana notiek automātiski.
4. Avārijas sadales skapis atrodas pēc iespējas tuvāk avārijas elektroenerģijas avotam.
5. Avārijas elektroenerģijas avots, ko pieprasa 1. punktā:
1. parasti var darboties:
12 stundas uz B klases kuģiem (jauniem un esošiem),
6 stundas uz C klases kuģiem (jauniem),
3 stundas uz D klases kuģiem (jauniem);
41
/
122
2. jo īpaši var vienlaikus darbināt tālāk uzskaitītās patērētājierīces iepriekšminētajā laikposmā, kas norādīts
atbilstoši kuģa klasei:
(a) viens autonoms kravas telpu motorsūknis un viens no ugunsdzēsības sūkņiem;
(b) avārijas apgaismojums:
1. uz borta katrā pulcēšanās vai iekāpšanas vietā saskaņā ar III/5.3. noteikumu;
2. visos gaiteņos, kāpnēs un izejās, no kurienes var nokļūt pulcēšanās vai iekāpšanas vietās;
3. mašīntelpās un telpā, kur uzstādīts avārijas ģenerators;
4. kontrolpunktos, kur atrodas radio un galvenās navigācijas iekārtas;
5. kā pieprasīts II-2/B/16.1.3.7. un II-2/B/6.1.7. noteikumā;
6. visās vietās, kur glabājas ugunsdzēsēja ekipējums;
7. pie autonoma kravas telpu motorsūkņa un viena no ugunsdzēsības sūkņiem, kas minēti (a) apakšpunktā, un pie
šo sūkņu motoru palaišanas vietas;
(c) kuģa navigācijas ugunis;
(d) 1. visas sakaru iekārtas;
2. vispārējā signalizācijas sistēma;
3. ugunsgrēka detektoru sistēma; un
4. galvenajām ģeneratoriekārtām;
(e) kuģa sprinkleru sūknis, ja tāds ir un ja to darbina ar elektrību; un
(f) kuģa dienasgaismas signāllampa, ja to darbina kuģa galvenais elektroenerģijas avots;
3. pusstundu var darbināt mehāniskās piedziņas ūdensnecaurlaidīgās durvis, kā arī ar tām saistītos vadības,
indikatoru un signalizācijas slēgumus.
6. Minētajā 
2. punktā
 pieprasītais avārijas elektroenerģijas pagaidu avots sastāv no piemērotā vietā uzstādītas
akumulatora baterijas, ko izmanto avārijas apstākļos un kas bez uzlādēšanas vai pārmērīga sprieguma
samazināšanās pusstundu darbina:
(a) šā noteikuma 
2. punkta
 (b) apakšpunkta 1. daļā pieprasīto apgaismojumu;
(b) II-1/B/13. noteikuma 7.2. un 7.3. punktā pieprasītās ūdensnecaurlaidīgās durvis, bet nav obligāti visas durvis
darbināt vienlaikus, ja vien nav nodrošināts neatkarīgs pagaidu uzkrātās enerģijas avots; un
(c) II-1/B/13. noteikuma 7.2. punktā pieprasītos vadības, indikatoru un signalizācijas slēgumus.
7. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Ja piedziņas atjaunošanai ir vajadzīga elektroenerģija, jaudai jābūt pietiekamai, lai 30 minūšu laikā pēc elektriskās
strāvas atslēgšanās kuģim bez gaitas atjaunotu piedziņu – attiecīgā gadījumā kopā ar citiem mehānismiem.
4. 
Avārijas papildu apgaismojums ro-ro kuģiem (R 42-1)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Papildus II-1/D/3.5.2(b) noteikumā pieprasītajam avārijas apgaismojumam uz katra kuģa ar ro-ro kravas telpām vai
īpašas kategorijas telpām:
1. visas pasažieru sabiedriskās telpas un gaiteņus aprīko ar papildu elektrisko apgaismojumu, kas var darboties
vismaz trīs stundas pēc tam, kad visi pārējie elektroenerģijas avoti ir sabojājušies, kā arī pie jebkuras sānsveres.
Nodrošina tādu apgaismojumu, lai var viegli saskatīt pieeju glābšanas līdzekļiem. Papildu apgaismojuma
elektroenerģijas avotu veido akumulatora baterijas, kas atrodas apgaismojuma elementā, kuru pastāvīgi uzlādē no
avārijas sadales skapja, ja tas iespējams. Kuģošanas drošības inspekcija var akceptēt citus apgaismojuma līdzekļus,
kas ir vismaz tikpat efektīvi. Papildu apgaismojums ir tāds, lai tūlīt varētu pamanīt nedegošu lampu. Visas uzstādītās
akumulatora baterijas regulāri nomaina, ņemot vērā konkrēto derīgās lietošanas ilgumu tajos apstākļos, kādos tās
izmanto; un
2. visās apkalpes telpās, atpūtas telpās un darba telpās, kurās parasti ir cilvēki, ierīko pārnēsājamu un ar 
42
/
122
uzlādējamu bateriju darbināmu lampu, ja vien nav ierīkots 1. punktā paredzētais papildu avārijas apgaismojums.
5. 
Drošības pasākumi pret elektriskās strāvas triecienu, ugunsgrēku un citiem elektriskas izcelsmes
apdraudējumiem (R 45)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Elektroiekārtu atklātās metāla daļas, kam nav jābūt zem sprieguma, bet kas tādas var kļūt bojājuma dēļ,
sazemē, ja vien nav tā, ka iekārtas:
1. baro pie sprieguma, kas nepārsniedz 50 V līdzstrāvas, vai pie 50 V – vidējā ģeometriskā vērtība, starp elektrības
vadītājiem; lai sasniegtu minēto spriegumu, neizmanto autotransformatorus; vai
2. baro pie sprieguma, kas nepārsniedz 250 V, drošības dēļ izolējot transformatorus, kas apgādā tikai vienu
patērētājierīci; vai
3. konstruēti saskaņā ar divkāršās izolācijas principu.
2. Visas elektroierīces konstruē un uzstāda tā, lai tās neradītu traumu, kad ar tām rīkojas vai tām pieskaras
parastā veidā.
3. Piemērotā veidā aizsargā sadales skapju sānus, aizmuguri un vajadzīgas gadījumā – priekšpusi. Minēto sadales
skapju priekšpusē neierīko atklātas daļas zem sprieguma, kuru sazemētais spriegums pārsniedz 1.1. punktā norādīto
spriegumu. Vajadzības gadījumā sadales skapja priekšā un aizmugurē uzklāj elektrību nevadošus paklājus vai režģus.
4. Sadales sistēmās, kam nav savienojuma ar zemi, ierīko ierīci, ar kuru var uzraudzīt izolācijas līmeni attiecībā uz
sazemējumu un kurš brīdina par ārkārtīgi zemu izolācijas pakāpi, raidot skaņas vai gaismas signālu.
5.1. Visi kabeļu metāla apvalki un bruņu izolācija ir nepārtraukti un sazemējami.
5.2. Visi elektriskie kabeļi un elektroinstalācijas, kas atrodas ārpus iekārtām, ir vismaz liesmas aizkavējoši, un tos
ierīko, nebojājot to sākotnējās liesmas aizkavējošās īpašības. Ja vajadzīgs, konkrētā gadījumā Kuģošanas drošības
inspekcija var atļaut izmantot īpaša tipa kabeļus, piemēram, radio frekvences kabeļus, kas neatbilst iepriekšminētam.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
5.3. Kabeļus un elektroinstalācijas, kas paredzēti avārijas elektroenerģijas padevei, apgaismojumam, iekšējiem
sakariem vai signāliem, ierīko, pēc iespējas apejot kambīzes, veļas mazgātavas, A kategorijas mašīntelpas un to
šahtas, kā arī cita veida augsta apdraudējuma zonas. Uz jaunajiem un esošajiem ro-ro pasažieru kuģiem avārijas
trauksmes un skaļruņu sakaru sistēmu kabeļus, kas ierīkoti 1998. gada 1. jūlijā vai vēlāk, apstiprina Kuģošanas
drošības inspekcija, ņemot vērā IMO izstrādātos ieteikumus. Kabeļi, kas savieno ugunsdzēsības sūkņus ar avārijas
sadales skapi, ir ugunsizturīgi, ja tie šķērso augsta ugunsgrēka riska zonas. Ja iespējams, visus šos kabeļus ievelk
tā, lai tie nevarētu sabojāties starpsienu sakaršanas dēļ, ko var izraisīt ugunsgrēks blakus telpā.
6. Kabeļus un elektroinstalācijas ierīko un atbalsta tādā veidā, lai izvairītos no sasilšanas berzes rezultātā un
citiem bojājumiem. Visos elektrības vadītājos pieslēgumus un savienojumus ierīko tā, lai saglabātu to sākotnējās
elektriskās un mehāniskās īpašības, liesmas aizkavējošās īpašības un vajadzības gadījumā – ugunsizturību.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
7.1. Katru atsevišķo slēgumu aizsargā pret īssavienojumīssavienojumu un pārslodzi, izņemot II-1/C/6. un II-1/C/7.
noteikumā minētos gadījumus.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
7.2. Apgaismes piederumus ierīko tā, lai nepieļautu temperatūras celšanos, kas varētu sabojāt kabeļus un
elektroinstalācijas, un nepieļautu apkārtējo materiālu pārmērīgu sakaršanu.
8.1. Akumulatora baterijas tur piemērotās vietās, un nodalījumi, ko izmanto galvenokārt dzīvošanai, ir pareizi
uzbūvēti un tiek efektīvi vēdināti.
8.2. Šajos nodalījumos nedrīkst uzstādīt elektroiekārtas un citas iekārtas, kas var būt uzliesmojošu tvaiku
aizdegšanās avots.
9. Sadales sistēmas ierīko tā, lai vertikālajā zonā izcēlies ugunsgrēks, kā definēts II-2/A/2.9. noteikumā, netraucē
drošības pasākumu veikšanu citā zonā. Šī prasība ir izpildīta, ja galvenās un ārkārtas pievadlīnijas šajās zonās tiek
izvietotas pēc iespējas tālāk gan pa vertikāli, gan pa horizontāli.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
10. Elektoriekārtas nedrīkst uzstādīt telpā, kurā var uzkrāties uzliesmojoši maisījumi, piemēram, nodalījumos, kas
43
/
122
galvenokārt paredzēti akumulatoru baterijām, krāsu skapju telpās, acetilēna noliktavās vai līdzīgās telpās, izņemot tad,
ja Kuģošanas drošības inspekcija piekrīt, ka šādas iekārtas ir:
1. būtiskas ekspluatācijas vajadzībām;
2. tāda veida, ka tās neizraisīs attiecīgā maisījuma aizdegšanos;
3. piemērotas attiecīgajai telpai; un
4. atbilstoši sertificētas drošai lietošanai putekļos, tvaikos vai gāzēs, ja tādi var rasties.
E DAĻA
PAPILDU PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI AR MAŠĪNTELPĀM, KO PERIODISKI ATSTĀJ BEZ
UZRAUDZĪBAS
Īpaši apsvērumi (R 54)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Karoga valsts Kuģošanas drošības inspekcija īpaši apsver visus jaunos B, C un D klases kuģus, lai nolemtu, vai šo
kuģu mašīntelpas var periodiski atstāt bez uzraudzības, un ja jā – vai ir vajadzīgas prasības, kas papildina šīs
prasības, lai panāktu drošību, kas ir līdzvērtīga parastā kārtībā uzraudzītu mašīntelpu drošībai.
1. 
Vispārīgi noteikumi (R 46)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Paredz pasākumus, lai nodrošinātu to, ka kuģa drošība visos kuģošanas apstākļos, tajā skaitā manevrēšanas
laikā, ir līdzvērtīga tāda kuģa drošībai, kura mašīntelpās visu laiku uzturas personāls.
2. Veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka iekārtas darbojas droši un ka ir paredzētas periodiskās pārbaudes un
testi, lai nodrošinātu nepārtrauktu un drošu ekspluatāciju.
3. Visiem kuģiem ir dokumentāli pierādījumi par to piemērotību ekspluatācijai ar periodiski bez uzraudzības
atstātām mašīntelpām.
2. 
Drošības pasākumi attiecībā uz ugunsgrēku (R 47)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Paredz iespēju atklāt ugunsgrēku un sacelt trauksmi ugunsgrēka sākumā:
1. katlu gaisa padeves šahtās un izplūdes ierīcēs; un
2. dzinēju caurpūtes kamerās, ja vien konkrētā gadījumā to neuzskata par nevajadzīgu.
2. Iekšdedzes dzinējus, kuru jauda ir 2 250 kW vai vairāk, vai kuru cilindra diametrs pārsniedz 300 mm, aprīko ar
kartera eļļas tvaiku koncentrācijas detektoriem vai dzinēja gultņu temperatūras kontrolierīcēm vai līdzīgām ierīcēm.
3. 
Aizsardzība pret applūšanu (R 48)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Sateču akas periodiski bez uzraudzības atstātās mašīntelpās izvieto un uzrauga, lai konstatētu šķidruma
uzkrāšanos pie parastiem galsveres un sānsveres leņķiem, un tās ir pietiekami lielas, lai tajās varētu satilpt šķidrums,
kas parasti sakrājas mašīntelpas neuzraudzīšanas laikā.
2. Ja kravas telpu sūkņus var iedarbināt automātiski, uzstāda ierīci, kas rāda, ka šķidruma ieplūde pārsniedz sūkņa
jaudu vai ka sūknis darbojas biežāk nekā parasti varētu gaidīt. Tādos gadījumos pieņemami ilgā laikposmā var atļaut
izmantot mazākas sateču akas. Ja ierīko automātiskus kravas telpu sūkņus, īpašu uzmanību pievērš prasībām
attiecībā uz naftas piesārņojuma novēršanu.
3. Jūras ūdens ieplūdes, izplūdes zem ūdenslīnijas vai atsūknēšanas ežektoru sistēmu vārstu vadības ierīces ir
izvietotas tā, lai pietiktu laika šo vārstu darbināšanai, ja telpā ieplūst ūdens, ņemot vērā iespējami vajadzīgo laiku, lai
sasniegtu un izmantotu minētās vadības ierīces. Atkarībā no telpas iespējamā applūšanas līmeņa, ja kuģis ir pilnībā
piekrauts, paredz iespēju darbināt minētās vadības ierīces no vietas, kas atrodas virs šā līmeņa.
4. 
Dzinēju vadība no komandtiltiņa (R 49)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Visos kuģošanas apstākļos, tajā skaitā manevru laikā, dzenskrūves ātrumam, virzošā spēka virzienam un
44
/
122
attiecīgā gadījumā dzenskrūves solim jābūt pilnībā vadāmam no komandtiltiņa.
1. Šo katras neatkarīgās dzenskrūves tālvadību nodrošina ar atsevišķu vadības ierīci, un visas saistītās darbības
tiek veiktas automātiski, tajā skaitā pēc vajadzības – dzinēju pārslodzes nepieļaušana.
2. Uz komandtiltiņa ierīko galveno dzinēju avārijas apturēšanas ierīci, kas nav saistīta ar komandtiltiņa vadības
sistēmu.
2. Rīkojumi, ko no komandtiltiņa dod attiecībā uz dzinējiem, ir redzami galvenajā mehānismu vadības telpā vai
attiecīgā gadījumā dzinēju vadības postenī.
3. Dzinēju tālvadība vienlaikus ir iespējama tikai no vienas vietas; tādās vietās var uzstādīt saistītas vadības
sistēmas. Katra minētā vieta ir aprīkota ar indikatoru, kas rāda, no kuras vietas tiek vadīti dzinēji. Vadības nodošana
komandtiltiņa un mašīntelpas starpā ir iespējama vienīgi galvenajā mašīntelpā vai galvenajā mehānismu vadības telpā.
Šī sistēma ietver iespēju nepieļaut dzenskrūves virzošā spēka būtiskas izmaiņas laikā, kad vadību nodod no vienas
vietas otrai.
4. Jābūt iespējai visus mehānismus, kas ir būtiski kuģa drošai ekspluatācijai, vadīt no lokāla posteņa arī tad, ja
daļēji sabojājas automātiskās vai tālvadības sistēmas.
5. Automātiskās tālvadības sistēmas konstrukcija ir tāda, ka sabojāšanās gadījumā atskan signāls. Līdz lokālās
vadības pārņemšanai jāsaglabā dzenskrūves virzošā spēka ātrums un virziens, kāds tas bija pirms tālvadības sistēmas
sabojāšanās, ja vien to neuzskata par neiespējamu.
6. Uz komandtiltiņa ierīko indikatorus, kas rāda:
1. dzenskrūves ātrumu un griešanās virzienu fiksēta soļa dzenskrūves gadījumā; vai
2. dzenskrūves ātrumu un soļa stāvokli regulējama soļa dzenskrūves gadījumā.
7. Nosaka neveiksmīgo automātisko secīgo palaišanas mēģinājumu skaitu, kas nav pārsniedzams, lai nodrošinātu
pietiekamu palaišanas gaisa spiedienu. Ierīko signalizāciju, kas brīdina par zemu palaišanas gaisa spiedienu un kas
jānoregulē tā, lai ir iespējams veikt dzinēju palaišanas darbības.
5. 
Sakari (R 50)
JAUNI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN
VAIRĀK
Galveno mehānismu vadības telpu vai attiecīgā gadījumā dzinēju vadības posteni, komandtiltiņu un mehāniķa kajīti
savieno ar drošu balss sakaru sistēmu.
6. 
Signalizācijas sistēma (R 51)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ierīko signalizācijas sistēmu, kas brīdina par kļūmi, kam jāpievērš uzmanība, un:
1. kas spēj dot skaņas signālu galvenajā mehānismu vadības telpā vai dzinēju vadības postenī un attiecīgajā
postenī ar gaismas signālu norāda, ka ir atskanējis skaņas signāls;
2. izmantojot selektora slēdzi, ir savienota ar mehāniķu koptelpām un katra mehāniķa kajīti, lai nodrošinātu
savienojumu vismaz ar vienu no minētajām telpām. Var atļaut alternatīvas sistēmas ierīkošanu, ja tās uzskata par
ekvivalentām;
3. iedarbina skaņas un gaismas signālu uz komandtiltiņa visās situācijās, kad vajadzīga sardzes virsnieka rīcība vai
uzmanība;
4. ciktāl iespējams, tā ierīkota, pamatojoties uz bezatteices principu; un
5. iedarbina mehāniķa izsaukšanas signalizāciju, ko pieprasa II-1/C/10. noteikums, ja noteiktā laikposmā skaņas
signālam lokāli nav pievērsta uzmanība.
2.1. Signalizācijas sistēmu nodrošina ar pastāvīgu energoapgādi, un tā automātiski pārslēdzas uz rezerves
enerģijas apgādes režīmu, ja tiek pārtraukta parastā energoapgāde.
2.2. Par signalizācijas sistēmas parastās energoapgādes pārrāvumu brīdina trauksmes signāls.
3.1. Signalizācijas sistēma vienlaikus var brīdināt par vairāk nekā vienu kļūmi, un viena trauksmes signāla
pieņemšana netraucē skanēt citam trauksmes signālam.
3.2. Ja viens no 
1. punktā
 minētajiem posteņiem ir pieņēmis trauksmes signālu, to norāda pārējos posteņos, kuros
45
/
122
bija atskanējis trauksmes signāls. Trauksmes signālam jāskan tik ilgi, kamēr to pieņem, un atsevišķo trauksmes
signālu gaismas signāli turpina degt, kamēr kļūme nav novērsta, un signalizācijas sistēma automātiski pārslēdzas uz
parasto darba režīmu.
7. 
Drošības sistēmas (R 52)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Ierīko drošības sistēmu, lai nodrošinātu to, ka nopietnu mehānismu vai katlu darbības traucējumu gadījumā, kas
rada tiešas briesmas, attiecīgā mehānisma daļa automātiski izslēdzas un atskan trauksmes signāls. Dzinēju sistēma
automātiski neizslēdzas, izņemot gadījumus, kad var rasties nopietni bojājumi, pilnīga salūšana vai sprādziens. Ja
paredzēta sistēma galveno dzinēju izslēgšanas atcelšanai, nedrīkst pieļaut šīs sistēmas nejaušu izmantošanu. Par
atcelšanas sistēmas iedarbināšanu brīdina gaismas signāls. Vadības ierīci mehānismu automātiskai izslēgšanai un
darbības palēnināšanai drošības nolūkā ierīko atsevišķi no signalizācijas sistēmas.
8. 
Īpašas prasības attiecībā uz mašīntelpas un katlu ierīcēm un elektroierīcēm (R 53)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Elektroenerģijas galvenais avots atbilst šādām prasībām:
1. ja elektroenerģiju parasti piegādā viens ģenerators, paredz piemērotu slodzes nomešanas ierīci, lai nodrošinātu
integrētu apgādi kuģa piedziņas un vadības, kā arī drošības vajadzībām. Ja ģenerators sabojājas, jāparedz pietiekamas
jaudas rezerves ģeneratora automātiska palaišana un pieslēgšana galvenajam sadales skapim, lai nodrošinātu
piedziņu un vadību un kuģa drošību, automātiski no jauna palaižot būtiskus palīgmehānismus, tajā skaitā pēc
vajadzības – turpmākās darbības;
2. ja elektroenerģiju parasti piegādā vairāki ģeneratori, kas darbojas paralēli, jānodrošina, piemēram, izmantojot
slodzes nomešanu, ka vienas ģeneratoriekārtas sabojāšanās gadījumā pārējās ģeneratoriekārtas turpina darboties bez
pārslodzes, nodrošinot kuģa piedziņu, vadību, un kuģa drošību.
2. Ja rezerves mehānismi ir vajadzīgi citiem palīgmehānismiem, kas ir būtiski piedziņas nodrošināšanai, uzstāda
automātiskas pārslēgšanas ierīces.
9. 
Automātiskā vadības un signalizācijas sistēma (R 53.4)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Vadības sistēma nodrošina galveno dzinēju un palīgmehānismu ekspluatāciju, izmantojot vajadzīgās
automātiskās sistēmas.
2. Automātiskas pārslēgšanās gadījumā atskan trauksmes signāls.
3. Signalizācijas sistēmu atbilstoši 6. noteikumam paredz visiem svarīgajiem spiediena līmeņiem, temperatūrām un
šķidruma līmeņiem, kā arī citiem būtiskiem parametriem.
4. Centrālo vadības posteni aprīko ar vajadzīgajiem signalizācijas paneļiem un instrumentiem, kas pārraida visus
trauksmes signālus.
5. Paredz līdzekļus palaišanas gaisa spiediena uzturēšanai vajadzīgajā līmenī, ja iekšdedzes dzinējus, kas ir
būtiski galvenajai piedziņai, palaiž ar saspiestu gaisu.
II-2. NODAĻA
UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA
A DAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. 
Pamatprincipi (R 2)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Šajā nodaļā aprakstītie ugunsdrošības mērķi ir:
1. nepieļaut ugunsgrēku un eksploziju;
2. samazināt uguns radīto dzīvības apdraudējumu;
3. samazināt ugunsgrēka radīto kuģa, kravas un apkārtējās vides bojājumu risku;
4. ierobežot, kontrolēt un apdzēst ugunsgrēku un sprādzienu nodalījumā, kurā tas izcēlies; un
46
/
122
5. nodrošināt atbilstošatbilstošus un viegli pieejamus pasažieru un apkalpes evakuācijas līdzekļus.
2. Lai sasniegtu 
1. punktā
 izklāstītos ugunsdrošības mērķus, par pamatu šīs nodaļas noteikumiem ir ņemti šādi
pamatprincipi, ņemot vērā kuģa tipu un saistītās potenciālās ugunsgrēka briesmas:
1. kuģa iedalījums galvenajās vertikālajās zonās ar norobežojumu, kas ir ugunsizturīgs un izturīgs pret
mehāniskiem bojājumiem;
2. dzīvojamo telpu atdalīšana no pārējām kuģa daļām ar norobežojumu, kas ir ugunsizturīgs un izturīgs pret
mehāniskiem bojājumiem;
3. uzliesmojošu materiālu izmantošana ierobežotā daudzumā;
4. ugunsgrēka atklāšana zonā, kurā tas izcēlies;
5. ugunsgrēka ierobežošana un nodzēšanas telpā, kurā tas izcēlies;
6. evakuācijas līdzekļu un ugunsdzēsības ekipējuma pieejas ugunsdrošība;
7. ugunsdzēšamo iekārtu ērta pieejamība;
8. uzliesmojošas kravas tvaiku aizdegšanās iespējas samazināšana līdz minimumam.
3. Ugunsdrošības mērķus, kas izklāstīti 
1. punktā
, sasniedz, nodrošinot atbilstību šajā nodaļā paredzētajām
prasībām vai ar alternatīvu sistēmu, kas atbilst 
SOLAS
 konvencijas pārskatītās II-2. nodaļas F daļai, kas attiecas uz
kuģiem, kuri būvēti 
2003. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk. Uzskata, ka kuģis atbilst 
2. punktā
 minētajām funkcionālajām
prasībām un 1. punktā minētie ugunsdrošības mērķi ir sasniegti, ja:
1. kuģa konstrukcija un sistēmas kopumā atbilst attiecīgajām šīs nodaļas prasībām;
2. vai arī kuģa konstrukcija un sistēmas kopumā ir pārskatītas un apstiprinātas saskaņā ar 
SOLAS
 konvencijas
pārskatītās II-2. nodaļas F daļu, kas attiecas uz kuģiem, kuri būvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk;
3. vai arī kuģa konstrukcijas un sistēmu daļa (daļas) ir pārskatīta(-as) un apstiprināta(-as) saskaņā ar
iepriekšminēto 
SOLAS
 konvencijas pārskatītās II-2. nodaļas F daļu, un pārējās kuģa daļas atbilst šīs nodaļas
attiecīgajām prasībām.
4. Visi kuģi, kuru remonts, izmaiņas, pārveidošana un iekārtošana ir saistīti ar iepriekšminēto, arī turpmāk atbilst
vismaz tām prasībām, ko šiem kuģiem piemēroja iepriekš.
Remonts, izmaiņas un pārveidošana, kā rezultātā būtiski mainās kuģa vai pasažieru dzīvojamo telpu izmēri vai
būtiski uzlabojas kuģa derīgās lietošanas laiks un ar to saistītais iekārtojums atbilst jaunākajām prasībām attiecībā uz
jauniem kuģiem, ciktāl Kuģošanas drošības inspekcija to uzskata par pamatotu un iespējamu.
ESOŠIE B KLASES KUĢI
5. Neatkarīgi no 
4. punkta
 noteikumiem, ja esošos B klases kuģus, kuri pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus,
remontē, izmaina, pārveido vai iekārto saistībā ar iepriekšminēto, tiem piemēro šādas prasības:
.1 visiem materiāliem, ko izmanto šajos kuģos, jāatbilst prasībām attiecībā uz materiāliem, ko piemēro jauniem B
klases kuģiem; un
.2 visi remonti, izmaiņas, pārveides un iekārtošanas, kas saistītas ar iepriekšminēto un ietver materiālu nomaiņu 50
tonnu apmērā un vairāk, izņemot II-2/B/16. noteikumā paredzētos materiālus, atbilst prasībām, kuras piemēro jauniem
B klases kuģiem.
2. 
Definīcijas (R 3)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Neuzliesmojošs materiāls
 ir materiāls, kas nedeg un neizdala uzliesmojošus tvaikus tādā daudzumā, lai tad, ja
tie uzkarst līdz aptuveni 750 °C, notiktu pašaizdegšanās, to nosaka, veicot uguns pārbaudi saskaņā ar IMO Rezolūciju
A.799(19) "Pārskatīti ieteikumi attiecībā uz testu metodēm kuģubūves materiālu klasificēšanai neuzliesmojošu
materiālu kategorijā". Jebkurš cits materiāls ir uzliesmojošs materiāls.
1a. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Neuzliesmojošs materiāls
 ir materiāls, kas nedeg un neizdala ugunsnedrošus tvaikus tādā daudzumā, lai tad, ja tie
uzkarst līdz aptuveni 750 °C, notiktu pašaizdegšanās; to nosaka saskaņā ar Uzliesmošanas testu metožu kodeksu.
Jebkurš cits materiāls ir uzliesmojošs materiāls.
2. 
Uzliesmošanas standarttestā
 testēšanas krāsnīs attiecīgo starpsienu vai klāju paraugus pakļauj temperatūrām,
47
/
122
kas aptuveni atbilst standarta laika-temperatūras līknei. Paraugu virsma, kas pakļauta temperatūrai, ir vismaz 4,65 m 2
un augstums (vai klāja garums) ir 2,44 metri, un ir pēc iespējas līdzīga paredzētajai konstrukcijai un attiecīgā gadījumā
tai ir vismaz viens savienojums. Laika-temperatūras standarta līkni nosaka, velkot vienmērīgu līkni caur krāsns iekšējās
temperatūras šādiem punktiem:
sākotnējā iekšējās krāsns temperatūra:
20 °C
pēc pirmajām piecām minūtēm:
576 °C
pēc 10 minūtēm:
679 °C
pēc 15 minūtēm:
738 °C
pēc 30 minūtēm:
841 °C
pēc 60 minūtēm:
945 °C
2a. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Uzliesmošanas standarttestā
 testēšanas krāsnīs attiecīgo starpsienu vai klāju paraugus pakļauj temperatūrām, kas
aptuveni atbilst standarta temperatūras līknei. Pārbaudes metodes atbilst Uzliesmošanas testu metožu kodeksam.
3. 
A klases pārsegumus
 veido starpsienas un klāji un tie atbilst šādām prasībām:
1. tie ir būvēti no tērauda vai ekvivalenta materiāla;
2. tie ir pienācīgi nostiprināti;
3. tie ir būvēti tā, lai nepieļautu dūmu un liesmu izlaušanos līdz vienu stundu ilgā uzliesmošanas standarttesta
beigām;
4. tos izolē ar apstiprinātiem neuzliesmojošiem materiāliem, lai testā neizmantotās puses vidējā temperatūra
nepārsniegtu 140 °C virs sākotnējās temperatūras un lai nevienā punktā, tajā skaitā nevienā savienojumā, temperatūra
nepārsniegtu 180 °C virs sākotnējās temperatūras turpmāk norādītajos laikposmos:
A-60 klase
60 minūtes.
A-30 klase
30 minūtes.
A-15 klase
15 minūtes
A-0 klase
0 minūtes
5. Kuģošanas drošības inspekcija pieprasa starpsienas vai klāja modeļa testēšanu, lai nodrošinātu tā atbilstību
minētajām prasībām attiecībā uz viengabalainību un temperatūras celšanos saskaņā ar IMO Rezolūciju A.754(18).
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, tekstu "IMO Rezolūciju A.754(18)" aizstāj ar
tekstu "Uzliesmošanas testu metožu kodeksu".
4. 
B klases pārsegumus
 veido starpsienas, klāji, griesti vai apšuvums un tie atbilst šādām prasībām:
1. tie ir būvēti tā, lai nepieļautu dūmu un liesmu izlaušanos līdz vienu stundu ilgā uzliesmošanas standarttesta
beigām;
2. tos izolē tā, lai testā neizmantotās puses vidējā temperatūra nepārsniegtu 140 °C virs sākotnējās temperatūras
un lai nevienā punktā, tajā skaitā nevienā savienojumā, temperatūra nepārsniegtu 225 °C virs sākotnējās temperatūras
turpmāk norādītajos laikposmos:
B-15 klase
15 min.
B-0 klase
0 min.
3. tie ir būvēti no apstiprinātiem neuzliesmojošiem materiāliem, un visiem materiāliem, ko izmanto B klases
pārsegumu būvē, jābūt neuzliesmojošiem, izņemot uzliesmojošu finieri, kura izmantošanu var atļaut ar noteikumu, ka
tas atbilst citām šīs nodaļas prasībām;
4. Kuģošanas drošības inspekcija pieprasa pārseguma modeļa pārbaudi, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajām
prasībām attiecībā uz viengabalainību un temperatūras celšanos saskaņā ar IMO Rezolūciju A.754(18).
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, tekstu "IMO Rezolūciju A.754(18)" aizstāj ar
"Uzliesmošanas testu metožu kodeksu".
5. 
"C" klases pārsegumi
 ir būvēti no apstiprinātiem neuzliesmojošiem materiāliem. Tiem nav jāatbilst prasībām, kas
attiecas uz dūmu un liesmu izlaušanos, ne arī temperatūras celšanās ierobežojumiem. Uzliesmojoša finiera
izmantošanu atļauj ar noteikumu, ka tas atbilst citām šīs nodaļas prasībām.
48
/
122
6. 
Pastāvīgi "B" klases griesti
 vai apšuvums ir tādi B klases griesti vai apšuvums, kas beidzas tikai pie A vai B
klases pārseguma.
7. 
Tērauds vai citi ekvivalenti materiāli
. Ja ir minēti vārdi "tērauds vai citi ekvivalenti materiāli", "ekvivalenti materiāli"
nozīmē visus neuzliesmojošus materiālus, kam pašiem par sevi vai izolācijas dēļ piemīt tērauda īpašībām ekvivalentas
mehāniskās izturības un integritātes īpašības pēc attiecīgās pakļaušanas uzliesmošanas standarttestam (piemēram,
alumīnija sakausējums ar atbilstošu izolāciju).
8. 
Zema liesmas izplatība
 nozīmē, ka šādi raksturota virsma pietiekami ierobežo liesmas izplatību, ko nosaka ar
uguns testu saskaņā ar IMO Rezolūciju A.653(16) attiecībā uz starpsienu, griestu un klāja apdares materiāliem.
8a. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Zema liesmas izplatība
 nozīmē, ka šādi raksturota virsma pietiekami ierobežo liesmas izplatību, ko nosaka
saskaņā ar Uzliesmošanas testu metožu kodeksu.
9. 
Galvenās vertikālās zonas
 ir sekcijas, kurās korpusu, virsbūvi un kabīnes sadala A klases pārsegums un kuru
vidējais garums un platums uz visiem klājiem kopumā nepārsniedz 40 metrus.
10. 
Dzīvojamās telpas
 ir telpas, ko izmanto sabiedriskajām telpām, gaiteņiem, tualetēm, kajītēm, birojiem,
slimnīcām, kinozālēm, spēļu un atpūtas telpām, frizētavām, pieliekamajiem, kuros nav virtuves iekārtu, un tamlīdzīgām
telpām.
11. 
Sabiedriskas telpas
 ir tā dzīvojamo telpu daļa, kurā ir zāles, ēdamistabas, saloni un līdzīgas pastāvīgi
norobežotas vietas.
12. 
Dienesta telpas
 ir telpas, kurās ir kambīzes, pieliekamie, virtuves iekārtas, slēdzami skapīši, pasta telpa un
naudas glabātuve, noliktavas, darbnīcas, izņemot tās, kas ietilpst mašīntelpā, un līdzīgas telpas un gaiteņi, kas ved uz
šīm telpām.
13. 
Kravas telpas
 ir visas telpas, ko izmanto kravai (tajā skaitā naftas kravas tanki), un gaiteņi, kas ved uz šīm
telpām.
13-1. 
Transportlīdzekļu telpas
 ir kravas telpas, ko paredzēts izmantot, lai pārvadātu mehāniskos transportlīdzekļus,
kam degvielas tvertnēs ir degviela piedziņas nodrošināšanai.
14. 
Ro-ro kravas telpas
 ir telpas, ko parasti nesadala un kas stiepjas visa kuģa garumā vai aizņem lielu daļu no tā,
un kurās parasti horizontālā virzienā var iekraut un no kurām var izkraut mehāniskos transportlīdzekļus, kam degvielas
tvertnēs ir degviela piedziņas nodrošināšanai un/vai preces (iesaiņotas vai neiesaiņotas, vagonos vai piekabēs,
transportlīdzekļos (tajā skaitā autocisternās un dzelzceļa cisternās), piekabēs, konteineros, paliktņos, nomontējamos
rezervuāros vai līdzīgās nostiprināmās konstrukcijās vai tvertnēs).
15. 
Atvērtas ro-ro telpas
 ir ro-ro kravas telpas, kas ir atvērtas abos galos vai vienā galā un kas nodrošinātas ar
atbilstošu dabisku ventilāciju visā garumā, izmantojot pastāvīgas atveres sānu apšuvumā vai klāja segumā, vai no
augšas, un uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, šo kravas telpu kopējais virsmas laukums ir
vismaz 10 % no sienu kopējā virsmas laukuma.
15-1. 
Atvērtas transportlīdzekļu telpas
 ir transportlīdzekļu telpas, kas ir atvērtas abos galos vai vienā galā un kas
nodrošinātas ar atbilstošu dabisku ventilāciju visā garumā, izmantojot pastāvīgas atveres sānu apšuvumā vai klāja
segumā, vai no augšas, un uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, šo kravas telpu kopējais virsmas
laukums ir vismaz 10 % no sienu kopējā virsmas laukuma.
16. 
Slēgtas ro-ro kravas telpas
 ir ro-ro kravas telpas, kas nav atvērtas ro-ro kravas telpas, ne arī atklātais klājs.
16-1. 
Slēgtas transportlīdzekļu telpas
 ir transportlīdzekļu telpas, kas nav atvērtas transportlīdzekļu telpas, ne arī
atklātais klājs.
17. 
Atklātais klājs
 ir klājs, kas pilnībā pakļauts laika apstākļu iedarbībai no augšas un vismaz no diviem sāniem.
18. 
Īpašas kategorijas telpas
 ir tās slēgtās transportlīdzekļu telpas virs starpsienu klāja vai zem tā, kurās var
iebraukt un no kurām var izbraukt transportlīdzekļus un kurās var uzturēties pasažieri. Īpašas kategorijas telpas var
ierīkot uz vairākiem klājiem ar noteikumu, ka kopējais tīrais transportlīdzekļu svars nepārsniedz 10 metrus.
19.1. 
A kategorijas mašīntelpas
 ir telpas un gaiteņi, kas ved uz tām, kurās ir:
1. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto galvenajos dzinējos; vai
2. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto citiem nolūkiem, nevis galvenajos dzinējos, ja šo mehānismu kopējā jauda
nav mazāka par 375 kW; vai
3. visi šķidrā kurināmā katli vai šķidrās degvielas sagatavošanas agregāti.
49
/
122
19.2. 
Mašīntelpas
 ir visas A kategorijas mašīntelpas un visas pārējās telpas, kurās ir dzinēji, katli, šķidrās
degvielas sagatavošanas agregāti, tvaika un iekšdedzes dzinēji, ģeneratori un svarīgākie elektriskie mehānismi,
degvielas uzpildes vietas, saldēšanas, stabilizācijas, ventilācijas un kondicionēšanas iekārtas, un tamlīdzīgas telpas
un gaiteņi, kas ved uz šīm telpām.
20. 
Šķidrās degvielas sagatavošanas agregāts
 ir iekārta, ko izmanto, lai sagatavotu šķidro degvielu padevei uz
šķidrā kurināmā katlu, vai iekārta, ko izmanto, lai sagatavotu sakarsētas degvielas padevi iekšdedzes dzinējam, un tās
sastāv no saspiestas degvielas sūkņiem, filtriem un sildītājiem, kas sagatavo degvielu pie spiediena, kas pārsniedz
0,18 N/mm
2
.
21. 
Kontrolpunkti
 ir telpas, kurās atrodas kuģa radioiekārta vai galvenās navigācijas iekārtas, vai avārijas
elektroenerģijas avots, vai kur ir koncentrēta ugunsgrēka reģistrēšanas vai ugunsdrošības iekārta.
21.1. 
Centrālais kontrolpunkts
 ir kontrolpunkts, kurā ir koncentrētas šādas vadības un indikatoru funkcijas:
1. stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas;
2. automātiskas sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas;
3. ugunsdrošo durvju indikatoru paneļi;
4. ugunsdrošo durvju noslēgšana;
5. ūdensnecaurlaidīgo durvju indikatoru paneļi;
6. ūdensnecaurlaidīgo durvju noslēgšana;
7. ventilatori;
8. vispārējā/ugunsgrēka signalizācija;
9. sakaru sistēmas, tajā skaitā telefoni; un
10. skaļruņu sistēmu mikrofoni.
21.2. 
Pastāvīgā uzraudzībā esošais centrālais kontrolpunkts
 ir centrālais kontrolpunkts, kurā pastāvīgi uzturas
atbildīgais apkalpes loceklis.
22. 
Telpas, kurās ir mēbeles un aprīkojums ar ierobežotu aizdegšanās risku
, II-2/B/4. noteikumā ir telpas, kurās ir
mēbeles un aprīkojums ar ierobežotu aizdegšanās risku (kajītes, sabiedriskās telpas, dienesta telpas vai citas
dzīvošanai paredzētas telpas), kurās:
1. visas iebūvētās mēbeles, piemēram, rakstāmgaldi, skapji, tualetes galdiņi, pultis, skapīši ir izgatavoti vienīgi no
apstiprinātiem neuzliesmojošiem materiāliem, izņemot viegli uzliesmojošu finieri, kura biezums nepārsniedz 2 mm un
ko var izmantot minēto mēbeļu daba virsmām;
2. visām neiebūvētajām mēbelēm, piemēram, krēsliem, dīvāniem, galdiem, karkass ir izgatavots no
neuzliesmojošiem materiāliem;
3. visu drapējumu, aizkaru un citu piekārtu tekstilizstrādājumu materiāli ir izturīgi pret liesmu izplatīšanos, un šī
izturība nav mazāka par vilnas ar masu 0,8 kg/m 2 izturību saskaņā ar grozīto IMO Rezolūciju A.471(XII).
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, tekstu "grozīto IMO Rezolūciju A.471(XII)"
aizstāj ar tekstu "Uzliesmošanas testu metožu kodeksu";
4. visi grīdas segumi ir izturīgi pret liesmu izplatīšanos, un šī izturība nav mazāka par šim pašam nolūkam
izmantota vilnas materiāla izturību.
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, šo apakšpunktu aizstāj ar šo:
visiem grīdas segumiem ir vāja uguns izplatīšanas spēja;
5. visām atklātajām starpsienu virsmām, apšuvumiem un griestiem ir vāja uguns izplatīšanas spēja; un
6. visas polsterētās mēbeles ir izturīgas pret aizdegšanos un liesmu izplatīšanos saskaņā ar IMO Rezolūcijas
A.652(16) Polsterētu mēbeļu uzliesmošanas testu metodēm.
B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, tekstu "IMO Rezolūciju A.652(16)" aizstāj ar
tekstu "Uzliesmošanas testu metožu kodeksu".
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
50
/
122
7. visi gultas piederumi ir izturīgi pret aizdegšanos un liesmu izplatīšanos, ko nosaka saskaņā ar Uzliesmošanas
testu metožu kodeksu.
23. 
Ro-ro pasažieru kuģis
 ir pasažieru kuģis ar ro-ro kravas telpām vai īpašas kategorijas telpām, kas definētas
šajā noteikumā.
24. 
Uzliesmošanas testu metožu kodekss
 ir Starptautiskais kodekss par ugunsdrošības testu metožu
piemērošanu, kas pieņemts ar grozīto Rezolūciju MSC.61(67).
25. 
Ugunsdrošības sistēmu kodekss
 ir Starptautiskais ugunsdrošības sistēmu kodekss, kas pieņemts ar grozīto
Rezolūciju MSC.98(73).
26. 
Uzliesmošanas temperatūra
 ir temperatūra Celsija grādos (slēgtā tīģeļa tests), pie kuras priekšmets izdala
pietiekami 
daudz
 uzliesmojošu tvaiku, lai aizdegtos, ko nosaka ar apstiprinātu uzliesmošanas temperatūras aparātu.
27. 
Preskriptīvas prasības
 nozīmē konstrukcijas raksturīgās īpašības, ierobežotus izmērus vai ugunsdrošības
sistēmas, kas precizētas šajā nodaļā.
28. 
Ugunsdrošības aizbīdnis
 II-2/B/9a. noteikuma īstenošanas nolūkā ir ventilācijas cauruļvadā uzstādīta ierīce, kas
normālos apstākļos paliek atvērta, netraucējot plūsmai cauruļvadā, un tiek aizvērta ugunsgrēka laikā, apturot plūsmu
cauruļvadā, lai ierobežotu uguns pārnesi. Ar iepriekš sniegtās definīcijas izmantošanu var būt saistīti šādi termini:
1. 
automātisks ugunsdrošības aizbīdnis
 ir ugunsdrošības aizbīdnis, kas aizveras neatkarīgi, reaģējot uz
sadegšanas produktu iedarbību;
2. 
ar roku darbināms ugunsdrošības aizbīdnis
 ir ugunsdrošības aizbīdnis, kura atvēršanu vai aizvēršanu apkalpe
veic ar rokām;
3. 
ar tālvadību vadāms ugunsdrošības aizbīdnis
 ir ugunsdrošības aizbīdnis, kuru apkalpe aizver, izmantojot vadības
ierīci, kas atrodas attālināti no vadāmā aizbīdņa.
29. 
Dūmu aizbīdnis
 II-2/B/9a. noteikuma īstenošanas nolūkā ir ventilācijas cauruļvadā uzstādīta ierīce, kas
normālos apstākļos paliek atvērta, netraucējot plūsmai cauruļvadā, un tiek aizvērta ugunsgrēka laikā, apturot plūsmu
cauruļvadā, lai ierobežotu dūmu un karstu gāzu pārnesi. Dūmu aizbīdnis nav paredzēts tā pārseguma ugunsizturības
nodrošināšanai, kurā ierīkots ventilācijas cauruļvads. Iepriekš sniegtās definīcijas izmantošana var būt saistīta ar
šādiem terminiem:
1. 
automātisks dūmu aizbīdnis
 ir dūmu aizbīdnis, kas aizveras neatkarīgi, reaģējot uz dūmu vai karstu gāzu
iedarbību;
2. 
ar roku darbināms dūmu aizbīdnis
 ir dūmu aizbīdnis, kura atvēršanu vai aizvēršanu apkalpe veic ar rokām;
3. 
ar tālvadību vadāms dūmu aizbīdnis
 ir dūmu aizbīdnis, kuru apkalpe aizver, izmantojot vadības ierīci, kas
atrodas attālināti no vadāmā aizbīdņa.
3. 
Ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, ugunsdzēsības hidranti, šļūtenes un sprauslas (R 4)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.1. Uz katra kuģa ir ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, hidranti, šļūtenes un sprauslas, kas
attiecīgi atbilst šā noteikuma prasībām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA
1.2. Ja ir vajadzīgi vairāki neatkarīgi ugunsdzēsības sūkņi, viegli pieejamā un izturīgā vietā ārpus mašīntelpas ierīko
atvienojošus vārstus, lai no pārējās ugunsdzēsības maģistrāles atdalītu to ugunsdzēsības maģistrāles daļu mašīntelpā,
kurā ietilpst galvenais ugunsdzēsības sūknis vai sūkņi. Ugunsdzēsības maģistrāli ierīko tā, lai tad, kad ir aizvērti
atvienojošie vārsti, visiem kuģa ugunsdzēsības hidrantiem, izņemot tos, kas atrodas iepriekšminētajā mašīntelpā,
ūdeni var piegādāt ugunsdzēsības sūknis ārpus minētās mašīntelpas, izmantojot caurules, kas nešķērso mašīntelpu.
Izņēmuma gadījumā avārijas ugunsdzēsības sūkņa iesūkšanas un izsūknēšanas cauruļu sistēmas neliela daļa var
šķērsot mašīntelpu, ja to nav izdevīgi ierīkot, apejot mašīntelpu, ar noteikumu, ka ugunsdzēsības maģistrāles
viengabalainību saglabā, ievietojot caurules pietiekami biezā tērauda apvalkā.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1.3. Viegli pieejamā un izturīgā vietā ārpus mašīntelpas ierīko atvienojošus vārstus, lai no pārējās ugunsdzēsības
maģistrāles atdalītu to ugunsdzēsības maģistrāles daļu mašīntelpā, kurā ietilpst galvenais ugunsdzēsības sūknis vai
sūkņi. Ugunsdzēsības maģistrāli ierīko tā, lai tad, kad ir aizvērti atvienojošie vārsti, visiem kuģa ugunsdzēsības
hidrantiem, izņemot tos, kas atrodas iepriekšminētajā mašīntelpā, ūdeni var piegādāt cits sūknis vai avārijas
ugunsdzēsības sūknis. Avārijas sūkni, šā sūkņa jūras ūdens ieplūdes atveri un iesūknēšanas un izsūknēšanas
51
/
122
caurules un atvienojošos vārstus ierīko ārpus mašīntelpas. Ja tas nav iespējams, mašīntelpā var ierīkot jūrnieka lādi, ja
vārstu regulē ar tālvadību no posteņa tajā pašā nodalījumā, kur atrodas avārijas sūknis, un iesūknēšanas caurule ir pēc
iespējas īsāka. Iesūknēšanas vai izplūdes cauruļvadi var šķērsot mašīntelpu ar noteikumu, ka tiem ir pietiekami biezs
tērauda apvalks vai izolācija atbilstoši A-60 standartiem. Cauruļu sieniņas ir pietiekami biezas, un tās nedrīkst būt
plānākas par 11 mm, un tās ir savienotas metinot, izņemot uzmavveida savienojumu ar jūras ūdens ieplūdes vārstu.
JAUNI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI UN JAUNI C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN
VAIRĀK
2. 
Ugunsdzēsības sūkņu jauda
1. Vajadzīgie ugunsdzēsības sūkņi ugunsdzēšanas nolūkā pie 
4.2
. punktā norādītā spiediena var piegādāt ūdens
daudzumu, kas ir vismaz divas trešdaļas no daudzuma, kas jāizsūknē kravas telpu sūkņiem, kad tos izmanto
atsūknēšanā.
2. Uz katra kuģa, kur saskaņā ar šo noteikumu jābūt vairākiem ugunsdzēsības sūkņiem, katra vajadzīgā sūkņa
jauda ir vismaz 80 % no kopējās vajadzīgās jaudas, izdalot ar vajadzīgo ugunsdzēsības sūkņu obligāto skaitu, bet
jebkurā gadījumā tā nedrīkst būt mazāka par 25 m 3 /h un jebkurā gadījumā katrs sūknis var piegādāt vismaz divas
vajadzīgās ūdensstrūklas. Šie ugunsdzēsības sūkņi var apgādāt ugunsdzēsības maģistrāles sistēmu atbilstoši
izvirzītajiem nosacījumiem.
3. Ja uz kuģiem, kas uzbūvēti 
2003. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk, uzstādīto sūkņu skaits pārsniedz minimālo sūkņu
skaitu, papildu sūkņu jauda ir vismaz 25 m 3 /h un tie var piegādāt vismaz divas ūdensstrūklas, ko pieprasa šā
noteikuma 
5. punkts
.
3. 
Ugunsdzēsības sūkņu, ugunsdzēsības maģistrāļu sistēma un ūdens apgādes ērta pieejamība
1. Uz kuģiem uzstāda mehāniskās piedziņas ugunsdzēsības sūkņus šādā skaitā:
1. kuģi, kas drīkst pārvadāt vairāk nekā 500 pasažierus: vismaz trīs sūkņi, no kuriem viens var būt sūknis, ko
darbina galvenais dzinējs;
2. kuģi, kas drīkst pārvadāt 500 pasažierus un mazāk: vismaz divi sūkņi, no kuriem viens var būt sūknis, ko darbina
galvenais dzinējs.
2. Kanalizācijas, balasta, kravas telpu vai vispārējas lietošanas sūkņus var uzskatīt par ugunsdzēsības sūkņiem ar
noteikumu, ka tos parasti neizmanto naftas sūknēšanai un – ja tos reizēm izmanto šķidrās degvielas pārliešanai vai
sūknēšanai, tos aprīko ar piemērotām pārslēgšanas ierīcēm.
3. Jūras ūdens ieplūdes, ugunsdzēsības sūkņu un to enerģijas avotu sistēma ir tāda, lai, izceļoties ugunsgrēkam
vienā nodalījumā uz kuģa, kas drīkst pārvadāt vairāk nekā 250 pasažierus, nepārstāj darboties visi ugunsdzēsības
sūkņi.
Uz jauniem B klases kuģiem, kas drīkst pārvadāt 250 pasažierus vai mazāk, ja, izceļoties ugunsgrēkam vienā
nodalījumā, var pārstāt darboties visi sūkņi, kā alternatīvu ūdens piegādei ugunsdzēšanas nolūkā izmanto neatkarīgi
darbināmu, mehāniskas piedziņas avārijas ugunsdzēsības sūkni, kura enerģijas avots un jūras ūdens ieplūdes atvere
atrodas ārpus mašīntelpas. Minētajam neatkarīgi darbināmajam mehāniskās piedziņas avārijas ugunsdzēsības sūknim
jāatbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem attiecībā uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai
vēlāk.
4. Uz jauniem B klases kuģiem, kas drīkst pārvadāt vairāk nekā 250 pasažierus, ērti pieejamas ūdens apgādes
sistēma ir tāda, ka no jebkura iekštelpās esoša ugunsdzēsības hidranta tūlīt var iegūt vismaz vienu efektīvu
ūdensstrūklu un turpmāko ūdens padevi nodrošina ar vajadzīgā ugunsdzēsības sūkņa automātisku palaišanu.
5. Uz kuģiem, kur mašīntelpu periodiski atstāj bez uzraudzības vai sardzē jāstāv tikai vienam apkalpes loceklim,
ugunsdzēsības maģistrāles sistēma tūlīt piegādā ūdeni ar piemērotu spiedienu, no komandtiltiņa vai ugunsgrēka
kontrolpunkta – ja ir – ar tālvadību palaižot vienu no galvenajiem ugunsdzēsības tālvadības sūkņiem vai arī ar vienu
galveno ugunsdzēsības sūkni pastāvīgi turot zem spiediena ugunsdzēsības maģistrāles sistēmu.
6. Katra ugunsdzēsības sūkņa spiedienvārstu aprīko ar vienvirziena vārstu.
4. 
Ugunsdzēsības maģistrāļu diametrs un spiediens tajās
1. Ugunsdzēsības maģistrāles un ūdensapgādes cauruļu diametrs ir pietiekami liels, lai varētu efektīvi sadalīt
maksimālo vajadzīgo izplūdi no diviem ugunsdzēsības sūkņiem, kas darbojas vienlaicīgi.
2. Ja divi sūkņi vienlaicīgi pa 8. punktā norādītajām sprauslām piegādā ūdeni, un ir pietiekams krānu skaits, lai
nodrošinātu 4.1. punktā minēto ūdens daudzumu, visos krānos uztur šādu minimālo spiedienu:
B klases kuģi, kas drīkst pārvadāt
Jauni
Esošie
52
/
122
vairāk kā 500 pasažierus
0,4 N/mm
2
0,3 N/mm
2
līdz 500 pasažieriem
0,3 N/mm
2
0,2 N/mm
2
3. Maksimālais spiediens visos krānos nepārsniedz spiedienu, pie kāda var efektīvi kontrolēt ugunsdzēsības
šļūteni.
5. 
Ugunsdzēsības hidrantu skaits un izvietojums
1. Ugunsdzēsības hidrantu skaits un ievietojums ir tāds, lai vismaz divas ūdensstrūklas no dažādiem hidrantiem,
no kurām viena izplūst no viengabala šļūtenes, var sasniegt jebkuru kuģa daļu, kurā kuģošanas laikā parasti uzturas
pasažieri vai apkalpe, un jebkuru tukšu kravas telpu daļu, jebkuru ro-ro kravas telpu vai īpašas kategorijas telpu, turklāt
šīs telpas gadījumā jebkura telpas daļa ir aizsniedzama ar divām ūdensstrūklām no divām viengabala šļūtenēm. Turklāt
minētos ugunsdzēsības hidrantus ierīko pie ejām, kas ved uz aizsargātām telpām.
2. Dzīvojamās telpās, dienesta telpās un mašīntelpās krānu skaits un izvietojums atbilst 
5.1
. punkta prasībām, kad
ir aizvērtas visas ūdensnecaurlaidīgās durvis un visas durvis galvenajā vertikālajā zonā.
3. Ja mašīntelpas apakšējai daļai var piekļūt no blakus esošā dzenvārpstas tuneļa, tās ārpusē ierīko divus
ugunsdzēsības hidrantus pie ieejas mašīntelpā. Ja mašīntelpā iekļūst no citām telpām, vienā no šīm telpām pie ieejas
mašīntelpā ierīko divus ugunsdzēsības hidrantus. Šīs prasības neievēro, ja tuneli vai blakus esošās telpas neizmanto
kā evakuācijas ceļu.
6. 
Cauruļvadi un ugunsdzēsības hidranti
1. Ugunsdzēsības maģistrālēm un hidrantiem neizmanto materiālus, kas uguns ietekmē sabojājas, ja vien tiem
nenodrošina atbilstošu aizsardzību. Cauruļvadus un ugunsdzēsības hidrantus izvieto tā, lai tiem var viegli pievienot
ugunsdzēsības šļūtenes. Cauruļvadu un ugunsdzēsības hidrantu sistēmu ierīko tā, lai nepieļautu aizsalšanas iespēju.
Uz kuģiem, kas kravu var pārvadāt uz klāja, ugunsdzēsības hidrantus izvieto tā, lai tie vienmēr ir brīvi pieejami, un
cauruļvadus ierīko pēc iespējas tālāk, lai tos nevarētu sabojāt minētā krava.
2. Katru ugunsdzēsības šļūteni aprīko ar vārstu, lai jebkuru ugunsdzēsības šļūteni varētu atvienot, kamēr
ugunsdzēsības sūkņi strādā.
3. Kuģos, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, atvienojošos vārstus ierīko visiem atklātā klāja
ugunsdzēsības maģistrāles atzariem, ko neizmanto ugunsdzēšanai, bet citiem nolūkiem.
7. 
Ugunsdzēsības šļūtenes
1. Ugunsdzēsības šļūtenes izgatavo no Kuģošanas drošības inspekcijas apstiprināta dilumizturīga materiāla un to
garums ir pietiekams, lai raidītu ūdensstrūklu uz jebkuru telpu, kur to izmantošana ir vajadzīga. Katru šļūteni aprīko ar
sprauslu un vajadzīgajiem savienojumiem. Šļūteņu savienojumiem un sprauslām jābūt pilnībā savstarpēji
aizvietojamām. Šļūtenes, kas šajā nodaļā ir precizētas kā "ugunsdzēsības šļūtenes", kopā ar vajadzīgajiem cauruļu
piederumiem un instrumentiem, tur lietošanas gatavībā bīstamās vietās pie ūdensapgādes hidrantiem vai
savienojumiem. Turklāt to kuģu iekštelpās, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, ugunsdzēsības šļūtenes ir
pastāvīgi savienotas ar ugunsdzēsības hidrantiem.
2. Katram no 
5. punktā
 minētajiem ugunsdzēsības hidrantiem ir viena šļūtene. Ugunsdzēsības šļūtenes garums uz
klāja un virsbūvē nepārsniedz 20 metrus un mašīntelpās – 15 metrus, bet uz mazākiem kuģiem – attiecīgi 15 un 10
metrus.
8. 
Sprauslas
1.1. Šajā nodaļā sprauslu standartizmēri ir 12 mm, 16 mm un 19 mm vai pēc iespējas tuvāki šiem izmēriem. Ja
izmanto citas sistēmas, piemēram, ūdens miglas sistēmu, var atļaut izmantot sprauslas ar citu diametru.
1.2. Visas sprauslas ir apstiprināta divfunkciju tipa sprauslas (t.i., smidzināšanas/strūklas tips) un ir noslēdzamas.
2. Dzīvojamās telpās un dienesta telpās nav jāizmanto sprauslas, kuru izmērs pārsniedz 12 mm.
3. Mašīntelpās un ārtelpās sprauslas izmērs ir tāds, lai ar divām strūklām pie 
4. punktā
 minētā spiediena var iegūt
maksimālo iespējamo izplūdi no vismazākā sūkņa ar noteikumu, ka nav jāizmanto sprauslas, kuru izmērs pārsniedz
19 mm.
JAUNI C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM
9. 
Ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, hidranti, šļūtenes, sprauslas un ērti pieejama ūdensapgāde
1. Vajadzīgs viens neatkarīgs ugunsdzēsības sūknis, kas ugunsdzēšanas nolūkā var piegādāt vismaz vienu
ūdensstrūklu no jebkura ugunsdzēsības hidranta pie turpmāk minētā spiediena. Šādi piegādātais ūdens daudzums
nedrīkst būt mazāks par divām trešdaļām no daudzuma, kas jāatsūknē kravas telpas sūkņiem, ja tos izmanto
53
/
122
atsūknēšanā. Izšļācot iepriekšminēto maksimālo ūdens daudzumu no ugunsdzēsības hidrantiem ar 12, 16 vai 19 mm
sprauslām, šie ugunsdzēsības sūkņi jebkurā hidrantā var uzturēt B klases kuģiem vajadzīgo minimālo spiedienu.
2. Uz visiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 250 pasažierus, ierīko papildu ugunsdzēsības sūkni, kas ir pastāvīgi
savienots ar ugunsdzēsības maģistrāli. Šiem sūkņiem ir mehāniskā piedziņa. Šie sūkņi un to enerģijas avots
neatrodas vienā nodalījumā ar 9.1. punktā pieprasīto sūkni un tie ir pastāvīgi pieslēgti jūras ūdens ieplūdes atverei
ārpus mašīntelpas. Šie sūkņi var piegādāt vismaz vienu ūdensstrūklu no jebkura kuģa ugunsdzēsības hidranta,
saglabājot vismaz 0,3 N/mm 2 spiedienu.
3. Kanalizācijas, balasta, kravas telpu vai vispārējas lietošanas sūkņus var uzskatīt par ugunsdzēsības sūkņiem.
4. Uz katra kuģa ierīko ugunsdzēsības maģistrāli, kuras diametrs ir pietiekami liels, lai varētu efektīvi sadalīt
iepriekšminēto maksimālo izplūdi. Ugunsdzēsības hidrantu skaits un izvietojums ir tāds, ka vismaz viena ūdensstrūkla
var sasniegt jebkuru kuģa daļu, ja izmanto maksimāla garuma viengabala šļūteni, kas paredzēta B klases kuģiem 7.2.
punktā.
5. Uz katra kuģa katram ugunsdzēsības hidrantam ir vismaz viena ugunsdzēsības šļūtene.
6. Uz kuģiem, kur mašīntelpu periodiski atstāj bez uzraudzības vai sardzē jāstāv tikai vienam apkalpes loceklim,
ugunsdzēsības maģistrāles sistēma tūlīt piegādā ūdeni ar piemērotu spiedienu, no komandtiltiņa vai ugunsgrēka
kontrolpunkta – ja ir – ar tālvadību palaižot vienu no galvenajiem ugunsdzēsības tālvadības sūkņiem vai arī ar vienu
galveno ugunsdzēsības sūkni pastāvīgi turot zem spiediena ugunsdzēsības maģistrāles sistēmu.
7. Katra ugunsdzēsības sūkņa spiedienvārstu aprīko ar vienvirziena vārstu.
4. 
Stacionāras ugunsdzēsības sistēmas (R 5 + 8 + 9 + 10)
1. 
Stacionāras gāzes ugunsdzēsības sistēmas Vispārīgi noteikumi (R 5.1)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
1. Caurules, kas vajadzīgas ugunsdzēšanas līdzekļa novadīšanai uz aizsargātām telpām, aprīko ar kontrolvārstiem,
kas ir skaidri marķēti ar norādi par to, līdz kurām telpām caurules ir ievilktas. Piemērotā veidā nodrošina to, ka netiek
pieļauta šā līdzekļa nejauša iepludināšana telpās.
2. Ugunsdzēšanas līdzekļa sadales cauruļvadus ierīko un sprauslas izvieto tā, lai iegūtu vienmērīgu līdzekļa
sadalījumu.
3. Paredz iespēju ārpus aizsargātajām telpām aizvērt visas atveres, pa kurām aizsargātajās telpās varētu ieplūst
gaiss vai izplūst gāze.
4. Paredz automātisku skaņas signālu, kas brīdina par ugunsdzēšanas līdzekļa ielaišanu telpā, kurā parasti strādā
apkalpe vai kurā apkalpe var iekļūt. Trauksmes signāls skan attiecīgu laikposmu pirms līdzekļa ielaišanas.
5. Visu stacionāro gāzes ugunsdzēsības sistēmu vadības ierīces ir viegli pieejamas un vienkārši darbināmas un ir
koncentrētas tikai posteņos, kam nav iespējams nokļūt izolācijā no pārējā kuģa, ja aizsargājamajā telpā izceļas
ugunsgrēks. Katrā postenī ir skaidri saprotamas instrukcijas attiecībā uz sistēmas izmantošanu, ņemot vērā apkalpes
drošību.
6. Ugunsdzēšanas līdzekļa automātiska palaišana nav atļauta, izņemot mašīntelpās pie iekārtām ar augstu
aizdegšanās risku vai slēgtās augsta ugunsdrošības riska telpās mašīntelpas iekšienē, izņemot gadījumus, kad to
atļauj attiecībā uz lokālām automātiskām iemontētām ietaisēm papildus un neatkarīgi no pieprasītās stacionārās
ugunsdzēsības sistēmas.
7. Ja ugunsdzēšanas līdzekļa daudzums ir paredzēts vairāk nekā vienas telpas aizsardzībai, pieejamajam līdzekļa
daudzumam nav jāpārsniedz lielākais daudzums, kāds vajadzīgs jebkurai šādi aizsargājamai vietai.
8. Izņemot, ja citādi ir atļauts, ugunsdzēšanas līdzekļa uzglabāšanai vajadzīgās tvertnes izvieto ārpus
aizsargātajām telpām saskaņā ar 
1.11
. punktu.
9. Apkalpei vai krasta personālam paredz iespēju drošā veidā pārbaudīt līdzekļa daudzumu tvertnēs.
10. Ugunsdzēsības līdzekļa uzglabāšanas tvertnes un ar tām saistītās spiediena detaļas ir paredzētas atbilstošam
praktiskam lietojumam, ņemot vērā to atrašanās vietu un ekspluatācijas laikā paredzamo maksimālo apkārtējo
temperatūru.
11. Ja ugunsdzēšanas līdzekli uzglabā ārpus aizsargātas vietas, to uzglabā telpā, kas ir droša un viegli pieejama
un ko efektīvi vēdina. Vēlams, lai ieeja šajā uzglabāšanas telpā ir no atklātā klāja un jebkurā gadījumā tā nedrīkst būt
savienota ar aizsargāto vietu.
54
/
122
Ieejas durvis ir veramas uz ārpusi, un starpsienas un klāji, kuros ir durvis un citas aizvēršanas ierīces un kas
norobežo minētās telpas un blakus esošās noslēgtās telpas, ir gāzes necaurlaidīgas. Attiecīgā gadījumā piemērojot II-
2/B/4. vai II-2/B/5. noteikuma starpsienu un klāju ugunsizturības tabulas, minētās uzglabāšanas telpas uzskata par
kontrolpunktiem.
12. Jaunu kuģu ugunsdzēsības sistēmās un jaunās ietaisēs uz esošajiem kuģiem nav atļauts izmantot
ugunsdzēšanas līdzekli, kas pats par sevi vai paredzamos lietošanas apstākļos izdala toksiskas gāzes tādā
daudzumā, kas apdraud cilvēkus, vai izdala apkārtējai videi bīstamas gāzes.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
13. Stacionāras gāzes ugunsdzēsības sistēmas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
14. Paredz iespēju ārpus aizsargātajām telpām aizvērt visas atveres, pa kurām aizsargātajā telpā varētu ieplūst
gaiss vai izplūst gāze.
15. Ja ugunsdzēšanas līdzekli uzglabā ārpus aizsargātās vietas, to uzglabā telpā, kas atrodas aiz priekšējās
triecienstarpsienas un ko neizmanto citiem nolūkiem. Vēlams, lai ieeja šajā uzglabāšanas telpā ir no atklātā klāja un
jebkurā gadījumā tā nedrīkst būt savienota ar aizsargāto vietu. Ja uzglabāšanas telpa atrodas zem klāja, tā neatrodas
dziļāk kā vienu klāju zem atklātā klāja un ir tieši pieejama pa kāpnēm no atklātā klāja.
Telpas, kas atrodas zem klāja, vai telpas, kurās nevar ieiet no atklātā klāja, aprīko ar mehānisku ventilācijas
sistēmu, kas paredzēta izplūdes gaisa savākšanai no telpas apakšas un kura nodrošina vismaz 6 gaisa apmaiņas
reizes stundā. Ieejas durvis ir veramas uz ārpusi, un starpsienas un klāji, kuros ir durvis un citas aizvēršanas ierīces un
kas norobežo minētās telpas un blakus esošās noslēgtās telpas, ir gāzes necaurlaidīgas. Piemērojot šīs nodaļas B
daļas 4.1, 4.2, 5.1 un 5.2 tabulu, minētās uzglabāšanas telpas uzskata par kontrolpunktiem.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
16. Nodrošina ugunsdzēšanas līdzekļa papildu daudzumu, ja jebkurā telpā gaisa savācējos ir tāds brīvā gaisa
daudzums, ka, ugunsgrēka gadījumā ielaižot šo gaisu minētajā telpā, ievērojami samazināsies stacionāro
ugunsdzēsības sistēmu efektivitāte.
17. Stacionāro ugunsdzēsības ietaišu piegādātāji nodrošina ietaises aprakstu, tajā skaitā apkopes pārbaudes
punktu sarakstu angļu valodā un karoga valsts oficiālajā valodā (valodās).
18. Kuģošanas drošības inspekcijas apstiprināts eksperts, ietaises piegādātājs vai atzīta organizācija vismaz reizi
gadā pārbauda ugunsdzēšanas līdzekļa daudzumu.
19. Periodiskās pārbaudes, ko veic kuģa vecākais mehāniķis vai rīko kuģa vadība, reģistrē kuģa žurnālā, norādot
attiecīgās pārbaudes apjomu un laiku.
20. To ugunsdzēsības iekārtu konstrukcija un izmēri, kas nav paredzētas un kas ir uzstādītas, piemēram,
noliktavās, atbilst šā noteikuma prasībām, kuras noteiktas attiecīgajam ietaises tipam.
21. Visas durvis, kas ved uz telpām, ko aizsargā ar CO 2 ietaisi, marķē ar šādu tekstu "Šo telpu aizsargā CO 2
ietaise, un telpa ir evakuējama, atskanot trauksmes signālam".
 2. 
Ogļskābās gāzes sistēmas (R 5.2.)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
1.1. Ja nav paredzēts citādi, kravas telpās pieejamajam CO 2 daudzumam jābūt pietiekamam, lai obligātais brīvās
gāzes tilpums ir vienāds ar 30 % no minētajā veidā aizsargātas vislielākās kuģa kravas telpas bruto tilpuma.
Ja ar ventilācijas cauruļvadiem ir savienotas divas kravas telpas vai vairāk, šīs kravas telpas uzskata par vienu telpu.
Kuģiem, ko izmanto transportlīdzekļu pārvadāšanai, aprēķinātais nepieciešamais CO 2 daudzums ir 45 % no
vislielākās kravas telpas bruto tilpuma.
1.2. Mašīntelpās ogļskābās gāzes daudzumam jābūt pietiekamam, lai brīvās gāzes minimālais tilpums ir vienāds ar
vislielāko no turpmāk minētajiem tilpumiem:
1. 40 % no vislielākās minētajā veidā aizsargātās mašīntelpas bruto tilpuma; tilpums, kurā nav iekļauta šahtas daļa
virs šahtas līmeņa vai horizontālās virsmas, ir 40 % vai mazāk no attiecīgās telpas horizontālās virsmas, ko nosaka pa
vidu starp rezervuāra griestiem un šahtas apakšējo daļu; vai
2. 35 % no vislielākās aizsargājamās mašīntelpas bruto tilpuma, ietverot šahtu; ar noteikumu, ka divas kravas
telpas vai vairāk, kas nav pilnībā atdalītas, uzskata par vienu telpu.
2. Šajā punktā brīvās ogļskābās gāzes tilpumu aprēķina kā 0,56 m 3 /kg.
55
/
122
3. Stacionārā cauruļvadu sistēma ir ierīkota tā, lai 85 % no gāzes var ielaist telpā 2 minūšu laikā.
4. ogļskābās gāzes atbrīvošanas mehānisms:
1. Ierīko divas atsevišķas vadības ierīces, lai ielaistu ogļskābo gāzi aizsargātā vietā un nodrošinātu signalizācijas
darbību. Vienu vadības ierīci izmanto, lai izlaistu gāzi no tvertnēm, kurās to uzglabā. Otro vadības ierīci izmanto, lai
atvērtu cauruļvadu sistēmas vārstu, kas ielaiž gāzi aizsargātajā vietā.
2. Abas vadības ierīces atrodas atbrīvošanas mehānisma kastē, uz kuras ir skaidri marķēta konkrētā telpa. Ja
kontroles ierīču kaste ir aizslēdzama, kastes atslēgu novieto aiz izsitama stikla redzamā vietā blakus kastei.
5. Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina to, ka telpas, kurās atrodas CO 2 baterijas, ir pienācīgi aprīkotas ar
pieeju, ventilāciju un sakaru iekārtām. Tā veic visus drošības pasākumus, kas vajadzīgi attiecībā uz CO 2 cilindru,
cauruļu un cauruļu piederumu konstrukciju, uzstādīšanu, marķēšanu, piepildīšanu un testēšanu, kā arī attiecībā uz
minēto ietaišu vadības un signalizācijas iekārtām.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
6. ogļskābās gāzes sistēmas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
7. Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina, ka telpas, kurās atrodas CO 2 baterijas, ir pienācīgi aprīkotas ar
pieeju, ventilāciju un sakaru iekārtām. Tā veic visus drošības pasākumus, kas vajadzīgi attiecībā uz CO 2 cilindru,
cauruļu un cauruļu piederumu konstrukciju, uzstādīšanu, marķēšanu, piepildīšanu un testēšanu, kā arī attiecībā uz
minēto ietaišu vadības un signalizācijas iekārtām.
3. 
Stacionāras zemas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās (R 8)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
1. Ja mašīntelpā saskaņā ar 6. noteikumu ierīko stacionāru zemas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmu, šī
sistēma ne vairāk kā piecās minūtēs pa stacionārām izplūdes atverēm var izšļākt putu daudzumu, ar ko pietiek, lai ar
150 mm biezu putu kārtu nosegtu vislielāko telpu, kādā iespējams izlīt šķidrajai degvielai. Sistēma spēj ražot putas,
kas piemērotas naftas ugunsgrēku dzēšanai. Paredz putu efektīvu sadalīšanu pa pastāvīgu cauruļvadu un kontrolvārstu
vai ventiļu sistēmu līdz piemērotām izplūdes atverēm un putu efektīvu novirzīšanu, izmantojot stacionāras sprauslas, uz
pārējām lielākajām uguns briesmām aizsargātajā telpā. Putu izplešanās nepārsniedz attiecību 12 pret 1.
2. Visu minēto sistēmu vadības ierīces ir viegli pieejamas un vienkārši darbināmas un ir koncentrētas tikai
posteņos, kam nav iespējams nokļūt izolācijā no pārējā kuģa, ja aizsargājamajā telpā izceļas ugunsgrēks.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
3. Stacionāras zemas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās atbilst Ugunsdrošības sistēmu
kodeksa noteikumiem.
4. 
Stacionāras augstas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās (R 9)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
1. Visas vajadzīgās stacionārās augstas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpā pa stacionārām
izplūdes sprauslām var ātri izšļākt putu daudzumu, ar ko pietiek, lai vislielāko aizsargājamo telpu vienas minūtes laikā
piepildītu vismaz 1 metra biezumā. Pieejamajam putu šķidruma daudzumam jābūt pietiekamam, lai saražotu putu
tilpumu, kas vienāds ar vislielākās aizsargājamās telpas pieckāršo tilpumu. Putu izplešanās nepārsniedz attiecību 1
000 pret 1.
2. Putu padeves cauruļvadi, gaisa pievade putu ģeneratoram un putu ražojošo agregātu skaits ir pietiekams, lai
nodrošinātu efektīvu putu ražošanu un sadalījumu.
3. Putu ģeneratora padeves cauruļvadu sistēma ir ierīkota tā, lai ugunsgrēks aizsargājamajā vietā neskartu putu
ražošanas iekārtu.
4. Putu ģenerators, energoapgādes avoti, putu šķidrums un sistēmas vadības ierīces ir viegli pieejami un vienkārši
darbināmi un ir koncentrēti tikai dažos posteņos, kam nav iespējams nokļūt izolācijā no pārējā kuģa, ja aizsargājamajā
telpā izceļas ugunsgrēks.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5. Stacionāras augstas izplešanās putu ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās atbilst Ugunsdrošības sistēmu
kodeksa noteikumiem.
56
/
122
5. 
Stacionāras ūdens spiediena ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās (R 10)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
1. Visas vajadzīgās stacionārās ūdens spiediena ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās ir aprīkotas ar apstiprināta
tipa sprauslām.
2. Sprauslu skaits un izvietojums nodrošina efektīvu ūdens vidējo sadalījumu aizsargājamajās vietās vismaz 5 litri/m
2 minūtē. Var apsvērt iespēju nodrošināt lielāku efektivitāti īpaši bīstamās zonās. Sprauslas ierīko virs nosēdtilpnēm,
rezervuāru griestos un citās zonās, kur var izlīt šķidrā degviela, kā arī virs citām konkrētām ugunsbīstamām vietām
mašīntelpā.
3. Sistēmu var sadalīt atsevišķās sekcijās, kuru sadales vārstus darbina no viegli pieejamiem posteņiem ārpus
aizsargājamām telpām, un ugunsgrēks aizsargājamajā telpā neatslēdz šos vārstus.
4. Sistēmā uztur vajadzīgo spiedienu un sūkni, kas piegādā ūdeni sistēmai, palaiž automātiski, sistēmā samazinot
spiedienu.
5. Sūknis pie vajadzīgā spiediena vienlaikus var apgādāt visas sistēmas sekcijas jebkurā aizsargājamajā
nodalījumā. Sūkni un tā vadības sistēmu uzstāda ārpus aizsargājamās telpas vai telpām. Ugunsgrēks, kas izceļas
telpā vai telpās, ko aizsargā ar ūdens spiediena sistēmu, nevar sabojāt šo sistēmu.
6. Veic drošības pasākumus, lai nepieļautu sprauslu aizsērēšanu ar ūdenī esošajām daļiņām, kā arī cauruļvadu
sistēmas, sprauslu, vārstu un sūkņa koroziju.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA
7. Sūkni var darbināt neatkarīgs iekšdedzes mehānisms, bet, ja tas ir atkarīgs no elektroenerģijas, ko piegādā
saskaņā ar II-1. nodaļas D daļas noteikumiem uzstādīts avārijas ģenerators, ģeneratoram jāsāk darboties automātiski,
ja apstājas galvenā energopadeve, lai 5. punktā minētais sūknis ir tūlīt izmantojams. Ja sūkni darbina neatkarīgs
iekšdedzes mehānisms, to uzstāda tā, lai ugunsgrēks aizsargājamajā telpā neietekmētu gaisa padevi mehānismam.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
8. Stacionāras ūdens spiediena ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpās atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa
noteikumiem.
5. 
Portatīvi ugunsdzēšamie aparāti (R 6)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
1. Visu ugunsdzēšamo aparātu tips un konstrukcija ir apstiprināta.
2. Vajadzīgo pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu ietilpība nepārsniedz 13,5 litrus un nav mazāka par 9 litriem.
Pārējiem ugunsdzēšamajiem aparātiem jābūt vismaz tikpat viegli pārnēsājamiem, kā 13,5 litru ugunsdzēšamajam
aparātam, un to ugunsdzēšanas jaudai jābūt vismaz vienādai ar 9 litru ugunsdzēšamā aparāta jaudu.
3. Rezerves pildījumus nodrošina 50 % no katra ugunsdzēšamā aparāta tipa kopskaita uz kuģa. Cits tā paša tipa
ugunsdzēšamais aparāts nodrošina rezerves pildījumu ugunsdzēšamajam aparātam, ko nevar uzreiz uzpildīt uz kuģa.
4. Pārnēsājamos CO 2 ugunsdzēšamos aparātus neizvieto dzīvojamās telpās. Ja minētie ugunsdzēšamie aparāti ir
izvietoti rācijas telpā, pie sadales skapjiem un citos līdzīgos posteņos, šā noteikuma nolūkā tās telpas tilpumam, kurā
atrodas viens vai vairāki ugunsdzēšamie aparāti, jābūt tādam, lai izplūdes rezultātā radušos tvaiku koncentrācija
nepārsniegtu 5 % no attiecīgās telpas neto tilpuma. CO 2 tilpumu aprēķina kā 0,56 m 3 /kg.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5. Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
6. ogļskābās gāzes ugunsdzēšamos aparātus neizvieto dzīvojamās telpās. Kontrolpunktos un citās telpās, kurās ir
elektroierīces vai elektroniskas iekārtas, kas vajadzīgas kuģa drošībai, izvieto tādus ugunsdzēšamos aparātus, kuru
ugunsdzēšanas līdzekļi nevada elektrību un nekaitē iekārtām un ietaisēm.
7. Ugunsdzēšamos aparātus izvieto lietošanas gatavībā viegli pamanāmās vietās, ko ugunsgrēka gadījumā var ātri
un viegli sasniegt jebkurā laikā un tādā veidā, ka to izmantojamībai nekaitē laika apstākļi, vibrācija vai citi ārēji apstākļi.
Pārnēsājamus ugunsdzēšamos aparātus aprīko ar ierīcēm, kas norāda, vai tie ir tikuši izmantoti.
8. Rezerves pildījumu nodrošina 100 % pirmo 10 ugunsdzēšamo aparātu un 50 % pārējo ugunsdzēšamo aparātu,
ko uz kuģa var atkārtoti uzpildīt.
57
/
122
9. Ugunsdzēšamajiem aparātiem, ko nevar atkārtoti uzpildīt uz kuģa, rezerves pildījuma vietā nodrošina papildu
pārnēsājamus tāda paša tilpuma, tipa, jaudas un skaita ugunsdzēšamos aparātus, kā noteikts 
13. punktā
.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
10. Nav atļauts izmantot ugunsdzēšamos aparātus, kas satur ugunsdzēšanas līdzekli, kurš pats par sevi vai
paredzamos lietošanas apstākļos izdala toksiskas gāzes tādā daudzumā, kas apdraud cilvēkus, vai izdala apkārtējai
videi bīstamas gāzes.
11. Ugunsdzēšamie aparāti ir piemēroti tādu ugunsgrēku dzēšanai, kas var izcelties ugunsdzēšamā aparāta
tuvumā.
12. Vienu no pārnēsājamiem ugunsdzēšamajiem aparātiem, kas paredzēts lietošanai attiecīgā telpā, novieto pie
ieejas šajā telpā.
13. Ugunsdzēšamos aparātu minimālais skaits ir šāds:
1. dzīvojamajās un dienesta telpās:
ugunsdzēšamos aparātus izvieto tā, lai neviens telpas punkts neatrastos tālāk par 10 metriem no ugunsdzēšamā
aparāta;
2. ugunsdzēšamos aparātus, kas piemēroti lietošanai augstsprieguma telpās, novieto pie strāvas paneļa vai
apakšpaneļa, kura jauda ir 20 kW un vairāk;
3. tālāk par 10 metriem no ugunsdzēšamā aparāta;
4. ugunsdzēšamo aparātu novieto pie krāsu skapju telpām, kurās ir viegli uzliesmojoši materiāli;
5. vismaz vienu ugunsdzēšamo aparātu novieto uz komandtiltiņa un katrā kontrolpunktā.
14. Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti, kas paredzēti lietošanai dzīvojamajās vai dienesta telpās, pēc iespējas ir
vienādi izmantojami.
15. Periodiskas ugunsdzēšamo aparātu pārbaudes:
Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu periodiskas pārbaudes, darbības
testus un spiediena testus.
6. 
Ugunsdzēsības iekārtas mašīntelpā (R 7)
A kategorijas mašīntelpās uzstāda šādas iekārtas:
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
1. vienu no turpmāk minētajām stacionārajām ugunsdzēsības sistēmām:
1. gāzes sistēmu, kas atbilst II-2/A/4. noteikuma 1. un 2. punkta attiecīgajām prasībām, vai ekvivalentu ūdens
sistēmu, ievērojot grozītajā IMO MSC/Circ.1165 iestrādātos noteikumus un ņemot vērā kuģa uzbūvēšanas dienu;
2. augstas izplešanās putu sistēmu, kas atbilst II-2/A/4. noteikuma 4. punkta attiecīgajām prasībām, ņemot vērā
kuģa uzbūvēšanas dienu;
3. ūdens spiediena sistēmu, kas atbilst II-2/A/4. noteikuma 5. punkta attiecīgajām prasībām, ņemot vērā kuģa
uzbūvēšanas dienu.
2. vismaz vienu pārnēsājamu gaisa-putu iekārtu, kurā ietilpst induktora tipa gaisa-putu sprausla, ko ar
ugunsdzēsības šļūteni var pievienot ugunsdzēsības maģistrālei, un pārnēsājams rezervuārs, kurā ir vismaz 20 litri putu
šķidruma, un viens rezerves rezervuārs. Pa sprauslu jāizplūst putām, ar ko var nodzēst naftas ugunsgrēku, ar putām
pārklājot vismaz 1,5 m 3 minūtē.
3. Katrā minētajā telpā izvieto apstiprinātus putu ugunsdzēšamos aparātus, kuru ietilpība ir vismaz 45 litri, vai to
ekvivalentus, kuru skaits ir pietiekams, lai putas vai to ekvivalentu varētu novirzīt uz jebkuru degvielas un ziežeļļu
spiediena sistēmu daļu, pārvadiem un citām ugunsbīstamām vietām. Turklāt izvieto pietiekamu skaitu pārnēsājamu
putu ugunsdzēšamo aparātu vai to ekvivalentu, lai neviens telpas punkts neatrastos vairāk kā 10 metru attālumā no
ugunsdzēšamā aparāta un katrā telpā būtu vismaz divi ugunsdzēšamie aparāti.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR MAZĀKS PAR 24 METRIEM, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
4. ierīko vienu no stacionārajām ugunsdzēsības sistēmām, kas precizētas iepriekšminētajā 1. punktā, un papildus
58
/
122
katrā telpā, kurā ir iekšdedzes dzinēji vai šķidrās degvielas nostādināšanas tvertnes, vai šķidrās degvielas
sagatavošanas agregāti – vienu putu ugunsdzēšamo aparātu ar vismaz 45 litru ietilpību vai to ekvivalentus, kuru skaits
ir pietiekams, lai putas vai to ekvivalentu varētu novirzīt uz jebkuru degvielas un ziežeļļu spiediena sistēmu daļu,
pārvadiem un citām ugunsbīstamām vietām, un
5. vienu pārnēsājamu ugunsdzēšamo aparātu, kas piemērots naftas ugunsgrēku dzēšanai, katram mehānismam,
kura jauda ir 746 kW, vai šāda mehānisma daļai; ar noteikumu, ka jebkurā telpā ir vismaz divi un ne vairāk kā seši šādi
ugunsdzēšamie aparāti.
Atsevišķu sešu pārnēsājamu ugunsdzēšamo aparātu vietā atļauts izmantot stacionāru zemas izplešanās putu
sistēmu.
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK
6. Katrā mašīntelpā uzstāda divus piemērotus ūdens miglas aplikatorus, kas var sastāvēt no L-formas metāla
caurules, kuras garākā daļa ir apmēram 2 metrus gara un ko var pievienot ugunsdzēsības šļūtenei, bet kuras īsākā
daļa ir apmēram 250 mm gara un aprīkota ar fiksētu ūdens miglas sprauslu vai ko var aprīkot ar ūdens sprauslu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
7. Ja sildīšanai izmanto šķidro kurināmo, papildus var pieprasīt, lai katlu telpas uz vietas aprīko ar pastāvīgām vai
pārnēsājamām iekārtām, kas ugunsdzēšanas nolūkā nodrošina ūdensstrūklu zem spiediena vai putas virs un zem
grīdas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK UN KURU GARUMS IR
24 METRI UN VAIRĀK; UN JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA UN
KURI SERTIFICĒTI PĀRVADĀT VAIRĀK NEKĀ 400 PASAŽIERU, UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KURI SERTIFICĒTI
PĀRVADĀT VAIRĀK NEKĀ 400 PASAŽIERU
8. 1. A kategorijas mašīntelpas, kuru tilpums pārsniedz 500 m 3, papildus pieprasītajām stacionārajām
ugunsdzēsības sistēmām aizsargā arī ar apstiprināta tipa stacionāru lokālas izmantošanas ūdens vai ekvivalentu
ugunsdzēsības sistēmu, pamatojoties uz pamatnostādnēm, kas iestrādātas IMO MSC/Circ.913 "Stacionāru lokālas
izmantošanas ūdens ugunsdzēsības sistēmu apstiprināšanas pamatnostādnes attiecībā uz izmantošanu A kategorijas
mašīntelpās".
Ja mašīntelpu periodiski atstāj bez uzraudzības, ugunsdzēsības sistēmai jābūt iedarbināmai automātiski un ar
rokas vadību. Ja mašīntelpu uzrauga pastāvīgi, ugunsdzēsības sistēmai jābūt iedarbināmai tikai rokas vadību.
2. Ar stacionārām lokālas izmantošanas ugunsdzēsības sistēmām aizsargā, piemēram, šādas telpas, neizslēdzot
dzinējus, neevakuējot apkalpi un neaizzīmogojot telpas:
1. kuģa galvenajiem dzinējiem un elektroenerģijas ģenerēšanai izmantojamo iekšdedzes mehānismu
ugunsbīstamās daļas un kuģiem, kas uzbūvēti 2018. gada 1. janvārī vai vēlāk, visu iekšdedzes mehānismu
ugunsbīstamās daļas;
2. katlu priekšpusi;
3. atkritumu sadedzināšanas krāšņu ugunsbīstamās daļas; un
4. sakarsēta šķidrā kurināmā attīrītājus.
3. Kad lokālās izmantošanas sistēma sāk darboties, aizsargājamajā telpā un pastāvīgā uzraudzībā esošajos
posteņos parādās gaismas signāls un atskan atpazīstams skaņas signāls. Signalizācija norāda konkrēto sistēmu, kas
ir iedarbināta. Šajā punktā aprakstītās prasības attiecībā uz sistēmas signalizāciju papildina un neaizstāj ugunsgrēka
signalizācijas un uguns detektorsistēmas prasības, kas izklāstītas šajā nodaļā.
7. 
Īpašas sistēmas mašīntelpā (R 11)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Atbilstoši ventilācijas un kuģa pareizas un drošas ekspluatācijas vajadzībām līdz minimumam samazina
gaismas lūku, durvju, ventilatoru, dūmeņu vilkmes ventilācijas atveru un citu mašīntelpas atveru skaitu.
2. Gaismas lūkas ir no tērauda un tajās nav stikla rūšu. Ierīko piemērotu sistēmu dūmu izlaišanai no aizsargājamās
telpas, ja izceļas ugunsgrēks.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
3. Ja telpā izceļas ugunsgrēks, durvīm, izņemot mehāniskās piedziņas ūdensnecaurlaidīgās durvis, jābūt efektīvi
aizveramām, izmantojot aizvēršanas ierīci ar mehānisko piedziņu vai arī pašaizveres durvis, kas aizveras automātiski
neatkarīgi no nelabvēlīgas sānsveres 3,5° leņķī un kam ir efektīvs bezatteices drošības mehānisms, aprīkots ar
59
/
122
tālvadības atbrīvošanas ierīci.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
4. Mašīntelpu norobežojošajās sienās neierīko logus. Mašīntelpas kontrolposteņos tomēr var izmantot stiklu.
5. Vadības ietaises paredz šādiem nolūkiem:
1. gaismas lūku atvēršana un aizvēršana, dūmeņu vilkmes ventilācijas atveru aizvēršana un ventilatoru aizbīdņu
aizvēršana;
2. lai izlaistu dūmus;
3. mehāniskās piedziņas durvju aizvēršana vai tādu durvju atvēršanas mehānisma iedarbināšana, kas nav
ūdensnecaurlaidīgas durvis ar mehānisko piedziņu;
4. ventilatoru apturēšana; un
5. iesūknēšanas un velkmes ventilatoru, sūkņu šķidrās degvielas pārvietošanai, šķidrās degvielas sagatavošanas
iekārtu sūkņu un citu līdzīgu degvielas sūkņu apturēšana. Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, citi
līdzīgi degvielas sūkņi ir ziežeļļu sūkņi, termiskās eļļas cirkulācijas sūkņi un eļļas separatori. Šā noteikuma 
6. punkts
tomēr nav jāpiemēro naftas produktus saturoša ūdens separatoriem.
6. Vadības ierīces, ko pieprasa 5. punkts un II-2/A/10.2.5. noteikums, atrodas ārpus attiecīgās telpas, kur tās
neatslēgsies, ja telpā, uz ko šīs ierīces attiecas, izceļas ugunsgrēks. Minētās vadības ierīces un visu vajadzīgo
ugunsdzēsības sistēmu vadības ierīces atrodas vienā kontrolpostenī vai ir sagrupētas tikai dažos posteņos. Minētajos
posteņos var droši iekļūt no atklātā klāja.
7. Ja ieeja A kategorijas mašīntelpā ir ierīkota šīs telpas apakšējā daļā no blakus esošā dzenvārpstas tuneļa, šajā
tunelī pie ūdensnecaurlaidīgajām durvīm ierīko vieglas tērauda ugunsdrošas ekrāndurvis, kas atveramas no abām
pusēm.
8. 
Automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 12)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
1. Visas automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas spēj jebkurā laikā tūlīt sākt
darboties, un to palaišanai nav vajadzīga apkalpes rīcība. Tās ir ar ūdeni piepildītas sistēmas, bet atsevišķas atklātas
daļas var nebūt piepildītas ar ūdeni, ja šāds drošības pasākums ir vajadzīgs. Visas sistēmas daļas, kas ekspluatācijas
laikā var tikt pakļautas salam, pienācīgi jāaizsargā pret sasalšanu. Šajā sistēmā pastāvīgi uztur spiedienu un
nodrošina pastāvīgu ūdens apgādi, kā pieprasa šis noteikums.
2. Katrā sprinkleru daļā ir ietaise, kas automātiski pārraida gaismas un skaņas signālu uz vienu vai vairākiem
indikatoru paneļiem, ja sprinklers sāk darboties. Minētie paneļi norāda, kurā sistēmas apkalpotajā daļā ir izcēlies
ugunsgrēks, un tie ir centralizēti izvietoti uz komandtiltiņa, un turklāt indikatoru gaismas un skaņas signālu saņem arī
cits postenis, ne tikai komandtiltiņš, lai nodrošinātu to, ka apkalpe nekavējoties uzzina par ugunsgrēku. Signalizācijas
sistēma arī brīdina, ja sistēmā ir radies defekts.
3. Sprinklerus sagrupē atsevišķās sekcijās, no kurām katrā ir vairāk nekā 200 sprinkleri. Katra sprinkleru sekcija ir
paredzēta ne vairāk kā divu klāju apkalpošanai, un viena sekcija atrodas tikai vienā galvenajā vertikālajā zonā, ja vien
nevar pierādīt, ka kuģa ugunsdrošība ugunsgrēka gadījumā nesamazināsies, ja sprinkleru sekcijas būs paredzētas
vairāk kā diviem klājiem vai atradīsies vairākās galvenajās vertikālajās zonās.
4. Katru sprinkleru sekciju var izolēt tikai ar vienu noslēdzējvārstu. Katras sekcijas noslēdzējvārsts ir viegli
pieejams, un tā atrašanās vieta vienmēr ir skaidri norādīta. Nav pieļaujams, ka noslēdzējvārstu darbina persona bez
attiecīgām pilnvarām.
5. Pie katra sekcijas noslēdzējvārsta un centrālajā postenī ierīko mēraparātu, kas norāda spiedienu sistēmā.
6. Sprinkleri ir izturīgi pret jūras gaisa izraisīto koroziju. Dzīvojamās telpās un dienesta telpās sprinkleri sāk
darboties pie 68–79 °C, izņemot, piemēram, žāvētavas, kur varētu būt augsta apkārtnes temperatūra; tādās telpās
temperatūru, pie kuras iedarbojas sprinkleri, var palielināt, nepārsniedzot maksimālo paredzēto temperatūru pie šo
telpu griestiem par vairāk nekā 30 °C.
7. Katram indikatoru panelim pievieno sarakstu vai plānu, kurā redzamas sistēmas apkalpotās telpas un to
atrašanās vieta attiecībā pret katru sekciju. Ir pieejamas piemērotas testēšanas un apkopes instrukcijas.
8. Sprinklerus ierīko telpas augšpusē un izvieto tā, lai vidējais ūdens daudzums, kas izlīst virs telpas, kas aprīkota
ar sprinkleriem, ir vismaz 5 l/m 2 minūtē.
60
/
122
Sprinklerus ierīko pēc iespējas tālāk no sijām vai citiem objektiem, kas varētu kavēt ūdens līšanu, turklāt tā, lai
pienācīgu ūdens daudzumu saņemtu telpas viegli uzliesmojošie materiāli.
9. Ierīko spiediena rezervuāru, kura tilpums ir vienāds ar vismaz divkāršu ūdens daudzumu, kas minēts šajā punktā.
Rezervuārā pastāvīgi ir saldūdens daudzums, kas atbilst ūdens daudzumam, ko 12. punktā minētais sūknis izsūknēs
vienā minūtē, un rezervuārā ir jāsaglabā tāds gaisa spiediens, lai nodrošinātu, ka tur, kur rezervuārā ir izlietots
saldūdens pastāvīgais daudzums, spiediens nav mazāks par sprinklera darba spiedienu, kam pieskaita ūdens
spiedienu no rezervuāra apakšas līdz sistēmā visaugstāk ierīkotajam sprinkleram. Piemērotā veidā papildina zem
spiediena esošo gaisu un saldūdens daudzumu rezervuārā. Ierīko stikla mēraparātu, no kura var nolasīt pareizu ūdens
līmeni rezervuārā.
10. Nepieļauj jūras ūdens iekļūšanu rezervuārā. Spiediena rezervuāru aprīko ar efektīvu drošības vārstu un
manometru. Katrā manometra savienojumvietā ierīko noslēdzējvārstus vai ventiļus.
11. Neatkarīgu motorsūkni uzstāda vienīgi, lai ūdens izplūšana no sprinkleriem turpinātos automātiski. Sūkni
iedarbina automātiski, nokrītoties spiedienam sistēmā, pirms ir pilnībā iztukšots pastāvīgais saldūdens daudzums
spiediena rezervuārā.
12. Sūknis un cauruļvadu sistēma spēj uzturēt vajadzīgo spiedienu visaugstāk ierīkotā sprinklera līmenī, lai
nodrošinātu pastāvīgu ūdens izplūdi, ar ko pietiek, lai vienlaikus aptvertu vismaz 280 m 2 lielu teritoriju pie 8. punktā
minētās jaudas. Jauniem C un D klases kuģiem, kuru garums ir mazāks par 40 metriem un kuru kopējā aizsargātā
teritorija ir mazāka par 280 m 2 , Kuģošanas drošības inspekcija var noteikt atbilstošu teritoriju, kas jāņem vērā,
nosakot sūkņu un alternatīvu padeves ietaišu jaudu.
13. Tajā sūkņa pusē, no kuras izplūst ūdens, ierīko kontrolvārstu ar īsu, atvērtu izplūdes cauruli. Vārsta un caurules
reālā virsma ir atbilstoša, lai nodrošinātu vajadzīgo izplūdi no sūkņa, vienlaikus uzturot spiedienu 9. punktā minētajā
sistēmā.
14. Sūkņa atveri, pa kuru uzņem jūras ūdeni, pēc iespējas ierīko telpā, kurā atrodas sūknis, turklāt tā, lai
kuģošanas laikā nav jānoslēdz jūras ūdens padeve sūknim, izņemot gadījumus, kad notiek sūkņa pārbaude vai
remonts.
15. Sprinklera sūknis un rezervuārs atrodas pienācīgā attālumā no mašīntelpas un neatrodas telpā, kas ir
aizsargājama ar sprinkleru sistēmu.
16. Jūras ūdens sūknim un automātiskajai signalizācijas un detektorsistēmai ir vismaz divi enerģijas avoti. Ja sūkni
darbina elektroenerģijas avoti, tie ir galvenais ģenerators un avārijas elektroenerģijas avots. Vienu enerģijas padevi
sūknim nodrošina galvenais sadales skapis, bet otru – avārijas sadales skapis, izmantojot atsevišķus jaudas kabeļus,
kas paredzēti tikai šim nolūkam. Jaudas kabeļus ierīko, apejot kambīzi, mašīntelpas un citas slēgtas augstas
ugunsbīstamības telpas, izņemot tiktāl, cik tas vajadzīgs, lai tās pieslēgtu attiecīgajiem sadales skapjiem, un aizvelk
līdz automātiskajam pārslēgšanas slēdzim, kas atrodas pie sprinkleru sūkņa. Šis slēdzis ļauj piegādāt enerģiju no
galvenā sadales skapja, ja enerģija no turienes ir pieejama, un ir konstruēts tā, ka minētās padeves pārrāvuma
gadījumā tas automātiski pārslēdzas uz piegādi no avārijas sadales skapja. Galvenā sadales skapja un avārijas skapja
slēdžus marķē un parasti tur noslēgtus. Attiecīgajos jaudas kabeļos nav atļauts ierīkot citus slēdžus. Viens no
signalizācijas un detektorsistēmas enerģijas padeves avotiem ir avārijas avots. Ja viens no sūkņa enerģijas avotiem ir
iekšdedzes dzinējs, papildu 15. punkta noteikumu ievērošanai, tas jānovieto tā, lai ugunsgrēks kādā no
aizsargājamajām vietām neskar gaisa padevi mehānismam.
17. Sprinkleru sistēma ir savienota ar kuģa ugunsdzēsības maģistrāli, un šis savienojums ir aprīkots ar noslēdzamu
aizskrūvējamu vienvirziena vārstu, kas nepieļauj atplūdi no sprinkleru sistēmas uz ugunsdzēsības maģistrāli.
18. Ierīko kontrolvārstu, lai testētu katras sprinkleru sekcijas automātisko signalizācijas sistēmu, izšļācot ūdens
daudzumu, kas atbilst viena iedarbināta sprinklera izsmidzinātajam ūdens daudzumam. Katras sekcijas kontrolvārsts
atrodas pie attiecīgās sekcijas noslēdzējvārsta.
19. Paredz sūkņa automātiskās darbības testēšanu, samazinoties spiedienam sistēmā.
20. Vienu no 
2. punktā
 minētajiem indikatoru paneļiem aprīko ar slēdzi, kas ļauj testēt katras sprinkleru sekcijas
signalizāciju un indikatorus.
21. Katrai sekcijai paredz vismaz sešas rezerves sprinklergalviņas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
22. Izmanto apstiprināta tipa automātiskās sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas, kas
atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
23. Jauniem C un D klases kuģiem, kuru garums ir mazāks par 40 metriem un kuru kopējā aizsargātā teritorija ir
mazāka par 280 m 2, Kuģošanas drošības inspekcija var noteikt atbilstošu teritoriju, kas jāņem vērā, nosakot sūkņu
un alternatīvu padeves ietaišu jaudu.
61
/
122
9. 
Stacionārās ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 13)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
1. 
Vispārīgi noteikumi
1. Visas vajadzīgās stacionārās ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas ar rokas signalizācijas
punktiem jebkurā laikā spēj tūlīt iedarboties.
2. Enerģijas padevi un elektriskās ķēdes, kas vajadzīgas sistēmas darbam, uzrauga, lai attiecīgi konstatētu
enerģijas padeves pārrāvumu vai defektus. Defekta gadījumā vadības panelis saņem gaismas un skaņas signālu, kas
atšķiras no ugunsgrēka gadījumā saņemtā signāla.
3. Ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas darbībā izmantotajām elektroiekārtām ir vismaz divi
elektroenerģijas avoti, no kuriem viens ir avārijas avots. Padevi nodrošina atsevišķi jaudas kabeļi, kas paredzēti vienīgi
šim nolūkam. Minētais jaudas kabelis sniedzas līdz automātiskajam pārslēgšanas slēdzim, kas atrodas uguns
detektorsistēmas vadības panelī vai blakus tam.
4. Detektorus un rokas signalizācijas punktus sagrupē pa sekcijām. Detektora vai rokas signalizācijas punkta
aktivizēšana iedarbina ugunsgrēka gaismas un skaņas signālu uz vadības paneļa un indikatoru paneļiem. Ja 2 minūšu
laikā signāliem nav pievērsta uzmanība, skaņas signāls automātiski atskan apkalpes dzīvojamajās telpās un dienesta
telpās, kontrolpunktos un mašīntelpā. Šai trauksmes signāla sistēmai nav jābūt integrētai detektorsistēmā.
5. Vadības panelis atrodas uz komandtiltiņa vai galvenajā ugunsgrēka kontrolpunktā.
6. Indikatoru paneļi norāda vismaz sekciju, kurā ir iedarbināts detektors vai rokas signalizācijas punkts. Vismaz
vienu paneli novieto tā, lai jebkurā laikā tas ir viegli pieejams apkalpes atbildīgajiem locekļiem jūrā vai ostā, izņemot
gadījumus, kad kuģis netiek ekspluatēts. Vienu indikatoru paneli novieto uz komandtiltiņa, ja vadības panelis atrodas
galvenajā ugunsgrēka kontrolpunktā.
7. Uz katra indikatoru paneļa vai tam blakus novieto saprotamu informāciju par vietām, kas pieslēgtas minētajai
sistēmai, un kas norāda sekciju atrašanās vietu.
8. Ja uguns detektorsistēma neparedz iespēju no attāluma identificēt katru atsevišķo detektoru, parasti neatļauj
vienu sekciju pieslēgt vairāk kā vienam klājam dzīvojamajās telpās, dienesta un kontrolpunktos, izņemot gadījumus,
kad viena sekcija attiecas uz slēgtu kāpņutelpu. Lai nepieļautu aizkavēšanos ugunsgrēka avota noteikšanā, katrā
sekcijā iekļaujamo slēgto telpu skaitu ierobežo, kā noteikusi karoga valsts Kuģošanas drošības inspekcija. Vienā
sekcijā nedrīkst ietilpt vairāk kā 50 slēgtas telpas. Ja detektorsistēma ir aprīkota ar uguns detektoriem, kas ir atsevišķi
identificējami no attāluma, sekcijas var attiekties uz vairākiem klājiem un jebkuru slēgto telpu skaitu.
9. Ja uguns detektorsistēma neļauj atsevišķi identificēt katru detektoru no attāluma, viena detektoru sekcija nevar
attiekties uz telpām abās kuģa malās vai uz vairāk kā vienu klāju un to tāpat nevar izvietot vairākās galvenajās
vertikālajās zonās, izņemot gadījumus, kad Kuģošanas drošības inspekcija, atzīstot, ka kuģa ugunsdrošība
nemazinās, var atļaut izmantot vienu detektoru sekciju abām kuģa malām un vairāk kā vienam klājam. Kuģos, kas
aprīkoti ar atsevišķi identificējamiem uguns detektoriem, vienu sekciju var izmantot telpām abās kuģa malās un
vairākiem klājiem, bet tā nedrīkst atrasties vairākās galvenajās vertikālajās zonās.
10. Uguns detektoru sekciju, ko izmanto kontrolpunktam, dienesta telpai vai dzīvojamajai telpai, neizmanto
mašīntelpai.
11. Detektorus iedarbina karstums, dūmi vai citi degšanas, liesmu vai degšanas un liesmu produkti. Kuģošanas
drošības inspekcija var apsvērt tādu detektoru izmantošanu, ko iedarbina citi faktori, kas liecina par ugunsgrēka
sākšanos, ar noteikumu, ka tie nav mazāk jutīgi. Liesmu detektorus izmanto vienīgi papildus dūmu vai siltuma
detektoriem.
12. Nodrošina piemērotas instrukcijas un rezerves daļas, lai varētu veikt testēšanu un apkopi.
13. Detektorsistēmas darbību regulāri testē atbilstoši Kuģošanas drošības inspekcijas prasībām, izmantojot
iekārtas, kas ražo atbilstošas temperatūras karstu gaisu vai dūmus, vai aerosola daļiņas ar atbilstošu blīvumu vai
lielumu, vai citas parādības, kas saistītas ar ugunsgrēka sākšanos, uz ko detektoram ir jāreaģē.
Izmanto tāda tipa detektorus, kuru pareizu darbību var testēt un pēc tam atjaunot parastā darbības režīmā,
neapmainot detaļas.
14. Uguns detektorsistēmas neizmanto citiem nolūkiem, izņemot atļauju aizvērt ugunsdrošas durvis un veikt
līdzīgas funkcijas no vadības paneļa.
15. Uguns detektorsistēmas, kas ļauj identificēt zonas atrašanos, ierīko tā, lai:
62
/
122
– ugunsgrēks nevar radīt bojājumus vairāk kā vienā ķēdes punktā,
 nodrošina to, ka ķēdes defekts (piemēram, energopadeves pārrāvums, īssavienojums, zemējums) aptur visu ķēdi,
– veic visus iespējamos pasākumus, lai varētu atjaunot sistēmas sākotnējo konfigurāciju pēc tam, kad tā pārstājusi
darboties (elektrisku, elektronisku, informātikas defektu dēļ),
– pirmā iedarbinātā ugunsgrēka signalizācija nekavē pārējos detektorus raidīt turpmākus trauksmes signālus.
2. 
Prasības attiecībā uz uzstādīšanu
1. Rokas signalizācijas punktus uzstāda dzīvojamajās telpās, dienesta telpās un kontrolpunktos. Pie katras izejas
ierīko vienu rokas signalizācijas punktu. Rokas signalizācijas punkti ir viegli pieejami katra klāja gaiteņos, un neviena
gaiteņa daļa neatrodas vairāk kā 20 metru attālumā no rokas signalizācijas punkta.
2. Dzīvojamās telpās dūmu detektorus ierīko visās kāpnēs, gaiteņos un evakuācijas ceļos.
3. Ja stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas ir jāierīko, lai aizsargātu telpas, kas nav
iepriekšminētajā 2.2. punktā minētās telpas, katrā šādā telpā ierīko vismaz vienu detektoru, kas atbilst 1.11. punktam.
4. Detektorus izvieto tā, lai nodrošinātu to optimālu darbību. Jāizvairās ierīkot detektorus vietās, kas atrodas tuvu
sijām un ventilācijas cauruļvadiem, vai vietās, kur gaisa plūsmas virziens varētu negatīvi ietekmēt detektoru darbību, un
vietās, kur iespējams spiediens vai mehāniski bojājumi. Vispār detektoriem, kas ierīkoti pie griestiem, jāatrodas
vismaz 0,5 metru attālumā no starpsienām.
5. Detektoru izvietojuma maksimālos attālumus nosaka saskaņā ar šo tabulu:
Detektora tips
Maksimālais grīdas virsmas
laukums uz vienu detektoru
(m
2
)
Maksimālais attālums starp
centriem (m)
Maksimālais attālums no
starpsienām (m)
Siltums
37
9
4,5
Dūmi
74
11
5,5
Kuģošanas drošības inspekcija var pieprasīt vai atļaut citus attālumus, pamatojoties uz testu datiem, kas
demonstrē detektoru raksturīgās īpašības.
6. Elektroinstalācijas, kas ietilpst sistēmā, ir ievilktas, apejot kambīzi, mašīntelpas un citas slēgtas telpas ar
augstu ugunsbīstamību, izņemot gadījumus, kad tas vajadzīgs uguns detektoru vai ugunsgrēka signalizācijas
ierīkošanai šajās telpās vai pieslēgtu tās atbilstošam strāvas avotam.
3. 
Prasības attiecībā uz konstrukciju
1. Sistēmas un iekārtu konstrukcija ir piemērota tam, lai izturētu apgādes sprieguma maiņas un pārejas, apkārtnes
temperatūras svārstības, vibrāciju, mitrumu, triecienu, spiedienu un koroziju, ar ko parasti sastopas uz kuģa.
2. Dūmu detektori, kas jāuzstāda dzīvojamo telpu kāpnēs, gaiteņos un evakuācijas ceļos, kā to pieprasa 
2.2
.
punkts, ir sertificēti iedarboties, kamēr dūmu blīvums nav pārsniedzis 12,5 % no gaismas samazināšanās vienībām
metrā, bet nedarbojas, kamēr dūmu blīvums nepārsniedz 2 % no gaismas samazināšanās vienībām metrā.
Dūmu detektori, kas jāuzstāda citās telpās, darbojas Kuģošanas drošības inspekcijas atzītās jūtības robežās,
ņemot vērā to, ka detektoriem nav jābūt nejutīgiem vai pārlieku jutīgiem.
3. Siltuma detektori ir sertificēti darboties, kamēr temperatūra nav pārsniegusi 78 °C, bet nedarbojas, kamēr
temperatūra nav pārsniegusi 54 °C, ja temperatūra sasniedz noteiktās robežas, palielinoties par mazāk nekā 1 °C
minūtē. Ja temperatūra palielinās straujāk, siltuma detektori darbojas Kuģošanas drošības inspekcijas atzītās
temperatūras robežās, ņemot vērā to, ka detektoriem nav jābūt nejutīgiem vai pārlieku jutīgiem.
4. Siltuma detektoru darbības pieļaujamo temperatūras robežu var palielināt līdz 30 °C virs maksimālās
temperatūras pie griestiem žāvētavās un līdzīgās vietās, kur ir augsta apkārtējā gaisa temperatūra.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
4.1. Izmanto apstiprināta tipa stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas, kas atbilst
Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem.
4.2. Rokas signalizācijas punktus, kas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksam, uzstāda dzīvojamajās telpās,
dienesta telpās un kontrolpunktos. Pie katras izejas ierīko vienu rokas signalizācijas punktu. Rokas signalizācijas
punkti ir viegli pieejami katra klāja gaiteņos, un neviena gaiteņa daļa neatrodas vairāk kā 20 metru attālumā no rokas
signalizācijas punkta.
63
/
122
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
5. Papildus iepriekšminētajiem noteikumiem, Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina to, ka tiek ievēroti ietaišu
drošības noteikumi attiecībā uz to neatkarību no pārējām ietaisēm vai sistēmām, detaļu izturību pret koroziju,
elektriskās strāvas padevi to vadības sistēmai un ekspluatācijas un apkopes instrukciju pieejamību.
10. 
Risinājumi attiecībā uz šķidro degvielu, ziežeļļu un citām uzliesmojošām eļļām (R 15)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Naftas produktu kā degvielas izmantošanas ierobežojumi
Uz naftas produktu kā degvielas izmantošanu attiecas šādi ierobežojumi.
1. Izņemot, ja šajā punktā paredzēts citādi, neizmanto šķidro degvielu, kuras uzliesmošanas temperatūra ir
mazāka par 60 °C.
2. Avārijas ģeneratoros var izmantot šķidro degvielu, kuras uzliesmošanas temperatūra ir vismaz 43 °C.
3. Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut šķidrās degvielas, kuras uzliesmošanas temperatūra ir mazāka par 60
°C, bet ir vismaz 43 °C, vispārēju izmantošanu, ievērojot papildu drošības pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem,
un ar nosacījumu, ka apkārtējai temperatūrai telpā, kurā uzglabā vai izmanto šķidro degvielu, neļauj pacelties augstāk
kā 10 °C zem šķidrās degvielas uzliesmošanas temperatūras.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, var atļaut šķidrās degvielas, kuras uzliesmošanas
temperatūra ir mazāka par 60 °C, bet ir vismaz 43 °C, izmantošanu, ievērojot šādus nosacījumus:
3.1. mazuta rezervuāri, izņemot tos, kas atrodas dubultdibena nodalījumos, atrodas ārpus A kategorijas
mašīntelpas;
3.2. paredz degvielas temperatūras mērīšanu degvielas sūkņa iesūknēšanas cauruļvadā;
3.3. šķidrās degvielas filtru ieplūdes un izplūdes pusēs ierīko noslēdzējvārstu un/vai ventiļus, un
3.4. pēc iespējas vairāk izmanto metinātus cauruļu savienojumus vai apļveida konusa vai lodveida uzmavas
savienojumus.
Naftas produktu uzliesmošanas temperatūru nosaka, izmantojot apstiprinātu slēgtā tīģeļa metodi.
2. 
Risinājumi attiecībā uz šķidro degvielu
Uz kuģa, kur izmanto šķidro degvielu, šīs degvielas uzglabāšana, sadalīšana un izmantošana notiek, nodrošinot
kuģa un uz tā esošo cilvēku drošību un ievērojot vismaz šādus noteikumus:
1.1. Ciktāl iespējams, šķidrās degvielas sistēmas daļas, kurās ir sakarsēta degviela ar spiedienu lielāku nekā 0,18
N/mm 2 , neuzstāda nosegtā vietā, kur uzreiz nav iespējams atklāt defektus un sūci. Mašīntelpās, kurās atrodas
minētās šķidrās degvielas sistēmas daļas, nodrošina atbilstošu apgaismojumu.
1.2. Sakarsēta degviela ir degviela, kuras temperatūra pēc sildīšanas pārsniedz 60 °C vai ir augstāka par degvielas
uzliesmošanas temperatūru, ja tā ir zemāka par 60 °C.
2. Mašīntelpu ventilācija ir pietiekama jebkuros parastos apstākļos, lai nepieļautu degvielas tvaiku uzkrāšanos.
3. Ciktāl iespējams, šķidrās degvielas rezervuāri ietilpst kuģa konstrukcijā un atrodas ārpus mašīntelpas. Ja
šķidrās degvielas rezervuāri, izņemot dubultdibena rezervuārus, atrodas blakus mašīntelpai vai mašīntelpā, vismaz
viena no šo rezervuāru malām atrodas pie mašīntelpas norobežojuma un, vēlams, lai tiem būtu kopēja mala ar
dubultdibena rezervuāriem, un tās rezervuāra malas virsmas laukumam, kas iziet uz mašīntelpu, jābūt minimālam. Ja
minētie rezervuāri atrodas mašīntelpā, tajos nedrīkst glabāt šķidro degvielu, kuras uzliesmošanas temperatūra ir
mazāka par 60 °C. Jāizvairās no neiebūvētu šķidrās degvielas rezervuāru ierīkošanas, un šādi rezervuāri ir aizliegti
mašīntelpā.
4. Šķidrās degvielas rezervuārus neierīko vietās, kur apdraudējumu var radīt izšļakstījumi vai sūce, nopilot uz
sakarsētas virsmas. Veic drošības pasākumus, lai nepieļautu, ka saskarē ar sakarsētām virsmām nonāk degviela zem
spiediena, kas izšļakstījusies no sūkņa, filtra vai sildītāja.
5. Šķidrā kurināmā caurules, kuru bojājums ļautu naftai izplūst no glabāšanas, nostādināšanas vai ikdienas
izmantošanas rezervuāra, kura tilpums ir 500 litri vai vairāk un kas atrodas virs dubultā dibena, tieši rezervuārā ir
aprīkotas ar krānu vai ventili, ko var aiztaisīt no drošas vietas ārpus attiecīgās telpas, ja telpā, kurā atrodas rezervuāri,
izceļas ugunsgrēks. Ja diptanki atrodas jebkurā šahtā vai cauruļvadu tunelī vai tamlīdzīgā telpā, rezervuārus aprīko ar
vārstiem, bet regulēšanu ugunsgrēka gadījumā var veikt ar papildu vārstu uz caurules vai caurulēm ārpus tuneļa vai
tamlīdzīgas telpas. Ja šāds papildu vārsts ir ierīkots mašīntelpā, to var darbināt ārpus šīs telpas.
64
/
122
1. 
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk
, avārijas ģeneratora degvielas rezervuāra vārsta
tālvadības ierīce atrodas atsevišķi no pārējo mašīntelpas vārstu tālvadības ierīcēm.
2. 
Kuģos, kas uzbūvēti 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk un kuru bruto tonnāža ir mazāka nekā 500 tonnas
,
degvielas rezervuāri, kas atrodas virs dubultā dibena, ir aprīkoti ar krānu vai ventili.
3. 
Kuģos, kas uzbūvēti pirms 2012. gada 1. janvāra un kuru bruto tonnāža ir mazāka nekā 500 tonnas
, pirmajā
punktā minētais krāns vai ventilis jāierīko arī degvielas rezervuāros, kuru tilpums ir mazāks par 500 litriem un kuri
atrodas virs dubultā dibena; ne vēlāk kā līdz pirmai regulārai pārbaudei 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk.
6. Nodrošina drošu un efektīvu veidu, kā noteikt šķidrās degvielas daudzumu visos šķidrās degvielas rezervuāros.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Mērīšanas caurules nebeidzas telpā, kurā aizdegšanās apdraudējumu var radīt izšļakstījumi no mērīšanas
caurules. Tās jo īpaši nebeidzas pasažieru vai apkalpes telpās. Mērīšanas caurules parasti nebeidzas mašīntelpās. Ja
Kuģošanas drošības inspekcija tomēr uzskata, ka šīs prasības ir nepraktiskas, tā var atļaut mērīšanas cauruļu
izbeigšanos mašīntelpā ar nosacījumu, ka ir ievērotas šādas prasības:
1.1. papildus ir ierīkots degvielas līmeņa mēraparāts, kas atbilst 2.6.2. apakšpunkta prasībām;
1.2. mērīšanas caurules beidzas vietās, kas atrodas tālu no aizdegšanās apdraudējumu vietām, ja vien neveic
drošības pasākumus, piemēram, efektīvu ekrānu ierīkošana, lai nepieļautu to, ka šķidrās degvielas izšļakstījumi no
mērīšanas cauruļu galiem nonāk saskarsmē ar aizdegšanās avotu;
1.3. mērīšanas cauruļu gali ir aprīkoti ar pašaizveres nobloķēšanas ierīcēm un ar neliela diametra pašaizveres
kontrolventili, kas atrodas pirms nobloķēšanas ierīces, lai pirms nobloķēšanas ierīces atvēršanas pārliecinātos, ka
caurulē nav šķidrās degvielas. Nodrošina to, ka šķidrās degvielas izšļakstījumi caur kontrolventili nerada aizdegšanās
apdraudējumu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2. Šķidrās degvielas daudzumu šķidrās degvielas rezervuāros var atļaut pārbaudīt ar citiem līdzekļiem, ja šie līdzekļi
tāpat kā 2.6.1.1. apakšpunktā paredzētie līdzekļi nav jāievada rezervuāra augšdaļā, un ar noteikumu, ka šo līdzekļu
pienācīgas nedarbošanās vai rezervuāru pārpildīšanas rezultātā nenotiks degvielas izlīšana.
3. Līdzekļus, kas ieteikti 2.6.2. apakšpunktā, uztur pienācīgā kārtībā, nodrošinot to nepārtrauktu un precīzu
ekspluatāciju.
7. Šķidrās degvielas rezervuāros un šķidrās degvielas sistēmas daļās, tajā skaitā uzpildes caurulēs, kam paredzēti
uz kuģa esošie sūkņi, nepieļauj spiediena pārslodzi. Izplūde no visiem drošības vārstiem un gaisa vai pārplūdes
cauruļvadiem notiek tur, kur nerodas ugunsgrēka vai eksplozijas risks sakarā ar degvielas un tvaiku parādīšanos, un tā
nenotiek apkalpes telpās, pasažieru telpās vai īpašas kategorijas telpās, slēgtās ro-ro telpās, mašīntelpās vai līdzīgās
telpās uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk.
8. Šķidrā kurināmā caurules un to ventiļi un cauruļu piederumi ir no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, bet ierobežotā
daudzumā var atļaut izmantot lokanas caurules. Minētās lokanās caurules un gala stiprinājumi ir izgatavoti no
atbilstošas izturības apstiprinātiem ugunsdrošiem materiāliem.
Vārstus, ar ko aprīkoti šķidrās degvielas rezervuāri un uz ko iedarbojas statisks spiediens, var izgatavot no tērauda
vai čuguna ar sferoidālu grafītu. Parasta čuguna vārstus tomēr var izmantot cauruļvadu sistēmās, kur paredzētais
spiediens ir mazāks par septiņiem bāriem, bet paredzētā temperatūra ir zemāka par 60 °C.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
9. Visas ārējās augstspiediena degvielas piegādes līnijas, kas savieno augstspiediena degvielas sūkņus un
degvielas inžektorus, aizsargā ar izolācijas apvalka cauruļvadu sistēmu, kurā nonāk degviela, ja sabojājas
augstspiediena līnija. Izolācijas apvalkā esoša caurule sastāv no ārējās caurules, kurā ir pastāvīgi iemontēta
augstspiediena degvielas caurule. Izolācijas apvalkā esošu cauruļvadu sistēmā ietilpst sūču savācējietaise un
signalizācija, kas brīdina par degvielas līnijas bojājumu.
10. Atbilstoši jāizolē visas virsmas, kuru temperatūra pārsniedz 220 °C un kuras var nonākt saskarē ar degvielu, ja
sabojājas degvielas sistēma.
11. Šķidrās degvielas padeves līnijas pienācīgi aizsargā ar ekrāniem vai kā citādi, lai pēc iespējas izvairītos no
degvielas izsmidzināšanas vai sūces uz karstām virsmām, mehānismu gaisa ieplūdes atverēs vai citos aizdegšanās
avotos. Cauruļu sistēmā veido pēc iespējas mazāku savienojumu skaitu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
65
/
122
12. Šķidrās degvielas padeves līnijas neierīko tieši virs augstas temperatūras ietaisēm vai to tuvumā, tajā skaitā pie
katliem, tvaika cauruļvadiem, izplūdes kolektoriem, trokšņa slāpētājiem vai citām iekārtām, kam nepieciešama
izolācija. Ciktāl iespējams, šķidrās degvielas padeves līnijas ierīko tālu no karstām virsmām, elektroierīcēm vai citiem
aizdegšanās avotiem un aizsargā ar ekrāniem vai citādā piemērotā veidā, lai pēc iespējas izvairītos no degvielas
izsmidzināšanas vai sūces uz aizdegšanās avotiem. Cauruļu sistēmā veido pēc iespējas mazāku savienojumu skaitu.
13. Dīzeļdzinēja degvielas sistēmas sastāvdaļas uzstāda, ņemot vērā spiediena maksimumu ekspluatācijas laikā,
tajā skaitā augstspiediena maksimumu, kas degvielas sūkņu darbības rezultātā rodas un tiek pārraidīts atpakaļ
degvielas padeves un pārlējuma līnijās. Savienojumus ar degvielas padeves un pārlējuma līnijām ierīko, ņemot vērā šo
savienojumu spēju nepieļaut šķidrās degvielas sūci zem spiediena ekspluatācijas laikā un pēc apkopes.
14. Ietaisēs ar vairākiem dzinējiem, kam degvielu piegādā no viena degvielas avota, nodrošina atsevišķo dzinēju
degvielas padeves un pārlējuma cauruļvadu sistēmas izolāciju. Izolācija neietekmē pārējo dzinēju darbību un to var
kontrolēt no posteņa, kurš ir sasniedzams arī tad, ja kādā no dzinējiem izceļas ugunsgrēks.
15. Ja Kuģošanas drošības inspekcija atļauj degvielu un uzliesmojošu šķidrumu pārsūknēt caur dzīvojamām un
dienesta telpām, degvielas un uzliesmojošu šķidrumu pārsūknēšanas caurulēm jābūt izgatavotām no Kuģošanas
drošības inspekcijas apstiprināta materiāla, ņemot vērā ugunsbīstamību.
16. Esošajiem B klases kuģiem piemēro 
2.9
. līdz 
2.11
. punkta prasības, izņemot to, ka 2.9. punktā minētās
izolācijas apvalka cauruļvadu sistēmas vietā var izmantot piemērotas kameras tiem dzinējiem, kuru jauda ir 375 kW vai
mazāk un kuriem degvielas sūkņi piegādā degvielu vairāk kā vienam inžektoram.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3. 
Risinājumi attiecībā uz ziežeļļām
Risinājumi attiecībā uz spiedieneļļošanas sistēmās izmantojamas eļļas glabāšanu, piegādi un izmantošanu
nodrošina kuģa un uz tā esošo cilvēku drošību, un mašīntelpā tiem jāatbilst vismaz 2.1., 2.4., 2.5., 2.6., 2.7., 2.8.,
2.10. un 2.11. punkta noteikumiem, taču:
1. tas neizslēdz caurteces novērošanas stiklu izmantošanu eļļošanas sistēmās, ar noteikumu, ka ir pārbaudīts, vai
tiem ir atbilstoša ugunsizturības pakāpe. Ja izmanto caurteces novērošanas stiklus, caurulei abos galos ierīko vārstus.
Caurules apakšā ir pašaizveres vārsts;
2. mašīntelpās var atļaut izmantot mērīšanas caurules; nav jāpiemēro 2.6.1.1. un 2.6.1.3. punkta prasības ar
nosacījumu, ka mērīšanas caurules ir aprīkotas ar atbilstošiem aizvēršanas mehānismiem.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, 10.2.5. punkta noteikumus piemēro arī ziežeļļu tilpnēm,
izņemot tilpnes, kuru ietilpība ir mazāka par 500 litriem, glabāšanas tvertnes, kuru vārsti kuģa parastas ekspluatācijas
laikā ir aizvērti, vai ja ir noteikts, ka nejauša un ātra ziežeļļas tilpnes noslēdzējvārsta aizvēršana apdraudētu galveno
dzinēju un būtisko palīgmehānismu drošu darbību.
4. 
Risinājumi attiecībā uz citām uzliesmojošām eļļām
Risinājumi attiecībā uz tādu citu uzliesmojošu eļļu glabāšanu, piegādi un izmantošanu, ko izmanto zem spiediena
energopadeves sistēmā, vadības un ieslēgšanas sistēmās un kurināmajās ietaisēs, nodrošina kuģa un uz tā esošo
cilvēku drošību. Vietās, kur ir aizdedzes līdzekļi, šādi risinājumi atbilst vismaz 2.4., 2.6., 2.10. un 2.11. punkta
noteikumiem un – attiecībā uz izturību un uzbūvi – 2.7. un 2.8. punkta noteikumiem.
5. 
Mašīntelpas, ko periodiski atstāj bez uzraudzības
Papildus 1. līdz 4. punkta prasībām šķidrās degvielas un ziežeļļu sistēmas atbilst šādām prasībām:
.1 ja ikdienā izmantojamus šķidrās degvielas rezervuārus uzpilda automātiski vai ar tālvadību, nedrīkst pieļaut
izšļakstījumus pārplūdes rezultātā. Citas iekārtas, kas automātiski strādā ar uzliesmojošiem šķidrumiem, piemēram,
šķidrās degvielas attīrītāji, ko pēc iespējas uzstāda īpašā attīrītājiem un to sildītājiem paredzēta vietā, ir aprīkotas ar
ietaisi, kas nepieļauj izšļakstījumus pārplūdes rezultātā;
.2 ja ikdienā izmantojami šķidrās degvielas rezervuāri vai nostādināšanas rezervuāri ir aprīkoti ar sildierīcēm, ierīko
signalizāciju, kas brīdina par augstu temperatūru, ja var pārsniegt šķidrās degvielas uzliesmošanas temperatūru.
6. 
Aizliegums pārvadāt uzliesmojošas eļļas priekšpīķa tilpnēs
Degvieleļļas, ziežeļļas un citas uzliesmojošas eļļas nedrīkst pārvadāt priekšpīķa tilpnēs.
11. 
Ugunsdzēsēja ietērps un piederumi (R17)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Kuģu, kas uzbūvēti pirms 2019. gada 1. jūlija, ugunsdzēsēju ietērps un piederumi ir šādi:
66
/
122
1.1. Individuālo ekipējumu veido:
1. tāda materiāla aizsargtērps, kas aizsargā ādu no uguns radīta karstuma un apdegumiem un applaucēšanās ar
tvaiku. Tērpa virsma ir ūdensizturīga;
2. apavi un cimdi no gumijas vai cita elektrību nevadoša materiāla;
3. cieta ķivere, kas efektīvi aizsargā no trieciena;
4. apstiprināta tipa elektriskā drošības lampa (rokas lukturis), kuras minimālais degšanas ilgums ir trīs stundas;
5. ugunsdzēsēja cirvis.
1.2. Apstiprināta tipa elpošanas aparāts, kas sastāv no autonoma elpošanas aparāta ar saspiestu gaisu (AEASG),
kura cilindru gaisa tilpums ir vismaz 1 200 litri, vai cits automātisks elpošanas aparāts, kas spēj darboties vismaz 30
minūtes. Katram AEASG ir pilnībā uzpildīti rezerves cilindri, kuru rezerves uzglabāšanas ietilpība ir vismaz 2 400 litri
brīva gaisa, izņemot:
(i) ja uz kuģa ir pieci AEASG vai vairāk, brīvā gaisa kopējai rezerves uzglabāšanas ietilpībai nav jāpārsniedz 9 600
litri; vai
(ii) ja uz kuģa ir iespējams uzpildīt pilna spiediena gaisa cilindrus ar nepiesārņotu gaisu, katra AEASG pilnībā
uzpildītu rezerves cilindru rezerves uzglabāšanas ietilpībai jābūt vismaz 1 200 litri brīva gaisa, un uz kuģa
nodrošinātajai kopējai brīva gaisa rezerves uzglabāšanas ietilpībai nav jāpārsniedz 4 800 litri brīva gaisa.
Visiem AEASG gaisa cilindriem jābūt savstarpēji aizvietojamiem.
1.3. Ugunsdzēsēju piederumos esoši automātiski saspiesta gaisa elpošanas aparāti vēlākais no 2019. gada 1.
jūlija atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 3. nodaļas 2.1.2.2. punktam.
1a. Kuģu, kas uzbūvēti 2019. gada 1. jūlijā vai vēlāk, ugunsdzēsēju ietērps un piederumi atbilst Ugunsdrošības
sistēmu kodeksam.
2. Katram elpošanas aparātam pievieno pietiekami garu un izturīgu ugunsdrošu glābšanas trosi, ko ar karabīnes
veida āķi var piestiprināt aparāta stiprinājuma siksnām vai atsevišķai jostai, lai glābšanas troses izmantošanas laikā
elpošanas aparāts neatraisītos vaļā.
3. Uz jauniem B klases un esošajiem B klases kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, un uz jaunajiem C un D
klases kuģiem, kuru garums ir 40 metri un vairāk, ir vismaz divi ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplekti.
1. Uz kuģiem, kuru garums ir 60 metri un vairāk – ja visu pasažieru telpu un dienesta telpu kopgarums uz klāja, kur
šīs telpas atrodas, pārsniedz 80 metrus vai, ja ir vairāki šādi klāji, uz klāja, kur minēto telpu kopgarums ir vislielākais,
jābūt diviem ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektiem un diviem individuālā ekipējuma komplektiem uz katriem
80 metriem vai uz mazāku attālumu no šā kopgaruma.
Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, katrā vertikālajā zonā jābūt diviem papildu ugunsdzēsēja
ietērpa un piederumu komplektiem, izņemot kāpnes, kas veido atsevišķas galvenās vertikālās zonas, un izņemot
ierobežota garuma galvenās vertikālās zonas kuģa priekšgalā un pakaļgalā, kas neietver mašīntelpas vai galveno
kambīzi.
2. Uz kuģiem, kuru garums pārsniedz 40 metrus, bet ir mazāks par 60 metriem, jābūt diviem ugunsdzēsēja ietērpa
un piederumu komplektiem.
3. Uz jauniem B klases un esošajiem B klases kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, bet nepārsniedz 40
metrus, arī jābūt diviem ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektiem, bet tikai vienam automātiskā elpošanas
aparāta rezerves pildījumam.
4. Uz jaunajiem un esošajiem B klases kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, un uz jaunajiem C un D
klases kuģiem, kuru garums ir mazāks par 40 metriem, ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektam nav jābūt.
4a. Ugunsdzēsēju sakaru sistēmas
Ugunsdzēsēju sakaru nodrošināšanai uz kuģiem, uz kuriem jābūt vismaz vienam ugunsdzēsēju ietērpa un
piederumu komplektam un kuri uzbūvēti 2018. gada 1. janvārī vai vēlāk, katram ugunsdzēsējam ir vismaz divas
pārnēsājamas divvirzienu radiotelefona iekārtas. Uz kuģiem, ko darbina ar sašķidrinātu dabasgāzi, vai uz ro-ro
pasažieru kuģiem ar slēgtām ro-ro telpām vai īpašas kategorijas telpām minētās divvirzienu radiotelefona iekārtas ir
sprādziendrošas vai pašdrošas. Kuģi, kas uzbūvēti pirms 2018. gada 1. janvāra, atbilst šā noteikuma prasībām ne
vēlāk kā pirmās pārbaudes dienā pēc 2019. gada 1. jūlija.
5. Ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektus un individuālā ekipējuma komplektus uzglabā viegli pieejamā
67
/
122
vietā lietošanas gatavībā, un ja uz kuģa ir vairāki ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplekti vai vairāki individuālā
ekipējuma komplekti, tos uzglabā posteņos, kas atrodas tālu cita no citas. Minētajos posteņos jābūt vismaz vienam
ugunsdzēsēja ietērpa un piederumu komplektam un vienam individuālā ekipējuma komplektam.
6. Ja Kuģošanas drošības inspekcija uzskata, ka šajā noteikumā iekļautās pārvadāšanas prasības ir nepamatotas
un/vai kuģim tehniski nepiemērotas, uz šādu kuģi atbilstoši šīs direktīvas 9. panta 3. punkta noteikumiem var
neattiecināt vienu vai vairākas šī noteikuma prasības.
12. 
Dažādi (R 18)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Ja A klases pārsegumos ierīko elektrības kabeļus, cauruļvadus, šahtas, caurules u. c. vai tajās ierīko brusas,
sijas vai citus konstrukcijas elementus, veic pasākumus, lai nodrošinātu ugunsizturības nemazināšanos, ciktāl tas ir
pieņemami un iespējami.
Ja A klases pārsegumos ierīko iepriekšminēto uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, ierīkotās
ietaises testē saskaņā ar Uzliesmošanas testu metožu kodeksu, lai nodrošinātu starpsienu ugunsizturības
nemazināšanos.
Attiecībā uz ventilācijas cauruļvadiem piemēro II-2/B/9.2.2.b un II-2/B/9.3. noteikumus.
Ja ierīkotā caurule tomēr ir izgatavota no tērauda vai līdzvērtīga materiāla un tās biezums ir 3 mm vai vairāk, un
garums nav mazāks par 900 mm (vēlams 450 mm katrā pārseguma pusē), un tajā nav atveru, testēšana nav jāveic.
Minētās ietaises attiecīgi izolē, lai to izolācija būtu tāda pati, kā pārseguma izolācija.
2. Ja B klases pārsegumos ierīko elektrības kabeļus, cauruļvadus, šahtas, caurules u. c. vai tajos ierīko ventilācijas
terminālus, apgaismojuma armatūru un līdzīgas ietaises, veic pasākumus, lai nodrošinātu ugunsizturības
nemazināšanos, ciktāl tas ir pieņemami un iespējami. Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk,
nodrošina to, ka nemazinās pārsegumu ugunsizturība.
Cauruļvadus, kas nav izgatavoti no tērauda vai vara un kas ir ierīkoti B klases pārsegumos, aizsargā vai nu ar:
1. šķērsojuma ietaisi, kam veikts uzliesmošanas tests un kuras ugunsdrošība atbilst attiecīgā pārseguma un
izmantotā cauruļvadu tipa ugunsdrošībai; vai
2. ar tērauda uzmavu, kuras biezums ir vismaz 1,8 mm un garums – vismaz 900 mm, ja caurules diametrs ir 150
mm vai vairāk, un vismaz 600 mm, ja caurules diametrs ir mazāks par 150 mm (vēlams, lai garums būtu vienādi
sadalīts abās pārseguma pusēs).
Cauruli savieno ar uzmavas galiem, izmantojot atlokus vai savienošanas atlokus, vai arī sprauga starp uzmavu un
cauruli nedrīkst pārsniegt 2,5 mm vai arī spraugu starp cauruli un uzmavu aizpilda, izmantojot neuzliesmojošus vai
citus piemērotus materiālus.
3. Caurules, ko ierīko A un B klases pārsegumos, izgatavo no apstiprinātiem materiāliem, ņemot vērā temperatūru,
kas jāiztur attiecīgajām starpsienām.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, metāla caurules bez izolācijas, kas ir ierīkotas A vai B
klases pārsegumos, ir izgatavotas no materiāliem, kuru kušanas temperatūra pārsniedz 950 °C A-0 kategorijas
starpsienām un 850 °C B-0 kategorijas starpsienām.
4. Eļļu un citu uzliesmojošu šķidrumu pārsūknēšanai paredzētās caurules dzīvojamajās telpās, dienesta telpās vai
kontrolpunktos ir izgatavotas no piemērota materiāla un tām ir atbilstoša konstrukcija, ņemot vērā ugunsbīstamību.
5. Materiālus, kas karstumā bojājas, neizmanto notekām aiz borta, kanalizācijas izplūdes caurulēm un citām
atverēm, kas atrodas tuvu ūdenslīnijai un kur materiāla sabojāšanās ugunsgrēka gadījumā radītu applūšanas briesmas.
6. Elektriskie radiatori, ja tos izmanto, ir stacionāri un to konstrukcija ir tāda, ka ugunsbīstamība ir samazināta līdz
minimumam. Šos radiatorus neaprīko ar atklātiem sildelementiem, no kuriem varētu sākt gruzdēt apģērbs, aizkari vai
līdzīgi materiāli, vai arī ko varētu aizdedzināt sildelementa izdalītais karstums.
7. Visas atkritumu tvertnes ir izgatavotas no neuzliesmojošiem materiāliem bez atverēm sānos vai apakšā.
8. Vietās, kur iespējama eļļas produktu iekļūšana, izolācijas virsma ir eļļas un eļļas tvaiku necaurlaidīga.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI: vietās, kur iespējama eļļu izšļakstīšanās vai eļļas tvaiki, piemēram, A
kategorijas mašīntelpās, izolējošā materiāla virsma ir eļļas un eļļas tvaiku necaurlaidīga. Ja augšējā virsma ir pārklāta
ar neperforētu tērauda plāksni vai citu neuzliesmojošu materiālu (izņemot alumīniju), pārklājumu var piestiprināt ar šuvi,
kniedēm u. c.
68
/
122
9. Krāsu skapjus un uzliesmojošu šķidrumu skapjus aizsargā ar apstiprinātām ugunsdzēsības sistēmām, kas ļauj
apkalpei nodzēst ugunsgrēku, neieejot telpā.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk:
1. Krāsu skapjus aizsargā, izmantojot vienu no šādām sistēmām:
1.1. ogļskābās gāzes sistēmu, kurā paredzētais brīvās gāzes obligātais tilpums ir vienāds ar 40 % no
aizsargājamās vietas bruto tilpuma;
1.2. ugunsšaušanas sistēmu ar sausas pulverveida ugunsdzēsīgās vielas pildījumu, kas nodrošina vismaz 0,5 kg
pulvera uz vienu m 3;
1.3. ūdens smidzināšanas vai sprinkleru sistēmu, kas nodrošina 5 litrus uz vienu m 2 minūtē. Ūdens
smidzināšanas sistēmas var pieslēgt kuģa ugunsdzēsības maģistrālei; vai
1.4. sistēmu, kas nodrošina līdzvērtīgu aizsardzību, kā noteikusi Kuģošanas drošības inspekcija.
Jebkurā gadījumā sistēmas vadībai jābūt ārpus aizsargājamās vietas.
2. Uzliesmojošu šķidrumu skapjus aizsargā ar atbilstošu ugunsdzēsības sistēmu, ko apstiprinājusi Kuģošanas
drošības inspekcija.
3. Skapjiem, kuru aizņemtā klāja zona ir mazāka par 4 m 2 un no kurienes nevar nokļūt dzīvojamajās telpās,
stacionāras sistēmas vietā var izmantot pārnēsājamu ogļskābās gāzes ugunsdzēšamo aparātu, kura ietilpība ir
pietiekama, lai nodrošinātu minimālo brīvās gāzes daudzumu, kas vienāds ar 40 % no telpas bruto tilpuma.
Skapī var ierīkot izplūdes lūku, pa kuru var izmantot ugunsdzēšamo aparātu, neieejot aizsargājamajā telpā.
Vajadzīgo pārnēsājamo ugunsdzēšamo aparātu piestiprina blakus lūkai. Kā alternatīvu var ierīkot lūku vai šļūtenes
savienojumu, lai vieglāk varētu izmantot ugunsdzēsības maģistrāles ūdeni.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
10. Dziļās taukvāres pannas, vārīšanas un cepšanas iekārtas:
Ja dziļās taukvāres pannas, vārīšanas un cepšanas iekārtas uzstāda un lieto ārpus galvenās kambīzes, Kuģošanas
drošības inspekcija nosaka papildu drošības pasākumus attiecīgā uz konkrēto ugunsbīstamību, kas saistīta ar šo
iekārtu izmantošanu.
Uz kuģiem, kas ir uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, dziļās taukvāres iekārtas aprīko ar:
1. automātisku vai rokas ugunsdzēšanas sistēmu, kas pārbaudīta atbilstoši starptautiskajiem standartiem saskaņā
ar standartu LVS ISO 15371:2000 "Kuģi un kuģniecības aprīkojums. Ugunsdzēsības sistēmas kambīzes aprīkojuma
aizsardzībai.";
2. galveno un rezerves termostatu ar signalizāciju, kas brīdina par viena vai otra termostata sabojāšanos;
3. iespēju automātiski noslēgt elektroenerģijas padevi, sākot izmantot ugunsdzēšanas sistēmu;
4. signalizāciju, kas brīdina par ugunsdzēšanas sistēmas darbību kambīzē, kurā ir uzstādīta iekārta; un
5. instrukciju, kā iedarbināt ugunsdzēšanas sistēmu ar roku; marķējumam jābūt skaidram, lai apkalpe to var
izmantot nekavējoties.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti pirms 
2003. 
gada janvāra, jaunās dziļās taukvāres iekārtas atbilst šī punkta prasībām.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
11. Siltuma tilti
Veicot ugunsdrošības pasākumus, Kuģošanas drošības inspekcija veic pasākumus, lai nepieļautu siltuma pārvadi
pa siltuma tiltiem, piemēram, starp klājiem un starpsienām.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, klāja vai starpsienas izolāciju turpina vismaz 450 mm aiz
šķērsojuma, krustpunkta vai termināla, ja konstrukcijas ir no tērauda un alumīnija. Ja telpu sadala klājs vai A klases
starpsiena, kuru izolācija ir atšķirīga, izturīgākā izolācija turpinās uz klāja vai starpsienas, bet mazāk izturīgā izolācija
– vismaz 450 mm.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
12. Gāzes tvertnes zem spiediena
69
/
122
Visas pārnēsājamās tvertnes, kurās ir saspiesta, sašķidrināta vai zem spiediena izšķīdināta veida gāze, kas var
uzturēt iespējamo ugunsgrēku, tūlīt pēc izmantošanas novieto piemērotā vietā virs starpsienu klāja, no kurienes ir tieša
izeja uz atklāto klāju.
13. 
Ugunsdzēsības kontroles plāni (R 20)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Kuģa virsnieku zināšanai uz visiem kuģiem ir pastāvīgi izlikti vispārēji plāni, kuros katram klājam ir precīzi
norādīti kontrolpunkti, dažādās ugunsdrošības sekcijas, ko norobežo A klases pārsegumi, sekcijas, ko norobežo B
klases pārsegumi, kā arī informācija par ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmām, sprinkleru ietaisēm,
ugunsdzēšamajiem aparātiem, piekļūšanu dažādiem nodalījumiem, klājiem u. c., kā arī ventilācijas sistēma, tajā
skaitā informācija par ventilatoru vadības posteņiem, to ventilatoru trokšņu slāpētāju atrašanās vietu un identifikācijas
numuriem, kas ierīkoti katrā sekcijā. Kā alternatīvu iepriekšminēto informāciju var izklāstīt arī brošūrā, kuras
eksemplārus izsniedz katram kuģa virsniekam, un viens eksemplārs pastāvīgi atrodas uz klāja viegli sasniedzamā
vietā. Plānus un brošūras atjauno, pēc iespējas ātrāk tajās atspoguļojot visas izmaiņas. Minētie plāni un brošūras ir
sastādītas karoga valsts oficiālajā valodā. Ja šī valoda nav angļu vai franču valoda, pievieno tulkojumu vienā no šīm
valodām. Ja kuģis veic vietējos reisus citā dalībvalstī, pievieno tulkojumu šīs valsts oficiālajā valodā, ja tā nav angļu vai
franču valoda.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, informācija, kas jāsniedz
pieprasītajos ugunsdrošības plānos un brošūrās, un grafiskie simboli, kas jālieto ugunsdrošības plānos, ir saskaņā ar
IMO Rezolūciju A.756(18) un Rezolūciju A.952(23).
2. Uz visiem kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, identisku ugunsdrošības plānu komplektu vai brošūru, kurā
ir šie plāni, pastāvīgi glabā skaidri marķētā futrālī, kas ir izturīgs jūras apstākļos un atrodas ārpus klāja kabīnes,
tādējādi nodrošinot palīdzību krasta ugunsdzēsējiem.
14. 
Gatavība ekspluatācijai un apkope
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Vispārīgas prasības
Ugunsdrošības sistēmas un ugunsdzēsības sistēmas un iekārtas uztur lietošanas kārtībā visu kuģa ekspluatācijas
laiku.
Kuģis netiek ekspluatēts, ja:
1. tas ir remontā vai uz laiku izņemts no aprites (stāv uz enkura vai ostā), vai ievietots sausajā dokā;
2. īpašnieks vai īpašnieka pārstāvis paziņo, ka kuģis nav ekspluatācijā; un
3. uz kuģa nav pasažieru.
Turpmāk minētās ugunsdrošības sistēmas uztur labā stāvoklī, lai nodrošinātu to atbilstošu izmantošanu
ugunsgrēka gadījumā.
1.1. Gatavība ekspluatācijai:
1. konstrukcijas ugunsdrošība, tajā skaitā ugunsdroši pārsegumi un šo pārsegumu atveru un šķērsojumu
ugunsdrošība;
2. ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas; un
3. glābšanas sistēmas un iekārtas.
Ugunsdzēsības sistēmas un iekārtas uztur labā darba kārtībā un tās ir viegli pieejamas tūlītējai izmantošanai.
Iztukšotus pārnēsājamos ugunsdzēšamos aparātus nekavējoties uzpilda vai aizstāj ar ekvivalentiem aparātiem.
1.2. Apkope, testēšana un pārbaudes
Apkopi, testēšanu un pārbaudes veic, pamatojoties uz IMO MSC/Circ.850 iekļautajām pamatnostādnēm, ņemot
vērā vajadzību nodrošināt ugunsdzēsības sistēmu un iekārtu bezproblēmu darbību. Uz kuģa ir apkopes plāns, kas
pieejams pārbaudes vajadzībām, kad to pieprasa Kuģošanas drošības inspekcija.
Apkopes plāns aptver vismaz turpmāk minētās ugunsdrošības sistēmas un ugunsdzēsības sistēmas un iekārtas,
ja tās ir uzstādītas:
1. ugunsdzēsības maģistrāles, ugunsdzēsības sūkņi un hidranti, tajā skaitā šļūtenes un sprauslas;
2. stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas; 
70
/
122
2. stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas;
3. stacionāras ugunsdzēsības sistēmas un citas ugunsdzēšamās iekārtas;
4. automātiskas sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas;
5. ventilācijas sistēmas, tajā skaitā uguns un trokšņu slāpētāji, ventilatori un to vadības ierīces;
6. degvielas padeves avārijas atslēgšanas ierīce;
7. ugunsdrošas durvis, tajā skaitā to vadības ierīce;
8. vispārējas avārijas signalizācijas sistēmas;
9. avārijas glābšanas elpošanas aparāti;
10. pārnēsājami ugunsdzēšamie aparāti, tajā skaitā rezerves uzpilde; un
11. ugunsdzēsēja ietērps un piederumi.
Apkopes programmu var datorizēt.
2. 
Papildu prasības
Jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 
2003. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk un pārvadā vairāk nekā 36
pasažierus, papildus 
1.2
. punktā minētajam apkopes plānam izstrādā zemu novietotas apgaismes un skaļruņu
sistēmu apkopes plānu.
15. 
Instrukcijas, mācības uz kuģiem un mācību trauksmes
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. 
Instrukcijas, pienākumi un organizācija
1. Apkalpes locekļi saņem instrukcijas par ugunsdrošību uz kuģa.
2. Apkalpes locekļi saņem instrukcijas par saviem pienākumiem.
3. Norīko personas, kas atbild par ugunsdzēšanu. Šīm personas spēj pildīt savus pienākumus jebkurā laikā, kamēr
kuģis ir ekspluatācijā.
2. 
Mācības uz kuģiem un mācību trauksmes
1. Apkalpes locekļus apmāca, lai viņi zinātu, kāda ir kārtība uz kuģa un kur atrodas un kā ir lietojamas
ugunsdzēsības sistēmas un iekārtas, ko viņiem var nākties izmantot.
2. Mācībās uz kuģiem ietilpst arī avārijas glābšanas elpošanas aparātu lietošanas apmācība.
3. To apkalpes locekļu darbu, kam uzticēti ugunsdzēšanas pienākumi, regulāri novērtē, veicot mācības uz kuģa un
mācību trauksmes, lai noteiktu vajadzīgos uzlabojumus, nodrošinātu ugunsdzēšanas prasmju uzturēšanu un
ugunsdzēsības organizācijas gatavību darbam.
4. Kuģa ugunsdzēsības sistēmu un iekārtu lietošanas apmācību uz kuģa plāno un veic saskaņā ar grozītās 
SOLAS
konvencijas III/19.4.1. noteikumu.
5. Ugunsgrēka mācību trauksmi veic un reģistrē saskaņā ar grozītās 
SOLAS
 konvencijas III/19.3.4., III/19.5. un
III/30. noteikumu.
6. Uz kuģiem, uz kuriem attiecas II-2/A/11. noteikums, mācību trauksmēs izmantotus elpošanas aparātu cilindrus
pirms atiešanas uzpilda vai aizstāj.
3. 
Apmācību rokasgrāmata
Apmācību rokasgrāmatu novieto katrā apkalpes kopkajītē un atpūtas telpā vai katrā apkalpes kajītē. Apmācību
rokasgrāmata ir sastādīta kuģa darba valodā. Apmācību rokasgrāmata, ko var veidot vairāki sējumi, satur šajā punktā
pieprasītās instrukcijas un informāciju viegli saprotamā valodā un, ja iespējams, ar ilustrācijām. Jebkuru minētās
informācijas daļu var sniegt audiovizuālu materiālu formā, aizstājot rokasgrāmatu. Apmācību rokasgrāmatā sīki ir
izklāstīta šāda informācija:
1. vispārējā ugunsdrošības prakse un drošības pasākumi, kas saistīti ar briesmām, ko rada smēķēšana, elektrība,
uzliesmojoši šķidrumi, un līdzīgām briesmām, kas parasti veidojas uz kuģiem;
2. vispārīgas instrukcijas attiecībā uz ugunsdzēšanas darbībām un ugunsdzēšanas procedūrām, tajā skaitā
71
/
122
paziņojumu par ugunsgrēku un rokas signalizācijas punktu izmantošanu;
3. kuģa trauksmes signālu atšifrējums;
4. ugunsdzēsības sistēmu un iekārtu darbība un izmantošana;
5. ugunsdrošo durvju darbība un izmantošana;
6. uguns un dūmu slāpētāju darbība un izmantošana; un
7. glābšanas sistēmas un iekārtas.
4. 
Ugunsdrošības plāni
Ugunsdrošības plāniem jāatbilst II-2/A/13. noteikumam.
16. 
Darbība
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Uz kuģa jābūt ekspluatācijas brošūrām, lai sniegtu informāciju un instrukcijas, kā pareizi ekspluatēt kuģi un
rīkoties ar kravu, ievērojot ugunsdrošību.
2. Prasītajā ugunsdrošas ekspluatācijas brošūrā ir vajadzīgā informācija un instrukcijas, lai attiecībā uz
ugunsdrošību kuģa ekspluatācija un kravas operācijas būtu drošas. Brošūrā ir informācija par apkalpes pienākumiem
attiecībā uz kuģa vispārēju ugunsdrošību kravas iekraušanas un izkraušanas laikā un kuģošanas laikā. Uz kuģiem,
kas pārvadā bīstamas preces, ugunsdrošas ekspluatācijas brošūrā ir atsauce uz attiecīgajām ugunsdzēsības un
avārijas kravas operāciju instrukcijām, kas iekļautas Starptautiskajā jūras bīstamo kravu kodeksā.
3. Ugunsdrošas ekspluatācijas brošūra ir sastādīta kuģa darba valodā.
4. Ugunsdrošas ekspluatācijas brošūru var apvienot ar II-2/A/15.3. noteikumā prasītajām apmācību rokasgrāmatām.
B DAĻA
UGUNSDROŠĪBAS PASĀKUMI
1. 
Uzbūve (R 23)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Korpusu, virsbūves, konstruktīvās starpsienas, klājus un klāja kabīnes būvē no tērauda vai ekvivalenta materiāla.
II-2/A/2.7. noteikumā sniegtās tērauda vai cita ekvivalenta materiāla definīcijas piemērošanas nolūkā "atbilstošais
uzliesmošanas standarttests" atbilst II-2/B/4. un 5. noteikuma tabulās sniegtajiem viengabalainības un izolācijas
standartiem. Piemēram, ja pārsegumiem – klājiem vai klāja kabīņu galiem un malām ir atļauta B-0 ugunsizturība,
"atbilstošais uzliesmošanas standarttests" ilgst pusstundu.
2. Tomēr gadījumos, kad konstrukcijas daļa ir no alumīnija sakausējuma, piemēro šādas prasības:
1. A un B klases pārsegumu alumīnija sakausējuma detaļu izolācija, izņemot nenesošās konstrukcijas, ir tāda, ka
konstrukcijas serdes temperatūra ne reizi atbilstošā uzliesmošanas standarttesta laikā nepārsniedz apkārtējo
temperatūru par vairāk nekā 200 o C.
2. Īpašu uzmanību pievērš alumīnija sakausējuma detaļu izolācijai stabos, statņos un citos konstrukcijas
elementos, kas vajadzīgi glābšanas laivu un plostu stiprinājumu, nolaišanas un iekāpšanas vietu un A un B klases
pārsegumu balstiem, lai nodrošinātu to, ka:
1. pēc vienas stundas minēto glābšanas laivu un plostu stiprinājumu un A un B klases pārsegumu balstu
temperatūras palielinājums nepārsniedz 2.1. punktā noteiktās robežas; un
2. pēc vienas pusstundas B klases pārsegumu vajadzīgo balstu temperatūras palielinājums nepārsniedz 2.1.
punktā noteiktās robežas.
3. A kategorijas mašīntelpu augšējie pārsegumu un šahtu konstrukcija ir no tērauda un atbilstoši izolēta, un atveru,
ja tādas ir, izvietojums ir atbilstošs un tās ir aizsargātas, lai nepieļautu ugunsgrēka izplatīšanos.
2. 
Kuģa galvenās vertikālās un horizontālās zonas (R 24)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1.1. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, korpuss, virsbūve un klāja kabīnes sadala galvenajās
vertikālajās zonās ar A-60 kategorijas pārsegumiem.
72
/
122
Pakāpienu un padziļinājumu skaits ir minimāls, bet, ja tie ir vajadzīgi, arī tie ir A-60 kategorijas pārsegumi.
Ja vienā pusē ir atklāts klājs, sanitārās vai līdzīgas telpas vai tilpne, tajā skaitā mazuta tilpne, tukša telpa vai
palīgmehānismu telpa, kur ugunsbīstamība ir maza vai nav vispār, vai arī, ja abās pārseguma pusēs ir mazuta tilpnes,
standartu var pazemināt līdz A-0.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1.2. Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz esošajiem K klases
kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, korpusu, virsbūvi un klāja kabīnes dzīvojamajās un dienesta telpās
sadala galvenajās vertikālajās zonās ar A klases pārsegumiem. Šo pārsegumu izolācija ir saskaņā ar 5. noteikuma
tabulām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
2. Ciktāl iespējams, starpsienas, kas norobežo galvenās vertikālās zonas virs starpsienu klāja, atbilst
ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienām, kas atrodas tieši zem starpsienu klāja. Galveno vertikālo zonu garumu un
platumu var palielināt, nepārsniedzot 48 metrus, lai galveno vertikālo zonu gali sakristu ar ūdensnecaurlaidīgo
nodalījumu starpsienām vai arī, lai ietvertu plašu sabiedrisku telpu, kas stiepjas visā galvenās vertikālās zonas garumā
– ar noteikumu, ka galvenās vertikālās zonas kopējais laukums nevienā klājā nepārsniedz 1 600 m 2 . Galvenās
vertikālās zonas garums vai platums ir maksimālais attālums starp to starpsienu attālākajiem punktiem, kas to
norobežo.
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK KĀ 36 PASAŽIERUS
3. Minētās starpsienas stiepjas no klāja līdz klājam un līdz korpusam vai citām norobežojošām sienām.
4. Ja galveno vertikālo zonu sadala ar horizontāliem A klases pārsegumiem horizontālās zonās, lai ierīkotu
atbilstošu barjeru starp kuģa zonām, kurās ir sprinkleri un zonām, kurās nav sprinkleru, starpsienas stiepjas no blakus
esošās galvenās vertikālās zonas starpsienām līdz kuģa korpusam vai ārējām malām, un tās izolē saskaņā ar 4.2.
tabulā sniegtajām ugunsdrošības izolācijas un viengabalainības vērtībām, kas attiecas uz jauniem kuģiem, kuri pārvadā
vairāk nekā 36 pasažierus, un esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk kā 36 pasažierus.
5. 1. Uz kuģiem, kas paredzēti īpašiem nolūkiem, piemēram, automobiļiem vai dzelzceļa vagoniem, un kur
galvenās vertikālās zonas starpsienu ierīkošana neatbilstu paredzētajai kuģa ekspluatācijai, ekvivalentu ugunsdrošību
panāk, sadalot telpu horizontālās zonās.
2. Tomēr uz kuģiem, kuros ir īpašas kategorijas telpas, visām šīm telpām jāatbilst II-2/B/14. noteikumam un, ciktāl
šī atbilstība ir nesavienojama ar atbilstību citām šīs daļas prasībām, noteicošās ir II-2/B/14. noteikuma prasības.
3. 
Starpsienas galvenajā vertikālajā zonā (R 25)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
1.1. Uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, visas starpsienas, kam nav jābūt A klases
pārsegumiem, ir vismaz B klases vai C klases pārsegumi, kā paredzēts 4. noteikuma tabulās. Visus šos pārsegumus
var apšūt ar uzliesmojošiem materiāliem saskaņā ar II-2/B/11. noteikumu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ NE VAIRĀK KĀ 36 PASAŽIERUS, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
1.2. Uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā
vairāk nekā 36 pasažierus, visas starpsienas dzīvojamajās un dienesta telpās, kam nav jābūt A klases pārsegumiem,
ir vismaz B un C klases pārsegumi, kā paredzēts II-2/B/5. noteikuma tabulās.
Šos pārsegumus var apšūt ar uzliesmojošiem materiāliem saskaņā ar 11. noteikumu.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2. Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz esošajiem B klases
kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, visas gaiteņu starpsienas, kam nav jābūt A klases starpsienām, ir B
klases pārsegumi, kas stiepjas no klāja līdz klājam, izņemot:
1. ja abās starpsienas pusēs ir ierīkoti vienlaidus B klases griesti vai apšuvums, tā starpsienas daļa, kas atrodas
aiz vienlaidus griestiem vai apšuvuma, ir izgatavota no materiāla, ko pēc tā biezuma un sastāva var izmantot B klases
pārsegumu konstrukcijās, bet kuram jāatbilst B klases viengabalainības standartiem tikai tiktāl, cik tas ir pamatoti un
iespējami;
2. ja kuģi aizsargā ar automātisku sprinkleru sistēmu, kas atbilst II-2/A/8. noteikumam, B klases materiālu gaiteņa
starpsienas var beigties pie gaiteņa griestiem – ar noteikumu, ka šie griesti ir izgatavoti no materiāla, ko pēc tā
biezuma un sastāva var izmantot B klases pārsegumu konstrukcijā.
73
/
122
Neatkarīgi no II-2/B/4. un 5. noteikuma prasībām minētajām starpsienām un griestiem ir jāatbilst B klases
viengabalainības standartiem tikai tiktāl, cik tas ir pamatoti un iespējami. Visām durvīm un ailēm šajās starpsienās
jābūt izgatavotām no neuzliesmojošiem materiāliem, un tās jāizgatavo un jāierīko tā, lai nodrošinātu lielu ugunsdrošību.
3. Visas starpsienas, kam jābūt B klases pārsegumiem, izņemot 
2. punktā
 paredzētās gaiteņu starpsienas,
stiepjas no klāja līdz klājam un līdz korpusam vai citām ārējām malām, ja vien abās starpsienas pusēs ierīkoto
vienlaidus B klases griestu vai apšuvums ugunsdrošība ir tāda pati, kā starpsienai, un tādā gadījumā starpsiena var
beigties pie vienlaidus griestiem vai apšuvuma.
4. 
Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 26)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Papildus konkrētu noteikumu ievērošanai attiecībā uz starpsienu un klāju ugunsizturību, kas minēti citur šajā
daļā, visu starpsienu un klāju minimālā ugunsizturība ir norādīta 4.1. un 4.2. tabulā.
2. Tabulas piemēro, ievērojot šādas prasības:
1. Uz starpsienām, kas nenorobežo galvenās vertikālās zonas vai horizontālās zonas, attiecas 4.1. tabula.
Uz klājiem, kas neveido pakāpienus galvenajās vertikālajās zonās un neierobežo horizontālās zonas, attiecas 4.2.
tabula.
2. Lai noteiktu atbilstošos ugunsizturības standartus, kas piemērojami norobežojumam starp blakus esošām
telpām, minētās telpas iedala pēc to ugunsbīstamības no (1) līdz (14) kategorijai. Ja telpas saturs un izmantošana
rada šaubas par tās iedalījumu šīs regulas nolūkā, to uzskata par telpu, kas ietilpst kategorijā, uz kuru attiecas
visstingrākās prasības saistībā ar norobežojumu. Paredzēts, ka katras kategorijas nosaukums raksturo tipu, nevis
nosaka ierobežojumus. Skaitlis iekavās pirms katras kategorijas apzīmē attiecīgo aili tabulās.
(1) Kontrolpunkti:
– telpas, kurās ir enerģijas un apgaismes avārijas avoti,
– stūres māja un karšu telpa,
– telpas, kurās ir kuģa rācija,
– ugunsdzēsības telpas, ugunsgrēka kontrolpostenis un ugunsgrēka reģistrēšanas punkti,
– dzinēju vadības telpa, ja tā atrodas ārpus dzinēju mašīntelpas,
– telpas, kurās ir centralizētā ugunsgrēka signalizācijas iekārta,
– telpas, kurās ir centralizētie avārijas skaļruņu sistēmas punkti un iekārtas.
(2) Kāpnes:
– iekšējās kāpnes, lifti un eskalatori (izņemot tos, kas pilnībā atrodas mašīntelpā), kas paredzēti pasažieriem un
apkalpei, un to šahtas,
– šajā sakarā kāpnes, kas ir norobežotas tikai vienā līmenī, uzskata par tās telpas daļu, no kuras tās nav atdalītas
ar ugunsdrošām durvīm.
(3) Gaiteņi:
– pasažieru un apkalpes gaiteņi.
(4) Evakuācijas punkti un ārējie evakuācijas ceļi:
– glābšanas laivu un plostu piestiprināšanas zona,
– atklātas klāja zonas un norobežotas vietas uz augšējā klāja, kur atrodas glābšanas laivu un plostu iekāpšanas un
nolaišanas punkti,
– iekšējās un ārējās pulcēšanās vietas,
– ārējās kāpnes un atklātie klāji, ko izmanto evakuācijas ceļiem,
– tukša kuģa sāns līdz ūdenslīnijai, virsbūves un klāja kabīnes sāni, kas atrodas zem glābšanas plostiem un
evakuācijas slīdceliņa iekāpšanas vietas un blakus tai.
(5) Atklāta klāja zonas: 
74
/
122
(5) Atklāta klāja zonas:
– atklāta klāja zonas un norobežotas vietas uz augšējā klāja, kur neatrodas glābšanas laivu un plostu iekāpšanas
un nolaišanas punkti,
– atklātas telpas (telpa ārpus virsbūves un klāja kabīnēm).
(6) Dzīvojamās telpas ar mazu ugunsbīstamību:
– kajītes, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums ar ierobežotu ugunsbīstamību,
– dienesta telpas un ambulances, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums ar ierobežotu ugunsbīstamību,
– sabiedriskas telpas, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums ar ierobežotu ugunsbīstamību un kas aizņem mazāk
nekā 50 m 2 no klāja.
(7) Dzīvojamās telpas ar vidēji lielu ugunsbīstamību:
– iepriekšminētās (6) kategorijas telpas, bet kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums, kura ugunsbīstamība nav
ierobežota,
– sabiedriskas telpas, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums ar ierobežotu ugunsbīstamību un kas aizņem 50 m 2
no klāja vai vairāk,
– izolēti skapji un nelielas glabātuves dzīvojamajās telpās, kuru platība ir mazāka par 4 m 2 (kur neglabā
uzliesmojošus šķidrumus),
– veikali,
– kinofilmu demonstrēšanas un filmu glabāšanas telpas,
– diētiskās virtuves (kurās nav atklātu liesmu),
– tīrīšanas rīku skapji (kuros neglabā uzliesmojošus šķidrumus),
– laboratorijas (kurās neglabā uzliesmojošus šķidrumus),
– aptiekas,
– nelielas žāvētavas (kas aizņem 4 m 2 no klāja vai mazāk),
– seifi,
– darba telpas.
(8) Dzīvojamās telpas ar lielāku ugunsbīstamību:
– sabiedriskas telpas, kurās ir mēbeles un mēbeļu aprīkojums, kura ugunsbīstamība nav ierobežota un kas aizņem
50 m 2 no klāja vai vairāk,
– frizētavas un kosmētikas kabineti.
(9) Sanitārās telpas un līdzīgas telpas:
– kopējie sanitārie mezgli, dušas, vannas, tualetes u. c.,
– nelielas veļas mazgātavas,
– peldbaseini telpās,
– izolēti pieliekamie, kuros nav virtuves iekārtu dzīvojamajās telpās,
– individuālos sanitāros mezglus uzskata par piederīgiem tai telpai, kurā tie atrodas.
(10) Tilpnes, tukši rezervuāri un palīgmehānismu telpas, kam ir maza ugunsbīstamība vai tās nav:
– ūdens tilpnes, kas ietilpst kuģa konstrukcijā,
– tukšas tilpnes un koferdami,
– palīgmehānismu telpas, kurās nav mehānismu ar spiedieneļļošanas sistēmu un kur aizliegts uzglabāt
uzliesmojošas vielas, piemēram,
– ventilācijas un gaisa kondicionēšanas telpas; enkurspilvju telpa; stūres mehānisma telpa; stabilizatoriekārtu
75
/
122
telpa; elektrodzinēju motortelpa; telpas, kurās ir sekciju sadales skapji un vienīgi elektroiekārtas, izņemot ar eļļu
uzpildītus elektrības transformatorus (virs 10 kVA); vārpstu šahtas un cauruļvadu tuneļi; sūkņu un saldēšanas
mehānismu telpas (nav paredzēti uzliesmojošu šķidrumu apstrādei vai izmantošanai),
– noslēgtas šahtas, kas attiecas uz zemāk uzskaitītajām telpām,
– citas noslēgtas šahtas, piemēram, cauruļvadu un kabeļu šahtas.
(11) Palīgmehānismu telpas, kravas telpas, kravas un citu naftas produktu tilpnes un citas līdzīgas telpas ar vidēju
ugunsbīstamību:
– naftas kravas tilpnes,
– kravas tilpnes, šahtas un lūkas,
– saldēšanas kameras,
– šķidrās degvielas tilpnes (ja ierīkotas atsevišķā vietā, kur nav mehānismi),
– šahtas un cauruļvadu tuneļi, kur var uzglabāt uzliesmojošas vielas,
– palīgmehānismu telpas, kā (10) kategorijā, kurās ir mehānismi ar spiedieneļļošanas sistēmu vai kur ir atļauta
uzliesmojošu vielu uzglabāšana,
– šķidrās degvielas uzpildes punkti,
– telpas, kurās ir ar eļļu uzpildīti elektrības transformatori (virs 10 kVA),
– telpas, kurās ir nelieli iekšdedzes dzinēji, kuru jauda nepārsniedz 110 kW, un kas darbina ģeneratorus,
sprinkleru, drenčeru vai ugunsdzēsības sūkņus, kravas telpu sūkņus u. c.,
– noslēgtas šahtas, kas attiecas uz zemāk uzskaitītajām telpām.
(12) Mehānismu telpas un galvenā kambīze:
– galveno dzinēju telpas (izņemot elektrodzinēju motortelpu) un katlu telpas,
– palīgmehānismu telpas, izņemot (10) un (11) kategorijā minētās, kurās ir iekšdedzes mehānismi vai citi naftas
produktus dedzinoši, karsējoši vai sūknējoši agregāti,
– galvenā kambīze un piebūves,
– šahtas, kas ved uz iepriekš uzskaitītajām telpām.
(13) Noliktavas, darbnīcas, pieliekamie u. c.:
– galvenie pieliekamie, kas nav kambīzes piebūves,
– galvenā veļas mazgātava,
– lielas žāvētavas (kas aizņem vairāk nekā 4 m 2 no klāja),
– dažādas noliktavas,
– pasta un bagāžas telpas,
– atkritumu novietnes,
– darbnīcas (kas neietilpst mašīntelpā, kambīzē u. c.),
– skapji un glabātuves, kuru platība ir lielāka par 4 m 2, izņemot telpas, kurās var glabāt uzliesmojošus šķidrumus.
(14) Citas telpas, kurās uzglabā uzliesmojošus šķidrumus:
– krāsu skapji,
– glabātuves, kurās ir uzliesmojoši šķidrumi (tajā skaitā krāsas, medikamenti u. c.),
– laboratorijas (kurās glabā uzliesmojošus šķidrumus).
4.1. tabula
Starpsienas, kas nenorobežo galvenās vertikālās zonas vai horizontālās zonas
76
/
122
Telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(12)
(13)
(14)
(1) Kontrolpunkti:
B-0
(a)
A-0
A-0
A-0
A-0
A-60
A-60
A-60
A-0
A-0
A-60
A-60
A-60
A-60
(2) Kāpnes
 
A-0
(a)
A-0
A-0
A-0
A-0
A-15
A-15
A-0
(c)
A-0
A-15
A-30
A-15
A-30
(3) Gaiteņi
 
 
B-15
A-60
A-0
B-15
B-15
B-15
B-15
A-0
A-15
A-30
A-0
A-30
(4) Evakuācijas
punkti un ārējie
evakuācijas ceļi
 
 
 
 
A-0
A
(d)
 -
60 
(b)
A
(d)
 -
60 
(b)
A
(d)
 -
60 
(b)
A-0
(d)
A-0
A-60
(b)
A-60
(b)
A-60
(b)
A-60
(b)
(5) Atklāta klāja
zonas
 
 
 
 
–
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(6) Dzīvojamās
telpas ar mazu
ugunsbīstamību
 
 
 
 
 
B-0
B-0
B-0
C
A-0
A-0
A-30
A-0
A-30
(7) Dzīvojamās
telpas ar vidēji
lielu
ugunsbīstamību
 
 
 
 
 
 
B-0
B-0
C
A-0
A-15
A-60
A-15
A-60
(8) Dzīvojamās
telpas ar lielāku
ugunsbīstamību
 
 
 
 
 
 
 
B-0
C
A-0
A-30
A-60
A-15
A-60
(9) Sanitārās
telpas un līdzīgas
telpas:
 
 
 
 
 
 
 
 
C
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(10) Tvertnes,
tukši rezervuāri
un
palīgmehānismu
telpas, kam ir
maza
ugunsbīstamība
vai tās nav
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
(a)
A-0
A-0
A-0
A-0
(11)
Palīgmehānismu
telpas, kravas
telpas, kravas un
citu naftas
produktu tilpnes
un citas līdzīgas
telpas ar vidēju
ugunsbīstamību
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
(a)
A-0
A-0
A-15
(12) Mašīntelpas
un galvenā
kambīze
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
(a)
A-0
A-60
(13) Noliktavas,
darbnīcas,
pieliekamie u.c.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
(a)
A-0
(14) Citas telpas,
kurās uzglabā
uzliesmojošus
šķidrumus
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-30
4.2. tabula
Klāji, kas neveido "pakāpienus" galvenajās vertikālajās zonās un neierobežo horizontālās zonas
Telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(12)
(13)
(14)
(1) Kontrolpunkti:
A-30
A-30
A-15
A-0
A-0
A-0
A-15
A-30
A-0
A-0
A-0
A-60
A-0
A-60
(2) Kāpnes
A-0
A-0
–
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-30
A-0
A-30
(3) Gaiteņi
A-15
A-0
A-0
(a)
A-60
A-0
A-0
A-15
A-15
A-0
A-0
A-0
A-30
A-0
A-30
77
/
122
(4) Evakuācijas
punkti un ārējie
evakuācijas ceļi
A-0
A-0
A-0
A-0
–
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(5) Atklāta klāja
zonas
A-0
A-0
A-0
A-0
–
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(6) Dzīvojamās
telpas ar mazu
ugunsbīstamību
A-60
A-15
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(7) Dzīvojamās
telpas ar vidēji
lielu
ugunsbīstamību
A-60
A-15
A-15
A-60
A-0
A-0
A-15
A-15
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(8) Dzīvojamās
telpas ar lielāku
ugunsbīstamību
A-60
A-15
A-15
A-60
A-0
A-15
A-15
A-30
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(9) Sanitārās
telpas un līdzīgas
telpas:
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(10) Tvertnes,
tukši rezervuāri
un
palīgmehānismu
telpas, kam ir
maza
ugunsbīstamība
vai tās nav
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(a)
A-0
A-0
A-0
A-0
(11)
Palīgmehānismu
telpas, kravas
telpas, kravas un
citu naftas
produktu tilpnes
un citas līdzīgas
telpas ar vidēju
ugunsbīstamību
A-60
A-60
A-60
A-60
A-0
A-0
A-15
A-30
A-0
A-0
A-0
(a)
A-0
A-0
A-30
(12) Mašīntelpas
un galvenā
kambīze
A-60
A-60
A-60
A-60
A-0
A-60
A-60
A-60
A-0
A-0
A-30
A-30
(a)
A-0
A-60
(13) Noliktavas,
darbnīcas,
pieliekamie u.c.
A-60
A-30
A-15
A-60
A-0
A-15
A-30
A-30
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(14) Citas telpas,
kurās uzglabā
uzliesmojošus
šķidrumus
A-60
A-60
A-60
A-60
A-0
A-30
A-60
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
 
Piezīmes, kas attiecas uz 4.1. un 4.2. tabulu
(a ) Ja blakus esošās telpas ir vienā un tajā pašā kategorijā un augšrakstā ir atzīmēts burts "a", starp šīm telpām
nav jāierīko starpsiena vai klājs, Kuģošanas drošības inspekcija to neuzskata par vajadzīgu. Piemēram, (12) kategorijā
starpsiena nav vajadzīga starp kambīzi un piebūvētajiem pieliekamajiem, ar noteikumu, ka šo pieliekamo starpsiena un
klājs saglabā kambīzes norobežojuma viengabalainību. Taču starpsiena ir vajadzīga starp kambīzi un mašīntelpu, kaut
arī abas telpas ir iekļautas (12) kategorijā.
(b ) A-30 var attiecināt uz tukša kuģa sānu līdz ūdenslīnijai, virsbūves un klāja kabīnes sāniem, kas atrodas zem un
blakus glābšanas plostiem un evakuācijas slīdceliņam.
(c ) Ja tualetes ir pilnībā ierīkotas kāpņutelpā, tualešu starpsienai kāpņutelpā var būt B klases viengabalainība.
(d ) Ja 6., 7., 8. un 9. kategorijas telpas pilnībā atrodas pulcēšanās vietas ārējā perimetra iekšpusē, šo telpu
starpsienām var būt B-0 kategorijas viengabalainība. Audio, video un apgaismes ietaišu vadības posteņus var uzskatīt
par daļu no pulcēšanās vietas.
5. 
Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jaunajiem kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un
esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 27)
78
/
122
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ NE VAIRĀK KĀ 36 PASAŽIERUS, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
1. Papildus konkrētu noteikumu ievērošanai attiecībā uz starpsienu un klāju ugunsizturību, kas minēti citur šajā
daļā, starpsienu un klāju obligātā ugunsizturība ir attiecīgi norādīta 5.1. vai 5.1a. tabulā un 5.2. vai 5.2a. tabulā.
Apstiprinot konstruktīvus drošības pasākumus attiecībā uz jaunu kuģu ugunsdrošību, ņem vērā siltuma pārneses
risku pa siltuma tiltiem krustpunktos un siltumbarjeru galos.
2. Tabulas piemēro, ievērojot šādas prasības:
1. Starpsienām un klājiem, kas atdala blakus esošās telpas, attiecīgi piemēro 5.1. un 5.2. tabulu.
2. Lai noteiktu atbilstošos ugunsizturības standartus, kas piemērojami pārsegumiem starp blakus esošām telpām,
minētās telpas iedala pēc to ugunsbīstamības no (1) līdz (11) kategorijai. Paredzēts, ka katras kategorijas nosaukums
raksturo tipu, nevis nosaka ierobežojumus. Skaitlis iekavās pirms katras kategorijas apzīmē attiecīgo aili tabulās.
(1) Kontrolpunkti:
– telpas, kurās ir enerģijas un apgaismes avārijas avoti,
– stūres māja un karšu telpa,
– telpas, kurās ir kuģa rācija,
– ugunsdzēsības telpas, ugunsgrēka kontrolpostenis un ugunsgrēka reģistrēšanas punkti,
– dzinēju vadības telpa, ja tā atrodas ārpus dzinēju mašīntelpas,
– telpas, kurās ir centralizētā ugunsgrēka signalizācijas iekārta.
(2) Gaiteņi:
– pasažieru un apkalpes gaiteņi un vestibili.
(3) Dzīvojamās telpas:
– telpas, kas definētas II-2/A/2.10. noteikumā, izņemot gaiteņus.
(4) Kāpnes:
– iekšējās kāpnes, lifti un eskalatori (izņemot tos, kas pilnībā atrodas mašīntelpā) un to šahtas,
– šajā sakarā kāpnes, kas ir norobežotas tikai vienā līmenī, uzskata par tās telpas daļu, no kuras tās nav atdalītas
ar ugunsdrošām durvīm.
(5) Dienesta telpas (ar zemu apdraudējuma līmeni):
– skapji un glabātavas, kurās nav paredzēts turēt uzliesmojošos šķidrumus un kuru platība ir mazāka par 4 m 2 ,
kā arī žāvētavas un veļas mazgātavas.
(6) A kategorijas mašīntelpas:
– telpas, kas definētas II-2/A/2.19.1. noteikumā.
(7) Citas mašīntelpas:
– telpas, kas definētas II-2/A/2.19.2. noteikumā, izņemot A kategorijas mašīntelpas.
(8) Kravas telpas:
– visas telpas, ko izmanto kravai (tajā skaitā naftas kravas tilpnes) un šahtas un lūkas uz šīm telpām, izņemot
īpašas kategorijas telpas.
(9) Dienesta telpas (ar augstu apdraudējuma līmeni):
– kambīzes, pieliekamie ar virtuves iekārtām, krāsu un lampu telpas, skapji un glabātuves, kuru platība ir 4 m 2 vai
vairāk, uzliesmojošu šķidrumu uzglabāšanas telpas un darbnīcas, izņemot tās, kas atrodas mašīntelpā.
(10) Atklātie klāji:
– atklāto klāju zonas un norobežotas vietas uz augšējā klāja, kas nav ugunsbīstamas. Atklātas telpas (telpa ārpus
79
/
122
virsbūves un klāja kabīnēm).
(11) Īpašas kategorijas telpas:
– telpas, kas definētas II-2/A/2.18. noteikumā.
3. Nosakot ugunsizturības standartu, kas piemērojams norobežojumam starp divām telpām galvenajā vertikālajā
zonā vai horizontālajā zonā, kas nav aizsargāta ar automātisku sprinkleru sistēmu, kura atbilst II-2/A/ 8. noteikumam,
vai starp minētajām zonām, no kurām neviena nav šādā veidā aizsargāta, izmanto augstāko no tabulās norādītajām
divām vērtībām.
4. Nosakot ugunsizturības standartu, kas piemērojams norobežojumam starp divām telpām galvenajā vertikālajā
zonā vai horizontālajā zonā, kas ir aizsargāta ar automātisku sprinkleru sistēmu, kura atbilst II-2/A/ 8. noteikumam, vai
starp minētajām zonām, no kurām abas ir aizsargātas šādā veidā, izmanto zemāko no tabulās norādītajām divām
vērtībām. Ja ar sprinkleriem aprīkota zona un zona, kas nav aprīkota ar sprinkleriem, savienojas dzīvojamās un
dienesta telpās, pārsegumam starp šīm zonām piemēro augstāko no tabulās norādītajām divām vērtībām.
3. Var uzskatīt, ka vienlaidu B klases griesti vai apšuvums kopā ar attiecīgajiem klājiem vai starpsienām pilnībā vai
daļēji nodrošina vajadzīgo pārseguma izolāciju un ugunsizturību.
4. Ārējās sienās, kam saskaņā ar 1.1. noteikumu jābūt no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla, var ierīkot logus un
borta iluminatorus, ar noteikumu, ka nekur citur šīs daļas noteikumos nav teikts, ka šīm sienām ir vajadzīga A klases
viengabalainība. Tāpat arī sienās, kurām nav vajadzīga A klases viengabalainība, var ierīkot durvis, kas izgatavotas no
Kuģošanas drošības inspekcijas apstiprinātiem materiāliem.
5.1. tabula
Blakus esošu telpu atdalošu starpsienu ugunsizturība
Telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(1) Kontrolpunkti:
A-0 
(c)
A-0
A-60
A-0
A-15
A-60
A-15
A-60
A-60
-
A-60
(2) Gaiteņi
C 
(e)
B-0 
(e)
A-0 
(a)
B-0 
(e)
B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15
A-0 
(d)
(*)
A-15
(3) Dzīvojamās telpas
 
 
C 
(e)
A-0 
(a)
B-0 
(e)
B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15
A-0 
(d)
(*)
A-30
A-0 
(d)
(4) Kāpnes
 
 
 
A-0 
(a)
B-0 
(e)
A-0 
(a)
B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15
A-0 
(d)
(*)
(*)
A-15
(5) Dienesta telpas (ar
zemu apdraudējuma
līmeni)
 
 
 
 
C 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(6) A kategorijas
mašīntelpas
 
 
 
 
 
(*)
A-0
A-0
A-60
(*)
A-60
(7) Citas mašīntelpas
 
 
 
 
 
 
A-0 
(b)
A-0
A-0
(*)
A-0
(8) Kravas telpas
 
 
 
 
 
 
 
(*)
A-0
(*)
A-0
(9) Dienesta telpas (ar
augstu apdraudējuma
līmeni)
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0 
(b)
(*)
A-30
(10) Atklātie klāji
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
(11) Īpašas kategorijas
telpas
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
Nākamo tabulu piemēro VISIEM B, C un D KLASES KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI 2018. GADA 1. JANVĀRĪ VAI
VĒLĀK.
5.1a. tabula
Blakus esošas telpas atdalošu starpsienu ugunsizturība
Telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(1) Kontrolpunkti:
A-0 
(c)
A-0
A-60
A-0
A-15
A-60
A-15
A-60
A-60
(*)
A-60
(2) Gaiteņi
 
C 
(e)
B-0 
(e)
A-0 
(a)
B-0 
(e)
B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15
A-0 
(d)
(*)
A-30
80
/
122
(3) Dzīvojamās telpas
 
 
C 
(e)
A-0 
(a)
B-0 
(e)
B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15
A-0 
(d)
(*)
A-30
A-0 
(d)
(4) Kāpnes
 
 
 
A-0 
(a)
B-0 
(e)
A-0 
(a)
B-0 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-15
A-0 
(d)
(*)
A-30
(5) Dienesta telpas (ar
zemu apdraudējuma
līmeni)
 
 
 
 
C 
(e)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(6) A kategorijas
mašīntelpas
 
 
 
 
 
(*)
A-0
A-0
A-60
(*)
A-60
(7) Citas mašīntelpas
 
 
 
 
 
 
A-0 
(b)
A-0
A-0
(*)
A-0
(8) Kravas telpas
 
 
 
 
 
 
 
(*)
A-0
(*)
A-0
(9) Dienesta telpas (ar
augstu apdraudējuma
līmeni)
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0 
(b)
(*)
A-30
(10) Atklātie klāji
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-0
(11) Īpašas kategorijas
telpas
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
A-30
5.2. tabula
Blakus esošu telpu atdalošu klāju ugunsizturība
Virs un zem klāja esošās
telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(1) Kontrolpunkti
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
(2) Gaiteņi
A-0
(*)
(*)
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(3) Dzīvojamās telpas
A-60
A-0
(*)
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
A-0 
(d)
(4) Kāpnes
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(5) Dienesta telpas (ar
zemu apdraudējuma
līmeni)
A-15
A-0
A-0
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(6) A kategorijas
mašīntelpas
A-60
A-60
A-60
A-60
A-60
(*)
A-60 
(f)
A-30
A-60
(*)
A-60
(7) Citas mašīntelpas
A-15
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
A-0
(*)
A-0
(8) Kravas telpas
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(*)
A-0
(9) Dienesta telpas (ar
augstu apdraudējuma
līmeni)
A-60
A-30
A-0 
(d)
A-30
A-0 
(d)
A-30
A-0 
(d)
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
(10) Atklātie klāji
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
-
A-0
(11) Īpašas kategorijas
telpas
A-60
A-15
A-30
A-0 
(d)
A-15
A-0
A-30
A-0
A-0
A-30
A-0
A-0
Nākamo tabulu piemēro VISIEM B, C un D KLASES KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI 2018. GADA 1. JANVĀRĪ VAI
VĒLĀK.
5.2a. tabula
Blakus esošas telpas atdalošu klāju ugunsizturība
Virs un zem klāja esošās
telpas
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(1) Kontrolpunkti
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-60
(2) Gaiteņi
A-0
(*)
(*)
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
(3) Dzīvojamās telpas
A-60
A-0
(*)
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
A-0 
(d)
(4) Kāpnes
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
81
/
122
(5) Dienesta telpas (ar
zemu apdraudējuma
līmeni)
A-15
A-0
A-0
A-0
(*)
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(6) A kategorijas
mašīntelpas
A-60
A-60
A-60
A-60
A-60
(*)
A-60 
(f)
A-30
A-60
(*)
A-60
(7) Citas mašīntelpas
A-15
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
A-0
(*)
A-0
(8) Kravas telpas
A-60
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
A-0
(*)
A-0
(*)
A-0
(9) Dienesta telpas (ar
augstu apdraudējuma
līmeni)
A-60
A-30
A-0 
(d)
A-30
A-0 
(d)
A-30
A-0 
(d)
A-0
A-60
A-0
A-0
A-0
(*)
A-30
(10) Atklātie klāji
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
(*)
-
A-0
(11) Īpašas kategorijas
telpas
A-60
A-30
A-30
A-0 
(d)
A-30
A-0
A-60
A-0
A-0
A-30
A-0
A-30
Piezīmes, kas attiecīgi jāpiemēro 5.1., 5.1a., 5.2. un 5.2a. tabulai
(a) Lai noskaidrotu, kas ir jāpiemēro, skatīt II-2/B/3. un 8. noteikumu.
(b) Ja telpas ir vienā kategorijā un ir atzīmēts burts "b", tabulās parādītās kategorijas starpsiena vai klājs ir
vajadzīgs tikai tad, ja blakus esošās telpas ir paredzētas citam mērķim, piemēram, (9) kategorijā. Kambīzei, kas
atrodas blakus citai kambīzei, nav vajadzīga starpsiena, bet kambīzei, kas atrodas blakus krāsu telpai, ir vajadzīga "A-
0" starpsiena.
(c) Starpsienas, kas atdala stūres māju no karšu telpas, var būt "B-0" kategorijas starpsienas.
(d) Skatīt šā noteikuma 
2.3
. un 
2.4
. punktu.
(e) Piemērojot 2.1.2. noteikumu, "B-0" un "C", ja tie ir 5.1. un 5.1a tabulā, lasa kā "A-0".
(f) Ugunsdrošības izolācija nav jāierīko, ja (7) kategorijas mašīntelpai ir mazs ugunsnedrošības risks vai tas
nepastāv.
(*) Ja tabulās atzīmēta zvaigznīte, pārsegumam jābūt no tērauda vai cita līdzvērtīga materiāla, bet tam nav jāatbilst
"A" klases standartam. Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk – ja klājā, izņemot (10) kategorijas
telpu, ierīko elektrības kabeļus, caurules un ventilācijas cauruļvadus, šo atvērumu izolē, lai nepieļautu liesmu un dūmu
pārnesi. Pārsegumos starp kontrolpunktiem (avārijas ģeneratoriem) un atklātajiem klājiem var būt neaizveramas gaisa
ieplūdes atveres, izņemot gadījumus, kad ir ierīkota stacionāra gāzes ugunsdzēsības sistēma. Piemērojot II-2/B/2.1.2.
noteikumu, 5.2. un 5.2a. tabulā norādīto simbolu "*" lasa kā "A-0", izņemot (8) un (10) kategoriju.
6. 
Evakuācijas līdzekļi (R 28)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Kāpnes, gaiteņus un durvis ierīko tā, lai no visām pasažieru un apkalpes telpām, kā arī no apkalpes parastajām
darba telpām, izņemot mašīntelpas, pa tām ērti varētu nokļūt līdz klājam, no kura kāpj glābšanas laivās un plostos.
Jāievēro jo īpaši šādi noteikumi:
1. Zem starpsienu klāja katram ūdensnecaurlaidīgajam nodalījumam vai līdzīgi norobežotām telpām vai telpu
grupām ierīko divas evakuācijas izejas, no kurām vismaz viena neiet caur ūdensnecaurlaidīgajām durvīm. Izņēmuma
kārtā var neierīkot otru evakuācijas izeju, attiecīgi ņemot vērā telpu izmantošanu un atrašanos, kā arī to personu
skaitu, kas tajās parasti strādā.
Tādā gadījumā vienīgajai evakuācijas izejai ir jānodrošina droša evakuācija.
Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, iepriekšminēto izņēmumu var piemērot tikai apkalpes
telpām, kurās apkalpes locekļi atrodas tikai laiku pa laikam, un tādā gadījumā vajadzīgajam evakuācijas ceļam nav
jābūt saistītam ar ūdensnecaurlaidīgajām durvīm.
2. Virs starpsienu klāja ir vismaz divas evakuācijas izejas no katras galvenās vertikālās zonas vai līdzīgi
norobežotas telpas vai telpu grupas, no kurām vismaz viena iziet uz kāpnēm, kas veido vertikālu glābšanas izeju.
3. Ja no radiotelegrāfa posteņa nav tiešas izejas uz atklāto klāju, šim postenim ierīko divas evakuācijas vai
piekļuves izejas, no kurām viena varbūt pietiekami liels iluminators vai logs, vai cita atvere.
4. Uz esošajiem B klases kuģiem gaiteņa vai gaiteņa daļas garums, kurā ir tikai viens evakuācijas ceļš,
nepārsniedz 5 metrus.
Uz jaunajiem A, B, C un D klases kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk, aizliedz ierīkot gaiteni, vestibilu vai
82
/
122
gaiteņa daļu, kurā ir tikai viens evakuācijas ceļš.
Atļauj ierīkot gaiteņus ar noslēgtu galu, kas vajadzīgi kuģa praktiskā ekspluatācijā dienesta telpās, piemēram,
mazuta uzpildes vietas un šķērsām pāri kuģim ierīkotus apgādes gaiteņus, ar noteikumu, ka gaiteņi ar noslēgtu galu ir
atdalīti no apkalpes dzīvojamajām telpām un tajos nevar iekļūt no pasažieru dzīvojamajām telpām. Gaiteņa daļu, kuras
dziļums nepārsniedz tās platumu, uzskata par padziļinājumu vai pagarinājumu, un atļauj ierīkot uz kuģa.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK UN KURI UZBŪVĒTI PIRMS 2003.
GADA JANVĀRA
5. Vismaz vienu no 
1.1
. un 
1.2
. punktā pieprasītajām evakuācijas izejām veido viegli pieejamas norobežotas
kāpnes, kas nodrošina ilgstošu patvērumu no uguns, sākot no šo kāpņu apakšas līdz klājiem, kur notiek iekāpšana
glābšanas laivās un plostos, vai arī līdz visaugstākajam klājam, ja iekāpšanas klājs nesniedzas līdz attiecīgajai
galvenajai vertikālajai zonai.
Pēdējā gadījumā tiešu izeju uz iekāpšanas klāju nodrošina ar ārējām atklātām kāpnēm un ejām, un saskaņā ar
III/5.3. noteikumu ierīko avārijas apgaismojumu un neslidenu segumu zem kājām. Norobežojumus, kas iziet uz ārējām
atklātajām kāpnēm un ejām, kuras veido evakuācijas ceļu, aizsargā tā, lai ugunsgrēks telpās aiz šīm sienām
netraucētu nokļūšanu līdz iekāpšanas vietām.
Glābšanas izeju platumi, skaits un nepārtrauktība ir šādi:
1. Kāpņu platums nav mazāks par 900 mm, ja dalībvalsts to atzīst par pieņemamu un iespējamu, bet tas nedrīkst
būt mazāks par 600 mm. Kāpnēm abās pusēs ierīko margas. Kāpņu obligāto platumu palielina par 10 mm uz katru
cilvēku, ja ir vairāk nekā 90 cilvēku. Maksimālais platums starp margām, ja kāpnes ir platākas par 900 mm, ir 1 800
mm. Pieņem, ka kopējais cilvēku skaits, ko evakuē pa šādām kāpnēm, ir divas trešdaļas no apkalpes un visi
pasažieri, kas atrodas telpās, uz ko attiecas šīs kāpnes. Kāpņu platumam ir jāatbilst vismaz IMO Rezolūcijas
A.757(18) noteiktajiem standartiem.
2. Visas kāpnes, kas paredzētas vairāk nekā 90 cilvēkiem, ierīko kuģa priekšgalā un pakaļgalā.
3. Ieejām un gaiteņiem, un kāpņu laukumiem, tajā skaitā evakuācijas izejām, lielumu nosaka tāpat, kā kāpnēm.
4. Kāpnes nepārsniedz 3,5 metrus pa vertikāli bez kāpņu laukumiņa, un slīpuma leņķis nav lielāks par 45°.
5. Kāpņu laukumiņu lielums katra klāja līmenī nav mazāks par 2 m 2 , un to palielina par 1 m 2 uz katriem 10
cilvēkiem, ja ir vairāk nekā 20 cilvēku, bet to lielumam nav jāpārsniedz 16 m 2 , izņemot kāpņu laukumiņus, kas
atrodas pie sabiedriskajām telpām, no kurām ir tieša izeja uz kāpņutelpas šahtu.
B, C UN D KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 24 METRI UN VAIRĀK UN KURI UZBŪVĒTI 2003. GADA 1.
JANVĀRĪ UN VĒLĀK
5a. Vismaz vienu no 
1.1
. un 
1.2
. punktā pieprasītajām evakuācijas izejām veido viegli pieejamas norobežotas
kāpnes, kas nodrošina ilgstošu patvērumu no uguns, sākot no šo kāpņu apakšas līdz klājiem, kur notiek iekāpšana
glābšanas laivās un plostos, vai arī līdz visaugstākajam atklātajam klājam, ja iekāpšanas klājs nesniedzas līdz
attiecīgajai galvenajai vertikālajai zonai.
Pēdējā gadījumā tiešu izeju uz iekāpšanas klāju nodrošina ar ārējām atklātām kāpnēm un ejām, un saskaņā ar
III/
5.3
. noteikumu ierīko avārijas apgaismojumu un neslidenu segumu zem kājām. Norobežojumam, kas iziet uz ārējām
atklātajām kāpnēm un ejām, kuras veido daļu no evakuācijas ceļa, un sienām, kuru sabojāšanās ugunsgrēka laikā
aizkavētu evakuāciju uz iekāpšanas klāju, jābūt ugunsizturīgām, tajā skaitā – to izolācijas vērtībai jāatbilst 4.1. līdz
5.2. tabulā noteiktajām vērtībām.
Glābšanas izeju platumam, skaitam un nepārtrauktībai jābūt saskaņā ar Ugunsdrošības sistēmu kodeksa
prasībām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
6. Pietiekami laba ugunsdrošība ir vajadzīga izejai no kāpņutelpas šahtas uz zonām, kur notiek iekāpšana
glābšanas laivās un plostos.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
6a. Izeju no kāpņutelpas šahtas uz zonām, kur notiek iekāpšana glābšanas laivās un plostos, aizsargā tieši vai arī
izmanto aizsargātas iekšējās izejas, kuru ugunsizturības un izolācijas vērtība atbilst 4.1. līdz 5.2. tabulā noteiktajai
vērtībai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
7. Papildus avārijas apgaismojumam, ko pieprasa II-1/D/3. un III/5.3. noteikumi, glābšanas izejas, tajā skaitā
83
/
122
kāpnes un izejas durvis marķē ar apgaismojumu vai fotoluminiscējošu līnijveida apgaismojumu, ko novieto ne vairāk kā
0,3 metrus virs klāja visos evakuācijas ceļa punktos, tajā skaitā stūros un krustpunktos. Marķējumam jābūt tādam, lai
pasažieri varētu atrast visus evakuācijas ceļus un viegli sameklēt glābšanas izejas. Ja izmanto elektrisko
apgaismojumu, tam ir vajadzīgs avārijas elektroenerģijas avots, un to ierīko tā, lai vienas lampas vai dienasgaismas
posma atslēgšanās rezultātā marķējums nezaudētu savu nozīmi. Turklāt visas evakuācijas ceļu norādes un
ugunsdzēsības iekārtu atrašanās vietu marķējumi ir izgatavoti no fotoluminiscējoša materiāla vai marķēti ar
apgaismojumu. Kuģošanas drošības inspekcija nodrošina, ka minētais apgaismojums vai fotoluminiscences ietaises ir
novērtētas, testētas un tiek izmantotas saskaņā ar IMO Rezolūcijā A.752(18) izklāstītajām pamatnostādnēm.
Tomēr uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, Kuģošanas drošības
inspekcija nodrošina, ka minētais apgaismojums vai fotoluminiscences ietaises ir novērtētas, testētas un tiek
izmantotas saskaņā ar Ugunsdrošības sistēmu kodeksu.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
8. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, šā noteikuma 
1.7
. punkta prasības piemēro arī apkalpes
dzīvojamajām telpām.
9. Parasti aizslēgtas durvis, kas ietilpst evakuācijas ceļā.
1. Kajīšu durvīm nav vajadzīgas atslēgas, lai tās atslēgtu no iekšpuses.
Tāpat arī paredzētā evakuācijas ceļa garumā nav durvju, kam vajadzīgas atslēgas to atslēgšanai, virzoties
glābšanas izejas virzienā.
2. Glābšanas durvis sabiedriskās telpās, kas parasti noslēgtas ar aizkritņa slēdzeni, aprīko ar ietaisi, kas ļauj tās
ātri atvērt. Minētā ietaise sastāv no aizkritņa slēdzenes mehānisma, kurā esošā ierīce atver fiksatoru, ja uz durvīm
iedarbojas ar spēku glābšanas plūsmas virzienā. Ātrās atvēršanas mehānismus ierīko atbilstoši Kuģošanas drošības
inspekcijas prasībām un cita starpā:
2.1. tie ir režģi vai paneļi, kuru palaides daļa sniedzas pāri vismaz pusei no durvju vērtnes, un ir ierīkoti vismaz 760
mm un ne vairāk kā 1 120 mm virs grīdas;
2.2. tie atver durvju aizkritņa slēdzeni, ja uz durvīm iedarbojas ar spēku, kas nepārsniedz 67 N; un
2.3. tie nav aprīkoti ar atslēgas slēdzeni, bultskrūvēm vai citām ietaisēm, kas neļauj atvērt aizkritņa slēdzeni, ja uz
to iedarbojas ar spēku.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
 2. 1. Īpašas kategorijas telpās glābšanas izeju skaitu un atrašanās vietu zem un virs starpsienu klāja nosaka
Kuģošanas drošības inspekcija un vispār nokļūšanai līdz iekāpšanas klājam jābūt vismaz tikpat drošai, kā paredzēts
1.1., 1.2., 1.5. un 1.6. punktā.
Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, minētās telpas aprīko ar īpaši
paredzētām ejām līdz glābšanas izejām, kuru platums ir vismaz 600 mm un, ja iespējams un pieņemams, minētās
īpaši paredzētās gareniskās ejas ierīko vismaz 150 mm virs klāja. Transportlīdzekļi ir jānovieto tā, lai ejas visu laiku
būtu brīvas.
2. Vienam no evakuācijas ceļiem, kas ierīkots mašīntelpā, kur apkalpe parasti strādā, nav jābūt ar tiešu izeju uz
īpašas kategorijas telpu.
3. Paceļamas rampas, pa kurām uzbrauc uz platformas klāja un nobrauc no tā, nolaistā stāvoklī nedrīkst bloķēt
evakuācijas ceļus.
3.1. Katrai mašīntelpai ir jānodrošina divas glābšanas izejas. Jāievēro jo īpaši šādi noteikumi.
1. Ja telpa atrodas zem starpsienu klāja, abas glābšanas izejas veido:
1. vai nu divas tērauda kāpnes, kas novietotas pēc iespējas atstatu un ved uz ieeju telpas augšējā daļā, kura līdzīgi
ir atstatu un no kurām ir nodrošināta piekļuve klājam, no kura iekāpj glābšanas laivās un plostos. Uz jauniem kuģiem
vienas no šīm kāpnēm sniedz ilgstošu patvērumu no uguns, sākot no kāpņu apakšējās daļas līdz drošai vietai ārpus
telpas. Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, minētās kāpnes atrodas
aizsargātā šahtā, kas attiecīgi atbilst II-2/B/ 4. noteikuma (2) kategorijai vai II-2/B/5 noteikuma (4) kategorijai – no tās
telpas apakšējās daļas, uz kuru šīs kāpnes atteicas, līdz drošai vietai ārpus telpas. Šahtā ierīko pašaizveres
ugunsdrošas durvis, kas atbilst tādam pašam ugunsizturības standartam. Kāpnes piestiprina tā, lai no neizolētajām
stiprinājuma vietām šahtā nenonāktu karstums. Aizsargātās šahtas minimālie izmēri ir 800 mm × 800 mm, un tajā ir
ierīkots avārija apgaismojums; vai
2. vienas tērauda kāpnes, kas ved uz durvīm, kuras iziet uz iekāpšanas klāju, un telpas apakšējā daļā atstatu no
minētajām kāpnēm papildus ierīko tērauda durvis, ko var atvērt no abām pusēm un kas nodrošina drošu evakuācijas 
84
/
122
ceļu no telpas apakšējās daļas līdz iekāpšanas klājam.
2. Ja telpa atrodas virs starpsienu klāja, divām galvenajām glābšanas izejām jāatrodas pēc iespējas tālāk vienai no
otras, un durvīm, kas ved no šīm izejām, jāatrodas tur, kur ir izeja uz attiecīgajiem klājiem, no kuriem notiek iekāpšana
glābšanas laivās un plostos. Ja minētajām glābšanas izejām vajadzīgas kāpnes, tām jābūt no tērauda.
JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI
3. Telpās, kurās uzrauga mehānismu darbību, un darba telpās jābūt vismaz divām glābšanas izejām, no kurām
viena nav saistīta ar mašīntelpu un iziet uz iekāpšanas klāju.
4. Mašīntelpas kāpņu apakšpusei jābūt norobežotai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3.2. Uz kuģa, kura garums ir mazāks nekā 24 metri, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut neierīkot vienu no
glābšanas izejām mašīntelpā, ņemot vērā telpas augšējās daļas platumu un atrašanās vietas.
Uz kuģa, kura garums ir 24 metri un vairāk, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut neierīkot vienu glābšanas
izeju telpā, ja vien durvis vai tērauda kāpnes nodrošina drošu evakuācijas ceļu uz iekāpšanas klāju, ņemot vērā vietas
izmantošanu un atrašanās vietu un to, vai apkalpe parasti strādā šajā telpā. Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas
uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, stūres mehānisma telpā ierīko otru glābšanas izeju, ja šajā telpā atrodas
avārijas stūres postenis – ja vien tur nav tiešas izejas un atklāto klāju.
3.3. Mehānismu vadības telpā, kas atrodas mašīntelpā, ierīko divas glābšanas izejas, no kurām vismaz viena
nodrošina ilgstošu patvērumu no uguns, kamēr nokļūst līdz drošai vietai ārpus mašīntelpas.
B, C un D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2018. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
3.4. Galvenajai darbnīcai, kas atrodas mašīntelpā, nodrošina divas glābšanas izejas. Vismaz vienā no minētajām
glābšanas izejām nodrošina tik ilgu patvērumu no uguns, kamēr nokļūst līdz drošai vietai ārpus mašīntelpas.
4. Liftus nedrīkst uzskatīt par vienu no pieprasītajām glābšanas izejām.
5. JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KURU GARUMS IR 40 METRI UN VAIRĀK
1. Uz kuģa ir avārijas glābšanas elpošanas aparāti, kas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksam.
2. Katrā vertikālajā zonām ir vismaz divi avārijas glābšanas elpošanas aparāti.
3. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, katrā galvenajā vertikālajā zonā ir divi avārijas glābšanas
elpošanas aparāti papildus tiem, ko prasa 5.2. apakšpunkts.
4. Tomēr 5.2. un 5.3. apakšpunkta noteikumus nepiemēro kāpņutelpām, kas veido atsevišķas galvenās vertikālās
zonas, un galvenajām vertikālajām zonām, kas atrodas kuģa priekšgalā un pakaļgalā un kurās nav II-2/B/4 noteikumā
definētās (6), (7), (8) vai (12) kategorijas telpas.
5. Mašīntelpā avārijas glābšanas elpošanas aparātus novieto lietošanas gatavībā labi redzamās vietās, kas
ugunsgrēka gadījumā jebkurā laikā ir ātri un viegli aizsniedzamas. Izvietojot avārijas glābšanas elpošanas ierīces, ņem
vērā mašīntelpas izvietojumu un cilvēku skaitu, kāds parasti strādā šajā telpā.
6. Ievēro IMO MSC/Circ.849 iekļautās Pamatnostādnes par evakuācijas elpošanas aparātu (
EEBD
) atrašanās vietu,
izmantošanu un apkopi.
7. Šo aparātu skaits un atrašanās vieta ir norādīta II-2/A/13. noteikumā pieprasītājā ugunsdrošības pasākumu
plānā.
6-1. 
Evakuācijas ceļi uz ro-ro pasažieru kuģiem (R 28-1)
1. JAUNAJIEM B, C UN D KLASES UN ESOŠAJIEM B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM PIEMĒROJAMĀS
PRASĪBAS
1.1. Šo punktu piemēro jauniem B, C un D un esošajiem B klases ro-ro pasažieru kuģiem.
1.2. Visos gaiteņos gar evakuācijas ceļu ierīko margas vai citus rokturus, lai pa ceļam uz pulcēšanās vietām un
iekāpšanas vietām uz katra soļa ir pieejams stingrs rokturis, ja tas ir iespējams. Šādas margas ierīko abās pusēs
gareniskajiem gaiteņiem, kuru platums nepārsniedz 1,8 metrus, un šķērseniskajiem gaiteņiem, kuru platums
pārsniedz 1 metru. Īpašu uzmanību pievērš tam, ka jābūt iespējai šķērsot vestibilus, ātrijus un citas plašas atklātas
vietas evakuācijas ceļā. Margām un rokturiem jābūt pietiekami izturīgiem, lai tie varētu izturēt 750 N/m lielu izkliedētu
horizontālo slodzi, vērstu pret gaiteņa vai telpas centru, un 750 N/m lielu izkliedētu vertikālo slodzi, kas vērsta lejup.
Abām slodzēm nav jābūt vienlaicīgām.
85
/
122
1.3. Evakuācijas ceļi nav aizšķērsoti ar mēbelēm vai citiem šķēršļiem. Dokumentu skapjus un citu smagu
aprīkojumu, izņemot galdus un krēslus, ko var aizvākt, atbrīvojot telpu, sabiedriskajās telpās un evakuācijas ceļa
garumā nostiprina, lai tie neslīdētu, ja kuģis šūpojas uz sāniem vai no priekšgala un pakaļgalu. Nostiprina arī grīdas
segumu. Ja kuģis ir reisā, evakuācijas ceļā nedrīkst atrasties šķēršļi, piemēram, apkopēju ratiņi, gultas piederumi,
bagāža un preču kastes.
1.4. Evakuācijas ceļus ierīko no visām kuģa telpām, kurās parasti uzturas cilvēki, līdz pulcēšanās vietai. Minētos
evakuācijas ceļus ierīko tā, lai tie nodrošinātu vistaisnāko iespējamo ceļu uz pulcēšanās vietu, un tos marķē ar
simboliem, kas apzīmē dzīvības glābšanas iekārtas un pasākumus un ko IMO pieņēmusi ar grozīto Rezolūciju
A.760(18).
1.5. Ja blakus atklātajam klājam ir norobežotas telpas, atveres starp norobežoto telpu un atklāto klāju iespēju
robežās būtu jāizmanto par avārijas izejām.
1.6. Klājus secīgi sanumurē, sākot ar tilpņu augšpusi vai viszemāko klāju, ko apzīmē ar "1". Šos ciparus labi
saredzamā veidā norāda kāpņu laukumiņos un vestibilos pie liftiem. Klājiem var būt arī nosaukumi, bet klāja numurs
vienmēr jānorāda kopā ar klāja nosaukumu.
1.7. Katras kajītes iekšpusē uz durvīm un sabiedriskās telpās labi saredzamā veidā novieto vienkāršus plānus, kas
norāda vietu, kurā atrodas cilvēks, kas iepazīstas ar plānu, kā arī evakuācijas ceļus, kas iezīmēti ar bultiņām. Plānā
parādīts evakuācijas ceļa virziens, un plānam jābūt noorientētam atbilstoši tā atrašanās vietai uz kuģa.
1.8. Kajīšu durvīm nav vajadzīgas atslēgas, lai tās atslēgtu no iekšpuses. Tāpat arī paredzētā evakuācijas ceļa
garumā nav durvju, kam vajadzīgas atslēgas to atslēgšanai, virzoties glābšanas izejas virzienā.
2. JAUNIEM B, C UN D KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM PIEMĒROJAMĀS PRASĪBAS
2.1. To starpsienu un citu sienu apakšējiem 0,5 metriem, kas veido vertikālos pārsegumus evakuācijas ceļa malās,
jāiztur 750 N/m 2 slodze, lai tos varētu izmantot iešanai pa evakuācijas ceļu, ja kuģa sānsvere ir ļoti liela.
2.2. Evakuācijas ceļam no kajītēm līdz kāpņutelpām jābūt pēc iespējas taisnākam, minimāli mainot virzienu. Lai
sasniegtu evakuācijas ceļu, nav jāšķērso kuģis no vienas malas līdz otrai malai. Lai sasniegtu pulcēšanās vietu vai
atklāto klāju no pasažieru telpām, nav jākāpj augšā vai lejā tālāk par diviem klājiem.
2.3. Ārējos maršrutus nodrošina no atklātajiem klājiem, kas minēti 2.2. punktā, līdz vietām, kur notiek iekāpšana
glābšanas laivās un plostos.
3. JAUNIEM B, C UN D KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI 1999. GADA 1. JŪLIJĀ VAI
VĒLĀK, PIEMĒROJAMĀS PRASĪBAS
Jaunajiem B, C un D klases ro-ro pasažieru kuģiem, kas uzbūvēti 1999. gada 1. jūlijā vai vēlāk, evakuācijas ceļus
novērtē, veicot evakuācijas analīzi projektēšanas sākumā. Šo analīzi izmanto, lai noteiktu un pēc iespējas novērstu
sastrēgumus, kas var veidoties kuģa pamešanas laikā sakarā ar pasažieru un apkalpes pārvietošanos evakuācijas
ceļā, tajā skaitā ņemot vērā iespēju, ka apkalpei var rasties vajadzība virzīties pa šiem maršrutiem pretēji pasažieru
kustības virzienam. Turklāt šo analīzi izmanto, lai pierādītu, ka glābšanas pasākumi ir pietiekami elastīgi un paredz
iespēju, ka daži evakuācijas ceļi, pulcēšanās vietas, iekāpšanas vietas vai glābšanas laivas un plosti nelaimes
gadījuma dēļ nav pieejami.
7. 
Šķērsojumi un atvērumi A un B klases pārsegumos (R 30, 31)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visas atveres A klases pārsegumos aprīko ar stacionārām aizvērējierīcēm, kas ir tikpat ugunsizturīgas, kā
sienas, kurās tās ierīkotas.
2. Visu A klases pārsegumos ierīkoto durvju un durvju aiļu konstrukcija, kā arī to nostiprināšanas līdzekļi, kad
durvis ir aizvērtas, pēc iespējas nodrošina ugunsizturību, kā arī izturību pret dūmiem un liesmām, kas ir ekvivalenta to
starpsienu izturībai, kurās durvis ir ierīkotas. Durvis un durvju ailes ir izgatavotas no tērauda vai cita ekvivalenta
materiāla. Ūdensnecaurlaidīgas durvis nav jāizolē.
3. Jānodrošina iespēja visas durvis aizvērt un atvērt no abām starpsienas pusēm, ko var izdarīt tikai viens cilvēks.
4. Ugunsdrošas durvis galvenās vertikālās zonas starpsienās un kāpņutelpās, izņemot mehāniskās piedziņas
bīdāmās ūdensnecaurlaidīgās durvis un parasti aizslēgtās durvis, atbilst šādām prasībām:
1. Tās ir pašaizveres durvis un tās ir iespējams aizvērt, ja kuģa sānsvere sasniedz 3,5° leņķi, kas traucē durvju
aizvēršanu. Vajadzības gadījumā aizvēršanās ātrums ir vadāms, lai lieki neapdraudētu cilvēkus. Uz jaunajiem kuģiem
vienādais aizvēršanās ātrums nav lielāks par 0,2 m/s un nav mazāks par 0,1 m/s, ja kuģis ir vertikālā stāvoklī.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
86
/
122
2. Tālvadības bīdāmas vai mehāniskās piedziņas durvis aprīko ar signalizāciju, kas skan vismaz piecas sekundes,
bet ne vairāk kā 10 sekundes pirms durvju iekustēšanās, un turpina skanēt līdz durvju pilnīgai aizvēršanai. Durvis,
kurām paredzēts atkal atvērties, ja aizveroties tās saskaras ar kādu objektu, atkal atveras pietiekamā platumā, kas ir
vismaz 0,75 metri, bet ne vairāk kā viens metrs.
3. Visas durvis, izņemot ugunsdrošas durvis, kas parasti ir aizvērtas, ir iespējams ar tālvadību un automātiski atvērt
no pastāvīgā uzraudzībā esoša centrālā kontrolposteņa – vai nu vienlaikus vai pa grupām, kā arī atsevišķi no vienas vai
otras durvju puses. Pastāvīgā uzraudzībā esoša centrālā kontrolposteņa ugunsdrošības panelī ir indikators, kas rāda,
vai visas ar tālvadību vadāmās durvis ir aizvērtas. Atbrīvošanas mehānismu konstruē tā, lai durvis automātiski aizvērtos,
ja pārtrūkst vadības sistēma vai centrālā enerģijas padeve. Atbrīvošanas slēdžiem ir "ieslēgts – izslēgts" funkcija, lai
nepieļautu sistēmas automātisku atgriezi. Ir aizliegtas atvērtā stāvokļa aizturierīces, ko nevar vadīt no centrālā
kontrolposteņa.
4. Mehāniskās piedziņas durvju lokālos akumulatorus uzstāda durvju tiešā tuvumā, lai durvis varētu darbināt vismaz
10 reizes (pilnībā atvērt un aizvērt), izmantojot lokālo vadību.
5. Divvērtņu durvīm, kas ir aprīkotas ar aizturi, kura ir vajadzīga šo durvju ugunsizturības nodrošināšanai, ir fiksators,
ko automātiski iedarbina durvju kustība, ja tās ver ciet vadības sistēma.
6. Durvis, kas nodrošina tiešu izeju uz īpašas kategorijas telpām un kam ir mehāniskā piedziņa, un kas aizveras
automātiski, nav jāaprīko ar signalizāciju un tālvadības atbrīvošanas mehānismiem, ko pieprasa 
4.2
. un 
4.3
. punkts.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
4. punkta vietā piemēro šādu 4a punktu:
4a. Ugunsdrošas durvis galvenās vertikālās zonas starpsienās, kambīžu norobežojumā un kāpņutelpās, izņemot
mehāniskās piedziņas ūdensnecaurlaidīgās durvis un parasti aizslēgtās durvis, atbilst šādām prasībām:
1. tās ir pašaizveres durvis un tās ir iespējams aizvērt, ja kuģa sānsvere sasniedz 3,5° leņķi, kas traucē durvju
aizvēršanu;
2. iekarināmu ugunsdrošu durvju aptuvenais aizvēršanās laiks nav ilgāks par 40 sekundēm un nav mazāks par 10
sekundēm, sākot no kustības sākuma, ja kuģis ir vertikālā stāvoklī. Bīdāmu ugunsdrošu durvju aptuvenais vienādais
aizvēršanās ātrums nav lielāks par 0,2 m/s un nav mazāks par 0,1 m/s, ja kuģis ir vertikālā stāvoklī;
3. durvis ir iespējams ar tālvadību atvērt no pastāvīgā uzraudzībā esoša centrālā kontrolposteņa – vai nu vienlaikus
vai pa grupām, kā arī atsevišķi no vienas vai otras durvju puses. Atbrīvošanas slēdžiem ir ieslēgts – izslēgts funkcija,
lai nepieļautu sistēmas automātisku atgriezi;
4. ir aizliegtas atvērtā stāvokļa aizturierīces, ko nevar vadīt no centrālā kontrolposteņa;
5. durvis, kas ir aizvērtas ar tālvadību no centrālā kontrolposteņa, ir iespējams atkal atvērt ar lokālo vadības sistēmu
no vienas vai otras durvju puses. Pēc lokālās atvēršanas durvis atkal automātiski aizveras;
6. pastāvīgā uzraudzībā esoša centrālā kontrolposteņa ugunsdrošo durvju indikatoru panelī ir redzams, vai visas ar
tālvadību vadāmās durvis ir aizvērtas;
7. atbrīvošanas mehānismu konstruē tā, lai durvis automātiski aizvērtos, ja pārtrūkst vadības sistēma vai centrālā
enerģijas padeve;
8. mehāniskās piedziņas durvju lokālos akumulatorus uzstāda durvju tiešā tuvumā, lai durvis varētu darbināt vismaz
10 reizes (pilnībā atvērt un aizvērt), izmantojot lokālo vadību, ja pārtrūkst vadības sistēma vai centrālā enerģijas padeve;
9. vienu durvju vadības sistēmas vai galvenā elektroenerģijas avota sabojāšanās neskar pārējo durvju drošu
izmantošanu;
10. tālvadības bīdāmas vai mehāniskās piedziņas durvis aprīko ar signalizāciju, kas skan vismaz piecas sekundes,
bet ne vairāk kā 10 sekundes pēc durvju atbrīvošanas no centrālā kontrolposteņa un pirms durvju iekustēšanās, un
turpina skanēt līdz durvju pilnīgai aizvēršanai;
11. durvis, kurām paredzēts atkal atvērties, ja aizveroties tās saskaras ar kādu objektu, atkal atveras ne vairāk kā
viena metra platumā no saskares punkta;
12. divvērtņu durvīm, kas aprīkotas ar aizkritņa slēdzeni, kura vajadzīga šo durvju ugunsizturības nodrošināšanai, ir
fiksators, ko automātiski iedarbina durvju kustība, ja tās atbrīvo ar vadības sistēmu;
13. durvis, kas nodrošina tiešu izeju uz īpašas kategorijas telpām un kam ir mehāniskā piedziņa un kas aizveras
automātiski, nav jāaprīko ar signalizāciju un tālvadības atvēršanas mehānismiem, ko pieprasa 
3. 
un 
10. punkts
;
14. lokālās vadības sistēmas elementi ir pieejami apkopei un regulēšanai; un
87
/
122
15. mehāniskās piedziņas durvis aprīko ar apstiprināta tipa vadības sistēmu, ko var izmantot ugunsgrēka gadījumā,
un to nosaka saskaņā ar Uzliesmošanas testu metožu kodeksu. Šīs sistēma atbilst šādām prasībām:
15.1. ar vadības sistēmu durvis ar enerģijas padevi var darbināt pie vismaz 200 o C vismaz 60 minūtes;
15.2. enerģijas padeve pārējām durvīm, ko ugunsgrēks nav skāris, ir neskarta; un
15.3. ja temperatūra pārsniedz 200 o C, vadības sistēmu automātiski izolē no enerģijas padeves un ar to ir
iespējams noturēt durvis slēgtā stāvoklī līdz vismaz 945 o C temperatūrai.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
5. Prasības attiecībā uz kuģa ārējo malu A klases viengabalainību nepiemēro stikla starpsienām, logiem un
iluminatoriem, ar noteikumu, ka 10. noteikums nepieprasa, lai šīm malām būtu A klases viengabalainība. Tāpat arī
prasības attiecībā uz A klases viengabalainību nepiemēro ārdurvīm, kas ierīkotas virsbūvēs un klāja kabīnēs.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
5. punkta vietā piemēro šādu 5a. punktu:
5a. Prasības attiecībā uz kuģa ārējo malu A klases viengabalainību nepiemēro stikla starpsienām, logiem un
iluminatoriem, ar noteikumu, ka 10. noteikums nepieprasa, lai šīm malām būtu A klases viengabalainība.
Prasības attiecībā uz kuģa ārējo malu A klases viengabalainību nepiemēro ārdurvīm, izņemot virsbūvēs un klāja
kabīnēs ierīkotās ārdurvis, kas iziet uz glābšanas līdzekļiem, iekāpšanas un pulcēšanās vietām, ārējām kāpnēm un
atklātajiem klājiem, ko izmanto kā evakuācijas ceļu. Šīs prasības nav jāievēro attiecībā uz kāpņutelpas durvīm.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
6. Izņemot ūdensnecaurlaidīgas durvis, jūras apstākļos izturīgas durvis (daļēji ūdensnecaurlaidīgas durvis), durvis,
kas iziet uz atklāto klāju un durvis, kam jābūt samērā gāzes necaurlaidīgām, visas A klases durvis, kas atrodas
kāpnēs, sabiedriskās telpās un galvenās vertikālās zonas starpsienās evakuācijas ceļā, aprīko ar pašaizveres šļūtenes
lūku, kuras materiāls, konstrukcija un ugunsdrošība ir tādi paši, kā durvīm, kurās tā ierīkota, un šī lūka ir 150 mm
kvadrātveida atvere aizvērtās durvīs, ierīkota durvju apakšējā daļā, iepretī durvju eņģēm vai bīdāmo durvju gadījumā –
tuvu pie atvēruma.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
7. Durvis un durvju ailes B klases pārsegumos, kā arī šo durvju stiprinājumi, ir aizveramas tādā veidā, kas
nodrošina sienu ugunsdrošībai ekvivalentu ugunsdrošību, izņemot to, ka šo durvju apakšējā daļā var ierīkot ventilācijas
atveres. Ja šāda atvere ir durvīs vai zem durvīm, atveres vai atveru kopējais neto lielums nepārsniedz 0,05 m 2 . Kā
alternatīvu ir atļauts ierīkot neuzliesmojošu gaisa līdzsvara vadu, ko ievelk starp kajīti un gaiteni un kas atrodas zem
sanitārā mezgla, ja vada šķērsgriezuma laukums nepārsniedz 0,05 m 2 . Visas ventilācijas atveres aprīko ar režģi, kas
izgatavots no neuzliesmojošiem materiāliem. Durvis ir izgatavotas no neuzliesmojoša materiāla.
7.1. Lai samazinātu troksni, Kuģošanas drošības inspekcija kā ekvivalentu var apstiprināt durvis ar iebūvētu skaņas
necaurlaidīgu ventilāciju ar atverēm vienas durvju puses apakšā un otras puses augšpusē, ar nosacījumu, ka ir ievēroti
šādi nosacījumi:
1. Augšējai atverei vienmēr jāiziet uz gaiteni un to aprīko ar neuzliesmojoša materiāla režģi un automātisku
ugunsdrošības aizbīdni, kas iedarbojas aptuveni 70 o C temperatūrā.
2. Apakšējo atveri aprīko ar neuzliesmojoša materiāla režģi.
3. Durvis testē saskaņā ar Rezolūciju A.754(18).
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
8. Kajīšu durvis, kas ierīkotas B klases pārsegumos, ir pašaizveres durvis. Atvērtā stāvokļa aizturierīces nav
atļautas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
9. Prasības attiecībā uz kuģa ārējo malu B klases viengabalainību nepiemēro stikla starpsienām, logiem un
iluminatoriem. Tāpat arī prasības attiecībā uz B klases viengabalainību nepiemēro ārdurvīm, kas ierīkotas virsbūvēs un
klāja kabīnēs. Uz kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut izmantot
uzliesmojošus materiālus, kas atdala kajītes no individuālajiem iekšējiem sanitārajiem mezgliem, piemēram, dušām.
8. 
Kāpņu un liftu ugunsdrošība dzīvojamās un dienesta telpās (R 29)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI 
88
/
122
1. Visām kāpnēm ir tērauda karkasa konstrukcija un tās ir iebūvētas šahtās, ko norobežo A klases pārsegumi,
izņemot, ja Kuģošanas drošības inspekcij a atļauj izmantot citus līdzvērtīgus materiālus, un visām atverēm ir efektīvi
aizvēršanas mehānismi, izņemot:
1. kāpnes, kas savieno tikai divus klājus, nav jānorobežo, ar noteikumu, ka klāja viengabalainību nodrošina
atbilstošas starpsienas vai durvis starpklāju telpā. Ja kāpnes ir noslēdzamas starpklāju telpā, kāpņutelpu aizsargā
saskaņā ar 4. un 5. noteikumā sniegtajām klāju tabulām;
2. atklātas kāpnes var ierīkot sabiedriskajās telpās, ar noteikumu, ka tās pilnībā atrodas šajās sabiedriskajās
telpās.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2. No kāpņutelpām nokļūst tieši gaiteņos, un tās ir pietiekami plašas, lai nepieļautu sastrēgumus, ņemot vērā
cilvēku skaitu, kas tās izmantos avārijas stāvoklī.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI: kāpņutelpu perimetra iekšpusē atļauj ierīkot vienīgi tualetes, neuzliesmojoša
materiāla skapjus, kuros glabā drošības aprīkojumu, un atklāta tipa informācijas stendus.
Vienīgi sabiedriskajām telpām, gaiteņiem, tualetēm, īpašas kategorijas telpām, citām evakuācijas kāpnēm, ko
pieprasa II-2/B/6-1.5 noteikums, un ārējām zonām drīkst būt tieša izeja uz kāpņutelpām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
3. Liftu šahtas ierīko tā, lai nepieļautu dūmu un liesmu nokļūšanu no viena klāja uz otru, un ierīko aizvēršanas ierīci,
kas ļauj kontrolēt velkmi un dūmus.
9. 
Pirms 2018. gada 1. janvāra uzbūvētu kuģu ventilācijas sistēmas (R 32)
1. 
Kuģi, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Papildus 
SOLAS
 konvencijas, II/
32. 
noteikuma 
1. punktam
 ventilācijas sistēmai jāatbilst arī šī noteikuma 2.2.
līdz 2.6., 2.8. un 2.9. apakšpunktam.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
2. Ventilatorus ierīko tā, lai cauruļvadi, kas savieno dažādas telpas, atrodas galvenajā vertikālajā zonā.
3. Ja ventilācijas sistēmas ir ierīkotas klājos, papildus pasākumiem, kas attiecas uz II-2/A/12.1. noteikumā
paredzēto klāja ugunsizturību, veic drošības pasākumus, lai samazinātu iespēju, ka dūmi un sakarsētas gāzes pa šo
sistēmu var nokļūt no vienas klāja telpas uz telpu otrā klājā. Papildus izolācijas prasībām, kas ietvertas šajā
noteikumā, vajadzības gadījumā vertikālos cauruļvadus izolē atbilstoši attiecīgajām 4. noteikuma tabulām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
4. Ventilācijas cauruļvadi ir izgatavoti no šādiem materiāliem:
1. cauruļvadi, kuru šķērsgriezums nav mazāks par 0,075 m 2 , un visi vertikālie vadi, kas attiecas uz vairāk nekā
vienu starpklāju telpu, ir izgatavoti no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla;
2. cauruļvadi, kuru šķērsgriezums ir mazāks par 0,075 m 2 , izņemot 1.4.1. apakšpunktā minētos vertikālos vadus,
izgatavo no neuzliesmojošiem materiāliem. Ja šie cauruļvadi ir ierīkoti A vai B klases pārsegumos, jānodrošina
pārseguma ugunsizturība;
3. īsiem cauruļvadiem, kuru šķērsgriezums kopumā nepārsniedz 0,02 m 2 un kuri nav garāki par diviem metriem,
nav jābūt izgatavotiem no neuzliesmojošiem materiāliem, ar noteikumu, ka ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:
1. cauruļvads ir izgatavots no zemas ugunsbīstamības materiāla, ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības inspekcij a;
2. cauruļvadu izmanto vienīgi ventilācijas sistēmas termināla galā; un
3. cauruļvads atrodas vismaz 600 mm attālumā, mērot pēc tā garuma, no šā cauruļvada ielaiduma A vai B klases
pārsegumā, tajā skaitā no vienlaidus B klases griestiem.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. apakšpunkta vietā piemēro šādu 1a. apakšpunktu:
1a. cauruļvads ir izgatavots no materiāla, kam piemīt zemi liesmu izplatības raksturlielumi.
89
/
122
5. Kāpņutelpās ir ventilācija – neatkarīga ventilatoru un cauruļvadu sistēma, kas ventilācijas sistēmā nav saistīta ar
citām telpām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
6. Visu mehāniskās piedziņas ventilāciju, izņemot mašīntelpu un kravas telpu ventilāciju, un jebkuru alternatīvo
sistēmu, ko var pieprasīt saskaņā ar 9.2.6. apakšpunktu, aprīko ar vadības ierīcēm, ko sagrupē tā, lai ventilatorus var
apturēt vienā no diviem atsevišķiem posteņiem, kas atrodas pēc iespējas tālāk viens no otra. Vadības ierīces, ar ko
aprīko mašīntelpās ierīkotu mehāniskās piedziņas ventilāciju, arī sagrupē tā, lai tās būtu darbināmas no diviem
posteņiem, no kuriem vienam jāatrodas ārpus mašīntelpas. Kravas telpu mehāniskās piedziņas ventilācijas sistēmas
ventilatorus ir iespējams apturēt no droša posteņa ārpus šīm telpām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
7. Ja sabiedriskās telpas atrodas trijos vai vairāk klājos un tajās atrodas uzliesmojoši objekti, piemēram, mēbeles,
un norobežotas telpas, piemēram, veikali, biroji, restorāni, telpas aprīko ar dūmu novadīšanas sistēmu. Dūmu
novadīšanas sistēmu iedarbina dūmu detektorsistēma, kas ir vajadzīga, un tai ir iespējama rokas vadība. Ventilatoru
jauda ir pietiekama, lai dūmus visas telpas tilpumā var novadīt 10 minūtēs vai īsākā laikā.
8. Ventilācijas cauruļvadiem piemērotās vietās ierīko apskates un tīrīšanas lūkas, kur tas ir pieņemams un
iespējams.
9. Kambīzes dūmu novadīšanas cauruļvadi, kuros var sakrāties tauki, atbilst 9.2.3.2.1. un 9.2.3.2.2. apakšpunkta
prasībām un ir aprīkoti ar:
1. tauku uztvērēju, ko var ērti noņemt un iztīrīt, ja vien nav ierīkota alternatīva tauku noņemšanas sistēma;
2. automātisku ugunsdrošības aizbīdni cauruļvada apakšā un ar tālvadību, turklāt ar tālvadību vadāmu
ugunsdrošības aizbīdni ierīko arī cauruļvada augšpusē;
3. stacionāru ierīci uguns nodzēšanai cauruļvadā;
4. tālvadības ierīci, lai noslēgtu gaisa novadīšanas ventilatorus un padeves ventilatorus, darbinātu 
2. punktā
 minētos
ugunsdrošības aizbīdņus un ugunsdzēsības sistēmu, un šo ierīci novieto pie ieejas kambīzē. Ja ierīko sazarotu
sistēmu, nodrošina iespēju noslēgt visus vadus, pa kuriem novada gaisu caur vienu un to pašu galveno cauruļvadu,
pirms ugunsdzēšanas līdzekļa ievadīšanas sistēmā; un
5. piemērotās vietās ierīkotām apskates un tīrīšanas lūkām.
2. 
Kuģi, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Ventilācijas cauruļvadi ir no neuzliesmojoša materiāla. Īsiem cauruļvadiem, kuru garums parasti nepārsniedz 2 m
un kuru šķērsgriezums nepārsniedz 0,02 m 2, tomēr nav jābūt neuzliesmojošiem, ievērojot šādus nosacījumus:
1. šie vadi ir no materiāla, kam saskaņā ar karoga valsts atzinumu ir zema ugunsbīstamība;
2. tos var izmantot tikai ventilācijas ietaises galā;
3. tie atrodas vismaz 600 mm attālumā, mērot pēc cauruļvada garuma, no atveres A vai B klases pārsegumā, tajā
skaitā no vienlaidus B klases griestiem.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. apakšpunkta vietā piemēro šādu 1a. apakšpunktu:
1a. šie vadi ir izgatavoti no materiāla, kam piemīt zemi liesmu izplatības raksturlielumi.
2a. Ja ventilācijas cauruļvadi, kuru šķērsgriezums pārsniedz 0,02 m 2, ir ierīkoti A klases starpsienās vai klājos,
atveres pie klāja vai starpsienas šķērsojuma apšuj ar tērauda loksnes uzmavu, ja vien starpsienās vai klājos ierīkotie
cauruļvadi nav no tērauda, un šajā daļā cauruļvadiem un uzmavām jāatbilst šādām prasībām:
1. Uzmavu sieniņu biezums ir vismaz 3 mm, bet garums – vismaz 900 mm. Ierīkojot uzmavu starpsienā, vēlams, lai
katrā starpsienas pusē atrastos 450 mm no šā garuma. Minētajiem cauruļvadiem vai uzmavām, ar ko apšūti šie
cauruļvadi, ir ugunsdrošības izolācija. Izolācijas ugunsizturība ir vismaz tāda pati, kā starpsienai vai klājam, pa kuru ir
izvilkts cauruļvads.
2. Papildus 9.2.2.1. apakšpunkta prasībām cauruļvadus, kuru šķērsgriezuma laukums pārsniedz 0,075 m 2, aprīko
ar ugunsdrošības aizbīdņiem. Ugunsdrošības aizbīdnis darbojas automātiski, bet to ir iespējams aizvērt arī ar rokām no
vienas vai otras starpsienas vai klāja puses. Aizbīdni aprīko ar indikatoru, kas rāda, vai aizbīdnis ir atvērts vai aizvērts.
90
/
122
Ugunsdrošības aizbīdņi nav vajadzīgi, ja cauruļvadi šķērso telpas, ko ierobežo A klases pārsegumi, bet neattiecas uz
šīm telpām – ar noteikumu, ka cauruļvadiem ir tāda pati ugunsizturība, kā sienām, kurās tie ierīkoti. Ugunsdrošības
aizbīdņi ir viegli pieejami. Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, kur
ugunsdrošības aizbīdņi ir novietoti aiz griestiem vai apšuvuma, griestos vai apšuvumā ierīko pārbaudes durvis, pie
kurām pieliek plāksni ar ugunsdrošības aizbīdņa identifikācijas numuru. Ugunsdrošības aizbīdņa identifikācijas numuru
norāda arī uz nepieciešamās tālvadības ierīces.
2b. Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 
2003. 
gada 
1. 
janvārī vai vēlāk, kur tievs cauruļvads ar
pārklājumu un šķērsgriezuma laukumu, kas ir vienāds ar 0,02 m 2 vai mazāks, šķērso A klases starpsienas vai klājus,
atverē ievieto tērauda uzmavu, kuras sieniņu biezums ir vismaz 3 mm un garums vismaz 200 mm – vēlams, lai katrā
starpsienas pusē būtu 100 mm, bet klāja gadījumā to visu ievieto šķērsotā klāja apakšējā daļā.
3. Mašīntelpu, kambīžu, automobiļu klāja telpu, ro-ro kravas telpu vai īpašas kategorijas telpu ventilācijai ierīkotie
cauruļvadi nešķērso dzīvojamās telpas, dienesta telpas vai kontrolpunktus, ja vien tie neatbilst 9.2.3.1.1. līdz 9.2.3.1.4.
vai 9.2.3.2.1. un 9.2.3.2.2. apakšpunktā noteiktajiem nosacījumiem:
1.1. cauruļvadi ir no tērauda, to biezums attiecīgi ir vismaz 3 mm un 5 mm cauruļvadiem, kuru platums vai diametrs
ir attiecīgi līdz 300 mm ieskaitot un 760 mm un vairāk, bet cauruļvadiem, kuru platums vai diametrs ir no 300 mm līdz
760 mm, biezumu nosaka ar interpolācijas metodi;
1.2. cauruļvadus atbalsta un nostiprina piemērotā veidā;
1.3. cauruļvadus aprīko ar automātiskiem ugunsdrošības aizbīdņiem tuvu pie norobežojošajām sienām, kurās tie
ierīkoti; un
1.4. cauruļvadus izolē atbilstoši A-60 standartam no mašīntelpām, kambīzēm, automobiļu klāja telpām, ro-ro kravas
telpām vai īpašas kategorijas telpām vismaz 5 metru garumā no katra ugunsdrošības aizbīdņa;
vai
2.1. cauruļvadus izgatavo no tērauda saskaņā ar 9.2.3.1.1. un 9.2.3.1.2. punktu; un
2.2. cauruļvadus izolē atbilstoši A-60 standartam dzīvojamajās telpās, dienesta telpās vai kontrolpunktos;
taču galvenās zonas pārsegumu šķērsojumiem arī jāatbilst 9.2.8. apakšpunkta prasībām.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, A kategorijas mašīntelpu,
transportlīdzekļu telpu, ro-ro telpu, kambīžu, īpašas kategorijas telpu un kravas telpu ventilācijas sistēmas vispār
nodala citu no citas un no pārējo telpu ventilācijas sistēmām. Tikai kambīzes ventilācijas sistēmas uz pasažieru
kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, nav pilnībā jānodala, bet tās var pieslēgt atsevišķiem cauruļvadiem,
kas savienoti ar citām telpām paredzētu ventilācijas agregātu. Jebkurā gadījumā kambīzes ventilācijas cauruļvadā pie
ventilācijas agregāta ierīko automātisku ugunsdrošības aizbīdni.
4. Dzīvojamo telpu, dienesta telpu vai kontrolpunktu ventilācijas cauruļvadi nešķērso mašīntelpas, kambīzes,
automobiļu klāja telpas, ro-ro kravas telpas vai īpašas kategorijas telpas, ja vien tie neatbilst 9.2.4.1.1. līdz 9.2.4.1.3.
vai 9.2.4.2.1. un 9.2.4.2.2. apakšpunktā noteiktajiem nosacījumiem:
1.1. tur, kur cauruļvadi šķērso mašīntelpas, kambīzes, automobiļu klāja telpas, ro-ro kravas telpas vai īpašas
kategorijas telpas, tie ir izgatavoti no tērauda saskaņā ar 9.2.3.1.1. un 9.2.3.1.2. apakšpunktu;
1.2. automātiskie ugunsdrošības aizbīdņi ir ierīkoti tuvu pie norobežojošajām sienām, caur kurām ir ierīkoti vadi; un
1.3. šķērsojumu vietās saglabā mašīntelpu, kambīžu, automobiļu klāja telpu, ro-ro kravas telpu vai īpašas
kategorijas telpu norobežojošo sienu viengabalainību;
vai
2.1. tur, kur cauruļvadi šķērso mašīntelpas, kambīzes, automobiļu klāja telpas, ro-ro kravas telpas vai īpašas
kategorijas telpas, tie ir izgatavoti no tērauda saskaņā ar 9.2.3.1.1. un 9.2.3.1.2. apakšpunktu; un
2.2. cauruļvadus izolē atbilstoši A-60 standartam mašīntelpās, kambīzēs, automobiļu klāja telpās, ro-ro kravas
telpās vai īpašas kategorijas telpās;
taču galvenās zonas pārsegumu šķērsojumiem arī jāatbilst 9.2.8. apakšpunkta prasībām.
5. Ventilācijas cauruļvadus, kuru šķērsgriezuma laukums pārsniedz 0,02 m 2 un kas ir ierīkoti B klases
starpsienās, apšuj ar tērauda plākšņu uzmavām, kur garums ir 900 mm – vēlams, lai katrā starpsienas pusē būtu 450
mm, ja vien šā garuma cauruļvads nav no tērauda.
6. Veic iespējamos pasākumus attiecībā uz kontrolpunktiem ārpus mašīntelpām, lai nodrošinātu ventilāciju,
redzamību un dūmu neesamību un ugunsgrēka gadījumā varētu efektīvi uzraudzīt mašīntelpā esošo mehānismu un
91
/
122
iekārtu turpmāko darbu. Nodrošina alternatīvus un atsevišķus gaisa padeves līdzekļus; Abu gaisa padeves avotu
atveres ir izvietotas tā, lai iespējami samazinātu risku, ka abas atveres vienlaikus pievada dūmus. Šīs prasības nav
jāattiecina uz kontrolpunktiem, kas atrodas uz atklāta klāja un iziet uz to, vai arī, ja vienlīdz efektīvas ir lokālās
noslēgšanas ierīces.
7. Ja tie šķērso dzīvojamās telpas vai telpas, kurās ir uzliesmojoši materiāli, izplūdes cauruļvadus no kambīzes
ierīko A klases pārsegumos. Katru izplūdes cauruļvadu aprīko ar:
1. tauku uztvērēju, ko var viegli noņemt un iztīrīt;
2. ugunsdrošības aizbīdni, kas atrodas cauruļvada apakšā;
3. izplūdes ventilatoru apturēšanas ierīci, kas ir darbināma no kambīzes; un
4. stacionāru ierīci uguns nodzēšanai cauruļvadā.
8. Ja ventilācijas cauruļvads jāierīko galvenās vertikālās zonas pārsegumā, blakus šim pārsegumam ierīko
bezatteices automātisku ugunsdrošības aizbīdni. Aizbīdni ir iespējams aizvērt arī ar roku no vienas vai otras
pārseguma puses. Ekspluatācijas zona ir viegli pieejama un marķēta sarkanā, gaismu atstarojošā krāsā. Cauruļvads
starp pārsegumu un aizbīdni ir no tērauda vai cita ekvivalenta materiāla un vajadzības gadījumā to izolē atbilstoši
II2/A/12.1. noteikuma prasībām. Vismaz vienā pārseguma pusē aizbīdni aprīko ar gaismas indikatoru, kas rāda, vai
aizbīdnis ir atvērts.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
9. Visu ventilācijas sistēmu galvenās ieplūdes un izplūdes atveres ir iespējams aizvērt ārpus telpām, kas tiek
vēdinātas.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
10. Dzīvojamo telpu, dienesta telpu, kravas telpu, kontrolpunktu un mašīntelpu mehāniskās piedziņas ventilāciju ir
iespējams apturēt no viegli pieejama posteņa ārpus telpas, kurai paredzēta šī ventilācija. Ja telpās, kam paredzēta
ventilācija, izceļas ugunsgrēks, šis postenis nenonāk izolācijā. Mašīntelpu mehāniskās piedziņas ventilācijas
apturēšanas ierīce ir pilnīgi nodalīta no citu telpu ventilācijas apturēšanas ierīcēm.
3. B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Saskaņā ar IMO Uzliesmošanas testu metožu kodeksu testē turpmāk minēto:
1. ugunsdrošos aizbīdņus, tajā skaitā attiecīgās darbināšanas ietaises; un
2. A klases pārsegumos ierīkotos cauruļvadus. Ja tērauda uzmavas ir tieši savienotas ar ventilācijas cauruļvadiem,
izmantojot kniedes, atloksavienojumus vai metināšanu, tests nav jāveic.
9a. Ventilācijas sistēmas uz kuģiem
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2018. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. 
Vispārīgi noteikumi
1. Ventilācijas cauruļvadi, tostarp viensienas un dubultsienu cauruļvadi, ir izgatavoti no tērauda vai līdzvērtīga
materiāla, izņemot īsas elastīgas plēšas, kas nepārsniedz 600 mm un ko gaisa kondicionēšanas telpās izmanto
ventilatoru savienošanai ar cauruļvadiem. Ja 1.6. apakšpunktā nav skaidri noteikts citādi, jebkurš cits materiāls, ko
izmanto cauruļvadu, tostarp izolācijas, izgatavošanai, arī ir neuzliesmojošs. Tomēr īsiem cauruļvadiem, kuri
nepārsniedz 2 m garumu un kuru šķērsgriezuma laukums (termins "šķērsgriezuma laukums", pat iepriekš izolētu
cauruļvadu gadījumā, ir laukums, ko aprēķina, izmantojot paša cauruļvada, bet ne izolācijas iekšējos izmērus)
nepārsniedz 0,02 m2, nav jābūt izgatavotiem no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:
1. cauruļvadi izgatavoti no neuzliesmojoša materiāla, kas no iekšpuses un ārpuses var būt apšūts ar membrānām,
kurām ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi un kuru sadegšanas siltums virsmas laukumam izmantotajā biezumā
katrā gadījumā nepārsniedz 45 MJ/m2. Sadegšanas siltumu aprēķina saskaņā ar standartu LVS ISO 1716:2002
"Būvizstrādājumu testēšana pēc to reakcijas uz uguni. Kopējā sadegšanas siltuma noteikšana (siltumspēja)";
2. cauruļvadus izmantot tikai ventilācijas ietaises galā; un
3. cauruļvadi atrodas vismaz 600 mm attālumā, mērot pa cauruļvadu, no atveres A vai B klases pārsegumā, tajā
skaitā no vienlaidu B klases griestiem.
2. Saskaņā ar IMO Uzliesmošanas testu metožu kodeksu testē turpmāk minēto:
1. ugunsdrošības aizbīdņus, tostarp attiecīgās to darbināšanas ierīces, tomēr tests nav nepieciešams aizbīdņiem,
92
/
122
kas atrodas kambīžu plītīm paredzēto izplūdes cauruļvadu apakšā un kam jābūt izgatavotiem no tērauda un jāspēj
apturēt velkmi cauruļvadā; un
2. cauruļvadu A klases pārsegumu šķērsojumus, tomēr tests nav nepieciešams tad, ja tērauda uzmavas ir tieši
savienotas ar ventilācijas cauruļvadiem, izmantojot kniedējamus vai skrūvējamus savienojumus vai metināšanu.
3. Ugunsdrošības aizbīdņi ir viegli pieejami. Ja tie atrodas aiz griestiem vai apšuvuma, attiecīgos griestus vai
apšuvumu aprīko ar apskates lūku, uz kuras ir norādīts ugunsdrošības aizbīdņa identifikācijas numurs. Ugunsdrošības
aizbīdņa identifikācijas numuru norāda arī uz visām tālvadības ierīcēm.
4. Ventilācijas cauruļvadus aprīko ar apskates un tīrīšanas lūkām. Lūkas atrodas pie ugunsdrošības aizbīdņiem.
5. Ventilācijas sistēmu galvenās ieplūdes un izplūdes atveres ir iespējams aizvērt no vietas, kas atrodas ārpus
vēdināmām telpām. Aizvērējierīces ir viegli pieejamas, kā arī pamanāmi un pastāvīgi marķētas, un tās norāda uz
noslēgšanas ierīces darbības režīmu.
6. A vai B klases pārsegumos un cauruļvados, kuru konstrukcijai jāatbilst A klasei, uzmavveida ventilācijas
cauruļvadu savienojumos tuvāk par 600 mm no atverēm nav atļauts izmantot degošas blīvplāksnes.
7. Ventilācijas atveres vai gaisa līdzsvara cauruļvadus starp divām norobežotām telpām neierīko, izņemot II-2/B/7.7.
noteikumā paredzētos gadījumus.
2. 
Cauruļvadu ierīkošana
1. A kategorijas mašīntelpu, transportlīdzekļu telpu, ro-ro telpu, kambīžu, īpašas kategorijas telpu un kravas telpu
ventilācijas sistēmas nodala citu no citas un no pārējo telpu ventilācijas sistēmām. Tomēr kambīzes ventilācijas
sistēmas uz pasažieru kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, nav pilnībā jānodala no citām ventilācijas
sistēmām, kambīzes var apkalpot atsevišķi cauruļvadi, kas savienoti ar citām telpām paredzētu ventilācijas agregātu.
Šādā gadījumā kambīzes ventilācijas cauruļvadā pie ventilācijas agregāta ierīko automātisku ugunsdrošības aizbīdni.
2. A kategorijas mašīntelpu, kambīžu, transportlīdzekļu telpu, ro-ro telpu vai īpašas kategorijas telpu ventilācijai
ierīkotie cauruļvadi nešķērso dzīvojamās telpas, dienesta telpas vai kontrolpunktus, ja vien tie neatbilst 2.4.
apakšpunkta nosacījumiem.
3. Dzīvojamo telpu, dienesta telpu vai kontrolpunktu ventilācijai ierīkotie cauruļvadi nešķērso A kategorijas
mašīntelpas, kambīzes, transportlīdzekļu telpas, ro-ro telpas vai īpašas kategorijas telpas, ja vien tie neatbilst 2.4.
apakšpunkta nosacījumiem.
4. Kā atļauts saskaņā ar 2.2. un 2.3. apakšpunktu, cauruļvadi ir vai nu:
1.1. no tērauda, kura biezums cauruļvadiem ar šķērsgriezuma laukumu, kas mazāks par 0,075 m2, ir vismaz 3
mm, cauruļvadiem ar šķērsgriezuma laukumu, kas ir 0,075–0,45 m2, ir vismaz 4 mm un cauruļvadiem ar
šķērsgriezuma laukumu, kas ir lielāks par 0,45 m2, ir vismaz 5 mm;
1.2. piemērotā veidā atbalstīti un nostiprināti;
1.3. aprīkoti ar automātiskiem ugunsdrošības aizbīdņiem tuvu pie norobežojošajām sienām, kurās tie ierīkoti; un
1.4. izolēti atbilstīgi A-60 klases standartam no telpu, ko tie apkalpo, norobežojošajām sienām līdz punktam, kurš
ir vismaz piecus metrus no katra ugunsdrošības aizbīdņa;
vai
2.1. no tērauda saskaņā ar 2.4.1.1. un 2.4.1.2. apakšpunktu; un
2.2. izolēti atbilstīgi A-60 klases standartam visas telpas garumā, ko tie šķērso, izņemot cauruļvadus, kas šķērso
(9) vai (10) kategorijas telpas, kuras definētas II-2/B/4.2.2. noteikumā.
5. 2.4.1.4. un 2.4.2.2. punkta piemērošanas nolūkā cauruļvadiem izolē visu to šķērsgriezuma ārējo virsmu.
Cauruļvadus, kas atrodas ārpus konkrētās telpas, bet līdzās tai un tiem ir viena vai vairākas kopīgas virsmas, uzskata
par tādiem, kuri šķērso konkrēto telpu, un šo cauruļvadu virsmu izolē visā tajā garumā, kas ir kopīgs ar konkrēto telpu,
kā arī 450 mm aiz tās (šādu risinājumu skices ir ietvertas IMO 
2008. 
gada 
30. 
maija Cirkulārā MSC.1/1276 "SOLAS
konvencijas II-
2. nodaļas
 vienota interpretācija").
6. Ja ventilācijas cauruļvadam jāšķērso galvenās vertikālās zonas pārsegums, blakus šim pārsegumam ierīko
automātisku ugunsdrošības aizbīdni. Aizbīdni ir iespējams aizvērt arī ar roku no abām pārseguma pusēm. Vadības
ierīces atrašanās vieta ir viegli pieejama un skaidri un pamanāmi marķēta. Cauruļvads starp pārsegumu un aizbīdni ir
izgatavots no tērauda saskaņā ar 2.4.1.1. un 2.4.1.2. apakšpunktu un izolēts atbilstīgi vismaz tādai pašai
ugunsizturībai, kāda ir pārsegumam, kuru tas šķērso. Vismaz vienā pārseguma pusē aizbīdni aprīko ar redzamu
indikatoru, kas norāda uz aizbīdņa darbības režīmu.
93
/
122
3. 
Ugunsdrošības aizbīdņu un šķērsojošu cauruļvadu detaļas
1. Cauruļvadi, kas šķērso A klases pārsegumus, atbilst šādām prasībām:
1. ja tievs cauruļvads ar pārklājumu un šķērsgriezuma laukumu, kas ir 0,02 m2 vai mazāks, šķērso A klases
pārsegumu, atvērumu aprīko ar tērauda plāksnes uzmavu, kuras sieniņu biezums ir vismaz 3 mm un kuras garums ir
vismaz 200 mm – vēlams, lai katrā starpsienas pusē būtu 100 mm, vai klāja gadījumā to visu novieto uz tā klāja
apakšējā daļas, kurā atvērums ierīkots;
2. ja ventilācijas cauruļvadi, kuru šķērsgriezuma laukums pārsniedz 0,02 m2, bet nepārsniedz 0,075 m2, šķērso A
klases pārsegumus, atvērumus apšuj ar tērauda plākšņu uzmavām. Cauruļvadu un uzmavu sieniņu biezums ir vismaz
3 mm, bet garums – vismaz 900 mm. Starpsienu šķērsojuma vietās vēlams, lai katrā starpsienas pusē atrastos 450
mm no šā garuma. Minētajiem cauruļvadiem vai uzmavām, ar ko apšūti šie cauruļvadi, ir ugunsdrošības izolācija.
Izolācijas ugunsizturība ir vismaz tāda pati kā pārsegumam, kuru šis cauruļvads šķērso; un
3. visos cauruļvados, kuru šķērsgriezuma laukums pārsniedz 0,075 m2 un kuri šķērso A klases pārsegumus, ierīko
automātiskos ugunsdrošības aizbīdņus. Katru aizbīdni ierīko tuvu pie šķērsotā pārseguma, un cauruļvads starp aizbīdni
un šķērsoto pārsegumu ir izgatavots no tērauda saskaņā ar 2.4.2.1. un 2.4.2.2. apakšpunktu. Ugunsdrošības aizbīdnis
darbojas automātiski, bet to ir iespējams aizvērt arī ar roku no abām pārseguma pusēm. Aizbīdni aprīko ar redzamu
indikatoru, kas norāda uz aizbīdņa darbības režīmu. Ugunsdrošības aizbīdņi nav vajadzīgi, ja cauruļvadi šķērso telpas,
ko ierobežo A klases pārsegumi, bet neapkalpo šīs telpas, ar noteikumu, ka minētajiem cauruļvadiem ir tāda pati
ugunsizturība kā pārsegumiem, kuros tie ierīkoti. Cauruļvadu, kura šķērsgriezuma laukums pārsniedz 0,075 m2, pirms
A klases pārseguma šķērsošanas nesadala mazākos cauruļvados un pēc tam, kad pārsegums ir šķērsots, vēlreiz
neapvieno, lai tādējādi izvairītos no šajos noteikumos paredzētās aizbīdņa uzstādīšanas.
2. Ventilācijas cauruļvadus, kuru šķērsgriezuma laukums pārsniedz 0,02 m2 un kuri šķērso B klases starpsienas,
apšuj ar 900 mm garām tērauda plākšņu uzmavām, un vēlams, lai katrā starpsienas pusē būtu 450 mm, ja vien
cauruļvads šajā posmā nav no tērauda.
3. Visus ugunsdrošības aizbīdņus ir iespējams darbināt ar roku. Aizbīdņiem ir tieši mehāniski darbināšanas
līdzekļi, vai arī tos aizver ar elektrisku, hidraulisku vai pneimatisku vadību. Visi aizbīdņi ir darbināmi ar roku no abām
pārseguma pusēm. Automātiskiem ugunsdrošības aizbīdņiem, tostarp tādiem, ko iespējams darbināt no attāluma, ir
atteikumdrošs mehānisms, kas ugunsgrēka gadījumā aizbīdni aizver pat tad, ja ir pārrāvums elektroenerģijas padevē
vai hidrauliskā vai pneimatiskā spiediena zudums. Ar tālvadību vadāmus ugunsdrošības aizbīdņus ir iespējams atkal
atvērt ar roku.
4. 
Ventilācijas sistēmas uz pasažieru kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus
1. Papildus 
1.
, 
2. 
un 
3. 
iedaļā noteiktajām prasībām ventilācijas sistēmas uz pasažieru kuģa, kas pārvadā vairāk
nekā 36 pasažierus, atbilst arī šādām prasībām:
1. kopumā ventilatorus ierīko tā, lai cauruļvadi, kas savieno dažādas telpas, atrastos galvenajā vertikālajā zonā;
2. kāpņutelpas apkalpo neatkarīga ventilatoru un cauruļvadu sistēma (novadīšanas un padeves sistēma), kas
ventilācijas sistēmās neapkalpo nevienu citu telpu;
3. neatkarīgi no tā šķērsgriezuma, cauruļvads, kas apkalpo vairāk nekā vienu starpklāja dzīvojamo telpu, dienesta
telpu vai kontrolpunktu, pie katra šādu telpu klāja šķērsošanas vietas ir aprīkots ar automātisku dūmu aizbīdni, ko ir
iespējams aizvērt arī ar roku no aizsargātā klāja virs aizbīdņa. Ja ventilators ar atsevišķu cauruļvadu palīdzību, kuri
atrodas galvenajā vertikālajā zonā un katrs paredzēts vienai starpklāja telpai, apkalpo vairāk nekā vienu starpklāja
telpu, katru cauruļvadu aprīko ar dūmu aizbīdni, ko darbina ar roku un kas ierīkots tuvu pie ventilatora;
4. vertikālus cauruļvadus vajadzības gadījumā izolē, kā paredzēts 4.1. un 4.2. tabulā. Cauruļvadus starp telpām,
kuras tie apkalpo, izolē atbilstoši tādām prasībām, kādas ir attiecībā uz klājiem.
5. 
Kambīžu plīšu izplūdes cauruļvadi
1. Prasības pasažieru kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus
1. Papildus 1., 2. un 3. iedaļā noteiktajām prasībām kambīžu plīšu izplūdes cauruļvadus konstruē saskaņā ar
2.4.2.1. un 2.4.2.2. apakšpunktu un izolē atbilstīgi A-60 klases standartam visu to dzīvojamo telpu, dienesta telpu vai
kontrolpunktu garumā, ko tie šķērso. Tos aprīko arī ar:
1. tauku uztvērēju, ko var ērti izņemt un iztīrīt, ja vien nav ierīkota alternatīva apstiprināta tauku noņemšanas
sistēma;
2. automātisku un ar tālvadību vadāmu ugunsdrošības aizbīdni, kas atrodas cauruļvada apakšā tā savienojuma vietā
ar kambīzes tvaika nosūcēju, kā arī ar ugunsdrošības aizbīdni, ko vada ar tālvadību un ierīko cauruļvada augšpusē tuvu
pie cauruļvada atveres;
94
/
122
3. stacionāru ierīci uguns nodzēšanai cauruļvadā. Ugunsdzēsības sistēmas atbilst standartam LVS ISO
15371:2009 "Kuģi un kuģniecības aprīkojums. Ugunsdzēsības sistēmas kambīzes aprīkojuma aizsardzībai";
4. tālvadības ierīcēm, kas paredzētas izplūdes ventilatoru un padeves ventilatoru apturēšanai, 5.1.1.2. apakšpunktā
minēto ugunsdrošības aizbīdņu un ugunsdzēsības sistēmas darbināšanai, un šīs ierīces novieto ārpus kambīzes tuvu
pie ieejas tajā. Ja ierīko sazarotu sistēmu, kopā ar iepriekš minētajām vadības ierīcēm nodrošina tālvadības ierīci, ar
ko var noslēgt visus atzarus, pa kuriem novada gaisu caur vienu un to pašu galveno cauruļvadu, pirms ugunsdzēšanas
līdzekļa ievadīšanas sistēmā; un
5. piemērotās vietās ierīkotām apskates un tīrīšanas lūkām, tostarp viena no tām ir ierīkota tuvu pie izplūdes
ventilatora un viena – apakšā, kur krājas tauki.
2. Uz atklātiem klājiem uzstādīta virtuves aprīkojuma plīšu izplūdes cauruļvadi attiecīgā gadījumā atbilst 5.1.1.
apakšpunkta noteikumiem, ja tie šķērso dzīvojamās telpas vai telpas, kurās ir uzliesmojoši materiāli.
2. Prasības pasažieru kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus
Ja kambīžu plīšu izplūdes cauruļvadi šķērso dzīvojamās telpas vai telpas, kurās ir uzliesmojoši materiāli, šos
cauruļvadus konstruē saskaņā ar 2.4.1.1. un 2.4.1.2. apakšpunktu. Katru izplūdes cauruļvadu aprīko ar:
1. tauku uztvērēju, ko var viegli izņemt un iztīrīt;
2. automātisku un ar tālvadību vadāmu ugunsdrošības aizbīdni, kas atrodas cauruļvada apakšā tā savienojuma vietā
ar kambīzes tvaika nosūcēju, kā arī ar ugunsdrošības aizbīdni, ko vada ar tālvadību un ierīko cauruļvada augšpusē tuvu
pie cauruļvada atveres;
3. izplūdes un padeves ventilatoru apturēšanas ierīcēm, kas ir darbināmas no kambīzes; un
4. stacionārām ierīcēm uguns nodzēšanai cauruļvadā.
6. 
Ventilācijas telpas, kas apkalpo A kategorijas mašīntelpas, kurās ir iekšdedzes mehānismi
1. Ja ventilācijas telpa apkalpo tikai šādu blakus esošu mašīntelpu un starp ventilācijas telpu un mašīntelpu nav
ugunsdroša pārseguma, ierīces tāda ventilācijas cauruļvada vai cauruļvadu aizvēršanai, kas apkalpo mašīntelpu,
atrodas ārpus ventilācijas telpas un mašīntelpas.
2. Ja ventilācijas telpa apkalpo šādu mašīntelpu, kā arī citas telpas un no mašīntelpas tā, tostarp arī atvērumi, ir
nodalīta ar A-0 kategorijas pārsegumu, ierīces mašīntelpas ventilācijas cauruļvada vai cauruļvadu aizvēršanai var
atrasties ventilācijas telpā.
7. 
Veļas mazgātavu ventilācijas sistēmas uz pasažieru kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus
II-2/B/4.2.2. noteikumā definētajās (13) kategorijas telpās esošu veļas mazgātavu un žāvētavu izplūdes cauruļvadus
aprīko ar:
1. filtriem, ko var viegli izņemt un iztīrīt;
2. automātisku un ar tālvadību vadāmu ugunsdrošības aizbīdni, kas atrodas cauruļvada apakšā;
3. tālvadības ierīcēm, kas paredzētas izplūdes ventilatoru un padeves ventilatoru apturēšanai no telpas un 7.2.
apakšpunktā minētā ugunsdrošības aizbīdņa darbināšanai; un
4. piemērotās vietās ierīkotām apskates un tīrīšanas lūkām.
10. 
Logi un borta iluminatori (R 33)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
1. Visi starpsienu logi un borta iluminatori dzīvojamajās telpās un dienesta telpās, un kontrolpunktos, izņemot tos,
uz kuriem attiecas 7.5. noteikums, ir ierīkoti, ievērojot viengabalainības prasības attiecībā uz starpsienu, kurā tie ir
ierīkoti.
Uz jauniem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, to nosaka saskaņā ar
Uzliesmošanas testu metožu kodeksu.
2. Neatkarīgi no 
4. 
un 
5. 
noteikuma tabulu prasībām visus logus un borta iluminatorus starpsienās, kas atdala
dzīvojamās un dienesta telpas un kontrolpunktus no āra, ierīko ar tērauda vai cita piemērota materiāla rāmjiem. Stiklu
nostiprina, izmantojot metāla apmali vai stūreni.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
3. Logiem iepretī glābšanas līdzekļiem, iekāpšanas un pulcēšanās vietām, ārējām kāpnēm un atklātajiem klājiem,
95
/
122
ko izmanto kā evakuācijas ceļu, un logiem, kas atrodas zem glābšanas plostu un glābšanas slīdceliņu iekāpšanas
zonām, ugunsizturība atbilst 4. noteikuma tabulā norādītajai. Ja logiem paredz speciālas automātiskas
sprinklergalviņas, kā ekvivalentu var pieņemt A-0 logus.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, speciālajām automātiskajām
sprinklergalviņām jābūt:
1. speciālām galviņām, kas atrodas virs logiem un ir ierīkotas papildus parastajiem griestu sprinkleriem; vai
2. parastām sprinklergalviņām, kas ierīkotas tā, lai logu aizsargātu sprinkleri ar jaudu vismaz 5 litri uz vienu
kvadrātmetru minūtē, un sprinkleru aptverto platību aprēķinā iekļauj papildu logu virsmu.
To logu ugunsizturība, kas atrodas kuģa sānos zem zonām, no kurām kāpj glābšanas laivās, ir vismaz vienāda ar
A-0 kategorijas ugunsizturību.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
4. Neatkarīgi no II-2/B/5. noteikuma tabulu prasībām īpašu uzmanību pievērš to logu ugunsizturībai, kas atrodas
iepretī atklātām vai norobežotām vietām, no kurām kāpj glābšanas laivās un plostos, kā arī to logu ugunsizturībai, kuri
atrodas zem minētajām vietām un kuru sabojāšanās ugunsgrēka laikā aizkavētu glābšanas laivu vai plostu nolaišanu
vai iekāpšanu tajos.
11. 
Uzliesmojošu materiālu izmantošanas ierobežošana (R 34)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Izņemot kravas telpas, pasta sūtījumu telpas, bagāžas telpas vai dienesta telpu saldēšanas nodalījumus, visam
apšuvumam, pamatam, vilkmes aizvirtņiem, griestiem un izolācijai jābūt no neuzliesmojošiem materiāliem. Arī daļējām
starpsienām vai klājiem, ko izmanto, lai sadalītu telpu darba un atpūtas zonās, jābūt no neuzliesmojoša materiāla.
2. Pretkondensācijas materiāliem un adhezīviem, ko izmanto kopā ar izolāciju, kā arī dzesēšanas sistēmu
cauruļvadu piederumu izolācijai nav jābūt no neuzliesmojoša materiāla, taču tos izmanto iespējami mazāk un to
atklātām virsmām ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi, ko nosaka saskaņā ar IMO Rezolūciju A.653(16).
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
2. punkta vietā piemēro šādu 2a. punktu:
2a. Pretkondensācijas materiāliem un adhezīviem, ko izmanto kopā ar izolāciju, kā arī dzesēšanas sistēmu
cauruļvadu piederumu izolācijai nav jābūt no neuzliesmojoša materiāla, taču tos izmanto iespējami mazāk un to
atklātām virsmām ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi.
3. Turpmāk minētajām virsmām ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi:
1. atklātas virsmas gaiteņos un kāpņutelpās, starpsienu, sienu un griestu apšuvumu atklātās virsmas visās
dzīvojamajās telpās un dienesta telpās un kontrolpunktos;
2. slēptas vai nepieejamas vietas dzīvojamajās telpās un dienesta telpās un kontrolpunktos.
4. Uzliesmojošu apšuvumu, profillīstu, dekorāciju un finiera kopējais daudzums jebkurā dzīvojamajā un dienesta
telpā nepārsniedz daudzumu, kas vienāds ar 2,5 mm finiera uz sienām un griestiem kopā. Uzliesmojošu materiālu
kopējā daudzuma aprēķinā nav jāiekļauj mēbeles, kas piestiprinātas pie apšuvuma, starpsienām vai klājiem.
Ja kuģis ir aprīkots ar automātisku sprinkleru sistēmu, kas atbilst II 2-A/8. noteikumam, iepriekšminētajā
daudzumā var iekļaut dažus uzliesmojošus materiālus, ko izmanto C klases pārsegumu būvēšanā.
5. Tāda finiera sadegšanas siltums, ko izmanto virsmām un apšuvumiem, uz kuriem attiecas 3. punkta prasības,
pie izmantotā biezuma nepārsniedz 45 MJ/m 2.
6. Kāpņutelpās ir tikai sēdēšanai paredzētās mēbeles. Tās ir jāpiestiprina, to skaits nepārsniedz sešus krēslus uz
katra klāja katrā kāpņutelpā, to ugunsbīstamība ir ierobežota un tās neaizšķērso pasažieru evakuācijas ceļu.
Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut papildu krēslu novietošanu galvenajā apmeklētāju pieņemšanas zonā
kāpņutelpā, ja tie ir nostiprināti, neuzliesmojoši un neaizšķērso pasažieru evakuācijas ceļu. Mēbeles nedrīkst novietot
pasažieru un apkalpes gaiteņos, kas veido evakuācijas ceļu kajīšu zonā. Papildus iepriekšminētajam var atļaut ierīkot
neuzliesmojoša materiāla skapjus, kuros glabā noteikumos paredzēto drošības aprīkojumu. Dzeramā ūdens agregātus
un ledus gabaliņu agregātus var uzstādīt gaiteņos, ar noteikumu, ka tie ir stacionāri un nesamazina evakuācijas ceļu
platumu. Tas pats attiecas uz dekoratīvajiem ziediem vai augiem, skulptūrām vai citiem mākslas objektiem, piemēram,
gleznojumiem un gobelēniem gaiteņos un kāpnēs.
7. Krāsas, lakas un citi apdares materiāli, ko izmanto uz atklātām iekšējām virsmām, nevar radīt pārmērīgu
96
/
122
daudzumu dūmu vai toksisku produktu.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
7. punkta vietā piemēro šādu 7a. punktu:
7a. Krāsas, lakas un citi apdares materiāli, ko izmanto uz atklātām iekšējām virsmām, nevar radīt pārmērīgus
daudzumus dūmu un toksisku produktu, to nosaka saskaņā ar IMO Uzliesmošanas testu metožu kodeksu.
8. Pirmējais klāja segums, ja tāds ir dzīvojamajās telpās un dienesta telpās un kontrolpunktos, ir no apstiprināta
materiāla, kas ātri neaizdegas – saskaņā ar IMO Rezolūcijas A.687 (17) uzliesmošanas testa procedūrām – vai nerada
toksisku vai eksplozīvu apdraudējumu augstā temperatūrā.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
8. punkta vietā piemēro šādu 8a. punktu:
8a. Pirmējais klāja segums, ja tāds ir dzīvojamajās telpās un dienesta telpās un kontrolpunktos, ir no apstiprināta
materiāla, kas ātri neaizdegas un nerada toksisku vai eksplozīvu apdraudējumu augstā temperatūrā, to nosaka
saskaņā ar IMO Uzliesmošanas testu metodes kodeksu.
12. 
Konstrukcijas detaļas (R 35)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
Dzīvojamās un dienesta telpās, kontrolpunktos, gaiteņos un kāpnēs:
1. brīvas telpas, kas norobežotas aiz griestiem, paneļiem vai apšuvuma, piemērotā veidā sadala ar velkmes
aizvirtņiem, starp kuriem attālums nav lielāks par 14 metriem;
2. vertikālā virzienā minētās brīvās telpas, tajā skaitā telpas aiz kāpņu apšuvuma, šahtām u. c. katrā klājā noslēdz.
13. 
Stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas un automātisko sprinkleru,
ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēma (R 14) (R 36)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Uz kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 metriem,
katrā atsevišķajā vertikālajā vai horizontālajā zonā, visās dzīvojamajās un dienesta telpās un kontrolpunktos, izņemot
telpas, kas nerada lielu ugunsbīstamību, piemēram, tukšas telpas, sanitārās telpas u. c., uzstāda vai nu:
1. apstiprināta tipa stacionāru ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma
prasībām un ir ierīkota tā, lai varētu atklāt ugunsgrēku minētajās telpās, tomēr uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem,
kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, nodrošina dūmu atklāšanu gaiteņos, kāpnēs un evakuācijas ceļā
dzīvojamajās telpās; vai
2. ar apstiprināta tipa automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas sistēmu un uguns detektorsistēmu, kas
atbilst II-2/A/8. noteikuma prasībām vai IMO pamatnostādnēm attiecībā uz apstiprinātu ekvivalentu sprinkleru sistēmu,
kā paredzēts IMO Rezolūcijā A.800(19), un ir ierīkota tā, lai aizsargātu minētās telpas; papildus uzstāda apstiprināta
tipa ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām un ir ierīkota tā, lai
nodrošinātu dūmu atklāšanu gaiteņos, kāpnēs un evakuācijas ceļā dzīvojamajās telpās.
2. Kuģus, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, izņemot kuģus, kuru garums ir mazāks par 24 metriem, aprīko
ar:
apstiprināta tipa automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/8.
noteikuma prasībām vai IMO pamatnostādnēm attiecībā uz apstiprinātu ekvivalentu sprinkleru sistēmu, kā paredzēts
IMO Rezolūcijā A.800(19), visās dienesta telpās, kontrolpunktos un dzīvojamajās telpās, tajā skaitā gaiteņos un
kāpnēs.
Kontrolpunktus, kuros ūdens var sabojāt būtiskas iekārtas, alternatīvi var aprīkot ar cita tipa apstiprinātu stacionāru
ugunsdzēsības sistēmu.
Stacionāru ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām ierīko tā,
lai nodrošinātu dūmu atklāšanu dienesta telpās un kontrolpunktos un dzīvojamajās telpās, tajā skaitā gaiteņos un
kāpnēs. Dūmu detektori nav jāierīko privātajās vannasistabās un virtuvēs.
Telpas, kuru ugunsbīstamība ir maza vai tās vispār nav, piemēram, tukšas telpas, tualetes, ogļskābās gāzes telpas
un līdzīgas vietas, nav jāaprīko ar automātisko sprinkleru sistēmu vai ugunsgrēka signalizācijas un uguns
detektorsistēmu.
97
/
122
3. Periodiski bez uzraudzības atstātās mašīntelpās ierīko apstiprināta tipa stacionāru ugunsgrēka signalizācijas un
uguns detektorsistēmu saskaņā ar II-2/A/9. noteikumu.
Šī uguns detektorsistēma ir konstruēta un detektori ir izvietoti tā, lai ātri atklātu ugunsgrēka izcelšanos jebkurā
minēto telpu daļā mehānismu normālas darbības apstākļos pie dažādiem ventilācijas režīmiem, ko nosaka iespējamā
apkārtējā temperatūra. Nav atļautas detektorsistēmas, kurās ir tikai siltumdetektori, izņemot vietas ar ierobežotu
augstumu, kur to lietošana ir īpaši piemērota. Detektorsistēma pietiekami daudzās vietās raida skaņas un gaismas
signālus, kas abējādi atšķiras no citu sistēmu trauksmes signāliem, kuri nebrīdina par ugunsgrēku, lai nodrošinātu to,
ka trauksmi sadzird un atbilstoši rīkojas uz komandtiltiņa un atbildīgais mehāniķis.
Ja uz komandtiltiņa nav apkalpes, trauksmes signālam jāskan vietā, kur dežūrē atbildīgais apkalpes loceklis.
Pēc uzstādīšanas sistēmu testē dažādos dzinēju un ventilācijas darbības apstākļos.
B, C un D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2018. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
4. Mašīntelpās saskaņā ar attiecīgajiem II-2/A/9. noteikuma nosacījumiem ierīko apstiprināta tipa stacionāru uguns
detektorsistēmu un ugunsgrēka signalizāciju, ja:
4.1. telpas nepārtrauktas apkalpošanas vietā ir apstiprināta automātiskas un no attāluma vadāmas sistēmas un
iekārtu uzstādīšana; un
4.2. galvenie dzinēji un palīgdzinēji, tostarp galvenie elektroapgādes avoti, ir aprīkoti ar dažādas pakāpes
automātiskām vai tālvadības sistēmām un tos pastāvīgi uzrauga vadības telpas personāls.
5. Norobežotās telpās, kurās ir atkritumu sadedzināšanas krāsnis, saskaņā ar attiecīgajiem II-2/A/9. noteikuma
nosacījumiem ierīko apstiprināta tipa stacionāru uguns detektorsistēmu un ugunsgrēka signalizāciju.
6. Attiecībā uz stacionāru uguns detektorsistēmu un ugunsgrēka signalizāciju, kas paredzēta II-2/B/13.4. un 13.5.
noteikumā, piemēro šādas prasības:
uguns detektorsistēma ir konstruēta un detektori ir izvietoti tā, lai ātri atklātu ugunsgrēka izcelšanos jebkurā minēto
telpu daļā mehānismu normālas darbības apstākļos pie dažādiem ventilācijas režīmiem, ko nosaka iespējamā
apkārtējā temperatūras amplitūda. Nav atļautas detektorsistēmas, kurās ir tikai siltumdetektori, izņemot vietas ar
ierobežotu augstumu, kur to lietošana ir īpaši piemērota. Detektorsistēma pietiekami daudzās vietās raida skaņas un
gaismas signālus, kas abējādi atšķiras no citu sistēmu trauksmes signāliem, kuri nebrīdina par ugunsgrēku, lai
nodrošinātu to, ka trauksmi sadzird un ņem vērā uz komandtiltiņa un atbildīgais mehāniķis;
ja uz komandtiltiņa nav apkalpes, trauksmes signālam jāskan vietā, kur dežurē atbildīgais apkalpes loceklis;
pēc uzstādīšanas sistēmu testē dažādos dzinēju un ventilācijas darbības apstākļos.
14. 
Īpašas kategorijas telpu ugunsdrošība (R 37)
1. 
Noteikumi, kas attiecas uz īpašas kategorijas telpām neatkarīgi no tā, vai tās atrodas virs starpsienu klāja vai
zem tā
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES KUĢI, KAS PĀRVADĀ VAIRĀK NEKĀ 36 PASAŽIERUS
1. Vispārīgi noteikumi
1. Šā noteikuma pamatā ir princips, ka – tā kā īpašas kategorijas telpās nav iespējams parastais vertikālais
dalījums zonās – šo zonu līdzvērtīgu ugunsdrošību panāk ar horizontālā dalījuma koncepciju un efektīvu stacionāru
ugunsdzēsības sistēmu. Saskaņā ar šo koncepciju šajā noteikumā horizontāla zona var ietvert īpašas kategorijas
vietas vairākos klājos ar noteikumu, ka transportlīdzekļiem kopējais tīrais augstums nepārsniedz 10 metrus.
2. II-2/A/12., II-2/B/7., II-2/B/9. un II-2/B/9a. noteikuma prasības attiecībā uz vertikālo zonu viengabalainības
saglabāšanu vienlīdz ir piemērojamas klājiem un starpsienām, kas atdala horizontālās zonas citu no citas un no pārējā
kuģa.
2. Konstrukcijas ugunsdrošība
1. Uz jauniem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, īpašo kategoriju telpu norobežojošās starpsienas un
klājus izolē saskaņā ar A-60 kategorijas standartu. Tomēr, ja atklāta klāja telpa (kā definēts II-2/B/4.2.2.(5)
noteikumā), sanitārais mezgls vai tamlīdzīga klāja telpa (kā definēts II-2/B/4.2.2.(9) noteikumā) vai tilpne, tukša telpa
vai palīgmehānismu telpa ar mazu ugunsbīstamību vai bez tās (kā definēts II-2/B/4.2.2.(10) noteikumā) atrodas vienā
pārseguma pusē, var piemērot A-0 standartu.
Ja mazuta tilpnes atrodas zem īpašas kategorijas telpas, klāja viengabalainības standartu starp šīm telpām var
pazemināt līdz A-0 standartam.
98
/
122
2. Uz jauniem kuģiem, kas uzbūvēti pirms 2018. gada 1. janvāra un pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un uz
esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, starpsienas, kas norobežo īpašas kategorijas
telpas, izolē saskaņā ar II-2/B/5. noteikuma 5.1. tabulā paredzētajām prasībām attiecībā uz (11) kategorijas telpām,
bet horizontālos pārsegumus izolē saskaņā ar II-2/B/5. noteikuma 5.2. tabulā paredzētajām prasībām attiecībā uz (11)
kategoriju. Uz kuģiem, kas uzbūvēti 2018. gada 1. janvārī vai vēlāk un kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus,
starpsienas, kas norobežo īpašas kategorijas telpas, izolē saskaņā ar II-2/B/5. noteikuma 5.1a. tabulā paredzētajām
prasībām attiecībā uz (11) kategorijas telpām, bet horizontālos pārsegumus izolē saskaņā ar II-2/B/5. noteikuma 5.2a.
tabulā paredzētajām prasībām attiecībā uz (11) kategoriju.
3. Uz komandtiltiņa ierīko indikatorus, kas rāda, vai ir aizvērtas visas ugunsdrošās durvis uz īpašās kategorijas
telpām.
Īpašas kategorijas telpu durvju konstrukcija ir tāda, ka tās nevar pastāvīgu turēt atvērtas, un kuģošanas laikā tās ir
jātur aizvērtas.
3. Stacionāra ugunsdzēsības sistēma
Katru īpašās kategorijas telpu aprīko ar apstiprinātu stacionāru ūdens spiediena sistēmu, ko darbina ar rokām un
kas aizsargā visas klāja daļas un transportlīdzekļu platformu šajā telpā.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai pēc tam, minētajām ūdens spiediena
sistēmām ir:
1. manometrs uz kolektora vārsta;
2. skaidrs marķējums uz katra kolektora vārsta, kas norāda telpas, kur šī sistēma ir izmantojama;
3. apkopes un ekspluatācijas instrukcijas, kas atrodas vārsta telpā; un
4. pietiekams skaits noteku vārstu.
Kuģošanas drošības inspekcij a var atļaut izmantot citas stacionāras ugunsdzēsības sistēmas, kas pilna apjoma
testu laikā, kad tiek simulēts plūstošas degvielas ugunsgrēks īpašas kategorijas telpā, ir izrādījušās ne mazāk
efektīvas tāda ugunsgrēka dzēšanā, kas var izcelties šajās telpās. Minētā stacionārās ūdens spiediena sistēma vai
cita ekvivalenta ugunsdzēsības sistēma atbilst IMO Rezolūcijas A.123(V) noteikumiem un jāņem vērā IMO
MSC/Circ.1272 "Pamatnostādnes attiecībā uz alternatīvu ūdens ugunsdzēsības sistēmu apstiprināšanu lietošanai
īpašas kategorijas telpās".
4. Ugunsdrošības uzraudzība un atklāšana
1. Īpašas kategorijas telpās veic efektīvu ugunsdrošības uzraudzības dienestu. Visās telpās, kur ugunsdrošības
uzraudzības dienests nedarbojas pastāvīgi visu reisa laiku, ierīko apstiprināta tipa stacionāru ugunsgrēka signalizācijas
un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām. Stacionāra uguns detektorsistēma var ātri atklāt
ugunsgrēka izcelšanos. Detektoru tipu, izvietojumu un atrašanās vietu nosaka, ņemot vērā ventilācijas un citu būtisku
faktoru radīto efektu.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, sistēmu pēc ierīkošanas testē
normālos ventilācijas apstākļos un nosaka sistēmas reakcijas laiku, ko apstiprina Kuģošanas drošības inspekcija.
2. Rokas signalizācijas punktus pēc vajadzības ierīko viscaur īpašās kategorijas telpās un vienu novieto blakus
katrai izejai no šīm telpām.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, rokas signalizācijas punktus
izvieto tā, lai neviena telpas daļa neatrastos tālāk kā 20 metrus no rokas signalizācijas punkta.
5. Pārnēsājami ugunsdzēšamie aparāti
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
5a. Katrā īpašās kategorijas telpā ierīko:
1. vismaz trīs ūdens miglas ugunsdzēšamos aparātus;
2. vienu pārnēsājamu putu ugunsdzēšamo aparātu, kas atbilst II-2/A/6.2. noteikumam – ar noteikumu, ka uz kuģa
vismaz divi tādi aparāti ir pieejami izmantošanai šajās telpās; un
3. vismaz vienu pārnēsājamu ugunsdzēšamo aparātu pie visām šo telpu ieejām.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
99
/
122
5b. Pārnēsājamos ugunsdzēšamos aparātus izvieto katra klāja līmenī – visos nodalījumos, kuros pārvadā
transportlīdzekļus – un attālums starp tiem nav lielāks par 20 metriem uz abām telpas pusēm. Vismaz vienu
pārnēsājamu ugunsdzēšamo aparātu novieto pie visām šo telpu ieejām.
Papildus īpašās kategorijas telpās novieto šādas ugunsdzēsības iekārtas:
1. vismaz trīs ūdens miglas aparātus; un
2. vienu pārnēsājamu putu ugunsdzēšamo aparātu, kas atbilst Ugunsdrošības sistēmu kodeksa noteikumiem – ar
noteikumu, ka uz kuģa vismaz divi tādi aparāti ir pieejami izmantošanai šajās ro-ro telpās.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
6. Ventilācijas sistēma
1. Īpašās kategorijas telpās ierīko efektīvu mehāniskās piedziņas ventilācijas sistēmu, kas nodrošina gaisa
apmaiņu vismaz 10 reizes stundā. Šo telpu ventilācijas sistēma ir pilnīgi nodalīta no citām ventilācijas sistēmām un
darbojas visu laiku, kamēr šajās telpās atrodas transportlīdzekļi. Gaisa apmaiņas reižu skaitu palielina vismaz līdz 20
reizēm stundā, kamēr iekrauj un izkrauj transportlīdzekļus.
Ventilācijas cauruļvadus, kas attiecas uz īpašas kategorijas telpām, ko iespējams efektīvi noslēgt, nodala atsevišķi
katrai šādai telpai. Sistēmu iespējams vadīt, atrodoties ārpus minētajām telpām.
2. Ventilācija ir tāda, kas nepieļauj gaisa noslāņošanos un gaisa bedru veidošanos.
3. Uz komandtiltiņa ierīko indikatoru, kas brīdina par nepieciešamās ventilācijas jaudas zudumu vai samazinājumu.
4. Nodrošina iespēju ātri izslēgt un efektīvi noslēgt ventilācijas sistēmu ugunsgrēka gadījumā, ņemot vērā laika
apstākļus un jūras stāvokli.
5. Ventilācijas cauruļvadi, tajā skaitā aizbīdņi, ir izgatavoti no tērauda, un to izvietojumu apstiprina Kuģošanas
drošības inspekcija.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, horizontālajās zonās vai
mašīntelpās ierīkotie ventilācijas cauruļvadi ir A-60 kategorijas tērauda cauruļvadi, kas ir ierīkoti saskaņā ar II-
2/B/9.2.3.1.1. un II-2/B/9.2.3.1.2. noteikumu.
2. 
Papildu noteikumi, kas piemērojami tikai tām īpašās kategorijas telpām, kas atrodas virs starpsienu klāja.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1.1. Notekas
Ņemot vērā kuģa ievērojamo noturības zudumu, ko var izraisīt liels ūdens daudzums, kas sakrājies uz klāja vai
klājiem pēc stacionārās ūdens spiediena sistēmas izmantošanas, ierīko notekas, lai ūdens varētu ātri notecēt tieši
pāri bortam.
JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI
1.2. Izplūde
1.2.1. Kamēr kuģi ir jūrā, noteku drošības vārstus, kuri aprīkoti ar efektīvu aizvēršanas ietaisi, kas ir darbināma no
posteņa virs starpsienu klāja saskaņā ar spēkā esošās Starptautiskās konvencijas par kravas marku noteikumiem, tur
vaļā.
1.2.2. Visas darbības ar 1.2.1. apakšpunktā minētajiem vārstiem reģistrē kuģa žurnālā.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
2. Drošības pasākumi, lai nepieļautu uzliesmojošu tvaiku aizdegšanos
1. Uz jebkura klāja vai platformas, ja tāda ir, uz kura pārvadā transportlīdzekļus un uz kura var sakrāties
sprādzienbīstami tvaiki, izņemot platformas ar pietiekami lielām atverēm, pa kurām benzīna gāzes var noplūst uz leju,
iekārtas, kas var izrādīties iespējamais uzliesmojošo tvaiku aizdegšanās avots, un jo īpaši elektroiekārtas un
instalācijas ierīko vismaz 450 mm virs klāja vai platformas. Elektroiekārtas, kas uzstādītas vairāk nekā 450 mm virs
klāja vai platformas, ir norobežotas un aizsargātas, lai nepieļautu dzirksteļu izkļūšanu. Ja kuģa drošas ekspluatācijas
dēļ elektroiekārtas un instalācijas ir jāierīko mazāk nekā 450 mm virs klāja vai platformas, šīs elektroiekārtas un
instalācijas var ierīkot ar noteikumu, ka tās ir sertificētas un apstiprinātas izmantošanai sprādzienbīstamā benzīna un
gaisa maisījumā.
2. Ja elektroiekārtas un instalācijas ir ierīkotas izplūdes ventilācijas cauruļvadā, šīs ietaises ir apstiprinātas
izmantošanai sprādzienbīstamā benzīna un gaisa maisījumā, un izplūdes cauruļvada atvere atrodas drošā vietā, ņemot 
100
/
122
izmantošanai sprādzienbīstamā benzīna un gaisa maisījumā, un izplūdes cauruļvada atvere atrodas drošā vietā, ņemot
vērā pārējos iespējamos aizdegšanās avotus.
3. 
Papildu noteikumi, kas piemērojami tikai tām īpašās kategorijas telpām, kas atrodas zem starpsienu klāja.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Atsūknēšana un drenāža
Ņemot vērā kuģa ievērojamo noturības zudumu, ko var izraisīt liels ūdens daudzums, kas sakrājies uz klāja vai
klājiem pēc stacionārās ūdens spiediena sistēmas izmantošanas, Kuģošanas drošības inspekcij a var pieprasīt
atsūknēšanas un drenāžas ierīkošanu papildus II-1/C/3. noteikuma prasībām.
Uz jaunajiem B, C un D klases kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, drenāžas sistēmas jauda ir
pietiekama, lai novadītu vismaz 125 % no ūdens spiediena sistēmas sūkņu un vajadzīgā skaita ugunsdzēsības šļūteņu
sprauslu kopīgi piegādātā ūdens daudzuma. Drenāžas sistēmas vārsti ir darbināmi ārpus aizsargājamās telpas
ugunsdzēsības sistēmu vadības ierīču tuvumā. Sateču aku ietilpībai jābūt pietiekamai, un tās ierīko pie kuģa borta
korpusa; attālums starp tām katrā ūdensnecaurlaidīgajā nodalījumā nepārsniedz 40 metrus.
2. Drošības pasākumi, lai nepieļautu uzliesmojošu tvaiku aizdegšanos
1. Elektroiekārtas un instalācijas, ja tās ir ierīkotas, ir piemērotas izmantošanai sprādzienbīstamā benzīna un gaisa
maisījumā. Nav atļautas citas iekārtas, kas var būt uzliesmojošo tvaiku aizdegšanās avots.
2. Ja elektroiekārtas un instalācijas ir ierīkotas izplūdes ventilācijas cauruļvadā, šīs ietaises ir apstiprinātas
izmantošanai sprādzienbīstamā benzīna un gaisa maisījumā, un izplūdes cauruļvada atvere atrodas drošā vietā, ņemot
vērā pārējos iespējamos aizdegšanās avotus.
4. 
Pastāvīgas atveres
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Pastāvīgās atveres īpašās kategorijas telpu sānu apšuvumā, galos vai griestos ir izvietotas tā, lai ugunsgrēks
īpašās kategorijas telpā neapdraud glābšanas laivu un plostu stiprinājumu vietas un iekāpšanas vietas, dzīvojamās
telpas, dienesta telpas un kontrolpunktus virsbūvēs un klāja kabīnēs virs īpašās kategorijas telpām.
15. 
Ugunsdrošības uzraudzība, ugunsgrēka atklāšana, signalizācija un skaļruņu sakaru sistēma (R 40)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Ierīko rokas signalizācijas punktus, kas atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām.
2. Uz visiem kuģiem jebkurā laikā, atrodoties jūrā vai ostā (izņemot, ja kuģis netiek ekspluatēts), ir jābūt apkalpes
locekļiem vai aprīkojumam, kas nodrošina to, ka apkalpes atbildīgais loceklis nekavējoties saņem visus sākotnējos
ugunsgrēka trauksmes signālus.
3. Lai sapulcinātu apkalpi, ierīko īpašu trauksmes signālu, ko darbina no komandtiltiņa vai ugunsdrošības posteņa.
Šī signalizācija var ietilpt kuģa vispārējā signalizācijas sistēmā, bet tā var skanēt neatkarīgi no trauksmes signāla
pasažieru telpās.
4. Dzīvojamajās telpās, dienesta telpās, kontrolposteņos un uz atklātajiem klājiem ir pieejama skaļruņu sistēma vai
citi efektīvi sakaru līdzekļi.
Jaunajos B, C un D klases kuģos, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, šī skaļruņu sistēma atbilst grozītās
SOLAS
 konvencijas III/6.5. noteikuma prasībām.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI
5. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, uztur efektīvu ugunsdrošības uzraudzības dienestu, lai
nekavējoties varētu atklāt izcēlušos ugunsgrēku. Katrs ugunsdrošības uzraudzības dienesta loceklis ir apmācīts un
iepazinies ar kuģa kārtību, kā arī ar visu to iekārtu atrašanās vietu un lietošanu, ko tam varētu nākties izmantot.
Katram ugunsdrošības uzraudzības dienesta loceklim ir divvirzienu pārnēsājams radiotelefons.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
6. Uz kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, ir detektorsignalizācija tām sistēmām, ko pieprasa 
13.2
.
noteikums, un tā ir koncentrēta pastāvīgā uzraudzībā esošajā centrālajā kontrolpunktā. Turklāt tajā pašā vietā
koncentrē ugunsdrošo durvju aizvēršanas un ventilatoru izslēgšanas tālvadības ierīces. Pastāvīgā uzraudzībā esošajā
centrālajā kontrolpunktā apkalpei ir iespējams no jauna iedarbināt ventilatorus. Vadības paneļi centrālajā kontrolpunktā
norāda, vai ugunsdrošās durvis ir atvērtas vai aizvērtas, vai detektori, signalizācija un ventilatori ir izslēgti. Vadības
paneli nodrošina ar pastāvīgu enerģijas padevi, un tas automātiski pārslēdzas uz rezerves enerģijas apgādes režīmu, ja
tiek pārtraukta parastā energopadeve. Vadības panelis saņem elektroenerģiju no galvenā elektroenerģijas avota un
101
/
122
elektroenerģijas avārijas avota, kā definēts II-1/D/3. noteikumā, ja vien attiecīgā gadījumā noteikumi nepieļauj citu
risinājumu.
7. Vadības panelis darbojas pēc bezatteices principa, piemēram, atskan trauksmes signāls, ja detektora ķēde ir
pārtraukta.
16. 
Esošo B klases kuģu, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, modernizācija (R 41-1)
1. Papildus prasībām, ko esošajiem B klases kuģiem izvirza šī II-
2. nodaļa
, esošajiem B klases kuģiem, kas
pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, piemēro šādas prasības:
1. Visas dzīvojamās telpas un dienesta telpas, kāpņutelpas un gaiteņi ir aprīkoti ar apstiprināta tipa dūmu
detektoriem un signalizācijas sistēmu, un atbilst II-2/A/9. noteikuma prasībām. Tāda sistēma nav jāierīko privātajās
vannasistabās un telpās, kuru ugunsbīstamība ir maza vai nav vispār, piemēram, tukšas telpās un līdzīgās telpās.
Detektorus, kas reaģē uz karstumu, nevis dūmiem, ierīko kambīzēs.
2. Dūmu detektorus, kas savienoti ar ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmu, ierīko arī virs griestiem
kāpnēs un gaiteņos, kur griestu konstrukcija ir uzliesmojoša.
3.1. Iekarināmās ugunsdrošās durvis kāpņutelpās, galvenās vertikālās zonas starpsienās un kambīzes
norobežojumā, ko parasti tur atvērtas, ir pašaizveres durvis, un tās ir iespējams atvērt no centrālā kontrolpunkta, kā arī
esot pie durvīm.
3.2. Pastāvīgā uzraudzībā esošajā centrālajā kontrolpunktā uzstāda paneli, kas norāda, vai ugunsdrošās durvis
kāpņutelpās, galveno vertikālo zonu starpsienās un kambīzes norobežojumā ir aizvērtas.
3.3. Izplūdes cauruļvadi kambīzē, kuros var sakrāties tauki un kuri šķērso dzīvojamās telpas vai telpas, kurās ir
uzliesmojoši materiāli, ir ierīkojami kā A klases pārsegumi. Katru kambīzes izplūdes cauruļvadu aprīko ar:
1. tauku uztvērēju, ko var ērti noņemt un iztīrīt, ja vien nav ierīkota alternatīva tauku noņemšanas sistēma;
2. ugunsdrošības aizbīdni, kas atrodas cauruļvada apakšā;
3. izplūdes ventilatoru apturēšanas ierīci, kas ir darbināma no kambīzes;
4. stacionāru ierīci uguns nodzēšanai cauruļvadā; un
5. piemērotās vietās ierīkotām apskates un tīrīšanas lūkām.
3.4. Kāpņutelpu iekšpusē atļauj ierīkot vienīgi tualetes, liftus, neuzliesmojoša materiāla skapjus, kuros glabā
drošības aprīkojumu, un atklāta tipa:
1. ir jāiztukšo, pastāvīgi jānoslēdz un jāatslēdz no elektrības; vai
2. jānodala no kāpņutelpas ar A klases pārsegumu saskaņā ar II-2/B/5. noteikumu. Tiešu izeju no šīm telpām uz
kāpņutelpām var nodrošināt A klases durvis saskaņā ar II-2/B/5. noteikumu, ja šajās telpās ir ierīkota sprinkleru
sistēma. Taču no kajītēm nav tiešas izejas uz kāpņutelpu.
3.5. Tieša izeja uz kāpņutelpām nedrīkst būt telpām, kas nav sabiedriskās telpas, gaiteņi, tualetes, īpašas
kategorijas telpas, citas kāpnes, kā to pieprasa II-2/B/6.1.5. noteikums, atklāta klāja telpas un telpas, uz ko attiecas
3.4.2. punkts.
3.6. Var saglabāt esošās (10) kategorijas mašīntelpas, kas raksturotas II-2/B/4. noteikumā, kā arī informācijas
dienesta apstrādes birojus, kas iziet tieši uz kāpņutelpu, ar noteikumu, ka tos aizsargā dūmu detektori un ka
informācijas dienesta apstrādes birojos mēbeļu ugunsbīstamība ir ierobežota.
3.7. Papildus avārijas apgaismojumam, ko pieprasa II-1/D/3. un III/5.3. noteikums, glābšanas izejas, tajā skaitā
kāpnes un izejas durvis marķē ar apgaismojumu vai fotoluminiscējošu līnijveida apgaismojumu, ko novieto ne vairāk kā
0,3 metrus virs klāja visos evakuācijas ceļa punktos, tajā skaitā stūros un krustpunktos. Marķējumam jābūt tādam, lai
pasažieri varētu atrast visus evakuācijas ceļus un viegli sameklēt glābšanas izeju. Ja izmanto elektrisko
apgaismojumu, tam ir vajadzīgs avārijas elektroenerģijas avots, un to ierīko tā, lai vienas lampas vai apgaismes posma
atslēgšanās rezultātā marķējums nezaudētu savu nozīmi. Turklāt visas evakuācijas ceļa norādes un ugunsdzēsības
iekārtu atrašanās vietu marķējumi ir izgatavoti no fotoluminiscējoša materiāla vai marķēti ar apgaismojumu. Kuģošanas
drošības inspekcij a nodrošina to, ka minētais apgaismojums vai fotoluminiscējošās ietaises ir novērtētas, testētas un
tiek izmantotas saskaņā ar IMO Rezolūcijas A.752(18) vai standarta LVS ISO 15370:2001 "Kuģi un kuģu tehnika.
Zemu novietotas apgaismes (LLL) uz pasažieru kuģiem. Sistēma." pamatnostādnēm.
3.8. Uzstāda vispārēju avārijas signalizācijas sistēmu. Signalizācija ir dzirdama visās dzīvojamajās telpās un
apkalpes parastajās darba telpās un uz atklātajiem klājiem, un tās skaņās spiediena līmenis atbilst Signalizācijas un
indikatoru kodeksa standartiem, kas iekļauti grozītajā IMO Rezolūcijā A.686(17).
102
/
122
3.9. Dzīvojamajās telpās, sabiedriskajās un dienesta telpās, kontrolposteņos un uz atklātajiem klājiem ir pieejama
skaļruņu sistēma vai citi efektīvi sakaru līdzekļi.
3.10. Kāpņutelpās ir tikai sēdēšanai paredzētās mēbeles. Tās ir jāpiestiprina, to skaits nepārsniedz sešus krēslus
uz katra klāja katrā kāpņutelpā, to ugunsbīstamība ir ierobežota un tās neaizšķērso pasažieru evakuācijas ceļu.
Kuģošanas drošības inspekcij a var atļaut papildu krēslu novietošanu galvenajā apmeklētāju pieņemšanas zonā
kāpņutelpā, ja tie ir nostiprināti, neuzliesmojoši un neaizšķērso pasažieru evakuācijas ceļu. Mēbeles nedrīkst novietot
pasažieru un apkalpes gaiteņos, kas veido evakuācijas ceļu kajīšu zonā. Papildus iepriekšminētajam var atļaut ierīkot
neuzliesmojoša materiāla skapjus, kuros glabā noteikumos paredzēto drošības aprīkojumu.
2. Papildus
1. Visām kāpnēm dzīvojamajās un dienesta telpās ir tērauda karkasa konstrukcija, izņemot gadījumus, kad
Kuģošanas drošības inspekcij a atļauj izmantot citus ekvivalentus materiālus, un tās ir iebūvētas kāpņutelpās, ko
norobežo A klases pārsegumi, un visām atverēm ir efektīvi aizvēršanas mehānismi, taču:
1. nav jānorobežo kāpnes, kas savieno tikai divus klājus, ar noteikumu, ka klāja viengabalainību nodrošina
atbilstošas starpsienas vai durvis starpklāju telpā. Ja kāpnes ir noslēdzamas starpklāju telpā, kāpņutelpu aizsargā
saskaņā ar II-2/B/5. noteikumā sniegtajām klāju tabulām;
2. atklātas kāpnes var ierīkot sabiedriskajās telpās, ar noteikumu, ka tās pilnībā atrodas šajās sabiedriskajās
telpās.
2. Mašīntelpās ierīko stacionāru ugunsdzēsības sistēmu, kas atbilst II-2/A/6. noteikuma prasībām.
3. Ventilācijas cauruļvadus, kas ierīkoti galveno vertikālo zonu pārsegumos, aprīko ar bezatteices automātisku
ugunsdrošības aizbīdni, ko ir iespējams darbināt ar roku no vienas vai otras starpsienas puses. Turklāt bezatteices
automātiskus ugunsdrošības aizbīdņus, ko ir iespējams darbināt ar roku no iekšpuses, uzstāda visiem ventilācijas
cauruļvadiem, kas paredzēti dzīvojamajām telpām un dienesta telpām un kāpņutelpām, ja cauruļvadi tajās ir ierīkoti.
Ventilācijas cauruļvadus, kas ierīkoti galvenās ugunsdrošības zonas pārsegumā, bet nav paredzēti telpām abās sienas
pusēs, vai ir ierīkoti kāpņutelpā, bet nav tai paredzēti, nav jāaprīko ar aizbīdņiem – ar noteikumu, ka cauruļvadi ir ievilkti
un izolēti saskaņā ar A-60 standartu un tajos nav atveru uz kāpņutelpu vai uz šahtu tajā pusē, kurai tie nav paredzēti.
4. Īpašās kategorijas telpas atbilst II-2/B/14. noteikuma prasībām.
5. Visas ugunsdrošās durvis kāpņutelpās, galvenās vertikālās zonas starpsienās un kambīzes norobežojumā, ko
parasti tur atvērtas, ir iespējams atvērt no centrālā kontrolpunkta, kā arī esot pie durvīm.
6. Šā noteikuma 
1.3
.
7. punkta
 prasības piemēro arī dzīvojamajām telpām.
3. Ne vēlāk kā 2005. gada 1. oktobrī vai 15 gadus pēc kuģa uzbūvēšanas atkarībā no tā, kurš termiņš iestājas
vēlāk:
1. Dzīvojamās un dienesta telpas, kāpņutelpas un gaiteņus aprīko ar automātisko sprinkleru, ugunsgrēka
signalizācijas un uguns detektorsistēmu, kas atbilst II-2/A/8. noteikuma prasībām vai pamatnostādnēm attiecībā uz
apstiprinātu ekvivalentu sprinkleru sistēmu, kas sniegtas IMO Rezolūcijā A.800(19).
17. 
Īpašas prasības attiecībā uz kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas (R 41)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA, UN ESOŠIE B KLASES
KUĢI
Pasažieru kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas, pēc vajadzības piemēro 
SOLAS
 konvencijas, kas stājās spēkā
1998. gada 17. martā, II-2/54. noteikuma prasības.
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Pasažieru kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas, pēc vajadzības piemēro 2003. gada 1. janvārī pārskatītās 
SOLAS
konvencijas II-2. nodaļas G daļas 19. noteikuma prasības.
18. 
Īpašas prasības attiecībā uz helikopteru pacelšanās un nolaišanās ierīcēm
B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Kuģiem, uz kuriem ir helikopteru pacelšanās un nolaišanās laukums, piemēro 2003. gada 1. janvārī pārskatītās
SOLAS
 konvencijas II-2. nodaļas G daļas 18. noteikuma prasības.
III NODAĻA
GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI
1. 
Definīcijas (R 3)
103
/
122
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Šajā nodaļā, ja vien nav skaidri paredzēts citādi, piemēro grozītās 
SOLAS
 konvencijas III/3. noteikumā sniegtās
definīcijas.
2. "LSA kodekss" ir Starptautiskās dzīvības glābšanas aprīkojuma (LSA) kodekss, kas ietverts grozītajā IMO
Rezolūcijā MSC.48(66).
2. 
Sakari, glābšanas laivas un plosti, dežūrlaivas, individuālie glābšanas līdzekļi (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Uz katra kuģa ir vismaz radiotehniskie glābšanas līdzekļi, radiolokācijas atstarotāji, individuālie glābšanas
līdzekļi, glābšanas plosti un laivas, dežūrlaivas, briesmu signālugunis, līnmetējs, kas precizēti turpmāk sniegtajā
tabulā un attiecīgajās piezīmēs, ņemot vērā kuģa klasi.
2. Visas iepriekšminētās iekārtas, tajā skaitā pēc vajadzības to nolaišanas ierīces, atbilst SOLAS konvencijas
pielikuma III nodaļas prasībām un grozītajam LSA kodeksam, ja vien turpmākajos punktos nav paredzēts citādi. Ja vien
skaidri nav paredzēts citādi, esošajam aprīkojumam jāatbilst vismaz tiem noteikumiem, kas bija spēkā aprīkojuma
uzstādīšanas laikā.
3. Turklāt visos kuģos katrā šajā kuģī esošā glābšanas laivā jābūt vismaz trīs hidrotērpiem (un) siltuma papildu
aizsarglīdzekļiem, kas paredzēti katram glābšanas laivā uzņemtajam cilvēkam, kuram nav paredzēts hidrotērps. Šiem
hidrotērpiem un siltuma aizsarglīdzekļiem nav jābūt:
1. tām personām, kuras atrodas pilnībā slēgtās glābšanas laivās; vai
2. ja kuģis galvenokārt atrodas reisos siltos klimatiskajos apstākļos, kur pēc Kuģošanas drošības inspekcijas
atzinuma tie nav vajadzīgi, ievērojot ieteikumus, kas ietverti IMO MSC/Circ.1046 "Vadlīnijas termiskās aizsardzības
novērtēšanai".
4. Noteikumi, kas iekļauti 
3.1
. apakšpunktā, piemērojami arī pilnībā vai daļēji slēgtām glābšanas laivām, kuras
neatbilst LSA kodeksa 
4.5
. vai 
4.6
. iedaļas prasībām, – ar noteikumu, ka tās atrodas uz kuģiem, kas būvēti pirms
1986. gada 1. jūlija.
5. Pienācīga izmēra hidrotērpam, kas atbilst LSA kodeksa 2.3. iedaļas prasībām, vai aizsargtērpam, kas atbilst
LSA kodeksa 2.4. iedaļas prasībām, jābūt katrai personai, kas strādā apkalpes dežūrlaivās vai jūras evakuācijas
komandā. Taču, ja kuģis galvenokārt atrodas siltos klimatiskajos apstākļos, kur pēc Kuģošanas drošības inspekcijas
atzinuma siltuma aizsarglīdzekļi nav vajadzīgi, minētajam aizsargtērpam uz kuģa nav jābūt, ievērojot ieteikumus, kas
ietverti IMO MSC/Circ.1046 "Vadlīnijas termiskās aizsardzības novērtēšanai".
6. Kuģiem, uz kuriem nav glābšanas laivu vai dežūrlaivu, glābšanai ir vismaz viens hidrotērps. Taču, ja kuģis
galvenokārt atrodas siltā klimatā, kur pēc Kuģošanas drošības inspekcijas atzinuma siltuma aizsarglīdzekļi nav
vajadzīgi, minētajam aizsargtērpam uz kuģa nav jābūt, ievērojot ieteikumus, kas ietverti IMO MSC/Circ.1046 "Vadlīnijas
termiskās aizsardzības novērtēšanai".
Telpas
B
C
D
Cilvēku skaits (N)
Pasažieru skaits (P)
> 250
<
 250
> 250
<
 250
> 250
<
 250
Glābšanas līdzekļu ietilpība 
1, 2, 3, 4
 
 
 
 
 
 
– esošie kuģi
1,10 N
1,10 N
1,10 N
1,10 N
1,10 N
1,10 N
– jauni kuģi
1,25 N
1,25 N
1,25 N
1,25 N
1,25 N
1,25 N
Dežūrlaivas 
4, 5
1
1
1
1
1
1
Glābšanas riņķi 
6
8
8
8
4
8
4
Glābšanas vestes 
8, 9, 12, 13
1,05 N
1,05 N
1,05 N
1,05 N
1,05 N
1,05 N
Bērnu glābšanas vestes 
9, 13
0,10 P
0,10 P
0,10 P
0,10 P
0,10 P
0,10 P
Zīdaiņu glābšanas vestes 
10, 13
0, 025 P
0, 025 P
0, 025 P
0, 025 P
0, 025 P
0, 025 P
Briesmu signālugunis 
7
12
12
12
12
6
6
Līnmetēji 
14
1
1
1
1
–
–
Radiolokācijas atstarotāji
1
1
1
1
1
1
Divvirzienu UĪV radiotelefonijas iekārta
3
3
3
3
3
2
104
/
122
(1) Glābšanas līdzekļi var būt glābšanas laivas vai glābšanas plosti, vai to kombinācija atbilstoši III/2.2. noteikuma
prasībām. Pamatojoties uz to, ka reisus veic piekrastes ūdeņos, un/vai uz kuģa ekspluatācijas teritorijas labvēlīgajiem
klimatiskajiem apstākļiem un ja kuģa uzņēmēja dalībvalsts neiebilst, Kuģošanas drošības inspekcija, ievērojot
ieteikumus, kas ietverti IMO MSC/Circ.1046 "Vadlīnijas termiskās aizsardzības novērtēšanai", var akceptēt turpmāk
minēto:
a) vaļējus abpusēji peldošus glābšanas plostus, kas neatbilst LSA kodeksa 4.2. vai 4.3. iedaļai, ar noteikumu, ka
šie glābšanas plosti pilnībā atbilst 1994. gada Kodeksa par ātrgaitas kuģiem 10. pielikuma prasībām un attiecībā uz
kuģiem, kas būvēti 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk, 2000. gada Kodeksa par ātrgaitas kuģiem 11. pielikuma prasībām;
b) glābšanas plostus, kas neatbilst LSA kodeksa 4.2.2.2.1. un 4.2.2.2.2. punkta prasībām par glābšanas plosta
grīdas aukstumizolāciju.
Esošo B, C un D klases kuģu glābšanas līdzekļi atbilst attiecīgajiem SOLAS konvencijas noteikumiem. Ro-ro
pasažieru kuģi atbilst attiecīgajām III/5-1. noteikuma prasībām.
Jūras evakuācijas sistēmu vai sistēmas, kas atbilst LSA kodeksa 6.2. iedaļai, var aizstāt ar ekvivalentas ietilpības
glābšanas plostiem, kā norādīts tabulā, tai skaitā to nolaišanas ierīcēm, ja nepieciešams.
(2) Glābšanas līdzekļi ir pēc iespējas vienmērīgāk izvietojami gar abiem kuģa bortiem.
(3) Glābšanas līdzekļu, tai skaitā papildu glābšanas plostu, kopējā/apvienotā ietilpība atbilst iepriekšminētajā tabulā
norādītajām prasībām, t.i., 1,10 N = 110 % un 1,25 N = 125 % no kopējā cilvēku skaita (N), ko kuģis drīkst pārvadāt.
Uz kuģa jābūt pietiekamam skaitam glābšanas līdzekļu, lai nodrošinātu to, ka viena glābšanas līdzekļa pazaudēšanas
vai sabojāšanās gadījumā atlikušie glābšanas līdzekļi var uzņemt visu to cilvēku kopskaitu, ko kuģis drīkst pārvadāt. Ja
nav izpildītas III/7.5. noteikuma prasības par glābšanas plostu nostiprināšanu, var būt nepieciešami papildu glābšanas
plosti.
(4) Glābšanas laivu un/vai dežūrlaivu skaitam jābūt pietiekamam, lai nodrošinātu, ka tad, kad visi cilvēki, ko kuģis
drīkst pārvadāt, pamet kuģi, vienai glābšanas laivai vai dežūrlaivai jāpavada ne vairāk kā deviņi plosti.
(5) Dežūrlaivu nolaišanas sistēma atbilst III/10. noteikuma prasībām.
Ja dežūrlaiva atbilst LSA kodeksa 4.5. vai 4.6. iedaļas prasībām, to var iekļaut iepriekšminētajā tabulā norādītajā
glābšanas līdzekļu ietilpībā.
Glābšanas laivu var uzskatīt par dežūrlaivu ar noteikumu, ka tās nolaišanas un pacelšanas ierīces arī atbilst
dežūrlaivu prasībām.
Vismaz viena no dežūrlaivām, ja ir noteikts, ka tādai jābūt, uz ro-ro pasažieru kuģiem ir ātrgaitas dežūrlaiva, kas
atbilst III/5-1.3. noteikuma prasībām.
Ja Kuģošanas drošības inspekcija uzskata, ka dežūrlaivas vai ātrgaitas dežūrlaivas uzstādīšana uz kuģa fiziski nav
iespējama, uz kuģa var nebūt dežūrlaivas ar noteikumu, ka kuģis atbilst visām šādām prasībām:
a) uz kuģa ir līdzekļi bezpalīdzīgu cilvēku izvilkšanai no ūdens;
b) bezpalīdzīga cilvēka izvilkšanu no ūdens var novērot no komandtiltiņa; un
c) kuģi ir iespējams pietiekami labi manevrēt, lai ar to vissliktākajos paredzamajos apstākļos pietuvotos cilvēkiem
un izglābtu tos.
(6) Vismaz vienu glābšanas riņķi pie katra borta aprīko ar peldošu glābšanas līni, kuras garums atbilst vismaz
divkāršam līnes stiprinājuma augstumam virs ūdenslīnijas, kuģim esot tukšam, vai arī 30 metriem atkarībā no tā, kurš
garums ir lielāks.
Divus glābšanas riņķus aprīko ar automātiskām dūmu signalizācijas ierīcēm un automātisku apgaismojumu; tos var
ātri atbrīvot no komandtiltiņa. Pārējos glābšanas riņķus aprīko ar pašaizdedzes spuldzēm atbilstīgi LSA kodeksa 2.1.2.
punkta noteikumiem.
(7) Briesmu signālugunis, kas atbilst LSA kodeksa 3.1. iedaļas prasībām, piestiprina uz komandtiltiņa vai pie
stūres posteņa.
(8) Katram cilvēkam, kam jāveic darbs kuģa atklātajās vietās, nodrošina piepūšamu glābšanas vesti. Šīs
piepūšamās glābšanas vestes var iekļaut glābšanas vestu kopskaitā, ko pieprasa šie noteikumi.
(9) Glābšanas vestu skaits, kas piemērotas bērniem, ir vismaz 10 % no kuģa pasažieru skaita vai lielāks skaits, lai
būtu iespējams nodrošināt glābšanas vesti katram bērnam.
(10) Glābšanas vestu skaits, kas piemērotas zīdaiņiem, ir vismaz 2,5 % no kuģa pasažieru skaita vai lielāks
skaits, lai būtu iespējams nodrošināt glābšanas vesti katram zīdainim.
105
/
122
(11) Visos kuģos ir pietiekams skaits glābšanas vestu personām, kuras ir sardzē, un izmantošanai attālināti
izvietotajās glābšanas līdzekļu stacijās. Sardzē esošajām personām paredzētās glābšanas vestes atrodas uz
komandtiltiņa, dzinēju vadības telpā un jebkurā citā vadītā dežūrpunktā.
Ne vēlāk kā pirmās regulārās pārbaudes dienā pēc 2012. gada 1. janvāra visi pasažieru kuģi atbilst 12. un 13.
zemsvītras piezīmes prasībām.
(12) Ja pieaugušo glābšanas vestes nav paredzētas personām, kuras sver vairāk nekā 140 kg un kuru krūšu
apkārtmērs ir vairāk nekā 1 750 mm, uz kuģa jābūt pieejamam pietiekamam skaitam piemērotu piederumu, lai varētu
vestes aizdarīt šādām personām.
(13) Visos pasažieru kuģos katrai glābšanas vestei piestiprina apgaismojumu, kas atbilst LSA kodeksa 2.2.3.
punkta prasībām. Visi ro-ro pasažieru kuģi atbilst III/5.5.2. noteikuma prasībām.
(14) Uz kuģiem, kuru garums ir mazāks par 24 m, nav jābūt līnmetējiem.
3. 
Avārijas trauksmes sistēma, skaļruņu sistēma, pulcēšanās saraksts un instrukcijas rīcībai avārijas
gadījumā, personāla radiosakari, ekspluatācijas instrukcijas, apmācību rokasgrāmata un apkopes
instrukcijas (R 6 + 8 + 9 + 19 + 20)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
Uz katra kuģa ir:
1. 
Vispārējā avārijas signalizācijas sistēma (R 6.4.2)
Tai jāatbilst LSA kodeksa 7.2.1.1. punkta prasībām un tā ir piemērota pasažieru un apkalpes sapulcināšanai
pulcēšanās vietās, kā arī, lai uzsāktu pulcēšanās sarakstā iekļautās darbības.
Uz visiem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, avārijas signalizācijas sistēmu papildina ar skaļruņu
sistēmu, ko var izmantot no tiltiņa. Sistēmas raksturlielumi un atrašanās vieta ir tāda, ka cilvēki ar normālu dzirdi var
skaidri sadzirdēt pa to pārraidītos ziņojumus visās vietās, kur cilvēki mēdz uzturēties, darbojoties galvenajam
dzinējam.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Vispārējās avārijas signalizācijas sistēmas ir sadzirdamas visās telpās, apkalpes parastās darba vietās, uz visiem
atklātajiem klājiem, un avārijas trauksmes signāla toņa obligātais skaņas spiediena līmenis ir saskaņā ar LSA
kodeksa 7.2.1.2. un 7.2.1.3. punktu.
2. 
Skaļruņu sakaru sistēma (R 6.5.)
2.1. Papildus II-2/B/15.4. noteikuma un 1. punkta prasībām, visi pasažieru kuģi, kas pārvadā vairāk nekā 36
pasažierus, ir aprīkoti ar skaļruņu sakaru sistēmu.
2.2. Skaļruņu sakaru sistēma ir skaļruņu ietaise, kas ļauj pārraidīt ziņojumus uz visām telpām, kurās parasti
atrodas apkalpes locekļi vai pasažieri, vai apkalpe un pasažieri, un uz pulcēšanās vietām. Tā ļauj pārraidīt ziņojumus
no komandtiltiņa un citām kuģa vietām, ko Kuģošanas drošības inspekcij a uzskata par vajadzīgu. To uzstāda, ņemot
vērā trokšņainību, un ziņojuma saņēmējam nekas nav jādara, lai noklausītos ziņojumu.
2.3. Skaļruņu sakaru sistēmu aizsargā pret neatļautu izmantošanu un tā ir skaidri dzirdama pāri apkārtējam
troksnim visās telpās, kā paredzēts 2.2. punktā, un tās darbībai ir primāra nozīme, ko kontrolē no komandtiltiņa un
citām kuģa vietā, kuras Kuģošanas drošības inspekcij a uzskata par vajadzīgām, lai tiktu pārraidīti visi ārkārtas
paziņojumi, ja viens no skaļruņiem kādā no minētajām vietām ir izslēgts, tam ir nogriezta skaņa vai skaļruņu sakaru
sistēmu izmanto citiem nolūkiem.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Ārkārtas paziņojumu pārraides minimālais skaņas spiediena līmenis atbilst LSA kodeksa 7.2.2.2. punktam.
2.4. JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
1. Skaļruņu sakaru sistēmai ir vismaz divas sakaru līnijas, kas ir pietiekami nodalītas visā garumā un kam ir divi
atsevišķi un neatkarīgi pastiprinātāji; un
2. skaļruņu sakaru sistēmas un tās darbības standartus apstiprina Kuģošanas drošības inspekcij a, ievērojot
ieteikumus, kas ietverti IMO MSC/Circ.808.
2.5. Skaļruņu sakaru sistēmu savieno ar elektroenerģijas avārijas avotu.
2.6. Esošajiem kuģiem, kur jau ir ierīkota skaļruņu sakaru sistēma, ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības
106
/
122
inspekcija un kas būtiski atbilst tām sistēmām, ko pieprasa 2.2., 2.3. un 2.5. punkti, nav jāmaina savas sistēmas.
3. 
Pulcēšanās saraksts un instrukcijas avārijas gadījumā (R 8)
Skaidras instrukcijas, kas jāievēro avārijas gadījumā, izsniedz katram uz kuģa esošajam cilvēkam saskaņā ar
SOLAS
 III/8. noteikumu.
Pulcēšanās saraksti un instrukcijas avārijas gadījumiem, kas atbilst 
SOLAS
 III/37. noteikumam, izliek redzamās
vietās uz visa kuģa, tajā skaitā uz komandtiltiņa, mašīntelpā un apkalpes dzīvojamajās telpās.
Pasažieru kajītēs un redzamā vietā pie pulcēšanās vietām un citās pasažieru telpās izvieto attēlus un instrukcijas
atbilstošās valodās, lai informētu pasažierus par:
(i) to, kur atrodas viņu pulcēšanās vieta;
(ii) būtiskajām darbībām, kas tiem jāveic ārkārtas gadījumā;
(iii) glābšanas vestes uzvilkšanu.
3a. 
Personāla radiosakari
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Saskaņā ar 
SOLAS
 IV/16. noteikumu uz katra kuģa ir personāls, kas kvalificēts izmantot avārijas un drošības
radiosakarus atbilstoši Kuģošanas drošības inspekcij as prasībām. Personāla darbiniekiem ir attiecīgi sertifikāti, kas
paredzēti noteikumos par radiosakariem, un uz vienu personu gulstas galvenā atbildība par radiosakariem ārkārtas
situācijās, un tas ir izklāstīts instrukcijās rīcībai avārijas gadījumā.
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
2. B un C klases kuģos vismaz vienai saskaņā ar 1. punktu kvalificētai personai uztic ārkārtas situācijā uzturēt
radiosakarus, šis fakts ir izklāstīts instrukcijās rīcībai avārijas gadījumā.
4. 
Ekspluatācijas instrukcijas (R 9)
Uz vai pie glābšanas laivām un plostiem un to palaišanas ierīcēm izvieto plakātus vai norādes, kas:
(i) ilustrē vadības ierīču mērķi un iekārtas ekspluatācijas procedūras un sniedz atbilstošas instrukcijas vai
brīdinājumus;
(ii) ir labi saredzami avārijas apgaismojumā;
(iii) izmanto simbolus saskaņā ar IMO Rezolūciju A.760(18), kurā izdarīti grozījumi (ar IMO Rezolūciju
MSC.82(70)).
5. 
Apmācību rokasgrāmata
Apmācību rokasgrāmatu, kas atbilst 
SOLAS
 III/35. noteikuma prasībām, novieto katrā apkalpes kopkajītē un
atpūtas telpā vai katrā apkalpes kajītē.
6. 
Apkopes instrukcijas (R 20.3)
Uz kuģa ir instrukcijas, kā veikt glābšanas līdzekļu apkopi uz kuģa, vai plānotās apkopes programmas uz kuģa,
kas ietver glābšanas līdzekļu apkopi, un apkopi veic saskaņā ar tām. Instrukcijas atbilst 
SOLAS
 III/36. noteikumam.
4. 
Glābšanas laivu un plostu apkalpes komplektēšana un uzraudzība (R 10)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Uz kuģa ir pietiekami daudz apmācītu personu, kas var sapulcināt neapmācītas personas un palīdzēt tām.
2. Uz kuģa ir pietiekams skaits apkalpes locekļu, kas var darboties ar glābšanas laivām un plostiem un to
palaišanas ierīcēm, kas vajadzīgs, lai visi uz kuģa esošie cilvēki pamestu kuģi.
3. Par katru izmantojamo glābšanas laivu un plostu atbild viens kuģa virsnieks vai šim nolūkam apstiprināta
persona. Tomēr apkalpes locekli, kas prot apieties ar glābšanas plostiem, var iecelt par atbildīgo par katru glābšanas
plostu vai glābšanas plostu grupu. Katrā dežūrlaivā un glābšanas laivā vai plostā ar motoru ir cilvēks, kas prot apieties
ar motoru un veikt sīkus labojumus.
4. Kapteinis nodrošina 1., 2. un 3. punktā minēto personu samērīgu sadalījumu pa kuģa glābšanas laivām un
plostiem.
107
/
122
5. 
Kārtība, kādā pulcēties un sakāpt glābšanas laivās un plostos (R 11 + 23 + 25)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Glābšanas laivas un plostus, kam vajadzīgas apstiprinātas nolaišanas iekārtas, piestiprina pēc iespējas tuvāk
dzīvojamajām un dienesta telpām.
2. Pulcēšanās vietas ierīko tuvu iekāpšanas vietām, tām ir viegli piekļūt no dzīvojamo un darba telpu zonas, un
tajās ir pietiekami daudz vietas, lai izvietotu un instruētu pasažierus. Vienai personai atvēlētā klāja platība ir vismaz
0,35 m 2 .
1. 
Kuģos, kas būvēti pirms 1998. gada 1. jūlija
, katrā pulcēšanās vietā ir pietiekami daudz platības, lai tur
uzturētos visas personas, kurām paredzēts šajā vietā pulcēties.
3. Pulcēšanās un iekāpšanas vietas, ejas, kāpnes un izejas, no kurām nokļūst pulcēšanās un iekāpšanas vietās, ir
atbilstoši apgaismotas.
Apgaismojuma energopadevi ir iespējams nodrošināt ar elektroenerģijas avārijas avotu, kas pieprasīts II-1/D/3. un II-
1/D/4. noteikumā.
Papildus marķējumam, kas jauniem B, C un D klases kuģiem ir pieprasīts saskaņā ar II-2/B 6.1.7. noteikumu, kā
arī šā marķējuma ietvaros ceļu uz pulcēšanās vietām norāda ar pulcēšanās vietas simbolu, kas paredzēts šim mērķim
saskaņā ar grozīto IMO Rezolūciju A.760(18). Šo prasību piemēro arī esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk
nekā 36 pasažierus.
4. Glābšanas laivās ir iespējams iekāpt vai nu tieši no vietas, kur laiva ir piestiprināta, vai no iekāpšanas klāja, bet
nevis no abām vietām.
5. Ar laivceltni nolaižamā glābšanas plostā ir iespējams iekāpt no vietas, kas atrodas tieši blakus vietai, kur
piestiprināts plosts, vai no vietas, uz kuru plostu pārceļ pirms nolaišanas ūdenī.
6. Vajadzības gadījumā paredz iespēju pievirzīt ar laivceltni nolaižamo glābšanas laivu vai plostu pie kuģa sāna un
turēt to, lai cilvēki var droši iekāpt.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
7. Ja glābšanas laivu un plostu nolaišanas ierīce ir tāda, ka iekāpšana nav iespējama, kamēr laiva vai plosts nav
nolaists ūdenī, un attālums no iekāpšanas vietas līdz ūdenim ir vairāk nekā
 4,
5 metri virs ūdenslīnijas, kuģim esot
tukšam, ierīko LSA kodeksa 
6.2
. iedaļai atbilstošu apstiprināta tipa jūras evakuācijas sistēmu.
Uz kuģiem, kuriem ir ierīkota jūras evakuācijas sistēma, nodrošina sakaru sistēmu starp iekāpšanas vietu un
glābšanas laivas vai plosta platformu.
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
8. Katrā kuģa sānā ir vismaz vienas iekāpšanas kāpnes, kas atbilst LSA kodeksa 
6.1
.
6. punktam
; Kuģošanas
drošības inspekcij a var nepiemērot kuģim šo prasību ar noteikumu, ka pie diferences un sānsveres nebojātā stāvoklī
un paredzamā avārijas stāvoklī, brīvsāna augstums starp plānoto iekāpšanas vietu un ūdenslīniju nepārsniedz 1,5
metrus.
5-1. 
Prasības ro-ro pasažieru kuģiem (R 26)
1. 
Glābšanas plosti
B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI, KAS UZBŪVĒTI PIRMS 2003. GADA 1. JANVĀRA
1. Ro-ro pasažieru kuģu glābšanas plostus apkalpo jūras evakuācijas sistēmas, kas atbilst 
SOLAS
 III/48.5.
noteikumiem, kuri ir spēkā 1998. gada 17. martā, vai iekārtas nolaišanai ūdenī, kas atbilst 
SOLAS
 III/48.6.
noteikumiem, kuri ir spēkā 1998. gada 17. martā, un kas ir vienmērīgi sadalītas abās kuģa pusēs.
Nodrošina saziņu starp iekāpšanas vietu un platformu.
Neskarot iepriekš minēto, ja uz ro-ro kuģiem nomaina jūras evakuācijas sistēmas vai ja šādiem kuģiem izdara
kapitālremontu, pārbūvi vai lielus pārveidojumus, kas ietver esošā glābšanas inventāra vai aprīkojuma nomaiņu vai
papildināšanu, tad ro-ro pasažieru kuģu glābšanas plostus aprīko ar jūras evakuācijas sistēmām, kas atbilst LSA
kodeksa 
6.2
. punkta prasībām vai nolaišanai ūdenī paredzētām iekārtām, kuras atbilst LSA kodeksa 6.1.5. punktam
un ir vienmērīgi izvietotas abās kuģa pusēs.
B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
2. Ro-ro pasažieru kuģu glābšanas plostus apkalpo jūras evakuācijas sistēmas, kas atbilst LSA kodeksa 6.2.
108
/
122
iedaļai, vai iekārtas nolaišanai ūdenī, kas atbilst LSA kodeksa 6.1.5. punktam un kas ir vienmērīgi izvietotas abās kuģa
pusēs.
Nodrošina saziņu starp iekāpšanas vietu un platformu.
VISI B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
3. Katru glābšanas plostu uz ro-ro pasažieru kuģiem nodrošina ar ierīcēm brīvai uzpeldēšanai atbilstoši 
SOLAS
III/13.4. noteikuma prasībām.
4. Katru glābšanas plostu uz ro-ro pasažieru kuģiem aprīko ar iekāpšanas trapu atbilstoši LSA kodeksa 4.2.4.1. vai
4.3.4.1. punkta prasībām.
5. Katrs glābšanas plosts uz ro-ro pasažieru kuģiem ir vai nu tāda tipa, kas pēc apgāšanās automātiski atgriežas
paredzētajā darba (lietošanas) stāvoklī vai arī abpusēji peldošs glābšanas plosts ar pārsegu, kas ir stabils atklātā jūrā
un ko var droši izmantot neatkarīgi no tā, ar kuru pusi uz augšu tas peld. Vaļējus abpusēji peldošus plostus var atļaut,
ja Kuģošanas drošības inspekcija to uzskata par lietderīgu, ņemot vērā to, ka brauciens notiek aizsargātā veidā, un
labvēlīgos klimatiskos apstākļus brauciena zonā un laika posmā, un ar nosacījumu, ka šādi glābšanas plosti pilnīgi
atbilst 
10. pielikuma
 prasībām Ātrgaitas kuģu kodeksā 1994.
Alternatīvi, papildus parastajiem glābšanas plostiem uz kuģa ir/var būt plosti, kas pēc apgāšanās automātiski
atgriežas paredzētajā darba (lietošanas) stāvoklī vai abpusēji peldoši glābšanas plosti ar pārsegu ar tādu kopējo
ietilpību, kas izvieto vismaz 50 % no personām, ko neizvieto glābšanas laivās.
Šo papildu glābšanas plostu ietilpību nosaka, pamatojoties uz starpību starp kopējo uz klāja esošo personu skaitu
un glābšanas laivās izvietojamo personu skaitu. Katru tādu glābšanas plostu apstiprina Kuģošanas drošības
inspekcija, ņemot vērā IMO MSC/Circ. 809 iestrādātos ieteikumus.
2. 
Atstarotāji
VISI B KLASES RO-RO KUĢI
1. Ne vēlāk kā pirmā periodiskā apsekojuma dienā pēc 2012. gada 1. janvāra glābšanas plostus uz B klases ro-ro
pasažieru kuģiem aprīko ar radiolokācijas atstarotājiem – viens atstarotājs uz katriem četriem glābšanas plostiem.
Atstarotāju uzstāda glābšanas plosta iekšienē tā, lai tā antena ir vairāk nekā vienu metru virs jūras līmeņa, kad
glābšanas plosts ir atvērts; divpusīgiem glābšanas plostiem ar pārsegu atstarotāju uzstāda tā, lai izdzīvojušie varētu
viegli tam piekļūt un to uzsliet. Katru atstarotāju uzstāda tā, lai to varētu manuāli uzsliet, kad glābšanas plosts ir
atvērts. Ar atstarotājiem aprīkoto glābšanas plostu tvertnes skaidri marķē.
3. 
Ātrgaitas glābšanas laivas
VISI B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
1. Glābšanas laivai uz ro-ro pasažieru kuģa, ja ir noteikts, ka tādai jābūt, ir ātrgaitas glābšanas laiva, ko apstiprina
Kuģošanas drošības inspekcij a, ņemot vērā ieteikumus, kas iekļauti IMO MSC/Circ.809.
2. Ātrgaitas glābšanas laivu apkalpo piemērota iekārta nolaišanai ūdenī, ko apstiprina Kuģošanas drošības
inspekcij a. Apstiprinot minētās iekārtas, Kuģošanas drošības inspekcij a ņem vērā, ka ātrgaitas glābšanas laiva ir
paredzēta nolaišanai un pacelšanai pat ļoti nelabvēlīgos laika apstākļos, un ņem vērā arī IMO pieņemtos ieteikumus.
3. Vismaz divas ātrgaitas glābšanas laivas komandas regulāri apmāca un trenē, ņemot vērā Jūrnieku
sagatavošanas, diplomēšanas un sardzes pildīšanas (
STCW
) kodeksa "Instrukcijas par zināšanu minimālo standartu,
kas vajadzīgs, strādājot ar ātrgaitas glābšanas laivām" A-VI/2. iedaļas A-VI/2-2. tabulu un ieteikumus, kas iekļauti
grozītajā IMO Rezolūcijā A.771(18). Apmācība un treniņi iekļauj visus glābšanas, rīkošanās, manevrēšanas, minēto
laivu izmantošanas aspektus dažādos apstākļos un to iztaisnošanu pēc apgāšanās.
4. Ja esoša ro-ro pasažieru kuģa iekārtojums vai lielums kavē 3.1. punktā prasītās ātrgaitas glābšanas laivas
uzstādīšanu, ātrgaitas glābšanas laivu var uzstādīt tādas esošas glābšanas laivas vietā, kas ir apstiprināta kā
glābšanas laiva vai laiva lietošanai ārkārtas situācijā, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:
1. uzstādīto ātrgaitas glābšanas laivu apkalpo iekārta nolaišanai ūdenī, kas atbilst 3.2. punkta noteikumiem;
2. iepriekšminētās aizstāšanas dēļ zaudētā izdzīvošanas laivas ietilpība tiek kompensēta, uzstādot glābšanas
plostus, kuros var ietilpt vismaz tāds pats personu skaits kā aizstātajā glābšanas laivā; un
3. tādus glābšanas plostus apkalpo esošās iekārtas nolaišanai ūdenī vai jūras evakuācijas sistēmas.
4. 
Glābšanas līdzekļi
VISI B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
109
/
122
1. Katru ro-ro pasažieru kuģi aprīko ar efektīviem līdzekļiem ātrai izdzīvojušo izvilkšanai no ūdens un izdzīvojušo
pārvietošanai no glābšanas ierīcēm vai glābšanas laivām uz kuģi.
2. Līdzekļi izdzīvojušo pārvietošanai uz kuģi var būt daļa no jūras evakuācijas sistēmas vai daļa no glābšanas
nolūkiem paredzētās sistēmas.
Minētos līdzekļus apstiprina karoga valsts, ņemot vērā ieteikumus, kas iekļauti IMO MSC/Circ.810.
3. Ja jūras evakuācijas sistēmas slīdceliņš ir domāts izdzīvojušo pārvietošanai uz kuģa klāju, tas ir aprīkots ar roku
balstiem vai trapiem, kas palīdz uzkāpt pa slīdceliņu.
5. 
Glābšanas vestes
VISI B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
1. Neatkarīgi no 
SOLAS
 III/7.2. un III/22.2. noteikumu prasībām, pulcēšanās vietu tuvumā glabā pietiekamu skaitu
glābšanas vestu, lai pasažieriem nav jāatgriežas savās kajītēs, lai paņemtu glābšanas vestes.
2. Uz ro-ro pasažieru kuģiem katra glābšanas veste ir aprīkota ar apgaismojumu atbilstoši LSA kodeksa 2.2.3.
punkta prasībām.
5-2. 
Helikopteru nolaišanās un pacelšanās vieta (R 28)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
1. Uz ro-ro pasažieru kuģiem ierīko helikopteru pacelšanās vietu, ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības inspekcij a,
ņemot vērā ieteikumus, kas iekļauti grozītajā IMO Rezolūcijā A.894(21).
2. Uz jauniem B, C un D klases ro-ro pasažieru kuģiem, kuru garums ir 130 metri un vairāk, ierīko helikopteru
nolaišanās laukumu, ko apstiprinājusi Kuģošanas drošības inspekcij a, ņemot vērā ieteikumus, kas iekļauti
Starptautiskās aeronavigācijas un meklēšanas un glābšanas uz jūras (
IAMSAR
) rokasgrāmatā, kas pieņemta ar
grozīto IMO Rezolūciju A.892(21), un IMO MSC/Circ.895, Ieteikumi par helikopteru nolaišanās laukumiem uz ro-ro
pasažieru kuģiem.
5-3. 
Lēmumu pieņemšanas atbalsta sistēma kapteiņiem (R 29)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Uz visu kuģu komandtiltiņiem nodrošina lēmumu pieņemšanas atbalsta sistēmu ārkārtas gadījumiem.
2. Sistēmu veido vismaz operatīvās rīcības plāna vai plānu izdrukas. Operatīvās rīcības plānā vai plānos norāda
visas paredzamās ārkārtas situācijas, tajā skaitā – un ne tikai – šādas galveno ārkārtas gadījumu grupas:
1. ugunsgrēks;
2. kuģa bojājumi;
3. piesārņojums;
4. nelikumīga darbība, kas apdraud kuģa, pasažieru un apkalpes drošību;
5. personāla nelaimes gadījumi; un
6. ar kravu saistīti nelaimes gadījumi;
7. neatliekamā palīdzība citiem kuģiem.
3. Operatīvajā rīcības plānā noteiktās ārkārtas procedūras sniedz lēmumu pieņemšanas atbalstu kapteiņiem, kā
rīkoties ārkārtējā situācijā.
4. Operatīvajam plānam vai plāniem ir vienāda struktūra un tie ir ērti lietojami. Attiecīgā gadījumā avārijas situācijas
vadības nolūkā izmanto faktisko slodzes stāvokli, kas aprēķināts attiecībā uz kuģa noturību reisa laikā.
5. Papildus nodrukātajam operatīvajam plānam vai plāniem Kuģošanas drošības inspekcij a var pieņemt arī
datorizētu lēmumu atbalsta sistēmu uz komandtiltiņa, kas sniedz visu informāciju, ko satur operatīvais plāns vai plāni,
procedūras, pārbaudes punktu saraksti u. c., un kas var piedāvāt to ieteicamo darbību uzskaitījumu, kas jāveic
paredzamā ārkārtējā situācijā.
6. 
Glābšanas līdzekļu nolaišanas vietas (R 12)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
110
/
122
Nolaišanas vietas ir izvietotas tā, lai nodrošinātu drošu nolaišanu ūdenī, jo īpaši ņemot vērā nepieciešamību
izvairīties no dzenskrūves un stāvām kuģa korpusa pārkarēm, lai glābšanas laivas un plostus var nolaist ūdenī gar
gludu kuģa sānu. Ja tās ir izvirzītas uz āru, tām jāatrodas nojumē aiz triecienstarpsienas.
7. 
Glābšanas laivu un plostu nostiprināšana (R 13 + 24)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Visas glābšanas laivas un plostus nostiprina:
a. lai glābšanas laivas un plosti, kā arī to stiprinājumi netraucētu citu glābšanas laivu un plostu nolaišanu ūdenī;
b. pēc iespējas tuvāk ūdens virsmai, ja tas ir droši; attiecībā uz glābšanas laivām un plostiem, ko nolaiž ar laivceltni
– laivceltņa gals, glābšanas laivai vai plostam esot gatavam uzņemt cilvēkus, ciktāl iespējams, nepārsniedz 15 metrus
līdz ūdenslīnijai, ja kuģis ir tukšs, un ar laivceltni nolaižama glābšanas laiva vai plosts cilvēku uzņemšanas gatavības
stāvoklī ir virs ūdenslīnijas, ja kuģis ir pilnībā piekrauts, ir diference līdz 10 o un sānsvere līdz 20 o uz vienu vai otru pusi
– jauniem kuģiem, attiecīgi vismaz līdz 15 o uz vienu vai otru pusi – esošajiem kuģiem, vai leņķī, kurā iegrimst kuģa
atklātais klājs – atkarībā no tā, kurš leņķis ir lielāks;
c. pastāvīgā lietošanas gatavībā, lai divi apkalpes locekļi var to sagatavot iekāpšanai un nolaišanai ūdenī piecu
minūšu laikā;
d. tik tālu uz priekšu no dzenskrūves, cik iespējams; un
e. pilnībā aprīkotus, kā pieprasa attiecīgie 
SOLAS
 noteikumi, izņemot III/2. noteikuma tabulas 1(a) vai 1(b) piezīmē
definētos glābšanas plostus, uz kuriem var neattiecināt dažas 
SOLAS
 prasības attiecībā uz šajā piezīmē minēto
aprīkojumu.
2. Glābšanas laivas piestiprina pie nolaišanas iekārtām un uz pasažieru kuģiem, kuru garums ir 80 metri un vairāk,
katru glābšanas laivu piestiprina tā, ka tās pakaļgals atrodas vismaz pusotra laivas garuma attālumā pirms
dzenskrūves.
3. Katru glābšanas plostu piestiprina:
a. ar plosta tauvu pie kuģa;
b. ar brīvpeldes sistēmu, kas atbilst LSA kodeksa 4.1.6. punkta prasībām, kas ļauj glābšanas plostam brīvi peldēt
un, ja tas ir piepūšams – automātiski piepūsties, ja kuģis grimst. Vienu brīvpeldes sistēmu var izmantot diviem
glābšanas plostiem vai vairāk, ja brīvpeldes sistēma pietiekami atbilst LSA kodeksa 4.1.6. punkta prasībām;
c. lai no stiprinājuma to varētu atbrīvot ar rokām.
4. Ar laivceltni nolaižamus glābšanas plostus piestiprina pacēlājāķu tuvumā, ja vien nav ierīkots pārneses līdzeklis,
kas nav nelietojams pie diferences līdz 10 o un sānsveres uz vienu vai otru pusi līdz 20 o – jauniem kuģiem, un attiecīgi
vismaz līdz 15 o uz vienu vai otru pusi – esošajiem kuģiem, vai ja kuģis virzās uz priekšu, vai tiek pārtraukta
energopadeve.
5. Glābšanas plostus, ko paredzēts nolaist ūdenī pāri bortam, nostiprina tā, lai tos varētu viegli pārnest no viena
kuģa sāna uz otru viena atklātā klāja līmenī. Ja šādu nostiprināšanas sistēmu nav iespējams īstenot, nodrošina
papildus glābšanas plostus, lai kopējā ietilpība katrā kuģa sānā ir 75 % no kopējā cilvēku skaita uz kuģa.
6. Ar jūras evakuācijas sistēmu (
MES
) saistītos glābšanas plostus:
a. nostiprina netālu no 
MES
 konteinera;
b. ir iespējams atbrīvot no stiprinājuma ar tādu metodi, kas ļauj to pietauvot un piepūst pie iekāpšanas platformas;
c. ir iespējams atbrīvot kā neatkarīgu glābšanas plostu; un
d. aprīko ar pievilkšanas līnēm pie iekāpšanas platformas.
8. 
Dežūrlaivu nostiprināšana (R 14)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
Dežūrlaivas nostiprina:
1. pastāvīgā gatavībā nolaišanai ūdeni ne ilgāk kā 5 minūtēs un ja tās ir piepūšama tipa, tad visu laiku pilnībā
piepūstas;
2. stāvoklī, kas piemērots nolaišanai ūdenī un izcelšanai no ūdens;
111
/
122
3. tā, lai ne dežūrlaiva, ne tās nostiprināšanas ierīces netraucētu nevienu citu glābšanas laivu un plostu
ekspluatāciju nevienā citā nolaišanas vietā;
4. saskaņā ar 7. noteikuma prasībām, ja tā ir arī glābšanas laiva.
8a. 
Jūras evakuācijas sistēmu nostiprināšana (R 15)
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES RO-RO KUĢI
1. Kuģa sānā starp iekāpšanas vietu jūras evakuācijas sistēmā un tukša kuģa ūdenslīniju nav atveres, un paredz
sistēmas aizsardzību no jebkādiem izvirzījumiem.
2. Jūras evakuācijas sistēmas ir izvietotas tā, lai nodrošinātu drošu nolaišanu ūdenī, jo īpaši ņemot vērā
nepieciešamību izvairīties no dzenskrūves un stāvām kuģa korpusa pārkarēm, lai, ciktāl iespējams, sistēmu var nolaist
ūdenī gar gludu kuģa sānu.
3. Katru jūras evakuācijas sistēmu nostiprina tā, lai ne eja, ne platforma, ne stiprinājumi, ne arī ekspluatācija
netraucētu citu glābšanas līdzekļu izmantošanu citā nolaišanas vietā.
4. Attiecīgā gadījumā kuģi iekārto tā, lai piestiprinātās jūras evakuācijas sistēmas tiktu pasargātas no vētras
radītiem bojājumiem.
9. 
Glābšanas līdzekļu nolaišanas un pacelšanas kārtība (R 16)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Visām glābšanas laivām un plostiem nodrošina nolaišanas ierīces, kas atbilst LSA kodeksa 6.1. iedaļas
prasībām, izņemot:
1. ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
a. glābšanas laivas vai plostus, kuros iekāpj no klāja vietas, kas atrodas mazāk nekā 4,5 metrus virs tukša kuģa
ūdenslīnijas, un:
– kuru masa nepārsniedz 185 kg vai
– kuri ir piestiprināti tiešai nolaišanai ūdenī no nostiprinājuma vietas apstākļos, kad diference ir līdz 10 o un
sānsvere uz vienu vai otru pusi ir vismaz 15
0
 ; vai
b. glābšanas laivas un plostus, kas paliek pāri virs glābšanas laivu un plostu nodrošinātās ietilpības – 110 % no
kopējā cilvēku skaita uz kuģa; vai glābšanas laivas un plostus, ko paredzēts izmantot kopā ar jūras evakuācijas
sistēmu (
MES
) un kas atbilst LSA kodeksa 6.2. iedaļas prasībām un ir piestiprināti tiešai nolaišanai ūdenī no
nostiprinājuma vietas apstākļos, kad diference ir līdz 10 o un sānsvere uz vienu vai otru pusi ir līdz 20
0
.
2. JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI
Saskaņā ar iekāpšanas sistēmu glābšanas laivās, plostos un dežūrlaivās, kas ir spēkā vidē, kādā kuģim nāksies
strādāt, un ar diferenci un sānsveri nebojātā stāvoklī un paredzamā avārijas stāvoklī, ja brīvsāna augstums starp
plānoto iekāpšanas vietu un tukša kuģa ūdenslīniju nepārsniedz 4,5 metrus, Kuģošanas drošības inspekcij a var
akceptēt sistēmu, kas paredz cilvēku tiešu iekāpšanu glābšanas plostos.
2. Katrai glābšanas laivai ir ierīce, ar ko glābšanas laivu ir iespējams nolaist un pacelt.
JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Turklāt ir jābūt noteikumam par glābšanas laivas pavirzīšanu atstatāk, lai atbrīvotu laivas atbrīvošanas mehānismu
apkopes veikšanai.
2a. Ne vēlāk kā pirmajā plānotajā dokošanā pēc 2018. gada 1. janvāra, bet ne vēlāk kā 2019. gada 1. jūlijā
glābšanas laivu noslogotos atbrīvošanas mehānismus, kas neatbilst LSA kodeksa 4.4.7.6.4.– 4.4.7.6.6. punktam,
aizstāj ar aprīkojumu, kas atbilst kodeksa prasībām (*).
(*) Skat. IMO MSC.1/Circ.1392 "Glābšanas laivu atbrīvošanas un pacelšanas sistēmu novērtēšanas un nomaiņas
pamatnostādnes".
3. Nolaišanas un pacelšanas sistēma ļauj ierīces darbinātājam uz kuģa visu laiku redzēt glābšanas laivu vai plostu
nolaišanas laikā, bet glābšanas laivu – pacelšanas laikā.
4. Uz kuģa esošajām līdzīgajām glābšanas laivām un plostiem izmanto viena veida atbrīvošanas mehānismu.
5. Ja izmanto falles, tām jābūt pietiekami garām, lai glābšanas laiva vai plosts sasniegtu ūdeni no tukša kuģa
112
/
122
apstākļos pie diferences līdz 10 o un sānsveres uz vienu vai otru pusi līdz 20
0
 – jauniem kuģiem, un attiecīgi vismaz
līdz 15 o uz vienu vai otru pusi – esošajiem kuģiem.
6. Glābšanas laivu un plostu sagatavošana vienā nolaišanas vietā netraucē ātri sagatavot citu glābšanas laivu,
plostu vai dežūrlaivu citā vietā.
7. Ir pieejami līdzekļi, lai nepieļautu, ka kuģa pamešanas laikā uz glābšanas laivām un plostiem saplūst ūdens.
8. Glābšanas laivu un plostu sagatavošanas laikā glābšanas laivas un plosti, to nolaišanas ierīce un ūdens
laukums, kurā tie ir nolaižami, ir pienācīgi jāapgaismo, saņemot elektroenerģiju no II-1/D/3. un II-1/D/4. noteikumā
pieprasītā avārijas elektroenerģijas avota.
10. 
Kārtība, kādā notiek sakāpšana dežūrlaivās, dežūrlaivu nolaišana un pacelšana (R 17)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Sistēma attiecībā uz sakāpšanu dežūrlaivā un tās nolaišanu ļauj dežūrlaivā iekāpt un to nolaist ūdenī visīsākajā
iespējamajā laikā.
2. Dežūrlaivā ir iespējams iekāpt un to var nolaist ūdenī tieši no stiprinājumu vietas ar to cilvēku skaitu, kas norīkots
par dežūrlaivas apkalpi uz klāja.
3. Ja dežūrlaiva ir iekļauta glābšanas laivu un plostu ietilpībā un no iekāpšanas vietas notiek iekāpšana citās
glābšanas laivās, papildus 2. punkta noteikumiem arī dežūrlaivā ir iespējams iekāpt no iekāpšanas vietas.
4. Nolaišanas sistēma atbilst 9. noteikuma prasībām. Visas dežūrlaivas tomēr ir iespējams nolaist, vajadzības
gadījumā izmantojot tauvas, kamēr kuģis virzās uz priekšu ar ātrumu līdz pieciem mezgliem mierīgā ūdenī.
5. Dežūrlaivas pacelšanas laiks vidēji viļņainā jūrā nepārsniedz piecas minūtes, ja laivā atrodas viss paredzētais
cilvēku skaits un aprīkojums. Ja dežūrlaivas ietilpība ir iekļauta glābšanas laivu un plostu ietilpībā, tāds pats izcelšanas
laiks ir iespējams, ja laivā ir glābšanas aprīkojums un apstiprinātais dežūrlaivas papildinājums – vismaz seši cilvēki.
6. JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
Iekāpšanas un dežūrlaivas pacelšanas sistēma ļauj droši un efektīvi rīkoties ar nestuvēm. Drošības nolūkos
nelabvēlīgiem laika apstākļiem ierīko "stropes", lai atvieglotu vinčas izmantošanu.
10a. Cilvēku izglābšana no ūdens
B, C un D KLASES KUĢI, KAS BŪVĒTI 2018. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK
1. Uz visiem kuģiem ir attiecīgajam kuģim piemērots plāns un procedūra cilvēku izglābšanai no ūdens, ņemot vērā
IMO izstrādātās vadlīnijas (*). Plānos un procedūrās nosaka aprīkojumu, ko paredzēts izmantot glābšanai, un
pasākumus, kas jāveic, lai līdz minimumam samazinātu risku kuģa personālam, kas iesaistīts glābšanas darbībās.
Kuģi, kas uzbūvēti pirms 2018. gada 1. janvāra, šai prasībai atbilst ne vēlāk kā pirmās regulārās vai atjaunojošās
drošības aprīkojuma pārbaudes dienā.
2. Ro-ro pasažieru kuģus, kas atbilst III/5-1.4. noteikuma prasībām, uzskata par tādiem, kas atbilst šā noteikuma
prasībām.
(*) IMO MSC.1/Circ.1447 "Vadlīnijas par to, kā izstrādāt plānus un procedūras cilvēku izglābšanai no ūdens".
11. 
Instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā (R 19)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
Ja uz kuģa uzkāpj jauni pasažieri, tūlīt pēc kuģa atiešanas pasažierus informē par drošības jautājumiem.
Informācija ietver vismaz III/3.3. noteikumā pieprasītās instrukcijas. Informāciju sniedz vienā vai vairākās valodās, ko
pasažieri varētu saprast. Paziņojumu pārraida, izmantojot kuģa skaļruņu sakaru sistēmu vai citu piemērotu līdzekli, lai
šo informāciju varētu dzirdēt vismaz tie pasažieri, kas reisa laikā to vēl nav dzirdējuši.
12. 
Gatavība ekspluatācijai, apkope un pārbaudes (R 20)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Pirms kuģa iziešanas no ostas un visā reisa laikā visiem glābšanas līdzekļiem jābūt darba kārtībā un gataviem
tūlītējai lietošanai.
2. Glābšanas līdzekļu apkopi un pārbaudes veic saskaņā ar 
SOLAS
 III/20. noteikuma prasībām.
13. 
Apmācība par to, kā pamest kuģi, un mācību trauksmes vingrinājumi (R 19 + R 30)
113
/
122
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Pirms reisa sākuma katrs apkalpes loceklis, kam uzticēti pienākumi ārkārtējas situācijas gadījumā,
jāiepazīstina ar šiem pienākumiem.
2. Apmācību par to, kā pamest kuģi, un mācību trauksmes vingrinājumus un ugunsgrēka trauksmes vingrinājumus
rīko reizi nedēļā.
Katrs apkalpes loceklis reizi mēnesī piedalās vismaz vienā apmācībā par to, kā pamest kuģi, un vienā ugunsgrēka
trauksmes vingrinājumā. Apkalpes mācību trauksmes vingrinājumi notiek pirms kuģa došanās reisā, ja vairāk nekā 25
% no apkalpes uz šā konkrētā kuģa iepriekšējā mēnesī nav piedalījušies apmācībā par to, kā pamest kuģi, un
ugunsgrēka trauksmes vingrinājumā. Kad kuģi pirmo reizi nodod ekspluatācijā pēc būtiskām izmaiņām vai pēc jaunas
apkalpes izveidošanas, iepriekšminētās mācību trauksmes sarīko pirms došanās jūrā.
3. Visās mācībās par to, kā pamest kuģi, iekļauj darbības, ko pieprasa 
SOLAS
 III/19.3.3.1. noteikums, ņemot vērā
IMO MSC.1/Circ.1206 "Pasākumi glābšanas laivu negadījumu nepieļaušanai" iestrādātās pamatnostādnes.
4. Glābšanas laivas un dežūrlaivas nolaiž secīgos mācību trauksmes vingrinājumos saskaņā ar 
SOLAS
III/19.3.3.2., 3.3.3. un 3.3.6. noteikumu.
Ja mācības glābšanas laivas un dežūrlaivas nolaišanai ūdenī tiek veiktas uz kuģa, kas virzās uz priekšu, šādas
mācības ar tām saistīto briesmu dēļ veic vienīgi mierīgos ūdeņos un virsnieka uzraudzībā, kuram ir pieredze šādās
mācībās, ņemot vērā IMO Rezolūcijā A.624(15) iekļautās "Pamatnostādnes par apmācībām glābšanas laivu un
dežūrlaivu nolaišanai ūdenī no kuģiem, kas virzās uz priekšu" un IMO Rezolūcijā A.771(18) iekļautās pamatnostādnes
"Ieteikumi par prasībām apkalpes mācībām uz ātrgaitas glābšanas laivām".
Kuģošanas drošības inspekcija var atļaut kuģiem nenolaist glābšanas laivas vienā pusē, ja pietauvošanās vieta ostā
un darba raksturs neļauj nolaist glābšanas laivas attiecīgajā pusē. Tomēr visas glābšanas laivas nolaiž vismaz reizi 3
mēnešos un nolaiž ūdenī vismaz reizi gadā.
5. Ja kuģis ir aprīkots ar jūras evakuācijas sistēmām, mācību trauksmes vingrinājumos ietver darbības, ko pieprasa
SOLAS
 III/19.3.3.8. noteikums.
6. Visās mācībās par to, kā pamest kuģi, testē pulcēšanās vietas un kuģa pamešanas vietas avārijas
apgaismojumu.
7. Ugunsgrēka mācību trauksmes vingrinājumu izpilda saskaņā ar 
SOLAS
 III/19.3.4. noteikumu.
8. Apkalpes locekļus apmāca uz kuģa un instruē saskaņā ar 
SOLAS
 III/19.4. noteikumu.
9. Apkalpes locekļi, kuru pienākumos ietilpst ieiešana norobežotā telpā vai glābšanas pasākumu veikšana,
piedalās uz kuģa notiekošās mācību trauksmēs ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas pasākumu veikšanai.
Attiecīgās mācību trauksmes notiek ar Kuģošanas drošības inspekcijas noteiktu intervālu, bet ne retāk kā vienreiz
gadā.
1. Mācību trauksmes ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas pasākumu veikšanai.
1. Mācību trauksmes ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas pasākumu veikšanai plāno un veic drošā veidā,
vajadzības gadījumā ņemot vērā vadlīnijas, kas ietvertas IMO izstrādātajos ieteikumos (*).
2. Katrā mācību trauksmē ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas pasākumu veikšanai ietver:
1. ieiešanai nepieciešamo individuālo aizsardzības līdzekļu pārbaudi un izmantošanu;
2. radiosakaru ierīču un procedūru pārbaudi un izmantošanu;
3. instrumentu, kas paredzēti atmosfēras mērīšanai norobežotās telpās, pārbaudi un izmantošanu;
4. glābšanas ierīču un procedūru pārbaudi un izmantošanu; un
5. nodarbības par pirmās palīdzības sniegšanu un atdzīvināšanas metodēm.
(*) Skat. Pārskatītos ieteikumus par ieiešanu norobežotās telpās uz kuģiem, kas pieņemti ar IMO Rezolūciju
A.1050(27).
14. Ieraksti (R 19.5)
JAUNI UN ESOŠIE B, C UN D KLASES KUĢI
1. Datumus, kad tiek veiktas pulcēšanās, un detalizētu informāciju par kuģa pamešanas un ugunsgrēka mācību
trauksmēm, mācību trauksmēm ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas pasākumu veikšanai, mācību trauksmēm ar
citiem glābšanas līdzekļiem un mācībām uz kuģa reģistrē tādā kuģa žurnālā, kādu paredzējusi Kuģošanas drošības 
114
/
122
citiem glābšanas līdzekļiem un mācībām uz kuģa reģistrē tādā kuģa žurnālā, kādu paredzējusi Kuģošanas drošības
inspekcija. Ja netiek veikta pilna pulcēšanās, mācību trauksmju vai mācību sesija, kuģa žurnālā izdara ierakstu par
sesijas neveikšanas apstākļiem un apmēru, kādā pulcēšanās, mācību trauksmju vai mācību sesija ir veikta.
IV NODAĻA
RADIOSAKARI
1. 
Radiosakaru ierīces
D KLASES KUĢI
1. D klases kuģos ir vismaz:
1.1. UĪV radioiekārta, kas spēj pārraidīt un uztvert:
1.1.1. DSC ar 156,525 MHz frekvenci (70. kanāls). Ir iespējams uzsākt briesmu signālu pārraidīšanu 70. kanālā no
pozīcijas, kādā kuģi parasti vada; un
1.1.2. radiotelefonijas iekārta ar 156,300 MHz frekvenci (6. kanāls), 156 650 MHz frekvenci (13. kanāls) un 156 800
MHz (16. kanāls).
1.2. UĪV radioiekārta spēj arī pārraidīt un uztvert vispārējos radioziņojumus, izmantojot radiotelefonijas iekārtu.
1.3. Ievēro 
SOLAS
 konvencijas IV/7.1.1. un IV/8.2. noteikumu.
1
 Atsauce uz Kodeksu par trokšņu līmeni uz kuģiem, kas pieņemts ar IMO Rezolūciju A.468(XII))
2
 Atsauce uz ieteikumiem, ko publicējusi Starptautiskā elektrotehnikas komisija, un jo īpaši 60092. sēriju – Kuģu
elektriskās iekārtas.
2.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 14.jūnija 
noteikumiem Nr.451
Pasažieru kuģu un ātrgaitas pasažieru kuģu drošības prasību pamatnostādnes
attiecībā uz cilvēkiem ar ierobežotām pārvietošanās spējām
Piemērojot šajā pielikumā noteiktās pamatnostādnes, jāievēro 
IMO
 1996.gada 24.jūnija Cirkulārs MSC/735
"Ieteikumi pasažieru kuģu konstruēšanai un ekspluatācijai, lai tie atbilstu vecu cilvēku un invalīdu vajadzībām".
1. Nokļūšana uz kuģa
Kuģi konstruē un aprīko tā, lai cilvēki ar ierobežotām pārvietošanās spējām varētu viegli un droši uzkāpt uz kuģa un
nokāpt no tā un lai viņiem būtu nodrošināta pieeja klājiem – vai nu patstāvīgi, vai ar slīpņu, pacēlāju vai liftu palīdzību.
Virzienu norādes uz šādām pieejām izlīmē pie piekļuves vietām, kā arī citās atbilstošās vietās.
2. Norādes
Norādes uz kuģa ir pieejamas un viegli izlasāmas personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām (arī personām ar
maņu orgānu traucējumiem) un atrodas svarīgākajās vietās.
3. Paziņošanas veidi
Operatoram uz kuģa klāja ir pieejami vizuāli un verbāli līdzekļi, lai personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām
sniegtu paziņojumus par kavēšanos, saraksta izmaiņām un pakalpojumiem uz klāja.
4. Trauksmes signāls
Trauksmes sistēmu un trauksmes pogu veido tā, lai būtu pieejama un uztverama visiem pasažieriem ar
ierobežotām pārvietošanās spējām, arī personām ar maņu orgānu traucējumiem un personām ar mācīšanās grūtībām.
5. Papildu prasības, lai nodrošinātu pārvietošanos uz kuģa
Margas un gaiteņus, ieejas un durvis pielāgo to cilvēku kustībai, kas pārvietojas ratiņkrēslos. Pacēlājus,
transportlīdzekļu klājus, pasažieru atpūtas telpas, kajītes un dušas telpas veido tā, lai tās būtu saprātīgi un samērīgi
pieejamas cilvēkiem ar ierobežotām pārvietošanās spējām.
115
/
122
Satiksmes ministrs U.Augulis
3.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 14.jūnija 
noteikumiem Nr.451
(papildinātais mazais Latvijas valsts ģerbonis)
LATVIJAS REPUBLIKA
REPUBLIC OF LATVIA
PASAŽIERU KUĢA DROŠĪBAS APLIECĪBA
PASSENGER SHIP SAFETY CERTIFICATE
Šī apliecība ir izsniegta pēc Latvijas Republikas valdības pilnvarojuma
saskaņā ar Ministru kabineta 2011.gada 14.jūnija noteikumiem Nr.451
"Noteikumi par drošības prasībām vietējos reisos iesaistītiem pasažieru kuģiem", apstiprinot kuģa atbilstību
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 
2009/45/EK
 par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem
Issued under the provisions of the Regulations of CofM …………………………
Confirming compliancy of the vessel named hereafter with the provisions of Directive 2009/45/EC of the European
Parliament and of the Council on safety rules and standards for passenger ships under the authority of the
Government of the Republic of Latvia
Kuģa vārds
Name of ship
Pazīšanās signāls
 
Pieraksta osta
 
Call sign
Port of registry
Garums
 
Pasažieru skaits
 
Length
Number of passengers
IMO
 numurs
 
Bruto tilpība
 
IMO number
Gross tonnage
Ķīļa ielikšanas datums vai datums, kurā kuģis atradās līdzīgā būvniecības stadijā vai
(kur tas piemērojams) kurā sākta būtiska pārbūve vai rekonstrukcija, vai modifikācija:
Date on which keel was laid or ship was at similar stage of construction or, where applicable, date on which work for a
conversion or an alteration or modification of a major character was commenced:
Sākotnējās apskates diena:___________________________________
Date of initial survey:
Jūras rajons, kurā kuģim atļauts kuģot (SOLAS IV/2.noteikums): A1/ A2/ A3/ A4 
Sea area in which the ship is certified to operate (SOLAS Regulation IV/2):
Kuģa klase saskaņā ar atļauto kuģošanas rajonu:
A / B / C / D
Class of ship in accordance with the sea area in which the ship is certified to operate:
Ievērojot šādus ierobežojumus vai papildu prasības:_______________________________
Subject to following restrictions or additional requirements:
Sākotnējā/Atkārtotā apskate
Initial/Periodical survey
Ar šo tiek apliecināts, ka:
This is to certify that:
1) kuģis ir pārbaudīts saskaņā ar Direktīvas 
2009/45/EK
 12.pantu
the ship has been surveyed in accordance with Article 12 of Directive 2009/45/EC
2) apskatē konstatēts, ka kuģis pilnībā atbilst Direktīvas 
2009/45/EK
 prasībām un 
116
/
122
the survey showed that the ship fully complies with the requirements of Directive 2009/45/EC, and
3) saskaņā ar pilnvarām, ko piešķir Direktīvas 
2009/45/EK
 9.panta 3.punkts, kuģis ir atbrīvots no šādām Direktīvas
prasībām:
under the authority conferred by Article 9(3) of
 
Directive 2009/45/EC, the ship is exempted from the following
requirements of the Directive:
 
 
 
Nosacījumi, ja tādi ir, saskaņā ar kuriem ir piešķirts izņēmums:
Conditions, if any, on which the exemption is granted:
 
 
 
4) ir piešķirtas šādas apakšnodalījumu kravas zīmes
the following subdivision load lines have been assigned:
Piešķirtās un atzīmētās apakšnodalījumu
kravas zīmes kuģa vidusdaļā uz sāniem (II-
1/B/11 noteikums)
Subdivision load lines assigned and marked
on the ship’s side amidships (regulation II-
1/B/11)
Brīvsānu augstums (mm)
Freeboard (in mm)
Piemērojams, ja telpās, kuras
paredzētas pasažieriem, ir iekļautas
šādas alternatīvas telpas
To apply when the spaces in which
passengers are carried included the
following alternative spaces
C.1
 
 
C.2
 
 
C.3
 
 
Šis sertifikāts ir derīgs līdz:
This Certificate is valid until
Z.V.
Datums
Vieta
Seal
Date
Place
Nr.
Pilnvarotās personas paraksts, uzvārds
No
Signature, name of duly authorized official
Apakšā parakstījusies persona apliecina, ka karoga valsts to ir pilnvarojusi izdot šo Pasažiera kuģa sertifikātu.
The undersigned declares that he is duly authorized by the said Flag State to issue this Passenger Ship Safety
Certificate.
Paraksts
 
Signature
 
Apstiprinājums sertifikāta derīguma termiņa pagarinājumam uz vienu mēnesi saskaņā ar 
13.panta
2.punktu
Endorsement to extend the validity of the certificate one month in accordance with Article 13(2)
Šis sertifikāts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 
2009/45/EK
 13.panta 2.punktu ir uzskatāms
par
117
/
122
This certificate shall in accordance with Article 13(2) of Directive 2009/45/EC of the European Parliament and of
the Council be accepted
derīgu līdz
as valid until
Z.V.
Datums
Vieta
Seal
Date
Place
Nr.
Pilnvarotās personas paraksts, uzvārds
No
Signature, name of duly authorized official
PASAŽIERU KUĢA DROŠĪBAS APLIECĪBAS APRĪKOJUMA SARAKSTS
RECORD OF EQUIPMENT FOR THE PASSENGER SHIP SAFETY CERTIFICATE
Šis saraksts ir neatņemama pasažieru kuģa drošības apliecības sastāvdaļa
Record shall be permanently attached to the Passenger Ship Safety Certificate
APRĪKOJUMA SARAKSTS – EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAS 
2009/45/EK
 PRASĪBU
IZPILDEI
RECORD OF EQUIPMENT FOR COMPLIANCE WITH THE PROVISIONS OF DIRECTIVE 2009/45/EC OF THE
EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
Kuģa dati
Particulars of ship
Kuģa nosaukums:
Name of ship
Atšķirības numurs vai burti:
Distinctive number or letters
Kuģis sertificēts pārvadāt šādu skaitu pasažieru
Number of passengers for which certified
Minimālais personu skaits ar nepieciešamo kvalifikāciju
radioaparatūras ekspluatācijai
Minimum number of persons with required qualifications to operate
the radio installations
Glābšanas līdzekļu dati
Details of life-saving appliances
1.
Kopējais to personu skaits, kurām nodrošināti glābšanas līdzekļi
Total number of persons for whom life-saving appliances are provided
2.
Glābšanas laivas un dežūrlaivas
Lifeboats and rescue boats
Kreisais borts
Port side
Labais borts
Starboard side
2.1.
Glābšanas laivu kopējais skaits
Total number of lifeboats
2.2.
Kopējais to personu skaits, cik laivās var uzņemt
Total number of persons accommodated by them
2.3.
Glābšanas laivu kopējais skaits LSA 4.5.
Total number of lifeboats LSA 4.5
2.4.
Glābšanas laivu kopējais skaits LSA 4.6.
Total number of lifeboats LSA 4.6
2.5.
Glābšanas laivu kopējais skaits LSA 4.7.
Total number of lifeboats LSA 4.7
2.6.
Iepriekš norādītajā kopējā glābšanas laivu skaitā ietilpstošo motorizēto
glābšanas laivu skaits
Number of motor lifeboats included in the total lifeboats shown above
2.7.
To glābšanas laivu skaits, kuras aprīkotas ar meklēšanas gaismām
Number of life boats fitted with search lights
118
/
122
2.8.
Dežūrlaivu skaits
Number of rescue boats
2.9.
Iepriekš norādītajā kopējā glābšanas laivu skaitā ietilpstošais laivu skaits
Number of boats which are included in the total lifeboats shown above
3.
Glābšanas plosti
Life rafts
Kreisais borts
Port side
Labais borts
Starboard side
3.1.
Glābšanas plostu kopējais skaits
Total number of liferafts
3.2.
Kopējais to personu skaits, cik plostos var uzņemt
Number of persons accommodated by them
3.3.
To plostu skaits, kuriem nepieciešamas apstiprinātas nolaišanas iekārtas
Number of liferafts for which approved launching appliances are required
3.4.
To plostu skaits, kuriem nav nepieciešamas apstiprinātas nolaišanas iekārtas
Number of liferafts for which approved launching appliances are not required
4
.
Individuālie glābšanas līdzekļi
Personal life saving appliances
4.1.
Glābšanas riņķu skaits
Number of lifebuoys
4.2.
Pieaugušo glābšanas vestu skaits
Number of adult life jackets
4.3.
Bērnu glābšanas vestu skaits
Number of child life jackets
4.4.
Hidrotērpu skaits
Number of immersion suits
4.5.
To hidrotērpu skaits, kas atbilst glābšanas vestēm noteiktajām prasībām
Number of immersion suits complying with the requirements for lifejackets
4.6.
Siltuma aizsarglīdzekļu skaits (1)
Number of thermal protective aids ( 1 )
5.
Pirotehnika
Pyrotechnics
5.1.
Līnmetējs
Line throwing appliance
5.2.
Briesmu signālugunis
Distress flares
6.
Radiotehniskie glābšanas līdzekļi
Radio life-saving appliances
6.1.
Radiolokācijas atstarotāju skaits
Number of radar transponders
6.2.
Divpusēju UĪV radiotelefona sakaru iekārtu skaits
Number of two-way VHF radio telephone apparatus
(1) Izņemot tos, kas iekļauti glābšanas laivu, glābšanas plostu un dežūrlaivu aprīkojumā, lai nodrošinātu atbilstību
LSA kodeksam.
(1) Excluding those which are included in the lifeboat, liferaft, and rescue boat equipment in order to comply with the
LSA code.
Radiotehnisko līdzekļu dati
Details of radio facilities
1.
Primārās sistēmas
Primary systems
1.1.
UĪV radioiekārta
VHF radio installation
1.1.1.
DSC kodētājs
DSC encoder
1.1.2.
DSC dežūruztvērējs
DSC watch receiver
1.1.3.
Radiotelefonija
Radio telephony
1.2.
Vidējo viļņu radioiekārta
MF radio installation
119
/
122
1.2.1.
DSC kodētājs
DSC encoder
1.2.2.
DSC dežūruztvērējs
DSC watch receiver
1.2.3.
Radiotelefonija
Radiotelephony
1.3.
Vidējo viļņu/HF radioiekārta
MF/HF radio installation
1.3.1.
DSC kodētājs
DSC encoder
1.3.2.
DSC dežūruztvērējs
DSC watch receiver
1.3.3.
Radiotelefonija
Radiotelephony
1.3.4.
Tiešdrukas radiotelegrāfs
Direct printing radio telegraphy
1.4.
INMARSAT kuģu sauszemes stacija
INMARSAT ships earth station
2.
Sekundārie trauksmes līdzekļi
Secondary means of alerting
3.
Līdzekļi kuģošanas drošības informācijas saņemšanai
Facilities for reception of maritime safety information
3.1.
NAVTEX uztvērējs
NAVTEX receiver
3.2.
EGC uztvērējs
EGC receiver
3.3.
HF tiešdrukas radiotelegrāfa uztvērējs
HF direct-printing radiotelegraph receiver
4.
EPIRB satelīts
Satellite EPIRB
4.1.
COSPAS-SARSAT
COSPAS-SARSAT
4.2.
(INMARSAT)
(INMARSAT)
5.
VHF EPIRB
VHF EPIRB
6.
Kuģa radiolokācijas atstarotājs
Ship’s radar transponder
Metodes, ko izmanto, lai nodrošinātu radiotehnisko līdzekļu pieejamību
(IV/15.6. un 15.7.noteikums)
Methods used to ensure availability of radio facilities
(Regulations IV/15.6 and 15.7)
7.1.
Aprīkojuma dublēšana
Duplication of equipment
7.2.
Apkope krastā
Shore based maintenance
7.3.
Apkopes iespējas jūrā
At-sea maintenance capability
Navigācijas sistēmu un iekārtu dati
Details of navigational systems and equipment
1.1.
Standarta magnētiskais kompass (3)
Standard magnetic compass (3)
1.2.
Rezerves magnētiskais kompass (3)
Spare magnetic compass (3)
120
/
122
1.3.
Žirokompass (3)
Gyro-compass (3)
1.4.
Žirokompasa kursa retranslators (3)
Gyro-compass heading repeater (3)
1.5.
Žirokompasa balsta retranslators (3)
Gyro-compass bearing repeater (3)
1.6.
Kursa vai maršruta kontroles sistēma (3)
Heading or track control system (3)
1.7.
Pelorus
 vai kompasa balsta iekārta (3)
Pelorus or compass bearing device (3)
1.8.
Kursa un balsta korekcijas līdzekļi (3)
Means of correcting headings and bearings (3)
1.9.
Pārraidošā kursa noteicēja ierīce (3)
Transmitting heading device (3)
2.1.
Kuģošanas karšu/elektronisko karšu atspoguļošana ekrānā un informācijas
sistēmas (ECDIS)
Nautical charts/electronic chart display and information system (ECDIS)
2.2.
ECDIS kopiju sistēma
Back-up arrangements for ECDIS
2.3.
Navigācijas publikācijas
Nautical publications
3.1.
Globālās satelītnavigācijas sistēmas uztvērējs/
hercu radiofrekvenču navigācijas sistēma (2), (3)
Receiver for a global navigation satellite system/
terrestrial radio navigation system (2), (3)
3.2.
9 GHz radars (3)
9 GHz radar (3)
3.3.
Papildu radars (3 GHz/9 GHz) (2), (3)
Second radar (3 GHz / 9GHz) (2), (3)
3.4.
Automātiskā radiolokācijas informācijas apstrādes aparatūra (ARPA) (3)
Automatic radar plotting aid (ARPA) (3)
3.5.
Automātiskā sekošanas iekārta (3)
Automatic tracking aid (3)
3.6.
Papildu automātiskā sekošanas iekārta (3)
Second automatic tracking aid (3)
3.7.
Elektroniskais ploters (3)
Electronic plotting aid (3)
4.
Automātiskā identifikācijas sistēma (AIS)
Automatic identification system (AIS)
5.
Reisa datu ieraksta ierīce/Vienkāršota reisa datu ieraksta ierīce (VDR/S-
VDR) (2)
Voyage data recorder/Simplified voyage data recorder (VDR/S-VDR) (2)
6.1.
Ātruma un attāluma mērīšanas iekārta (caur ūdeni) (3)
Speed and distance measuring device (through the water) (3)
6.2.
Ātruma un attāluma mērīšanas iekārta (attiecībā pret grunti uz priekšu un
perpendikulāri kuģim) (3)
Speed and distance measuring device (over the ground in the forward and
the athwart ship direction) (3)
7.
Eholote (3)
Echo-sounding device (3)
8.1.
Stūres, dzenskrūves, spiediena, soļa un ekspluatācijas režīma indikatori (3)
Rudder, propeller, thrust, pitch and operational mode indicators (3)
8.2.
Apgriezienu skaita indikators (3)
Rate-of-turn indicator (3)
(2) Nosvītrot nevajadzīgo.
(3) Saskaņā ar 
SOLAS
 V/19 šīs prasības izpildei ir atļauts izmantot citus līdzekļus. Citu līdzekļu izmantošanas
gadījumā tie jānorāda.
(2) Delete as appropriate.
(3) Alternative means of meeting this requirement are permitted under SOLAS V/19. In case of other means they
shall be specified.
121
/
122
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Satiksmes ministrs U.Augulis
122
/
122