Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 8 (6347),
11.01.2019.
OP numurs: 
2019/8.4
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
1
Pieņemts: 
08.01.2019.
Stājas spēkā: 
12.01.2019.
Ministru kabineta noteikumi Nr. 1
Rīgā 2019. gada 8. janvārī (prot. Nr. 1 18. 
§)
Zinātniskiem mērķiem izmantojamo 
dzīvnieku aizsardzības
noteikumi
Izdoti saskaņā ar 
Dzīvnieku aizsardzības 
likuma
10. panta
 4. punktu un 
24.
2
 pantu
I. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka:
1.1. izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja un 
lietotāja reģistrācijas un tās anulēšanas kārtību;
1
/
91
1.2. prasības izmēģinājumu dzīvnieku audzētājiem, 
piegādātājiem un lietotājiem;
1.3. kārtību, kādā izsniedz un anulē atļauju par izmēģinājuma 
projektu atbildīgajai personai;
1.4. kārtību, kādā izsniedz, groza, atjauno un anulē 
izmēģinājuma projekta atļauju;
1.5. labturības prasības izmēģinājumu dzīvnieka iegūšanai, 
apzīmēšanai, audzēšanai, turēšanai, kopšanai, piegādei un
izmantošanai;
1.6. izmēģinājuma projekta izvērtēšanas kārtību;
1.7. prasības izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja un 
lietotāja telpām, iekārtām, inventāram un aprīkojumam;
1.8. prasības izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja un 
lietotāja darbiniekiem;
1.9. prasības dzīvnieku labturības struktūrai un struktūras 
uzdevumus;
1.10. izmēģinājumu dzīvnieku nogalināšanas metodes;
1.11. kārtību, kādā iesniedzami dokumenti izmēģinājuma 
projekta atļaujas saņemšanai;
1.12. prasības procedūru smaguma klasifikācijai;
1.13. prasības atkārtotai izmēģinājumu dzīvnieku izmantošanai 
procedūrā;
1.14. informācijas reģistrēšanas, apkopošanas un pārskatu 
iesniegšanas, kā arī dokumentācijas glabāšanas kārtību;
1.15. kārtību, kādā savvaļā sagūstītos dzīvniekus, primātus, 
kas nav cilvēkveidīgie primāti, un apdraudēto dzīvnieku sugu
dzīvniekus izmanto procedūrās.
2. Noteikumos lietoti šādi termini:
2.1. uzņēmums - stacionāras vai pārvietojamas iekārtas, ēkas, 
ēku grupas vai citas telpas, arī vieta, kas nav pilnībā
norobežota vai nosegta;
2
/
91
2.2. pašuzturoša kolonija - kolonija, kurā tikai tās ietvaros 
audzē primātus, kas nav cilvēkveidīgie primāti, vai izmanto tos
no citām kolonijām, nevis savvaļā sagūstot, un tur tā, lai 
pieradinātu pie cilvēkiem;
2.3. lauka pētījumi - pētījumi, kas tiek veikti izmēģinājuma 
projekta laikā ārpus uzņēmuma telpām;
2.4. dzīvnieku labturības struktūra - struktūra, kuras 
darbības mērķis ir sniegt izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam,
piegādātājam un lietotājam ieteikumus izmēģinājumu dzīvnieku 
labturības un aizsardzības jomā.
3. Noteikumus piemēro, ja:
3.1. dzīvniekus izmanto vai paredz izmantot procedūrās vai 
īpaši audzē, lai to orgānus vai audus varētu izmantot
zinātniskiem mērķiem;
3.2. šo noteikumu 3.1. apakšpunktā minētos dzīvniekus 
nogalina, izmitina jaunā mājvietā, palaiž brīvībā piemērotā
dzīvotnē vai atdod atpakaļ izmitināšanai sugai atbilstošā 
audzēšanas sistēmā;
3.3. izmantojot dzīvniekus procedūrās, sāpju, ciešanu, 
diskomforta vai ilgstoša kaitējuma likvidēšanai sekmīgi izmanto
anestēziju, atsāpināšanu (analgēziju) vai citas metodes.
4. Noteikumi attiecas uz:
4.1. dzīviem mugurkaulniekiem, kas nav cilvēki, tostarp:
4.1.1. kāpurveidīgām formām, kas barojas patstāvīgi;
4.1.2. zīdītāju augļa formām to normālas attīstības pēdējā 
trešdaļā;
4.2. dzīviem galvkājiem;
4.3. tādu dzīvnieku izmantošanu procedūrā, kuri vēl nav 
sasnieguši šo noteikumu 4.1. apakšpunktā minēto attīstības
stadiju, kā arī ja dzīvniekam ļauj nodzīvot ilgāk par šo 
attīstības stadiju un ja veikto procedūru rezultātā dzīvnieks var 
just
sāpes, ciešanas, diskomfortu vai ilgstošu kaitējumu, kad tas 
sasniedzis minēto attīstības stadiju.
5. Noteikumi neattiecas uz:
3
/
91
5.1. neeksperimentālo lauksaimniecību;
5.2. neeksperimentālo veterinārmedicīnisko praksi;
5.3. veterināro zāļu klīnisko izpēti, kas nepieciešama 
veterināro zāļu reģistrācijai;
5.4. atzītām lopkopības darbībām, kas tiek veiktas, rūpējoties 
par dzīvnieku labturību;
5.5. praktiskām darbībām, kuru galvenais mērķis ir dzīvnieku 
identifikācija;
5.6. praktiskām darbībām, kas nevar izraisīt sāpes, ciešanas, 
diskomfortu vai ilgstošu kaitējumu, kurš līdzinās vismaz
adatas 
ievadīšanai atbilstoši labai veterinārmedicīniskai praksei vai 
pārsniedz to.
6. Izmēģinājumu procedūras var veikt vienīgi tad, ja to mērķis 
ir:
6.1. pamatpētījumi;
6.2. praktiskie vai lietišķie pētījumi, kuru mērķis ir:
6.2.1. nepieļaut, novērst, diagnosticēt vai ārstēt cilvēku un 
dzīvnieku vai augu slimības, veselības traucējumus vai citas
anomālijas vai to izraisīto ietekmi;
6.2.2. novērtēt, noteikt, regulēt vai mainīt cilvēka, 
dzīvnieku vai augu fizioloģisko stāvokli;
6.2.3. nodrošināt dzīvnieku labturību un uzlabot 
lauksaimniecības dzīvnieku turēšanas apstākļus;
6.3. zāļu, pārtikas, barības un citu vielu vai produktu 
izstrāde, ražošana vai kvalitātes, efektivitātes un drošības 
pārbaude,
īstenojot šo noteikumu 6.2. apakšpunktā minētos 
mērķus;
6.4. dabiskās vides aizsardzība cilvēka vai dzīvnieku 
veselības vai labklājības interesēs;
6.5. pētījumi dzīvnieku sugas saglabāšanai;
6.6. augstākā izglītība vai apmācība, lai iegūtu, uzturētu vai 
uzlabotu arodprasmes;
6.7. tiesu medicīniskā ekspertīze.
4
/
91
7. Dzīvniekus, kas pieder pie apdraudētajām sugām, kuras 
minētas Padomes 1996. gada 9. decembra Regulas (EK) Nr.
338/97
 
par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to 
tirdzniecību (turpmāk - regula Nr. 
338/97
), A
pielikumā un uz 
kuriem neattiecas šīs regulas 7. panta 1. punktā noteiktais, 
neizmanto procedūrās, izņemot procedūras, kas
atbilst šādiem 
nosacījumiem:
7.1. procedūras mērķis ir viens no šo noteikumu 6.2.1., 6.3. 
vai 6.5. apakšpunktā minētajiem mērķiem;
7.2. ir zinātnisks pamatojums tam, ka procedūras mērķi nav 
iespējams sasniegt, izmantojot sugas, kas nav minētas
regulas Nr. 
338/97
 A pielikumā.
8. Šo noteikumu 7. punktu nepiemēro to primātu sugām, kas nav 
cilvēkveidīgie primāti.
9. Primātus, kas nav cilvēkveidīgie primāti, izņemot šo 
noteikumu 10. punktā minētos, neizmanto procedūrās, izņemot
procedūras, kas atbilst šādiem nosacījumiem:
9.1. procedūras mērķis ir viens no tiem, kas minēts:
9.1.1. šo noteikumu 6.2.1. vai 6.3. apakšpunktā, un procedūru 
veic novājinošu saslimšanu (samazināta personas normālā
fiziskā 
vai psiholoģiskā rīcībspēja) vai potenciāli cilvēka dzīvību 
apdraudošu saslimšanu novēršanai, profilaksei,
diagnosticēšanai 
vai ārstēšanai;
9.1.2. šo noteikumu 6.1. vai 6.5. apakšpunktā;
9.2. ir zinātnisks pamatojums tam, ka procedūras mērķi nav 
iespējams sasniegt, izmantojot citas sugas, nevis primātus,
kas 
nav cilvēkveidīgie primāti.
10. Primātus, kas nav cilvēkveidīgie primāti, kuri minēti 
regulas Nr. 
338/97
 A pielikumā un uz kuriem neattiecas šīs
regulas 7. panta 1. punktā noteiktais, neizmanto procedūrās, 
izņemot procedūras, kas atbilst šādiem nosacījumiem:
10.1. procedūras mērķis ir viens no tiem, kas minēts:
10.1.1. šo noteikumu 6.2.1. vai 6.3. apakšpunktā, un procedūru 
veic novājinošu saslimšanu (samazināta personas
normālā fiziskā 
vai psiholoģiskā rīcībspēja) vai potenciāli cilvēka dzīvību 
apdraudošu saslimšanu novēršanai, profilaksei,
diagnosticēšanai 
vai ārstēšanai;
5
/
91
10.1.2. šo noteikumu 6.5. apakšpunktā;
10.2. ir zinātnisks pamatojums tam, ka procedūras mērķi nav 
iespējams sasniegt, izmantojot citas sugas, nevis primātus,
kas 
nav cilvēkveidīgie primāti, un izmantojot sugas, kas nav minētas 
regulas Nr. 
338/97
 A pielikumā.
11. Pārtikas un veterinārais dienests (turpmāk - dienests) un 
Dabas aizsardzības pārvalde var atļaut procedūrās izmantot
savvaļā sagūstītus dzīvniekus, ja ir zinātnisks pamatojums, ka 
procedūras mērķi nevar sasniegt, izmantojot procedūrām
audzētus 
dzīvniekus.
12. Dzīvniekus savvaļā sagūsta vienīgi kompetentas personas, 
izmantojot metodes, kas dzīvniekiem nesagādā sāpes,
ciešanas, 
diskomfortu vai ilgstošu kaitējumu, no kura iespējams 
izvairīties.
13. Ja gūstīšanas laikā vai pēc tam atklājas, ka savvaļas 
dzīvnieks ir savainots vai nevesels, to izmeklē praktizējošs
veterinārārsts un veic pasākumus dzīvnieka ciešanu mazināšanai. 
Dienests var atļaut neveikt pasākumus dzīvnieka ciešanu
mazināšanai, ja tam ir zinātniski pamatots iemesls.
14. Procedūras drīkst veikt ar:
14.1. izmēģinājumu dzīvniekiem, kas iegūti no reģistrēta 
izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja un piegādātāja;
14.2. šo noteikumu 1. pielikumā minētajiem primātiem, kas nav 
cilvēkveidīgie primāti, tikai tad, ja tie ir nebrīvē audzētu
primātu pēcteči vai ja tos ņem no pašuzturošām kolonijām, sākot 
ar šo noteikumu 1. pielikumā norādīto datumu;
14.3. 
Dzīvnieku aizsardzības likuma
 
pielikumā
 minēto sugu 
īpatņiem tikai tad, ja to audzēšanas mērķis ir izmantošana
procedūrā;
14.4. dzīvniekiem, kas nav minēti 
Dzīvnieku aizsardzības 
likuma
 
pielikumā
, ja tam ir zinātnisks pamatojums un dienests
atļauj izmantot šos dzīvniekus.
15. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam, kas audzē primātus, 
kuri nav cilvēkveidīgie primāti, ir izstrādāta stratēģija, lai
palielinātu to dzīvnieku proporciju, kas ir to nebrīvē audzētu 
primātu pēcteči, kuri nav cilvēkveidīgie primāti.
16. Procedūras drīkst veikt tikai izmēģinājumu dzīvnieka 
lietotāja uzņēmumā.
17. Dienests var atļaut veikt procedūras ārpus izmēģinājumu 
dzīvnieka lietotāja uzņēmuma telpām, ja tam ir zinātnisks
6
/
91
pamatojums.
18. Procedūras drīkst veikt tikai izmēģinājuma projekta 
ietvaros.
19. Procedūras izvēlas, ņemot vērā vislielāko iespēju 
nodrošināt apmierinošus rezultātus un to atbilstību šādām 
prasībām:
19.1. tiek izmantots minimāls dzīvnieku skaits;
19.2. iesaista dzīvniekus ar zemāko spēju just sāpes, 
ciešanas, diskomfortu vai ilgstošu kaitējumu;
19.3. rada vismazākās iespējamās sāpes, ciešanas, diskomfortu 
vai ilgstošu kaitējumu.
20. Dienests uzraudzības objektu reģistrā izveido un uztur 
izmēģinājumu dzīvnieku audzētāju, piegādātāju un lietotāju
sarakstu (turpmāk - saraksts).
21. Sarakstā iekļauj šo noteikumu 22. punktā minētajā 
iesniegumā norādīto informāciju un nodrošina saraksta publisku
pieejamību saskaņā ar fizisko personu datu aizsardzību 
regulējošajos normatīvajos aktos noteiktajām prasībām.
II. Izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētāja, piegādātāja un lietotāja reģistrācijas un tās
anulēšanas kārtība
22. Pirms sākt izmēģinājumu dzīvnieku audzēšanu, piegādi un 
lietošanu, izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs
vai 
lietotājs iesniedz dienestā iesniegumu izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētāja, piegādātāja vai lietotāja reģistrācijai saskaņā ar
šo 
noteikumu 2. pielikumu.
23. Dienests 10 darbdienu laikā pēc šo noteikumu 22. punktā 
minētā iesnieguma saņemšanas pārbauda izmēģinājumu
dzīvnieku 
audzētāja, piegādātāja, lietotāja un to uzņēmumu atbilstību 
zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku
aizsardzību regulējošo 
normatīvo aktu prasībām un pēc pārbaudes pieņem vienu no šādiem 
lēmumiem:
23.1. reģistrēt izmēģinājumu dzīvnieku audzētāju, piegādātāju 
vai lietotāju;
23.2. atteikt izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja 
vai lietotāja reģistrāciju.
7
/
91
24. Dienests triju darbdienu laikā pēc pārbaudes rakstiski 
paziņo lēmumu izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam,
piegādātājam vai 
lietotājam.
25. Ja pieņemts lēmums reģistrēt izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētāju, piegādātāju vai lietotāju, dienests triju darbdienu
laikā pēc lēmuma pieņemšanas to iekļauj sarakstā.
26. Ja izmēģinājumu dzīvnieku lietotājs savās telpās audzē 
izmēģinājumu dzīvniekus izmantošanai procedūrās, tas
nodrošina 
arī izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam šo noteikumu III nodaļā 
minēto prasību izpildi, bet dienests to reģistrē tikai
kā 
izmēģinājumu dzīvnieku lietotāju.
27. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs vai 
lietotājs paziņo dienestam par izmaiņām, kas saistītas ar
izmēģinājuma projekta atbildīgo personu, praktizējošo 
veterinārārstu un šo noteikumu 45. punktā minēto personu, kura
nodrošina darbību atbilstību zinātniskiem mērķiem izmantojamo 
dzīvnieku aizsardzību regulējošo normatīvo aktu prasībām.
28. Par darbības izbeigšanu vai par izmaiņām izmēģinājumu 
dzīvnieku audzētāja, piegādātāja vai lietotāja darbībā
izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs vai lietotājs 10 
darbdienu laikā pēc darbības izbeigšanas vai pēc izmaiņu
rašanās 
rakstiski iesniedz dienestā šo noteikumu 2. pielikumā minēto 
iesniegumu. Iesniegumā norāda:
28.1. precizēto informāciju, kas atšķiras no informācijas, kas 
norādīta šo noteikumu 22. punktā minētajā reģistrācijas
iesniegumā;
28.2. informāciju par tām izmaiņām izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētāja, piegādātāja vai lietotāja uzņēmuma struktūrā vai
darbībā, kas varētu negatīvi ietekmēt izmēģinājumu dzīvnieku 
labturību.
29. Dienests 10 darbdienu laikā izvērtē šo noteikumu 28. 
punktā minēto iesniegumu, pārbauda, vai izmēģinājumu
dzīvnieku 
audzētājs, piegādātājs un lietotājs atbilst zinātniskiem mērķiem 
izmantojamo dzīvnieku aizsardzību regulējošo
normatīvo aktu 
prasībām, un pieņem lēmumu izdarīt nepieciešamās izmaiņas 
reģistrā.
30. Ja dienests konstatē, ka izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, 
piegādātājs, lietotājs vai to darbība neatbilst zinātniskiem
mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību regulējošo normatīvo 
aktu prasībām, tas rīkojas 
Veterinārmedicīnas likuma
 XII
nodaļā
 
noteiktajā kārtībā.
31. Ja dienests konstatē tādas izmaiņas izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētāja, piegādātāja vai lietotāja uzņēmuma struktūrā
vai 
darbībā, kas varētu būtiski negatīvi ietekmēt izmēģinājumu 
dzīvnieku labturību, tas pieņem lēmumu apturēt izmēģinājumu
dzīvnieku audzētāja, piegādātāja vai lietotāja darbību. 
8
/
91
32. Dienests pieņem lēmumu par izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētāja, piegādātāja un lietotāja reģistrācijas anulēšanu, ja
izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un lietotājs pēc 
darbības apturēšanas nav novērsis neatbilstības dienesta
noteiktajā termiņā.
33. Dienests triju darbdienu laikā pēc neatbilstību 
konstatēšanas rakstiski paziņo izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam,
piegādātājam un lietotājam lēmumu par reģistrācijas anulēšanu un 
izslēdz izmēģinājumu dzīvnieku audzētāju, piegādātāju un
lietotāju no reģistra.
34. Ja izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja un 
lietotāja darbība tiek apturēta vai tiek anulēta reģistrācija, 
nav
pieļaujama negatīva ietekme uz uzņēmumā mītošo izmēģinājumu 
dzīvnieku labturību. Dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un
lietotājs ar izmēģinājumu dzīvniekiem rīkojas atbilstoši dienesta 
norādījumiem. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs,
piegādātājs vai 
lietotājs prasa atjaunināt reģistrāciju, ja notiek tādas būtiskas 
izmaiņas audzētāja, piegādātāja vai lietotāja
uzņēmuma struktūrā 
vai darbībā, kas varētu negatīvi ietekmēt dzīvnieku 
labturību.
III. Prasības izmēģinājumu 
dzīvnieku audzētājam, piegādātājam un lietotājam,
prasības 
telpām, izmēģinājumu dzīvnieku labturības prasības, kā arī 
prasības
darbiniekiem
35. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam, piegādātājam un 
lietotājam ir pienākums nodrošināt, ka:
35.1. visiem izmēģinājumu dzīvniekiem ir miteklis, vide, 
barība, ūdens un izmēģinājumu dzīvnieka veselībai un labsajūtai
atbilstoša kopšana;
35.2. izmēģinājumu dzīvnieka fizioloģisko un etoloģisko 
vajadzību apmierināšanas ierobežojumi ir samazināti līdz
minimumam;
35.3. izmēģinājumu dzīvnieka audzēšanas, turēšanas vai 
izmantošanas vides apstākļus pārbauda katru dienu un reģistrē
tos;
35.4. tiek veikti pasākumi, lai nodrošinātu iespējami drīzu 
konstatēto trūkumu vai izmēģinājumu dzīvniekam nodarīto
sāpju, 
ciešanu, diskomforta vai ilgstoša kaitējuma novēršanu.
9
/
91
36. Izmēģinājumu dzīvnieku transportē pienācīgos apstākļos un 
atbilstoši prasībām, kas noteiktas Padomes 2004. gada
22. 
decembra Regulā Nr. 
1/2005
 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas 
un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu
Direktīvās 
64/432/EEK
 un 
93/119/EK
 un Regulā (EK) Nr. 
1255/97
.
37. Šo noteikumu 35.3. apakšpunktā minētos datus glabā vismaz 
piecus gadus un pēc pieprasījuma uzrāda dienestam.
38. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam, piegādātājam vai 
lietotājam un to uzņēmumiem ir pienākums nodrošināt:
38.1. telpas, iekārtas un aprīkojumu, kas piemērots izmitināmo 
dzīvnieku sugai un procedūru veikšanai, ja tās tiek veiktas;
38.2. atbildīgo personu par šo noteikumu III nodaļā minēto 
prasību izpildi.
39. Šo noteikumu 38. punktā minēto iekārtu un aprīkojuma 
konstrukcija, uzbūve un darbības metode nodrošina iespējami
efektīvāku procedūru veikšanu, un to mērķis ir panākt, lai 
uzticamus rezultātus varētu iegūt, izmantojot minimālu dzīvnieku
skaitu un radot tiem minimālas sāpes, ciešanas, dieskomfortu vai 
ilgstošu kaitējumu.
40. Lai nodrošinātu šo noteikumu 38. un 39. punktā minēto 
prasību izpildi, izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam,
piegādātājam 
vai lietotājam un tā uzņēmumam ir pienākums nodrošināt telpas, 
iekārtas, aprīkojumu un labturības prasības
izmēģinājumu 
dzīvnieku turēšanai, izmantošanai un aprūpei atbilstoši šo 
noteikumu 3. pielikumam.
41. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja un lietotāja 
uzņēmumā pastāvīgi ir pietiekams skaits darbinieku, lai
nodrošinātu izmēģinājumu dzīvnieku labturību un zinātniskiem 
mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību atbilstoši
normatīvajiem aktiem.
42. Darbinieki ir attiecīgi izglītoti un apmācīti, pirms veikt 
šādas darbības:
42.1. procedūras ar izmēģinājumu dzīvniekiem;
42.2. procedūru un izmēģinājumu projektu plānošana;
42.3. izmēģinājumu dzīvnieku kopšana;
42.4. izmēģinājumu dzīvnieku nogalināšana.
43. Darbinieki, kas plāno procedūras un izmēģinājumu 
projektus, ir ieguvuši izglītību zinātnes disciplīnā, kas 
attiecas uz
10
/
91
veicamo darbu, viņiem ir zināšanas par konkrēto 
dzīvnieku sugu un ir apgūtas minimālās izmēģinājumu dzīvnieku 
labturības
prasības, kas minētas šo noteikumu 47.1., 47.2., 
47.3., 47.8., 47.10. un 47.11. apakšpunktā.
44. Darbinieki, kas:
44.1. veic procedūras ar izmēģinājumu dzīvniekiem, ir apguvuši 
minimālās izmēģinājumu dzīvnieku labturības prasības
jomās, kas 
minētas šo noteikumu 47. punktā, izņemot šo noteikumu 47.11. 
apakšpunktā minēto jomu, un uzdevumu
veikšanas laikā līdz brīdim, 
kad tie ir apliecinājuši nepieciešamo kompetenci, tos uzrauga 
izmēģinājumu dzīvnieka lietotāja
norīkota persona;
44.2. kopj izmēģinājumu dzīvniekus, ir apguvuši minimālās 
izmēģinājumu dzīvnieku labturības prasības jomā, kas minēta
šo 
noteikumu 47.1., 47.2., 47.3., 47.4., 47.6., 47.7. un 47.9. 
apakšpunktā, un uzdevumu veikšanas laikā līdz brīdim, kad tie ir
apliecinājuši nepieciešamo kompetenci, tos uzrauga izmēģinājumu 
dzīvnieka lietotāja norīkota persona;
44.3. nogalina izmēģinājumu dzīvniekus, ir apguvuši minimālās 
izmēģinājumu dzīvnieku labturības prasības jomā, kas
minēta šo 
noteikumu 47.1., 47.2., 47.3., 47.4., 47.7. un 47.8. apakšpunktā, 
un uzdevumu veikšanas laikā līdz brīdim, kad tie
ir apliecinājuši 
nepieciešamo kompetenci, tos uzrauga izmēģinājumu dzīvnieka 
lietotāja norīkota persona.
45. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam, piegādātājam un 
lietotājam uzņēmumā pastāvīgi (uz vietas) ir viena vai vairākas
personas, kas:
45.1. atbild par uzņēmumā audzējamo, turamo, nogalināmo vai 
izmantojamo izmēģinājumu dzīvnieku labturības un
kopšanas 
pārraudzību;
45.2. nodrošina, ka darbiniekiem ir pieejama informācija par 
izmitināto dzīvnieku sugu;
45.3. atbild par darbinieku atbilstošu izglītību, kompetenci 
un nepārtrauktu apmācību un uzrauga tos, līdz tie ir
apliecinājuši darbam nepieciešamo kompetenci.
46. Par izmēģinājuma projektu atbildīgā persona ir tiesīga 
pildīt šo noteikumu 42.2. apakšpunktā un 45. punktā minētos
pienākumus, ja tā ir saņēmusi atļauju šo noteikumu IX nodaļā 
minētajā kārtībā.
47. Darbinieki, kas veic procedūras ar izmēģinājumu 
dzīvniekiem, kā arī plāno procedūras un izmēģinājumu projektus,
kopj un nogalina izmēģinājumu dzīvniekus, atbilstoši kompetencei 
ir apguvuši minimālās izmēģinājumu dzīvnieku labturības
prasības 
šādās jomās:
11
/
91
47.1. zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību 
regulējošajos normatīvajos aktos noteiktās prasības,
tostarp par 
to iegādi, audzēšanu, kopšanu un izmantošanu zinātniskiem 
mērķiem;
47.2. cilvēku un dzīvnieku attiecību ētika, dzīvības vērtība 
un argumenti par labu vai par sliktu dzīvnieku izmantošanai
zinātniskiem mērķiem;
47.3. bioloģijas pamatelementi un konkrētām sugām raksturīgie 
bioloģijas elementi saistībā ar anatomiju, fizioloģiskajām
īpatnībām, vaislu, ģenētiku un gēnu pārveidi;
47.4. dzīvnieku uzvedība, audzēšana un vides dažādošana;
47.5. attiecīgos gadījumos - izturēšanās metodes un 
procedūras, kas pielāgotas konkrētai sugai;
47.6. dzīvnieku veselības pārvaldība un higiēna;
47.7. izpratne par konkrētām laboratorijas dzīvnieku sugām 
raksturīgu diskomfortu, sāpēm un ciešanām;
47.8. anestēzija, sāpju mazināšanas metodes un izmēģinājumu 
dzīvnieku nogalināšana;
47.9. humānu mērķa parametru izmantošana;
47.10. dzīvnieku aizstāšanas, samazināšanas un pilnveides 
prasības;
47.11. attiecīgos gadījumos - procedūru un izmēģinājuma 
projektu plānošana.
48. Šo noteikumu 42. punktā minētie darbinieki, uzrādot 
sertifikātu vai citu atbilstošu dokumentu, apliecina
,
 ka 
atbilstoši
kompetencei ir apguvuši šo noteikumu 47. punktā 
minētās prasības akreditētā apmācību programmā saskaņā ar Eiropas
Komisijas vadlīnijām "Par vienotas izglītības un apmācības 
sistēmas izveidi", kas pieejamas Zemkopības ministrijas
tīmekļvietnē.
49. Par izmēģinājuma projekta īstenošanu atbildīgā persona 
atbilstoši dienesta izsniegtajai izmēģinājuma projekta atļaujai
dzīvnieka izmantošanai procedūrā nodrošina, ka:
49.1. tiek apturētas nevajadzīgas sāpes, ciešanas, diskomforts 
vai ilgstošs kaitējums, ko izmēģinājumu dzīvniekam
sagādā jebkura 
procedūra; 
12
/
91
49.2. izmēģinājuma projektu īsteno tikai saskaņā ar izsniegto 
izmēģinājuma projekta atļauju un, ja netiek ievēroti tās
nosacījumi, veic un dokumentē attiecīgus pasākumus atbilstības 
nodrošināšanai.
50. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājam, piegādātājam un 
lietotājam ir norīkots praktizējošs veterinārārsts, kam ir īpašas
zināšanas laboratorijas dzīvnieku medicīnā un kuram ir uzticēti 
padomdevēja pienākumi saistībā ar izmēģinājumu dzīvnieku
labsajūtu un ārstēšanu atbilstoši Eiropas Komisijas vadlīnijām 
"Par vienotas izglītības un apmācības sistēmas izveidi", kas
pieejamas Zemkopības ministrijas tīmekļvietnē.
IV. Procedūras un to smaguma 
klasifikācija
51. Procedūru pēc tās smaguma pakāpes katrā gadījumā klasificē 
atsevišķi atbilstoši šo noteikumu 4. pielikumā
minētajiem 
kritērijiem. Procedūras drīkst veikt tikai saistībā ar 
izmēģinājuma projektu, un pēc to smaguma pakāpes tās
klasificē 
šādās grupās:
51.1. neatgriezeniskas;
51.2. vieglas;
51.3. mērenas;
51.4. smagas.
52. Dienests neļauj veikt procedūru, ja tā saistīta ar stiprām 
sāpēm, ciešanām vai diskomfortu, kas var būt ilgstošs un
nevar 
tikt samazināts.
53. Procedūras, kas saistītas ar nopietniem ievainojumiem, 
kuri var izraisīt stipras sāpes, nedrīkst veikt bez 
anestēzijas.
54. Procedūras, ja vien tas nav nepiemēroti, veic, izmantojot 
vispārējo vai vietējo anestēziju, pretsāpju līdzekļus vai citu
piemērotu metodi, lai nodrošinātu, ka sāpes, ciešanas un 
diskomforts izmēģinājumu dzīvniekam tiek samazināts līdz
minimumam.
55. Lai izvērtētu nepieciešamību lietot anestēziju, ņem vērā, 
vai:
13
/
91
55.1. anestēzija izmēģinājumu dzīvnieku netraumē vairāk nekā 
procedūra;
55.2. anestēzija ir savienojama ar izmēģinājuma mērķi.
56. Bez pietiekamas anestēzijas vai atsāpināšanas izmēģinājumu 
dzīvniekam nedod zāles, kas tam neļauj vai traucē
izrādīt 
sāpes.
57. Šo noteikumu 56. punktā minētajā gadījumā izmēģinājumu 
dzīvnieka lietotājs dienestā iesniedz zinātnisku
pamatojumu un 
datus par anestēzijas vai atsāpināšanas režīmu.
58. Dzīvniekam, kas varētu just sāpes pēc anestēzijas 
iedarbības beigām, lieto profilaktisku vai pēcoperācijas
atsāpināšanu vai izmanto citu piemērotu sāpju mazināšanas metodi, 
ja vien tas ir savienojams ar procedūras mērķi.
59. Tiklīdz ir sasniegts procedūras mērķis, tiek veiktas 
darbības dzīvnieka ciešanu mazināšanai.
60. Pēc iespējas izvairās no nāves kā procedūras mērķa 
parametra, to aizstāj ar agrīniem un humāniem mērķa
parametriem. 
Ja nav iespējams izvairīties no nāves kā mērķa parametra, 
procedūru plāno tā, lai:
60.1. nobeigtos pēc iespējas mazāk dzīvnieku;
60.2. pēc iespējas samazinātu dzīvnieka ciešanu ilgumu un 
intensitāti un pēc iespējas nodrošinātu nesāpīgu nāvi.
V. Prasības atkārtotai 
izmēģinājumu dzīvnieku izmantošanai procedūrā
61. Ja iespējams, procedūrā izmanto dzīvnieku, kas iepriekš 
nav ticis izmantots. Vienā vai vairākās procedūrās izmantotu
dzīvnieku atkārtoti izmanto tikai tad, ja ir izpildīti šādi 
nosacījumi:
61.1. iepriekšējās procedūras faktiskais smagums bija viegls 
vai mērens;
61.2. ir pierādīts, ka dzīvnieka vispārējais veselības un 
labsajūtas stāvoklis ir pilnībā atjaunojies;
61.3. nākamā procedūra ir klasificēta kā viegla, mērena vai 
neatgriezeniska;
61.4. tas atbilst praktizējoša veterinārārsta konsultācijām, 
ņemot vērā katra dzīvnieka mūžā pieredzēto.
14
/
91
62. Izņēmuma gadījumā, atkāpjoties no šo noteikumu 61.1. 
apakšpunkta, pēc tam, kad praktizējošs veterinārārsts ir
izmeklējis dzīvnieku, dienests var atļaut atkārtoti izmantot 
dzīvnieku ar nosacījumu, ka dzīvnieks pēc veiktās procedūras, kas
rada tam ievērojamas sāpes, diskomfortu vai līdzīgas ciešanas, 
netiek izmantots vairāk kā vienu reizi.
63. Procedūru uzskata par pabeigtu, ja vairs nav jāveic nekādi 
novērojumi par šo procedūru vai - attiecībā uz jaunām
ģenētiski 
modificētu dzīvnieku līnijām - ja pēcnācējiem vairs netiek 
novērotas sāpes, ciešanas, diskomforts vai ilgstošs
kaitējums, 
vai tiem vairs nevajadzētu just sāpes, ciešanas, diskomfortu vai 
ilgstošu kaitējumu, kurš līdzinās tam, ko izraisa
adatas 
ievadīšana, vai ir stiprāks par to.
64. Procedūras beigās praktizējošs veterinārārsts lemj, vai 
izmēģinājumu dzīvnieks ir atstājams dzīvs, un dokumentē to.
Izmēģinājumu dzīvnieku nogalina, ja uzskata, ka tas varētu 
turpināt just mērenas vai stipras sāpes, ciešanas, diskomfortu 
vai
ilgstošu kaitējumu.
65. Ja izmēģinājumu dzīvnieku atstāj dzīvu, tas saņem 
veselības stāvoklim atbilstošu kopšanu un izmitināšanu.
VI. Izmēģinājumu dzīvnieku 
nogalināšanas metodes
66. Izmēģinājumu dzīvnieku nogalina, sagādājot tam pēc 
iespējas mazākas sāpes, ciešanas un diskomfortu.
67. Izmēģinājumu dzīvnieku nogalina kompetenta persona 
izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja vai lietotāja
uzņēmumā.
68. Lauka pētījumos izmēģinājumu dzīvnieku var nogalināt 
kompetenta persona ārpus izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja,
piegādātāja vai lietotāja uzņēmuma.
69. Šo noteikumu 5. pielikumā minēto izmēģinājumu dzīvnieku 
nogalināšanai izmanto šajā pielikumā noteiktu atbilstošu
nogalināšanas metodi.
70. Dienests var atļaut neizmantot šo noteikumu 5. pielikumā 
minēto nogalināšanas metodi, ja zinātnisks pamatojums
apliecina:
70.1. ka nogalināšanas metode, ko izvēlējies izmēģinājumu 
dzīvnieka lietotājs, uzskatāma par vismaz tikpat humānu kā
konkrētajam izmēģinājumu dzīvniekam noteiktā nogalināšanas 
metode; 
15
/
91
70.2. ka, izmantojot šo noteikumu 5. pielikumā minēto 
nogalināšanas metodi, procedūras mērķi nevar sasniegt.
71. Šo noteikumu 67., 68. un 69. punktu nepiemēro, ja 
izmēģinājumu dzīvnieks nogalināms ārkārtas apstākļos dzīvnieka
labturības, sabiedrības veselības un sabiedrības drošības 
aizsardzības, dzīvnieku veselības vai ar vides apsvērumiem 
saistītu
iemeslu dēļ.
72. Nogalinātos izmēģinājumu dzīvniekus savāc, pārstrādā un 
likvidē atbilstoši normatīvajiem aktiem par tādu dzīvnieku
izcelsmes blakusproduktu un atvasinātu produktu apriti, kas nav 
paredzēti cilvēku patēriņam.
73. Procedūrā izmantoto izmēģinājumu dzīvnieku vai 
izmantošanai procedūrā paredzēto, bet neizmantoto izmēģinājumu
dzīvnieku var:
73.1. izmitināt jaunā mājvietā;
73.2. palaist brīvībā tam piemērotā dzīvotnē, ja tas ir 
savvaļas dzīvnieks;
73.3. atdot atpakaļ sugai atbilstošā audzēšanas sistēmā.
74. Šo noteikumu 73. punktā minētos nosacījumus piemēro, 
ja:
74.1. to atļauj izmēģinājumu dzīvnieka veselības 
stāvoklis;
74.2. izmēģinājumu dzīvnieks neapdraud cilvēku vai citu 
dzīvnieku veselību, kā arī vidi;
74.3. ir veikti piemēroti pasākumi, lai sargātu dzīvnieka 
labsajūtu.
75. Ja tiek īstenots šo noteikumu 73.1. apakšpunktā minētais 
pasākums, izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs
un 
lietotājs to dara atbilstoši izstrādātajai jaunu mājvietu 
programmai, kas nodrošina izmitinātā dzīvnieka socializāciju,
ievērojot dzīvnieku aizsardzības jomu regulējošo normatīvo aktu 
prasības.
76. Ja savvaļas dzīvnieku plānots palaist brīvībā savā 
dzīvotnē, izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un 
lietotājs,
ja nepieciešams, pirms tam īsteno izmēģinājumu 
dzīvnieka rehabilitācijas programmu, ievērojot dzīvnieku 
aizsardzības jomu
regulējošo normatīvo aktu prasības.
16
/
91
77. Izmēģinājumā izmantotos izmēģinājumu dzīvniekus un no tiem 
iegūtos produktus aizliegts lietot pārtikā, izņemot:
77.1. Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra 
Regulas (EK) Nr. 
1831/2003
 par dzīvnieku ēdināšanā
lietotām 
piedevām 3. panta 2. punktā minēto gadījumu;
77.2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra 
Regulas (EK) Nr. 
1069/2009
, ar ko nosaka veselības
aizsardzības 
noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un 
atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti
cilvēku patēriņam, 
un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 
1774/2002
 (Dzīvnieku izcelsmes 
blakusproduktu regula), 8. panta "a"
punkta "iv" apakšpunktā 
minēto gadījumu.
VII. Prasības dzīvnieku labturības 
struktūrai un struktūras uzdevumi
78. Katrs izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un 
lietotājs izveido dzīvnieku labturības struktūru.
79. Dzīvnieku labturības struktūrā darbojas persona vai 
personas, kas uzņēmumā atbild par izmēģinājumu dzīvnieku
labturību un kopšanu. Izmēģinājumu dzīvnieku lietotājam tas ir 
zinātniskā personāla pārstāvis.
80. Norīkots praktizējošs veterinārārsts atbilstoši 
kompetencei sniedz ieguldījumu dzīvnieku labturības struktūrā, 
tostarp
sniedzot konsultācijas par dzīvnieku slimību, veselību un 
labturību, par dzīvnieku aizstāšanas, samazināšanas un pilnveides
principu ievērošanu, procedūru smaguma izvērtēšanu un citas 
konsultācijas, kas saistītas ar zinātniskiem mērķiem
izmantojamo 
dzīvnieku aizsardzību.
81. Ja izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja un 
lietotāja darbības apjoms ir mazs, dzīvnieku labturības
struktūras uzdevumu izpildi nodrošina, izmantojot citu 
izmēģinājumu dzīvnieku audzētāju, piegādātāju un lietotāju 
izveidoto
dzīvnieku labturības struktūru.
82. Dzīvnieku labturības struktūra nodrošina vismaz šādu 
uzdevumu izpildi:
82.1. konsultēt darbiniekus, kas nodarbojas ar izmēģinājumu 
dzīvniekiem, labturības jautājumos, kas ir saistīti ar šo
dzīvnieku ieguvi, izmitināšanu, kopšanu un izmantošanu;
82.2. konsultēt darbiniekus par aizstāšanas, samazināšanas un 
pilnveides prasību piemērošanu un pastāvīgi viņus
informēt par 
tehnikas un zinātnes atziņām saistībā ar minēto prasību 
piemērošanu;
17
/
91
82.3. informēt par jaunas mājvietas atrašanas programmām, 
tostarp arī par jaunajā mājvietā izmitināmo izmēģinājumu
dzīvnieku pienācīgu socializāciju, un nodrošināt informācijas 
apmaiņu ar citiem izmēģinājumu dzīvnieku lietotājiem un
audzētājiem;
82.4. ieviest un pārskatīt iekšējos darbības procesus 
attiecībā uz uzraudzību, ziņošanu un pēckontroli saistībā ar
uzņēmumā izmitinātā vai izmantotā izmēģinājumu dzīvnieka 
labturību;
82.5. sekot izmēģinājumu projektu attīstībai un rezultātiem, 
ņemot vērā ietekmi uz izmantotajiem izmēģinājumu
dzīvniekiem un 
nosakot elementus, kas vēl vairāk veicina aizstāšanu, 
samazināšanu un pilnveidi, un konsultēt par šiem
elementiem;
82.6. konsultēties izmēģinājumu dzīvnieku labturības un 
aizsardzības jomā ar zinātniskiem mērķiem izmantojamo
dzīvnieku 
aizsardzības komiteju;
82.7. vismaz trīs gadus pēc pēdējā ieraksta saglabāt 
dokumentāciju par dzīvnieku labturības struktūras sniegtajām
konsultācijām un lēmumiem saistībā ar šīm konsultācijām.
83. Šo noteikumu 82.7. apakšpunktā minēto dokumentāciju pēc 
pieprasījuma uzrāda dienestam.
VIII. Informācijas reģistrēšanas 
un apkopošanas, pārskatu iesniegšanas un
dokumentācijas 
glabāšanas kārtība
84. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un lietotājs 
glabā dokumentāciju vismaz par:
84.1. audzēto, iegūto, piegādāto, procedūrās izmantoto, 
procedūrās atkārtoti izmantoto, brīvībā palaisto vai jaunā 
mājvietā
izmitināto izmēģinājumu dzīvnieku skaitu un sugu;
84.2. dzīvnieku izcelsmi, tostarp par to, vai tie ir audzēti 
izmantošanai procedūrās;
84.3. dienu, kad dzīvnieki iegūti, piegādāti, palaisti brīvībā 
vai izmitināti jaunā mājvietā;
84.4. personu, no kuras dzīvnieki ir iegūti;
18
/
91
84.5. dzīvnieku saņēmēju (vārds, uzvārds vai nosaukums un 
adrese);
84.6. katrā uzņēmumā nobeigušos un nogalināto izmēģinājumu 
dzīvnieku skaitu un sugu. Attiecībā uz izmēģinājumu
dzīvniekiem, 
kas nobeigušies, norāda nāves cēloni, ja tas ir zināms;
84.7. izmēģinājumu dzīvnieku lietotājiem - par izmēģinājumu 
projektiem, kuros izmēģinājumu dzīvnieki ir izmantoti.
85. Šo noteikumu 84. punktā minēto dokumentāciju glabā vismaz 
piecus gadus un pēc pieprasījuma uzrāda dienestam.
86. Par katru suni, kaķi un primātu, kas nav cilvēkveidīgais 
primāts, izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un
lietotājs glabā šādus datus:
86.1. identitāte;
86.2. dzimšanas vieta un laiks (ja zināms);
86.3. vai dzīvnieks ir audzēts izmantošanai procedūrās;
86.4. par primātiem, kas nav cilvēkveidīgie primāti, - vai 
dzīvnieks ir nebrīvē audzētu primātu pēctecis.
87. Katram sunim, kaķim un primātam, kas nav cilvēkveidīgais 
primāts, izveido individuālu biogrāfisko uzskaites kartīti, ko
aizpilda, kamēr dzīvnieks tiek turēts atbilstoši zinātniskiem 
mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzības jomu regulējošiem
normatīvajiem aktiem.
88. Biogrāfisko uzskaites kartīti izveido, dzīvniekam 
piedzimstot vai iespējami drīz pēc tam, un turpmāk tajā iekļauj
būtiskas ziņas par konkrētā dzīvnieka vairošanos, veterināro 
aprūpi un socializāciju, kā arī par izmēģinājumu projektiem,
kuros tas ticis izmantots.
89. Šo noteikumu 86., 87. un 88. punktā minētos datus glabā 
vismaz trīs gadus pēc dzīvnieka nāves vai izmitināšanas
jaunā 
mājvietā un pēc pieprasījuma uzrāda dienestam.
90. Ja dzīvnieks tiek izmitināts jaunā mājvietā, kopā ar 
dzīvnieku nosūta attiecīgo individuālajā biogrāfiskajā uzskaites
kartītē norādīto informāciju (tostarp par veterināro aprūpi un 
socializāciju) un mājas (istabas) dzīvnieka pasi vai vakcinācijas
apliecību.
19
/
91
91. Ikvienu suni, kaķi vai primātu, kas nav cilvēkveidīgais 
primāts, izmantojot pēc iespējas nesāpīgāku paņēmienu, iezīmē
ar 
pastāvīgu individuālu pazīšanas zīmi. Iezīmēšanu izdara līdz 
dzīvnieka atšķiršanai no mātes atbilstoši mājas (istabas)
dzīvnieku reģistrācijas jomu regulējošajiem normatīvajiem 
aktiem.
92. Ja suni, kaķi vai primātu, kas nav cilvēkveidīgais 
primāts, pirms atšķiršanas no mātes pārved no viena audzētāja,
piegādātāja un lietotāja pie cita un ja nav lietderīgi to 
iepriekš iezīmēt, saņēmējs glabā dokumentāciju, kurā ir norādīta
dzīvnieka māte, līdz dzīvnieks tiek attiecīgi iezīmēts.
93. Ja izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un 
lietotājs saņem no mātes atšķirtu suni, kaķi vai primātu, kas nav
cilvēkveidīgais primāts, dzīvnieku iespējami drīz iezīmē ar 
pastāvīgu pazīšanas zīmi, izmantojot pēc iespējas nesāpīgāku
paņēmienu saskaņā ar mājas (istabas) dzīvnieku reģistrācijas jomu 
regulējošajiem normatīvajiem aktiem.
94. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un lietotājs 
triju darbdienu laikā pēc dienesta pieprasījuma
saņemšanas paziņo 
iemeslus, kādēļ dzīvnieks nav iezīmēts.
95. Izmēģinājumu dzīvnieka audzētājs, piegādātājs un lietotājs 
visu attiecīgo dokumentāciju, tostarp izmēģinājuma
projekta 
atļauju dzīvnieka izmantošanai procedūrā un izmēģinājuma projekta 
izvērtēšanas iznākumu, glabā vismaz trīs gadus
pēc izmēģinājuma 
projekta atļaujas dzīvnieka izmantošanai procedūrā beigu datuma 
vai pēc 
Dzīvnieku aizsardzības likuma
26.
1
 panta
 
trešajā daļā minētā termiņa beigām un pēc pieprasījuma uzrāda 
dienestam.
96. Dokumentāciju par izmēģinājuma projektiem, kuri tiek 
retrospektīvi izvērtēti atbilstoši šo noteikumu XII nodaļai, 
glabā
līdz šīs izvērtēšanas pabeigšanai.
97. Izmēģinājumu dzīvnieka lietotājs, kas ir saņēmis 
izmēģinājuma projekta atļauju dzīvnieka izmantošanai procedūrā, 
un
izmēģinājumu dzīvnieka audzētājs, kas audzē ģenētiski 
pārveidotus dzīvniekus, kuriem ir tīši veidots un izpaužas 
kaitīgs
fenotips, līdz kārtējā gada 1. martam elektroniski 
iesniedz dienestā pārskatu par izmēģinājumu dzīvnieku izmantošanu
procedūrā iepriekšējā gadā saskaņā ar šo noteikumu 6. 
pielikumu.
IX. Kārtība, kādā par izmēģinājuma 
projektu atbildīgajai personai izsniedz un anulē
atļauju
98. Lai par izmēģinājuma projektu atbildīgā persona, kas ir 
atbildīga arī par izmēģinājuma, izmēģinājumā iesaistīto
20
/
91
personu 
un izmēģinājumu dzīvnieku pārraudzību (turpmāk - atbildīgā 
persona), saņemtu atļauju, tā dienestā iesniedz:
98.1. iesniegumu, kurā norāda fiziskās personas vārdu, 
uzvārdu, personas kodu, dzīvesvietas adresi, tālruņa numuru un 
e-
pasta adresi;
98.2. izglītības dokumenta kopiju par akadēmisko izglītību ar 
izmēģinājumiem saistītajās jomās (medicīna, bioloģija,
farmakoloģija, veterinārmedicīna);
98.3. Eiropas Laboratorijas dzīvnieku zinātnes asociāciju 
federācijas dokumenta kopiju, kas apliecina attiecīgā moduļa
apmācības kursa apgūšanu.
99. Dienests pārliecinās par valsts nodevas samaksu par 
atļaujas izsniegšanu atbildīgajai personai.
100. Dienests piecu darbdienu laikā pēc šo noteikumu 98. 
punktā minētā iesnieguma un tam pievienoto dokumentu
saņemšanas 
un izvērtēšanas pieņem vienu no šādiem lēmumiem:
100.1. izsniegt atļauju atbildīgajai personai;
100.2. atteikt atļaujas izsniegšanu atbildīgajai personai.
101. Dienests triju darbdienu laikā pēc šo noteikumu 100. 
punktā minētā lēmuma pieņemšanas to rakstiski paziņo
atbildīgajai 
personai. Ja pieņemts lēmums izsniegt atļauju atbildīgajai 
personai, dienests triju darbdienu laikā pēc lēmuma
pieņemšanas 
izsniedz minēto atļauju.
102. Dienests pieņem lēmumu anulēt atļauju, ja konstatē, ka 
kāda izmēģinājuma projekta īstenošana neatbilst
izsniegtajai 
izmēģinājuma projekta atļaujai dzīvnieka izmantošanai 
procedūrā.
103. Dienests triju darbdienu laikā lēmumu par atļaujas 
anulēšanu rakstiski paziņo atbildīgajai personai un izmēģinājumu
dzīvnieku lietotājiem, kuru izmēģinājumu projektos ir iesaistīta 
minētā atbildīgā persona.
104. Izmēģinājumu dzīvnieku lietotājs piecu darbdienu laikā 
pēc šo noteikumu 103. punktā minētā lēmuma saņemšanas
paziņo 
dienestam citu par izmēģinājuma projektu atbildīgo personu.
X. Kārtība, kādā izsniedz, groza, 
atjauno un anulē izmēģinājuma projekta atļauju
21
/
91
105. Izmēģinājuma projekti netiek īstenoti, ja nav saņemts 
dienesta pozitīvs izmēģinājuma projekta izvērtējums saskaņā
ar šo 
noteikumu XI nodaļu.
106. Lai īstenotu izmēģinājuma projektu, izmēģinājumu 
dzīvnieka lietotājs saņem no dienesta izmēģinājuma projekta
atļauju. Izmēģinājuma projekts tiek īstenots saskaņā ar izsniegto 
izmēģinājuma projekta atļauju.
107. Līdz ar izmēģinājuma projekta atļaujas beigām beidzas 
visas izmēģinājuma procedūras.
108. Lai saņemtu izmēģinājuma projekta atļauju, par projektu 
atbildīgā persona vai izmēģinājumu dzīvnieka lietotājs
(turpmāk - 
iesnieguma iesniedzējs) dienestā iesniedz iesniegumu. Iesniegumā 
norāda:
108.1. izmēģinājumu dzīvnieku lietotāju;
108.2. izmēģinājuma projekta norises vietu (vai informāciju 
par vietu ārpus izmēģinājumu dzīvnieku lietotāja uzņēmuma
telpām, 
kur notiks procedūra);
108.3. par projektu atbildīgās personas vārdu, uzvārdu un 
izsniegtās atļaujas numuru;
108.4. to personu vārdus un uzvārdus, kuras veiks izmēģinājuma 
projektā minētās darbības;
108.5. par izmēģinājuma projekta īstenošanu atbildīgo 
personu;
108.6. procedūras sākuma un beigu datumu.
109. Šo noteikumu 108. punktā minētajam iesniegumam 
pievieno:
109.1. izmēģinājuma projektu, kurā norāda:
109.1.1. izmēģinājuma projekta nosaukumu;
109.1.2. izmēģinājuma projekta un procedūru mērķi (tostarp 
aktualitāti un novitāti);
109.1.3. paredzamos izmēģinājuma projekta zinātniskos 
rezultātus un izglītojošo vērtību;
109.1.4. pamatojumu un attaisnojumu dzīvnieku izmantošanai, 
ieskaitot izcelsmi, skaitu, sugu un dzīves posmu;
22
/
91
109.1.5. pamatojumu un attaisnojumu procedūrām;
109.1.6. metodes, ko paredzēts lietot, lai aizstātu, 
samazinātu un pilnveidotu izmēģinājumu dzīvnieku izmantošanu
procedūrās;
109.1.7. plānotās anestēzijas, atsāpināšanas un citas sāpju 
mazināšanas metodes;
109.1.8. jebkādu ciešanu samazināšanas, novēršanas un 
atvieglošanas veidu izmēģinājumu dzīvniekiem no dzimšanas
līdz 
nāvei, ja nepieciešams;
109.1.9. humānu mērķa parametru izmantošanu;
109.1.10. eksperimentālo vai novērojumu stratēģiju un 
statistikas informāciju, lai līdz minimumam samazinātu dzīvnieku
skaitu, tiem radītās sāpes, ciešanas, diskomfortu un ietekmi uz 
vidi, ja nepieciešams;
109.1.11. izmēģinājumu dzīvnieku atkārtotas izmantošanas 
kumulatīvās ietekmes izvērtējumu;
109.1.12. ieteikto procedūru smaguma klasifikāciju;
109.1.13. attiecīgos gadījumos - izvairīšanos no procedūru 
nevajadzīgas dublēšanās;
109.1.14. izmēģinājumu dzīvnieku izmitināšanas, audzēšanas un 
kopšanas apstākļus;
109.1.15. izmēģinājumu dzīvnieku nogalināšanas metodes;
109.1.16. izmēģinājuma projektā iesaistīto personu 
kompetenci;
109.1.17. to procedūrās veicamo manipulāciju uzskaitījumu un 
aprakstu, kurām tiks pakļauti izmēģinājumu dzīvnieki;
109.1.18. kaitējumu un ieguvumu izvērtējumu;
109.2. izmēģinājuma projekta netehnisku kopsavilkumu;
109.3. ja nepieciešams, pilnvarojumu par tiesībām iesniegt 
dokumentus izmēģinājumu dzīvnieku lietotāja vārdā.
23
/
91
110. Izmēģinājumu dzīvnieka lietotājs, ievērojot intelektuālā 
īpašuma un konfidenciālas informācijas aizsardzību,
izmēģinājuma 
projekta netehniskajā kopsavilkumā norāda:
110.1. informāciju par izmēģinājuma projekta mērķiem, tostarp 
par paredzamajiem kaitējumiem un ieguvumiem, kā arī
ziņas par 
izmantojamo dzīvnieku skaitu un sugu;
110.2. apliecinājumu, ka tiek ievērotas aizstāšanas, 
samazināšanas un pilnveides prasības.
111. Izmēģinājuma projekta netehniskais kopsavilkums ir 
anonīms, un tajā nav iekļauti izmēģinājumu dzīvnieka lietotāja
vai tā darbinieku vārdi vai nosaukumi un adreses.
112. Ja ir iesniegts nepilnīgs vai nepareizs šo noteikumu 
108., 109. un 110. punktā minētais iesniegums un pārējie
dokumenti, dienests pēc iespējas ātri informē iesnieguma 
iesniedzēju par nepieciešamību iesniegt jebkādus papildu
dokumentus un par iespējamo ietekmi uz 
Dzīvnieku aizsardzības 
likuma
 
26.
1
 panta
 trešajā daļā noteikto termiņu.
113. Dienests 10 darbdienu laikā pēc šo noteikumu 108., 109. 
un 110. punktā minēto dokumentu iesniegšanas pārbauda,
vai ir 
iesniegti visi dokumenti, un iesnieguma iesniedzējam paziņo:
113.1. ka saņemti visi nepieciešamie dokumenti un iesniegums 
tiks izskatīts 
Dzīvnieku aizsardzības likuma
 
26.
1
 
panta
trešajā daļā noteiktajā termiņā;
113.2. ka piecu darbdienu laikā no paziņošanas dienas 
jāiesniedz nepieciešamie papildu dokumenti.
114. Ja iesnieguma iesniedzējs šo noteikumu 113.2. apakšpunktā 
noteiktajā termiņā neiesniedz nepieciešamos papildu
dokumentus, 
dienests pieņem lēmumu neizsniegt izmēģinājuma projekta atļauju 
dzīvnieka izmantošanai procedūrā un minēto
lēmumu triju darbdienu 
laikā rakstiski paziņo iesnieguma iesniedzējam.
115. Dienests izsniedz izmēģinājuma projekta atļauju tikai tām 
procedūrām, kurām ir:
115.1. veikta izmēģinājuma projekta izvērtēšana saskaņā ar šo 
noteikumu XI nodaļu un saņemts pozitīvs vērtējums;
115.2. atbilstoši procedūru smaguma klasifikācijai un šo 
noteikumu IV nodaļai noteikta procedūras smaguma pakāpe.
116. Dienests 
Dzīvnieku aizsardzības likuma
 
26.
1
 
panta trešajā daļā noteiktajā termiņā izvērtē saskaņā ar šo 
noteikumu
24
/
91
108. punktu iesniegto iesniegumu un šo noteikumu 109. 
un 110. punktā minētos dokumentus un pieņem vienu no šādiem
lēmumiem:
116.1. izsniegt izmēģinājuma projekta atļauju;
116.2. atteikt izmēģinājuma projekta atļaujas izsniegšanu.
117. Ja dienests pieņem lēmumu pagarināt 
Dzīvnieku 
aizsardzības likuma
 
26.
1
 panta
 trešajā daļā minēto 
iesnieguma
izskatīšanas termiņu līdz 15 darbdienām, tas rakstiski 
informē iesnieguma iesniedzēju pirms pamattermiņa beigām.
118. Dienests triju darbdienu laikā rakstiski paziņo lēmumu 
iesnieguma iesniedzējam.
119. Ja pieņemts lēmums izsniegt izmēģinājuma projekta 
atļauju, dienests triju darbdienu laikā pēc lēmuma pieņemšanas
to 
izsniedz iesnieguma iesniedzējam, norādot:
119.1. izmēģinājumu dzīvnieka lietotāju, kas sāk izmēģinājuma 
projektu;
119.2. par izmēģinājuma projekta īstenošanu atbildīgo personu 
un izmēģinājuma projekta atbilstību izsniegtajai
izmēģinājuma 
projekta atļaujai;
119.3. ja nepieciešams, - uzņēmumu, kurā izmēģinājuma projekts 
tiks īstenots;
119.4. īpašus nosacījumus, ja tādi izriet no izmēģinājuma 
projekta izvērtēšanas, tostarp - vai izmēģinājuma projektu
izvērtē retrospektīvi, un termiņu, līdz kuram jāiesniedz šo 
noteikumu 132. punktā norādītā informācija;
119.5. atļaujas derīguma termiņu, kas nav ilgāks par pieciem 
gadiem.
120. Ja izmēģinājuma projektā ievieš tādas izmaiņas, kas var 
negatīvi ietekmēt izmēģinājumu dzīvnieku labturību, vai
mainījusies informācija, kas dienestam iesniegta saskaņā ar šo 
noteikumu 108., 109. un 110. punktu, iesnieguma iesniedzējs
dienestā iesniedz iesniegumu, kurā norāda attiecīgās 
izmaiņas.
121. Dienests 10 darbdienu laikā izvērtē šo noteikumu 120. 
punktā minēto iesniegumu un pieņem vienu no šādiem
lēmumiem:
121.1. izdarīt grozījumus izmēģinājuma projekta atļaujā, ja 
iesniegumā norādītās izmaiņas nav tieši attiecināmas uz
25
/
91
izmēģinājuma projektu (piemēram, par izmēģinājuma projekta 
īstenošanu atbildīgās personas uzvārda maiņa);
121.2. atjaunot (piemēram, atļaut izdarīt izmaiņas procedūrā) 
izmēģinājuma projekta atļauju, ja iesniegumā norādītās
izmaiņas 
tieši attiecas uz izmēģinājuma projektu, kā arī var negatīvi 
ietekmēt izmēģinājumu dzīvnieku labturību, un ja, vērtējot
izmaiņas šo noteikumu XI nodaļā noteiktajā kārtībā, saņemts 
pozitīvs vērtējums;
121.3. atteikt izdarīt grozījumus izmēģinājuma projekta 
atļaujā vai atjaunot to.
122. Dienests triju darbdienu laikā rakstiski paziņo lēmumu 
iesnieguma iesniedzējam, un, ja pieņemts šo noteikumu
121.1. vai 
121.2. apakšpunktā minētais lēmums par grozījumu izdarīšanu 
izmēģinājuma projekta atļaujā vai tās atjaunošanu,
vajadzīgs 
turpmāks labvēlīgs izmēģinājuma projekta izvērtējuma 
iznākums.
123. Ja izmēģinājuma projekta īstenošana neatbilst 
izsniegtajai izmēģinājuma projekta atļaujai, dienests pieņem 
lēmumu
anulēt izmēģinājuma projekta atļauju un triju darbdienu 
laikā lēmumu rakstiski paziņo iesnieguma iesniedzējam.
Izmēģinājumu dzīvnieka lietotājs rīkojas saskaņā ar dienesta 
norādījumiem.
124. Ja dienests pieņem lēmumu anulēt izsniegto izmēģinājuma 
projekta atļauju, tas nedrīkst negatīvi ietekmēt
izmēģinājuma 
projektā izmantoto vai izmantošanai paredzēto izmēģinājumu 
dzīvnieku labturību un izmēģinājumu dzīvnieku
lietotājs rīkojas 
atbilstoši dienesta norādījumiem.
125. Izmēģinājumu dzīvnieka lietotājs pirms pakalpojuma 
saņemšanas saskaņā ar normatīvajiem aktiem par kārtību, kādā
veicama samaksa par Pārtikas un veterinārā dienesta valsts 
uzraudzības un kontroles darbībām un maksas pakalpojumiem,
sedz 
izmaksas, kas saistītas ar izmēģinājuma projekta atļaujas 
izsniegšanu.
XI. Izmēģinājuma projekta 
izvērtēšana
126. Lai izsniegtu izmēģinājuma projekta atļauju, dienests 
izvērtē izmēģinājuma projektu, nodrošinot izvērtēšanas procesa
pārskatāmību atbilstoši zinātniskiem mērķiem izmantojamo 
dzīvnieku aizsardzību regulējošo normatīvo aktu prasībām.
127. Izmēģinājuma projektu izvērtē tik detalizēti, cik tas ir 
nepieciešams attiecīgajam izmēģinājuma projekta veidam.
Izvērtēšanas gaitā pārliecinās par izmēģinājuma projekta 
atbilstību šādiem kritērijiem:
127.1. izmēģinājuma projekts ir pamatots no zinātnes vai 
izglītības viedokļa vai arī tā īstenošana noteikta normatīvajos
26
/
91
aktos;
127.2. izmēģinājuma projekta mērķi attaisno dzīvnieku 
izmantošanu;
127.3. izmēģinājuma projekts plānots tā, lai procedūras būtu 
iespējams veikt, cik vien iespējams, humāni un videi
nekaitīgi.
128. Lai izvairītos no procedūru dublēšanās, dienests atzīst 
citu dalībvalstu datus, kas iegūti, veicot Eiropas Savienībā
zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzības jomā 
atzītas procedūras, izņemot gadījumus, ja sabiedrības
veselības, 
drošības vai vides aizsardzības nolūkā attiecībā uz šiem datiem 
jāveic papildu procedūras.
129. Izmēģinājuma projekta izvērtējumā iekļauj:
129.1. izmēģinājuma projekta mērķa izvērtējumu, paredzamos 
zinātniskos ieguvumus vai izglītojošo vērtību;
129.2. izvērtējumu par to, kā izmēģinājuma projektā ievērota 
prasība par dzīvnieku izmantošanas aizstāšanu,
samazināšanu un 
pilnveidi;
129.3. procedūru smaguma klasifikācijas izvērtējumu un 
kategoriju piešķiršanu;
129.4. izmēģinājuma projekta kaitējuma un ieguvumu analīzi, 
lai izvērtētu, vai kaitējums dzīvniekiem ciešanu, sāpju un
diskomforta ziņā ir attaisnojams ar gaidāmo rezultātu, ņemot vērā 
ētiskos apsvērumus, un vai tas var dot labumu cilvēkiem,
dzīvniekiem vai videi;
129.5. izvērtējumu par:
129.5.1. izmēģinājumu dzīvnieku nogalināšanas metodi;
129.5.2. apdraudēto sugu īpatņiem;
129.5.3. primātiem, kas nav cilvēkveidīgie primāti;
129.5.4. savvaļā sagūstītiem dzīvniekiem;
129.5.5. izmantošanai procedūrās audzēto dzīvnieku (vai 
norādītā suga ir ar viszemāko iespējamo jutību, vai tā ir
27
/
91
piemērota izmēģinājuma projektā paredzēto procedūru veikšanai un 
izmēģinājuma projekta mērķa sasniegšanai);
129.5.6. procedūrām (vai ar izmēģinājuma projektā norādīto 
metodiku ir iespējams sasniegt izvirzīto mērķi);
129.5.7. anestēziju;
129.5.8. atkārtotu dzīvnieku izmantošanu;
129.5.9. izmēģinājumu dzīvnieku kopšanu un izmitināšanu;
129.6. vai un kad izmēģinājuma projekts izvērtējams 
retrospektīvi.
130. Izvērtējot izmēģinājuma projektu, ievēro intelektuālā 
īpašuma un konfidenciālās informācijas aizsardzības principus,
izvērtēšanu veic objektīvi un tajā var ietvert neatkarīgu personu 
atzinumus.
131. Dienests izmēģinājuma projekta izvērtēšanā var piesaistīt 
ekspertus (pētniekus), īpaši ar zināšanām šādās jomās:
131.1. zinātnes jomas, kurās izmanto dzīvniekus, tostarp 
aizstāšana, samazināšana un pilnveide attiecīgajās jomās;
131.2. eksperimentu plānošana, attiecīgos gadījumos arī 
statistika;
131.3. veterinārmedicīnas prakse darbības jomā, kas saistīta 
ar izmēģinājumu (laboratorijas) dzīvniekiem, vai
veterinārmedicīnas prakse darbības jomā, kas saistīta ar savvaļas 
dzīvniekiem, ja nepieciešams;
131.4. to sugu dzīvnieku audzēšana un kopšana, kuru īpatņus 
paredzēts izmantot.
XII. Retrospektīvā 
izvērtēšana
132. Par izmēģinājuma projektu atbildīgā persona 30 dienu 
laikā pēc izmēģinājuma projekta beigām dienestā iesniedz:
132.1. informāciju par izmēģinājuma projekta mērķi un tā 
sasniegšanu;
132.2. analītisku aprakstu par izmēģinājumu dzīvniekam 
nodarīto kaitējumu, ja tas atšķiras no iesniegumā minētā, kā arī
izmantoto izmēģinājumu dzīvnieku skaitu, sugu un procedūru 
smagumu;
28
/
91
132.3. informāciju par īstenotajiem pasākumiem, kas 
veicinājuši dzīvnieku izmantošanas aizstāšanu, samazināšanu un
pilnveidi.
133. Pamatojoties uz šo noteikumu 132. punktā minētajiem 
dokumentiem, dienests izvērtē:
133.1. vai ir sasniegti izmēģinājuma projekta mērķi;
133.2. dzīvniekiem nodarīto kaitējumu, tostarp izmantoto 
izmēģinājumu dzīvnieku skaitu, sugu un procedūru smagumu;
133.3. elementus, kas var veicināt aizstāšanas, samazināšanas 
un pilnveides prasības turpmāku īstenošanu.
134. Retrospektīvi izvērtē izmēģinājuma projektus, kuros:
134.1. izmanto primātus, kas nav cilvēkveidīgie primāti;
134.2. ietvertās procedūras klasificētas kā smagas.
135. Neskarot šo noteikumu 134. punktu un atkāpjoties no šo 
noteikumu 129.6. apakšpunkta, dienests retrospektīvi
neizvērtē 
izmēģinājuma projektus, kuros izmanto tikai tādas procedūras, kas 
klasificētas kā vieglas vai neatgriezeniskas.
XIII. Uzraudzība un kontrole
136. Dienests regulāri veic visu izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētāju, piegādātāju un lietotāju un to uzņēmumu pārbaudes
atbilstoši zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību 
regulējošo normatīvo aktu prasībām.
137. Dienests nosaka pārbaužu biežumu, izvērtējot katra 
izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja un lietotāja un to
uzņēmumu riska analīzi un ņemot vērā:
137.1. izmitināto dzīvnieku skaitu un sugu;
137.2. kā izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un 
lietotājs līdz šim ir pildījis zinātniskiem mērķiem izmantojamo
dzīvnieku aizsardzību regulējošo normatīvo aktu prasības;
137.3. attiecīgā izmēģinājumu dzīvnieku lietotāja īstenoto 
izmēģinājumu projektu skaitu un veidu; 
29
/
91
137.4. jebkuru informāciju, kas varētu liecināt par 
izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, piegādātāja un lietotāja un to
uzņēmumu neatbilstību prasībām, kas noteiktas normatīvajos aktos 
par zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku
aizsardzību.
138. Katru gadu atbilstoši šo noteikumu 137. punktā minētajai 
riska analīzei pārbauda vismaz vienu trešdaļu
izmēģinājumu 
dzīvnieku lietotāju. Ja izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, 
piegādātājs un lietotājs nodarbojas ar primātiem, kas
nav 
cilvēkveidīgie primāti, to pārbauda vismaz reizi gadā.
139. Piemērotu daļu pārbaužu (kurām nav nepieciešams īpašs 
saskaņojums) veic bez iepriekšēja brīdinājuma.
140. Pārbaudes dokumentāciju glabā vismaz piecus gadus pēc 
pēdējā ieraksta izdarīšanas.
141. Dienests reizi gadā savā tīmekļvietnē publicē statistikas 
datus par:
141.1. procedūrās izmantoto izmēģinājumu dzīvnieku sugu un 
skaitu;
141.2. procedūru faktisko smagumu;
141.3. procedūrās izmantoto primātu, kas nav cilvēkveidīgie 
primāti, izcelsmi un sugu.
142. Pēc šo noteikumu 116.1. apakšpunktā minētā lēmuma 
pieņemšanas dienests savā tīmekļvietnē publicē atļautā
izmēģinājuma projekta netehnisko kopsavilkumu un tā 
atjauninājumu.
143. Dienests apstrādā personas datus (vārds, uzvārds, 
personas kods, dzīvesvietas adrese, tālruņa numurs, e-pasta
adrese), lai reģistrētu katru izmēģinājumu dzīvnieku audzētāju, 
piegādātāju un lietotāju un to uzņēmumu, izsniegtu
izmēģinājuma 
projektu atbildīgajai personai atļauju, izsniegtu izmēģinājuma 
projekta atļauju dzīvnieka izmantošanai procedūrā
un saglabātu šo 
noteikumu 22., 98. un 108. punktā minētos dokumentus atbilstoši 
zinātniskiem mērķiem izmantojamo
dzīvnieku aizsardzību regulējošo 
normatīvo aktu prasībām.
XIV. Noslēguma jautājums
144. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2013. gada 
22. janvāra noteikumus Nr. 52 "
Noteikumi par
30
/
91
zinātniskiem mērķiem 
izmantojamo dzīvnieku aizsardzību
" (Latvijas Vēstnesis, 2013, 24. 
nr.; 2017, 129. nr.).
Informatīva atsauce uz Eiropas 
Savienības direktīvu
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no Eiropas 
Parlamenta un Padomes 2010. gada 22. septembra Direktīvas
2010/63/ES
 par zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku 
aizsardzību.
Ministru prezidents 
Māris 
Kučinskis
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
Zemkopības 
ministrijas iesniegtajā redakcijā
1. pielikums
Ministru kabineta
2019. gada 8. janvāra
noteikumiem Nr. 1
Primāti, kas nav cilvēkveidīgie 
primāti, ko atļauts izmantot procedūrās
Nr.
p.k.
Suga
Datums
1.
Parastais 
kalitrikss 
(Callithrix jacchus)
2013. gada 
1.janvāris
2.
Garastes makaks 
(Macaca fascicularis)
Pieci gadi pēc tam, 
kad publicēti Eiropas Komisijas priekšizpētes
rezultāti, ja 
ar to nesniedz ieteikumu pagarināt periodu.
Priekšizpētes 
rezultātus publicē vēlākais 2017. gada 10. novembrī.
3.
Rēzus pērtiķis 
(Macaca mulata)
Pieci gadi pēc tam, 
kad publicēti Eiropas Komisijas priekšizpētes
rezultāti, ja 
ar to nesniedz ieteikumu pagarināt periodu.
Priekšizpētes 
rezultātus publicē vēlākais 2017. gada 10. novembrī.
31
/
91
4.
Citi primāti, 
izņemot cilvēku ģints primātus
Pieci gadi pēc tam, 
kad publicēti Eiropas Komisijas priekšizpētes
rezultāti, ja 
ar to nesniedz ieteikumu pagarināt periodu.
Priekšizpētes 
rezultātus publicē vēlākais 2017. gada 10. novembrī.
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
Zemkopības 
ministrijas iesniegtajā redakcijā
2. pielikums
Ministru kabineta
2019. gada 8. janvāra
noteikumiem Nr. 1
Izmēģinājumu dzīvnieku audzētāja, 
piegādātāja vai lietotāja iesniegums Pārtikas un
veterinārajā 
dienestā
1. Informācija par darbībām
 reģistrēt
 izmaiņas reģistrācijas informācijā
 reģistrēt darbības izbeigšanu
2. Izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētājs, piegādātājs vai lietotājs
(juridiskās personas 
nosaukums/fiziskās personas vārds un uzvārds)
32
/
91
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
-
 
 
 
 
 
(reģistrācijas Nr. Uzņēmumu 
reģistrā)
 
(fiziskai personai - 
personas kods)
 
(juridiskā adrese/fiziskai 
personai - dzīvesvietas adrese)
 
(faktiskās atrašanās vietas 
adrese)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
(tālruņa numurs)
 
(faksa numurs)
 
(e-pasta adrese)
3. Izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētāja, piegādātāja vai lietotāja pārstāvis
 
 
(personas kods)
 
(vārds un uzvārds)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
(tālruņa numurs)
 
(e-pasta adrese)
4. Par izmēģinājumu dzīvniekiem un 
darbiniekiem atbildīgā persona
33
/
91
 
 
 
 
 
 
-
 
 
 
 
 
(personas kods)
 
 
(vārds un uzvārds)
 
(specialitāte)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
(tālruņa numurs)
 
(e-pasta adrese)
5. Praktizējošs veterinārārsts
 
 
 
 
 
 
-
 
 
 
 
 
(personas kods)
 
(vārds un uzvārds)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
(tālruņa numurs)
 
(e-pasta adrese)
34
/
91
6. Darbības veidi:
Nr.
p.k.
Darbības 
veids
Dzīvnieku
sugas
skaits
1.
Izmēģinājumu dzīvnieku 
audzēšana
 
 
2.
Izmēģinājumu dzīvnieku 
piegāde
 
 
3.
Izmēģinājumu dzīvnieku 
lietošana
 
 
7. Vēlos saņemt reģistrācijas 
apliecību:
Jā
 
Nē
 
 
 
.
 
 
.
 
 
 
 
.
 
(datums)
(paraksts un tā 
atšifrējums)
8. Iesnieguma reģistrācija
 (aizpilda Pārtikas un 
veterinārā dienesta darbinieks)
 
 
 
(datums)
(amats/vārds, uzvārds)
(paraksts)
Personas datu apstrāde notiek saskaņā ar Ministru kabineta 
2019. gada 8. janvāra noteikumu Nr. 1 "
Noteikumi par
zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību
" 
143. 
punktu
.
Piezīmes.
Dokumenta rekvizītus "paraksts", "datums" un 8. punktu 
"Iesnieguma reģistrācija" neaizpilda, ja elektroniskais 
dokuments ir
sagatavots atbilstoši normatīvajiem aktiem par 
elektronisko dokumentu izstrādāšanu, noformēšanu, glabāšanu un 
apriti.
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
35
/
91
Zemkopības 
ministrijas iesniegtajā redakcijā
3. pielikums
Ministru kabineta
2019. gada 8. janvāra
noteikumiem Nr. 1
Prasības izmēģinājumu dzīvnieku 
audzētājiem, piegādātājiem un lietotājiem un to
uzņēmumiem
I. Telpas
1. Visas telpas projektē tā, lai radītu vidi, kurā ievērotas 
tajās turamās sugas dzīvnieku fizioloģiskās un etoloģiskās
vajadzības. Telpas projektē un apsaimnieko tā, lai novērstu 
nepiederošu personu piekļūšanu un dzīvnieku iekļūšanu vai
izkļūšanu.
2. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājiem, piegādātājiem un 
lietotājiem ir aktīva apkopes programma, lai novērstu un 
izlabotu
defektus ēkās un aprīkojumā.
3. Turēšanas telpas:
3.1. izmēģinājumu dzīvnieku audzētājiem, piegādātājiem un 
lietotājiem ir regulārs un efektīvs telpu tīrīšanas grafiks, 
lai
telpās uzturētu apmierinošus higiēnas standartus;
3.2. sienas un grīdu klāj ar virsmas materiālu, kurš 
izturīgs pret stipru nolietošanos, ko rada izmēģinājumu 
dzīvnieki un
tīrīšana. Materiāls nekaitē izmēģinājumu dzīvnieku 
veselībai un ir tāds, lai izmēģinājumu dzīvnieki nevarētu 
savainoties.
Papildus aizsargā aprīkojumu vai ierīces, lai 
izmēģinājumu dzīvnieki tās nevarētu sabojāt vai paši 
savainoties;
3.3. nesaderīgas sugas, piemēram, plēsoņas un medījamos 
izmēģinājumu dzīvniekus, vai izmēģinājumu dzīvniekus, kam
ir 
vajadzīgi atšķirīgi vides apstākļi, neizmitina vienā telpā, bet 
plēsoņas un medījamos izmēģinājumu dzīvniekus - arī
saredzamā, 
saožamā vai sadzirdamā attālumā.
36
/
91
4. Vispārējiem un īpašiem mērķiem paredzētās procedūru 
telpās:
4.1. izmēģinājumu dzīvnieku audzētājiem, piegādātājiem un 
lietotājiem, ja nepieciešams, ir pieejams tāds laboratorijas
aprīkojums, lai varētu veikt vienkāršas diagnosticējošas 
pārbaudes, pēcnāves apskati un tādu paraugu noņemšanu, kuru
plašāku laboratorisku izmeklēšanu veic citur. Vispārējiem un 
īpašiem mērķiem paredzētās telpas ir pieejamas, kad
procedūras 
vai novērojumus nav vēlams veikt izmēģinājumu dzīvnieku 
turēšanas telpās;
4.2. ir telpas, kurās var jauniegūtus izmēģinājumu 
dzīvniekus izolēt, līdz var noteikt to veselības stāvokli un 
novērtēt un līdz
minimumam samazināt iespējamo veselības 
apdraudējumu pārējiem dzīvniekiem;
4.3. ir telpas, lai slimus vai ievainotus izmēģinājumu 
dzīvniekus iespējams varētu turēt atsevišķi.
5. Palīgtelpas:
5.1. noliktavas telpas projektē, izmanto un uztur tā, lai 
nodrošinātu barības un pakaišu kvalitāti. Šīs telpas, ciktāl 
tas
iespējams, ir aizsargātas pret parazītiem un kukaiņiem. 
Citus materiālus, kurus var piesārņot vai kuri var radīt 
apdraudējumu
izmēģinājumu dzīvniekiem vai apkalpojošam 
personālam, glabā atsevišķi;
5.2. tīrīšanas un mazgāšanas vietas ir pietiekami plašas, 
lai tajās izvietotu lietotā aprīkojuma tīrīšanas un 
dezinfekcijas
iekārtas. Tīrīšanas procesu organizē tā, lai 
nošķirtu tīrā un netīrā aprīkojuma plūsmu un novērstu tikko 
notīrītā aprīkojuma
piesārņošanu;
5.3. izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs un 
lietotājs nodrošina nobeigušos izmēģinājumu dzīvnieku un
izmēģinājumu dzīvnieku atkritumu higiēnisku uzglabāšanu un 
drošu iznīcināšanu. Ja iznīcināšana attiecīgajā uzņēmumā nav
iespējama vai nav nepieciešama, to nodrošina atbilstoši 
normatīvajiem aktiem par prasībām tādu dzīvnieku izcelsmes
blakusproduktu un atvasinātu produktu apritei, kas nav 
paredzēti cilvēku patēriņam;
5.4. ja nepieciešams ķirurģiskas procedūras veikt sterilos 
apstākļos, nodrošina vienu vai vairākas pienācīgi aprīkotas
telpas, kā arī pēcoperācijas atveseļošanās telpas.
II. Vide un 
tās kontrole
6. Vēdināšana un temperatūra:
6.1. izolācija, apsilde un ventilācija turēšanas telpās ir 
tāda, lai gaisa cirkulāciju, putekļu daudzumu un gāzu 
koncentrāciju
37
/
91
uzturētu tādā līmenī, kas ir izmēģinājumu 
dzīvniekiem nekaitīgs;
6.2. temperatūru un relatīvo mitrumu turēšanas telpās 
pielāgo sugai un vecuma grupai, ko tajās izmitina. Temperatūru
mēra un reģistrē katru dienu;
6.3. izmēģinājumu dzīvniekus nedrīkst turēt ārā tādos 
klimatiskos apstākļos, kas tiem var radīt diskomfortu.
7. Apgaismojums:
7.1. ja dabiskais apgaismojums nenodrošina piemērotu gaismas 
vai tumsas ciklu, nodrošina kontrolētu apgaismojumu, lai
apmierinātu izmēģinājumu dzīvnieku bioloģiskās vajadzības un 
nodrošinātu apmierinošu darba vidi;
7.2. apgaismojums atbilst izmēģinājumu dzīvnieku audzēšanas 
procedūru un dzīvnieku apskates vajadzībām;
7.3. nodrošina sugai pielāgotus regulārus fotoperiodus un 
apgaismojuma intensitāti;
7.4. turot albīnus izmēģinājumu dzīvniekus, apgaismojumu 
regulē, ņemot vērā to jutīgumu pret gaismu.
8. Troksnis:
8.1. trokšņa līmenis, tostarp ultraskaņa, nedrīkst negatīvi 
ietekmēt izmēģinājumu dzīvnieku labturību;
8.2. uzņēmumu signalizācijas sistēmu radītās skaņas 
neietilpst izmēģinājumu dzīvnieku dzirdes diapazonā, ja tas
neierobežo to sadzirdamību cilvēkiem;
8.3. turēšanas telpas, ja nepieciešams, aprīko ar skaņas 
izolācijas un slāpēšanas materiāliem.
9. Signalizācijas sistēmas:
9.1. uzņēmumos, kuros izmanto elektriskas un mehāniskas 
iekārtas vides kontrolei un aizsardzībai, ir rezerves sistēma,
lai uzturētu galvenos pakalpojumus un avārijas apgaismojuma 
sistēmas un lai nodrošinātu, ka signalizācijas sistēmas pašas
spēj darboties bez atteices;
9.2. apkures un ventilācijas sistēmas aprīko ar 
kontrolierīcēm un signālierīcēm;
9.3. skaidras instrukcijas par rīcību ārkārtas gadījumos ir 
novietotas labi redzamā vietā.
38
/
91
III. Dzīvnieku 
kopšana
10. Veselība:
10.1. izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs vai 
lietotājs ir izveidojis stratēģiju, lai nodrošinātu, ka tiek 
uzturēts
tāds izmēģinājumu dzīvnieku veselības stāvoklis, kas 
nodrošina izmēģinājumu dzīvnieku labturību un atbilst 
zinātniskajām
prasībām. Šajā stratēģijā ietilpst:
10.1.1. regulāras veselības pārbaudes;
10.1.2. mikrobioloģiskās uzraudzības programma;
10.1.3. plāni rīcībai veselības traucējumu gadījumā;
10.1.4. veselības parametri un procedūras jaunu dzīvnieku 
ieviešanai;
10.2. izmēģinājumu dzīvniekus vismaz reizi dienā pārbauda 
kompetenta persona, kas identificē visus slimos vai ievainotos
izmēģinājumu dzīvniekus un veic attiecīgus pasākumus.
11. Savvaļā sagūstīti dzīvnieki:
11.1. sagūstīšanas vietās ir pieejami konkrētajai sugai 
piemēroti pārvadāšanas konteineri un transportlīdzekļi, ja 
dzīvnieki
jāpārvieto izmeklēšanas vai ārstēšanas 
vajadzībām;
11.2. īpašu uzmanību pievērš un veic attiecīgus pasākumus 
savvaļā sagūstītu dzīvnieku aklimatizēšanai, karantīnai,
izmitināšanai, audzēšanai un kopšanai, kā arī, ja nepieciešams, 
nosaka kārtību to palaišanai brīvībā pēc procedūru
pabeigšanas.
12. Izmitināšana un vides dažādošana:
12.1. izmēģinājumu dzīvniekus, kas pēc dabas nav vienpatņi, 
izmitina kopā ar citiem īpatņiem stabilās saderīgu īpatņu
grupās. Izmēģinājumu dzīvnieku iekļaušanu vai atkārtotu 
iekļaušanu jau izveidotās grupās rūpīgi novēro, lai izvairītos 
no
nesaderības problēmām un sociālo attiecību traucējumiem;
39
/
91
12.2. visiem izmēģinājumu dzīvniekiem nodrošina telpu, kas 
ir pietiekami daudzveidīga, lai būtu iespējamas dažādas
normālas uzvedības izpausmes. Izmēģinājumu dzīvniekiem ļauj 
daļēji kontrolēt un izvēlēties vidi, lai mazinātu stresa 
izraisītas
uzvedības izpausmes;
12.3. uzņēmumos ir piemērotas vides dažādošanas metodes, lai 
paplašinātu izmēģinājumu dzīvniekiem pieejamo darbību
klāstu un 
palielinātu to spējas pielāgoties dzīvei nebrīvē, tostarp 
iespējas nodoties fiziskām nodarbēm, barības meklēšanai,
manipulācijām un izziņas darbībām atkarībā no sugas. Vides 
dažādošanas aprīkojumu izmēģinājumu dzīvnieku sprostos
pielāgo 
dzīvnieku sugai un individuālajām vajadzībām. Vides dažādošanas 
stratēģijas uzņēmumos regulāri pārskata un
atjaunina.
13. Dzīvnieku sprosti:
13.1. izmēģinājumu dzīvnieku sprosti ir gatavoti no 
dzīvnieku veselībai nekaitīgiem materiāliem. To uzbūve un 
konstrukcija
ir tāda, lai izmēģinājumu dzīvnieki nevarētu 
savainoties. Tie izgatavoti no izturīga materiāla, kas 
piemērots tīrīšanai un
dezinfekcijai, ja vien tie nav paredzēti 
vienreizējai lietošanai;
13.2. izmēģinājumu dzīvnieku sprostu grīdas konstrukcija ir 
piemērota sugai un vecumam un veidota tā, lai būtu vieglāk
izvākt ekskrementus.
14. Barošana:
14.1. barības forma, saturs un pasniegšanas veids atbilst 
izmēģinājumu dzīvnieku uztura un uzvedības vajadzībām;
14.2. izmēģinājumu dzīvnieku uzturs ir kvalitatīvs un 
nepiesārņots. Izvēloties izejvielas, izgatavojot, sagatavojot 
un
pasniedzot barību, izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, 
piegādātājs vai lietotājs veic pasākumus, lai līdz minimumam
samazinātu ķīmisko, fizikālo un mikrobioloģisko 
piesārņojumu;
14.3. barības iepakojums, pārvadāšana un uzglabāšana ir 
tāda, lai izvairītos no piesārņojuma, bojāšanās vai
iznīcināšanas. Visas barības piltuves, siles vai citus 
barošanas piederumus regulāri tīra un, ja nepieciešams, 
sterilizē;
14.4. katram izmēģinājumu dzīvniekam nodrošina iespēju 
piekļūt barībai un pietiekami plašu barošanās vietu, lai 
mazinātu
sacensību.
15. Dzirdīšana:
40
/
91
15.1. visiem izmēģinājumu dzīvniekiem ir pieejams 
nepiesārņots dzeramais ūdens;
15.2. ja izmanto automātiskās dzirdīšanas sistēmas, tās 
regulāri pārbauda, veic to apkopi un skalošanu. Ja izmanto
būrus ar vienlaidu grīdu, novērš applūšanas risku;
15.3. veic pasākumus, lai ūdens piegādi akvārijiem un 
tvertnēm pielāgotu katras zivju, abinieku un rāpuļu sugas
vajadzībām un panesībai.
16. Atpūtas vietas un guļvietas:
16.1. nodrošina sugai piemērotus guļvietas materiālus vai 
konstrukcijas, tostarp migas materiālus vai konstrukcijas 
vaislas
izmēģinājumu dzīvniekiem;
16.2. sprostu, atbilstoši sugas vajadzībām, nodrošina tādu, 
lai visiem izmēģinājumu dzīvniekiem būtu stabila un ērta
atpūtas vieta. Nodrošina, lai visas guļvietas būtu tīras un 
sausas.
17. Izmēģinājumu dzīvnieku audzētājs, piegādātājs vai 
lietotājs īsteno izmēģinājumu dzīvnieku pieradināšanas un
apmācības programmas, kas piemērotas procedūrām un projekta 
ilgumam.
IV. Sprosti pa 
dzīvnieku sugām
18. Pelēm, žurkām, smilšu pelēm kāmjiem un jūrascūciņām 
sprosta augstums ir vertikālais attālums no sprosta grīdas
līdz 
sprosta augšējai horizontālajai daļai, un vairāk nekā 50 % 
sprosta minimālās platības pirms vides dažādošanai paredzētu
ierīču pievienošanas ir šādā augstumā. Plānojot procedūras, ņem 
vērā dzīvnieku iespējamo augšanu, lai visā pētījuma laikā
būtu 
nodrošināta pietiekama platība:
18.1. peles
Nr.
p.k.
Peles
Ķermeņa masa (g)
Minimālā sprosta
platība 
(cm
2
)
Grīdas platība vienam
dzīvniekam (cm
2
)
Minimālais sprosta
augstums 
(cm)
18.1.1.
Krājumos un
procedūru laikā
līdz 20
330
60
12
virs 20 un līdz 25
330
70
12
virs 25 un līdz 30
330
80
12
virs 30
41
/
91
virs 30
330
100
12
18.1.2.
Vaislai
 
330
Monogāmam pārim
(autbrīdings/inbrīdings)
vai trio 
(inbrīdings).
Par katru papildu
mātīti, kurai ir
metiens, 
to palielina
par 180 cm
2
 
12
18.1.3.
Krājumos pie
audzētājiem(*), 
ja
sprosta lielums 950
cm
2
līdz 20
950
40
12
18.1.4.
Krājumos pie
audzētājiem(*), 
ja
sprosta lielums 1500
cm
2
līdz 20
1500
30
12
(*) Peles pēc atšķiršanas var 
turēt šādā lielākā blīvumā īsajā periodā no atšķiršanas 
līdz izvešanai ar nosacījumu, ka
dzīvniekus tur lielākos 
sprostos ar pietiekami daudzveidīgu vidi un šie 
izmitināšanas apstākļi nedrīkst pasliktināt dzīvnieku
labklājību, piemēram, izraisīt agresijas, saslimstības un 
mirstības līmeņa pieaugumu, stereotipu uzvedību un citus 
uzvedības
trūkumus, svara zudumu vai citādu fizioloģisku 
vai uzvedības reakciju uz stresu.
18.2. žurkas
Nr.
p.k.
Žurkas
Ķermeņa masa (g)
Minimālā sprosta
platība 
(cm
2
)
Grīdas platība vienam
dzīvniekam (cm
2
)
Minimālais sprosta
augstums 
(cm)
18.2.1.
Krājumos un
procedūru laikā(*)
līdz 200
800
200
18
virs 200 un līdz 300
800
250
18
virs 300 un līdz 400
800
350
18
virs 400 un līdz 600
800
450
18
42
/
91
virs 600
1500
600
18
18.2.2.
Vaislai
 
800
Mātīte un metiens.
Par katru papildu
pieaugušo dzīvnieku,
ko pastāvīgi iemitina
sprostā, to palielina
par 400 
cm
2
 
18
18.2.3.
Krājumos pie
audzētājiem(**), ja
sprosta lielums 1500
cm
2
līdz 50
1500
100
18
virs 50 un līdz 100
1500
125
18
virs 100 un līdz 150
1500
150
18
virs 150 un līdz 200
1500
175
18
18.2.4.
Krājumos pie
audzētājiem(**), ja
sprosta lielums 2500
cm
2
līdz 100
2500
100
18
virs 100 un līdz 150
2500
125
18
virs 150 un līdz 200
2500
150
18
(*) Ilgtermiņa pētījumos, ja 
katram dzīvniekam atvēlētā telpa, tuvojoties pētījuma 
beigām, kļūst mazāka par norādīto,
prioritāra ir stabilu 
sociālo struktūru saglabāšana.
(**) Žurkas pēc atšķiršanas var turēt šādā lielākā blīvumā 
īsajā periodā no atšķiršanas līdz izvešanai ar nosacījumu, 
ka
dzīvniekus tur lielākos sprostos ar pietiekami 
daudzveidīgu vidi un šie izmitināšanas apstākļi nedrīkst 
pasliktināt dzīvnieku
labklājību, piemēram, izraisīt 
agresijas, saslimstības un mirstības līmeņa pieaugumu, 
stereotipu uzvedību un citus uzvedības
trūkumus, svara 
zudumu vai citādu fizioloģisku vai uzvedības reakciju uz 
stresu.
18.3. smilšu peles
Nr.
p.k.
Smilšu peles
Ķermeņa masa (g)
Minimālā sprosta
platība 
(cm
2
)
Grīdas platība vienam
dzīvniekam (cm
2
)
Minimālais sprosta
augstums 
(cm)
18.3.1.
Krājumos un
procedūru laikā
līdz 40
1200
150
18
virs 40
1200
250
18
43
/
91
18.3.2.
Vaislai
 
1200
Monogāms pāris vai
trio ar mazuli
 
18
18.4. kāmji
Nr.
p.k.
Kāmji
Ķermeņa masa (g)
Minimālā sprosta
platība 
(cm
2
)
Grīdas platība vienam
dzīvniekam (cm
2
)
Minimālais sprosta
augstums 
(cm)
18.4.1.
Krājumos un
procedūru laikā
līdz 60
800
150
14
virs 60 un līdz 100
800
200
14
virs 100
800
250
14
18.4.2.
Vaislai
 
800
Mātīte vai monogāms
pāris ar metienu
 
14
18.4.3.
Krājumos pie
audzētājiem(*)
līdz 60
1500
100
14
(*) Kāmjus pēc atšķiršanas var 
turēt šādā lielākā blīvumā īsajā periodā no atšķiršanas 
līdz izvešanai ar nosacījumu, ka
dzīvniekus tur lielākos 
sprostos ar pietiekami daudzveidīgu vidi un šie 
izmitināšanas apstākļi nedrīkst pasliktināt dzīvnieku
labklājību, piemēram, izraisīt agresijas, saslimstības un 
mirstības līmeņa pieaugumu, stereotipu uzvedību un citus 
uzvedības
trūkumus, svara zudumu vai citādu fizioloģisku 
vai uzvedības reakciju uz stresu.
18.5. jūrascūciņas
Nr.
p.k.
Jūrascūciņas
Ķermeņa masa (g)
Minimālā sprosta
platība 
(cm
2
)
Grīdas platība vienam
dzīvniekam (cm
2
)
Minimālais sprosta
augstums 
(cm)
18.5.1.
Krājumos un
procedūru laikā
līdz 200
1800
200
23
virs 200 un līdz 300
1800
350
23
virs 300 un līdz 450
1800
500
23
virs 450 un līdz 700
2500
700
23
44
/
91
virs 700
2500
900
23
18.5.2.
Vaislai
 
2500
Pāris ar metienu.
Katrai papildu vaislas
mātītei to 
palielina
par 1000 cm
2
 
23
19. Trušu turēšana lauksaimniecības pētījumu laikā, kad 
pētījuma mērķa īstenošanai ir nepieciešams, lai dzīvnieki tiktu
turēti apstākļos, kas līdzīgi tiem, kādos tur dzīvniekus 
komercsaimniecībās, atbilst vismaz standartiem, kas noteikti
normatīvajos aktos par lauksaimniecības dzīvnieku vispārīgām 
labturības prasībām. Sprostā izvieto paaugstinājumus.
Paaugstinājums ir tāds, lai dzīvnieks varētu uz tā gulēt un 
sēdēt un zem tā brīvi kustēties, un tas nedrīkst nosegt vairāk 
kā 40
% grīdas platības. Ja ārkārtēju zinātnisku vai veterināru 
iemeslu dēļ paaugstinājumu nevar lietot, sprosta platību 
palielina par
33 % vienam trusim un par 60 % diviem trušiem. Ja 
paaugstinājumu ierīko trušiem, kas ir jaunāki par 10 nedēļām,
paaugstinājuma platība ir vismaz 55 × 25 cm un augstums no 
grīdas ir tāds, lai dzīvnieki to varētu izmantot:
19.1. truši, kas vecāki par 10 nedēļām
Nr.
p.k.
Galīgā ķermeņa masa
(kg)
Minimālā grīdas platība
vienam vai diviem
dzīvniekiem, kas labi
sadzīvo 
(cm
2
)
Minimālais
augstums 
(cm)
Optimālais izmērs 
paaugstinājumiem
sprostos
 
 
 
 
Optimālais lielums
(cm x 
cm)
Optimālais
augstums no
sprosta grīdas (cm)
19.1.1.
Līdz 3
3500
45
55 x 25
25
19.1.2.
Virs 3 līdz 5
4200
45
55 x 30
25
19.1.3.
Virs 5
5400
60
60 x 35
30
Tabula attiecas gan uz būriem, 
gan aplokiem. Papildu grīdas platība vienam trusim ir 
vismaz 3000 cm
2
 trešajam, ceturtajam,
piektajam 
un sestajam trusim, bet, ja to ir vairāk, par katru trusi 
papildus pievieno vismaz 2500 cm
2
 lielu 
platību.
45
/
91
19.2. trušu māte un metiens
Nr.
p.k.
Trušu mātes masa (kg)
Sprosta minimālā
platība 
(cm
2
)
Papildplatība migām
(cm
2
)
Minimālais augstums
(cm)
19.2.1.
Līdz 3
3500
1000
45
19.2.2.
Virs 3 līdz 5
4200
1200
45
19.2.3.
Virs 5
5400
1400
60
19.3. truši, kas jaunāki par 10 nedēļām
Nr.
p.k.
Vecums
Minimālā sprosta
platība 
(cm
2
)
Minimālā grīdas platība
vienam dzīvniekam
(cm
2
)
Minimālais augstums
(cm)
19.3.1.
No atšķiršanas līdz 7 
nedēļām
4000
800
40
19.3.2.
No 7 līdz 10 nedēļām
4000
1200
40
Tabula attiecas gan uz būriem, 
gan aplokiem
20. Kaķus neizmitina pa vienam ilgāk kā 24 stundas pēc 
kārtas. Kaķus, kas vairākkārt ir bijuši agresīvi pret citiem
kaķiem, izmitina atsevišķi tikai tad, ja tiem nevar atrast 
piemērotu sabiedroto. Visus īpatņus, kas izvietoti pa pāriem 
vai
grupās, vismaz reizi nedēļā novēro, vai neveidojas 
sociālais stress. Kaķenes ar kaķēniem, kas nav sasnieguši četru 
nedēļu
vecumu, vai kaķenes grūsnības pēdējās divās nedēļās var 
izmitināt atsevišķi. Minimālā platība, kurā var turēt kaķeni ar
kaķēniem, ir platība, kāda piemērota vienam kaķim, un to 
pakāpeniski paplašina tā, lai līdz četru mēnešu vecumam kaķēni
būtu pārvietoti, ievērojot telpas prasības pieaugušiem kaķiem. 
Attālums starp barošanas vietām un pakaišu paplātēm nav
mazāks 
par 0,5 m, un tās nedrīkst mainīt vietām.
Nr.
p.k.
Kaķi
Grīda (*) 
(m
2
)
Plaukti (m
2
)
Augstums (m)
20.1.
Minimums vienam pieaugušam 
dzīvniekam
1,5
0,5
2
20.2.
Katram papildu dzīvniekam 
pieskaita vēl
0,75
0,25
-
(*) Grīdas platība bez 
plauktiem. 
46
/
91
21. Suņiem, ja iespējams, nodrošina āra aplokus. Suņus 
neizmitina pa vienam ilgāk kā četras stundas pēc kārtas.
Iekšējais sprosts aizņem vismaz 50 % no minimālās platības, kas 
jāatvēl sunim saskaņā ar 21.1.apakšpunktu. Telpas
lieluma 
pamatā ir prasības, kas noteiktas dzinējsuņu turēšanai, bet 
lielākiem šķirnes suņiem, kā sanbernārs vai īru vilku
suns, 
jāatvēl lielāka platība, nekā norādīts 21.1.apakšpunktā. Citām 
šķirnēm, kas nav laboratorijas dzinējsuņi, atvēlamo telpu
nosaka, konsultējoties ar veterinārārstu. Suņus, kurus tur 
pāros vai grupās, var izmitināt platībā, kas ir puse no kopējās
paredzētās platības (2 m
2
 sunim līdz 20 kg, 4 
m
2
 sunim virs 20 kg), kad ar tiem veic šajos 
noteikumos minētās procedūras,
ja zinātniskiem mērķiem tādai 
nošķiršanai ir būtiska nozīme. Periods, kad suns tiek šādi 
izmitināts, nedrīkst pārsniegt četras
stundas pēc kārtas. 
Barojošai kucei ar kucēniem atvēl tādu pašu platību kā vienai 
tāda paša svara kucei. Aizgaldu kucei ar
kucēniem projektē tā, 
lai kuce varētu pārvietoties uz papildu nodalījumu vai 
paaugstinājumu prom no kucēniem:
21.1. suņi
Nr.
p.k.
Masa (kg)
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Minimālā grīdas
platība 
vienam vai
diviem dzīvniekiem
(m
2
)
Katram papildu
dzīvniekam 
vēl
vismaz (m
2
)
Minimālais augstums
(m)
21.1.1.
Līdz 20
4
4
2
2
21.1.2.
Virs 20
8
8
4
2
21.2. suņu saime pēc atšķiršanas no mātes
Nr.
p.k.
Suņa masa (kg)
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Minimālā grīdas platība
vienam (m
2
)
Minimālais augstums
(m)
21.2.1.
Līdz 5
4
0,5
2
21.2.2.
Virs 5 un līdz 10
4
1,0
2
21.2.3.
Virs 10 un līdz 15
4
1,5
2
21.2.4.
Virs 15 un līdz 20
4
2
2
21.2.5.
Virs 20
8
4
2
47
/
91
22. Baltie seski
Nr.
p.k.
Baltie seski
Minimālā sprosta
platība 
(cm
2
)
Minimālā grīdas platība
vienam (cm
2
)
Minimālais augstums
(cm)
22.1.
Dzīvnieki ar ķermeņa masu līdz 
600 g
4500
1500
50
22.2.
Dzīvnieki ar ķermeņa masu virs 
600 g
4500
3000
50
22.3.
Pieauguši tēviņi
6000
6000
50
22.4.
Mātīte un metiens
5400
5400
50
23. Jaunus primātus, kas nav cilvēku ģints primāti, no mātes 
neatšķir no 6 līdz 12 mēnešu vecumam (atkarībā no sugas).
Vide, 
kurā šie primāti atrodas, ir tāda, kas dod tiem iespēju īstenot 
virkni sarežģītu ikdienas darbību. Sprosts sniedz tiem
drošības 
izjūtu, kā arī nodrošina pietiekami dažādu vidi, lai būtu 
iespējama daudzveidīga uzvedība - dzīvnieks varētu skriet,
staigāt, rāpties un lēkt:
23.1. parastie kalitriksi un tamarīni. Parastos kalitriksus 
un tamarīnus no mātes neatšķir līdz astoņu mēnešu vecumam
Nr.
p.k.
Parastie kalitriksi un 
tamarīni
Minimālā sprosta grīdas
platība vienam(*) vai
diviem dzīvniekiem kopā
ar mazuļiem 
vecumā
līdz pieciem mēnešiem
(m
2
)
Minimālā kubatūra
vienam 
papildu
dzīvniekam, kas vecāks
par pieciem mēnešiem
(m
3
)
Minimālais sprosta
augstums 
(m)(**)
23.1.1.
Parastie kalitriksi
0,5
0,2
1,5
23.1.2.
Tamarīni
1,5
0,2
1,5
(*) Dzīvniekus tur pa vienam 
tikai ārkārtas apstākļos.
(**) Sprosta augšai jābūt vismaz 1,8 m no grīdas.
23.2. vāverpērtiķi (saimiri). Vāverpērtiķus no mātes 
neatšķir līdz sešu mēnešu vecumam
Minimālā grīdas platība 
vienam (*) vai
Minimālais tilpums uz 
papildu dzīvnieku,
Minimālais sprosta augstums 
(m)
48
/
91
diviem dzīvniekiem (m
2
)
kas vecāks par sešiem mēnešiem 
(m
3
)
Minimālais sprosta augstums 
(m)
2,0
0,5
1,8
(*) Dzīvniekus tur pa vienam 
tikai ārkārtas apstākļos
23.3. makaki un zaļie pērtiķi. Makakus un zaļos pērtiķus no 
mātes neatšķir līdz astoņu mēnešu vecumam.
Nr.
p.k.
Makaki un zaļie
pērtiķi(*)
Minimālā sprosta
platība 
(cm
2
)
Minimālā sprosta
kubatūra 
(m
3
)
Minimālā kubatūra
vienam 
dzīvniekam
(m
3
)
Minimālais sprosta
augstums 
(m)
23.3.1.
Dzīvnieki, kas jaunāki
par 
trim gadiem(**)
2,0
3,6
1,0
1,8
23.3.2.
Dzīvnieki no trīs gadu
vecuma(***)
2,0
3,6
1,8
1,8
23.3.3.
Dzīvnieki, ko tur vaislai
(****)
 
 
3,5
2,0
(*) Dzīvniekus tur pa vienam 
tikai ārkārtas apstākļos.
(**) Sprostā ar minimālu izmēru var turēt ne vairāk par 
trim dzīvniekiem.
(***) Sprostā ar minimālu izmēru var turēt ne vairāk par 
diviem dzīvniekiem.
(****) Audzēšanas kolonijās papildu vieta/kubatūra nav 
vajadzīga dzīvnieku mazuļiem līdz divu gadu vecumam, kurus 
izmitina
kopā ar māti.
23.4. paviāni. Paviānus no mātes nenošķir līdz astoņu mēnešu 
vecumam.
Nr.
p.k.
Paviāni(*)
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Minimālā sprosta
kubatūra 
(m
3
)
Minimālā kubatūra
vienam 
dzīvniekam
(m
3
)
Minimālais sprosta
augstums 
(m)
23.4.1.
Dzīvnieki, kas jaunāki
par 
četriem gadiem (**)
4,0
7,2
3,0
1,8
23.4.2.
Dzīvnieki no četru
gadu vecuma 
(**)
7,0
12,6
6,0
1,8
49
/
91
23.4.3.
Dzīvnieki, ko tur vaislai
(***)
 
 
12,0
2,0
(*) Dzīvniekus tur pa vienam 
tikai ārkārtas apstākļos.
(**) Sprostā ar minimālu izmēru var turēt ne vairāk par 
diviem dzīvniekiem.
(***) Audzēšanas kolonijās papildu vieta/kubatūra nav 
vajadzīga dzīvnieku mazuļiem līdz divu gadu vecumam, kurus 
izmitina
kopā ar māti.
24. Lauksaimniecības dzīvnieku turēšana lauksaimniecības 
pētījumu laikā, kad pētījuma mērķa īstenošanai ir
nepieciešams, 
lai dzīvnieki tiktu turēti apstākļos, kas līdzīgi tiem, kādos 
tur dzīvniekus saimniecībās, atbilst vismaz
standartiem, kas 
noteikti normatīvajos aktos par lauksaimniecības dzīvnieku 
vispārīgām labturības prasībām, par teļu
labturības prasībām un 
cūku labturības prasībām:
24.1. liellopi
Nr.
p.k.
Ķermeņa masa (kg)
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Minimālā grīdas
platība 
vienam
dzīvniekam
(m
2
/dzīvnieks)
Siles platība
neierobežotai 
tādu
liellopu barošanai,
kuru ragi ir apzāģēti
(m/dzīvnieks)
Siles platība
ierobežotai 
tādu
liellopu barošanai,
kuru ragi ir apzāģēti
(m/dzīvnieks)
24.1.1.
Līdz 100
2,50
2,30
0,10
0,30
24.1.2.
Virs 100 un līdz 200
4,25
3,4
0,15
0,50
24.1.3.
Virs 200 un līdz 400
6,00
4,80
0,18
0,60
24.1.4.
Virs 400 un līdz 600
9,00
7,50
0.21
0,70
24.1.5.
Virs 600 un līdz 800
11,00
8,75
0,24
0,80
24.1.6.
Virs 800
16,00
10,00
0,30
1,00
24.2. aitas un kazas
Nr.
p.k.
Ķermeņa masa (kg)
Minimālā
sprosta platība
Minimālā grīdas
platība 
vienam
dzīvniekam
Minimālais
šķērssienas
Siles platība
neierobežotai
barošanai
Siles platība
ierobežotai
barošanai
50
/
91
p.k.
(m
2
)
dzīvniekam
(m
2
/dzīvnieks)
augstums (m)
barošanai
(m/dzīvnieks)
barošanai
(m/dzīvnieks)
24.2.1.
Līdz 20
1,0
0,7
1,0
0,10
0,25
24.2.2.
Virs 20 un līdz 35
1,5
1,0
1,2
0,10
0,30
24.2.3.
Virs 35 un līdz 60
2,0
1,5
1,2
0,12
0,40
24.2.4.
Virs 60
3,0
1,8
1,5
0,12
0,50
24.3. cūkas un pundurcūkas
Nr.
p.k.
Dzīvsvars (kg)
Minimālā sprosta
platība(*) 
(m
2
)
Minimālā grīdas platība
vienam dzīvniekam
(m
2
/dzīvnieks)
Minimālā guļamā platība
vienam dzīvniekam
(termiski neitrālos
apstākļos)
(m
2
/dzīvnieks)
24.3.1.
Līdz 5
2,0
0,20
0,10
24.3.2.
Virs 5 un līdz 10
2,0
0,25
0,11
24.3.3.
Virs 10 un līdz 20
2,0
0,35
0,18
24.3.4..
Virs 20 un līdz 30
2,0
0,50
0,24
24.3.5.
Virs 30 un līdz 50
2,0
0,70
0,33
24.3.6.
Virs 50 un līdz 70
3,0
0,80
0,41
24.3.7.
Virs 70 un līdz 100
3,0
1,0
0,53
24.3.8.
Virs 100 un līdz 150
4,0
1,35
0,70
24.3.9.
Virs 150
5,0
2,50
0,95
24.3.10.
Pieauguši (parastie) 
kuiļi
7,5
 
1,3
(*) Cūkas var īsu laiku turēt 
mazākā sprostā, piemēram, sadalot galveno sprostu ar 
starpsienām, ja tam ir veterināri vai
eksperimentāli 
iemesli, piemēram, ja ir vajadzīga individuāla barības 
uzņemšana.
24.4. zirgi. Sprostu īsākajai malai jābūt vismaz 1,5 reizes 
augstākai par dzīvnieka skausta augstumu. Iekštelpu sprostu
51
/
91
augstums ir tāds, lai dzīvnieki varētu saslieties pakaļkājās 
pilnā augumā.
Nr.
p.k.
Skausta augums (m)
Minimālā grīdas platība 
vienam dzīvniekam (m
2
/dzīvnieks)
Minimālais sprosta
augstums 
(m)
katram dzīvniekam,
ko tur 
pa vienam vai
grupās līdz trim
dzīvniekiem
katram dzīvniekam,
ko tur 
grupās pa
četriem vai vairāk
dzīvniekiem
atnešanās
steliņģis/ķēve ar
kumeļu
24.4.1.
No 1,00 līdz 1,40
9,0
6,0
16
3,00
24.4.2.
Virs 1,40 un līdz 1,60
12,0
9,0
20
3,00
24.4.3.
Virs 1,60
16,0
(2 x WH)
2
 
(*)
20
3,00
(*) Lai nodrošinātu pietiekami 
daudz vietas, atvēlēto vietu katram dzīvniekam aprēķina, 
ņemot vērā tā skausta augstumu.
25. Putnu turēšana lauksaimniecības pētījumu laikā, kad 
pētījuma mērķa īstenošanai ir nepieciešams, lai dzīvnieki tiktu
turēti apstākļos, kas līdzīgi tiem, kādos tur dzīvniekus 
saimniecībās, atbilst vismaz standartiem, kas noteikti 
normatīvajos
aktos par lauksaimniecības dzīvnieku vispārīgajām 
labturības prasībām, normatīvajos aktos par dējējvistu 
labturības prasībām
un dējējvistu turēšanas uzņēmumu 
reģistrācijas kārtību un normatīvajos aktos par labturības 
prasībām cāļu turēšanai un
izmantošanai gaļas ražošanai:
25.1. mājas vistas. Ja zinātnisku iemeslu dēļ nevar 
nodrošināt minimālo sprosta izmēru, izmēģinājuma veicējs,
konsultējoties ar veterinārārstu, pamato iesprostošanas ilgumu. 
Šādos apstākļos putnus var izmitināt mazākās novietnēs ar
piemērotiem uzlabojumiem un minimālo grīdas platību 0,75 
m
2
.
Nr.
p.k.
Ķermeņa masa (g)
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Minimālā platība
vienam 
putnam (m
2
)
Minimālais augstums
(cm)
Minimālais barības
siles 
garums vienam
putnam (cm)
25.1.1.
Līdz 200
1,00
0,025
30
3
25.1.2.
Virs 200 un līdz 300
1,00
0,03
30
3
25.1.3.
Virs 300 un līdz 600
1,00
0,05
40
7
25.1.4.
Virs 600 un līdz 1200
2,00
0,09
50
15
52
/
91
25.1.5.
Virs 1200 un līdz 1800
2,00
0,11
75
15
25.1.6.
Virs 1800 un līdz 2400
2,00
0,13
75
15
25.1.7.
Virs 2400
2,00
0,21
75
15
25.2. mājas tītari. Visu sprosta malu garums ir vismaz 1,5 
m. Ja zinātnisku iemeslu dēļ nevar nodrošināt minimālo sprosta
izmēru, izmēģinājuma veicējs, konsultējoties ar veterinārārstu, 
pamato iesprostošanas ilgumu. Tādos apstākļos putnus var
turēt 
mazākos sprostos ar pietiekami daudzveidīgu vidi, minimālo 
grīdas platību 0,75 m
2
 un minimālo augstumu 50 cm
putniem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 0,6 kg, 75 cm - 
putniem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 4 kg, un 100 cm -
putniem, kuru ķermeņa masa ir lielāka par 4 kg. Šajos sprostos 
var izmitināt mazas putnu grupas, ievērojot tabulā norādīto
atvēlamo telpu.
Nr.
p.k.
Ķermeņa masa (kg)
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Minimālā platība
vienam 
putnam (m
2
)
Minimālais augstums
(cm)
Minimālais barības
siles 
garums vienam
putnam (cm)
25.2.1.
Līdz 0,3
2,00
0,13
50
3
25.2.2.
Virs 0,3 un līdz 0,6
2,00
0,17
50
7
25.2.3.
Virs 0,6 un līdz 1
2,00
0,30
100
15
25.2.4.
Virs 1 un līdz 4
2,00
0,35
100
15
25.2.5.
Virs 4 un līdz 8
2,00
0,40
100
15
25.2.6.
Virs 8 un līdz 12
2,00
0,50
150
20
25.2.7.
Virs 12 un līdz 16
2,00
0,55
150
20
25.2.8.
Virs 16 un līdz 20
2,00
0,60
150
20
25.2.9.
Virs 20
3,00
1,00
150
20
25.3. paipalas
Nr.
p.k.
Ķermeņa masa (g)
Minimālā
sprosta platība
Platība vienam
putnam,
izmitinot pārī
Platība vienam
putnam,
izmitinot grupā
Minimālais
augstums 
(cm)
Minimālais
barības siles
garums vienam
53
/
91
p.k.
(m
2
)
izmitinot pārī
(m
2
)
izmitinot grupā
(m
2
)
augstums 
(cm)
garums vienam
putnam (cm)
25.3.1.
Līdz 150
1,00
0,5
0,10
20
4
25.3.2.
Virs 150
1,00
0,6
0,15
30
4
25.4. pīles un zosis. Ja zinātnisku iemeslu dēļ nevar 
nodrošināt minimālo sprosta izmēru, izmēģinājuma veicējs,
konsultējoties ar veterinārārstu, pamato iesprostošanas ilgumu. 
Šādos apstākļos putnus var izmitināt mazākās novietnēs ar
piemērotiem uzlabojumiem un minimālo grīdas platību 0,75 
m
2
. Šajos sprostos var izmitināt mazas putnu grupas, 
ievērojot
25.4. tabulā norādīto atvēlamo telpu.
Nr.
p.k.
Ķermeņa masa (g)
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Platība vienam
putnam 
(m
2
)(*)
Minimālais augstums
(cm)
Minimālais barības
siles 
garums vienam
putnam (cm)
25.4.1.
Pīles
 
25.4.1.1.
līdz 300
2,00
0,10
50
10
25.4.1.2.
virs 300 un līdz
1200(**)
2,00
0,20
200
10
25.4.1.3.
virs 1200 un līdz 3500
2,00
0,25
200
15
25.4.1.4.
virs 3500
2,00
0,50
200
15
25.4.2.
Zosis
 
25.4.2.1.
līdz 500
2,00
0,20
200
10
25.4.2.2.
virs 500 un līdz 2000
2,00
0,33
200
15
25.4.2.3.
virs 2000
2,00
0,50
200
15
(*) Ietver dīķi ar minimālo 
platību 0,5 m
2
 uz 2 m
2
 sprosta 
platības un minimālo dziļumu 30 cm. Dīķis var aizņemt līdz 
pat
50% no sprosta minimālās platības.
(**) Putnus pirms apspalvošanās var turēt sprostos ar 
minimālo augstumu 75 cm.
25.5. dīķa minimālais izmērs(*) pīlēm un zosīm.
54
/
91
Nr.p.k.
Putni
Platība (m
2)
Dziļums (cm)
25.5.1.
Pīles
0,5
30
25.5.2.
Zosis
0,5
no 10 līdz 30
(*) Dīķa lielums 2 
m
2
 sprostam. Dīķis var aizņemt līdz pat 50 % no 
sprosta minimālās platības.
25.6. baloži. Sprosti ir gari un šauri (piemēram, 2 × 1 m), 
nevis kvadrātveida, lai putni varētu veikt īsus lidojumus.
Nr.
p.k.
Grupas lielums
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Minimālais augstums
(cm)
Minimālais barības
siles 
garums vienam
putnam (cm)
Minimālais laktas
garums 
vienam
putnam (cm)
25.6.1.
Līdz 6
2
200
5
30
25.6.2.
Virs 6 un līdz 12
3
200
5
30
25.6.3.
Katram papildu
putnam, kad 
skaits
pārsniedz 12
0,15
 
5
30
25.7. svītrainās žubītes (amadīni). Sprosti ir gari un 
šauri, piemēram, 2 × 1 m, lai putni varētu veikt īsus 
lidojumus.
Vairošanās procesu izpētes nolūkā putnu pārus var 
izmitināt mazākās novietnēs pienācīgi dažādojot vidi, minimālo 
grīdas
platību 0,5 m
2
 un minimālo augstumu 40 cm. 
Izmēģinājuma veicējs, konsultējoties ar veterinārārstu, pamato 
iesprostošanas
ilgumu.
Nr.
p.k.
Grupas lielums
Minimālā sprosta
platība 
(m
2
)
Minimālais augstums
(cm)
Minimālais barības
trauku 
skaits
25.7.1.
Līdz 6
1,0
100
2
25.7.2.
Virs 6 un līdz 12
1,5
200
2
25.7.3.
Virs 12 un līdz 20
2,0
200
3
25.7.4.
Katram papildu putnam, kad 
skaits
pārsniedz 20
0,05
 
1 uz sešiem putniem
55
/
91
26. Bezastainie abinieki:
26.1. ūdens astainie abinieki
Nr.
p.k.
Ķermeņa garums(*) (cm)
Minimālā ūdens virsmas
platība (cm
2
)
Minimālā ūdens platība
katram papildu
dzīvniekam grupā (cm
2
)
Minimālais ūdens
dziļums 
(cm)
26.1.1.
Līdz 10
262,5
50
13
26.1.2.
Virs 10 un līdz 15
525
110
13
26.1.3.
Virs 15 un līdz 20
875
200
15
26.1.4.
Virs 20 un līdz 30
1837,5
440
15
26.1.5.
Virs 30
3150
800
20
(*) Mēra no mutes līdz 
kloākai.
26.2. ūdens bezastainie abinieki(*)
Nr.
p.k.
Ķermeņa garums(**) (cm)
Minimālā ūdens virsmas
platība (cm
2
)
Minimālā ūdens platība
katram papildu
dzīvniekam grupā (cm
2
)
Minimālais ūdens
dziļums 
(cm)
26.2.1.
Līdz 6
160
40
6
26.2.2.
Virs 6 līdz 9
300
75
8
26.2.3.
Virs 9 un līdz 12
600
150
10
26.2.4.
Virs 12
920
230
12,5
(*) Šie nosacījumi attiecas uz 
turēšanas (t. i., audzēšanas) tvertnēm, bet ne uz tvertnēm, 
ko izmanto dabiskai pārošanai un
superovulācijai 
efektivitātes labad, jo šīm procedūrām vajadzīgas mazākas 
atsevišķas tvertnes. Vajadzīgā telpas platība
noteikta 
pieaugušu īpatņu lieluma kategorijām; jaunuļus un kurkuļus 
vai nu neieskaita, vai izmēru pielāgo saskaņā ar
noteikto 
mērogu.
(**) Mēra no mutes līdz kloākai.
56
/
91
26.3. daļēji ūdenī dzīvojoši bezastainie abinieki
Nr.
p.k.
Ķermeņa garums(*)
(cm)
Minimālā sprosta
platība(**) (cm
2
)
Minimālā platība
katram 
papildu
dzīvniekam, kuru tur
grupā (cm
2
)
Minimālais sprosta
augstums(***) (cm)
Minimālais ūdens
dziļums 
(cm)
26.3.1.
Līdz 5,0
1500
200
20
10
26.3.2.
Virs 5,0 un līdz 7,5
3500
500
30
10
26.3.3.
Virs 7,5
4000
700
30
15
(*) Mēra no mutes līdz 
kloākai.
(**) Viena trešdaļa sauszemes un divas trešdaļas ūdens, kas 
ir pietiekami, lai dzīvnieki varētu ienirt.
(***) Mērot no zemes daļas virsmas līdz iekšējai daļai 
terārija augšdaļā; sprosta augstums jāpielāgo iekšējam 
iekārtojumam.
26.4. daļēji uz sauszemes dzīvojoši bezastainie abinieki
Nr.
p.k.
Ķermeņa garums(*)
(cm)
Minimālā sprosta
platība 
(**) (cm
2
)
Minimālā platība
katram 
papildu
dzīvniekam grupā
(cm
2
)
Minimālais sprosta
augstums(***) (cm)
Minimālais ūdens
dziļums 
(cm)
26.4.1.
Līdz 5,0
1500
200
20
10
26.4.2.
Virs 5,0 un līdz 7,5
3500
500
30
10
26.4.3.
Virs 7,5
4000
700
30
15
(*) Mēra no mutes līdz 
kloākai.
(**) Viena trešdaļa sauszemes un viena trešdaļa ūdens, kas 
ir pietiekami, lai dzīvnieki varētu ienirt.
(***) Mērot no zemes daļas virsmas līdz iekšējai daļai 
terārija augšdaļā; sprosta augstums jāpielāgo iekšējam 
iekārtojumam.
26.5. koku bezastainie abinieki
Nr.
Ķermeņa garums(*) (cm)
Minimālā sprosta
Minimālā platība katram
papildu dzīvniekam
Minimālais sprosta
57
/
91
p.k.
Ķermeņa garums(*) (cm)
platība(**) (cm
2
)
papildu dzīvniekam
grupā (cm
2
)
augstums 
(***) (cm)
26.5.1.
Līdz 3,0
900
100
30
26.5.2.
Virs 3,0
1500
200
30
(*) Mēra no mutes līdz 
kloākai.
(**) Divas trešdaļas sauszemes un viena trešdaļa baseina, 
kas ir pietiekami, lai dzīvnieki varētu ienirt.
(***) Mērot no zemes daļas virsmas līdz iekšējai daļai 
terārija augšdaļā; sprosta augstums jāpielāgo iekšējam 
iekārtojumam.
27. Rāpuļi:
27.1. ūdens bruņrupuči
Nr.
p.k.
Ķermeņa garums (*) (cm)
Minimālā ūdens virsmas
platība (cm
2
)
Minimālā ūdens virsmas
platība katram papildu
dzīvniekam grupā 
(cm
2
)
Minimālais ūdens
dziļums 
(cm)
27.1.1.
Līdz 5
600
100
10
27.1.2.
Virs 5 un līdz 10
1600
300
15
27.1.3.
Virs 10 un līdz 15
3500
600
20
27.1.4.
Virs 15 un līdz 20
6000
1200
30
27.1.5.
Virs 20 un līdz 30
10000
2000
35
27.1.6.
Virs 30
20000
5000
40
(*) Mēra taisnā līnijā no 
bruņu priekšējās malas līdz aizmugurējai malai.
27.2. sauszemes čūskas
Nr.
p.k.
Ķermeņa garums (*) (cm)
Minimālā grīdas platība
(cm
2
)
Minimālā platība katram
papildu dzīvniekam
grupā (cm
2
)
Minimālais sprosta
augstums(**) (cm)
27.2.1.
Līdz 30
300
150
10
58
/
91
27.2.2.
Virs 30 un līdz 40
400
200
12
27.2.3.
Virs 40 un līdz 50
600
300
15
27.2.4.
Virs 50 un līdz 75
1200
600
20
27.2.5.
Virs 75
2500
1200
28
(*) Mēra no mutes līdz astes 
galam.
(**) Mērot no zemes daļas virsmas līdz iekšējai daļai 
terārija augšdaļā; sprosta augstums jāpielāgo iekšējam 
iekārtojumam.
28. Zivis:
28.1. ūdensapgāde un kvalitāte. Nodrošina, lai zivju 
tvertnēs pastāvīgi būtu pieejami atbilstošas kvalitātes ūdens 
krājumi
pietiekamā daudzumā. Nodrošina pietiekamu ūdens plūsmu 
recirkulācijas sistēmās vai filtros un pieļaujamam līmenim
atbilstošus ūdens kvalitātes parametrus. Ja nepieciešams, ūdens 
krājumus attiecīgi filtrē vai attīra, lai nepieļautu, ka tajos
nokļūst zivīm kaitīgas vielas. Ūdens kvalitātes parametrus 
pastāvīgi uztur pieļaujamās robežās, kas nodrošina konkrētai 
zivju
sugai un attīstības stadijai normālu aktivitāti un 
fizioloģiju. Ūdens plūsmai jābūt tādai, lai zivis varētu 
normāli peldēt un
saglabāt normālas uzvedības izpausmes. Paredz 
pietiekamu laiku, lai zivis aklimatizētos un pielāgotos 
mainīgiem ūdens
kvalitātes apstākļiem;
28.2. skābeklis, slāpekļa savienojumi, pH un sāļums. 
Skābekļa koncentrācijai jābūt atbilstošai attiecīgās sugas
vajadzībām un situācijai, kādā šīs zivis atrodas. Ja 
nepieciešams, zivju tvertnēs nodrošina ūdens papildu 
bagātināšanu ar
skābekli. Uztur zemu slāpekļa savienojumu 
koncentrāciju.
Atbilstoši sugas vajadzībām pielāgo pH līmeni un uztur to 
cik vien iespējams stabilu. Sāļumu pielāgo attiecīgās zivju
sugas vajadzībām un to attīstības stadijai. Sāls koncentrāciju 
maina pakāpeniski;
28.3. temperatūra, apgaismojums, troksnis. Temperatūru uztur 
optimālās robežās atbilstoši attiecīgās zivju sugas
vajadzībām 
un cik vien iespējams stabilu. Temperatūru maina pakāpeniski. 
Zivis tur piemērota fotoperiodisma apstākļos. Līdz
minimumam 
samazina trokšņa līmeni un, ja iespējams, aprīkojumu, kas rada 
troksni vai vibrāciju, piemēram, jaudas
ģeneratorus vai 
filtrācijas sistēmas, novieto atsevišķi no zivju tvertnēm;
28.4. turēšanas blīvums un vides dažādība. Zivju turēšanas 
blīvumu nosaka konkrēto zivju vajadzības attiecībā uz vidi,
veselību un labturību. Zivīm nodrošina pietiekamu ūdens 
daudzumu normālai peldēšanai, ņemot vērā zivju izmēru, vecumu,
veselības stāvokli un barošanas metodes. Zivīm nodrošina 
daudzveidīgu vidi, piemēram, slēptuves vai substrātu tvertnes
apakšdaļā, ja vien uzvedības īpatnības neliecina, ka tas nav 
nepieciešams;
59
/
91
28.5. barošana un apkope. Zivis baro saskaņā ar atbilstošām 
barības vielu normām un biežumu. Īpašu uzmanību pievērš
zivju 
kāpuru barošanai ikreiz, kad notiek pāreja no dabiskā uztura uz 
mākslīgo. Zivju apkopes manipulācijas samazina līdz
minimumam.
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
Zemkopības 
ministrijas iesniegtajā redakcijā
4. pielikums
Ministru kabineta
2019. gada 8. janvāra
noteikumiem Nr. 1
Prasības izmēģinājumu dzīvnieku 
procedūru veidam un to smaguma klasifikācijai
I. Procedūru 
veidi
1. Neatgriezeniska procedūra - procedūra, kuru veic 
vispārējā anestēzijā un kuras beigās izmēģinājumu dzīvnieks 
neatgūst
samaņu.
2. Viegla procedūra - procedūra, kurā dzīvnieks jūt 
īslaicīgas nelielas sāpes, ciešanas, ievainojumu vai nelielu 
diskomfortu,
kā arī procedūras bez būtiska kaitējuma dzīvnieka 
vispārējam stāvoklim.
3. Mērena procedūra - procedūra, kurā dzīvnieks var just 
īslaicīgas mērenas sāpes, ciešanas vai diskomfortu vai 
ilgstošas
vieglas sāpes, ciešanas vai diskomfortu, kā arī 
procedūras, ar ko var nodarīt mērenu kaitējumu dzīvnieka 
labsajūtai vai
vispārējam stāvoklim.
4. Smaga procedūra - procedūra, kurā dzīvnieks var just 
stipras sāpes, ciešanas vai diskomfortu vai ilgstošas mērenas
sāpes, ciešanas vai diskomfortu, kā arī procedūras, ar ko var 
nodarīt smagu kaitējumu dzīvnieka labsajūtai vai vispārējam
stāvoklim.
60
/
91
II. Procedūru 
smaguma kategoriju piešķiršanas kritēriji
5. Procedūras smaguma kategoriju nosaka atkarībā no 
paredzamās sāpju, ciešanu, diskomforta vai ilgstoša kaitējuma
pakāpes, ko katrs dzīvnieks jūt procedūras laikā.
6. Lai pilnvērtīgi noteiktu procedūras smaguma kategoriju, 
jāņem vērā papildu faktori, izskatot katru gadījumu 
atsevišķi:
6.1. izmēģinājumu dzīvnieka sugas un genotipa veidu;
6.2. izmēģinājumu dzīvnieka briedumu, vecumu un dzimumu;
6.3. izmēģinājumu dzīvnieka apmācības pieredzi saistībā ar 
procedūru;
6.4. ja izmēģinājumu dzīvnieks tiek izmantots vairākkārt, - 
iepriekšējo procedūru faktisko smagumu;
6.5. metodes, ko izmanto, lai mazinātu sāpes, ciešanas un 
diskomfortu, tostarp turēšanas, audzēšanas un aprūpes
apstākļu 
pilnveidi;
6.6. humānus mērķa parametrus.
7. Piešķirot smaguma kategoriju attiecīgai procedūrai, ņem 
vērā katru iejaukšanos vai manipulāciju ar izmēģinājumu
dzīvnieku šīs procedūras laikā. To piešķir, pamatojoties uz 
smagākajām sekām, ko individuāli var izjust dzīvnieks pēc tam,
kad būs piemēroti visi attiecīgie dzīvnieka pašsajūtas 
uzlabošanas paņēmieni.
8. Piešķirot procedūrai attiecīgu smaguma kategoriju, ņem 
vērā procedūras veidu un vairākus citus faktorus. Visus
minētos 
faktorus apsver katrā gadījumā atsevišķi.
9. Procedūras ietver:
9.1. manipulācijas veidu un izturēšanos pret dzīvnieku;
9.2. procedūras (visu elementu) izraisīto sāpju, ciešanu, 
diskomforta vai ilgstoša kaitējuma raksturu un intensitāti, 
ilgumu,
izmantoto metožu biežumu un skaitu;
9.3. kumulatīvas ciešanas procedūras gaitā;
61
/
91
9.4. dabiskās izturēšanās izpausmju nepieļaušanu, tostarp 
ierobežojumus attiecībā uz turēšanas, audzēšanas un
kopšanas 
standartiem.
III. Procedūru 
veidiem piešķirtās smaguma kategorijas, pamatojoties uz 
faktoriem, kas saistīti ar attiecīgo
procedūras veidu
10. Šajā nodaļā minēti procedūru veidu piemēri, kam 
piešķirtas smaguma kategorijas, pamatojoties uz faktoriem, kas
saistīti ar attiecīgo procedūru veidu. Tie sniedz norādi, kāda 
klasifikācija būtu vairāk piemērota konkrēta veida 
procedūrām.
11. Viegla procedūra:
11.1. anestēzijas ievadīšana, izņemot vienīgi nogalināšanas 
nolūkā;
11.2. farmakokinētiski pētījumi, kad tiek ievadīta tikai 
viena deva un ņemti ierobežota skaita asins paraugi (kopā < 
10 %
cirkulācijas tilpuma), un nav paredzams, ka attiecīgā 
viela varētu izraisīt jebkādas novērojamas nelabvēlīgas 
sekas;
11.3. neinvazīva dzīvnieku skenēšana (piemēram, magnētiskās 
rezonanses attēlveidošana), lietojot piemērotu sedāciju vai
anestēziju;
11.4. virspusējas procedūras, piemēram, auss vai astes 
biopsijas, minisūkņu un transponderu zemādas implantācija bez
ķirurģiskas iejaukšanās;
11.5. ārēju telemetrisku ierīču lietošana, kas dzīvniekiem 
izraisa tikai nelielu kaitējumu vai paredz nelielu iejaukšanos 
to
normālajā aktivitātē un uzvedībā;
11.6. vielu ievadīšana zemādā, intramuskulāri, 
intraperitoniāli, mākslīgi barojot un intravenozi pa 
virspusējiem asinsvadiem,
ja vielai ir viegla ietekme uz 
dzīvnieku un ievadītpais tilpums atbilst attiecīgiem 
ierobežojumiem atkarībā no dzīvnieka lieluma
un sugas;
11.7. audzēja vai spontāna audzēja ierosināšana, kas 
neizraisa nekādas novērojamas nelabvēlīgas klīniskas sekas
(piemēram, mazi, neinvazīvi zemādas mezgliņi);
11.8. ģenētiski pārveidotu dzīvnieku audzēšana, kā rezultātā 
rodas vieglas fenotipa izmaiņas;
11.9. pārmainīta sastāva ēdināšana, kas neatbilst visām 
dzīvnieka ēdināšanas vajadzībām un fizioloģijai un izraisa 
vieglas
62
/
91
klīniskās novirzes pētījuma norises laikā;
11.10. īstermiņa (< 24 stundas) ievietošana metabolisma 
būros;
11.11. pētījumi, kuros paredzēts pieaugušas žurkas vai peles 
(tādas šķirnes, kurām nepieciešama sabiedrība) īslaicīgi
nošķirt no sociālajiem partneriem vai ievietot pa vienai 
būros;
11.12. metodes, kas saistītas ar dzīvnieku pakļaušanu 
traucējošiem stimuliem, kuri īslaicīgi izraisa nelielas sāpes,
ciešanas vai diskomfortu un no kuriem dzīvnieki var veiksmīgi 
izvairīties;
11.13. turpmāk minēto piemēru kombinācija vai akumulācija, 
ja procedūru var klasificēt kā vieglu:
11.13.1. ķermeņa uzbūves izpēte ar neinvazīvām metodēm un 
minimālu ierobežošanu;
11.13.2. elektrokardiogrāfiskā novērošana, izmantojot 
neinvazīvas metodes, minimāli vai nemaz neierobežojot 
pieradinātu
izmēģinājumu dzīvnieku;
11.13.3. ārēju telemetrisku ierīču lietošana, kas sociāli 
adaptīviem izmēģinājumu dzīvniekiem neizraisīs kaitējumu un
neiejauksies to normālajā aktivitātē un uzvedībā;
11.13.4. ģenētiski pārveidotu izmēģinājumu dzīvnieku 
audzēšana, ja nav sagaidāmas klīniski novērojamas nelabvēlīgas
fenotipa pārmaiņas;
11.13.5. inertu marķieru pievienošana barībai, lai novērotu 
gremošanas norisi;
11.13.6. pieaugušām žurkām - ēdināšanas pārtraukšana ne 
vairāk kā 24 stundas;
11.13.7. pārbaudes atklātā laukā.
12. Mērena procedūra:
12.1. testēšanas vielu bieža ievadīšana, kas izraisa mērenas 
klīniskas sekas, un asins paraugu ņemšana (> 10 %
cirkulācijas tilpuma) pie samaņas esošam izmēģinājumu 
dzīvniekam ar dažu dienu starplaiku, neveicot tilpuma 
aizvietošanu;
12.2. akūtas devas diapazona noteikšanas pētījumi, hroniskas 
toksicitātes/kancerogenitātes testi ar neletāliem mērķa
63
/
91
parametriem;
12.3. ķirurģiska iejaukšanās, izmantojot vispārējo 
anestēziju un attiecīgus pretsāpju līdzekļus, saistībā ar 
pēcoperācijas
sāpēm, ciešanām vai kaitējumu vispārējam 
stāvoklim. Piemēram, torakotomija, kraniotomija, laparotomija, 
orhidektomija,
limfadenektomija, tireoidotomija, ortopēdiska 
ķirurģiska iejaukšanās ar efektīvu stabilizāciju un brūču 
apkopi, orgānu
transplantācija ar efektīvu atgrūšanas kontroli, 
katetru vai biomedicīnisku ierīču (piemēram, telemetrisku 
raidītāju, minisūkņu
utt.) ķirurģiska implantācija;
12.4. metodes audzēja vai spontāna audzēja ierosināšanai, 
kas izraisīs mērenas sāpes vai diskomfortu vai mērenus
normālas 
uzvedības traucējumus;
12.5. apstarošana vai ķīmijterapija ar subletālu devu vai 
citādi - letālu devu, tomēr nodrošinot imūnsistēmas 
atjaunošanos.
Paredzams, ka nelabvēlīgā ietekme būs viegla vai 
mērena un nebūs ilgstoša (ne vairāk kā piecas dienas);
12.6. ģenētiski pārveidotu dzīvnieku audzēšana, ja radīsies 
fenotips ar mērenām sekām;
12.7. ģenētiski pārveidotu izmēģinājumu dzīvnieku radīšana, 
izmantojot ķirurģiskas procedūras;
12.8. izmēģinājumu dzīvnieku ievietošana metabolisma būros, 
kura izraisīs mērenus kustību ierobežojumus ilgstošā
periodā 
(līdz piecām dienām);
12.9. pētījumi ar pārmainīta sastāva barību, kas neatbilst 
visām dzīvnieku ēdināšanas vajadzībām un izraisīs mērenas
klīniskās novirzes pētījuma norises laikā;
12.10. pieaugušām žurkām - ēdināšanas pārtraukšana uz 48 
stundām;
12.11. bēgšanas vai izvairīšanās reakciju izraisīšana 
apstākļos, kādos izmēģinājumu dzīvnieks nespēj izbēgt vai 
izvairīties
no stimula, kā rezultātā radīsies mērens 
diskomforts.
13. Smaga procedūra:
13.1. toksicitātes testi, kur nāve ir mērķa parametrs vai 
būs bojāejas gadījumi un tiek izraisīti smagi patofizioloģiski
stāvokļi. Piemēram, vienreizējās devas toksicitātes pārbaude 
(skatīt Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas
testēšanas pamatnostādnes);
64
/
91
13.2. ierīces testēšana, kas defekta gadījumā izmēģinājumu 
dzīvniekam var izraisīt smagas sāpes, diskomfortu vai nāvi
(piemēram, sirdsdarbības veicināšanas ierīces);
13.3. vakcīnas iedarbības testēšana, kurai raksturīgs 
paliekošs kaitējums izmēģinājumu dzīvnieka stāvoklim, 
progresējoša
slimība, kuras rezultātā iestājas nāve, saistībā 
ar ilgstošām mērenām sāpēm, ciešanām vai diskomfortu;
13.4. apstarošana vai ķīmijterapija ar letālu devu bez 
imūnsistēmas atjaunošanās vai ar atjaunošanos, izraisot
transplantāta atgrūšanas slimību;
13.5. metodes audzēja vai spontāna audzēja ierosināšanai, 
kuru rezultātā izraisīsies progresīva letāla slimība, saistīta 
ar
ilgstošām mērenām sāpēm, ciešanām vai diskomfortu. Piemēram, 
audzēji, kas izraisa kaheksiju, invazīvi kaulu audzēji,
audzēji, kuru rezultātā notiek metastāžu izplatīšanās, un 
audzēji, kas var radīt čūlošanu;
13.6. ķirurģiska iejaukšanās un citas manipulācijas ar 
izmēģinājumu dzīvniekiem, izmantojot vispārējo anestēziju, kuru
rezultātā dzīvniekiem tiks radītas smagas vai mērenas un 
nepārejošas pēcoperācijas sāpes, ciešanas vai diskomforts vai
smags un nepārejošs kaitējums to vispārējam stāvoklim. 
Nestabilu lūzumu radīšana, torakotomija, neveicot pietiekamu
atsāpināšanu, vai traumas, lai izraisītu multiplu orgānu 
mazspēju;
13.7. orgānu transplantācija, ja orgānu atgrūšana var radīt 
smagu diskomfortu vai kaitējumu dzīvnieka vispārējam stāvoklim
(piemēram, ksenotransplantācija);
13.8. vaislas dzīvnieki ar ģenētiskām pārmaiņām, kuriem tiks 
nodarīts smags un nepārejošs kaitējums vispārējam
stāvoklim, 
piemēram, Hantingtona slimība, muskuļu distrofija, hroniska 
atkārtota neirīta formas;
13.9. ievietošana metabolisma būros, kas paredz smagus 
kustību ierobežojumus ilgstošā periodā;
13.10. elektrošoks, no kura nav iespējams izvairīties 
(piemēram, lai panāktu iemācītu bezpalīdzību);
13.11. sociālo sugu, piemēram, suņu un primātu, kas nav 
cilvēkveidīgie primāti, ilgstoša pilnīga izolācija;
13.12. imobilizācijas stress, lai izraisītu kuņģa čūlu vai 
sirds mazspēju žurkām;
13.13. piespiedu peldināšanas vai fizisko vingrinājumu 
testi, kuru mērķa parametrs ir spēku izsīkums.
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
65
/
91
 
Zemkopības 
ministrijas iesniegtajā redakcijā
5. pielikums
Ministru kabineta
2019. gada 8. janvāra
noteikumiem Nr. 1
Izmēģinājumu dzīvnieku 
nogalināšanas metodes
1. Nogalinot izmēģinājumu dzīvniekus, izmanto tabulā minētās 
metodes. Metodes, kuras nav minētajā sarakstā, var
izmantot:
1.1. dzīvniekiem, kas ir bezsamaņā, ja dzīvnieks pirms nāves 
neatgūst samaņu;
1.2. dzīvniekiem, ko izmanto lauksaimniecības pētījumos, kad 
projekta mērķa īstenošanai ir nepieciešams, lai dzīvnieki
tiktu 
turēti apstākļos, kas līdzīgi tiem, kādos tur dzīvniekus 
saimniecībās. Šādus dzīvniekus var nogalināt atbilstoši Padomes
2009. gada 24. septembra Regulas (EK) Nr. 
1099/2009
 par 
dzīvnieku aizsardzību nonāvēšanas laikā I pielikumā noteiktajām
prasībām.
2. Dzīvnieku nogalināšana var beigties ar:
2.1. apstiprinājumu, ka neatgriezeniski izbeigusies asins 
cirkulācija;
2.2. smadzeņu iznīcināšanu;
2.3. kakla dislocēšanu;
2.4. atasiņošanu;
2.5. apstiprinājumu, ka sāk iestāties 
rigor 
mortis
.
66
/
91
Sugas -
piezīmes/metodes
Zivis
Abinieki
Rāpuļi
Putni
Grauzēji
Truši
Suņi,
kaķi,
baltie
seski,
lapsas
Lielie
zīdītāj-
dzīvnieki
Primāti,
kas nav
cilvēku
ģints
primāti
Anestēzijas līdzekļu
pārdozēšana
(1)
(1)
(1)
(1)
(1)
(1)
(1)
(1)
(1)
Kaušanas pistole
X
X
(2)
X
X
 
X
 
X
Oglekļa dioksīds
X
X
X
 
(3)
X
X
X
X
Kakla skriemeļu
dislokācija
X
X
X
(4)
(5)
(6)
X
X
X
Kontuzēšana/spēcīgs
sitiens pa 
galvu
 
 
 
(7)
(8)
(9)
(10)
X
X
Galvas nociršana
X
X
X
(11)
(12)
X
X
X
X
Elektriska
apdullināšana
(13)
(13)
X
(13)
X
(13)
(13)
(13)
X
Cēlgāzes (Ar, N2)
X
X
X
 
 
X
X
(14)
X
Nošaušana ar
piemērotām
šautenēm, pistolēm,
munīciju
X
X
(15)
X
X
X
(16)
(15)
X
Piezīmes:
(1) Ja nepieciešams, izmanto ar iepriekšēju sedāciju.
(2) Izmanto tikai lieliem rāpuļiem.
(3) Izmanto, tikai ievadot kamerā pakāpeniski. Neizmanto 
grauzēju augļa formām un jaundzimušajiem.
(4) Izmanto putniem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 1 kg. 
Putnus, kas smagāki par 250 g, iemidzina.
67
/
91
(5) Izmanto grauzējiem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 1 
kg. Grauzējus, kas smagāki par 150 g, iemidzina.
(6) Izmanto trušiem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 1 kg. 
Trušus, kas smagāki par 150 g, iemidzina.
(7) Izmanto putniem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 5 
kg.
(8) Izmanto grauzējiem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 1 
kg.
(9) Izmanto trušiem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 5 
kg.
(10) Izmanto tikai jaundzimušajiem.
(11) Izmanto putniem, kuru ķermeņa masa nav lielāka par 250 
g.
(12) Izmanto tikai tad, ja nevar izmantot citas metodes.
(13) Vajadzīgs īpašs aprīkojums.
(14) Izmanto tikai cūkām.
(15) Izmanto tikai pieredzējuši šāvēji lauka apstākļos.
(16) Izmanto tikai pieredzējuši šāvēji lauka apstākļos, ja 
citas metodes nav iespējams izmantot.
(X) Neizmanto.
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
 
Zemkopības 
ministrijas iesniegtajā redakcijā
6. pielikums
Ministru kabineta
2019. gada 8. janvāra
noteikumiem Nr. 1
68
/
91
I. Pārskatā 
par izmēģinājumu dzīvnieku izmantošanu procedūrā iekļaujamā 
informācija
1. Pārskata ailē "Id1" - norāda izmēģinājumu dzīvnieku 
lietotāja reģistrācijas numuru.
2. Pārskata ailē "Id2" - norāda izmēģinājumu projekta 
atļaujas numuru. Ja izmēģinājumu projektā ir iekļautas vairākas
procedūras, tad aiz projekta atļaujas numura norāda procedūras, 
ievērojot tādu kārtību, kāda ir izmēģinājumu projektā.
3. Pārskata ailē "Id3" - norāda A vai B (A - ja procedūru 
smaguma pakāpē nav izmaiņas, B - ja procedūru smaguma
pakāpē ir 
izmaiņas).
4. Datus ievada par katru dzīvnieka izmantošanas reizi un 
katru procedūru.
5. Ievadot datus par dzīvnieku, vienā kategorijā izvēlas 
tikai vienu iespēju.
6. Par dzīvniekiem, kas nonāvēti, lai iegūtu orgānus un 
audus, kā arī par indikatordzīvniekiem dati nav jāsniedz, ja 
vien tie
nav nonāvēti saskaņā ar projekta atļauju, izmantojot 
šo noteikumu 6. pielikumā neiekļautu metodi, vai papildus nav 
veikta
manipulācija, kura nav tieši saistīta ar dzīvnieka 
nonāvēšanu un audu iegūšanu.
7. Nonāvētos neizmantotos dzīvniekus datos neiekļauj, 
izņemot ģenētiski pārveidotus dzīvniekus, kam ir tīši veidots 
un
izpaužas kaitīgs fenotips.
8. Dzīvnieku kāpurformas uzskaita tad, kad tie kļūst spējīgi 
baroties patstāvīgi.
9. Zīdītāju sugu augļu un embriju formas neuzskaita. 
Uzskaita tikai dzimušos un dzīvos dzīvniekus, tostarp ar
ķeizargriezienu dzimušos dzīvniekus.
10. Ja ar iepriekšēju atļauju vai bez tās ir pārsniegti 
smaguma pakāpes "smaga" griesti, šos dzīvniekus un to 
izmantošanu
pārskatā atspoguļo tāpat kā citos izmantošanas 
gadījumos un piemēro kategoriju "smaga".
11. Datus atspoguļo tā gada pārskatā, kurā beidzas 
procedūra. Pārskatā par izmēģinājumiem, kas iesniedzas otrajā
kalendārajā gadā, visus dzīvniekus var atspoguļot vienkopus 
pēdējās procedūras beigu gadā. Pārskatā par izmēģinājuma
projektiem, kas ilgst vairāk nekā divus kalendāra gadus, 
dzīvniekus atspoguļo tajā gadā, kad tos nonāvē vai tie 
nobeidzas.
12. Ja izmanto kategoriju "Cits", aprakstošajā daļā obligāti 
jāsniedz detalizētas ziņas.
69
/
91
II. 
Informācija par ģenētiski pārveidotiem dzīvniekiem
13. Pārskata ailē "Ģenētiski pārveidoti dzīvnieki" norāda 
dzīvniekus, kas ģenētiski modificēti - ar transgēnām, gēnu
inaktivācijas un citām ģenētiskas pārveidošanas metodēm, un 
dzīvniekus ar dabiskām vai inducētām mutācijām.
14. Pārskatā atspoguļo ģenētiski pārveidotus dzīvniekus, kas 
izmantoti:
14.1. jaunas līnijas izveidošanai;
14.2. lai uzturētu stabilu līniju, kurai tīši veidots 
kaitīgs fenotips, un tas izpaužas;
14.3. citās (zinātniskās) procedūrās, nevis līnijas 
izveidošanai vai uzturēšanai.
15. Visus dzīvniekus, kas ir ģenētiskā pārveidojuma nesēji, 
pārskatā atspoguļo tad, kad tiek izveidota jauna līnija.
Pārskatā atspoguļo arī dzīvniekus, kas izmantoti 
superovulācijai, vazektomijai, embrija implantēšanai - šie 
dzīvnieki paši var
būt vai nebūt ģenētiski pārveidoti. Nav 
jāatspoguļo saistībā ar jaunas ģenētiski pārveidotas līnijas 
izveidošanu radušies
ģenētiski normāli dzīvnieki - savvaļas 
tipa pēcnācēji.
16. Jaunas ģenētiski pārveidotas līnijas izveidošanai 
izmantotos dzīvniekus kategorijā "Mērķi" atspoguļo pie līnijas
izveidošanas mērķiem vai nu "Pamatpētījumu", vai "Praktiskās 
izpētes un lietišķo pētījumu" kategorijā.
17. Jaunu ģenētiski pārveidotu dzīvnieku celmu vai līniju 
uzskata par "stabilu" tad, kad ģenētiskais pārveidojums ir
stabilizējies, kam vajadzīgas vismaz divas paaudzes un kad ir 
pabeigts labturības novērtējums.
18. Labturības novērtējumā tiek noteikts, vai 
jaunizveidotajai līnijai ir sagaidāms tīši veidots kaitīgs 
fenotips, un, ja tas tā ir,
no konkrētā brīža dzīvniekus 
ziņojumā atspoguļo kategorijā "Tādu stabilu ģenētiski 
pārveidotu dzīvnieku koloniju uzturēšana,
kurus neizmanto citās 
procedūrās" vai attiecīgā gadījumā pie citām procedūrām, kurām 
šie dzīvnieki tiek izmantoti. Ja
labturības novērtējumā tiek 
secināts, ka līnijai kaitīgs fenotips nav sagaidāms, tās 
audzēšana neietilpst procedūrā un
ziņojumā vairs nav 
jāatspoguļo.
19. Kategorija "Tādu stabilu ģenētiski pārveidotu dzīvnieku 
koloniju uzturēšana, kurus neizmanto citās procedūrās" aptver
dzīvniekus, kas vajadzīgi, lai uzturētu kolonijas ar ģenētiski 
pārveidotiem stabilu līniju dzīvniekiem, kuriem piemīt tīši 
veidots
kaitīgs fenotips un kuriem kaitīgā genotipa dēļ ir 
bijušas sāpes, ciešanas, diskomforts vai ilgstošs kaitējums. 
Nodomātais
līnijas uzturēšanas mērķis nav jānorāda.
70
/
91
20. Visus ģenētiski pārveidotus dzīvniekus, kas izmantoti 
citās procedūrās (nevis ģenētiski pārveidotas līnijas 
izveidošanai
vai uzturēšanai), pārskatā atspoguļo atbilstoši 
attiecīgajam mērķim (tāpat kā ģenētiski nepārveidotus 
dzīvniekus). Šiem
dzīvniekiem var piemist vai nepiemist kaitīgs 
fenotips.
21. Ģenētiski pārveidotus dzīvniekus, kuriem izpaužas 
kaitīgs fenotips un kurus nonāvē, lai no tiem iegūtu orgānus un
audus, pārskatā atspoguļo pie attiecīgajiem primārajiem 
mērķiem, kam šie orgāni vai audi ir izmantoti.
III. 
Informācija par atkārtotu dzīvnieku izmantošanu salīdzinājumā 
ar ilgstošu izmantošanu
22. Viena dzīvnieka izmantošana vienam zinātniskam, 
eksperimentālam, izglītības vai mācību mērķim ilgst no brīža, 
kad
dzīvniekam piemēro pirmo metodi, līdz brīdim, kad ir 
pabeigta datu vākšana, novērojumi vai ir sasniegts izglītības 
mērķis.
Parasti tas ir viens eksperiments, tests vai 
vingrināšanās metodes izmantošanā.
23. Viena procedūra var aptvert vairākus posmus (metodes), 
kuri visi ir obligāti saistīti ar viena rezultāta sasniegšanu 
un
kuros jāizmanto viens un tas pats dzīvnieks.
24. Izmēģinājumu dzīvnieka lietotājs pārskatā atspoguļo visu 
procedūru, arī jebkādu sagatavošanu, neatkarīgi no vietas,
kur 
tā notiek, un atspoguļojumā ņem vērā ar sagatavošanu saistīto 
ciešanu smagumu.
25. Sagatavošanas piemēri ir ķirurģiskas procedūras 
(piemēram, kanulu ievadīšana, telemetrisku ierīču implantēšana,
ovariektomija, kastrācija, hipofizektomija) un procedūras bez 
ķirurģiskas iejaukšanās (piemēram, modificētas barības
izēdināšana, diabēta izraisīšana). Tas pats attiecas uz 
ģenētiski pārveidotu dzīvnieku audzēšanu, tas ir, ja dzīvnieks
izmantots paredzētajā procedūrā, galalietotājs pārskatā 
atspoguļo visu procedūru un ņem vērā ar fenotipu saistīto 
smaguma
pakāpi. Sīkāku informāciju skatīt iedaļā par ģenētiski 
pārveidotiem dzīvniekiem.
26. Ja sagatavotais dzīvnieks netiek izmantots zinātniskam 
mērķim, bet šā dzīvnieka sagatavošanā ir pārsniegts šo
noteikumu 5.6. apakšpunktā noteiktais sāpju, ciešanu, 
diskomforta un ilgstoša kaitējuma minimālais līmenis, iestādei, 
kas
sagatavojusi dzīvnieku, pārskatā pie paredzētā mērķa 
jāatspoguļo informācija par sagatavošanu kā par neatkarīgu 
procedūru.
IV. 
Statistikas datu aizpildīšanas kārtība
27. Pārskata ailē "Dzīvnieku veids", norāda dzīvnieku veidu 
(1. tabula):
27.1. visas galvkāju sugas zem ziņojuma virsraksta 
"Galvkāji" atspoguļo no stadijas, kad dzīvnieks kļūst spējīgs 
baroties
patstāvīgi, t. i., astoņkājus un kalmārus tūlīt pēc 
izšķilšanās un sēpijas aptuveni septiņas dienas pēc 
izšķilšanās;
71
/
91
27.2. zivis atspoguļo no stadijas, kad tās kļūst spējīgas 
baroties patstāvīgi. Zebrzivis, ko tur audzēšanai optimālos
apstākļos (aptuveni + 28 C), skaita piecas dienas pēc 
apaugļošanās.
(1. tabula)
27. Dzīvnieku 
veids
27.1. Peles 
(Mus musculus)
27.2. Žurkas 
(Rattus 
norvegicus)
27.3. Jūrascūciņas 
(Cavia 
porcellus)
27.4. Zeltainie kāmji 
(Mesocricetus 
auratus)
27.5. Ķīnas kāmji 
(Cricetulus 
griseus)
27.6. Smilšu pele 
(Meriones 
unguiculatus)
27.7. Citi grauzēji 
(citi
 
Rodentia)
27.8. Truši 
(Oryctolagus 
curiculus)
27.9. Kaķi 
(Felis catus)
27.10. Suņi 
(Canis familiaris)
27.11. Mājas seski 
(Mustela putorius 
furo)
27.12. Citi gaļēdāji 
(citi
 
Carnivora)
27.13. Zirgi, ēzeļi un krustojumi 
(Equidae)
27.14. Cūkas 
(Sus scrofa 
domesticus)
27.15. Kazas 
(Capra aegagrus 
hircus)
27.16. Aitas 
(Ovis aries)
27.17. Liellopi 
(Bos 
primigenius)
27.18. Puspērtiķi 
(Prosimia)
27.19. Kalitriksi un tamarīni (piem., 
Callithrix jacchus
)
27.20. Garastes makaki 
(Macaca 
fascicularis)
27.21. Rēzus makaki 
(Macaca 
mulata)
72
/
91
27.22. Zaļie mērkaķi 
Chlorocebus 
spp.
 
(
parasti 
pygerythrus
 vai 
sabaeus
)
27.23. Paviāni 
(Papio spp.)
27.24. Vāverpērtiķi 
(
piem., 
Saimiri sciureus
)
27.25. Citi primāti, izņemot cilvēku ģints 
primāti 
(
citas 
Ceboidea
 un 
Cercopithecoidea
 
sugas)
27.26. Cilvēkpērtiķi 
(Hominoidea)
27.27. Citi zīdītāji 
(
citi 
Mammalia
)
27.28. Mājas vistas 
(Gallus gallus 
domesticus)
27.29. Citi putni 
(
citi 
Aves
)
27.30. Reptiļi 
(Reptilia)
27.31. Ranas 
(Rana temporaria
 un 
Rana pipiens)
27.32. Vardes 
(Xenopus laevis
 un 
Xenopus tropicalis)
27.33. Citi abinieki 
(citi
 
Amphibia)
27.34. Zebrzivis 
(Danio rerio)
27.35. Citas zivis 
(
citas 
Pisces)
27.36. Galvkāji 
(Cephalopoda)
28. Pārskata ailē "Atkārtota izmantošana" norāda atkārtotu 
dzīvnieku izmantošanu (sk. shēmu):
28.1. katra dzīvnieka izmantošanas reizi ziņojumā atspoguļo 
katras procedūras beigās;
28.2. iepriekš neizmantoto dzīvnieku skaits statistikā 
atspoguļo tikai saistībā ar sugu un dzimšanas vietu, tāpēc 
atkārtoti
izmantotiem dzīvniekiem dzimšanas vietu nenorāda;
28.3. visās nākamajās kategorijās jāatspoguļo dzīvnieku 
izmantošanas reižu skaits procedūrās. Šis skaits nesniedz
mijnorādi uz iepriekš neizmantoto dzīvnieku kopskaitu;
28.4. šos datus neizmanto atkārtoti izmantoto dzīvnieku 
skaita atspoguļojumam, jo dažus dzīvniekus var atkārtoti
izmantot vairāk nekā vienu reizi;
28.5. ziņojumā atspoguļo dzīvnieka reālās ciešanas 
procedūras laikā. Dažos gadījumos tās var būt ietekmējusi 
iepriekšēja
73
/
91
izmantošana, bet tas nenozīmē, ka nākamajā 
izmantošanas reizē ciešanas vienmēr ir smagākas, un dažkārt 
pieraduma dēļ
tās pat samazinās. Tāpēc smaguma pakāpi nenosaka, 
summējot iepriekšējo izmantošanas reižu smaguma pakāpes.
Ciešanu smagumu katrā gadījumā novērtē atsevišķi.
29. Pārskata ailē "Dzimšanas vieta" norāda dzīvnieku 
dzimšanas vietu:
29.1. Dzīvnieki, kas dzimuši ES pie 
reģistrēta audzētāja
29.2. Dzīvnieki, kas dzimuši ES, taču ne 
pie reģistrēta audzētāja
29.3. Dzīvnieki, kas dzimuši pārējā 
Eiropā
29.4. Dzīvnieki, kas dzimuši pārējā 
pasaulē
29.1. norāda vietu, kurā dzīvnieks ir dzimis, nevis vietu, 
no kurienes tas piegādāts;
29.2. apakškategorijā "Dzīvnieki, kas dzimuši ES pie 
reģistrēta audzētāja" ietver dzīvniekus, kas dzimuši pie
izmēģinājumu dzīvnieku audzētājiem, kuriem ir piešķirta atļauja 
un kuri ir reģistrēti Eiropas Savienības kompetentajā iestādē
atbilstoši spēkā esošajiem normatīvajiem aktiem par 
zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību;
29.3. apakškategorijā "Dzīvnieki, kas dzimuši ES, taču ne 
pie reģistrēta audzētāja" ietver dzīvniekus, kas nav dzimuši 
pie
reģistrētiem izmēģinājumu dzīvnieku audzētājiem, piemēram, 
savvaļas dzīvnieki, lauksaimniecības dzīvnieki, izņemot
gadījumos, kad audzētājam ir piešķirta atļauja un tas ir 
reģistrēts, kā arī dzīvnieki, uz kuriem attiecināmi atbrīvojumi 
saskaņā
ar šo noteikumu 14. punktu;
29.4. apakškategorijās "Dzīvnieki, kas dzimuši pārējā 
Eiropā" un "Dzīvnieki, kas dzimuši pārējā pasaulē" ietver visus
dzīvniekus neatkarīgi no tā, vai tie audzēti pie reģistrēta 
izmēģinājumu dzīvnieka audzētāja vai citur, kā arī savvaļā 
sagūstītos
dzīvniekus.
30. Pārskata ailē "Primāti, izņemot cilvēku ģints primātus: 
izcelsme" norāda primātu, izņemot cilvēku ģints primātu,
izcelsmi:
30.1. Dzīvnieki, kas dzimuši pie 
reģistrēta audzētāja ES
30.2. Dzīvnieki, kas dzimuši pārējā 
Eiropā
30.3. Dzīvnieki, kas dzimuši Āzijā
74
/
91
30.4. Dzīvnieki, kas dzimuši Amerikā
30.5. Dzīvnieki, kas dzimuši Āfrikā
30.6. Dzīvnieki, kas dzimuši citur
30.1. apakškategorijā "Dzīvnieki, kas dzimuši pie reģistrēta 
audzētāja ES" iekļaujami Eiropas Savienībā dzimuši 
dzīvnieki;
30.2. apakškategorijā "Dzīvnieki, kas dzimuši pārējā Eiropā" 
iekļaujami Turcijā, Krievijā un Izraēlā dzimuši dzīvnieki;
30.3. apakškategorijā "Dzīvnieki, kas dzimuši Āzijā" 
iekļaujami Ķīnā dzimuši dzīvnieki;
30.4. apakškategorijā "Dzīvnieki, kas dzimuši Amerikā" 
iekļaujami Ziemeļamerikā, Centrālamerikā un Dienvidamerikā
dzimuši dzīvnieki;
30.5. apakškategorijā "Dzīvnieki, kas dzimuši Āfrikā" 
iekļaujami Maurīcijā dzimuši dzīvnieki;
30.6. apakškategorijā "Dzīvnieki, kas dzimuši citur" 
iekļaujami Austrālāzijā dzimuši dzīvnieki. Iesniedzot datus 
dienestam,
detalizēti norāda pie apakškategorijas "Dzīvnieki, 
kas dzimuši citur" piederošu dzīvnieku izcelsme.
31. Pārskata ailē "Primāti, izņemot cilvēku ģints primātus: 
paaudze" norāda primātu, izņemot cilvēku ģints primātu,
paaudzi:
F0
F1
F2 vai nākamā
Pašuzturoša kolonija
31.1. tik ilgi, kamēr kolonija nav pašuzturoša, šajā 
kolonijā dzimušos dzīvniekus atspoguļo apakškategorijās "F0", 
"F1",
"F2 vai nākamā" atbilstoši paaudzei, kas cēlusies pa 
mātes līniju;
31.2. tiklīdz visa kolonija kļūst pašuzturoša, visus šajā 
kolonijā dzimušos dzīvniekus atspoguļo apakškategorijā
"Pašuzturoša kolonija" neatkarīgi no paaudzes, kas cēlusies pa 
mātes līniju.
32. Pārskata ailē "Ģenētiskais stāvoklis" norāda dzīvnieku 
ģenētisko stāvokli:
75
/
91
32.1. Nav ģenētiski pārveidots
32.2. Ģenētiski pārveidots bez kaitīga 
fenotipa
32.3. Ģenētiski pārveidots ar kaitīgu 
fenotipu
32.1. apakškategorijā "Nav ģenētiski pārveidots" ietver 
visus dzīvniekus, kas nav ģenētiski pārveidoti, arī ģenētiski
normālus vecākus, kas izmantoti jaunas ģenētiski pārveidotas 
līnijas vai celma izveidošanai;
32.2. apakškategorijā "Ģenētiski pārveidots bez kaitīga 
fenotipa" ietver dzīvniekus, kuri izmantoti jaunas līnijas
izveidošanai, kuri ir ģenētiskā pārveidojuma nesēji, bet kuriem 
neizpaužas kaitīgs fenotips, un ģenētiski pārveidotus
dzīvniekus, kuri izmantoti citās procedūrās, nevis līnijas 
izveidošanai vai uzturēšanai, bet kuriem neizpaužas kaitīgs 
fenotips;
32.3. apakškategorijā "Ģenētiski pārveidots ar kaitīgu 
fenotipu" ietver:
32.3.1. dzīvniekus, kuri izmantoti jaunas līnijas 
izveidošanai un kuriem izpaužas kaitīgs fenotips;
32.3.2. dzīvniekus, kuri izmantoti tādas stabilas līnijas 
uzturēšanai, kam piemīt tīši veidots kaitīgs fenotips, un 
kuriem
izpaužas kaitīgs fenotips;
32.3.3. ģenētiski pārveidotus dzīvniekus, kuri izmantoti 
citās procedūrās, nevis līnijas izveidošanai vai uzturēšanai un
kuriem izpaužas kaitīgs fenotips.
33. Pārskata ailē "Jaunas ģenētiski pārveidotas līnijas 
izveidošana" norāda:
Dzīvnieki, kas izmantoti jaunas ģenētiski 
pārveidotas līnijas vai celma izveidošanai
Apakškategorijā "Dzīvnieki, kas izmantoti jaunas ģenētiski 
pārveidotas līnijas vai celma izveidošanai" ietver dzīvniekus,
kas ir izmantoti jaunas ģenētiski pārveidotas līnijas vai celma 
izveidošanai, un tie ir nodalīti no citiem dzīvniekiem, kas
izmantoti "Fundamentālu pētījumu" vai "Praktiskās izpētes un 
lietišķo pētījumu" vajadzībām.
34. Pārskata ailē "Procedūras smagums" norāda procedūras 
veidu atbilstoši šo noteikumu 49. punktam un 5. pielikumam.
35. Pārskata ailē "Mērķi" norāda:
35.1. Pamatpētījumi 
76
/
91
35.2. Praktiskā izpēte un lietišķie 
pētījumi
35.3. Izmantošana regulatīviem mērķiem un 
rutīnveida ražošanā
35.4. Dabiskās vides aizsardzība cilvēka 
vai dzīvnieku veselības vai labklājības interesēs
35.5. Sugu saglabāšana
35.6. Augstākā izglītība vai profesionālo 
prasmju iegūšanai, uzturēšanai vai uzlabošanai paredzēta 
apmācība
35.7. Tiesu medicīniskā izmeklēšana
35.8. Tādu stabilu ģenētiski pārveidotu 
dzīvnieku koloniju uzturēšana, kurus neizmanto citās 
procedūrās
35.1. apakškategorijā "Pamatpētījumi" ietver dzīvniekus, kas 
izmantoti pamata rakstura pētījumos, tostarp fizioloģijas
pētījumos. Tie ir pētījumi, kas izstrādāti tā, lai paplašinātu 
zināšanas par dzīvo organismu un vides normālo un anormālo
struktūru, funkcionēšanu un uzvedību, arī pamatpētījumi 
toksikoloģijā, tostarp izpēte un analīze, kas vērsta uz kāda 
subjekta,
parādības vai dabas pamatlikuma labāku vai pilnīgāku 
izpratni, nevis uz iegūto rezultātu konkrētu praktisku 
pielietojumu:
35.1.1. dzīvniekus, kas izmantoti, izveidojot (arī ar divu 
līniju krustošanu) jaunu ģenētiski pārveidotu dzīvnieku līniju, 
kuru
paredzēts izmantot fundamentālo pētījumu vajadzībām 
(piemēram, ontoģenēzes bioloģijā, imunoloģijā), ziņojumā 
atspoguļo
atbilstoši mērķim, kuram attiecīgā līnija tiek 
veidota, kategorijā "Jaunas ģenētiskas līnijas izveidošana - 
dzīvnieki, kas
izmantoti jaunas ģenētiski pārveidotas 
līnijas/celma izveidošanai";
35.1.2. ziņojumā atspoguļo visus dzīvniekus, kas ir 
ģenētiskā pārveidojuma nesēji un tiek izmantoti jaunas līnijas
izveidošanai. Šajā kategorijā ziņojumā atspoguļo arī 
dzīvniekus, kas ir izmantoti izveidošanas procesā, piemēram,
superovulācijai, vazektomijai un embrija implantēšanai. 
Ziņojumā neiekļauj ģenētiski nepārveidotus (savvaļas tipa) 
pēcnācējus.
Jaunu ģenētiski pārveidotu dzīvnieku celmu vai 
līniju uzskata par "stabilu" tad, kad ģenētiskais pārveidojums 
ir stabilizējies
(tam vajadzīgas vismaz divas paaudzes) un kad 
ir pabeigts labturības novērtējums;
35.2. apakškategorijā "Praktiskā izpēte un lietišķie 
pētījumi" ietver dzīvniekus, kas izmantoti atbilstoši 
Dzīvnieku
aizsardzības likuma
 
25. panta
 2. un 3. punktā noteiktajam, 
izņemot regulatīviem mērķiem:
35.2.1. pie praktiskās izpētes un lietišķajiem pētījumiem 
pieder arī uz atklājumiem orientēta toksikoloģija un pētījumi, 
kuru
mērķis ir sagatavoties tirdzniecības atļaujas pieprasījuma 
iesniegšanai vai izstrādāt metodi, izņemot pētījumiem, kas ir
obligāti vajadzīgi tirdzniecības atļaujas pieprasījuma 
iesniegšanai. Dzīvnieki, kas izmantoti, izveidojot (arī ar divu 
līniju
krustošanu) jaunu ģenētiski pārveidotu dzīvnieku līniju, 
kuru paredzēts izmantot praktiskās izpētes un lietišķo pētījumu
vajadzībām (piemēram, vēža izpētei, vakcīnu izstrādei), 
ziņojumā atspoguļo atbilstoši mērķim, kam tie tiek radīti, 
kategorijā
77
/
91
"Jaunas ģenētiskas līnijas izveidošana - Dzīvnieki, 
kas izmantoti jaunas ģenētiski pārveidotas līnijas / celma 
izveidošanai";
35.2.2. ziņojumā atspoguļo visus dzīvniekus, kas ir 
ģenētiskā pārveidojuma nesēji un tiek izmantoti jaunas līnijas
izveidošanai. Šajā kategorijā ziņojumā atspoguļo arī 
dzīvniekus, kas ir izmantoti izveidošanas procesā, piemēram,
superovulācijai, vazektomijai un embrija implantēšanai. 
Ziņojumā neiekļauj ģenētiski nepārveidotus (savvaļas tipa) 
pēcnācējus.
Jaunu ģenētiski pārveidotu dzīvnieku celmu vai 
līniju uzskata par "stabilu" tad, kad ģenētiskais pārveidojums 
ir stabilizējies
(tam vajadzīgas vismaz divas paaudzes) un kad 
ir pabeigts labturības novērtējums;
35.3. apakškategorijā "Izmantošana regulatīviem mērķiem un 
rutīnveida ražošanā" (pa veidiem) ietver dzīvniekus, kas
izmantoti tiesību aktu prasību izpildīšanai paredzētās 
procedūrās attiecībā uz produktu vai vielu ražošanu un laišanu 
un
uzturēšanu tirgū, tostarp pārtikas un barības nekaitīguma un 
riska novērtēšanu. Šeit ietilpst tirdzniecības atļaujas
pieprasījuma iesniegšanai veicami testi ar produktiem un 
vielām, par kuriem nav pieprasīta tirdzniecības atļauja, tas 
ir, testi ar
produktiem vai vielām, kuru izstrāde nav pabeigta. 
Šajā apakškategorijā ietver arī dzīvniekus, ko izmanto produktu 
ražošanas
procesā, kad tam ir vajadzīgs regulatīvs 
apstiprinājums (piemēram, dzīvniekus, kas izmantoti seruma tipa 
zāļu ražošanai). Uz
šo apakškategoriju neattiecas iedarbīguma 
testēšana jaunu zāļu izstrādes laikā, un to ziņojumā atspoguļo 
apakškategorijā
"Praktiskā izpēte un lietišķie pētījumi";
35.4. apakškategorijā "Dabiskās vides aizsardzība cilvēka 
vai dzīvnieku veselības vai labklājības interesēs" ietver
pētījumus, kuru mērķis ir izpētīt un izprast tādas parādības kā 
vides piesārņojums, bioloģiskās daudzveidības zudums, kā arī
savvaļas dzīvnieku epidemioloģiskie pētījumus. Šajā 
apakškategorijā neietilpst dzīvnieku izmantošana regulatīviem 
mērķiem
ekotoksikoloģijas vajadzībām;
35.5. apakškategorijā "Sugu saglabāšana" ietver dzīvniekus, 
kas izmantoti sugas saglabāšanai paredzētās procedūrās;
35.6. apakškategorijā "Augstākā izglītība vai profesionālo 
prasmju iegūšanai, uzturēšanai vai uzlabošanai paredzēta
apmācība" ietver apmācību, kurā iegūst un uztur praktisku 
kompetenci atbilstoši šo noteikumu 41. un 42. punktam;
35.7. apakškategorijā "Tiesu medicīniskā izmeklēšana" ietver 
dzīvniekus, kas izmantoti tiesu medicīniskajā izmeklēšanā
nepieciešamajās procedūrās;
35.8. apakškategorijā "Tādu stabilu ģenētiski pārveidotu 
dzīvnieku koloniju uzturēšana, kurus neizmanto citās 
procedūrās"
norāda to dzīvnieku skaitu, kas vajadzīgi, lai 
uzturētu kolonijas ar ģenētiski pārveidotiem stabilu līniju 
dzīvniekiem, kuriem
piemīt tīši veidots kaitīgs fenotips, un 
kam kaitīgā fenotipa dēļ bijušas sāpes, ciešanas, diskomforts 
vai ilgstošs kaitējums,
nenorādot attiecīgās līnijas 
uzturēšanas mērķi. Šajā apakškategorijā neiekļauj dzīvniekus, 
kas vajadzīgi jaunas ģenētiski
78
/
91
pārveidotas līnijas 
izveidošanai, un dzīvniekus, kas izmantoti citās procedūrās, 
nevis līnijas izveidošanai vai audzēšanai.
36. Pārskata ailē "Pamatpētījumi" norāda:
36.1. Onkoloģija
36.2. Kardiovaskulārā sistēma (asinsrite 
un limfrite)
36.3. Nervu sistēma
36.4. Elpošanas orgānu sistēma
36.5. Gastrointestinālā sistēma, arī 
aknas
36.6. Muskuloskeletālā sistēma
36.7. Imūnsistēma
36.8. Uroģenitālā un reproduktīvā 
sistēma
36.9. Maņu orgāni (āda, acis un 
ausis)
36.10. Endokrīnā sistēma un vielmaiņa
36.11. Multisistēmiski
36.12. Etoloģija, dzīvnieku uzvedība un 
dzīvnieku bioloģija
36.13. Citi
36.1. apakškategorijā "Onkoloģija" norāda visus pētījumus 
onkoloģijas jomā neatkarīgi no mērķsistēmas;
36.2. apakškategorijā "Kardiovaskulārā sistēma" norāda visus 
pētījumus par asinsriti un limfriti;
36.3. apakškategorijā "Nervu sistēma" norāda visus pētījumus 
neirozinātnē un psiholoģijā, kā arī par perifēro vai centrālo
nervu sistēmu;
36.4. apakškategorijā "Elpošanas orgānu sistēma" norāda 
visus pētījumus par elpošanas orgānu sistēmu;
36.5. apakškategorijā "Gastrointestinālā sistēma, arī aknas" 
norāda visus pētījumus par gastrointestinālo sistēmu;
36.6. apakškategorijā "Muskuloskeletālā sistēma" norāda 
visus pētījumus par muskuļa un skeleta sistēmu;
79
/
91
36.7. apakškategorijā "Imūnsistēma" norāda visus pētījumus 
par imūnsistēmu;
36.8. apakškategorijā "Uroģenitālā un reproduktīvā sistēma" 
norāda visus pētījumus par uroģenitālo un reproduktīvo
sistēmu;
36.9. uz apakškategoriju "Maņu orgāni (āda, acis un ausis)" 
attiecināmos pētījumus par degunu iekļauj apakškategorijā
"Elpošanas orgānu sistēma" un pētījumus par mēli - 
apakškategorijā "Gastrointestinālā sistēma, arī aknas";
36.10. apakškategorijā "Endokrīnā sistēma un vielmaiņa" 
norāda visus pētījumus par endokrīno sistēmu un vielmaiņu;
36.11. apakškategorijā "Multisistēmiski" norāda tikai tos 
pētījumus, kuros primārais intereses objekts ir vairāk nekā 
viena
sistēma, piemēram, dažas infekcijas slimības, un 
neiekļauj onkoloģiskos pētījumus;
36.12. apakškategorijā "Etoloģija, dzīvnieku uzvedība un 
dzīvnieku bioloģija" ietver gan par savvaļā dzīvojošiem, gan
nebrīvē turētiem dzīvniekiem veiktus pētījumus, kuru galvenais 
mērķis ir iegūt vairāk zināšanu par attiecīgo sugu;
36.13. apakškategorijā "Citi" norāda pētījumus, kas nav 
saistīti ar kādu no iepriekšminētajiem orgāniem vai sistēmām 
vai
nav orgānam vai sistēmai specifiski;
36.14. dzīvniekus, kas izmantoti infekcijas ierosinātāju, 
vektoru un neoplazmu ražošanai un uzturēšanai, dzīvniekus, kas
izmantoti cita bioloģiskā materiāla iegūšanai, un dzīvniekus, 
kas izmantoti poliklonālo antivielu ražošanai praktiskās 
izpētes
vai lietišķo pētījumu mērķiem, izņemot monoklonālu 
antivielu ražošanai ar ascītu metodi, kas attiecas uz 
apakškategoriju
"Izmantošana regulatīviem mērķiem un rutīnveida 
ražošanā" - pa veidiem, ziņojumā atspoguļo attiecīgajos 
kategoriju
"Pamatpētījumi" vai "Praktiskā izpēte un lietišķie 
pētījumi" laukos. Pētījumu mērķi norāda precīzi, jo 
interesējošas var būt abu
kategoriju apakškategorijas, taču 
ziņojumā atspoguļo tikai galveno mērķi.
37. Pārskata ailē "Praktiskā izpēte un lietišķie pētījumi" 
norāda:
37.1. Cilvēka vēzis
37.2. Cilvēka infekcijas slimības
37.3. Cilvēka kardiovaskulārās sistēmas 
traucējumi
37.4. Cilvēka nervu sistēmas un garīgās 
veselības traucējumi
37.5. Cilvēka elpošanas sistēmas 
traucējumi
80
/
91
37.6. Cilvēka gastrointestinālās sistēmas 
traucējumi, arī aknu slimības
37.7. Cilvēka muskuļu un skeleta sistēmas 
traucējumi
37.8. Cilvēka imūnsistēmas traucējumi
37.9. Cilvēka uroģenitālās un 
reproduktīvās sistēmas traucējumi
37.10. Cilvēka maņu orgānu (ādas, acu un 
ausu) slimības
37.11. Cilvēka endokrīnās sistēmas un 
vielmaiņas traucējumi
37.12. Citi cilvēka veselības 
traucējumi
37.13. Dzīvnieku slimības un veselības 
traucējumi
37.14. Dzīvnieku labturība
37.15. Slimību diagnosticēšana
37.16. Augu slimības
37.17. Ar regulatīviem mērķiem nesaistīta 
toksikoloģija un ekotoksikoloģija
37.1. apakškategorijā "Cilvēka vēzis" un "Cilvēka infekcijas 
slimības" norāda visus lietišķos pētījumus neatkarīgi no
mērķsistēmas;
37.2. neiekļauj dzīvnieku izmantošanu regulatīviem mērķiem, 
piemēram, kancerogenitātes pētījumus regulatīviem
mērķiem;
37.3. pētījumus par deguna slimībām iekļauj apakškategorijā 
"Cilvēka elpošanas sistēmas traucējumi" un pētījumus par
mēles 
slimībām - apakškategorijā "Cilvēka gastrointestinālās sistēmas 
traucējumi, arī aknu slimības";
37.4. apakškategorijā "Slimību diagnosticēšana" ietver 
dzīvniekus, ko izmanto slimību, piemēram, trakumsērgas vai
botulisma, tiešā diagnosticēšanā, bet tā neattiecas uz 
dzīvniekiem, kas izmantoti saskaņā ar normatīvajiem aktiem par
zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību;
37.5. apakškategorijā "Ar regulatīviem mērķiem nesaistīta 
toksikoloģija un ekotoksikoloģija" ietver arī uz atklājumiem
orientētu toksikoloģiju un pētījumus, kuru mērķis ir 
sagatavoties tirdzniecības atļaujas pieprasījuma iesniegšanai 
vai izstrādāt
metodi. Šajā apakškategorijā neietilpst ar 
regulatīvām prasībām noteiktu datu iesniegšanai nepieciešami 
pētījumi
(priekšizpēte, maksimālās panesamās devas 
pētījumi);
81
/
91
37.6. dzīvnieku labturība aptver 
Dzīvnieku aizsardzības 
likuma
 
25. panta
 2. punkta "c" apakšpunktā noteikto;
37.7. dzīvniekus, kas izmantoti infekcijas ierosinātāju, 
vektoru un neoplazmu ražošanai un uzturēšanai, dzīvniekus, kas
izmantoti cita bioloģiskā materiāla iegūšanai, un dzīvniekus, 
kas izmantoti poliklonālo antivielu ražošanai praktiskās 
izpētes
un lietišķo pētījumu mērķiem, izņemot monoklonālu 
antivielu ražošanu ar ascītu metodi, kas attiecas uz 
apakškategoriju
"Izmantošana regulatīviem mērķiem un rutīnveida 
ražošanā" - pa veidiem, ziņojumā norāda attiecīgajos kategoriju
"Pamatpētījumi" vai "Praktiskā izpēte un lietišķie pētījumi" 
laukos. Pētījumu mērķi nosaka precīzi, jo interesējošas var būt
abu kategoriju apakškategorijas, taču ziņojumā atspoguļo tikai 
galveno mērķi.
38. Izmantošana regulatīviem mērķiem un rutīnveida 
ražošana:
38.1. ir dzīvnieku izmantošana procedūrās tiesību aktos par 
zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību
noteikto 
prasību izpildei attiecībā uz produktu un vielu ražošanu un 
laišanu un uzturēšanu tirgū, arī pārtikas un barības
nekaitīguma un riska novērtēšanu;
38.2. testi ar produktiem un vielām, par ko bijis paredzēts 
iesniegt tirdzniecības atļaujas pieprasījumu, bet ko 
izstrādātājs
galu galā uzskatījis par nepiemērotiem tirgum, 
tāpēc to izstrāde nav pabeigta;
38.3. ietver arī dzīvniekus, ko izmanto produktu ražošanā, 
kad ražošanas procesam ir vajadzīgs regulatīvs apstiprinājums,
piemēram, dzīvniekus, kas izmantoti seruma tipa zāļu 
ražošanai.
39. Pārskata ailē "Izmantošana regulatīviem mērķiem un 
rutīnveida ražošanā (pa veidiem)" neietver jaunu zāļu izstrādes
laikā veiktus iedarbīguma testus, ko ziņojumā atspoguļo 
kategorijā "Praktiskā izpēte un lietišķie pētījumi":
39.1. Kvalitātes kontrole (arī partijas 
drošuma un stipruma testēšana)
39.2. Rutīnveida ražošana
39.3. Citi iedarbīguma un panesamības 
testi
39.4. Toksicitātes testi un citi drošuma 
testi, arī farmakoloģijā
39.1. apakškategorijā "Kvalitātes kontrole" ietver 
dzīvniekus, kas izmantoti galaprodukta un tā sastāvdaļu 
tīrības,
stabilitātes, iedarbīguma, stipruma un citu kvalitātes 
kontroles parametru testēšanai saistībā ar jebkuru ražošanas 
laikā
izdarītu kontroli, kuras nolūks ir reģistrēšana, lai 
izpildītu jebkuru citu nacionālo vai starptautisko tiesību aktu 
prasības
zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku 
aizsardzības jomā vai ievērotu ražotāja noteikto politiku. Šajā 
apakškategorijā
82
/
91
ietilpst pirogenitātes testi;
39.2. apakškategorijā "Rutīnveida ražošana" ietver 
monoklonālu antivielu (ar ascītu metodi) un asins pagatavojumu, 
arī
poliklonālo imūnserumu, ražošanu ar esošām metodēm. Šajā 
apakškategorijā neietilpst dzīvnieku imunizēšana hibridomas
ražošanas nolūkā, un to atspoguļo attiecīgajā ailes 
"Fundamentālie pētījumi" vai "Praktiskā izpēte un lietišķie 
pētījumi"
apakškategorijā;
39.3. apakškategorijā "Citi iedarbīguma un panesamības 
testi" ietver biocīdu un pesticīdu iedarbīguma testēšanu, kā 
arī
dzīvnieku ēdināšanā lietoto piedevu panesamības 
testēšanu;
39.4. apakškategorijā "Toksicitātes testi un citi drošuma 
testi" (arī medicīnai, zobārstniecībai un veterinārajai 
medicīnai
paredzēto zāļu un ierīču drošuma izvērtēšana) ietver 
pētījumus par jebkuru produktu vai vielu, lai noteiktu, vai 
attiecīgais
produkts vai viela, kad to lieto vai ražo paredzētā 
veidā vai anormāli vai kad tas ir varbūtējs vai reāls vides 
piesārņotājs, nevar
bīstami vai nevēlami ietekmēt cilvēkus vai 
dzīvniekus.
40. Pārskata ailē "Tiesību aktos paredzētā testēšana" 
norāda:
40.1. Tiesību akti par cilvēkiem 
paredzētām zālēm
40.2. Tiesību akti par veterinārām zālēm 
un to atliekām
40.3. Tiesību akti par medicīniskām 
ierīcēm
40.4. Tiesību akti par rūpnieciskām 
ķīmiskām vielām
40.5. Tiesību akti par augu aizsardzības 
līdzekļiem
40.6. Tiesību akti par biocīdiem
40.7. Tiesību akti par pārtiku, arī par 
materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku
40.8. Tiesību akti par dzīvnieku barību, 
arī par drošumu mērķdzīvniekiem, darbiniekiem un videi
40.9. Tiesību akti par kosmētikas 
līdzekļiem
40.10. Citi
40.1. tiesību aktos par zinātniskiem mērķiem izmantojamo 
dzīvnieku aizsardzību noteiktās prasības norāda atbilstoši
paredzētajai primārajai izmantošanai;
40.2. ūdens kvalitātes testēšanu, ja tā attiecas, piemēram, 
uz krāna ūdeni, norāda kategorijā "Tiesību akti par 
pārtiku".
83
/
91
41. Pārskata ailē "Tiesību aktu prasības" norāda, kuri 
tiesību akti par zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku
aizsardzību tiek ievēroti par prioritāru pieņemot visplašāko 
saskaņošanas līmeni:
41.1. Tiesību akti, kas nosaka ES 
prasības
41.2. Tiesību akti, kas nosaka tikai 
dalībvalstu līmeņa prasības (Eiropas Savienībā)
41.3. Tiesību akti, kas nosaka tikai 
prasības ārpus ES
41.1. ja izmēģinājumu dzīvnieku aizsardzības jomu regulē 
Eiropas Savienības tiesību akti, aizpilda aili "Tiesību akti, 
kas
nosaka ES prasības", ietverot arī visas starptautiskās 
prasības, kas atbilst Eiropas Savienības prasībām, piemēram,
testēšana saskaņā ar Starptautisko Cilvēkiem paredzēto zāļu 
tehnisko prasību saskaņošanas padomes vadlīnijām, testēšana
saskaņā ar Starptautiskās sadarbības veterināro zāļu 
reģistrācijas tehnisko prasību saskaņošanas vadlīnijām, saskaņā 
ar
Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas 
vadlīnijām, Eiropas farmakopejas monogrāfijas);
41.2. pārskata aili "Tiesību akti, kas nosaka tikai 
dalībvalstu līmeņa prasības (Eiropas Savienībā)" aizpilda tikai 
tad, ja
tests atbilst vairāk nekā vienas dalībvalsts prasībām. 
Šai valstij nav noteikti jābūt valstij, kurā notiek attiecīgais 
darbs;
41.3. pārskata aili "Tiesību akti, kas nosaka tikai prasības 
ārpus ES" aizpilda tad, ja Eiropas Savienībā zinātniskiem
mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzības jomā nav līdzvērtīgu 
prasību attiecīgā testa veikšanai.
42. Pārskata ailes "Kvalitātes kontrole (arī partijas 
drošuma un stipruma testi)" apakškategorijā "Partijas drošuma 
testi"
neietilpst pirogenitātes testi. Šos testus ziņojumā 
norāda atsevišķā apakškategorijā "Pirogenitātes testi".
42.1. Partijas drošuma testi
42.2. Pirogenitātes testi
42.3. Partijas stipruma testi
42.4. Citi kvalitātes kontroles 
pasākumi
43. Pārskata ailē "Toksicitātes testi un citi drošuma testi 
pa testu veidiem" norāda:
43.1. Akūtās (vienreizējas devas) 
toksicitātes testēšanas metodes (arī robežvērtības 
noteikšanas tests)
43.2. Ādas kairinājums/kodīga iedarbība uz 
ādu
84
/
91
43.3. Ādas sensibilizācija
43.4. Acu kairinājums/kodīga iedarbība uz 
acīm
43.5. Atkārtotas devas toksicitāte
43.6. Kancerogenitāte
43.7. Genotoksicitāte
43.8. Reproduktīvā toksicitāte
43.9. Ontoģenēzes toksicitāte
43.10. Neirotoksicitāte
43.11. Kinētika (farmakokinētika, 
toksikokinētika, atliekvielu noārdīšanās)
43.12. Farmakodinamika (arī nekaitīguma 
farmakoloģija)
43.13. Fototoksicitāte
43.14. Ekotoksicitāte
43.15. Pārtikas un barības nekaitīguma 
testi
43.16. Drošums mērķdzīvniekiem
43.17. Citi
43.1. imūntoksikoloģijas pētījumus iekļauj apakškategorijā 
"Atkārtotas devas toksicitāte";
43.2. ja saistībā ar toksikokinētiku tiek veikts 
regulatīviem mērķiem paredzēts atkārtotas devas toksicitātes 
pētījums, to
ziņojumā atspoguļo apakškategorijā "Atkārtotas 
devas toksicitāte";
43.3. apakškategorijā "Pārtikas un barības nekaitīguma 
testi" ietver dzeramā ūdens testēšanu (tostarp testēšanu 
attiecībā
uz drošumu mērķdzīvniekiem);
43.4. apakškategorijā "Drošums mērķdzīvniekiem" ietver 
testus, ar kuriem pārbauda, vai konkrētam dzīvniekam paredzēto
produktu var droši lietot citiem attiecīgās sugas īpatņiem 
(izņemot partijas drošuma testus, ko ietver kategorijā 
"Kvalitātes
kontrole").
44. Pārskata ailē "Akūtās un subakūtās toksicitātes 
testēšanas metodes" norāda:
85
/
91
44.1. LD50, LC50
44.2. Citas letālas metodes
44.3. Neletālas metodes
45. Pārskata ailē "Atkārtotas devas toksicitāte" norāda:
45.1. 28 dienas un mazāk
45.2. 29 līdz 90 dienas
45.3. vairāk nekā 90 dienas
46. Pārskata ailē "Dzīvnieku izmantošana reglamentētai 
ražošanai (pa produktu veidiem)" norāda:
46.1. Asins pagatavojumi
46.2. Monoklonālās antivielas
46.3. Citi
47. Pārskata ailē "Ekotoksicitāte" norāda:
47.1. Akūtā toksicitāte
47.2. Hroniskā toksicitāte
47.3. Reproduktīvā toksicitāte
47.4. Endokrīnā aktivitāte
47.5. Bioakumulācija
47.6. Citi
86
/
91
87
/
91
88
/
91
89
/
91
90
/
91
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Zemkopības ministrs 
Jānis 
Dūklavs
91
/
91