Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 182 (4168),
17.11.2009.
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
1290
Pieņemts: 
03.11.2009.
Stājas spēkā: 
18.11.2009.
Attēlotā redakcija:
 09.03.2017. - 29.06.2018. 
Spēkā esošā
Grozījumi:
MK 21.02.2017. noteikumi 
Nr.101 / LV, 50 (5877), 08.03.2017. / Stājas spēkā 09.03.2017.
Ministru kabineta noteikumi Nr.1290
 
Rīgā 2009.gada 3.novembrī (prot. Nr.77 33.§)
Noteikumi par gaisa kvalitāti
Izdoti saskaņā ar likuma "
Par piesārņojumu
" 
12.
 panta otro daļu un
17. panta trešo daļu un 
Vides aizsardzības likuma
 
17.
 panta otro daļu
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
I. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka kvalitātes normatīvus ārtelpu gaisam troposfērā (neietverot darba vidi) Latvijas teritorijā, kā arī:
1.1. gaisa kvalitātes normatīvu nodrošināšanas termiņus;
1.2. gaisu piesārņojošu vielu pieļaujamo līmeni vidē un raksturlielumus;
1.3. parametrus, monitoringa metodes un metodes, kuras izmanto, lai noteiktu attiecīgo gaisa kvalitātes
normatīvu pārsniegumu;
1.4. pasākumus, kas veicami, ja gaisa kvalitātes normatīvi tiek pārsniegti.
2. Noteikumos lietoti šādi termini:
2.1. apakšējais piesārņojuma novērtēšanas slieksnis – piesārņojuma līmenis, kuru nepārsniedzot gaisa
kvalitātes novērtēšanai pietiek ar modelēšanu vai citu objektīvu novērtējuma metodi;
2.2. arsēns, kadmijs, niķelis, benz(a)pirēns – kopējais šo elementu un to savienojumu saturs daļiņu PM10
frakcijā;
2.3. augšējais piesārņojuma novērtēšanas slieksnis – piesārņojuma līmenis, kuru nepārsniedzot gaisa kvalitātes
novērtēšanai var izmantot stacionārus mērījumus kopā ar modelēšanu vai indikatīviem mērījumiem, vai ar abiem
kopā;
2.4. dabisko avotu radītais piesārņojums – piesārņojošo vielu emisijas, ko nav radījušas tiešas vai netiešas
cilvēku darbības, tai skaitā tādas dabas parādības kā vulkānu izvirdumi, seismiskas darbības, ģeotermiskas
darbības, dabiskie ugunsgrēki, vētras, jūru aerosoli vai dabisko daļiņu atkārtota izkliedēšanās atmosfērā vai to
1
/
38
pārnese no sausajiem reģioniem;
2.5. daļiņas PM10 – daļiņas, kuras nosaka, laižot gaisu caur selektīvo sprauslu, kas minēta bāzes (references)
metodē daļiņu PM10 paraugu ņemšanai un mērījumu veikšanai, ar aerodinamisko diametru 10 µm, tādējādi
aizturot vismaz 50 % daļiņu;
2.6. daļiņas PM2,5 – daļiņas, kuras nosaka, laižot gaisu caur selektīvo sprauslu, kas minēta bāzes (references)
metodē daļiņu PM2,5 paraugu ņemšanai un mērījumu veikšanai, ar aerodinamisko diametru 2,5 µm, tādējādi
aizturot vismaz 50 % daļiņu;
2.7. ekspozīcijas koncentrācijas mērķlielums – piesārņojuma līmenis, kas noteikts, pamatojoties uz vidējo
ekspozīcijas rādītāju, lai mazinātu kaitīgo ietekmi uz cilvēka veselību, un kura pārsniegums jānovērš noteiktā
laikposmā;
2.8. gaisa kvalitātes novērtēšana – jebkuras metodes izmantošana, ko lieto, lai mērītu, aprēķinātu, prognozētu
vai provizoriski novērtētu gaisa piesārņojuma līmeni;
2.9. gaisa kvalitātes mērķlielums – piesārņojošās vielas līmenis ārtelpu gaisā, kāds jāpanāk noteiktā termiņā
(kur tas iespējams), lai nepieļautu, novērstu vai samazinātu piesārņojošās vielas kaitīgo ietekmi uz cilvēka
veselību un vidi;
2.10. gaisa kvalitātes robežlielums – zinātniski pamatots piesārņojuma līmenis, kas noteikts, lai novērstu,
nepieļautu vai mazinātu piesārņojuma kaitīgo iedarbību uz cilvēka veselību vai uz vidi, un kas jānodrošina
noteiktā termiņā, un ko pēc tam nedrīkst pārsniegt;
2.11. gaisa piesārņojuma līmenis – gaisu piesārņojošas vielas koncentrācija gaisā vai gaisa piesārņojuma dēļ
radušies piesārņojošas vielas nosēdumi uz virsmas noteiktā laikposmā;
2.12. gaisu piesārņojoša viela – gaisā esoša viela, kas var kaitīgi ietekmēt cilvēka veselību vai vidi;
2.13. iedzīvotāju informēšanas rādītājs – piesārņojuma līmenis, kuru pārsniedzot pat īslaicīga tā iedarbība
apdraud paaugstināta riska grupas iedzīvotāju veselību un kuru sasniedzot nepieciešams operatīvi informēt
iedzīvotājus;
2.14. ilgtermiņa mērķis – piesārņojuma līmenis, kura pārsniegums jānovērš termiņā, kas ir ilgāks par 10
gadiem, ja vien tas ir iespējams, veicot pasākumus, kas nerada nesamērīgas izmaksas, lai nodrošinātu cilvēku
veselības un vides aizsardzību;
2.15. indikatīvie mērījumi – mērījumi, kas atbilst mazāk stingriem datu kvalitātes mērķiem nekā stacionārie
mērījumi;
2.16. kopējie nosēdumi – piesārņojošo vielu kopējais daudzums, kas noteiktā laikposmā no atmosfēras nonāk
uz augsnes, veģetācijas, ūdens, ēkām vai citas virsmas;
2.17. kritiskais piesārņojuma līmenis – zinātniski pamatots piesārņojuma līmenis, kura pārsniegšana var kaitīgi
ietekmēt dažus piesārņojuma saņēmējus, piemēram, kokus, citus augus vai dabas ekosistēmas, bet nekaitē
cilvēkiem;
2.18. objektīva novērtējuma metode – matemātiska metode gaisu piesārņojošo vielu koncentrācijas noteikšanai,
kurā izmanto gaisu piesārņojošo vielu mērījumu datus, kas iegūti citā teritorijā vai citā laikā, un kas balstās uz
zinātniskajos pētījumos iegūto informāciju par gaisu piesārņojošo vielu koncentrācijas izplatības tendencēm;
2.19. ozona prekursori – vielas, kas veicina piezemes ozona veidošanos;
2.20. paaugstināta riska iedzīvotāju grupas – pret gaisa piesārņojumu īpaši jutīgas iedzīvotāju grupas, tai skaitā,
grūtnieces, jaundzimušie, zīdaiņi, bērni vecumā līdz 13 gadiem, cilvēki vecumā virs 65 gadiem, kuri slimo ar
sirds un asinsvadu sistēmas slimībām, cilvēki, kas slimo ar astmu vai kādu hronisku obstruktīvu plaušu slimību,
kā arī cilvēki, kas pakļauti paaugstināta gaisa piesārņojuma līmeņa iedarbībai;
2.21. pielaides robeža – gaisa kvalitātes robežlieluma pieļaujamais pārsniegums procentos noteiktā laikposmā;
2.22. pilsētas fona teritorijas – tādas vietas pilsētas teritorijā, kurās piesārņojuma līmenis raksturo
piesārņojošās vielas iedarbību uz pilsētas iedzīvotājiem kopumā; 
2
/
38
II. Gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi, gaisu piesārņojošo vielu
mērījumu metodes
piesārņojošās vielas iedarbību uz pilsētas iedzīvotājiem kopumā;
2.23. policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži – organiski ķīmiskie savienojumi, ko veido vismaz divi kondensēti
benzola gredzeni, kuros ir tikai ogleklis un ūdeņradis;
2.24. rīcības programma gaisa piesārņojuma samazināšanai – programma, kurā paredzēti pasākumi, lai
sasniegtu robežlielumu vai mērķlielumu;
2.25. stacionāri mērījumi – noteiktās vietās veikti nepārtraukti vai izlases mērījumi, lai noteiktu piesārņojuma
līmeni saskaņā ar attiecīgiem datu kvalitātes mērķiem;
2.26. telpiskā izšķirtspēja – saskaņā ar Komisijas 2008.gada 3.decembra Regulas (EK) Nr. 
1205/2008
 par
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 
2007/2/EK
 īstenošanu attiecībā uz metadatiem pielikuma B daļas
6.punktu;
2.27. trauksmes līmenis – piesārņojuma līmenis, kuru pārsniedzot pat īslaicīga tā iedarbība apdraud iedzīvotāju
veselību un kuru sasniedzot veicami tūlītēji pasākumi atbilstoši šajos noteikumos noteiktajām prasībām;
2.28. valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķis – vidējā ekspozīcijas rādītāja samazinājums procentu
izteiksmē atsauces gadā, kas noteikts, lai mazinātu kaitīgu ietekmi uz cilvēku veselību, un kas pēc iespējas
jānodrošina noteiktā termiņā;
2.29. vidējais ekspozīcijas rādītājs – vidējais piesārņojuma līmenis, kas noteikts, pamatojoties uz mērījumiem
pilsētas fona teritorijās visā valstī, kas atspoguļo piesārņojošās vielas iedarbību uz iedzīvotājiem un ko izmanto,
lai aprēķinātu valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķi un noteiktu atbilstību ekspozīcijas koncentrācijas
mērķlielumam;
2.30. valsts monitoringa tīkls – valsts sabiedrības ar ierobežotu atbildību "Latvijas Vides, ģeoloģijas un
meteoroloģijas centrs" (turpmāk – centrs) pārziņā esošās gaisa kvalitātes monitoringa stacijas, kuras izvietotas
visā valsts teritorijā atbilstoši šo noteikumu III nodaļā noteiktajiem kritērijiem un kurās tiek nodrošināta citu
šajos noteikumos noteikto prasību izpilde, lai sniegtu sabiedrībai, kā arī starptautiskajām sadarbības
organizācijām un Eiropas Komisijai ticamu un reprezentatīvu informāciju par gaisa kvalitāti Latvijā.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
3. Lai nodrošinātu cilvēka veselības un vides aizsardzību, šajos noteikumos ir noteikti gaisa kvalitātes normatīvi un
raksturlielumi, kā arī mērījumu metodes šādām gaisu piesārņojošām vielām:
3.1. sēra dioksīdam:
3.1.1. gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi noteikti šo noteikumu 
1.pielikumā
;
3.1.2. piesārņojuma līmeņa mērījumiem izmanto bāzes (references) metodi, kas noteikta standartā LVS EN
14212: 2012 “Gaisa kvalitāte – Standartmetode sēra dioksīda koncentrācijas noteikšanai ar ultravioleto
fluorescenci”, vai citu līdzvērtīgu analīzes metodi;
3.2. slāpekļa dioksīdam un slāpekļa oksīdiem (slāpekļa oksīda un slāpekļa dioksīda maisījuma tilpumattiecību
summa daļās uz miljardu (tilpuma vienībās) (ppbv), kas izteikta slāpekļa dioksīda masas koncentrācijas
vienībās (µg/m
3
)):
3.2.1. gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi noteikti šo noteikumu 
2.pielikumā
;
3.2.2. piesārņojuma līmeņa mērījumiem izmanto bāzes (references) metodi, kas noteikta standartā LVS EN
14211: 2012 “Gaisa kvalitāte – Standartmetode slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīda koncentrācijas
noteikšanai ar hemiluminiscenci”, vai citu līdzvērtīgu analīzes metodi;
3.3. daļiņām PM
10
:
3.3.1. gaisa kvalitātes normatīvi noteikti šo noteikumu 
3.pielikumā
;
3
/
38
3.3.2. paraugu ņemšanas un gaisa piesārņojuma līmeņa mērījumiem izmanto bāzes (references) metodi,
kas noteikta standartā LVS EN 12341:2014 "Gaisa kvalitāte. Gravimetrisko mērījumu standartmetode
suspendēto cieto daļiņu PM
10
 vai PM
2,5
 frakcijas masas koncentrācijas noteikšanai", vai citu līdzvērtīgu
analīzes metodi;
3.4. daļiņām PM
2,5
:
3.4.1. gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi noteikti šo noteikumu 
4.pielikumā
;
3.4.2. paraugu ņemšanas un gaisa piesārņojuma līmeņa mērījumiem izmanto bāzes (references) metodi,
kas noteikta standartā LVS EN 12341:2014 "Gaisa kvalitāte. Gravimetrisko mērījumu standartmetode
suspendēto cieto daļiņu PM
10
 vai PM
2,5 
frakcijas masas koncentrācijas noteikšanai", vai citu līdzvērtīgu
paraugu ņemšanas un analīzes metodi;
3.5. svinam:
3.5.1. gaisa kvalitātes normatīvi noteikti šo noteikumu 
5.pielikumā
;
3.5.2. piesārņojuma līmeņa mērījumiem izmanto paraugu ņemšanas bāzes (references) metodi, kas noteikta
standartā LVS EN 14902:2007 “Gaisa kvalitāte. Standartmetode Pb, Cd, As un Ni mērīšanai suspendētās
daļiņās PM
10
 frakcijā”, vai citu līdzvērtīgu paraugu ņemšanas un analīzes metodi;
3.6. ozonam:
3.6.1. gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi noteikti šo noteikumu 
6.pielikumā
;
3.6.2. piesārņojuma līmeņa mērījumiem izmanto bāzes (references) analīzes un kalibrācijas metodi, kas
noteikta standartā LVS EN 14625: 2012 “Gaisa kvalitāte – Standartmetode ozona koncentrācijas
noteikšanai ar ultravioleto fotometriju”, vai citu līdzvērtīgu analīzes metodi;
3.7. benzolam:
3.7.1. gaisa kvalitātes normatīvs noteikts šo noteikumu 
7.pielikumā
;
3.7.2. piesārņojuma līmeņa mērījumiem izmanto bāzes (references) metodi, kas noteikta standartā LVS EN
14662:2005 “Gaisa kvalitāte – Benzola koncentrāciju mērīšanas standartmetode”, vai citu līdzvērtīgu
analīzes metodi;
3.8. oglekļa oksīdam:
3.8.1. gaisa kvalitātes normatīvs noteikts šo noteikumu 
8.pielikumā
;
3.8.2. piesārņojuma līmeņa mērījumiem izmanto bāzes (references) metodi, kas noteikta standartā LVS EN
14626: 2012 “Gaisa kvalitāte – Standartmetode tvana gāzes koncentrācijas noteikšanai ar nedisperso
infrasarkano spektroskopiju”, vai citu līdzvērtīgu analīzes metodi;
3.9. arsēnam, kadmijam, niķelim un benz(a)pirēnam:
3.9.1. gaisa kvalitātes normatīvs noteikts šo noteikumu 
9.pielikuma
 I daļā;
3.9.2. lai novērtētu benz(a)pirēna daudzumu gaisā, veic mērījumus vismaz tādiem citiem policikliskajiem
aromātiskajiem ogļūdeņražiem kā benz(a)antracēnam, benz(b)fluorantēnam, benz(j)fluorantēnam,
benz(k)fluorantēnam, indeno(1,2,3-cd)pirēnam un dibenz(a,h)antracēnam un to monitoringa vietas izvieto
turpat, kur benz(a)pirēna paraugu ņemšanas vietas;
3.9.3. arsēna, kadmija, niķeļa un svina mērīšanai izmanto bāzes (references) metodi, kas noteikta standartā
LVS EN 14902:2007 “Gaisa kvalitāte – Standartmetode Pb, Cd, As un Ni mērīšanai suspendētās daļiņās
PM
10
 frakcijā”, vai citu līdzvērtīgu analīzes metodi;
3.9.4. benz(a)pirēna un citu attiecīgo policiklisko aromātisko ogļūdeņražu, kā arī arsēna, kadmija un niķeļa
4
/
38
paraugu ņemšanai izmanto bāzes (references) metodi, kas noteikta standartā LVS EN 12341:2014 "Gaisa
kvalitāte. Gravimetrisko mērījumu standartmetode suspendēto cieto daļiņu PM
10
 vai PM
2,5 
frakcijas masas
koncentrācijas noteikšanai", vai citu līdzvērtīgu analīzes metodi;
3.9.5. benz(a)pirēna koncentrācijas mērījumiem izmanto bāzes (references) metodi, kas noteikta standartā
LVS EN 15549:2010 "Gaisa kvalitāte. Standartmetode benz(a)pirēna koncentrācijas mērīšanai gaisā", vai
citu līdzvērtīgu analīzes metodi, bet citu attiecīgo policiklisko aromātisko ogļūdeņražu koncentrācijas
mērījumiem – standartā LVS ISO 12884:2001 "Gaiss – Kopējā (gāzes un daļiņu fāzē) policiklisko
aromātisko ogļūdeņražu satura noteikšana – Savākšana uz filtra un tam sekojoša sorbenta, analīze ar gāzu
hromatogrāfijas metodi" noteikto metodi vai citu līdzvērtīgu analīzes metodi;
3.9.6. kopējā gāzveida dzīvsudraba (dzīvsudraba tvaiki un reaģētspējīgs gāzveida dzīvsudrabs – ūdenī
šķīstoši dzīvsudraba savienojumi ar pietiekami augstu tvaika spiedienu, lai tie būtu gāzveida stāvoklī)
koncentrācijas mērījumiem izmanto bāzes (references) metodi, kas noteikta standartā LVS EN 15852:2010
"Gaisa kvalitāte. Standarta metode dzīvsudraba tvaiku noteikšanai", vai citu līdzvērtīgu analīzes metodi;
3.9.7. lai novērtētu arsēna, kadmija, dzīvsudraba, niķeļa un policiklisko aromātisko ogļūdeņražu kopējo
nosēdumu daudzumu, izmanto šādas bāzes (references) metodes:
3.9.7.1. arsēna, kadmija un niķeļa nosēdumu noteikšanai – metodi LVS EN 15841:2010 "Gaisa kvalitāte.
Standartmetode arsēna, kadmija, svina un niķeļa noteikšanai atmosfēras nosēdumos";
3.9.7.2. dzīvsudraba nosēdumu noteikšanai – metodi LVS EN 15853:2010 "Gaisa kvalitāte. Standarta
metode dzīvsudraba nosēdumu noteikšanai";
3.9.7.3. benz(a)pirēna un pārējo attiecīgo policiklisko aromātisko ogļūdeņražu nosēdumu noteikšanai –
metodi LVS EN 15980:2011 "Gaisa kvalitāte. Benzo[a]antracēna, benzo[b]fluoretēna, benzo[j]fluoretēna,
benzo[k]fluoretēna, benzo[a]pirēna, dibenzo[a,h]antracēna un indeno[1,2,3-cd]pirēna nosēdumu
noteikšana".
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
3.
1
 Daļiņām PM
10
 un daļiņām PM
2,5
, kā arī analizējamām daļiņu sastāvdaļām (piemēram, svinam) parauga tilpumu
nosaka attiecīgās vides apstākļos, ņemot vērā temperatūru un atmosfēras spiedienu mērījumu dienā.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
4. Gaisa kvalitātes mērķlielumi gaisu piesārņojošām vielām, uz kurām neattiecas šo noteikumu 
3.punktā
 minētie
nosacījumi, noteikti šo noteikumu 
9.pielikuma
 II daļā.
5. 
(Svītrots ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
6. 
(Svītrots ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
7. 
(Svītrots ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
7.
1
 Centrs (attiecībā uz valsts monitoringa tīklā iekļautajām stacijām) un citas valsts vai pašvaldību iestādes, kuru
pārziņā ir gaisa kvalitātes monitoringa stacijas, kurās iegūtie dati tiek izmantoti sabiedrības informēšanai atbilstoši šo
noteikumu 45.5. apakšpunktam vai šo noteikumu 
24.
 punktā minētās rīcības programmas izstrādei, gaisa
piesārņojuma līmeņa noteikšanai un mērīšanai izmanto šo noteikumu 
3.
 punktā minētās bāzes (references) metodes.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
7.
2
 Šo noteikumu 
7.
1 
punktā
 noteiktajos gadījumos gaisa piesārņojuma līmeņa noteikšanai un mērīšanai var
izmantot arī citu paraugu ņemšanas un analīzes metodi, kas nav šo noteikumu 
3.
 punktā minētā bāzes (references)
metode, ja ar šo citu metodi iegūtie rezultāti ir līdzvērtīgi rezultātiem, kas tiek iegūti ar šo noteikumu 
3.
 punktā
minētajām standarta (bāzes) metodēm vai – attiecībā uz daļiņām PM
10
 un daļiņām PM
2,5 
– metodei, kas pilnībā atbilst
bāzes (references) metodei. Attiecībā uz daļiņām PM
10
 un daļiņām PM
2,5
 iegūtos rezultātus koriģē ar koeficientu, lai
5
/
38
III. Gaisa kvalitātes novērtējums un tā veikšanas nosacījumi
(Nodaļas nosaukums MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
tie kļūtu līdzvērtīgi rezultātiem, kas iegūti ar bāzes (references) metodi (tai skaitā iepriekš veikto mērījumu rezultātus
koriģē ar atbilstošu koeficientu, lai datiem nodrošinātu labāku salīdzināmību). Ja līdzvērtīguma nodrošināšanai izmanto
koeficientus, tos apstiprina vai groza ar atsauci uz Eiropas Komisijas izstrādātajām līdzvērtīguma pierādīšanas
vadlīnijām.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
7.
3
 Ja atbilstoši šo noteikumu 
7.
2 
punktam
 gaisa piesārņojuma mērīšanai izmanto paraugu ņemšanas un analīzes
metodi, kas nav šo noteikumu 
3.
 punktā minētā bāzes (references) metode, nepieciešams pierādīt, ka ar izmantojamo
metodi iegūtie rezultāti ir līdzvērtīgi rezultātiem, kurus iegūst ar bāzes (references) metodi. Lai to pierādītu, valsts vai
pašvaldību iestādes, kuras veic gaisa piesārņojuma līmeņa mērījumus un iegūtos datus izmanto sabiedrības
informēšanai atbilstoši šo noteikumu 45.5. apakšpunktam vai šo noteikumu 
24.
 punktā minētās rīcības programmas
izstrādei, iesniedz centrā attiecīgu metodes līdzvērtīguma pierādīšanas protokolu (atskaiti), kuru izdevusi Latvijā vai
citā Eiropas Savienības dalībvalstī atbilstoši attiecīgajam testēšanas un kalibrēšanas laboratoriju saskaņotajam
standartam akreditēta testēšanas laboratorija. Centrs ievēro šajā punktā minētās prasības arī attiecībā uz valsts
monitoringa tīklā iekļautajām stacijām.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
7.
4
 Šo noteikumu 
7.
3 
punktā
 minētajam līdzvērtīguma pierādīšanas protokolam (atskaitei) jāapliecina, ka iekārta
atbilst visām veiktspējas prasībām, tostarp jāietver informācija par testēšanas vietai raksturīgajiem specifiskajiem vides
un vietējiem nosacījumiem. Centrs izvērtē iekārtas izmantošanas iespējas, ņemot vērā raksturīgos specifiskos vides un
vietējos nosacījumus, kuros paredzēts izmantot iekārtu.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
7.
5
 Ja valsts monitoringa tīklā esošajās stacijās tiek izmantota metode, kas nav šo noteikumu 
3.
 punktā minētā
bāzes (references) metode un par kuru nav pieejams citu Eiropas Savienības dalībvalstu kompetento iestāžu
sagatavots līdzvērtīguma pierādīšanas protokols (atskaite), centrs organizē savstarpēju metožu salīdzināšanu un
sagatavo atskaiti par iegūtajiem rezultātiem. Šos novērtējuma rezultātā sastādītos metodes līdzvērtīguma pierādīšanas
protokolus (atskaites) un visus testu rezultātus centrs pēc pieprasījuma dara pieejamus citām kompetentajām
iestādēm.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
7.
6
 Centrs saskaņā ar šo noteikumu 
7.
3 
punktu
 iesniegtos līdzvērtīguma pierādīšanas protokolus (atskaites)
uzglabā tik ilgi, kamēr attiecīgā paraugu ņemšanas un analīzes metode tiek izmantota gaisa piesārņojuma līmeņa
noteikšanai un mērīšanai, bet ne mazāk kā piecus gadus.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
8. 
(Svītrots ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
8.
1
 Centrs ir Latvijas nacionālā references laboratorija, kas veic gaisa piesārņojuma līmeņa mērījumus un ir atbildīgā
iestāde Latvijā par:
8.
1 
1. valsts monitoringa tīkla izveidi un uzturēšanu un gaisa kvalitātes novērtējuma veikšanu;
8.
1 
2. valsts monitoringa tīklā lietojamo mērījumu sistēmu akreditāciju un novērtējuma metožu analīzi un valsts
monitoringa tīklā izmantoto metožu līdzvērtīguma pierādīšanas procesu organizēšanu;
8.
1 
3. valsts monitoringa tīklā veikto gaisa kvalitātes mērījumu precizitātes nodrošināšanu;
8.
1 
4. sadarbības nodrošināšanu ar Eiropas Komisijas izveidoto Nacionālo references laboratoriju Eiropas tīklu
un Kopīgo pētniecības centru un Eiropas Savienības mēroga kvalitātes nodrošināšanas programmu koordināciju
Latvijā.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
6
/
38
8.
2
 Centrs nodrošina, ka nacionālā references laboratorija ir testēšanas laboratorija, kura ir akreditēta nacionālajā
akreditācijas institūcijā saskaņā ar normatīvajiem aktiem par atbilstības novērtēšanas institūciju novērtēšanu,
akreditāciju un uzraudzību (turpmāk – akreditēta laboratorija) attiecībā uz šo noteikumu 
3.
 punktā minētajām
standartmetodēm vismaz tām piesārņojošajām vielām, kuru koncentrācija pārsniedz apakšējo piesārņojuma
novērtēšanas slieksni. Ja centrs veic metožu savstarpējo salīdzināšanu valsts mērogā (tai skaitā šo noteikumu
7.
5 
punktā
 minētajā gadījumā), tam jābūt akreditētam saskaņā ar attiecīgo standartu prasmju pārbaužu jomā.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
8.
3
 Centrs nodrošina, ka valsts monitoringa tīklā iekļautajās stacijās mērījumus veic akreditēta laboratorija, kas ir
akreditēta attiecībā uz šo noteikumu 
3.
 punktā minētajām bāzes (references) metodēm vai citām līdzvērtīgām
metodēm. Valsts monitoringa tīklā iekļautajām monitoringa stacijām izveido un piemēro kvalitātes nodrošināšanas un
kvalitātes kontroles sistēmu, kura paredz veikt regulāru iekārtu apkopi, kas nepieciešama mēriekārtu precizitātes
garantēšanai, kā arī nodrošina datu vākšanas un paziņošanas kvalitātes kontroles procedūras izstrādi un mērījumu
datu izsekojamību, ievērojot prasības, kas izklāstītas testēšanas un kalibrēšanas laboratoriju saskaņotajā standartā.
Centrs, sākot ar 2019. gadu, vismaz reizi piecos gados izvērtē izveidoto kvalitātes nodrošināšanas sistēmu un par tās
rezultātiem informē Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
8.
4
 Centrs ne vēlāk kā 2019. gadā un pēc tam vismaz reizi trijos gados piedalās Eiropas Savienības mērogā
organizētajās kvalitātes nodrošināšanas programmās. Ja, piedaloties šajās programmās, tiek gūti neapmierinoši
rezultāti (t. i., rezultāti, kas ir būtiski atšķirīgi no citās iekārtās iegūtajiem rezultātiem), centrs līdz nākamajai
novērtēšanas reizei veic atbilstošus pasākumus un iesniedz Eiropas Komisijas Kopīgajam pētniecības centram
ziņojumu par paveikto.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
8.
5
 Centrs atbild par Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra organizētu Eiropas Savienības mēroga kvalitātes
nodrošināšanas programmu koordināciju Latvijā un par šo noteikumu 
3.
 punktā minēto bāzes (references) metožu
izmantošanas koordināciju valsts mērogā. Centrs savā tīmekļvietnē publicē norādes par kvalitātes kontroles
procedūrām, lai tās, ja nepieciešams, var piemērot arī citas iestādes un organizācijas, kas veic gaisa kvalitātes
piesārņojuma līmeņa mērījumus.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
8.
6
 
(Punkts stājas spēkā 
30.06.2018.
 un iekļauts noteikumu redakcijā uz 
30.06.2018.
, sk. 
58. punktu
)
8.
7
 
(Punkts stājas spēkā 
30.06.2018.
 un iekļauts noteikumu redakcijā uz 
30.06.2018.
, sk. 
58. punktu
)
8.
8
 Valsts vai pašvaldību iestādes, kuras veic gaisa piesārņojuma līmeņa mērījumus un iegūtos datus izmanto
sabiedrības informēšanai atbilstoši šo noteikumu 45.5. apakšpunktam vai šo noteikumu 
24.
 punktā minētās rīcības
programmas izstrādei, mēneša laikā pēc mērījumu uzsākšanas informē centru par izmantotajām mērījumu metodēm
un uzstādītajām gaisa kvalitātes mērīšanas iekārtām un turpmāk attiecīgu informāciju centram sniedz tikai tad, ja
notikušas izmaiņas jau uzstādītās iekārtas darbībā (tai skaitā, ja mainīts iekārtas novietojums) vai tiek izmantotas
citas mērījumu metodes.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
8.
9
 Centrs, pamatojoties uz informāciju, kas iesniegta atbilstoši šo noteikumu 
8.
8 
punktam
, sākot ar 2020. gadu,
reizi piecos gados sagatavo pārskatu par valstī esošajām monitoringa iekārtām, kurās iegūtie dati tiek izmantoti
sabiedrības informēšanai atbilstoši šo noteikumu 45.5. apakšpunktam vai šo noteikumu 
24.
 punktā minētās rīcības
programmas izstrādei, un to atbilstību šajos noteikumos noteiktajām prasībām. Minēto informāciju centrs publicē savā
tīmekļvietnē, norādot arī tās iekārtas, kuru mērījumi neatbilst šajos noteikumos noteiktajām prasībām un kuru
mērījumos iegūtajiem datiem ir zema ticamības pakāpe.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
9. Centrs, sākot ar 2019. gadu, ne retāk kā reizi piecos gados pārskata valsts teritorijas iedalījumu zonās
7
/
38
(teritoriāla vienība, kas noteikta gaisa kvalitātes novērtēšanas un pārvaldības vajadzībām) un aglomerācijās (apdzīvoto
vietu kopums, kurā iedzīvotāju skaits pārsniedz 250 000, vai apdzīvoto vietu kopums, kurā ir mazāks iedzīvotāju skaits,
bet kurā iedzīvotāju blīvums pārsniedz 2500 ie
dzīvotājus uz kvadrātkilometru), novērtējot gaisa kvalitāti attiecībā uz šo
noteikumu 
3.punktā
 minētajām piesārņojošajām vielām. Ja aglomerācijās vai zonās ir notikušas būtiskas pārmaiņas,
kas ietekmē gaisa piesārņojuma līmeni, centrs organizē ārpuskārtas gaisa kvalitātes novērtējumu.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
10. 
(Zaudējis spēku ar 
01.01.2011.
; sk. 
56.punktu
)
11. Lai novērtētu gaisa kvalitāti un nodrošinātu tās pārvaldību, valsts teritoriju iedala zonās un aglomerācijās
saskaņā ar vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministra rīkojumu. Rīkojumā iekļauj informāciju par valsts
monitoringa tīklā esošajām gaisa kvalitātes monitoringa stacijām un publicē ministrijas tīmekļvietnē. Šo staciju
novietojumu nedrīkst mainīt, un valsts monitoringa tīklā iekļauto staciju darbību nedrīkst pārtraukt bez saskaņojuma ar
Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
12. Centrs katru gadu novērtē gaisa kvalitāti aglomerācijās un zonās, kurās iepriekšējo triju gadu laikā gaisa
piesārņojuma līmenis vidēji ir pārsniedzis šo noteikumu 
3.punktā
 minētajām gaisu piesārņojošajām vielām noteiktos
gaisa kvalitātes normatīvus vai raksturlielumus. Lai identificētu dabisko avotu radītā piesārņojuma un sāls vai smilšu
kaisīšanas ietekmi, gaisa kvalitāti novērtē aglomerācijās un zonās, kurās:
12.1. iepriekšējā gada laikā konkrētai šo noteikumu 
3.
 punktā minētajai piesārņojošajai vielai noteikto
robežlielumu pārsniegumu izraisa dabisko avotu radītais piesārņojums. Centrs sniedz informāciju par dabisko
avotu radīto gaisu piesārņojošo vielu koncentrāciju un pienesuma avotiem, kā arī sniedz pierādījumus tam, ka
pārsniegums radies no dabiskajiem avotiem. Robežlieluma pārsniegumus, kuri ir pilnībā radušies dabisko avotu
radītā piesārņojuma dēļ, neuzskata par pārsniegumiem šo noteikumu izpratnē;
12.2. iepriekšējā gada laikā daļiņām PM
10
 noteikto robežlielumu pārsniegumu izraisa atkārtota daļiņu PM
10
izkliedēšanās pēc ceļu kaisīšanas ar smiltīm vai sāli ziemā. Centrs sagatavo informāciju par daļiņu PM
10
koncentrāciju un avotiem, kā arī sniedz pierādījumus tam, ka pārsnieguma iemesls ir šādas atkārtoti izkliedētās
daļiņas PM
10
.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
13. Lai novērtētu gaisa kvalitāti, gaisa monitoringa staciju minimālo skaitu stacionāriem mērījumiem nosaka, ņemot
vērā šo noteikumu 
10.pielikumā
 noteiktos kritērijus.
14. Lai novērtētu gaisa piesārņojuma līmeni ar šo noteikumu 
3.punktā
 minētajām gaisu piesārņojošajām vielām
(izņemot ozonu), gaisa kvalitātes monitoringa stacijas izvieto saskaņā ar šo noteikumu 
11.pielikumā
 noteiktajiem
kritērijiem, bet ozona piesārņojuma līmeņa novērtēšanai – saskaņā ar šo noteikumu 
12.pielikumā
 noteiktajiem
kritērijiem.
14.
1
 Lai nodrošinātu šajos noteikumos noteiktajām prasībām atbilstoša valsts monitoringa tīkla izveidi un regulāri
izvērtētu, vai esošais valsts monitoringa tīkla plānojums un monitoringa staciju atrašanās vietas vēl joprojām ir
pamatotas un optimālas, centrs, sākot ar 2020. gadu un turpmāk pēc nepieciešamības, ne retāk kā reizi piecos gados
sagatavo ziņojumu, kurā izvērtē un pamato visu valsts monitoringa tīklā iekļauto monitoringa staciju vietu izvēli, kā arī
iekļauj šo monitoringa staciju apkārtnes fotogrāfijas, kurās norādītas debespuses, un detalizētas kartes. Ziņojumā
ietver informāciju par valsts monitoringa tīklā iekļauto staciju atbilstību šo noteikumu 
10.
, 
11. 
un 
12.
 pielikumā
noteiktajiem kritērijiem un nepieciešamajām izmaiņām esošajā valsts monitoringa tīkla plānojumā. Ja kādā zonā vai
aglomerācijā izmanto papildu novērtējuma metodes (modelēšana vai indikatīvie mērījumi), ziņojumā iekļauj detalizētu
informāciju par šīm metodēm un informāciju par to, kā ir izpildīti šo noteikumu 
20.
 punktā minētie kritēriji. Pēc Eiropas
Komisijas pieprasījuma sagatavoto ziņojumu centrs iesniedz Eiropas Komisijai triju mēnešu laikā.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
15. Centrs atbilstoši šo noteikumu 
13.pielikumā
 minētajām prasībām mēra gaisu piesārņojošo vielu koncentrāciju
arī lauku fona teritorijās tālu no nozīmīgiem piesārņojuma avotiem. Ar šiem mērījumiem nodrošina vismaz gada vidējos
datus par daļiņu PM
2,5
 masas koncentrāciju un ķīmiskā sastāva koncentrāciju.
8
/
38
IV. Gaisa kvalitātes uzlabošana
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
16. Lai pamatotu valsts teritorijas iedalījumu zonās un aglomerācijās, izmanto augšējos un apakšējos
piesārņojuma novērtēšanas sliekšņus, kas sēra dioksīdam, slāpekļa dioksīdam un slāpekļa oksīdiem, daļiņām PM
10
,
daļiņām PM
2,5
, svinam, benzolam, oglekļa oksīdam, arsēnam, kadmijam, niķelim un benz(a)pirēnam noteikti šo
noteikumu 
14.pielikumā
.
17. Aglomerācijās un zonās, kur šo noteikumu 
3.punktā
 minēto pie
sārņojošo vielu koncentrācija ir mazāka par
apakšējo piesārņojuma novērtēšanas slieksni, gaisa kvalitātes novērtēšanai pietiek ar modelēšanu vai citu objektīvu
novērtējuma metodi, vai ar abām kopā.
18. Aglomerācijās un zonās, kur šo noteikumu 
3.punktā
 minēto pie
sārņojošo vielu koncentrācija ir mazāka par
augšējo piesārņojuma novērtēšanas slieksni, gaisa kvalitātes novērtēšanai var izmantot stacionārus mērījumus
apvienojumā ar modelēšanu vai indikatīviem mērījumiem, vai ar abiem kopā.
19. Aglomerācijās un zonās, kur šo noteikumu 
3.punktā
 minēto pie
sārņojošo vielu koncentrācija pārsniedz augšējo
piesārņojuma novērtēšanas slieksni, gaisa kvalitātes novērtēšanai izmanto stacionārus mērījumus, kurus var papildināt
ar modelēšanu vai indikatīviem mērījumiem, vai ar abiem kopā, ja tie sniedz pietiekamu informāciju par gaisa
piesārņojuma telpisko izplatību.
19.
1
 Veicot gaisa kvalitātes novērtējumu un gaisa kvalitātes izkliedes modelēšanu, ievēro šo noteikumu
15.
 pielikumā noteiktos datu kvalitātes mērķus un citus minētajā pielikumā noteiktos kritērijus.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
20. Aglomerācijās un zonās, kur datus no stacionāro mērījumu paraugu ņemšanas vietām papildina ar modelēšanā
vai indikatīvos mērījumos iegūtu informāciju, centrs par 50 % var samazināt paraugu ņemšanas vietu kopskaitu, kas
noteikts šo noteikumu 
10.pielikuma
 I daļā, ja kvalitātes novērtēšanai ierīkoto gaisa monitoringa staciju skaits un citu
novērtējuma metožu nodrošinātā telpiskā izšķirtspēja ir pietiekama, lai sasniegtu šo noteikumu 
15.pielikumā
 noteiktos
datu kvalitātes mērķus un paredzētajiem kritērijiem atbilstošus novērtējuma rezultātus. Iegūtos mērījumu rezultātus
ņem vērā, novērtējot atbilstību šajos noteikumos noteiktajiem robežlielumiem.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
21. Datu apkopošanā un statistisko rādītāju aprēķināšanā datu derīguma pārbaudei izmanto šo noteikumu
16.pielikumā
 noteiktos kritērijus.
22. Centrs nodrošina, lai vismaz viena gaisa monitoringa stacija mērītu šo noteikumu 
17.pielikumā
 noteikto ozona
prekursoru piesārņojuma līmeni atbilstoši šo noteikumu 
17.
 pielikumā noteiktajām prasībām. Pamatojoties uz
informāciju par gaisa kvalitātes stāvokli un ņemot vērā citu šo noteikumu 
3.punktā
 minēto gaisu piesārņojošo vielu
novērtējumam paredzēto monitoringa staciju izvietojumu, centrs nosaka, kur novietot ozona prekursoru monitoringa
stacijas.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
23. Lai nodrošinātu indikatīvus arsēna, kadmija, niķeļa, kopējā gāzveida dzīvsudraba, benz(a)pirēna un citu šo
noteikumu 
3.punktā
 minēto policiklisko aromātisko ogļūdeņražu mērījumus un noteiktu to kopējo nosēdumu daudzumu
uz katriem 100 000 km
2
, kā arī lai nodrošinātu nepieciešamo telpisko izšķirtspēju, centrs var vienoties ar attiecīgās
Eiropas Savienības dalībvalsts kompetento iestādi par kopīgas mērījumu stacijas izveidi.
24. Lai uzlabotu gaisa kvalitāti aglomerācijās vai zonas teritorijās, kur gaisa piesārņojuma līmenis pārsniedz šo
noteikumu 
3.punktā
 noteiktos gaisa kvalitātes normatīvus, ņemot vērā arī pielaides robežu, ja tāda ir noteikta, vai
centra veiktajā gaisa kvalitātes novērtējumā konstatēts, ka pēdējo triju gadu perioda vidējā piesārņojuma līmeņa vērtība
pārsniedz šo noteikumu 
14.pielikumā
 noteikto augšējā piesārņojuma novērtēšanas sliekšņa gada vidējo lielumu un
piesārņojuma līmenim ir tendence palielināties, vietējā pašvaldība sadarbībā ar Vides aizsardzības un reģionālās
9
/
38
attīstības ministriju atbilstoši likumam “
Par piesārņojumu
” izstrādā un īsteno ilgtermiņa rīcības programmu gaisa
piesārņojuma samazināšanai (turpmāk – rīcības programma).
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
24.
1
 Lai nodrošinātu saskaņotu pieeju attiecībā uz dažādās rīcības programmās iekļautajiem pasākumiem,
pašvaldība, izstrādājot rīcības programmu, ņem vērā pasākumus, kuri ietverti rīcības programmās, kas tiek izstrādātas
atbilstoši normatīvajiem aktiem par kopējo valstī maksimāli pieļaujamo emisiju gaisā un normatīvajiem aktiem trokšņa
novērtēšanas un pārvaldības jomā.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
24.
2
 Izstrādājot šo noteikumu 
24.
 punktā minēto rīcības programmu, pašvaldība sadarbībā ar Vides aizsardzības un
reģionālās attīstības ministriju novērtē arī pašvaldību teritorijā esošo sadedzināšanas iekārtu radīto ietekmi uz gaisa
kvalitāti. Ja nepieciešams, vidējas un mazas jaudas sadedzināšanas iekārtām zonās vai zonu daļās, kur gaisa
kvalitātes novērtējums uzrāda iespējamus gaisu piesārņojošo vielu normatīvu pārsniegumus vai pārsniedz augšējo
piesārņojuma novērtēšanas slieksni, pašvaldība atbilstoši likumam "
Par piesārņojumu
" saistošajos noteikumos var
piemērot stingrākus emisiju robežlielumus nekā tos, kas noteikti normatīvajos aktos par sadedzināšanas iekārtām.
Nosakot stingrākus emisiju robežlielumus, ņem vērā Eiropas Komisijas publicēto informāciju par emisijas līmeņiem, ko
var sasniegt ar labākajiem pieejamiem vai jaunākajiem tehniskajiem paņēmieniem.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
25. Aglomerācijās vai zonas teritorijās, kur gaisa piesārņojuma līmenis noteiktajā termiņā nav samazināts līdz šo
noteikumu 
3.punktā
 minētajiem robežlielumiem, rīcības programmā paredz tādus pasākumus, kuri nodrošina atbilstību
šo noteikumu 
3.punktā
 noteiktajiem robežlielumiem pēc iespējas īsākā laikposmā, kā arī var iekļaut pasākumus, kas
aizsargā paaugstināta riska iedzīvotāju grupas.
26. Lai uzlabotu gaisa kvalitāti aglomerācijās vai zonas teritorijās, kur gaisa piesārņojuma līmenis pārsniedz vai var
pārsniegt vienu vai vairākus trauksmes līmeņus (ja nepieciešams, arī gadījumos, kad pārsniedz vienu vai vairākus
robežlielumus vai mērķlielumus), vietējā pašvaldība izstrādā un īsteno īstermiņa rīcības programmu gaisa piesārņojuma
samazināšanai (turpmāk – īstermiņa programma). Īstermiņa programma ietver neatliekamus pasākumus gaisa
piesārņojuma samazināšanai. Atkarībā no konkrētā gadījuma var paredzēt pasākumus, lai kontrolētu vai pārtrauktu
tādas darbības, kas palielina attiecīgā robežlieluma, mērķlieluma vai trauksmes līmeņa pārsniegšanas iespēju. Var
paredzēt arī pasākumus, lai aizsargātu paaugstināta riska iedzīvotāju grupas.
27. Ja saskaņā ar šiem noteikumiem izstrādātā rīcības programma vai īstermiņa programma ietver pasākumus,
kuru īstenošana nav vietējās pašvaldības kompetencē, šo pasākumu īstenošanu koordinē Vides aizsardzības un
reģionālās attīstības ministrija vai tās padotībā esošās institūcijas.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
 
28. Ja pastāv iespēja, ka šo noteikumu 
6.pielikumā
 noteiktais trauksmes līmenis ozonam tiks pārsniegts, vietējā
pašvaldība šo noteikumu 
26.punktā
 minēto īstermiņa programmu izstrādā tikai tad, ja, ņemot vērā ģeogrāfiskos,
meteoroloģiskos un ekonomiskos apstākļus, var samazināt minētā pārsnieguma iespējamību, ilgumu vai pakāpi.
29. Vietējās pašvaldības aglomerācijām vai zonas teritorijām izstrādā rīcības programmu vai īstermiņa programmu
tikai tiktāl, ciktāl robežlieluma pārsniegumu var attiecināt uz konkrētu piesārņojošo vielu avotiem, kas nav ceļu
nokaisīšana ar smiltīm vai sāli ziemā un dabisko avotu radītais piesārņojums, ar nosacījumu, ka tiek veikti vai jau ir
īstenoti visi nepieciešamie pasākumi, lai mazinātu atkārtoti izkliedēto daļiņu PM10 koncentrāciju, ko rada ceļu
nokaisīšana ar smiltīm vai sāli ziemā.
30. Vietējā pašvaldība ne vēlāk kā divus gadus pēc tam, kad ir pārsniegts kāds no šo noteikumu 
3.punktā
noteiktajiem gaisa kvalitātes normatīviem, ņemot vērā pielaides robežu, vai ne vēlāk kā divus gadus pēc tam, kad
pēdējo triju gadu perioda vidējā piesārņojuma līmeņa vērtība pārsniedz šo noteikumu 
14.pielikumā
 noteikto augšējā
piesārņojuma novērtēšanas sliekšņa gada vidējo lielumu, sadarbībā ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības
ministriju izstrādā un apstiprina rīcības programmu visā teritorijā vai tās daļā. Izstrādājot un īstenojot rīcības
programmu, ņem vērā šādus nosacījumus:
10
/
38
30.1. ja aglomerācijā vai konkrētā zonas teritorijā pārsniegti gaisa kvalitātes normatīvi vienai no šo noteikumu
3.punktā
 minētajām gaisu piesārņo
jošajām vielām, izstrādā rīcības programmu gaisa piesārņojuma
samazināšanai ar attiecīgo piesārņojošo vielu;
30.2. ja aglomerācijā vai konkrētā zonas teritorijā pārsniegti gaisa kvalitātes normatīvi vairākām šo noteikumu
3.punktā
 minētajām piesārņojošām vielām, izstrādā integrētu rīcības programmu, kurā gaisa piesārņojuma
samazināšanu vielām, kuru koncentrācija pārsniedz gaisa kvalitātes normatīvus, plāno ar nosacījumu, ka citu
piesārņojošo vielu koncentrācija rīcības programmas īstenošanas dēļ nepaaugstinās;
30.3. ja aglomerācijā vai konkrētā zonas teritorijā piesārņojošo vielu koncentrācija neatbilst ilgtermiņa mērķim,
rīcības pro
grammā iekļauj finansiāli pamatotus pasākumus ilgtermiņa mērķa sasniegšanai.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
31. Rīcības programmu un īstermiņa programmu apstiprina pašvaldība. Rīcības programmu pirms apstiprināšanas
saskaņo ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju, saņemot no tās pozitīvu lēmumu, bet īstermiņa
programmu – ar Valsts vides dienestu, saņemot no tā pozitīvu lēmumu.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
32. Ja aglomerācijas vai zonas teritorijas, kurās pārsniegti gaisa kvalitātes normatīvi, aptver vairākas pašvaldības,
attiecīgās pašvaldības izstrādā un īsteno kopīgu rīcības programmu.
33. Rīcības programma, kā arī citi pasākumi, kurus veic gaisa kvalitātes uzlabošanai, atbilst šādiem kritērijiem:
33.1. gaisa, ūdens un augsnes aizsardzību veic kompleksi, ņemot vērā integrētu pieeju;
33.2. netiek radīta negatīva ietekme uz vidi ārpus teritorijas, uz kuru attiecas rīcības programma.
34. Rīcības programmā iekļauj šo noteikumu 
18.
 pielikuma I daļā minēto informāciju, kā arī citu informāciju, kura
izriet no Eiropas Savienības tiesību aktiem par informācijas sniegšanu un rīcības programmas izstrādi gaisa
aizsardzības jomā vai kuru rīcības programmas izstrādātāji uzskata par nepieciešamu. Rīcības programmā var iekļaut
pasākumus emisiju ierobežošanai no stacionāriem piesārņojuma avotiem, kā arī transportlīdzekļu kustības
ierobežošanai, ja tie izraisa gaisa kvalitātes robežlielumu pārsniegumus. Rīcības programmā novērtē paredzamās
satiksmes intensitātes pieaugumu, ko nākotnē var radīt jaunu objektu būvniecība, un tā radīto ietekmi uz gaisa kvalitāti
un rīcības programmā noteikto mērķu sasniegšanu, pamatojot to ar gaisa piesārņojuma izkliedes modelēšanu.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
35. Lai nepasliktinātu un uzlabotu gaisa kvalitāti teritorijās, kurās piesārņojuma līmenis ir zemāks par šajos
noteikumos noteiktajiem gaisa kvalitātes normatīviem, bet pārsniedz augšējo piesārņojuma novērtēšanas slieksni vai
arī ir zemāks par ilgtermiņa mērķi, attiecīgās pašvaldības:
35.1. var noteikt gaisa kvalitātes mērķ
lielumus piesārņojošām vielām, kurām ir noteikti robežlielumi. Gaisa
kvalitātes mērķlielumi nedrīkst būt zemāki par augšējo piesārņojuma novērtēšanas slieksni piesārņojošām
vielām, kurām tāds ir norādīts šo noteikumu 
14.pielikumā
, un par ilglaicīgi novērotajiem gaisa piesārņojuma
līmeņiem šo noteikumu 
3.punktā
 minētajām piesārņojošām vielām, kurām nav noteikts augšējais piesārņojuma
novērtēšanas slieksnis;
35.2. nosaka skaitlisko vērtību un noteikšanas periodu, kā arī termiņu, kurā jānodrošina gaisa kvalitātes
mērķlielumi, kas noteikti saskaņā ar šo noteikumu 35.1.apakšpunktu.
36. Vietējās pašvaldības un valsts institūcijas atbilstoši kompetencei īsteno pasākumus, lai zonās vai
aglomerācijās, kurās piesārņojuma līmenis nepārsniedz šajos noteikumos noteiktos gaisa kvalitātes normatīvus, gaisa
kvalitātes stāvoklis nepasliktinātos.
37. Pašvaldība, kas īsteno rīcības programmu vai īstermiņa programmu, katru gadu līdz 1.martam iesniedz Vides
aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijā pārskatu par programmas izpildi iepriekšējā gadā. Pašvaldība, kuras
teritorijā daļiņu PM
10
 robežlielumi gaisā ir pārsniegti atkārtotas daļiņu PM
10
 izkliedēšanās dēļ pēc ceļu nokaisīšanas
ar smiltīm vai sāli ziemā, pārskatā par programmas izpildi sniedz informāciju par to, kādi pasākumi tiek veikti vai jau ir
11
/
38
V. Informācijas nodrošinājums
īstenoti, lai mazinātu atkārtoti izkliedēto daļiņu PM
10
koncentrāciju.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
38. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija, pamatojoties uz šo noteikumu 
37.
 punktā minētajā
pārskatā sniegto informāciju, sagatavo rīcības programmas izpildes novērtējumu un priekšlikumus par pasākumiem,
kas veicinātu rīcības programmas izpildi, un nosūta tos attiecīgajai pašvaldībai divu mēnešu laikā pēc tam, kad
saņemts pārskats par rīcības programmas izpildi, vai sasauc sanāksmi, lai pārrunātu identificētos problēmjautājumus.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
39. Rīcības programmu pārskata ne retāk kā reizi piecos gados, kā arī tad, ja tā netiek īstenota atbilstoši
noteiktajiem laika grafikiem vai ir konstatētas būtiskas negatīvas izmaiņas gaisa kvalitātes rādītājos. Pārskatīto rīcības
programmu saskaņo un apstiprina šajos noteikumos noteiktajā kārtībā.
40. Ja gaisa piesārņojums pārsniedz šajos noteikumos noteiktos gaisa kvalitātes normatīvus, trauksmes līmeņus
vai ilgtermiņa mērķus nozīmīgas gaisa piesārņojuma (arī ozona prekursoru) pārneses dēļ no Eiropas Savienības
dalībvalstīm, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija sadarbībā ar Eiropas Komisiju un attiecīgās valsts
atbildīgo institūciju izstrādā kopīgus plānus un programmas gaisa piesārņojuma samazināšanai. Ja nepieciešams,
vietējā pašvaldība saskaņā ar šo noteikumu 
26.punktu
 sagatavo un īsteno kopējas īstermiņa rīcības programmas, kas
aptver piegulošās zonas citās dalībvalstīs, un nodrošina, ka šīs valstis saņem visu attiecīgo informāciju.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
41. Lai sasniegtu šo noteikumu 
4.pielikumā
 noteikto valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķi un ekspozīcijas
koncentrācijas mērķlielumu, centrs līdz 2012.gada 31.decembrim, ja nepieciešams, izstrādā valsts rīcības programmu,
lai samazinātu vidējo ekspozīcijas rādītāju atbilstoši šo noteikumu 
4.pielikuma
 II daļā un 
4.punktā
 noteiktajām
prasībām. Ja nākamo triju gadu periodā tiek prognozēts, ka valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķis līdz
2020.gadam netiks sasniegts vai vidējais ekspozīcijas rādītājs 2015.gadam var pārsniegt ekspozīcijas koncentrācijas
mērķlielumu, programmu pārskata. Programmā paredz pasākumus, kas nodrošinātu daļiņām PM
2,5
 noteiktā valsts
ekspozīcijas samazināšanas mērķa un ekspozīcijas koncentrācijas mērķlieluma ievērošanu.
42. Centrs, sākot ar 2019. gadu, ne retāk kā reizi piecos gados apkopo un sagatavo informāciju par gaisa kvalitātes
novērtējumu aglomerācijās un zonās iepriekšējos piecos gados, kā arī pievieno attiecīgas gaisa piesārņojuma izkliedes
kartes un nepieciešamos aprakstus.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
43. Centrs par katru kalendāra gadu līdz nākamā gada 30.jūnijam apkopo informāciju, kas iegūta, veicot gaisa
kvalitātes novērtējumu, un sagatavo gada pārskatu par gaisa kvalitāti aglomerācijās un zonas teritorijās. Pārskatā
sniedz informāciju par gadījumiem, kad pārsniegti šo noteikumu 
3.punktā
 minēto gaisu piesārņojošo vielu
raksturlielumi un normatīvi. Ja tiek pārsniegts robežlielums (ņemot vērā arī pielaides robežu, ja tāda ir noteikta),
mērķlielums, trauksmes līmenis, iedzīvotāju informēšanas rādītājs vai ilgtermiņa mērķis, norāda iespējamos
pārsniegšanas iemeslus un konkrētās piesārņojošās vielas ietekmi uz cilvēku veselību un, ja nepieciešams, uz
veģetāciju.
44. Ja tiek pārsniegts kāds no šo noteikumu 
43.punktā
 minētajiem gaisa kvalitātes normatīviem vai
raksturlielumiem, Veselības inspekcija 30 dienu laikā pēc centra pieprasījuma sagatavo un sniedz informāciju par
konkrētās piesārņojošās vielas ietekmi uz cilvēku veselību.
45. Lai nodrošinātu sabiedrību, kā arī vides un veselības aizsardzības institūcijas, plašsaziņas līdzekļus un
ieinteresētās biedrības (tai skaitā biedrības, kuru mērķis ir vides aizsardzība vai patērētāju tiesību aizsardzība, kā arī
tādas biedrības, kas pārstāv paaugstināta riska iedzīvotāju grupas) ar informāciju par gaisa piesārņojuma līmeni valstī:
45.1. centrs:
45.1.1. publicē savā tīmekļvietnē šo noteikumu 
42. 
un 
43.punktā
 minēto informāciju;
12
/
38
45.1.2. vismaz reizi diennaktī, bet, ja nepieciešams, ik stundu savā tīmekļvietnē atjauno informāciju par sēra
dioksīda, slāpekļa dioksīdu, daļiņu PM
10
, ja iespējams, arī daļiņu PM
2,5
, ozona un oglekļa oksīda
piesārņojuma līmeni;
45.1.3. vismaz reizi trijos mēnešos, bet, ja nepieciešams, reizi mēnesī savā tīmekļvietnē atjauno informāciju
par svina, benzola, arsēna, kadmija, dzīvsudraba, niķeļa, benz(a)pirēna un citu policiklisko aromātisko
ogļūdeņražu piesārņojuma līmeni;
45.2. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija publicē savā tīmekļvietnē informāciju par slāpekļa
dioksīdam, benzolam vai daļiņām PM
10
 noteikto robežlielumu nodrošināšanas termiņa atlikšanu saskaņā ar šo
noteikumu 
50. 
un 
51.punktu
;
45.3. pašvaldības informē iedzīvotājus par pašvaldību izstrādātajām rīcības programmām, īstermiņa
programmām un to īstenošanu, kā arī par rīcības programmām, kas izstrādātas saskaņā ar šo noteikumu
52.punktu
 (ievietojot programmas un informāciju par to īstenošanu arī attiecīgās pašvaldības tīmekļvietnē);
45.4. ja tiek pārsniegts trauksmes līmenis vai iedzīvotāju informēšanas rādītājs vai ja pastāv nopietni draudi, ka
tas var tikt pārsniegts, Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienests pēc šo noteikumu 
46.punktā
 minētās
informācijas saņemšanas informē iedzīvotājus atbilstoši normatīvajiem aktiem par civilās trauksmes un
apziņošanas sistēmas izveidošanas, izmantošanas un finansēšanas kārtību;
45.5. citas valsts vai pašvaldību iestādes, kas veic gaisa piesārņojuma līmeņa mērījumus un publicē vai citādi
informē sabiedrību par piesārņojuma līmeni, ievēro šo noteikumu III nodaļā noteiktās prasības. Ja iestāde
neievēro šo noteikumu III nodaļā noteiktās prasības, tad, publiskojot iegūto mērījumu rezultātus, tā norāda, ka šī
informācija nav iegūta atbilstoši šajos noteikumos noteiktajām prasībām un tai ir zema ticamības pakāpe.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
46. Ja tiek pārsniegts iedzīvotāju informēšanas rādītājs vai trauksmes līmenis vai pastāv nopietni draudi, ka tas var
tikt pārsniegts:
46.1. centrs par to nekavējoties informē Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju, Veselības
inspekciju, Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestu, vietējo pašvaldību un Valsts vides dienestu;
46.2. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija un centrs sadarbībā ar attiecīgo pašvaldību sagatavo
un nodod Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestam šādu informāciju:
46.2.1. datums, kad notikusi piesārņošana, kā arī piesārņošanas laiks un vieta;
46.2.2. ozona piesārņojuma gadījumā jānorāda lielākā vienas stundas koncentrācija un lielākā astoņu
stundu vidējā koncentrācija;
46.2.3. prognoze nākamajai pēcpusdienai, dienai vai dienām:
46.2.3.1. piesārņojuma koncentrācijas paredzamās izmaiņas (situācijas uzlabošanās, stabilizācija vai
pasliktināšanās), norādot pārmaiņu cēloņus;
46.2.3.2. gaisa piesārņošanas ģeogrāfiskā izplatība;
46.2.3.3. paredzamais gaisa piesārņošanas ilgums;
46.3. Veselības inspekcija sagatavo un nodod Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestam šādu informāciju:
46.3.1. par paaugstināta riska iedzīvotāju grupām, kuras var potenciāli ietekmēt iedzīvotāju informēšanas
rādītāja vai trauksmes līmeņa pārsniegšana attiecīgajam piesārņojuma veidam;
46.3.2. par iedzīvotājiem (tai skaitā paaugstināta riska iedzīvotāju grupām) veicamajiem veselības
aizsardzības pasākumiem un iespējamo simptomu aprakstu;
46.4. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija sadarbībā ar Valsts vides dienestu un attiecīgo
pašvaldību nekavējoties sagatavo informāciju iedzīvotājiem par galvenajiem piesārņojuma avotiem, kā arī
informāciju par nepieciešamajiem pasākumiem, lai samazinātu šo avotu radīto gaisa piesārņojumu, un
13
/
38
nodrošina tās pieejamību sabiedrībai.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
47. Ja iedzīvotāju informēšanas rādītājs vai trauksmes līmenis tiek pārsniegts zonās vai aglomerācijās, kas atrodas
valsts robežas tuvumā, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija par notikušo pēc iespējas ātrāk informē
attiecīgo Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
48. Centrs sniedz Eiropas Komisijai šādu informāciju:
48.1. katru gadu ne vēlāk kā līdz nākamā gada 30.septembrim:
48.1.1. par aglomerācijām un zonām, kurās konstatēti šo noteikumu 
3.punktā
 minētās vienas vai vairāku
piesārņojošo vielu robežlielumu (ņemot vērā arī pielaides robežu, ja tāda ir noteikta), mērķlielumu, kritisko
piesārņojuma līmeņu vai ilgtermiņa mērķa pārsniegumi, un šajās teritorijās novērtētajiem piesārņojuma
līmeņiem, kā arī datumiem, kad pārsniegšana novērota;
48.1.2. ja pārsniegti arsēna, kadmija, niķeļa un benz(a)pirēna gaisa kvalitātes mērķlielumi, – par zonām un
aglomerācijām, kurās pārsniegums konstatēts, tā apmēri, koncentrācija, cēloņi (piesārņojuma avoti, kas
rada pārsniegumu, un minēto vielu koncentrācijas pārsniegumam pakļauto iedzīvotāju skaits);
48.1.3. datus par gaisa kvalitāti;
48.1.4. ja nepieciešams, zonu un aglomerāciju sarakstu, kurās konkrētai piesārņojošai vielai noteikto
robežlielumu pārsniegumus izraisa dabisko avotu radītais piesārņojums, un informē par dabisko avotu radīto
gaisu piesārņojošo vielu koncentrāciju un pienesuma avotiem, kā arī sniedz pierādījumus par to, ka
pārsniegums ir radies no dabiskajiem avotiem;
48.1.5. ja nepieciešams, zonu un aglomerāciju sarakstu, kurās daļiņu PM
10
 robežlielumi gaisā ir pārsniegti
atkārtotas izkliedēšanās dēļ pēc ceļu nokaisīšanas ar smiltīm vai sāli ziemā, pievienojot informāciju par
konstatēto daļiņu PM
10
 koncentrāciju un avotiem. Centrs sniedz pierādījumus, ka robežlieluma pārsnieguma
iemesls ir šādas atkārtoti izkliedētās daļiņas PM
10
 un ka ir veikti attiecīgi pasākumi, lai mazinātu to
koncentrāciju;
48.2. par aglomerācijām un zonām, kurās konstatēts trauksmes līmeņa vai iedzīvotāju informēšanas rādītāja
pārsniegums, norādot reģistrēto piesārņojuma līmeni un pārsniegšanas ilgumu. Minēto informāciju sniedz ne
vēlāk kā trīs mēnešus pēc dienas, kad konstatēta trauksmes līmeņa vai iedzīvotāju informēšanas rādītāja
pārsniegšana;
48.3. par daļiņu PM
2,5
 ķīmiskā sastāva noteikšanai un šo noteikumu 
17.pielikumā
 minēto gaistošo organisko
savienojumu (antropogēnas vai biogēnas izcelsmes organiskie savienojumi (izņemot metānu), no kuriem saules
gaismā reakcijās ar slāpekļa oksīdiem var veidoties fotoķīmiskie oksidanti) paraugu ņemšanai un šo vielu
koncentrācijas mērīšanai izmantotajām mērījumu metodēm;
48.4. par rīcības programmām (iesniedz ne vēlāk kā divus gadus pēc tam, kad ir pārsniegti robežlielumi, ņemot
vērā pielaides robežu);
48.5. par rīcības programmu un īstermiņa programmu īstenošanu (attiecībā uz ozona piesārņojumu – arī citu
pasākumu īstenošana piesārņojuma samazināšanai). Minēto informāciju sniedz reizi trijos gados;
48.6. pārskatus un informāciju atbilstoši Eiropas Savienības tiesību aktiem par informācijas sniegšanu gaisa
aizsardzības jomā.
48.
1
 Ziņošanai izmanto tikai datus, kas uzskatāmi par derīgiem. Visus saskaņā ar šo noteikumu 
48.
 punktu
paziņotos datus (izņemot datus, kas raksturoti kā provizoriski) uzskata par derīgiem.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā)
49. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija sniedz Eiropas Komisijai šādu informāciju:
14
/
38
VI. Konkrētu robežlielumu nodrošināšanas termiņu atlikšana
49.1. institūcijas, kas ir atbildīgas par gaisa kvalitātes novērtēšanu, gaisa kvalitātes mērījumu sistēmu
(piemēram, metodes, mēriekārtas, monitoringa tīkls, laboratorijas) apstiprināšanu, gaisa kvalitātes mērījumu
atbilstības novērtēšanas koordinēšanu, kā arī atbilstības novērtēšanas un gaisa kvalitātes novērtēšanas metožu
analīzi;
49.2. gadījumi, kad tiek piemērots šo noteikumu 
51. 
vai 
52.punkts
, kā arī nosūta attiecīgu informāciju.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
50. 
(Svītrots ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
51. Zonai vai aglomerācijai, kurā slāpekļa dioksīda vai benzola koncentrācija gaisā pārsniedz šīm vielām noteiktos
robežlielumus un atbilstību robežlielumiem nav iespējams nodrošināt līdz 2010.gada 1.janvārim, pēc Eiropas Komisijas
apstiprinājuma saņemšanas var pagarināt robežlieluma nodrošināšanas termiņu līdz 2015.gada 1.janvārim, ja Eiropas
Komisijai ir iesniegta šāda informācija:
51.1. attiecīgā pašvaldība sadarbībā ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju sagatavo
informāciju, kas pierāda, ka ir veikti visi nepieciešamie pasākumi valsts, reģionālā un vietējā līmenī, lai līdz
2010.gada 1.janvārim nodrošinātu atbilstību slāpekļa dioksīdam vai benzolam noteiktajiem robežlielumiem, un
paskaidro, kādu iemeslu dēļ atbilstība nav nodrošināta;
51.2. attiecīgā pašvaldība sagatavo informāciju par to, kā pagarinātajā termiņā tiks nodrošināta atbilstība
noteiktajiem slāpekļa dioksīda vai benzola robežlielumiem, un sniedz pamatotas prognozes par slāpekļa
dioksīda vai benzola koncentrācijas iespējamo samazināšanos;
51.3. attiecīgā pašvaldība saskaņā ar šo noteikumu 
24. 
un 
26.punktu
 izstrādā rīcības programmu zonām un
aglomerācijām, uz kurām attiecas robežlielumu nodrošināšanas termiņu atlikšana. Rīcības programmā vietējā
pašvaldība sadarbībā ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju iekļauj šo noteikumu 
18.pielikuma
II daļā minēto informāciju, kas saistīta ar attiecīgām piesārņojošām vielām, un tajā uzskatāmi parāda, kā līdz
pagarinātā termiņa beigām nodrošinās atbilstību robežlielumiem.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
52. Zonai vai aglomerācijai, kurā daļiņu PM
10
 koncentrācija pārsniedz noteiktos robežlielumus konkrētajai vietai
raksturīgu izkliedes īpatnību, nelabvēlīgu klimatisko apstākļu vai pārrobežu ietekmes dēļ, pēc Eiropas Komisijas
apstiprinājuma saņemšanas var atlikt robežlieluma nodrošināšanas termiņu līdz 2011.gada 21.maijam, ja Eiropas
Komisijai ir iesniegta šāda informācija:
52.1. attiecīgā pašvaldība sadarbībā ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju sagatavo
informāciju, kas pierāda, ka atbilstību daļiņām PM
10
 noteiktajiem robežlielumiem nevar sasniegt vietai
raksturīgu izkliedes īpatnību, nelabvēlīgu klimatisko apstākļu vai pārrobežu ietekmes dēļ;
52.2. attiecīgā pašvaldība sadarbībā ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju sagatavo
informāciju, kas pierāda, ka tika veikti visi nepieciešamie pasākumi valsts, reģionālā un vietējā līmenī, lai līdz
2005.gada 1.janvārim nodrošinātu atbilstību daļiņām PM
10
 noteiktajiem robežlielumiem;
52.3. attiecīgā pašvaldība sagatavo informāciju par to, kā pagarinātajā termiņā tiks nodrošināta atbilstība
daļiņām PM
10
 noteiktajiem robežlielumiem, un sniedz pamatotas prognozes par daļiņu PM
10
 koncentrācijas
iespējamo samazināšanos;
52.4. attiecīgā pašvaldība saskaņā ar šo noteikumu 
24. 
un 
26.punktu
 izstrādā rīcības programmu zonām un
aglomerācijām, uz kurām attiecas robežlielumu nodrošināšanas termiņu atlikšana. Šajā rīcības programmā
vietējā pašvaldība sadarbībā ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju iekļauj šo noteikumu
18.pielikuma
 II daļā minēto informāciju, kas saistīta ar attiecīgām piesārņojošām vielām, un tajā uzskatāmi
parāda, kā līdz pagarinātā termiņa beigām nodrošinās atbilstību robežlielumiem.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
15
/
38
VII. Noslēguma jautājumi
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(Grozīta ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 21.maija Direktīvas 
2008/50/EK
 par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu
Eiropai;
2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004.gada 15.decembra Direktīvas 
2004/107/EK
 par arsēnu, kadmiju,
dzīvsudrabu, niķeli un policikliskajiem aromātiskajiem ogļūdeņražiem;
3) Komisijas 2015. gada 28. augusta Direktīvas (ES) 
2015/1480
, ar kuru groza dažus pielikumus Eiropas Parlamenta
un Padomes Direktīvās 
2004/107/EK
 un 
2008/50/EK
, ar ko paredz noteikumus attiecībā uz standartmetodēm, datu
validēšanu un paraugu ņemšanas vietu izvietojumu gaisa kvalitātes novērtēšanai;
4) Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 25. novembra Direktīvas (ES) 
2015/2193
 par ierobežojumiem attiecībā
uz dažu piesārņojošu vielu emisiju gaisā no vidējas jaudas sadedzināšanas iekārtām.
Ministru prezidents V.Dombrovskis 
Vides ministrs R.Vējonis
1.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi sēra dioksīdam
I. Robežlielumi
1. Robežlielumus sēra dioksīdam izsaka µg/m
3
 (standarta tilpums, temperatūra 293 °K un spiediens 101,3 kPa): 
Nr.
Noteikšanas
53. Vietējā pašvaldība šo noteikumu 
51. 
vai 
52.punktā
 minēto informāciju, tai skaitā izstrādāto rīcības programmu,
iesniedz Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijā.
(Grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
54. Piemērojot šo noteikumu 
51. 
vai 
52.punktu
, vietējā pašvaldība nodrošina, ka slāpekļa dioksīdam, benzolam vai
daļiņām PM10 noteikto robežlielumu nodrošināšanas termiņa atlikšanas laikā šo gaisu piesārņojošo vielu
koncentrācija nav lielāka par maksimālo pielaides robežu, kas katrai attiecīgajai piesārņojošai vielai ir noteikta šo
noteikumu 
2.
, 
3. 
un 
7.pielikumā
.
55. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2003.gada 21.oktobra noteikumus Nr.588 “Noteikumi par gaisa
kvalitāti” (Latvijas Vēstnesis, 2003, 153.nr.; 2006, 118.nr.).
56. Šo noteikumu 
10.punkts
 ir spēkā līdz 2010.gada 31.decembrim.
57.
 (Svītrots ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
58. Šo noteikumu 8.
6
 un 
8.
7 
punkts
 stājas spēkā 2018. gada 30. jūnijā.
(MK 
21.02.2017.
 noteikumu Nr. 101 redakcijā; minētie grozījumi iekļauti noteikumu redakcijā uz 
30.06.2018.
)
16
/
38
Nr.
p.k.
Robežlieluma veids
Noteikšanas
periods
Robežlieluma skaitliskā vērtība
1.1.
Stundas robežlielums cilvēka
veselības aizsardzībai (R
h
)
1 stunda
350 µg/m
3
 (nedrīkst pārsniegt vairāk kā 24 reizes
kalendāra gadā)
1.2.
Dienas robežlielums cilvēka veselības
aizsar
dzībai (R
d
)
24 stundas
125 µg/m
3
 (nedrīkst pārsniegt vairāk kā trīs reizes
kalendāra gadā)
II. Kritiskais piesārņojuma līmenis
2. Kritiskais piesārņojuma līmenis ekosistēmu aizsardzībai (KPL
g
), kuru nosaka par kalendāra gadu un ziemas
periodu (no 1.oktobra līdz 31.martam), ir 20 µg/m
3
.
III. Trauksmes līmenis
3. Trauksmes līmenis ir 500 µg/m
3
 mērījumos, kas izdarīti trīs stundas pēc kārtas, ja monitoringa stacijas, kurās
izdarīti mērījumi, attiecas uz teritoriju, kas pārsniedz 100 km
2
, vai uz visu zonu, vai aglomerāciju.
Vides ministrs R.Vējonis
2.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi slāpekļa dioksīdam un slāpekļa
oksīdiem
I. Robežlielumi slāpekļa dioksīdam
1. Robežlielumus slāpekļa dioksīdam un slāpekļa oksīdiem izsaka µg/m
3
 (standarta tilpums, temperatūra 293 °K
un spiediens 101,3 kPa):
Nr.
p.k.
Robežlieluma veids
Noteikšanas
periods
Robežlieluma
skaitliskā vērtība
Pielaides robeža
Datums, ar kuru
nav pieļaujama
robežlieluma
pārsniegšana,
nepārsniedzot
pielaides robežu
1.1.
Stundas
robežlielums
cilvēka veselības
aizsardzībai (R
h
)
1 stunda
200 µg/m
3
(nedrīkst pārsniegt
vairāk kā 18 reizes
kalendāra gadā)
sākotnēji 50 % virs
robežlieluma vērtī
bas. Aprēķinā
to samazina, sākot ar
2001.gada 1.janvāri, un turpina
vienādās daļās samazināt
katrus 12 mēnešus, līdz
sasniedz 0 % 2010.gada
1.janvārī
2010.gada
1.janvāris
1.2.
Gada robežlielums
cilvēka veselības
aizsardzībai (R
g
)
kalendāra gads
40 µg/m
3
sākotnēji 50 % virs
robežlieluma vērtī
bas. Aprēķinā
to samazina, sākot ar
2001.gada 1.janvāri, un turpina
vienādās daļās samazināt
katrus 12 mēnešus, līdz
sasniedz 0 % 2010.gada
1.janvārī
2010.gada
1.janvāris
II. Kritiskais piesārņojuma līmenis slāpekļa oksīdiem
2. Kritiskais piesārņojuma līmenis ekosistēmu aizsardzībai (KPL
g
), kuru nosaka par kalendāra gadu, ir 30 µg/m
3
.
III. Trauksmes līmenis slāpekļa dioksīdam
3. Trauksmes līmenis ir 400 µg/m
3
 mērījumos, kas izdarīti trīs stundas pēc kārtas, ja monitoringa stacijas, kurās
17
/
38
izdarīti mērījumi, attiecas uz teritoriju, kas pārsniedz 100 km
2
, vai uz visu zonu, vai aglomerāciju.
Vides ministrs R.Vējonis
3.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvi daļiņām PM
10
Nr.
p.k.
Robežlieluma veids
Noteikšanas
periods
Robežlieluma
skaitliskā vērtība
Pielaides robeža
Datums, līdz
kuram pieļaujama
robežlieluma
pārsniegšana,
nepārsniedzot
pielaides robežu
1.
Dienas
robežlielums
cilvēka veselības
aizsardzībai (R
d
)
24 stundas
50µg/m
3
 (nedrīkst
pārsniegt vairāk kā
35 reizes kalendāra
gadā)
sākotnēji 50 % virs
robežlieluma vērtības. Aprēķinā
to samazina, sākot ar
2001.gada 1.janvāri, un turpina
vienādās daļās samazināt
katrus 12 mēnešus, līdz
sasniedz 0 % 2005.gada
1.janvārī
2005.gada
1.janvāris
2.
Gada robežlielums
cilvēka veselības
aizsardzībai (R
g
)
kalendāra gads
40 µg/m
3
sākotnēji 20 % virs
robežlieluma vērtības. Aprēķinā
to samazina, sākot ar
2001.gada 1.janvāri, un turpina
vienādās daļās samazināt
katrus 12 mēnešus, līdz
sasniedz 0 % 2005.gada
1.janvārī
2005.gada
1.janvāris
Vides ministrs R.Vējonis
4.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi daļiņām PM
2,5
(Pielikums grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
I. Vidējais ekspozīcijas rādītājs
1. Vidējo ekspozīcijas rādītāju, kura mērvienība ir µg/m
3
, nosaka, pamatojoties uz pilsētas fona stacijās veiktajiem
mērījumiem zonās un aglomerācijās visā valsts teritorijā. To aprēķina kā vidējo vērtību no trijos kalendāra gados ik pēc
gada aprēķinātās koncentrācijas vidējās vērtības visās paraugu ņemšanas vietās, kas izveidotas saskaņā ar
10.pielikuma 1.2.apakš
punktu. Ja atsauces gads ir 2010.gads, tam atbilstošais vidējās ekspozīcijas rādītājs ir 2008.,
2009. un 2010.gadā izmērītās koncentrācijas vidējā vērtība. Atbilstīgais vidējais ekspozīcijas rādītājs 2015. gadam ir
trijos gados aprēķinātas vidējās koncentrācijas vidējā vērtība visās paraugu ņemšanas vietās 2013., 2014. un
2015. gadā. Vidējo ekspozīcijas rādītāju lieto, lai pārbaudītu, vai ir sasniegts ekspozīcijas samazināšanas mērķis.
2. 2020.gadam atbilstošais vidējais ekspozīcijas rādītājs ir trijos gados aprēķinātās vidējās koncentrācijas vidējā
vērtība visās paraugu ņemšanas vietās 2018., 2019. un 2020.gadā. To lieto, lai pārbaudītu, vai ir sasniegts valsts
ekspozīcijas samazināšanas mērķis.
3. Ja vidējā ekspozīcijas rādītāja vērtība atsauces gadā vai jebkurā laikposmā no 2010. līdz 2020.gadam ir 8,5
µg/m
3
 vai mazāka, tad valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķis ir nulle procentu attiecībā pret sākotnējo vidējā
18
/
38
ekspozīcijas rādītāja koncentrāciju.
4. Vidējais ekspozīcijas rādītājs 2015.gadam nedrīkst pārsniegt šā pielikuma III daļā noteikto ekspozīcijas
koncentrācijas mērķlielumu.
II. Valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķis
Nr.
p.k.
Valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķis attiecībā pret vidējo
ekspozīcijas rādītāju 2010.gadā
Gads, līdz kuram jānodrošina valsts
ekspozīcijas samazināšanas mērķis
sākotnējā vidējā ekspozīcijas
rādītāja koncentrācija, µg/m
3
valsts ekspozīcijas
samazināšanas mērķis,
procentos
2020.gads
1.
≤8,5
0
2.
> 8,5 – <13
10
3.
= 13 – < 18
15
4.
= 18 – < 22
20
5.
≥ 22
Visi attiecīgie pasākumi, lai
sasniegtu 18 µg/m
3
III. Ekspozīcijas koncentrācijas mērķlielums
Ekspozīcijas koncentrācijas mērķlielums
Datums, līdz kuram jānodrošina ekspozīcijas
koncentrācijas mērķlielums
20 µg/m
3
2015.gada 1.janvāris
IV. Mērķlielums
Robežlieluma veids
Noteikšanas periods
Mērķlielums
Datums, līdz kuram
jānodrošina mērķlielums
Mērķlielums cilvēka veselības
aizsardzībai (M
g
)
Kalendāra gads
25 µg/m
3
2010.gada 1.janvāris
V. Robežlielums
Nr.
p.k.
Robežlieluma veids
Noteikšanas
periods
Robež
lieluma
skaitliskā
vērtība
Pielaides robeža
Datums, līdz
kuram jānodrošina
robežlielums
1.posms
1.
Gada robežlielums
cilvēka veselības
aizsardzībai (R
g
)
kalendāra gads
25 µg/m
3
sākotnēji 20 % virs robežlieluma
vērtības. Aprēķinā to samazina, sākot
ar 2009.gada 1.janvāri, un turpina
vienādās daļās samazināt katrus 12
mēnešus, līdz sasniedz 0 % 2015.gada
1.janvārī
2015.gada
1.janvāris
2.posms*
2.
Gada robežlielums
cilvēka veselības
aizsardzībai (R
g
)
kalendāra gads
20 µg/m
3
 
2020.gada
1.janvāris
Piezīme.
* 2.posms – iesakāmo robežlielumu Eiropas Komisija pārskata 2013.gadā, ņemot vērā turpmāko informāciju par
ietekmi uz veselību un vidi, tehniskajām iespējām un pieredzi dalībvalstīs attiecībā uz mērķlielumu.
Vides ministrs R.Vējonis
5.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvs svinam
19
/
38
Robežlieluma veids
Noteikšanas periods
Robežlieluma skaitliskā vērtība
Gada robežlielums cilvēka veselības
aizsardzībai (R
g
)
kalendāra gads
0,5 µg/m
3
*
Piezīme.
* Konkrētu rūpniecisku piesārņojuma avotu tiešā tuvumā un vietās, kur uzkrājies gadu desmitiem ilgas rūpnieciskās
darbības piesārņojums, robežlielums jāsasniedz līdz 2010.gada 1.janvārim. Šādos gadījumos robežlielums līdz
2010.gada 1.janvārim ir 1,0 µg/m
3
. Teritorijas, uz kurām attiecas lielāks robežlielums, nedrīkst izplesties tālāk kā 1000
m attālumā no šādiem konkrētiem piesārņojuma avotiem.
Vides ministrs R.Vējonis
6.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvi un raksturlielumi ozonam
I. Vispārīgie nosacījumi
1. Gaisa kvalitātes normatīvus ozonam izsaka µg/m
3
 (standarta tilpums, temperatūra 293 °K un spiediens 101,3
kPa).
2. Gaisa kvalitātes normatīvu noteikšanai izmanto raksturlielumu AOT40 (izsaka (
μ
g/m
3
) x h) – starpību summu
starp vienas stundas koncentrāciju vērtību, kas ir lielāka par 80 
μ
g/m
3
 (40 miljonās daļas), un koncentrāciju vērtību 80
μg/m
3
 attiecīgajā laikposmā, izmantojot tikai vienas stundas vērtības, kuras mēra katru dienu laikposmā starp
plkst.8.00 un 20.00 pēc Viduseiropas laika.
3. Iegūtās gada ozona koncentrācijas vērtības par gaisa kvalitātes normatīva pārsniegumiem salīdzinājumā ar
noteiktajiem gaisa kvalitātes mērķlielumiem un ilgtermiņa mērķi ir pārbaudītas, ja datu kvalitāte atbilst šo noteikumu
15.pielikumā
 noteiktajiem kritērijiem.
II. Gaisa kvalitātes mērķlielumi
Nr.p.k.
Gaisa kvalitātes
mērķlieluma veids
Parametrs
Gaisa kvalitātes
mērķlieluma skaitliskā
vērtība
Izpildes termiņš
(mērķlielums)*
1.
Mērķlielums cilvēka
veselības aizsardzībai
(M
d
)
Maksimālā astoņu stundu vidējā
diennakts vērtība**
120 μg/m
3
 (nav pieļaujams
pārsniegt vairāk kā 25
dienas kalendāra gadā
vidēji triju gadu periodā***)
2010.gada 1.janvāris
2.
Mērķlielums veģetācijas
aizsardzībai (M
h
)
AOT40, aprēķināts, izmantojot
vienas stundas vērtības laikposmā
no maija līdz jūlijam
18 000 μg/m
3
 x h vidēji
piecu gadu periodā****
2010.gada 1.janvāris
Piezīmes.
1. * 2010.gads ir pirmais gads, par kuru iegūtos datus izmanto, novērtējot atbilstību gaisa kvalitātes mērķlielumam
nākamajos trijos vai piecos gados.
2. ** Maksimālo dienas astoņu stundu vidējo koncentrāciju nosaka, pārbaudot tos vidējos rādītājus astoņās
stundās, kas aprēķināti, pamatojoties uz stundas datiem, un kurus atjauno katru stundu. Katru aprēķināto astoņu
stundu vidējo rādītāju attiecina uz dienu, kurā beidzas attiecīgais astoņu stundu laikposms, tas ir, pirmais aprēķina
periods jebkurai dienai ir laikposms no plkst.17.00 iepriekšējā dienā līdz plkst.01.00 nākamajā dienā; pēdējais
aprēķina periods jebkurai dienai ir laikposms no plkst.16.00 līdz 24.00 attiecīgajā dienā.
3. *** Ja triju vai piecu gadu vidējos rādītājus nevar noteikt, pamatojoties uz pilnu un secīgu gada datu kopumu,
minimālie gada dati, kas nepieciešami, lai pārbaudītu atbilstību gaisa kvalitātes mērķlielumam cilvēka veselības
aizsardzībai, ir derīgi dati par vienu gadu.
4. **** Ja triju vai piecu gadu vidējos rādītājus nevar noteikt, pamatojoties uz pilnu un secīgu gada datu kopumu,
20
/
38
minimālie gada dati, kas nepieciešami, lai pārbaudītu atbilstību gaisa kvalitātes mērķlielumam veģetācijas aizsardzībai,
ir derīgi dati par trim gadiem.
III. Ilgtermiņa mērķi
Nr.
p.k.
Ilgtermiņa mērķi
Parametrs
Ilgtermiņa mērķa
skaitliskā vērtība
1.
Cilvēka veselības
aizsardzībai
maksimālā astoņu stundu vidējā diennakts vērtība kalendāra
gadā
120 μg/m
3
2.
Veģetācijas
aizsardzībai
AOT40, aprēķināts, izmantojot vienas stundas vērtības
laikposmā no maija līdz jūlijam
6000 μg/m
3
 x h
IV. Iedzīvotāju informēšanas rādītājs un trauksmes līmenis ozonam
Nr.
p.k.
Raksturlielums
Parametrs
Raksturlieluma skaitliskā vērtība
1.
Iedzīvotāju informēšanas rādītājs
stundas vidējā vērtība
180 μg/m
3
2.
Trauksmes līmenis
stundas vidējā vērtība*
240 μg/m
3
Piezīme.
* Trauksmes līmeņa pārsniegumus mēra vai prognozē trim stundām pēc kārtas.
Vides ministrs R.Vējonis
7.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvs benzolam
Robežlielumu izsaka µg/m
3
 (standarta tilpums, temperatūra 293 °K un spiediens 101,3 kPa).
Robežlieluma veids
Noteikšanas
periods
Robežlieluma
skaitliskā vērtība
Pielaides robeža
Datums, līdz
kuram pieļaujama
robežlieluma
pārsniegšana,
nepārsniedzot
pielaides robežu
Gada robežlielums
cilvēka veselības
aizsardzībai (R
g
)
kalendāra gads
5 µg/m
3
sākotnēji 100 % virs robežlieluma
vērtības. Aprēķinā to samazina, sākot
ar 2006.gada 1.janvāri, un turpina
samazināt par 1 µg/m
3
 katrus
12 mēnešus, līdz sasniedz 0 %
2010.gada 1.janvārī
2010.gada
1.janvāris
Vides ministrs R.Vējonis
8.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvs oglekļa oksīdam
Robežlielumu izsaka mg/m
3
 (standarta tilpums, temperatūra 293 °K un spiediens 101,3 kPa).
Robežlieluma veids
Noteikšanas periods
Robežlieluma
21
/
38
Robežlieluma veids
Noteikšanas periods
skaitliskā vērtība
Astoņu stundu robežlielums cilvēka veselības
aizsardzībai (R
8h
)
maksimālā piesārņojuma koncentrācija
diennakts astoņu stundu laikā
10 mg/m
3
Piezīme.
Maksimālo dienas piesārņojuma koncentrācijas vērtību nosaka astoņu stundu periodam, pamatojoties uz datiem
par stundas vidējo vērtību, kurus atjauno katru stundu. Katru aprēķināto astoņu stundu vidējo rādītāju attiecina uz
dienu, kurā beidzas attiecīgais astoņu stundu laikposms, tas ir, pirmais aprēķina periods jebkurai dienai ir laikposms
no plkst.17.00 iepriekšējā dienā līdz plkst.01.00 nākamajā dienā; pēdējais aprēķina periods jebkurai dienai ir
laikposms no plkst.16.00 līdz 24.00 attiecīgajā dienā.
Vides ministrs R.Vējonis
9.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa kvalitātes normatīvs metāliem un to savienojumiem, nemetāliem un to
savienojumiem, kā arī gaistošajiem organiskajiem savienojumiem
I. Mērķlielumi arsēnam, kadmijam, niķelim un benz(a)pirēnam
Nr.p.k.
Vielas nosaukums
Gaisa kvalitātes
mērķlielums*
Datums, līdz kuram pieļaujama mērķlieluma pārsniegšana
1.
Arsēns
6 ng/m
3
2012.gada 31.decembris
2.
Kadmijs
5 ng/m
3
3.
Niķelis
20 ng/m
3
4.
Benz(a)pirēns
1 ng/m
3
Piezīme.
* Attiecināms uz vidējo saturu daļiņu PM
10
 frakcijā viena kalendāra gada laikā.
II. Mērķlielumi gaisa kvalitātes novērtēšanai pārējo metālu un nemetālu un to savienojumu, kā arī
gaistošo organisko savienojumu emisijām no gaisa piesārņojuma avotiem
Nr.p.k.
Vielas nosaukums
Noteikšanas periods
Gaisa kvalitātes
mērķlielums
1.
Metāli un to savienojumi
1.1.
mangāns un tā savienojumi (pārrēķinot uz mangānu)
kalendāra gads
0,15 μg/m
3
1.2.
vanādijs un tā savienojumi (pārrēķinot uz vanādiju)
24 stundas
1 μg/m
3
1.3.
dzīvsudrabs un tā savienojumi (pārrēķinot uz dzīvsudrabu)
24 stundas
1 μg/m
3
2.
Nemetāli un to savienojumi
2.1.
sērogleklis
24 stundas
100 μg/m
3
2.2.
sērūdeņradis (H
2
S)
24 stundas
150 μg/m
3
3.
Gaistošie organiskie savienojumi
3.1.
1,2-dihloretāns
24 stundas
0,7 mg/m
3
3.2.
dihlormetāns
24 stundas
3 mg/m
3
nedēļa
0,45 mg/m
3
3.3.
formaldehīds
30 minūtes
0,1 mg/m
3
3.4.
stirols
nedēļa
0,26 mg/m
3
3.5.
tetrahloretilēns (perhloretilēns)
kalendāra gads
0,25 mg/m
3
3.6.
toluols
nedēļa
0,26 mg/m
3
22
/
38
Vides ministrs R.Vējonis
10.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa monitoringa staciju skaita noteikšanas kritēriji stacionāro mērījumu
veikšanai
(Pielikums grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
I. Gaisa monitoringa staciju skaita noteikšanas kritēriji sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa
oksīdu, svina, benzola, oglekļa oksīda, daļiņu PM 
10
 un daļiņu PM 
2,5
 koncentrācijas mērījumiem gaisā
 
1. Lai novērtētu gaisa kvalitāti un atbilstību robežlielumiem cilvēku veselības aizsardzībai, iedzīvotāju informēšanas
rādītājiem un trauksmes līmeņiem, zonās un aglomerācijās, kurās stacionārie mērījumi ir vienīgais informācijas avots,
minimālais gaisa monitoringa staciju skaits ir šāds:
1.1. novērtējot piesārņojuma līmeni difūzo piesārņojuma avotu tuvumā, ņem vērā šādus kritērijus:
 
Nr.p.k.
Iedzīvotāju skaits
aglomerācijā vai zonā
(tūkst.)
Staciju skaits
ja piesārņojuma līmenis pārsniedz augšējo
piesārņojuma novērtēšanas slieksni*
ja maksimālais piesārņojuma
līmenis ir robežās starp augšējo
un apakšējo piesārņojuma
novērtēšanas slieksni
piesārņojošas vielas,
kas nav daļiņas
daļiņas (daļiņu PM 
10
un daļiņu PM 
2,5
summa)**
piesārņojošas vielas,
kas nav daļiņas
daļiņas
(daļiņu PM
10
 un
daļiņu PM
2,5
summa)**
1.1.1.
līdz 250
1
2
1
1
1.1.2.
251–499
2
3
1
2
1.1.3.
500–749
2
3
1
2
1.1.4.
750–999
3
4
1
2
1.1.5.
1000–1499
4
6
2
3
1.1.6.
1500–1999
5
7
2
3
1.1.7.
2000–2749
6
8
3
4
1.1.8.
2750–3749
7
10
3
4
1.1.9.
3750–4749
8
11
3
6
1.1.10.
4750–5999
9
13
4
6
1.1.11.
≥ 6000
10
15
4
7
Piezīmes.
1. * Ja piesārņojošā viela ir slāpekļa dioksīds, daļiņas PM 
10
 , daļiņas PM 
2,5
 , benzols vai oglekļa oksīds, izvieto
vismaz vienu monitoringa staciju apdzīvoto vietu fona piesārņojuma mērīšanai un vienu monitoringa staciju pilsētas
transporta radītā piesārņojuma mērīšanai. Paraugu ņemšanas punkti, kur pēdējos trijos gados ir novēroti daļiņu PM 
10
robežlielumu pārsniegumi, ir jāuztur, ja vien nav nepieciešams tos pārvietot īpašu apstākļu, piemēram, teritoriālās
attīstības dēļ.
2. ** Ja saskaņā ar šo noteikumu 
3.punktu
 daļiņu PM 
2.5
 un daļiņu PM 
10
 mērījumus veic tajā pašā monitoringa
stacijā, tos uzskata par diviem atsevišķiem paraugu ņemšanas punktiem. Noteiktais daļiņu PM 
2.5
 un daļiņu PM 
10
paraugu ņemšanas punktu kopskaits valstī nedrīkst atšķirties vairāk kā divkārt, un daļiņu PM 
2.5
 paraugu ņemšanas
punktu kopskaitam pilsētas fona teritorijās aglomerācijās un apdzīvotās vietās jāatbilst šā pielikuma 1.2.apakšpunkta
prasībām.
23
/
38
1.2. lai novērtētu, vai tiek ievērots valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķis cilvēku veselības aizsardzībai,
mazākais pieļaujamais paraugu ņemšanas vietu skaits ir vismaz viena paraugu ņemšanas vieta uz miljons
iedzīvotājiem, skaitot kopā cilvēkus, kas dzīvo aglomerācijās un citās apdzīvotās vietās, kurās ir vairāk nekā 100 000
iedzīvotāju. Paraugu ņemšanas vietas var būt tās pašas, kas paredzētas šā pielikuma 1.1.apakšpunktā;
1.3. novērtējot piesārņojuma līmeni punktveida emisijas avotu tuvumā, paraugu ņemšanas vietu skaitu stacionāriem
mērījumiem nosaka, ņemot vērā emisiju blīvumu, iespējamo gaisa piesārņojuma izkliedes raksturu un potenciālo
ietekmi uz iedzīvotājiem.
2. Lai nodrošinātu ekosistēmas vai veģetācijas aizsardzībai noteikto normatīvu ievērošanu zonās (izņemot
aglomerācijas), minimālais monitoringa staciju skaits mērījumiem noteiktās vietās ir šāds:
2.1. ja maksimālais piesārņojuma līmenis pārsniedz augšējo piesārņojuma novērtēšanas slieksni, – viena stacija uz
20 000 km 
2
 ;
2.2. ja maksimālais piesārņojuma līmenis ir starp augšējo un apakšējo piesārņojuma novērtēšanas slieksni, – viena
stacija uz 40 000 km 
2
 .
II. Gaisa monitoringa staciju skaita noteikšanas kritēriji ozona koncentrācijas mērījumiem gaisā
3. Lai novērtētu gaisa kvalitāti un atbilstību mērķlielumiem, ilgtermiņa mērķiem, iedzīvotāju informēšanas rādītājiem
un trauksmes līmeņiem vietās, kur nepārtraukti mērījumi ir vienīgais informācijas avots, minimālais ozona piesārņojuma
monitoringa staciju skaits nepārtraukto mērījumu veikšanai ir šāds:
Nr.p.k.
Iedzīvotāju skaits
aglomerācijā vai zonā
(tūkst.)
Staciju skaits
aglomerācijā
*
citās zonās
*
lauku apvidū fona mērījumiem
3.1.
līdz 250
 
1
1 stacija uz 50 000 km 
2
 visā valsts
teritorijā**
3.2.
251–500
1
2
3.3.
501–1000
2
2
3.4.
1001–1500
3
3
3.5.
1501–2000
3
4
Piezīmes.
1. * Vismaz viena gaisa kvalitātes monitoringa stacija teritorijā, kur novērojama augstākā ozona piesārņojuma
koncentrācija; aglomerācijā vismaz 50 % staciju jāatrodas piepilsētā.
2. ** Vēlams ierīkot vienu monitoringa staciju uz 25 000 km 
2
 .
4. Vismaz 50 procentos no šā pielikuma 3.punktā minētajām monitoringa stacijām papildus nepārtrauktajiem
ozona mērījumiem veic slāpekļa dioksīda nepārtrauktos mērījumus, izņemot šo noteikumu 
12.pielikumā
 noteiktās
monitoringa stacijas lauku apvidū fona mērījumiem, kurās var izmantot citas monitoringa metodes.
5. Zonās un aglomerācijās, kurās saskaņā ar iepriekšējo piecu gadu mērījumu rezultātiem ozona koncentrācija
nepārsniedz ilgtermiņa mērķa vērtības, nosakot minimālo ozona piesārņojuma stacionāro monitoringa staciju skaitu, lai
novērtētu ilgtermiņa mērķi ozona piesārņojumam, ņem vērā šādus nosacījumus:
5.1. stacionāro monitoringa staciju skaits ir pietiekams, lai kombinācijā ar citiem gaisa kvalitātes novērtēšanas
līdzekļiem (piemēram, gaisa kvalitātes modelēšana, slāpekļa dioksīda mērījumi) novērtētu ozona piesārņojuma
attīstības tendences un atbilstību ilgtermiņa mērķiem;
5.2. ja aglomerācijā vai zonā izvietotas stacionārās gaisa monitoringa stacijas, šā pielikuma 3.punktā noteikto
monitoringa staciju skaitu var samazināt par vienu trešdaļu;
5.3. vietās, kur informācija tiek iegūta tikai stacionārajās gaisa monitoringa stacijās, ierīko vismaz vienu
nepārtrauktā monitoringa staciju;
5.4. zonās, kurās nav monitoringa staciju (ir tikai citi gaisa kvalitātes novērtēšanas līdzekļi), atbilstošu gaisa
kvalitātes novērtējumu attiecībā uz ilgtermiņa mērķiem nodrošina, izmantojot blakus zonās esošās monitoringa
stacijas;
5.5. lauku apvidū fona mērījumiem nepieciešama vismaz viena gaisa monitoringa stacija uz 100 000 km 
2
 .
6. Zonās un aglomerācijās, kurās papildus stacionāro monitoringa staciju mērījumu rezultātiem izmanto arī
modelēšanas vai indikatīvos mērījumus, kopējais monitoringa staciju skaits var būt mazāks, nekā noteikts šā
pielikuma 3.punktā, ja:
24
/
38
6.1. adekvātu informācijas līmeni par gaisa kvalitātes mērķlielumiem, ilgtermiņa mērķiem, iedzīvotāju informēšanas
rādītājiem un trauksmes līmeņiem nodrošina citas gaisa kvalitātes novērtēšanas metodes;
6.2. ierīkojamo monitoringa staciju skaits un citu gaisa kvalitātes novērtēšanas metožu telpiskā izšķirtspēja ir
pietiekama ozona koncentrācijas noteikšanai saskaņā ar šo noteikumu 
15.pielikumā
 noteiktajiem datu kvalitātes
mērķiem un gaisa kvalitātes novērtējumu rezultātu prasībām;
6.3. katrā zonā vai aglomerācijā ir vismaz viena monitoringa stacija uz diviem miljoniem iedzīvotāju, kā arī vismaz
viena monitoringa stacija uz 50 000 km 
2
 ;
6.4. katrā zonā vai aglomerācijā ir vismaz viena monitoringa stacija;
6.5. slāpekļa dioksīda mērījumi tiek veikti visās monitoringa stacijās, izņemot monitoringa stacijas lauku apvidū
fona mērījumiem.
7. Lai novērtētu atbilstību gaisa kvalitātes mērķlielumiem, šā pielikuma 6.punktā noteiktajos gadījumos gaisa
kvalitātes novērtēšanā ņem vērā modelēšanas un indikatīvo mērījumu rezultātus.
III. Gaisa monitoringa staciju skaita noteikšanas kritēriji arsēna, kadmija, niķeļa un benz(a)pirēna
koncentrācijas mērījumiem
Nr.p.k.
Iedzīvotāju skaits
aglomerācijā vai zonā
(tūkst.)
Staciju skaits, ja piesārņojuma līmenis
pārsniedz augšējo piesārņojuma
novērtēšanas slieksni*
Staciju skaits, ja piesārņojuma līmenis ir
robežās starp augšējo un apakšējo
piesārņojuma novērtēšanas slieksni
 
 
As, Cd, Ni
B(a)P
As, Cd, Ni
B(a)P
1.
līdz 749
1
1
1
1
2.
750–1999
2
2
1
1
3.
2000–3749
2
3
1
1
4.
3750–4749
3
4
2
2
5.
4750–5999
4
5
2
2
6.
6000 un vairāk
5
5
2
2
Piezīme.
1. * Jāiekļauj vismaz viena stacija piesārņojuma fona mērīšanai pilsētās un viena transporta ietekmes novērtējuma
stacija benz(a)pirēna koncentrācijas novērtēšanai ar nosacījumu, ka tādējādi nepalielinās paraugu ņemšanas punktu
skaits.
Vides ministrs R.Vējonis
11.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa monitoringa staciju (paraugu ņemšanas vietu) izvietojums un
nosacījumi sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, daļiņu PM
10
,
daļiņu PM
2,5
, svina, oglekļa oksīda, benzola, arsēna, kadmija, niķeļa un
benz(a)pirēna piesārņojuma paraugu ņemšanai
(Pielikums grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
1. Atbilstību cilvēku veselības aizsardzībai paredzētiem robežlielumiem nepārbauda šādās vietās:
1.1. jebkurā vietā, kas atrodas teritorijā, kura sabiedrības pārstāvjiem nav pieejama un kur nav pastāvīgu
dzīvesvietu;
1.2. rūpnīcu teritorijās vai rūpnieciskajās iekārtās, uz kurām attiecas visi darba drošības un veselības aizsardzības
noteikumi;
1.3. uz ceļu brauktuvēm un brauktuvju starpjoslās, izņemot vietas, kur paredzēta gājēju piekļuve starpjoslām.
2. Gaisa monitoringa staciju izvietojums atbilst šādām prasībām:
25
/
38
2.1. lai nodrošinātu cilvēka veselības aizsardzību, gaisa monitoringa stacijas izvieto tā, lai:
2.1.1. nodrošinātu datus par teritorijām zonās un aglomerācijās, kurās novēro piesārņojuma augstākos līmeņus,
kuri tieši vai netieši iedarbojas uz iedzīvotājiem laikposmos, kas ir nozīmīgi, salīdzinot ar periodu, kurā nosaka
robežlielumu vidējās vērtības;
2.1.2. iegūtu datus par piesārņojuma līmeņiem pārējā zonas vai aglomerācijas teritorijā, kuri raksturo piesārņojuma
iedarbību uz iedzīvotājiem attiecīgajā zonā vai aglomerācijā;
2.1.3.
 
arsēna, kadmija, niķeļa un benz(a)pirēna mērījumos iegūtu datus par piesārņojuma uzkrāšanās ātrumu, kas
ļauj raksturot iedzīvotāju netiešu pakļaušanu piesārņojumam ar barības ķēdes starpniecību;
2.1.4. nepieļautu mērījumus, kas raksturo tikai nelielas teritorijas vides parametrus gaisa monitoringa stacijas
tuvākajā apkārtnē. Gaisa monitoringa stacijas vieta, ja iespējams, ir raksturīga līdzīgai teritorijai, kura neatrodas
stacijas tiešā tuvumā;
2.1.5. iegūtie gaisa kvalitātes mērījumi ir reprezentatīvi vismaz 100 m garā ielas segmentā (arsēna, kadmija, niķeļa
un benz(a)pirēna mērījumu gadījumā – 200 m
2
 lielā teritorijā) vietās, kur mēra satiksmes ietekmi uz gaisa kvalitāti, un
vismaz 250 x 250 m lielā apgabalā rūpnieciskajās teritorijās, ja tas ir lietderīgi;
2.2. pilsētas fona paraugu ņemšanas vietas izraugās tā, lai piesārņojuma līmeni tajās kopīgi ietekmētu visi virzienā
pret vēju esošie piesārņojuma avoti. Piesārņojuma līmenī nevajadzētu dominēt vienam piesārņojuma avotam, ja vien
šāds stāvoklis nav tipisks kādai lielākai apdzīvotai vietai. Šādās paraugu ņemšanas vietās parasti iegūst paraugus, kas
ir raksturīgi vairāku kvadrāt
kilometru lielai teritorijai;
2.3. novērtējot fona koncentrāciju lauku teritorijā, paraugu ņemšanas punktu nedrīkst ietekmēt tā tuvumā, proti,
tuvāk kā piecus kilometrus esošas aglomerācijas vai rūpnieciskas teritorijas;
2.4. novērtējot piesārņojumu no rūpnieciskiem avotiem, vismaz vienu paraugu ņemšanas vietu ierīko tuvākajā
dzīvojamajā zonā virzienā pa vējam no piesārņojuma avota. Ja nav zināma fona koncentrācija, valdošā vēja virzienā
izvieto vienu papildu paraugu ņemšanas vietu;
2.5. lai nodrošinātu ekosistēmu un veģetācijas aizsardzību, gaisa monitoringa stacijas izvieto vairāk nekā 20
kilometru attālumā no aglomerācijas vai piecu kilometru attālumā no cita veida apbūvētām teritorijām, rūpnie
ciskajām
iekārtām un galveno ceļu posmiem, kur satiksmes intensitāte ir lielāka par 50 000 transportlīdzekļu dienā. Vēlams, lai
gaisa kvalitātes mērījumi attiektos vismaz uz 1000 km
2
 lielu teritoriju. Paraugu ņemšanas vietas var izvietot mazākā
attālumā, un tajās ņemtie gaisa paraugi var raksturot gaisa kvalitāti mazākā teritorijā, ņemot vērā ģeogrāfiskos
apstākļus vai iespējas aizsargāt īpaši aizsargājamās teritorijas.
3. Paraugu ņemšanas ierīču izvietojums paraugu ņemšanas vietā pēc iespējas atbilst šādiem nosacījumiem:
3.1. gaisa plūsmai ap paraugu ņemšanas ierīces atveri jābūt brīvai no jebkādiem šķēršļiem, kas varētu ietekmēt
gaisa plūsmu parauga ņemšanas ierīces tuvumā (paraugu ņemšanas vietām, kas atrodas uz apbūves līnijas, – vismaz
270
o
 vai 180
o
 rādiusā). Parasti šīs ierīces novieto dažu metru attālumā no ēkām, kokiem un citiem šķēršļiem un
vismaz 0,5 m attālumā no tuvākās būves, ja paraugu ņemšanas vieta raksturo gaisa kvalitāti uz apbūves līnijas;
3.2. gaisa plūsmas paraugu ņemšanas ierīces ieplūdes atvere novietota 1,5 m (elpošanas zona) līdz 4 m augstumā
virs zemes. Augstāks novietojums var būt nepieciešams tad, ja monitoringa stacija raksturo plašāku teritoriju. Ja
paraugu ņemšanas ierīce ir novietota augstāk par 4 m virs zemes, šo informāciju iekļauj ziņojumā, kas tiek izstrādāts
saskaņā ar šo noteikumu 14.
1
 punktu;
3.3. paraugu ņemšanas ierīces ieplūdes atvere nedrīkst atrasties piesārņojuma avotu tiešā tuvumā, lai nepieļautu
tiešu un ar gaisu nesajauktu emitēto piesārņojošo vielu ieplūšanu;
3.4. paraugu ņemšanas ierīces izplūdes atvere novietota tā, lai nepieļautu izplūstošā gaisa recirkulāciju ierīces
ieejā;
3.5. transportlīdzekļu radītā piesārņojuma mērīšanai paredzētās paraugu ņemšanas ierīces novieto vismaz 25 m
attālumā no galvenajiem krustojumiem (tādi krustojumi, kas aptur satiksmes plūsmu un rada atšķirīgas emisijas
(apstāšanās un kustības atsākšana) salīdzinājumā ar pārējo ceļu) un ne tālāk par 10 m no ietves malas;
3.6. ierīkojot gaisa monitoringa staciju, ņem vērā šādus faktorus:
3.6.1. traucējoši piesārņojuma avoti;
3.6.2. ierīces aizsardzība;
3.6.3. paraugu ņemšanas vietas pieejamība;
26
/
38
3.6.4. elektrisko ierīču un sakaru līdzekļu pieejamība;
3.6.5. paraugu ņemšanas vietas apkārtnes pārredzamība;
3.6.6. iedzīvotāju un operatoru drošība;
3.6.7. iespēja iekārtot tuvākajā apkārtnē dažādu piesārņojošo vielu paraugu ņemšanas vietas;
3.6.8. teritorijas plānošanas prasības.
4. 
(Svītrots ar MK 21.02.2017. noteikumiem Nr. 101)
Vides ministrs R.Vējonis
12.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Gaisa monitoringa staciju (paraugu ņemšanas vietu) izvietojums un
nosacījumi ozona piesārņojuma paraugu ņemšanai
(Pielikums grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
I. Monitoringa staciju izvietojums stacionāro mērījumu veikšanai
Nr.p.k.
Monitoringa
stacijas veids
Monitoringa mērķis
Mērījumu datu
reprezen
tativitāte
*
Izvietojuma kritēriji
1.
Pilsētas
Cilvēka veselības aizsardzība
– novērtēt ozona
piesārņojuma ietekmi uz
pilsētas iedzīvotājiem vietās,
kur ir liels iedzīvotāju blīvums
un samērā liela ozona
koncentrācija un kuras
reprezentatīvi raksturo ietekmi
uz iedzīvotājiem
daži km
2
Tālu no vietējo emisijas avotu (piemēram,
transportlīdzekļi, degvielas uzpildes
stacijas) ietekmes.
Atklātas teritorijas, kur var mērīt
piesārņojumu, kas sajaucies no dažādiem
piesārņojuma avotiem.
Pilsētu dzīvojamie un rūpnieciskie rajoni,
parki un skvēri, lielas ielas vai vietas ar
nelielu satiksmi vai bez tās, atklātās
teritorijas pie izglītības, sporta un atpūtas
objektiem
2.
Piepilsētas
Cilvēka veselības un
veģetācijas aizsardzī
ba –
novērtēt tiešu vai netiešu
ozona piesārņojuma ietekmi
uz iedzīvotājiem un veģetāciju
aglomerācijas nomalēs, kurās
raksturīgs augsts ozona
piesārņojuma līmenis
daži desmiti km
2
Noteiktā attālumā no rajoniem ar
maksimālu emisiju, valdošo vēju virzienā
apstākļos, kas veicina ozona veidošanos.
Vietās, kur iedzīvotāji, jutīgas augu
kultūras vai dabīgas ekosistēmas atrodas
aglomerācijas nomalēs, kurās raksturīgs
augsts ozona piesārņojums.
Ja nepieciešams, dažas piepilsētas
stacijas izvieto arī valdošajiem vējiem un
galvenajiem emisijas avotiem pretējā
virzienā, lai noteiktu ozona piesārņojuma
fona līmeni attiecīgajā reģionā
3.
Lauku apvidū**
Cilvēka veselības un
veģetācijas aizsardzī
ba –
novērtēt ozona piesārņojuma
ietekmi uz iedzīvotājiem, augu
kultūrām un dabīgām
ekosistēmām
reģionālais līmenis
(daži simti km
2
)
Nelielas apdzīvotas vietas vai teritorijas ar
dabīgām ekosistēmām, mežiem,
sējumiem un stādījumiem.
Tālu no vietējiem emisiju avotiem
(piemēram, rūpnieciskās iekārtas,
autoceļi).
Atklātas teritorijas, izņemot augstienes
4.
Lauku apvidū
fona mē-
rījumiem**
Veģetācijas un cilvēku
veselības aizsardzība –
novērtēt ozona piesārņojuma
ietekmi uz augu kultūrām un
dabīgām ekosistēmām, kā arī
iedzīvotājiem
reģionālais, valsts
vai kontinentālais
līmenis (no 1000
līdz 10000 km
2
)
Teritorijas ar zemu iedzīvotāju blīvumu,
dabīgām ekosistēmām, mežiem, tālu no
pilsētām un rūpnieciskajiem rajoniem, kā
arī vietējiem emisiju avotiem.
Jāizvairās no vietām, kurās pastiprināti
veidojas piezemes inversijas apstākļi, kā
arī no augstienēm. 
27
/
38
arī no augstienēm.
Nav ieteicamas piekrastes teritorijas,
kurās raksturīgi vietējie diennakts vēju
cikli
Piezīmes.
1. * Ja iespējams, paraugus ņem vietās, kas raksturīgas līdzīgām teritorijām, kuras neatrodas paraugu ņemšanas
vietu tiešā tuvumā.
2. ** Izvērtē saskaņošanas iespējas attiecībā uz monitoringa prasībām, kas noteiktas Eiropas Komisijas (EK)
regulās, kas reglamentē Kopienas mežu aizsardzību pret atmosfēras piesārņojumu.
II. Nosacījumi paraugu ņemšanai un paraugu ņemšanas vietas izvēlei
1. Ņemot paraugus, pēc iespējas ievēro šādus nosacījumus:
1.1. šo noteikumu 
11.pielikuma
 3.punktā minētos nosacījumus;
1.2. paraugu ņemšanas ierīce atrodas pēc iespējas tālāk no tādiem emisiju avotiem kā kurtuves un dūmvadi, kā arī
vairāk nekā 10 m attālumā no tuvākā ceļa (attālumu palielina proporcionāli satiksmes intensitātei). 
III. Monitoringa stacijas vietas izvēles dokumentēšana un pārskatīšana
2. Jāievēro 
11.pielikuma
 4.punktā paredzētā procedūra. Īstenojot šīs prasības, ņem vērā monitoringa datus un to
interpretāciju saistībā ar meteoroloģiskajiem un fotoķīmiskajiem procesiem, kas ietekmē attiecīgajā vietā izmērīto
ozona koncentrāciju.
Vides ministrs R.Vējonis
13.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Fona mērījumi, ko veic lauku fona teritorijās neatkarīgi no piesārņojuma
koncentrācijas
1. Daļiņu PM
2,5
 mērījumi aptver vismaz kopīgās masas koncentrāciju un attiecīgo savienojumu koncentrāciju, kas
raksturo šo daļiņu ķīmisko sastāvu. Attiecībā uz ķīmisko sastāvu nosaka vismaz šādus elementus:
1.1.
SO
4
2-
Na
+
NH
4
+
Ca
2+
elementārais ogleklis
1.2.
NO
3
-
K
+
Cl
-
Mg
2+
organiskais ogleklis
 
2. Gaisu piesārņojošo vielu koncentrācijas mērījumus lauku fona teritorijās veic, ievērojot šādus kritērijus:
2.1. izveido vienu paraugu ņemšanas vietu katros 100 000 km
2
;
2.2. Latvijas teritorijā izveido vismaz vienu monitoringa staciju vai pēc vienošanās ar kaimiņos esošām Eiropas
Savienības dalībvalstīm izveido vienu vai vairākas kopīgas monitoringa stacijas, kurās veiktie mērījumi aptver attiecīgās
kaimiņos esošās zonas, lai nodrošinātu vajadzīgo telpisko izšķirtspēju;
2.3. ja nepieciešams, monitoringu saskaņo ar pārraudzības stratēģiju un mērījumu programmu, kas paredzēta
kopējā programmā gaisa piesārņojuma izplatības novērošanai lielos attālumos un tā novērtēšanai Eiropā (EMEP);
2.4. šo noteikumu 
15.pielikuma
 I daļu un šo noteikumu 
6.punktu
 piemēro attiecībā uz datu kvalitātes mērķiem, kas
noteikti daļiņu masas koncentrācijas mērījumiem.
Vides ministrs R.Vējonis
28
/
38
14.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Prasības sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, daļiņu PM
10
,
daļiņu PM
2,5
, svina, benzola, oglekļa oksīda, arsēna, kadmija, niķeļa un
benz(a)pirēna piesārņojuma līmeņa novērtēšanai aglomerācijā vai zonā
I. Augšējie un apakšējie piesārņojuma novērtēšanas sliekšņi
1. Gaisu piesārņojošām vielām ir šādi augšējie un apakšējie piesārņojuma novērtēšanas sliekšņi:
1.1. sēra dioksīdam:
Nr.p.k.
Piesārņojuma
novērtēšanas
slieksnis
Diennakts vidējais lielums cilvēka veselības
aizsardzībai
Gada vidējais lielums ekosistēmu
aizsardzībai
1.1.1.
augšējais
60 % no dienas robežlieluma vērtības (75 µg/m
3
,
nav pieļaujams pārsniegt vairāk kā trīs reizes
kalendāra gadā)
60 % no ziemas periodam noteiktā
kritiskā piesārņojuma līmeņa (12
µg/m
3
)
1.1.2.
apakšējais
40 % no dienas robežlieluma vērtības (50 µg/m
3
,
nav pieļaujams pārsniegt vairāk kā trīs reizes
kalendāra gadā)
40 % no ziemas periodam noteiktā
kritiskā piesārņojuma līmeņa (8 µg/m
3
)
1.2. slāpekļa dioksīdam (NO
2
) un slāpekļa oksīdiem (NO
x
):
Nr.p.k.
Piesārņojuma
novērtēšanas
slieksnis
Stundas lielums cilvēka veselības
aizsardzībai (NO
2
)
Gada lielums cilvēka
veselības aizsardzībai
(NO
2
)
Gada lielums
ekosistēmu aizsardzībai
(NO
x
)
1.2.1.
augšējais
70 % no stundas robežlieluma vērtības
(140 µg/m
3
, nav pieļaujams pārsniegt
vairāk kā 18 reizes kalendāra gadā)
80 % no gada
robežlieluma vērtības (32
µg/m
3
)
80 % no kritiskā
piesārņojuma līmeņa (24
µg/m
3
)
1.2.2.
apakšējais
50 % no stundas robežlieluma vērtības
(100 µg/m
3
, nav pieļaujams pārsniegt
vairāk kā 18 reizes kalendāra gadā)
65 % no gada
robežlieluma vērtības
(26 µg/m
3
)
65 % no kritiskā
piesārņojuma līmeņa
(19,5 µg/m
3
)
1.3. daļiņām PM
10
 un daļiņām PM
2,5
:
Nr.p.k.
Piesārņojuma
novērtēšanas
slieksnis
Daļiņu PM
10
 dienas vidējais lielums
cilvēka veselības aizsardzībai
Daļiņu PM
10
 gada
vidējais lielums cilvēka
veselības aizsardzībai
Daļiņu PM
2,5
 gada
vidējais lielums cilvēka
veselības aizsardzībai
*
1.3.1.
augšējais
70 % no dienas robežlieluma vērtības
(35 µg/m
3
, nav pieļaujams pārsniegt
vairāk kā 35 reizes kalendāra gadā)
70 % no gada
robežlieluma vērtības (28
µg/m
3
)
70 % no gada
robežlieluma vērtības (17
µg/m
3
)
1.3.2.
apakšējais
50 % no dienas robežlieluma vērtības
(25 µg/m
3
, nav pieļaujams pārsniegt
vairāk kā 35 reizes kalendāra gadā)
50 % no gada
robežlieluma vērtības (20
µg/m
3
)
50 % no gada
robežlieluma (12 µg/m
3
)
Piezīme.
* Augšējais piesārņojuma novērtēšanas slieksnis un apakšējais piesārņojuma novērtēšanas slieksnis daļiņām
PM
2,5
 neattiecas uz mērījumiem, ko veic, lai novērtētu atbilstību valsts ekspozīcijas samazināšanas mērķim.
1.4. svinam:
Nr.p.k.
Piesārņojuma novērtēšanas slieksnis
Gada vidējais lielums
1.4.1.
augšējais
70 % no gada robežlieluma vērtības (0,35 µg/m
3
)
1.4.2.
apakšējais
50 % no gada robežlieluma vērtības (0,25 µg/m
3
)
1.5. benzolam:
29
/
38
Nr.p.k.
Piesārņojuma novērtēšanas slieksnis
Gada vidējais lielums
1.5.1.
augšējais
70 % no gada robežlieluma vērtības (3,5 µg/m
3
)
1.5.2.
apakšējais
40 % no gada robežlieluma vērtības (2 µg/m
3
)
1.6. oglekļa oksīdam:
Nr.p.k.
Piesārņojuma novērtēšanas slieksnis
Astoņu stundu vidējais lielums
1.6.1.
augšējais
70 % no gada robežlieluma vērtības (7 mg/m
3
)
1.6.2.
apakšējais
50 % no gada robežlieluma vērtības (5 mg/m
3
)
1.7. arsēnam:
Nr.p.k.
Piesārņojuma novērtēšanas slieksnis
Gada vidējais lielums
1.7.1.
augšējais
60 % no gada ilgtermiņa mērķa lieluma (3,6 ng/m
3
)
1.7.2.
apakšējais
40 % no gada ilgtermiņa mērķa lieluma (2,4 ng/m
3
)
1.8. kadmijam:
Nr.p.k.
Piesārņojuma novērtēšanas slieksnis
Gada vidējais lielums
1.8.1.
augšējais
60 % no gada ilgtermiņa mērķa lieluma (3,0 ng/m
3
)
1.8.2.
apakšējais
40 % no gada ilgtermiņa mērķa lieluma (2,0 ng/m
3
)
1.9. niķelim:
Nr.p.k.
Piesārņojuma novērtēšanas slieksnis
Gada vidējais lielums
1.9.1.
augšējais
70 % no gada ilgtermiņa mērķa lieluma (14,0 ng/m
3
)
1.9.2.
apakšējais
50 % no gada ilgtermiņa mērķa lieluma (10,0 ng/m
3
)
1.10. benz(a)pirēnam:
Nr.p.k.
Piesārņojuma novērtēšanas slieksnis
Gada vidējais lielums
1.10.1.
augšējais
60 % no gada ilgtermiņa mērķa lieluma (0,6 ng/m
3
)
1.10.2.
apakšējais
40 % no gada ilgtermiņa mērķa lieluma (0,4 ng/m
3
)
II. Augšējā piesārņojuma novērtēšanas sliekšņa un apakšējā piesārņojuma novērtēšanas sliekšņa
pārsniegšanas gadījumi
2. Augšējā un apakšējā piesārņojuma novērtēšanas sliekšņa pārsniegšanu nosaka, pamatojoties uz iepriekšējo
piecu gadu koncentrācijām teritorijās, par kurām attiecīgie dati ir pieejami. Piesārņojuma novērtēšanas slieksnis ir
pārsniegts, ja minēto iepriekšējo piecu gadu laikā piesārņojuma sliekšņa pārsniegšana ir novērota vismaz trijos
atsevišķos gados.
3. Lai noteiktu augšējā un apakšējā piesārņojuma novērtēšanas sliekšņa pārsniegumu teritorijās, par kurām ir
pieejami mazāk nekā piecu gadu dati, var apvienot īslaicīgu mērījumu ciklu rezultātus (kas veikti viena gada laikā
teritorijās, kurās ļoti iespējams augsts piesārņojuma līmenis) ar rezultātiem, ko iegūst, izmantojot piesārņojošu vielu
emisiju inventarizāciju un modelēšanu.
Vides ministrs R.Vējonis
15.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Datu kvalitātes mērķi un gaisa kvalitātes novērtēšanas rezultātu apkopošana
(Pielikums grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
I. Datu kvalitātes mērķi
30
/
38
1. Piesārņojuma novērtēšanā ir šādi datu kvalitātes mērķi, nenoteiktība, minimālais iegūto mērījumu datu skaits un
minimālais laiks mērījumiem:
Nr.p.k.
Nosacījumi
Sēra dioksīds, slāpekļa
dioksīds, slāpekļa oksīdi
un oglekļa oksīds
Daļiņas
PM
10
,
daļiņas
PM
2,5
 un
svins
Benzols
Ozons un ar
to saistītie
NO un NO
2
1.1.
Stacionārie mērījumi*:
 
 
 
 
1.1.1.
nenoteiktība*****
15 %
25 %
25 %
15 %
1.1.2.
minimālais nepieciešamais iegūto
mērījumu datu apjoms
90 %
90 %
90 %
90 % vasarā
75 % ziemā
1.1.3.
minimālais nepieciešamais mērījumu
laiks:
 
 
 
 
1.1.3.1.
pilsētas fona un transporta
piesārņojuma novērošanas vietās
–
–
35 %**
–
1.1.3.2.
rūpnieciskajās teritorijās
–
–
90 %
–
1.2.
Indikatīvie mērījumi:
 
 
 
 
1.2.1.
nenoteiktība*****
25 %
50 %
30 %
30 %
1.2.2.
minimālais nepieciešamais iegūto
mērījumu datu apjoms
90 %
90 %
90 %
90 %
1.2.3.
minimālais nepieciešamais mērījumu
laiks
14 %***
14 %***
14 %****
> 10 %
vasarā
1.3.
Modelēšanas nenoteiktība:
 
 
 
 
1.3.1.
stundas vidējā
50 %
–
–
50 %
1.3.2.
astoņu stundu vidējā
50 %
–
–
50 %
1.3.3.
diennakts vidējā
50 %
vēl nav
noteikta
–
–
1.3.4.
gada vidējā
30 %
50 %
50 %
–
1.4.
Objektīvas novērtējuma metodes
nenoteiktība
75 %
100 %
100 %
75 %
Piezīmes.
1. 
*
 Benzolam, svinam, daļiņām PM
10
 un daļiņām PM
2,5
 stacionāros mērījumus dalībvalstis var aizstāt ar izlases
mērījumiem, ja var pierādīt, ka nenoteiktība (arī nenoteiktība, kas rodas, ņemot izlases paraugus) atbilst noteiktajam
25 % kvalitātes mērķim un ka mērījumiem atvēlētais laiks ir ilgāks par obligāto indikatīvo mērījumu laiku. Izlases
mērījumu paraugi ir jāņem regulāri visu gadu, lai novērstu rezultātu sagrozīšanu. Nenoteiktību, kas rodas, ņemot
izlases paraugus, var aprēķināt saskaņā ar standartā ISO 11222 (2002) “Gaisa kvalitāte: gaisa kvalitātes mērījumu
vidējā laika nenoteiktības noteikšana” paredzēto procedūru. Ja izlases mērījumus izmanto, lai novērtētu prasības
attiecībā uz daļiņu PM
10
 robežlielumu, jānovērtē 90,4 procentile (kam jābūt 50 µg/m³ vai mazākai), nevis pārsniegumu
skaits, ko nopietni ietekmē datu apjoms.
2. 
**
 Sadala vienmērīgi gada laikā tā, lai raksturotu dažādus klimata un satiksmes apstākļus.
3. 
***
 Izlases mērījumus veic reizi nedēļā (sadala vienmērīgi gada laikā vai astoņu gada nedēļu laikā).
4. 
****
 Izlases kārtā veic vienas dienas mērījumus reizi nedēļā (sadala vienmērīgi gada laikā vai astoņu gada nedēļu
laikā).
5. ***** Norādītie nenoteiktības procentuālie lielumi attiecas uz konkrētiem mērījumiem, kuru vidējā vērtība ir noteikta
laikposmam, kam piemēro robežlielumu (attiecībā uz ozonu – mērķlielumu), ja ticamības intervāls ir 95 %. Stacionāro
mērījumu nenoteiktību piemēro teritorijai, kurā tiek novērtēta atbilstība attiecīgajam robežlielumam (attiecībā uz ozonu
– mērķlielumam).
2. Arsēna, kadmija, niķeļa benz(a)pirēna un policiklisko aromātisko ogļūdeņražu (kas nav benz(a)pirēns) un kopējā
gāzveida dzīvsudraba piesārņojuma novērtēšanā ir šādi datu kvalitātes mērķi un prasības gaisa kvalitātes modeļiem:
Nr.p.k.
Nosacījumi
Benz(a)pirēns
Arsēns,
kadmijs un
niķelis
Policikliskie aromātiskie
ogļūdeņraži (kas nav
benz(a)pirēns), kopējais
gāzveida dzīvsudrabs
Kopējie
nosēdumi
2.1.
Nenoteiktība:
 
 
 
 
31
/
38
2.1.1.
stacionāri un indikatīvi
mērījumi*
50 %
40 %
50 %
70 %
2.1.2.
modeļi
60 %
60 %
60 %
60 %
2.2.
Obligāti iegūstamie dati
90 %
90 %
90 %
90 %
2.3.
Obligātais mērījumu laiks**:
 
 
 
 
2.3.1.
stacionārie mērījumi
33 %
50 %
 
 
2.3.2.
indikatīvie mērījumi*
14 %
14 %
14 %
33 %
Piezīmes.
1. * Šīs tabulas kontekstā indikatīvi mērījumi ir tādi mērījumi, ko veic ar mazāku regularitāti, bet kas atbilst pārējiem
datu kvalitātes mērķiem.
2. ** Sadala vienmērīgi gada laikā tā, lai mērījumi būtu reprezentatīvi attiecībā uz dažādiem klimatiskajiem
apstākļiem un antropogēnajām darbībām.
3. Nenoteiktību (95 % ticamības robežās) novērtē:
3.1. saskaņā ar principiem, kas ietverti Eiropas standartizācijas komitejas (CEN) mērījumu nenoteiktības
rokasgrāmatā un atbilst standartam LVS ENV 13005:2007 “Norādījumi mērījumu nenoteiktības izteikšanai”;
3.2. atbilstoši standartam LVS ISO 5725–1:2006 “Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība (patiesums un
precizitāte). 1.daļa: Vispārīgie principi un definīcijas”;
3.3. atbilstoši standartam LVS ISO 5725–2:2006 “Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība (patiesums un
precizitāte). 2.daļa: Pamatmetode mērīšanas standartmetodes atkārtojamības un reproducējamības noteikšanai”;
3.4. atbilstoši standartam LVS ISO 5725–3:2006 “Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība (patiesums un
precizitāte). 3.daļa: Mērīšanas standartmetodes precizitātes starprādītāji”;
3.5. atbilstoši standartam LVS ISO 5725–4:2006 “Mērīšanas metožu precizitāte (rezultātu patiesums un
konverģentums) – 4.daļa: Vienmetodes standartmērījumu patiesuma noteikšanas pamatmetodes”;
3.6. atbilstoši standartam LVS ISO 5725–5:2006 “Mērīšanas metožu precizitāte (rezultātu patiesums un
konverģentums) – 5.daļa: Alternatīvas metodes standarta mērīšanas metodēm precizitātes noteikšanai”;
3.7. atbilstoši standartam LVS ISO 5725–6:2006 “Mērīšanas metožu un rezultātu pareizība (patiesums un
precizitāte). 6.daļa: Pareizības vērtību lietošana praksē”;
3.8. saskaņā ar metodoloģiskajām norādēm, kas ietvertas Eiropas standartizācijas komitejas (CEN) gaisa
kvalitātes ziņojumā par apkārtējā gaisa mērījumu standartmetožu nenoteiktību atbilstoši standartam LVS CR
14377:2007 “Gaisa kvalitāte. Gaisa mērījumu references metožu nenoteiktības novērtēšana”, kurā mērījumu
nenoteiktību novērtē kā tādu, ko var piemērot attiecīgajam novērtējuma robežlielumam, vai saskaņā ar citu līdzvērtīgu
metodi. Lai izvairītos no neprecīziem rezultātiem, stacionārus un indikatīvus mērījumus veic vienādā laika intervālā visa
gada laikā.
4. Modelēšanas nenoteiktība ir maksimālā atšķirība starp izmērīto un aprēķināto koncentrāciju līmeni 90 % no
konkrētiem monitoringa punktiem attiecīgā robežlieluma (attiecībā uz ozonu – mērķlieluma) noteikšanas periodam,
neņemot vērā notikumu secību. Modelēšanas nenoteiktību piemēro teritorijai, kurā tiek novērtēta atbilstība attiecīgajam
robežlielumam (attiecībā uz ozonu – mērķlielumam). Stacionārie mērījumi, kas jāatlasa, lai tos salīdzinātu ar
modelēšanas rezultātiem, atbilst modeļa aptvertajam mērogam. Objektīvas novērtējuma metodes nenoteiktība ir
maksimālā atšķirība starp izmērīto un aprēķināto koncentrāciju attiecīgā robežlieluma (attiecībā uz ozonu –
mērķlieluma) noteikšanas periodam, neņemot vērā notikumu secību.
5. Benz(a)pirēna un citu policiklisko aromātisko ogļūdeņražu paraugus ņem 24 stundu periodā. Arsēna, kadmija,
niķeļa, kopējā gāzveida dzīvsudraba, benz(a)pirēna un citu policiklisko aromātisko ogļūdeņražu atsevišķos paraugus
(līdz pat viena mēneša periodam) izmanto kompleksai analīzei, ja metode nodrošina paraugu ņemšanas stabilitāti šajā
periodā. Atsevišķas vielas (piemēram, benz(b)fluorantēns, benz(j)fluorantēns, benz(k)fluorantēns) analītiski ir sarežģīti
nosakāmas, bet iespējams noteikt to summu. Paraugus ņem katru dienu visa gada laikā. Lai noteiktu nosēdumu
intensitāti, paraugus ņem mēneša vai nedēļas periodā gada laikā. Mitro nosēdumu paraugu ņemšanu atļauts aizstāt ar
kopējo nosēdumu paraugiem, ja atšķirība starp tiem nav lielāka par 10 % (nosēdumus mēra µg/m
2
 diennaktī).
5.
1
 Daļiņu PM
10
 filtru apakšparaugu ņemšana metālu noteikšanai, lai veiktu sekojošu analīzi, ir atļauta, ja ir
pierādījumi, ka apakšparaugs ir reprezentatīvs attiecībā uz kopumu un ka noteikšanas jutība netiek pasliktināta
salīdzinājumā ar attiecīgajiem datu kvalitātes mērķiem. Alternatīvi ikdienas paraugu ņemšanai var veikt iknedēļas
paraugu ņemšanu metālu noteikšanai daļiņās PM
10
, ja netiek apdraudēti paraugu vākšanas raksturlielumi.
6. Stacionāros un indikatīvos mērījumos pieļaujama atkāpe no šā pielikuma 3.punkta nosacījumiem attiecībā uz
32
/
38
stacionārajiem mērījumiem (ne zemāk par 14 %) un indikatīvajiem mērījumiem (ne zemāk par 6 %), kas aprēķināta
atbilstoši standartam LVS ISO 11222:2006 “Gaisa kvalitāte. Gaisa kvalitātes mērījumu laikā vidējā nenoteiktības
noteikšana” vai citai līdzvērtīgai metodei.
7. Minimālo iegūto mērījumu datu skaitā un minimālajā mērījumu laikā neiekļauj datu zudumus, kuru cēlonis ir
periodiska mērinstrumentu kalibrācija vai mērinstrumentu apkope.
8. Mērījumu datu skaitu nosaka procentuāli kā laiku, kādā ar mērinstru
mentu veiktie mērījumi atzīti par derīgiem, no
visa laika intervāla, kuram aprēķināma piesārņojošas vielas vidējā koncentrācija vai cits statistisks rādītājs.
9. Minimālo mērījumu laiku nosaka procentuāli kā laiku, kādā veicami mērījumi, no visa laika intervāla, kuram
noteikts robežlielums.
II. Gaisa kvalitātes novērtējumarezultāti
10. Aglomerācijās vai zonās, kurās gaisa monitoringa mērījumos iegūto informāciju papildina ar informāciju, kas
iegūta, izmantojot citus informācijas avotus, vai kurās citi informācijas avoti ir vienīgais līdzeklis gaisa kvalitātes
novērtēšanai, nodrošina šādu informāciju:
10.1. gaisa kvalitātes novērtējuma apraksts;
10.2. izmantoto specifisko metožu apraksts;
10.3. informācijas un datu avoti;
10.4. visām šo noteikumu 
3.punktā
 minētajām piesārņojošām vielām:
10.4.1. rezultātu apraksts (arī nenoteiktība), attiecīgās teritorijas platība vai, ja nepieciešams, ceļa (ielas) garums
aglomerācijā vai zonā, kuras tuvumā piesārņojuma līmenis pārsniedz robežlielumu, ņemot vērā attiecīgo pielaides
robežu (ozona piesārņojuma gadījumā – mērķlielumu) vai ilgtermiņa mērķi, kā arī jebkura teritorija, kurā piesārņojuma
līmenis pārsniedz augšējo vai apakšējo piesārņojuma novērtēšanas slieksni;
10.4.2. attiecīgā cilvēku veselības aizsardzībai noteiktā robežlieluma (ozona piesārņojuma gadījumā – mērķlieluma)
vai ilgtermiņa mērķa pārsniegumiem potenciāli pakļauto iedzīvotāju skaits;
10.5. ja nepieciešams, – kartes, kurās norādīts attiecīgo piesārņojošo vielu koncentrāciju sadalījums zonā vai
aglomerācijā.
III. Prasības gaisa kvalitātes modeļiem un novērtēšanas paņēmieniem
11. Ja gaisa kvalitāti novērtē, izmantojot modeļus, sniedz modeļa raksturojumu un informāciju par nenoteiktību.
Modeļa nenoteiktību nosaka kā maksimālo standartnovirzi starp izmērītajām un aprēķinātajām koncentrācijām gada
griezumā neatkarīgi no laika.
12. Ja izmanto objektīvas novērtēšanas vai noteikšanas metodes, nenoteiktība nedrīkst pārsniegt 100 %.
Vides ministrs R.Vējonis
16.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Datu apkopošanas un statistikas parametru aprēķināšanas kritēriji
1. Sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda, benzola, oglekļa oksīdu, svina, daļiņu PM
10
 un daļiņu PM
2,5
 datu apkopošanā
un statistisko rādītāju aprēķināšanā datu derīguma pārbaudei izmanto šādus kritērijus:
Nr. p.k.
Rādītājs
Vajadzīgais derīgo datu īpatsvars
1.1.
vienas stundas vērtības
75 % (t.i., 45 minūtes)
1.2.
astoņu stundu vērtības
75 % no vērtībām (t.i., sešas stundas)
1.3.
dienas astoņu stundu maksimālais
vidējais rādītājs
75 % no astoņu stundu laikā ik pēc stundas aprēķinātiem vidējiem
rādītājiem (t.i., astoņpadsmit astoņu stundu vidējie rādītāji dienā)
1.4.
24 stundu vērtības
75 % no vienas stundas vērtībām (t.i., vismaz 18 stundu vērtības)
1.5.
vidēji gadā
90 %* no vienas stundas vērtībām vai (ja nav pieejams) divdesmit
četru stundu vērtībām gada laikā
33
/
38
Piezīme.
* Prasībās par gada vidējā rādītāja aprēķināšanu neiekļauj datu zudumus, kas rodas instrumentu regulārās
kalibrēšanas vai parastās apkopes dēļ.
2. Apkopojot datus un aprēķinot statistiskos rādītājus ozonam, ņem vērā šādus kritērijus:
Nr. p.k.
Parametrs
Nepieciešamais derīgo datu īpatsvars
2.1.
vienas stundas vērtības
75 % (45 minūtes)
2.2.
astoņu stundu vērtības
75 % no vērtības (sešas stundas)
2.3.
dienas astoņu stundu maksi
mālais vidējais rādītājs, kas
iegūts no astoņu stundu periodā ik pēc stundas
aprēķinātiem vidējiem rādītājiem
75 % no astoņu stundu periodā ik pēc stundas
aprēķinātiem vidējiem rādītājiem (18 astoņu
stundu diennakts vidējie rādītāji)
2.4.
AOT40
90 % no vienas stundas vērtības laikposmam,
kas noteikts, aprēķinot AOT40 vērtību
*
2.5.
vidēji gadā
atsevišķi 75 % no vienas stundas vērtības vasarā
(no aprīļa līdz septembrim) un 75 % – ziemā (no
janvāra līdz martam un no oktobra līdz
decembrim)
2.6.
pārsniegumu skaits un maksimālās vērtības mēneša laikā
90 % no diennakts maksimālajām astoņu stundu
vidējām vērtībām (27 diennakts vērtības mēnesī)
90 % no vienas stundas vērtībām (no plkst.8.00
līdz 20.00 pēc Viduseiropas laika)
2.7.
pārsniegumu skaits un gada maksimālās vērtības
pieci no sešiem mēnešiem vasarā (no aprīļa līdz
septembrim)
Piezīme.
*
 Ja visi iespējamie izmērītie dati nav pieejami, AOT40 lieluma aprēķināšanai izmanto šādu formulu:
AOT
40
[provizoriskais]=AOT
40
izm.
×
n
, kur
k
n – kopējais iespējamais stundu skaits – stundu skaits AOT40 definīcijā noteiktajā laikposmā (no plkst.8.00 līdz
20.00 pēc Viduseiropas laika katru gadu no 1.maija līdz 31.jūlijam veģetācijas aizsardzībai un no 1.aprīļa līdz
30.septembrim mežu aizsardzībai);
k – izmērīto stundas vērtību skaits.
Vides ministrs R.Vējonis
17.pielikums 
Ministru kabineta 
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
Ozona prekursori
(Pielikums grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
1. Ozona prekursori, kuriem nepieciešams veikt monitoringu, ir slāpekļa oksīdi un atbilstošie gaistošie organiskie
savienojumi, kas minēti šā pielikuma 2. punktā.
2. Ozona prekursori, kuriem ieteicams veikt monitoringu, ir šādi gaistošie organiskie savienojumi (izņemot šajos
noteikumos benzolam noteiktās prasības):
2.1. etāns;
2.2. etilēns;
2.3. acetilēns;
34
/
38
2.4. propāns;
2.5. propēns;
2.6. n-butāns;
2.7. izobutāns;
2.8. 1-butēns;
2.9. trans-2-butēns;
2.10. cis-2-butēns;
2.11. 1,3-butadiēns;
2.12. n-pentāns;
2.13. izopentāns;
2.14. 1-pentēns;
2.15. 2-pentēns;
2.16. izoprēns;
2.17. n-heksāns;
2.18. izoheksāns;
2.19. n-heptāns;
2.20. n-oktāns;
2.21. izooktāns;
2.22. benzols;
2.23. toluols;
2.24. etilbenzols;
2.25. m- un p-ksilols;
2.26. o-ksilols;
2.27. 1,2,4-trimetilbenzols;
2.28. 1,2,3-trimetilbenzols;
2.29. 1,3,5-trimetilbenzols;
2.30. formaldehīds;
2.31. visi ogļūdeņraži kopā, izņemot metānu.
3. Galvenie šādu mērījumu mērķi ir iegūt datus attīstības tendenču analīzei attiecībā uz ozona prekursoriem,
novērtēt emisiju samazināšanas stratēģiju efektivitāti, pārbaudīt emisiju inventarizācijas atbilstību un attiecināt
konstatētās piesārņojuma koncentrācijas uz emisiju avotiem. Ozona prekursoru mērījumus pēc iespējas veic pilsētas
vai piepilsētas monitoringa stacijās, kas izvietotas saskaņā ar šajos noteikumos noteiktajām prasībām, kā arī tādās
35
/
38
teritorijās, kas ļauj iegūt šajā punktā minētajiem mērķiem atbilstošu informāciju.
Vides ministrs R.Vējonis
18.pielikums
Ministru kabineta
2009.gada 3.novembra noteikumiem Nr.1290
(Pielikums grozīts ar MK 
21.02.2017.
 noteikumiem Nr. 101)
I. Rīcības programmā iekļaujamā informācija
1. Teritorijas, kurās tiek pārsniegti gaisa kvalitātes normatīvi:
1.1. apgabals;
1.2. pilsēta (karte);
1.3. monitoringa stacija (karte un ģeogrāfiskās koordinātas).
2. Vispārīgā informācija:
2.1. zonas veids (piemēram, pilsēta, rūpniecības vai lauksaimniecības apgabals);
2.2. piesārņojuma aptuvenā izplatība (km
2
) un gaisa piesārņojuma iedarbībai pakļauto iedzīvotāju skaits;
2.3. informācija par klimatu;
2.4. topogrāfiskie dati;
2.5. vides kvalitātes mērķi, kas noteikti vai ir nepieciešami attiecīgajā zonā.
3. Par rīcības programmas izstrādi un īstenošanu atbildīgās iestādes un deleģēto personu kontaktinformācija
(vārds, uzvārds, amats un pārstāvētā iestāde).
4. Piesārņojuma raksturs un novērtējums:
4.1. piesārņojuma līmenis iepriekšējos gados (pirms gaisa kvalitātes uzlabošanas pasākumu īstenošanas);
4.2. piesārņojuma līmenis pēc gaisa kvalitātes uzlabošanas pasākumu īstenošanas uzsākšanas;
4.3. izmantotās gaisa kvalitātes novērtēšanas metodes.
5. Gaisa piesārņojuma avoti:
5.1. galveno gaisu piesārņojošo vielu emisijas avotu saraksts (karte);
5.2. kopējais piesārņojošo vielu emisijas daudzums (tonnas gadā) no šiem emisijas avotiem;
5.3. gaisa piesārņojuma pārnese no citiem apgabaliem.
6. Situācijas analīze:
6.1. detalizēta informācija par faktoriem, kas rada gaisa kvalitātes normatīvu pārsniegšanu, piemēram,
transportlīdzekļi (arī tie, kas tikai šķērso teritoriju) vai arī sekundāro piesārņojošo vielu veidošanās atmosfērā;
6.2. detalizēta informācija par iespējamajiem pasākumiem gaisa kvalitātes uzlabošanai.
7. Detalizēta informācija par pasākumiem, kas veikti gaisa kvalitātes uzlabošanai iepriekš apstiprinātās rīcības
programmas darbības laikā:
7.1. vietējie, reģionālie, valsts līmeņa un starptautiskie pasākumi;
7.2. veikto pasākumu efektivitātes novērtējums.
8. Informācija par rīcības programmā iekļautajiem pasākumiem, kurus plānots veikt gaisa kvalitātes uzlabošanai:
8.1. visu rīcības programmā ietverto pasākumu saraksts un apraksts;
8.2. rīcības programmā ietverto pasākumu īstenošanas laika grafiks;
36
/
38
8.3. prognoze par termiņiem un apjomu, kādā plānotie pasākumi nodrošinās gaisa kvalitātes uzlabošanos, gaisa
kvalitātes normatīvu un rīcības programmā noteikto mērķu sasniegšanu.
9. Detalizēta informācija par plānotajiem vai izpētes stadijā esošajiem ilgtermiņa pasākumiem vai projektiem, kas
var ietekmēt rīcības programmā noteikto mērķu sasniegšanu.
10. Rīcības programmā iekļauto pasākumu izmaksas un ekonomiskā efektivitāte.
11. Publikāciju, dokumentu un citu informācijas materiālu saraksts, kuri izmantoti rīcības programmā iekļautās
informācijas nodrošināšanai.
 
II. Rīcības programmā, kas izstrādāta zonām un aglomerācijām, uz kurām attiecas robežlielumu
sasniegšanas termiņu atlikšana, iekļaujamā informācija
12. Visa I daļā paredzētā informācija.
13. Informācija par normatīvajiem aktiem, kas reglamentē:
13.1. gaisa piesārņošanu, kuru rada gāzu izplūde no mehānisko transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem;
13.2. gaistošu organisko savienojumu emisiju, ko rada benzīna glabāšana un nosūtīšana no termināļiem uz
degvielas uzpildes stacijām;
13.3. piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli;
13.4. gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai;
13.5. benzīna un dīzeļdegvielas kvalitāti;
13.6. gaistošu organisko savienojumu emisijas ierobežošanu no organiskiem šķīdinātājiem noteiktos darbības
veidos un iekārtās;
13.7. sēra satura samazināšanu konkrētiem šķidrā kurināmā veidiem;
13.8. atkritumu sadedzināšanu;
13.9. piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām;
13.10. valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju dažām atmosfēru piesārņojošām vielām;
13.11. gaistošo organisko savienojumu emisijas, kuras rada organisko šķīdinātāju izmantošana noteiktās krāsās,
lakās un transportlīdzekļu galīgās apdares materiālos;
13.12. sēra saturu kuģu degvielā;
13.13. gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti
transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai
sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem;
13.14. enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumus.
14. Informācija par visiem gaisa piesārņojuma mazināšanas pasākumiem, par kuru īstenošanu lemts attiecīgi
vietējā, reģionālā vai valsts mērogā saistībā ar gaisa kvalitātes normatīvu pārsnieguma novēršanu, tai skaitā par šādiem
pasākumiem:
14.1. stacionāru avotu radīto emisiju mazināšana, maziem un vidējiem piesārņotājiem nodrošinot emisiju kontroles
ierīču uzstādīšanu stacionārās (arī biomasas) sadedzināšanas iekārtās vai to aizstāšanu ar citām iekārtām;
14.2. transportlīdzekļu radīto emisiju mazināšana, tiem uzstādot emisiju kontroles ierīces. Ekonomisku stimulu
izmantošana šo pasākumu uzsākšanai;
14.3. saskaņā ar Eiropas Kopienas izstrādāto videi draudzīga valsts iepirkuma rokasgrāmatu “Videi draudzīgs
“iepirkums”!” veiktais autotransporta līdzekļu, degvielu un sadedzināšanas iekārtu publiskais iepirkums, lai mazinātu
emisijas, tai skaitā:
14.3.1. jaunu transportlīdzekļu iepirkšana, arī tādu, kuru emisija nav liela;
14.3.2. “tīrāku” transportlīdzekļu pārvadāšanas pakalpojumu iepirkums;
37
/
38
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
14.3.3. tādu stacionāru sadedzināšanas iekārtu iepirkšana, kuru radītā emisija nav liela;
14.3.4. tādu degvielu iepirkšana stacionārām un pārvietojamām iekārtām, kuru radītā emisija nav liela;
14.4. pasākumi, kas saistīti ar satiksmes plānošanu un organizāciju, lai ierobežotu transporta radīto emisiju
(piemēram, maksājumi par iebraukšanu pilsētu centrā, dažādi tarifi transportlīdzekļa novietošanai stāvvietās un citi
saimnieciski stimuli, “mazu emisiju zonu” izveide);
14.5. pasākumi, kas veicina tāda veida transportlīdzekļu izmantošanu, kas rada mazāku piesārņojumu;
14.6. tādu degvielu izmantojuma nodrošināšana mazās, vidējās un lielās stacionārās un pārvietojamās iekārtās,
kuru radīto emisiju apjoms nav liels;
14.7. citi pasākumi gaisa piesārņojuma mazināšanai, (piemēram, pasākumi, kas saistīti ar atļauju sistēmu
piesārņojošo darbību veikšanai, pasākumi no Valsts kopējās emisiju samazināšanas programmas, kā arī tādi
ekonomiskie instrumenti kā nodokļi, maksājumi un emisiju tirdzniecība);
14.8. attiecīgā gadījumā – pasākumi, lai aizsargātu bērnu vai citu paaugstināta riska grupu veselību.
 
Vides ministrs R.Vējonis
38
/
38