Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 91,
18.06.2002.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 14, 25.07.2002.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
30.05.2002.
Stājas spēkā: 
01.07.2002.
Attēlotā redakcija:
 17.05.2022. - ...
Grozījumi:
19.12.2002. likums / LV, 189, 28.12.2002.; Ziņotājs, 2, 23.01.2003. / Stājas spēkā 01.01.2003.
12.06.2003. likums / LV, 99, 03.07.2003.; Ziņotājs, 15, 14.08.2003. / Stājas spēkā 17.07.2003.
10.06.2004. likums / LV, 101, 29.06.2004.; Ziņotājs, 14, 29.07.2004. / Stājas spēkā 13.07.2004.
17.03.2005. likums / LV, 52, 01.04.2005.; Ziņotājs, 8, 28.04.2005. / Stājas spēkā 15.04.2005.
08.06.2006. likums / LV, 95, 20.06.2006.; Ziņotājs, 14, 27.07.2006. / Stājas spēkā 04.07.2006.
29.03.2007. likums / LV, 62, 17.04.2007.; Ziņotājs, 10, 24.05.2007. / Stājas spēkā 01.05.2007.
20.12.2007. likums / LV, 2, 04.01.2008.; Ziņotājs, 3, 14.02.2008. / Stājas spēkā 18.01.2008.
20.11.2008. likums / LV, 191, 09.12.2008.; Ziņotājs, 2, 29.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009.
12.12.2008. likums / LV, 200, 23.12.2008.; Ziņotājs, 2, 29.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009.
12.06.2009. likums / LV, 97, 26.06.2009.; Ziņotājs, 14, 23.07.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
18.06.2009. likums / LV, 102, 02.07.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 16.07.2009.
17.09.2009. likums / LV, 158, 06.10.2009.; Ziņotājs, 21, 12.11.2009. / Stājas spēkā 20.10.2009.
01.12.2009. likums / LV, 200, 21.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
11.03.2010. likums / LV, 51/52, 31.03.2010. / Stājas spēkā 01.04.2010.
21.10.2010. likums / LV, 178, 10.11.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
13.12.2012. likums / LV, 203, 28.12.2012. / Stājas spēkā 11.01.2013.
07.02.2013. likums / LV, 40, 26.02.2013. / Stājas spēkā 12.03.2013.
12.09.2013. likums / LV, 187, 25.09.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
12.09.2013. likums / LV, 191, 01.10.2013. / Stājas spēkā 15.10.2013.
19.02.2015. likums / LV, 49, 10.03.2015. / Stājas spēkā 24.03.2015.
03.12.2015. likums / LV, 245, 15.12.2015. / Stājas spēkā 01.01.2016.
16.11.2017. likums / LV, 236, 29.11.2017. / Stājas spēkā 13.12.2017.
07.03.2019. likums / LV, 57, 21.03.2019. / Stājas spēkā 04.04.2019.
03.10.2019. likums / LV, 212, 18.10.2019. / Stājas spēkā 01.11.2019.
05.11.2020. likums / LV, 223, 17.11.2020. / Stājas spēkā 01.12.2020.
11.02.2021. likums / LV, 37, 23.02.2021. / Stājas spēkā 09.03.2021.
09.12.2021. likums / LV, 246, 21.12.2021. / Stājas spēkā 04.01.2022.
21.04.2022. likums / LV, 85A, 03.05.2022. / Stājas spēkā 17.05.2022.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts
prezidents izsludina šādu likumu:
Militārā dienesta likums
I nodaļa
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir vienotas militārā dienesta gaitas nodrošināšana Nacionālajos bruņotajos spēkos.
(
29.03.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.05.2007.
)
2.pants. Likumā lietotie termini
1
/
36
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
militārais dienests
 — valsts dienesta veids valsts aizsardzības jomā, kuru pilda karavīrs un kurš ietver
aktīvo dienestu un dienestu Nacionālo bruņoto spēku rezervē;
2) 
aktīvais dienests
 — militārā dienesta tieša izpilde karavīra statusā, kas ietver profesionālo dienestu,
militārā dienesta tiešu izpildi mobilizācijas gadījumā un rezerves karavīru militārās mācības;
2
1
) 
dienests Nacionālo bruņoto spēku rezervē
 — rezerves karavīram noteikto pienākumu izpilde;
3) 
(izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu)
;
3
1
) 
paplašinātā pirmā palīdzība
 — palīdzība, ko karavīrs, pildot dienesta pienākumus, sniedz dzīvībai
kritiskā stāvoklī esošiem cietušajiem karavīriem, izmantojot dzīvībai svarīgu funkciju stabilizācijai
nepieciešamo aprīkojumu, medicīniskos materiālus un medikamentus, kuru pielietošanā ir apguvis attiecīgas
zināšanas un prasmes;
4) 
profesionālais dienests
 — militārais dienests, kuru Latvijas pilsonis pilda brīvprātīgi saskaņā ar
profesionālā dienesta līgumu, kas noslēgts starp viņu un Aizsardzības ministriju;
5) 
karavīrs
 — Latvijas pilsonis, kas pilda aktīvo dienestu un kam piešķirta militārā dienesta pakāpe (turpmāk
arī — dienesta pakāpe);
6) 
karavīra statuss
 — karavīra tiesiskais stāvoklis, pildot aktīvo dienestu;
7) 
rezerves karavīrs
 — Latvijas pilsonis, kas pilda dienestu Nacionālo bruņoto spēku rezervē;
7
1
) 
rezervists
 — Latvijas pilsonis, kas ieskaitīts Nacionālo bruņoto spēku rezervē un mobilizācijas gadījumā
var tikt iesaukts aktīvajā dienestā;
8) 
(izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu)
;
9) 
virsnieks
 — karavīrs, kuram ir leitnanta vai augstāka militārā dienesta pakāpe;
10) 
virsnieks speciālists
 — virsnieks, kuram ir akadēmiskā vai otrā līmeņa profesionālā augstākā izglītība
attiecīgajā specialitātē un kurš apguvis virsnieka speciālista pamatkursu Latvijas Nacionālajā aizsardzības
akadēmijā vai citu tam pielīdzinātu kursu;
10
1
) 
kareivis speciālists
 — kareivis, kuram ir profesionālā vidējā izglītība amatam nepieciešamajā specialitātē
un kurš apguvis kareivja speciālista pamatkursu vai citu tam pielīdzinātu kursu;
10
2
) 
instruktors speciālists
 — instruktors, kuram ir profesionālā vidējā izglītība vai augstākā izglītība amatam
nepieciešamajā specialitātē un kurš apguvis instruktora speciālista kursu vai citu tam pielīdzinātu kursu;
11) 
(izslēgts ar 
19.02.2015
. likumu);
12) 
vienība
 — militārais formējums, kuram ir patstāvīga vadība un apstiprināts štats;
13) 
apakšvienība
 — militārais formējums vienības sastāvā;
14) 
(izslēgts ar 
21.04.2022
. likumu)
;
15) 
atšķirības zīme
 — zīme, kuru valkā pie karavīra formas tērpa un kura norāda dienesta pakāpi, identitāti,
specialitāti, kā arī piederību Nacionālo bruņoto spēku vienībai;
16) 
karavīra formas tērpa vai atšķirības zīmju
 
aprite
 — karavīra formas tērpa vai atšķirības zīmju
pasūtīšana, izgatavošana, iegāde vai izplatīšana.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
17.03.2005.
, 
29.03.2007.
, 
11.03.2010.
, 
21.10.2010.
,
12.09.2013.
,
19.02.2015.
, 
16.11.2017.
, 
03.10.2019.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
2
/
36
3.pants. Karavīru sastāvs
(1) Karavīri (rezerves karavīri) iedalāmi virsnieku, instruktoru un kareivju sastāvā.
(2) Virsnieku sastāvu iedala jaunākajos, vecākajos un augstākajos virsniekos.
(3) 
(Izslēgta ar 
12.06.2003
. likumu.)
(4) Instruktoru sastāvu iedala jaunākajos, vecākajos un augstākajos instruktoros.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
 un 
10.06.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2004.
)
4.pants. Karavīra zvērests
(1) Visi karavīri dod zvērestu:
"Es, Latvijas karavīrs, apzinoties atbildību savas tautas un likuma priekšā, apsolos un zvēru:
— būt uzticīgs Latvijas Republikai, tās 
Satversmei
 un likumīgajai valdībai,
— netaupot spēkus, veselību un dzīvību, sargāt Latvijas valsti un tās neatkarību,
— pēc labākās sirdsapziņas veikt man uzticētos karavīra pienākumus,
— bez ierunām pakļauties militārajai disciplīnai, vienmēr pildīt savu priekšnieku pavēles un rīkojumus atbilstoši
Latvijas Republikas likumiem."
(2) Zvēresta došanas kārtību nosaka vienības komandieris atbilstoši Militārā dienesta iekārtas reglamentam.
(3) Līdz zvēresta došanai karavīru nedrīkst iesaistīt kaujas uzdevumu izpildē, kaujas dežūrā un sardzē. Karavīru
var nosūtīt mācīties vai pildīt citus militārus uzdevumus uz ārvalstīm vienīgi pēc karavīra zvēresta došanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 28.
punktu)
5.pants. Karavīra statuss
(1) Latvijas pilsonis karavīra statusu iegūst, sākdams pildīt aktīvo dienestu, un to zaudē, beigdams pildīt aktīvo
dienestu.
(2) Karavīram izsniedz karavīra dienesta apliecību. Karavīra dienesta apliecības saturu, tās izsniegšanas un
lietošanas kārtību nosaka aizsardzības ministrs.
(3) Latvijas karavīram, kas dienesta pienākumus pilda citas valsts teritorijā, statusa īpatnības konkrētajā valstī
nosaka ar starptautiskajiem līgumiem un citiem normatīvajiem aktiem atbilstoši konkrētajai situācijai.
(4) Gūstā saņemtam vai internētam karavīram saglabājas karavīra statuss. Ministru kabinetam un augstākajai
militārajai vadībai jāveic pasākumi šā karavīra atbrīvošanai.
6. pants. Militārā disciplīna
Militāro disciplīnu un tās nodrošināšanas kārtību nosaka Militārās disciplināratbildības likums.
(
05.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 28. punktu)
II nodaļa
Karavīra pienākumi un tiesības
3
/
36
7.pants. Karavīra vispārīgais pienākums
(1) Karavīra pienākums ir pildīt militāro dienestu saskaņā ar normatīvajiem aktiem un komandiera (priekšnieka)
pavēlēm.
(2) Karavīram bez ierunām jāpilda komandiera (priekšnieka) likumīgās pavēles.
8.pants. Komandiera (priekšnieka) vispārīgie pienākumi
(1) Komandiera (priekšnieka) pienākums ir nodrošināt pakļautās vienības (apakšvienības) sagatavotību, kaujas un
mobilizācijas gatavību, kaujas uzdevumu veiksmīgu izpildi, kaujas apmācību, drošības prasību ievērošanu,
personālsastāva audzināšanu un izglītošanu, disciplīnu, atbilstošu medicīnisko, sociāli tiesisko un sadzīves normu
ievērošanu, kā arī citu normatīvajos aktos paredzēto prasību izpildi.
(2) Komandiera (priekšnieka) pienākums ir nodrošināt pakļautās vienības (apakšvienības) karavīru tiesību
ievērošanu.
(3) Komandierim (priekšniekam) nav tiesību dot karavīram pavēles un uzdevumus, kas nav saistīti ar militārā
dienesta pienākumu izpildi vai ir pretlikumīgi.
9.pants. Militārā dienesta izpilde
(1) Militārā dienesta izpilde ir:
1) militārajos reglamentos un citos normatīvajos aktos noteikto pienākumu izpilde;
2) komandiera (priekšnieka) pavēles izpilde;
3) citāda normatīvajos aktos paredzētā karavīru darbība sabiedrības un valsts interesēs.
(2) 
(Izslēgta ar 
05.11.2020
. likumu)
(3) Militārā dienesta iekārtas reglamentu, kas nosaka karavīru savstarpējās attiecības, karavīru vispārīgos
pienākumus un amatpersonu pienākumus, aktīvā dienesta izpildes kārtību un vienību (apakšvienību) iekšējo kārtību,
un Sardzes (apsardzes) reglamentu, kas nosaka sardzes (apsardzes) organizāciju un dienesta izpildi, kā arī citus
reglamentus, kas nosaka militārā dienesta izpildi, apstiprina aizsardzības ministrs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
, 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
07.02.2013.
 , 
05.11.2020.
 un 
21.04.2022
.
likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
10.pants. Karavīra vispārīgās tiesības
(1) Karavīrs ir valsts aizsardzībā. Viņa dzīvību, brīvību, godu un cieņu aizsargā likums.
(2) Karavīram ir tiesības būt par biedru tādās biedrībās un nodibinājumos, kurām nav politiska rakstura, kā arī
dibināt karavīru biedrības un nodibinājumus un piedalīties citos nepolitiskos pasākumos, ja šāda darbība netraucē
dienesta pienākumu izpildi.
(3) Karavīriem ir tiesības katrā vienībā no sava vidus izvirzīt pārstāvi karavīru interešu aizstāvēšanai un sadzīves
jautājumu risināšanai attiecībās ar vienības komandieri (priekšnieku) un augstākām amatpersonām. Karavīru
pārstāvis savas pilnvaras realizē aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā.
(4) Karavīram ir tiesības pārsūdzēt tiesā attiecībā uz viņu pieņemtos amatpersonu lēmumus, ja tie nepamatoti
ierobežo viņa tiesības vai aizskar viņa godu un cieņu un ja viņš ir izmantojis visas iespējas apstrīdēt lēmumu
pakļautības kārtībā augstākām amatpersonām, ieskaitot aizsardzības ministru.
(5) Dienesta sūdzību iesniegšanas un izskatīšanas kārtību nosaka Militārā dienesta iekārtas reglaments.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.09.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
20.10.2009.
)
4
/
36
11.pants. Karavīra tiesības iegūt izglītību
(1) Karavīrs var iegūt izglītību vai paaugstināt kvalifikāciju valsts un ārvalstu izglītības iestādēs, kā arī Nacionālo
bruņoto spēku vienībās, kuras īsteno pieaugušo izglītības programmas.
(2) Karavīru aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā var nosūtīt mācīties uz civilo izglītības iestādi, ja viņa amata
pienākumu pildīšanai nepieciešama speciāla izglītība. Ar karavīra apmācību saistītos izdevumus sedz no šim mērķim
paredzētajiem budžeta līdzekļiem. Pirms mācību uzsākšanas civilajā izglītības iestādē aizsardzības ministrs vai viņa
pilnvarots komandieris (priekšnieks) ar karavīru slēdz līgumu, kurā paredz, ka pēc izglītības iestādes beigšanas
karavīram obligāti jānodienē līgumā noteiktais laiks, kas nav mazāks par pieciem gadiem. Nesekmības dēļ (izņemot
gadījumu, kad nesekmības iemesls ir veselības traucējumi vai cits attaisnojošs iemesls), pēc paša vēlēšanās,
izglītības iestādes iekšējās kārtības noteikumu vai uzņemšanas noteikumu pārkāpumu dēļ no civilās izglītības
iestādes atskaitītais karavīrs atmaksā apmācībai izlietotos finanšu līdzekļus Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(3) Profesionālā dienesta karavīrs ar vienības komandiera (priekšnieka) atļauju var mācīties civilajās izglītības
iestādēs arī pēc savas iniciatīvas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.09.2009.
 un 
19.02.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
24.03.2015.
)
12.pants. Karavīra tiesības uz darbu
(1) Karavīrs ir valsts aizstāvis, un tiesības uz darbu viņš realizē, pildot militāro dienestu.
(2) Uz karavīru neattiecas darba tiesiskās attiecības reglamentējošo normatīvo aktu normas, izņemot normas,
kuras nosaka atšķirīgas attieksmes aizliegumu, atvaļinājumu periodus, kurus neieskaita laikā, kas dod tiesības uz
ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu, un tiesības, kas pienākas grūtniecēm un sievietēm, kuras baro bērnu ar krūti, un
sievietēm pēcdzemdību periodā līdz vienam gadam, kā arī normas, kuras nosaka grūtniecības un dzemdību
atvaļinājuma piešķiršanu, atvaļinājuma piešķiršanu bērna tēvam, adoptētājam vai citai personai, kura faktiski kopj
bērnu, un bērna kopšanas atvaļinājuma piešķiršanu un izmantošanu, ciktāl tas nav pretrunā ar šajā likumā un 
Valsts
un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzības likumā
 noteikto.
(3) Karavīra dienesta dienas ilgums ir atkarīgs no dienesta nepieciešamības. Detalizētu dienesta pienākumu
izpildes un atpūtas laika sadali un tās nosacījumus paredz Militārā dienesta iekārtas reglaments un uz tā pamata
izdotās pavēles. Karavīram atvaļinājumu piešķir vienības komandieris (priekšnieks).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 29.03.2007., 01.12.2009., 19.02.2015. un 16.11.2017.  likumu, kas stājas spēkā
13.12.2017.
)
13.pants. Karavīra tiesības pielietot dienesta šaujamieroci
(1) Karavīram ir tiesības glabāt un nēsāt dienesta šaujamieroci aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā.
(2) Miera laikā karavīram ir tiesības pielietot dienesta šaujamieroci likumos un militārajos reglamentos noteiktajos
gadījumos un kārtībā.
(3) Šaujamieroča pielietošana ir mērķtiecīgs šāviens.
(4) Karavīrs, pildot dienesta pienākumus, ir tiesīgs pielietot dienesta šaujamieroci galējas nepieciešamības
situācijā, lai:
1) aizsargātu citas personas un sevi no uzbrukuma, kas reāli apdraud dzīvību vai var nodarīt kaitējumu
veselībai, novērstu mēģinājumu vardarbīgi iegūt dienesta šaujamieroci;
2) atbrīvotu ķīlniekus;
3) atvairītu uzbrukumu apsargājamai personai vai objektam vai atbrīvotu apbruņotu personu ieņemtus objektus;
4) aizturētu personu, kas izrāda bruņotu pretošanos vai ir pārsteigta smaga vai sevišķi smaga nozieguma
izdarīšanas brīdī, vai izbēgusi no ieslodzījuma vietas, kā arī lai aizturētu apbruņotu personu, kas atsakās
izpildīt likumīgu prasību nodot ieroci vai sprāgstvielas;
5) apturētu transportlīdzekli, nodarot tam bojājumus, ja tā vadītājs ar savu rīcību rada reālus draudus
apsargājamo un citu personu dzīvībai un veselībai un nepakļaujas karavīra prasībai apstādināt transportlīdzekli
5
/
36
un ja nav citas iespējas viņu aizturēt;
6) padarītu nekaitīgu dzīvnieku, kas apdraud cilvēka dzīvību un veselību;
7) notvertu vai iznīcinātu attālināti vadāmu bezpilota mehānisko ierīci, kura pārvietojas pa sauszemi vai ūdeni
un pārkāpj normatīvajos aktos noteikto aizliegumu iekļūt militārajā objektā, atrodas karakuģa tuvumā vai rada
pamatotus draudus personām vai objektiem, kuru apsardzi saskaņā ar likumu veic Militārā policija;
8) veiktu speciālo operāciju.
(4
1
) Karavīrs, pildot dienesta pienākumus, ir tiesīgs pielietot dienesta šaujamieroci arī likumā "
Par aviāciju
"
paredzētajos gadījumos un kārtībā.
(5) Karavīrs dienesta šaujamieroci var izmantot, lai izdarītu brīdinājuma šāvienu, dotu trauksmes signālu vai
izsauktu palīdzību.
(6) Pirms šaujamieroča pielietošanas jābrīdina par nodomu to darīt. Ja nepieciešams, var izdarīt arī brīdinājuma
šāvienu.
(7) Bez brīdinājuma dienesta šaujamieroci var pielietot, ja:
1) uzbrukums ir pēkšņs vai uzbrukumā pielieto ieročus, kaujas tehniku vai jebkura veida mehāniskos
transportlīdzekļus;
2) tas nepieciešams ķīlnieku atbrīvošanai;
3) tas nepieciešams, lai veiktu speciālo operāciju, un ir pamatots ar operācijas konceptu.
(8) 
(Izslēgta ar 
16.11.2017
. likumu)
(9) Karavīram ir tiesības izvilkt dienesta šaujamieroci un sagatavot to šaušanai, ja viņš uzskata, ka konkrētajā
situācijā ir iespējama tā pielietošana vai izmantošana. Ja aizturētā persona tīšām izdara negaidītas kustības vai citas
bīstamas darbības, ko karavīrs var saprast kā vardarbības mēģinājumu, vai mēģina tuvoties karavīram tuvāk par viņa
norādīto attālumu, karavīram ir tiesības pielietot dienesta šaujamieroci saskaņā ar šo likumu.
(10) Dienesta šaujamieroča pielietošanai un izmantošanai jābūt nepieciešamai un samērīgai. Dienesta
šaujamieroča pielietošanas gadījumā karavīrs atbilstoši savām zināšanām un prasmēm sniedz cietušajam
nepieciešamo pirmo vai paplašināto pirmo palīdzību. Par katru dienesta šaujamieroča pielietošanas gadījumu karavīrs
nekavējoties pakļautības kārtībā ziņo vienības komandierim (priekšniekam), kurš par notikušo nekavējoties ziņo
Militārajai policijai, bet, ja negadījuma rezultātā iestājusies cilvēka nāve, arī prokuratūrai.
(11) Šā panta pirmās līdz desmitās daļas noteikumi neattiecas uz kaujas uzdevumu veikšanu bruņotā konfliktā.
Veicot kaujas uzdevumu bruņotā konfliktā, karavīram jāievēro starptautisko tiesību noteikumi par ieroču pielietošanu
šādā konfliktā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013.
, 
16.11.2017.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
14.pants. Karavīra tiesības lietot fizisko spēku un speciālos līdzekļus
(1) Karavīrs, pildot dienesta pienākumus, ir tiesīgs lietot fizisko spēku, speciālos cīņas paņēmienus, speciālos
līdzekļus, aukstos ieročus, speciālos transportlīdzekļus un citas ierīces un paņēmienus atbilstoši apdraudējumam un
situācijai, kā arī dienesta suņus, ja tas nepieciešams, lai:
1) atvairītu uzbrukumu apsargājamām personām un objektiem, karavīriem vai citām personām, kas pilda valsts
dienesta pienākumus, vai atbrīvotu apbruņotu personu ieņemtos objektus;
2) atbrīvotu ķīlniekus;
3) savaldītu personas, ja tās nepakļaujas vai pretojas, un pārtrauktu ļaunprātīgu nepakļaušanos likumīgām
prasībām, kuras izvirzījis karavīrs, pildot dienesta pienākumus, vai ja ir pamats uzskatīt, ka tās var bēgt vai
nodarīt kaitējumu apkārtējiem cilvēkiem vai sev;
6
/
36
4) notvertu vai iznīcinātu attālināti vadāmu bezpilota mehānisko ierīci, kura pārvietojas pa sauszemi vai ūdeni
un pārkāpj normatīvajos aktos noteikto aizliegumu iekļūt militārajā objektā, atrodas karakuģa tuvumā vai rada
pamatotus draudus personām vai objektiem, kuru apsardzi saskaņā ar likumu veic Militārā policija;
5) veiktu speciālo operāciju.
(1
1
) Karavīrs, pildot dienesta pienākumus, ir tiesīgs lietot speciālos līdzekļus arī likumā "
Par aviāciju
"
paredzētajos gadījumos un kārtībā.
(2) Speciālo līdzekļu veidu, fiziskā spēka un speciālo līdzekļu lietošanas intensitāti nosaka, ņemot vērā konkrēto
situāciju, pārkāpuma raksturu un pārkāpēja individuālās iezīmes, maksimāli ierobežojot šo līdzekļu nodarīto
kaitējumu.
(3) Ja fiziskā spēka vai speciālo līdzekļu lietošanas dēļ ir cietušie, karavīra pienākums ir nekavējoties atbilstoši
savām zināšanām un prasmēm sniegt tiem pirmo vai paplašināto pirmo palīdzību un par to pakļautības kārtībā
paziņot vienības komandierim (priekšniekam), kurš par notikušo nekavējoties paziņo Militārajai policijai, bet, ja
negadījuma rezultātā iestājusies cilvēka nāve, arī prokuratūrai. Par visiem fiziskā spēka un speciālo līdzekļu
lietošanas gadījumiem karavīram jāpaziņo tuvākajam tiešajam priekšniekam.
(4) To speciālo līdzekļu veidus, kurus miera laikā, pildot aktīvo dienestu, ir tiesīgs lietot karavīrs, kā arī šo līdzekļu
glabāšanas, nēsāšanas un lietošanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013.
, 
12.09.2013.
, 
16.11.2017.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā
17.05.2022.
)
14.
1
 pants. Karavīra tiesības sniegt paplašināto pirmo palīdzību
(1) Karavīrs, kurš apguvis paplašinātās pirmās palīdzības mācību kursa programmu, pildot dienesta pienākumus,
ir tiesīgs sniegt paplašināto pirmo palīdzību, izmantojot Ministru kabineta apstiprinātajā sarakstā iekļauto aprīkojumu,
medicīniskos materiālus un medikamentus.
(2) Ministru kabinets nosaka karavīru paplašinātās pirmās palīdzības mācību kursa programmu, kārtību, kādā
nodrošina apmācību paplašinātās pirmās palīdzības sniegšanā, un kārtību, kādā ārvalstīs apgūtu mācību kursu atzīst
Latvijas Republikā, kā arī paplašinātās pirmās palīdzības sniegšanai paredzētā aprīkojuma, medicīnisko materiālu un
medikamentu uzglabāšanas, izlietošanas, uzskaites un iznīcināšanas kārtību.
(3) Karavīrs, kurš apguvis Ministru kabineta noteiktajā kārtībā atzītu starptautiski akreditētu kaujā cietušo aprūpes
kursa mācību programmu, ir tiesīgs sniegt paplašināto pirmo palīdzību, pildot dienesta pienākumus un izmantojot
Ministru kabineta apstiprinātajā sarakstā iekļauto paplašinātās pirmās palīdzības aprīkojumu, medicīniskos materiālus
un medikamentus.
(
11.03.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.02.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
09.03.2021.
)
15.pants. Aizliegumi karavīram
(1) Karavīram ir aizliegts:
1) veikt politisko darbību, pievienoties arodbiedrībām, organizēt streikus un piedalīties tajos;
2) savienot militārā dienesta pildīšanu ar citu amatu vai darbu, kas nav atļauts ar likumu;
3) būt par citas personas pārstāvi lietās, kas ir saistītas ar vienību (iestādi), kurā viņš ieņem amatu;
4) piedalīties personiski vai ar citas personas starpniecību darījumos, kurus noslēdzot vai izpildot viņš var
prettiesiski izmantot savu dienesta stāvokli vai nonākt interešu konfliktā.
(2) Karavīram nav tiesību atteikties no militārā dienesta izpildes reliģisku motīvu dēļ, kā arī izmantot dienesta
stāvokli reliģiskās pārliecības uzspiešanai citiem.
(3) Karavīra privātīpašums un tā pārvaldīšana nav par šķērsli vai kavēkli militārā dienesta izpildei vai viņa
pārvietošanai no vienas vienības uz citu vienību.
7
/
36
III nodaļa
Vienību personālsastāva komplektēšana
16.pants. Komplektēšanas pamatprincipi
(1) Vienības miera laikā komplektē no Latvijas pilsoņiem, kas:
1) 
(izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu)
;
2) pieņemti profesionālajā dienestā;
3) 
(izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
07.02.2013
. likumu)
;
5) pieņemti darbā štatā paredzētajos civilajos amatos;
6) pieņemti darbā militāro darbinieku amatos.
(2) Militārajā dienestā nevar pieņemt Latvijas pilsoni:
1) kas ir sodīts par tīšu noziedzīgu nodarījumu vai par valsts noslēpuma izpaušanu aiz neuzmanības, —
neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas, izņemot šā panta 2.
2
 daļā minēto gadījumu;
2) kas kriminālprocesā ir atzīts par aizdomās turēto vai apsūdzēto;
3) kas par šīs daļas 
1.
 punktā minētu noziedzīgu nodarījumu notiesāts, atbrīvojot no soda, vai kriminālprocess
pret to izbeigts uz nereabilitējoša pamata, izņemot šā panta 2.
2
 daļā minēto gadījumu;
4) kas ir sodīts par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu aiz neuzmanības, izņemot šīs daļas 
1.
 punktā minēto
noziedzīgo nodarījumu, ja sodāmība nav noņemta vai nav dzēsta likumā noteiktajā kārtībā;
5) kas neatbilst dienestam veselības stāvokļa dēļ;
6) kas ir vai ir bijis PSRS, Latvijas PSR vai kādas ārvalsts drošības dienesta, izlūkdienesta vai
pretizlūkošanas dienesta štata vai ārštata darbinieks, aģents, rezidents vai konspiratīvā dzīvokļa turētājs;
7) kas ir atvaļināts no militārā vai cita valsts dienesta par disciplīnas pārkāpumiem, izņemot šā panta 2.
1
 daļā
minēto gadījumu;
8) kura iesaukšana un pieņemšana dienestā neatbilst nacionālās drošības interesēm saskaņā ar Militārās
izlūkošanas un drošības dienesta atzinumu.
(2
1
) Aizsardzības ministra izveidota komisija Ministru kabineta noteiktajā kārtībā var atļaut Latvijas pilsoņa, kas ir
atvaļināts no militārā vai cita valsts dienesta par disciplīnas pārkāpumiem, pieņemšanu militārajā dienestā, bet ne
agrāk kā piecus gadus pēc atvaļināšanas dienas.
(2
2
) Aizsardzības ministra izveidota komisija var atļaut šā panta otrās daļas 1. vai 3. punktā minētā Latvijas
pilsoņa pieņemšanu militārajā dienestā, ja viņš nav izdarījis tīšu smagu vai sevišķi smagu noziegumu un sodāmība ir
dzēsta vai noņemta vai pēc nolēmuma par kriminālprocesa izbeigšanu uz nereabilitējoša pamata ir pagājuši ne mazāk
kā pieci gadi.
(2
3
) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā aizsardzības ministra izveidota komisija izvērtē jautājumu par šā panta
2.
2
 daļā minētās atļaujas sniegšanu.
(3) Karavīru individuālo un statistisko uzskaiti veic aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā.
8
/
36
(4) Karavīra aktīvais dienests sākas ar dienu, kad viņš ieskaitīts vienības personālsastāvā, un izbeidzas ar dienu,
kad viņš izslēgts no vienības personālsastāva.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.03.2007.
, 
21.10.2010.
, 
07.02.2013.
, 
16.11.2017.
, 
11.02.2021.
 un 
21.04.2022
.
likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
17.pants. Iesaukšana obligātajā aktīvajā militārajā dienestā
(Izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
01.05.2007.
)
17.
1
 pants. Jaunatnes izglītošana valsts aizsardzības jomā
(1) 
(Izslēgta no 
05.01.2021.
 ar 
05.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 29. puntu)
(2) Latvijas pilsoņi, kas iegūst izglītību akreditētā augstskolā vai koledžā un iestājušies Latvijas Republikas
Zemessardzē (turpmāk — Zemessardze), var apgūt speciālu militārās apmācības kursu Ministru kabineta noteiktajā
kārtībā. Personām, kuras apguvušas šo kursu, kā arī ieguvušas augstāko izglītību, izmaksā kompensāciju. Ministru
kabinets nosaka kompensācijas apmēru, tās izmaksas kritērijus un izmaksāšanas kārtību.
(3) 
(Izslēgta no 
05.01.2021.
 ar 
05.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 29. puntu)
(4) 
(Izslēgta no 
05.01.2021.
 ar 
05.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 29. puntu)
(5) 
(Izslēgta no 
05.01.2021.
 ar 
05.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 29. puntu)
(6) Jaunsargs un valsts aizsardzības mācību apguvusī persona, kas atbilst šā likuma 
16.
 panta prasībām un
dienestam rezervē noteiktajiem nosacījumiem, pēc 18 gadu vecuma sasniegšanas var brīvprātīgi apgūt apmācību,
kas nepieciešama ieskaitīšanai rezervē. Pēc šīs apmācības sekmīgas apgūšanas jaunsargs un valsts aizsardzības
mācību apguvusī persona dod zvērestu un šo personu ieskaita Nacionālo bruņoto spēku rezervē, kā arī tai piešķir
kareivja dienesta pakāpi. Ja jaunsargs un valsts aizsardzības mācību apguvusī persona iestājas profesionālajā
dienestā, tā aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā apgūst kareivja pamatapmācības kursu.
(7) Jaunieši var iegūt profesionālo vidējo izglītību un jaunākā militārā instruktora kvalifikāciju Aizsardzības
ministrijas pakļautībā esošajā profesionālajā vidusskolā (turpmāk — vidusskola).
(8) Izglītojamam, kā arī profesionālā dienesta karavīram, zemessargam vai rezerves karavīram, kurš vidusskolā
pasniedz profesionālos mācību priekšmetus, īsteno interešu izglītību vai vada ārpusstundu pasākumus, aizsardzības
ministra noteiktajā kārtībā izsniedz inventāru, formas tērpu un vidusskolas atšķirības zīmes. Formas tērpa paraugu un
atšķirības zīmes, kā arī formas tērpa un atšķirības zīmju lietošanas kārtību nosaka aizsardzības ministrs. Minēto
formas tērpu var šūt no auduma, kura raksts ir identisks karavīra formas tērpa rakstam.
(9) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā nodrošina izglītojamo drošību vidusskolas rīkotajās nodarbībās un
pasākumos.
(10) Izglītojamiem ir tiesības saņemt apmaksātu veselības aprūpi. Apmaksājamo veselības aprūpes pakalpojumu
veidus, apjomu, saņemšanas nosacījumus un kārtību, kādā sedz izdevumus par apmaksājamiem veselības aprūpes
pakalpojumiem, nosaka Ministru kabinets.
(
29.03.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.11.2008.
, 
11.03.2010.
, 
21.10.2010.
, 
19.02.2015.
,
03.12.2015.
, 
16.11.2017.
, 
07.03.2019.
, 
05.11.2020.
 un 
09.12.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
04.01.2022.
)
18.pants. Karavīru komplektēšana militārajās izglītības iestādēs un Nacionālo bruņoto spēku vienībās,
kuras īsteno pieaugušo izglītības programmas
(1) Militārajās izglītības iestādēs un Nacionālo bruņoto spēku vienībās, kuras īsteno pieaugušo izglītības
programmas, uzņem Latvijas pilsoņus, kas ir sasnieguši 18 gadu vecumu un ieguvuši vismaz vidējo izglītību, izņemot
Nacionālo bruņoto spēku Kājnieku skolu, kurā var uzņemt arī Latvijas pilsoņus, kas sasnieguši 18 gadu vecumu un
ieguvuši pamatizglītību.
(2) Militārajās izglītības iestādēs jaunākā štāba virsnieka kursā un vecākā štāba virsnieka kursā uzņem karavīrus,
kuriem profesionālā dienesta laiks, ko atlicis pildīt esošajā virsnieka dienesta pakāpē līdz šā likuma 
41.pantā
 noteiktā
maksimālā vecuma sasniegšanai, nav mazāks par pieciem gadiem. Virsnieku pamatkursā uzņem karavīrus līdz
30 gadu vecumam, bet karavīrus ar akadēmisko augstāko izglītību vai otrā līmeņa profesionālo augstāko izglītību —
9
/
36
līdz 35 gadu vecumam.
(3) Pirms mācību uzsākšanas militārajā izglītības iestādē vai Nacionālo bruņoto spēku vienībā, kura īsteno
pieaugušo izglītības programmas, aizsardzības ministrs vai viņa pilnvarots komandieris (priekšnieks) ar karavīru
slēdz līgumu, kurā noteikts, ka pēc mācību kursa beigšanas obligāti jānodien līgumā noteiktais laiks, kas nav mazāks
par pieciem gadiem.
(4) Pēc kvalifikācijas iegūšanas vai kvalifikācijas paaugstināšanas kursu beigšanas karavīram jānodien līgumā
noteiktais laiks, kas nav mazāks par četrkāršu šo kursu ilgumu.
(5) Nesekmības (izņemot gadījumu, kad nesekmība iestājusies veselības traucējuma vai cita attaisnojoša iemesla
dēļ), disciplīnas pārkāpumu dēļ vai pēc paša vēlēšanās no militārās izglītības iestādes vai Nacionālo bruņoto spēku
vienības, kura īsteno pieaugušo izglītības programmas, atskaitīto karavīru nosūta uz iepriekšējo dienesta vietu vai
atvaļina no profesionālā dienesta, un viņš atmaksā apmācībai izlietotos finanšu līdzekļus Ministru kabineta noteiktajā
kārtībā. Ja karavīru atskaita no kareivja pamatapmācības kursa vai kadeta kandidāta kursa, viņš apmācībai izlietotos
finanšu līdzekļus neatmaksā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2002.
, 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
07.02.2013.
, 
19.02.2015.
 un 
16.11.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
19.pants. Pieņemšana profesionālajā dienestā
(1) Profesionālajā dienestā pieņem Latvijas pilsoņus vecumā no 18 gadiem.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētās personas var pieņemt profesionālajā dienestā, ja tās atbilst aizsardzības
ministra noteiktajām veselības stāvokļa, izglītības, profesionālās un fiziskās sagatavotības, valsts valodas zināšanu
prasībām un morālajām un psiholoģiskajām īpašībām un ja šīs personas, izņemot virsniekus speciālistus,
instruktorus speciālistus un kareivjus speciālistus, līdz šā likuma 
41.pantā
 profesionālajam dienestam noteiktā
maksimālā vecuma sasniegšanai var dienēt ne mazāk kā piecus gadus.
(3) 
(Izslēgta ar 
17.03.2005
. likumu.)
(4) Ārvalstu bruņotajos spēkos dienējušai personai dienesta ilgums ārvalstu bruņotajos spēkos un piešķirtā
dienesta pakāpe jāpierāda dokumentāri.
(5) Nacionālie bruņotie spēki aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā veic kandidātu rekrutēšanu un atlasi
profesionālajam dienestam. Nacionālie bruņotie spēki, veicot kandidātu rekrutēšanu un atlasi profesionālajam
dienestam, ir tiesīgi pieprasīt un bez maksas saņemt no Iedzīvotāju reģistra, valsts pārvaldes iestādēm,
pašvaldībām, veselības aprūpes iestādēm un citām juridiskajām personām nepieciešamo informāciju, lai noteiktu
kandidātu atbilstību profesionālajam dienestam.
(6) Profesionālajā dienestā pieņemtajam karavīram var noteikt pārbaudes laiku līdz sešiem mēnešiem. Pārbaudes
laiku nenosaka karavīram, kas pārcelts citā amatā.
(7) Personai, kas agrāk nav apmācīta militārajam dienestam, pēc pieņemšanas profesionālajā dienestā jāpabeidz
amatam noteiktais militārās apmācības kurss aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.03.2005.
, 
29.03.2007.
, 
21.10.2010.
, 
07.02.2013.
, 
12.09.2013.
, 
03.12.2015.
 un
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
20.pants. Profesionālā dienesta līgums
(1) Profesionālā dienesta līguma saturu, līguma slēgšanas un termiņa pagarināšanas kārtību nosaka aizsardzības
ministrs.
(2) Aizsardzības ministrijas vārdā profesionālā dienesta līgumu ar karavīru slēdz un pagarina aizsardzības ministrs
vai viņa pilnvarots komandieris (priekšnieks).
(3) Profesionālā dienesta līgumu ar karavīriem slēdz līdz šā likuma 
41.pantā
 militārajam dienestam noteiktā
maksimālā vecuma sasniegšanai vai uz laiku, kas nav īsāks par pieciem gadiem.
(4) Līgumu, pusēm vienojoties, var pagarināt katru reizi uz šā panta trešajā daļā noteikto laiku, bet ne ilgāk kā līdz
aktīvajam dienestam noteiktā maksimālā vecuma sasniegšanai.
10
/
36
(5) Līgumu var izbeigt pirms termiņa šā likuma 
43.pantā
 noteiktajos gadījumos.
(6) Šā panta trešajā daļā minētie termiņi nav attiecināmi uz profesionālā dienesta līgumiem, ko aizsardzības
ministrs slēdz ar personām, kuras pieņem profesionālajā dienestā, lai nodrošinātu Nacionālo bruņoto spēku formējumu
dalību starptautiskajā operācijā. Šajā gadījumā aizsardzības ministrs slēdz līgumu uz starptautiskās operācijas laiku,
bet ne ilgāk kā uz vienu gadu.
(7) Šā panta trešajā daļā minētie termiņi nav attiecināmi uz profesionālā dienesta līgumiem, ko Nacionālo bruņoto
spēku komandieris slēdz ar personām, kuras pieņem profesionālajā dienestā, lai nodrošinātu prombūtnē (ilgākā par
sešiem mēnešiem) esoša karavīra vai vakanta amata pienākumu pildīšanu Nacionālajos bruņotajos spēkos. Šajā
gadījumā profesionālā dienesta līgumu slēdz uz profesionālā dienesta karavīra prombūtnes laiku, bet ne ilgāk kā uz
trim gadiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
07.02.2013.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā
13.12.2017.
)
IV nodaļa
Iecelšana amatā un atbrīvošana no amata, 
pārvietošana un komandējumi
21.pants. Amatā iecelšanas vispārīgie noteikumi
(1) Profesionālā dienesta karavīru ieceļ amatā pēc profesionālā dienesta līguma noslēgšanas vai atbilstoši
atestācijas rezultātiem.
(2) Šā likuma 
19.panta
 septītajā daļā minēto karavīru ieskaita vienības personālsastāvā un uz militārās apmācības
laiku ieceļ par amata pagaidu izpildītāju.
(3) Karavīram var uzdot pildīt prombūtnē esoša vai atstādināta karavīra amata pienākumus vai vakantu amatu uz
laiku. Tiesības uzdot karavīram amata pagaidu izpildi ir vienības komandierim (priekšniekam) vai augstākam
komandierim (priekšniekam).
(3
1
) Valsts aizsardzības interesēs karavīram var uzdot pildīt akreditācijas valstī nerezidējoša aizsardzības atašeja
amatu uz laiku līdz trim gadiem, saglabājot viņa esošo amatu. Karavīra atbilstību atašeja amatam nosaka Augstākā
atestācijas komisija. Uzdot karavīram minētā amata izpildi ir tiesīgs aizsardzības ministrs, ievērojot Diplomātiskā un
konsulārā dienesta likumā noteikto kārtību.
(3
2
) Ja prombūtnē esoša karavīra amata pienākumu pildīšanu nav iespējams uzdot citam karavīram, šajā amatā,
ņemot vērā tam noteiktās prasības, citu karavīru var iecelt uz noteiktu laiku.
(3
3
) Ja Nacionālajos bruņotajos spēkos objektīvu apstākļu dēļ nav iespējams nokomplektēt karavīra amatu,
Nacionālo bruņoto spēku komandieris šajā likumā noteiktajā kārtībā var slēgt profesionālā dienesta līgumu ar rezerves
karavīru, kuram ir attiecīgajam amatam noteiktā izglītība un kvalifikācija, uz laiku līdz karavīra iecelšanai amatā, lai
pildītu ilgstošā prombūtnē esoša karavīra vai vakanta amata pienākumus Nacionālajos bruņotajos spēkos, izņemot
komandiera (priekšnieka) amata pienākumus.
(4) Karavīru nedrīkst iecelt tādā amatā, kurā viņš būtu ar savu tuvāko tiešo priekšnieku radniecības attiecībās līdz
trešajai pakāpei vai svainībā līdz otrajai pakāpei.
(5) Ja neparedzētu apstākļu dēļ komandieris (priekšnieks) sava amata pildīšanu pārtraucis, neieceldams amata
pagaidu izpildītāju, viņa amata pildīšanu uzņemas pēc amata (dienesta pakāpes) vecākais un paziņo par to
pakļautības kārtībā.
(6) Ja karavīrs ir atbrīvots no amata, bet nav iecelts citā amatā vai nav atvaļināts no dienesta, viņu uz laiku līdz
jautājuma izlemšanai par turpmāko dienesta gaitu, bet ne ilgāk par četriem mēnešiem var norīkot komandiera
(priekšnieka) rīcībā bez iecelšanas amatā, saglabājot iepriekšējo mēnešalgu.
(7) Ja karavīram nepiešķir vai anulē drošības sertifikātu darbam ar Ziemeļatlantijas līguma organizācijas vai
Eiropas Savienības klasificēto informāciju, pazemina tā kategoriju, karavīru nekavējoties atbrīvo no amata, kura
11
/
36
pildīšanai nepieciešams minētais drošības sertifikāts, un par viņa turpmāko dienesta gaitu lemj Nacionālo bruņoto
spēku komandieris.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
01.12.2009.
, 
07.02.2013.
, 
12.09.2013.
, 
16.11.2017.
 un
07.03.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
04.04.2019.
)
22.pants. Karavīru amatu saraksti
(1) Augstāko virsnieku dienesta pakāpēm atbilstošo amatu sarakstu apstiprina Ministru kabinets.
(2) Militāro amatu klasifikatoru apstiprina aizsardzības ministrs. Klasifikatorā nosaka militāro profesiju vispārējās
profesionālās kvalifikācijas prasības.
(3) Nacionālo bruņoto spēku komandieris apstiprina Nacionālo bruņoto spēku vienību štatus un nosaka katram
amatam nepieciešamo izglītību un profesionālās kvalifikācijas prasības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
08.06.2006.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
23.pants. Virsnieku iecelšana amatos
(1) Nacionālo bruņoto spēku komandieri un Nacionālo bruņoto spēku Apvienotā štāba priekšnieku ieceļ amatā un
atbrīvo no amata saskaņā ar 
Nacionālo bruņoto spēku likumu
.
(2) Pārējos augstāko virsnieku dienesta pakāpēm atbilstošos amatos un Militārās policijas komandiera amatā
virsniekus ieceļ aizsardzības ministrs pēc Nacionālo bruņoto spēku komandiera ieteikuma. Aizsardzības ministrs
ieceļ amatā arī tos virsniekus, kuri ir viņa tiešā pakļautībā.
(3) Pārējos virsniekus amatā ieceļ Nacionālo bruņoto spēku komandieris.
(4) Virsnieka amata kandidatūru pirms iecelšanas kādā no šā panta pirmajā un otrajā daļā minētajiem amatiem
izvērtē aizsardzības ministra izveidota Augstākā atestācijas komisija.
(5) Virsnieku var iecelt par vienu dienesta pakāpi augstākā amatā un tikai izņēmuma gadījumā ar aizsardzības
ministra piekrišanu — divas pakāpes augstākā amatā.
(6) 
(Izslēgta ar 
10.06.2004
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
20.11.2008.
 un 
11.03.2010
. likumu, kas stājas spēkā
01.04.2010.
)
24.pants. Instruktoru un kareivju iecelšana amatos
(1) Karavīrus augstāko instruktoru amatos ieceļ Nacionālo bruņoto spēku komandieris vai viņa pilnvarots
komandieris (priekšnieks).
(2) Pārējo instruktoru un kareivju sastāva amatos karavīrus ieceļ vienības komandieris (priekšnieks).
(3) Instruktoru un kareivju sastāva karavīru, izņemot instruktoru speciālistu un kareivi speciālistu, var iecelt par
vienu dienesta pakāpi augstākā amatā un tikai izņēmuma gadījumā ar Nacionālo bruņoto spēku komandiera
piekrišanu — divas pakāpes augstākā amatā.
(4) Instruktorus un kareivjus nedrīkst iecelt virsnieku amatos.
(5) Ja dienestam tas nepieciešams, dižkareivis (dižmatrozis) var turpināt pildīt kareivja (matroža) dienesta pakāpei
atbilstošu amatu vai arī viņu var iecelt šādā amatā.
(
10.06.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.03.2010.
, 
12.09.2013.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
13.12.2017.
)
25.pants. Karavīru profesionālā izvērtēšana un atestācija
(1) Profesionālā dienesta karavīri ir pakļauti profesionālajai izvērtēšanai un atestācijai.
12
/
36
(2) Profesionālā izvērtēšana ir karavīra dienesta pienākumu un uzdevumu izpildes, personisko īpašību
novērtējums, un to veic karavīra tiešais komandieris (priekšnieks).
(3) Atestācijas gaitā nosaka karavīra atbilstību normatīvajos aktos noteiktajām prasībām esošās un turpmākās
dienesta gaitas ietvaros.
(4) Komandieris (priekšnieks) lēmumu par karavīra dienesta gaitu pamato ar karavīra atestācijas un profesionālās
izvērtēšanas rezultātiem.
(5) Karavīru izvērtēšanas un atestācijas kārtību nosaka aizsardzības ministrs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.03.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
01.05.2007.
)
26.pants. Karavīru pārcelšana
(1) Karavīru no vienas vienības vai iestādes uz citu vienību vai iestādi var pārcelt dienesta interesēs aizsardzības
ministra noteiktajā kārtībā.
(2) Virsnieks amatā atrodas ne ilgāk kā piecus gadus. Pēc šā termiņa beigām viņu pārceļ citā amatā.
Aizsardzības ministrs, ņemot vērā karavīra specialitāti vai dienesta nepieciešamību, var pagarināt virsnieka atrašanos
amatā. Virsnieku speciālistu pārceļ tikai atbilstoši viņa specialitātei. Šā likuma 
23.panta
 piektajā daļā minētos
virsniekus var pārcelt rotācijas kārtībā viņu dienesta pakāpei atbilstošā amatā.
(3) Likvidējot amatu vai vienību (apakšvienību) vai to reorganizējot, karavīru pārceļ ne zemākā kā viņa dienesta
pakāpei atbilstošā amatā šajā vai citā vienībā vai ar viņa piekrišanu — zemākas dienesta pakāpes amatā. Ja karavīru
nav iespējams pārcelt viņa dienesta pakāpei atbilstošā amatā un pārcelšanai zemākas dienesta pakāpes amatā viņš
nepiekrīt, karavīru atvaļina no aktīvā dienesta likumā noteiktajā kārtībā.
(4) Karavīru var pārcelt no augstākas dienesta pakāpes amata uz zemākas dienesta pakāpes amatu:
1) veselības stāvokļa dēļ pēc Nacionālo bruņoto spēku Centrālās medicīniskās ekspertīzes komisijas
atzinuma;
2) 
(izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu)
;
3) ja karavīrs atskaitīts no izglītības iestādes vai Nacionālo bruņoto spēku vienības, kura īsteno pieaugušo
izglītības programmas, nesekmības vai disciplīnas pārkāpumu dēļ.
(5) Kārtību, kādā veicama karavīru atlase mācībām vai pieredzes iegūšanai ārvalstīs, nosaka aizsardzības
ministrs. Karavīru, kuru nosūta mācīties (iegūt pieredzi) uz ārvalstīm ilgāk par sešiem mēnešiem, uz mācību laiku
ieskaita Latvijas Nacionālās aizsardzības akadēmijas ārvalstu militārajās mācību iestādēs apmācāmo karavīru grupā,
saglabājot iepriekšējo mēnešalgu. Ārvalstu militārajās mācību iestādēs apmācāmo karavīru grupā neieskaita
karavīrus, kurus ieceļ (apstiprina) amatā Ministru kabinets vai Saeima.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
, 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
01.12.2009.
, 
21.10.2010.
 un 
19.02.2015
.
likumu, kas stājas spēkā 
24.03.2015.
)
27.pants. Karavīra pārvietošana uz civilu valsts iestādi, valsts drošības iestādi vai norīkošana uz
starptautisku organizāciju vai šādas starptautiskas organizācijas dalībvalsts institūciju
(1) Valsts aizsardzības interesēs karavīru uz laiku var pārvietot uz civilu valsts iestādi, ieceļot viņu valsts
civildienesta ierēdņa amatā vai citā amatā un saglabājot viņam karavīra statusu. Karavīru uz civilu valsts iestādi ir
tiesīgs pārvietot Nacionālo bruņoto spēku komandieris. Karavīru amatā ieceļ attiecīgās iestādes vadītājs. Ja šāda
pārvietošana notikusi pēc valsts iestādes lūguma, karavīra atalgojumu nodrošina šī iestāde.
(2) Karavīru uz laiku var norīkot uz starptautisku organizāciju, kuras dalībvalsts ir Latvijas Republika vai ar kuru
sadarbojas Latvijas Republika, vai uz šādas starptautiskas organizācijas dalībvalsts institūciju, saglabājot viņam
karavīra statusu. Šajā laikā nosūtītājiestāde karavīram izmaksā tikai to atlīdzības daļu un saglabā tikai tās sociālās
garantijas, kuras nesedz starptautiskā organizācija vai tās dalībvalsts institūcija.
(3) Valsts aizsardzības interesēs karavīru uz laiku var pārvietot uz valsts drošības iestādi, saglabājot viņam
karavīra statusu. Karavīru amatā ieceļ valsts drošības iestādes vadītājs, un karavīrs saņem tikai valsts drošības
13
/
36
iestāžu darbību regulējošos normatīvajos aktos noteikto darba samaksu un sociālās garantijas.
(4) Laiku, kad karavīrs pilda šajā pantā paredzētā amata pienākumus, ieskaita karavīra izdienas stāžā, kuru ņem
vērā, piešķirot kārtējo dienesta pakāpi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
17.03.2005.
, 
29.03.2007.
, 
01.12.2009.
 un 
07.02.2013
. likumu, kas
stājas spēkā 
12.03.2013.
)
28.pants. Karavīru komandējumi
(1) Karavīru var sūtīt komandējumā uz noteiktu laiku tiešo dienesta pienākumu vai atsevišķa uzdevuma izpildei
aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā.
(2) Vienības komandieris (priekšnieks) ir tiesīgs sūtīt karavīru komandējumā Latvijas teritorijā, bet aizsardzības
ministrs, Nacionālo bruņoto spēku komandieris, Nacionālo bruņoto spēku Apvienotā štāba priekšnieks vai viņa
vietnieks — arī uz ārvalstīm.
(3) Karavīrs, kas ir nosūtīts dienesta pienākumus pildīt citas vienības komandiera (priekšnieka) rīcībā, tiek
uzskatīts par piekomandētu šai vienībai.
(4) Šā panta noteikumi neattiecas uz karavīru, kas piedalās starptautiskajā operācijā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
29.pants. Karavīru atstādināšana no amata
(1) Ja pret karavīru notiek militārās disciplīnas pārkāpuma izskatīšana vai viņš ir aizdomās turētais vai
apsūdzētais kriminālprocesā un karavīra atrašanās amatā var traucēt militārās disciplīnas pārkāpuma izskatīšanas
gaitu vai dienesta pienākumu pildīšanu, viņu ar motivētu lēmumu līdz lietas izlemšanai var atstādināt no amata.
Tiesības atstādināt karavīru no amata un iecelt amata pagaidu izpildītāju ir komandierim (priekšniekam), kuram ir
tiesības iecelt karavīru šajā amatā, vai augstākam komandierim (priekšniekam).
(2) Atstādinātais karavīrs nodod amata pagaidu izpildītājam visus viņa rīcībā esošos dokumentus un valsts mantu
Militārā dienesta iekārtas reglamentā noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.10.2010.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
30. pants. Karavīru atbrīvošana no amata
(1) Karavīru no amata atbrīvo:
1) ieceļot citā amatā;
2) neieceļot citā amatā, bet saglabājot karavīra statusu šā panta otrajā daļā norādītajos gadījumos;
3) atvaļinot no aktīvā dienesta.
(2) Karavīru atbrīvo no amata, saglabājot karavīra statusu, bet nesaglabājot mēnešalgu un piemaksas, šādos
gadījumos:
1) karavīrs pārceļas līdzi savam laulātajam — aizsardzības atašejam vai militārajam pārstāvim — uz viņa
dienesta vietu ārvalstī;
2) karavīrs dodas līdzi savam laulātajam — karavīram, kas nosūtīts mācību komandējumā uz Nacionālo
bruņoto spēku komandiera vai viņa pilnvarotās personas apstiprinātajā sarakstā iekļauto vecāko vai augstāko
virsnieku militārās izglītības kursu, kura ilgums pārsniedz 10 mēnešus.
(3) Šā panta otrajā daļā minēto prombūtnes laiku karavīram neieskaita izdienas stāžā, kas dod tiesības uz
kārtējās dienesta pakāpes piešķiršanu. Karavīrs pēc atgriešanās Latvijā tiek iecelts viņa dienesta pakāpei atbilstošā
amatā. Ja karavīrs pēc tam, kad viņa laulātais dienestu vai mācības ārvalstī beidzis, neatgriežas militārajā dienestā,
viņu atvaļina.
(
07.03.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.04.2019.
)
14
/
36
V nodaļa
Dienesta pakāpju piešķiršana un atņemšana
(Nodaļas nosaukums ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
17.07.2003.
)
31.pants. Karavīru dienesta pakāpes
(1) Karavīru dienesta pakāpes iedala vispārējās un Jūras spēku dienesta pakāpēs.
(2) Karavīriem noteiktas šādas dienesta pakāpes:
1) kareivju sastāvam: kareivis, dižkareivis (Jūras spēkos — matrozis, dižmatrozis);
2) instruktoru sastāvam:
a) jaunākajiem instruktoriem: kaprālis, seržants,
b) vecākajiem instruktoriem: virsseržants (Jūras spēkos — bocmanis), štāba virsseržants (Jūras spēkos —
štāba bocmanis),
c) augstākajiem instruktoriem: galvenais virsseržants (Jūras spēkos — galvenais bocmanis), augstākais
virsseržants (Jūras spēkos — augstākais bocmanis);
3) 
(izslēgts ar 
10.06.2004
. likumu)
;
4) virsnieku sastāvam:
a) jaunākajiem virsniekiem: leitnants, virsleitnants, kapteinis (Jūras spēkos — kapteiņleitnants),
b) vecākajiem virsniekiem: majors, pulkvežleitnants, pulkvedis (Jūras spēkos — komandleitnants,
komandkapteinis, jūras kapteinis),
c) augstākajiem virsniekiem: brigādes ģenerālis, ģenerālmajors, ģenerālleitnants (Jūras spēkos — flotiles
admirālis, kontradmirālis, viceadmirālis).
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
32.pants. Dienesta pakāpju piešķiršanas vispārīgie noteikumi
(1) Aktīvajā dienestā iesauktajai vai pieņemtajai personai reizē ar ieskaitīšanu vienības personālsastāvā piešķir
pirmo dienesta pakāpi. Aktīvajā dienestā pieņemtajam vai iesauktajam rezerves karavīram un rezervistam saglabā jau
esošo dienesta pakāpi neatkarīgi no ieņemamā amata.
(2) Dienesta pakāpes karavīriem piešķir:
1) virsnieku dienesta pakāpes — Valsts prezidents pēc aizsardzības ministra ieteikuma, ja karavīra atbilstību
likumā noteiktajām prasībām ir izvērtējusi un dienesta pakāpes piešķiršanu atbalstījusi Augstākā atestācijas
komisija;
2) augstāko instruktoru dienesta pakāpes — Nacionālo bruņoto spēku komandieris;
3) uz civilu valsts iestādi vai valsts drošības iestādi pārvietoto vai uz starptautisku organizāciju, kuras
dalībvalsts ir Latvijas Republika vai ar kuru sadarbojas Latvijas Republika, vai uz šādas starptautiskas
organizācijas dalībvalsts institūciju norīkoto jaunāko un vecāko instruktoru dienesta pakāpes — Nacionālo
bruņoto spēku Apvienotā štāba priekšnieks pēc attiecīgās iestādes vadītāja ieteikuma, bet pārējo instruktoru
un kareivju dienesta pakāpes — vienības komandieris (priekšnieks) pēc apakšvienības komandiera ieteikuma.
(3) Karavīrs iegūst tiesības uz nākamās dienesta pakāpes piešķiršanu, ja viņš saņēmis pozitīvu atestācijas
vērtējumu un atbilst visām prasībām, kas noteiktas kārtējās dienesta pakāpes piešķiršanai vispār un katrai dienesta
15
/
36
pakāpei atsevišķi, tām fiziskās sagatavotības prasībām, kuras noteicis aizsardzības ministrs, un viņam nav
nenoņemtu (nedzēstu) sodu.
(4) Karavīram kārtējās dienesta pakāpes piešķir pakāpeniski, izņemot kaprāļa un leitnanta dienesta pakāpi, kā arī
šā likuma 
32.
1
 un 
32.
2
 pantā
 paredzētos gadījumus.
(5) Kārtējo dienesta pakāpi karavīram var piešķirt:
1) pēc noteiktā laika nodienēšanas esošajā dienesta pakāpē, ja ieņemamajā amatā paredzēta augstāka
dienesta pakāpe;
2) par kaujas un citiem nopelniem — izcilu varonību, drošsirdību vai panākumiem kaujas un citu uzdevumu
izpildē — pirms noteiktā izdienas laika esošajā dienesta pakāpē vai citu šā likuma 
33.panta
 pirmajā un otrajā
daļā noteikto prasību izpildes — kā apbalvojumu;
3) 
(izslēgts ar 
17.03.2005
. likumu)
;
4) uz valsts drošības iestādi pārvietotam karavīram — pēc noteiktā laika nodienēšanas esošajā dienesta
pakāpē, ja karavīrs ieņem atbilstošu amatu valsts drošības iestādē.
(6) 
(Izslēgta ar 
29.03.2007
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
, 
10.06.2004.
, 
17.03.2005.
, 
08.06.2006.
, 
29.03.2007.
, 
20.11.2008.
,
11.03.2010.
, 
07.02.2013.
, 
12.09.2013.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
32.
1
 pants. Dienesta pakāpju piešķiršana virsniekiem speciālistiem
(1) Karavīram pēc virsnieka speciālista pamatkursa sekmīgas pabeigšanas piešķir virsleitnanta dienesta pakāpi.
(2) Karavīram, kurš ir sertificēts ārsts, pēc virsnieka speciālista pamatkursa sekmīgas pabeigšanas piešķir
kapteiņa (kapteiņleitnanta) dienesta pakāpi.
(3) 
(Izslēgta ar 
16.11.2017
. likumu)
(4) Virsniekiem speciālistiem miera laikā kārtējo dienesta pakāpi piešķir šādā secībā:
1) kapteinis (kapteiņleitnants) — virsnieka speciālista pamatkursu vai citu tam pielīdzinātu kursu beigušam
virsleitnantam pēc četru gadu nodienēšanas virsleitnanta pakāpē;
2) majors (komandleitnants) — kapteinim (kapteiņleitnantam) pēc vecākā virsnieka speciālista kursa vai cita
tam pielīdzināta kursa pabeigšanas un piecu gadu nodienēšanas kapteiņa (kapteiņleitnanta) pakāpē;
3) pulkvežleitnants (komandkapteinis) — vecākā virsnieka speciālista kursu vai citu tam pielīdzinātu kursu
beigušam majoram (komandleitnantam) pēc piecu gadu nodienēšanas majora (komandleitnanta) pakāpē;
4) pulkvedis (jūras kapteinis) — pulkvežleitnantam (komandkapteinim) pēc vecākā štāba virsnieka kursa vai
cita tam pielīdzināta kursa pabeigšanas un piecu gadu nodienēšanas pulkvežleitnanta (komandkapteiņa)
pakāpē.
(
12.06.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 10.06.2004., 07.02.2013. un 16.11.2017.  likumu, kas
stājas spēkā 
13.12.2017.
 Sk. pārejas noteikumu 23. punktu)
32.
2
 pants. Dienesta pakāpju piešķiršana kareivjiem speciālistiem un instruktoriem speciālistiem
(1) Karavīram dižkareivja (dižmatroža) dienesta pakāpi piešķir atbilstoši ieņemamā amata dienesta pakāpei bez
noteiktā laika nodienēšanas esošajā dienesta pakāpē pēc kareivja speciālista pamatkursa vai cita tam pielīdzināta
kursa sekmīgas pabeigšanas.
(2) Instruktoram speciālistam dienesta pakāpi piešķir atbilstoši ieņemamā amata dienesta pakāpei bez noteiktā
laika nodienēšanas esošajā dienesta pakāpē pēc instruktora speciālista kursa vai cita tam pielīdzināta kursa
sekmīgas pabeigšanas.
16
/
36
(
12.09.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.10.2013.
 Sk. pārejas noteikumu 20.punktu)
33.pants. Dienesta pakāpju piešķiršanas secība
(1) Karavīram miera laikā kārtējo dienesta pakāpi piešķir šādā secībā:
1) dižkareivis (dižmatrozis) — kareivim (matrozim) ne agrāk kā pēc triju mēnešu militārā dienesta vai kā
apbalvojumu;
2) kaprālis — kareivim (matrozim) un dižkareivim (dižmatrozim) ar vismaz vidējo izglītību pēc jaunākā
instruktora kursa pabeigšanas;
3) seržants — kaprālim pēc instruktora kursa pabeigšanas un četru gadu nodienēšanas kaprāļa pakāpē;
4) virsseržants (bocmanis) — seržantam pēc vecākā instruktora kursa pabeigšanas un piecu gadu
nodienēšanas seržanta pakāpē;
5) štāba virsseržants (štāba bocmanis) — virsseržantam (bocmanim) pēc vecākā instruktora kursa
pabeigšanas un piecu gadu nodienēšanas virsseržanta (bocmaņa) pakāpē;
6) galvenais virsseržants (galvenais bocmanis) — augstākā instruktora kursu beigušam štāba virsseržantam
(štāba bocmanim) ar vismaz pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību pēc triju gadu nodienēšanas štāba
virsseržanta (štāba bocmaņa) pakāpē;
7) augstākais virsseržants (augstākais bocmanis) — augstākā instruktora kursu beigušam galvenajam
virsseržantam (galvenajam bocmanim) ar vismaz pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību pēc triju gadu
nodienēšanas galvenā virsseržanta (galvenā bocmaņa) pakāpē;
8) leitnants — karavīram pēc virsnieku sagatavošanas militārās izglītības iestādes absolvēšanas un karavīram
ar augstāko izglītību pēc virsnieka pamatkursa pabeigšanas;
9) virsleitnants — virsnieku sagatavošanas militārās izglītības iestādi absolvējušam leitnantam vai virsnieka
pamatkursu beigušam leitnantam ar augstāko izglītību pēc divu gadu nodienēšanas leitnanta pakāpē;
10) kapteinis (kapteiņleitnants) — virsleitnantam pēc jaunākā štāba virsnieka kursa vai cita tam pielīdzināta
kursa pabeigšanas un triju gadu nodienēšanas virsleitnanta pakāpē;
11) majors (komandleitnants) — jaunākā štāba virsnieka kursu vai citu tam pielīdzinātu kursu beigušam
kapteinim (kapteiņleitnantam) ar augstāko izglītību pēc piecu gadu nodienēšanas kapteiņa (kapteiņleitnanta)
pakāpē;
12) pulkvežleitnants (komandkapteinis) — majoram (komandleitnantam) ar augstāko izglītību pēc vecākā štāba
virsnieka kursa vai cita tam pielīdzināta kursa pabeigšanas un piecu gadu nodienēšanas majora
(komandleitnanta) pakāpē;
13) pulkvedis (jūras kapteinis) — vecākā štāba virsnieka kursu vai citu tam pielīdzinātu kursu beigušam
pulkvežleitnantam (komandkapteinim) ar augstāko izglītību pēc piecu gadu nodienēšanas pulkvežleitnanta
(komandkapteiņa) pakāpē;
14) brigādes ģenerālis (flotiles admirālis) — pulkvedim (jūras kapteinim) ar augstāko izglītību pēc augstākā
komandējošā sastāva kursa vai cita tam pielīdzināta kursa pabeigšanas un triju gadu nodienēšanas pulkveža
(jūras kapteiņa) pakāpē;
15) ģenerālmajors (kontradmirālis) — brigādes ģenerālim (flotiles admirālim) ar augstāko izglītību pēc augstākā
komandējošā sastāva kursa vai tam pielīdzināta kursa pabeigšanas un triju gadu nodienēšanas brigādes
ģenerāļa (flotiles admirāļa) pakāpē;
16) ģenerālleitnants (viceadmirālis) — ģenerālmajoram (kontradmirālim), ja viņš iecelts par Nacionālo bruņoto
spēku komandieri.
(2) Virsnieku dienesta pakāpes piešķir tikai tiem karavīriem, kuri prot vismaz vienu no Ziemeļatlantijas līguma
17
/
36
organizācijas oficiālajām valodām. Valodu prasmi pārbauda aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā.
(3) Pulkveža pakāpi un augstāku dienesta pakāpi piešķir karavīram, kas ir nodienējis vienību komandējošā
sastāva amatos ne mazāk kā trīs gadus. Šī prasība neattiecas uz virsniekiem speciālistiem.
(4) Ja karavīrs ir pabeidzis militārās izglītības kursu, kas nav norādīts šajā likumā, viņa vienības komandieris
(priekšnieks) pieprasa, lai īpaša komisija aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā izvērtē karavīra militārās izglītības
atbilstību piešķiramai dienesta pakāpei.
(5) Militārās izglītības kursu pielīdzina šajā likumā noteiktajām militārās izglītības prasībām aizsardzības ministra
noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
, 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
21.10.2010.
, 
07.02.2013.
 un 
16.11.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
 Sk. pārejas noteikumu 24. punktu)
34.pants. Dienesta pakāpes atņemšana un atjaunošana
Karavīram dienesta pakāpi atņem, ja viņš ir sodīts par smaga vai sevišķi smaga nozieguma izdarīšanu vai ja pret
viņu uzsāktais kriminālprocess ir izbeigts, nosacīti atbrīvojot šo karavīru no kriminālatbildības par smagu noziegumu.
Šādā gadījumā virsnieka dienesta pakāpi atņem Valsts prezidents, augstākā instruktora dienesta pakāpi — Nacionālo
bruņoto spēku komandieris, kareivja un pārējo instruktoru dienesta pakāpi — vienības komandieris (priekšnieks), un to
var atjaunot tikai saskaņā ar karavīru reabilitējošu lēmumu vai spriedumu.
(
21.10.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
35.pants. Dienesta pakāpes piešķiršana pielīdzināšanas kārtībā
(1) Aktīvajā dienestā pieņemtajam vai iesauk
tajam bijušajam specializētā valsts civildienesta ierēdnim, Iekšlietu
ministrijas sistēmas iestādes un Ieslodzījuma vietu pārvaldes amatpersonai ar speciālo dienesta pakāpi, valsts
drošības un prokuratūras iestādēs un ārvalsts bruņotajos spēkos dienējušam Latvijas pilsonim pielīdzināšanas kārtībā
var piešķirt viņa dokumentāri pierādītajai dienesta (speciālajai) pakāpei līdzīgu un militārajai sagatavotībai atbilstošu
karavīra dienesta pakāpi šajā likumā noteiktajā kārtībā, bet ne augstāku par dokumentāri pierādīto pakāpi.
(2) Karavīram, kurš pieņemts vai iesaukts aktīvajā dienestā uzreiz pēc atvaļināšanas no dienesta šā panta pirmajā
daļā minētajās institūcijās un kuram pielīdzināšanas kārtībā piešķirta militārā dienesta pakāpe, izdienas stāžā, kas
dod tiesības uz kārtējās militārā dienesta pakāpes piešķiršanu, ieskaita arī šajās institūcijās attiecīgajā dienesta
(speciālajā) pakāpē nodienēto laiku.
(3) Militārajā dienestā pieņemtajam vai iesauktajam bijušajam zemessargam pielīdzināšanas kārtībā var piešķirt
viņa militārajai sagatavotībai un izglītībai atbilstošu karavīra dienesta pakāpi šajā likumā noteiktajā kārtībā.
(4) Aktīvajā dienestā pieņemtajam no obligātā militārā dienesta atvaļinātajam karavīram pielīdzināšanas kārtībā
var piešķirt viņa dokumentāri pierādītajai dienesta pakāpei līdzīgu un militārajai sagatavotībai atbilstošu karavīra
dienesta pakāpi šajā likumā noteiktajā kārtībā, bet ne augstāku par dokumentāri pierādīto dienesta pakāpi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
, 
08.06.2006.
, 
20.11.2008.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā
13.12.2017.
)
35.
1
 pants. Pagaidu dienesta pakāpes lietošanas tiesības
(1) Nacionālo bruņoto spēku komandieris virsniekam dienesta laikā starptautiskajā operācijā, Ziemeļatlantijas
līguma organizācijas vai Eiropas Savienības militārajā un šo organizāciju dalībvalstu daudznacionālajā štābā var
piešķirt tiesības lietot pagaidu dienesta pakāpi, kas ir vienu dienesta pakāpi augstāka par virsniekam piešķirto
dienesta pakāpi, lai nodrošinātu virsnieka dienesta pakāpes atbilstību starptautisko operāciju un štābu štatu amatam
noteiktajai dienesta pakāpei. Pagaidu dienesta pakāpe nedrīkst būt augstāka par tam amatam atbilstošo dienesta
pakāpi, kurā paredzēts iecelt virsnieku šajā pantā noteikto dienesta uzdevumu izpildei.
(2) Pagaidu dienesta pakāpes lietošanas laikā virsnieks likumā noteiktās sociālās un citas garantijas saņem
atbilstoši tai dienesta pakāpei, kuru likumā noteiktajā kārtībā viņam piešķīris Valsts prezidents.
(3) Pagaidu dienesta pakāpes lietošanas tiesību piešķiršanas kārtību, kā arī pagaidu dienesta pakāpes lietošanas
kārtību nosaka aizsardzības ministrs.
(
21.10.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
18
/
36
VI nodaļa
Atvaļinājumi
(Nodaļa izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
VII nodaļa
Karavīru atvaļināšana no militārā dienesta
41.pants. Maksimālais vecums militārajā dienestā
(1) Militārā dienesta pildīšanai karavīra maksimālais vecums ir:
1) kareivju sastāvam: profesionālajā dienestā — 45 gadi; dienestā Nacionālo bruņoto spēku rezervē — 60 gadi;
2) instruktoru sastāvam: profesionālajā dienestā — 50 gadi; dienestā Nacionālo bruņoto spēku rezervē — 60
gadi;
3) leitnantam: profesionālajā dienestā — 45 gadi; dienestā Nacionālo bruņoto spēku rezervē — 60 gadi;
4) virsleitnantam: profesionālajā dienestā — 45 gadi; dienestā Nacionālo bruņoto spēku rezervē — 60 gadi;
5) kapteinim (kapteiņleitnantam): profesionālajā dienestā — 48 gadi; dienestā Nacionālo bruņoto spēku rezervē
— 60 gadi;
6) majoram (komandleitnantam): profesionālajā dienestā — 51 gads; dienestā Nacionālo bruņoto spēku rezervē
— 60 gadi;
7) pulkvežleitnantam (komandkapteinim): profesionālajā dienestā — 55 gadi; dienestā Nacionālo bruņoto spēku
rezervē — 60 gadi;
8) pulkvedim (jūras kapteinim): profesionālajā dienestā — 58 gadi; dienestā Nacionālo bruņoto spēku rezervē
— 60 gadi;
9) augstākajiem virsniekiem: profesionālajā dienestā — 65 gadi; dienestā Nacionālo bruņoto spēku rezervē —
70 gadi.
(2) Kareivju un instruktoru sastāva profesionālā dienesta karavīru, kas ieņem svarīgas profesijas kvalificēta
speciālista amatu, saskaņā ar aizsardzības ministra noteikto militāro speciālistu amatu sarakstu var atvaļināt, viņam
sasniedzot 55 gadu vecumu, bet virsnieku sastāva karavīru — viņam sasniedzot 60 gadu vecumu.
(3) Atsevišķos gadījumos aizsardzības ministrs, ņemot vērā valsts aizsardzības vajadzības, karavīram, kuram
nav augstāka pakāpe par pulkveža pakāpi un kurš ir sasniedzis šā panta pirmajā daļā profesionālajam dienestam
noteikto maksimālo vecumu, var pagarināt profesionālo dienestu saskaņā ar terminēto profesionālā dienesta līgumu
vienu vai vairākas reizes uz laiku, kas nav mazāks par vienu gadu, bet ne ilgāk kā līdz šā panta pirmajā daļā
attiecīgajai dienesta pakāpei dienestam rezervē noteiktā maksimālā vecuma sasniegšanai.
(4) Virsnieks, kuru amatā uz likumā noteiktu termiņu ir apstiprinājusi (iecēlusi) Saeima, Ministru kabinets vai
Aizsardzības ministrija, turpina pildīt amata pienākumus līdz pilnvaru termiņa beigām, ja vien, viņam sasniedzot šā
panta pirmajā daļā paredzēto maksimālo vecumu, attiecīgajā amatā likumā noteiktajā kārtībā nav apstiprināts (iecelts)
cits virsnieks.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
19.02.2015.
, 
07.03.2019.
 un 
05.11.2020
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.12.2020.
)
42.pants. Atvaļināšana no profesionālā dienesta
(1) Karavīru atvaļina no profesionālā dienesta:
19
/
36
1) beidzoties profesionālā dienesta līguma termiņam sakarā ar aktīvajam dienestam noteiktā maksimālā
vecuma sasniegšanu;
2) beidzoties profesionālā dienesta līguma termiņam, ja līgumu nepagarina;
3) izbeidzot profesionālā dienesta līgumu pirms termiņa.
(2) Ja karavīrs ir sasniedzis militārā dienesta rezervei noteikto maksimālo vecumu vai ir atzīts par nederīgu
militārajam dienestam veselības stāvokļa dēļ, vai viņam ir atņemta dienesta pakāpe, viņu atvaļina, noņemot no
militārā dienesta uzskaites.
(3) Pārējos atvaļināšanas gadījumos karavīru:
1) atvaļina militārā dienesta rezervē;
2) uzņem Zemessardzē, ja karavīrs pirms atvaļināšanas izteicis šādu vēlmi un atbilst prasībām, kas 
Latvijas
Republikas Zemessardzes likumā
 noteiktas uzņemšanai Zemessardzē.
(4) Mirušo, bojā gājušo vai bez vēsts pazudušo karavīru izslēdz no personālsastāva.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.12.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
04.01.2022.
)
43.pants. Profesionālā dienesta līguma izbeigšana pirms termiņa
(1) Profesionālā dienesta līgumu pirms termiņa var izbeigt katrā laikā, pusēm par to vienojoties.
(2) Profesionālā dienesta līgumu pēc vadības iniciatīvas ar karavīru pirms termiņa izbeidz, ja:
1) karavīrs zaudējis Latvijas pilsonību;
2) karavīrs atzīts par nederīgu aktīvajam dienestam veselības stāvokļa dēļ;
3) pārbaudes laikā noskaidrojas, ka karavīrs neatbilst dienesta prasībām;
4) ir atklājušies apstākļi, kas saskaņā ar likumu vai Ministru kabineta noteikumiem liedz karavīram pildīt aktīvo
dienestu vai ieņemt amatu, un šos apstākļus nevar novērst;
5) 
(izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu)
;
6) karavīra dienesta nespējas laiks slimības dēļ ir ilgāks par četriem mēnešiem (120 dienām), ja slimība vai
ievainojums (trauma) nav gūti, pildot dienesta pienākumus;
7) likvidē vai reorganizē vienību (apakšvienību) vai samazina karavīru skaitu, ievērojot šā likuma 
26.panta
trešajā daļā noteikto;
8) karavīram kā disciplinārsods piemērota atvaļināšana no aktīvā dienesta;
9) karavīrs ir sodīts par tīšu noziedzīgu nodarījumu vai par valsts noslēpuma izpaušanu aiz neuzmanības, —
neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas;
10) karavīrs par šīs daļas 
9.
 punktā minēto noziedzīgo nodarījumu notiesāts, atbrīvojot no soda, vai
kriminālprocess pret to izbeigts uz nereabilitējoša pamata;
11) karavīrs ir sodīts par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu aiz neuzmanības, ja sodāmība nav noņemta vai
nav dzēsta likumā noteiktajā kārtībā.
(3) Profesionālā dienesta līgumu ar karavīru izbeidz aizsardzības ministrs vai viņa pilnvarots komandieris
(priekšnieks).
(4) Aizsardzības ministrs, ņemot vērā karavīra specialitāti vai dienesta nepieciešamību, ir tiesīgs profesionālā
dienesta līgumu pirms termiņa neizbeigt, ja: 
20
/
36
1) karavīrs ir sodīts par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu aiz neuzmanības ar sodu, kas nav saistīts ar
brīvības atņemšanu;
2) karavīrs ir izdarījis noziedzīgu nodarījumu aiz neuzmanības, bet no soda atbrīvots;
3) pret karavīru uzsāktais kriminālprocess par noziedzīgu nodarījumu aiz neuzmanības izbeigts uz
nereabilitējoša pamata.
(4
1
) Aizsardzības ministrs vai viņa pilnvarots komandieris (priekšnieks), izbeidzot profesionālā dienesta līgumu
pārbaudes laikā, ir tiesīgs nenorādīt līguma izbeigšanas iemeslu.
(5) Izbeidzot profesionālā dienesta līgumu pirms termiņa šā panta otrās daļas 7.punktā minēto apstākļu dēļ,
karavīru par to brīdina divus mēnešus iepriekš.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.03.2007.
, 
21.10.2010.
, 
07.02.2013.
, 
16.11.2017.
 un 
11.02.2021
. likumu, kas
stājas spēkā 
09.03.2021.
)
44.pants. Atvaļināšanas kārtība
(1) Atvaļināt karavīru no aktīvā dienesta miera laikā ir tiesīgi:
1) augstāko virsnieku — Valsts prezidents;
2) vecāko virsnieku — aizsardzības ministrs;
3) jaunāko virsnieku — Nacionālo bruņoto spēku komandieris;
4) augstāko instruktoru — Nacionālo bruņoto spēku komandieris vai viņa pilnvarots komandieris (priekšnieks);
5) pārējā instruktoru sastāva un kareivju sastāva karavīru — vienības komandieris (priekšnieks).
(2) 
(Izslēgta ar 
29.03.2007
. likumu)
(3) Karavīru, kurš ir sodīts par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu vai pret kuru uzsāktais kriminālprocess izbeigts
uz nereabilitējoša pamata, vai kurš ir sodīts par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, bet no soda atbrīvots, atvaļina no
aktīvā dienesta ar dienu, kad tiesas spriedums vai lēmums stājas likumīgā spēkā. Ja karavīrs, kurš ir sodīts par
noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, sprieduma vai lēmuma spēkā stāšanās dienā atrodas apcietinājumā, viņu atvaļina
no aktīvā dienesta ar dienu, kas spriedumā vai lēmumā noteikta par soda izciešanas sākumu.
(3
1
) Atvaļināts karavīrs aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā atdod viņam izsniegtos materiāltehniskos
līdzekļus (ekipējumu, aprīkojumu, dienesta inventāru u.c.) un formas tērpu vai atlīdzina to atlikušo vērtību.
Aizsardzības ministrs ir tiesīgs paredzēt izņēmumus atvaļinātiem karavīriem, kuriem piešķirtas tiesības nēsāt formas
tērpu.
(4) Ja karavīru atvaļina no aktīvā dienesta sakarā ar profesionālā dienesta līguma izbeigšanu pirms termiņa,
izņemot šā likuma 
43.panta
 otrās daļas 2. un 7.punktā noteiktos gadījumus, kā arī gadījumus, kad karavīrs atvaļināts
no viņa gribas neatkarīgu un nenovēršamu citu apstākļu dēļ, kurus aizsardzības ministrs atzinis par attaisnojošiem,
viņš proporcionāli nenodienētajam laikam atmaksā vai no viņa ietur izdevumu daļu par viņa militāro un profesionālo
sagatavošanu vai kvalifikācijas celšanu, ieskaitot arī ārvalstu izglītības iestādēs (kursos) radušos mācību izdevumus,
kurus, palīdzēdama Latvijai, segusi ārvalsts.
(4
1
) Ja karavīru atvaļina no militārā dienesta šā likuma 
42.panta
 pirmās daļas 1.punktā noteiktajā gadījumā vai
izbeidzot profesionālā dienesta līgumu pirms termiņa šā likuma 
43.panta
 otrās daļas 2., 6. vai 7.punktā noteiktajā
gadījumā, neizmantotā ikgadējā atvaļinājuma kompensāciju aprēķina par pilnu gadu. Ja karavīru atvaļina šā likuma
43.panta
 pirmajā daļā vai otrās daļas 1., 4., 8. vai 9.punktā noteiktajā gadījumā pirms kalendāra gada beigām un
karavīrs ir izmantojis ikgadējo atvaļinājumu par pilnu kalendāra gadu, no viņa par nenodienētajām dienām ietur
izmaksāto samaksu par atvaļinājumu.
(4
2
) Ja no profesionālā dienesta atvaļinātais karavīrs divu gadu laikā pēc atvaļināšanas no jauna tiek pieņemts
profesionālajā dienestā un nodienē ne mazāk kā piecus gadus, viņš neatmaksā mācību izdevumu daļu, kas nav
21
/
36
samaksāta dienā, kad viņš no jauna pieņemts profesionālajā dienestā, kā arī karavīram vienreizējas izmaksas veidā
atmaksā viņa samaksāto mācību izdevumu daļu. Šis nosacījums nav attiecināms uz gadījumiem, kad karavīrs
atmaksā mācību izdevumus sakarā ar atskaitīšanu no militārās izglītības iestādes vai Nacionālo bruņoto spēku
vienības, kura īsteno pieaugušo izglītības programmas, nesekmības vai disciplīnas pārkāpumu dēļ vai pēc paša
vēlēšanās.
(5) Bruņota konflikta, kara vai izņēmuma stāvokļa laikā un mobilizācijas gadījumā karavīru atvaļināšanu pārtrauc,
izņemot gadījumu, kad karavīrs kļuvis militārajam dienestam nederīgs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
17.09.2009.
, 
01.12.2009.
, 
11.03.2010.
, 
21.10.2010.
,
07.02.2013.
 un 
09.12.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
04.01.2022.
 Sk. pārejas noteikumu 30. punktu)
VIII nodaļa
Karavīra formas tērps
45.pants. Karavīra formas tērps
(1) Latvijas Nacionālo bruņoto spēku karavīra kaujas, ikdienas, svētku un ceremoniālo formas tērpu aprakstu, šo
formas tērpu komplektējošās sastāvdaļas un papildu elementus, kā arī pie šiem formas tērpiem nēsājamo kokaržu,
dienesta pakāpju un uzvārda atšķirības zīmju aprakstu nosaka Ministru kabinets. Citu karavīra formas tērpa veidu, šo
formas tērpu komplektējošo sastāvdaļu, papildu elementu un atšķirības zīmju aprakstu un valkāšanas kārtību nosaka
aizsardzības ministrs.
(2) Tikai karavīrs (atvaļināts karavīrs) ir tiesīgs valkāt karavīra formas tērpu un atšķirības zīmes. Nacionālo
bruņoto spēku komandieris noteiktu uzdevumu veikšanai uz laiku var piešķirt tiesības valkāt karavīra formas tērpu
citām personām, ja tas nepieciešams 
Nacionālo bruņoto spēku likumā
 noteikto uzdevumu izpildei vai publiskā tēla
veidošanas pasākumiem.
(3) Vienīgi Aizsardzības ministrija, Nacionālie bruņotie spēki un šajā likumā noteiktajos gadījumos citas personas
ir tiesīgas pasūtīt karavīra formas tērpa un atšķirības zīmju izgatavošanu un iegādāties tos. Karavīra formas tērpa un
atšķirības zīmju aprite ir atļauta tikai Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013.
, 
03.10.2019.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
46.pants. Karavīra formas tērpa valkāšana aktīvajā dienestā
(1) Karavīrs aktīvā dienesta laikā, kā arī pildot darba pienākumus Jaunsardzes centrā un vidusskolā valkā
karavīra formas tērpu un atšķirības zīmes un atkarībā no saņemtā uzdevuma nēsā paredzētos ieročus un uzkabi.
(2) Karavīrs no dienesta pienākumu pildīšanas brīvajā laikā var valkāt arī civilapģērbu. Vienības komandieris
(priekšnieks) atļauj karavīram valkāt civilapģērbu dienesta pienākumu pildīšanas laikā, ja to prasa dienesta uzdevumi.
(3) Karavīram, atrodoties ārvalstīs, aizliegts valkāt karavīra formas tērpu, izņemot gadījumu, ja viņš ārvalstīs pilda
tādus dienesta uzdevumus, kuros ir paredzēta karavīra formas tērpa valkāšana.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013.
, 
07.03.2019.
 un 
09.12.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
04.01.2022.
)
47.pants. Atvaļināto karavīru tiesības valkāt karavīra formas tērpu
(1) Atvaļinātam karavīram tiesības valkāt karavīra formas tērpu par nevainojamu dienestu var piešķirt
amatpersona, kas ir tiesīga atvaļināt karavīru, šādos gadījumos:
1) par kaujas nopelniem un citiem nopelniem dienesta uzdevumu izpildē — neatkarīgi no izdienas stāža;
2) ja karavīrs atvaļināts invaliditātes (slimības) dēļ, kas iegūta dienesta laikā, pildot dienesta pienākumus;
3) ja karavīrs atvaļināts no dienesta maksimālā vecuma sasniegšanas dēļ un viņa kopējais izdienas stāžs nav
mazāks par 20 gadiem.
(2) Karavīram, kurš atvaļināts no dienesta ar tiesībām valkāt karavīra formas tērpu (arī Latvijas armijas
karavīriem, kuri līdz 1940.gada 21.jūlijam dienējuši Latvijas armijā), ir tiesības aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā
22
/
36
iegādāties par personiskajiem līdzekļiem un valkāt karavīra ikdienas formas tērpu atbilstoši viņa dienesta pakāpei un
amatam.
(3) Šajā pantā minētās personas, valkājot karavīra formas tērpu, pilda attiecīgos militāros reglamentus un ievēro
karavīra formas tērpa valkāšanas noteikumus, kā arī vispārpieņemtās uzvedības un militārās pieklājības normas.
(4) Šajā pantā minētajām personām atļauts valkāt karavīra formas tērpu valsts svētkos, atceres un atzīmējamās
dienās, militāro vienību sarīkojumos un citos Aizsardzības ministrijas un Nacionālo bruņoto spēku atbalstītos
pasākumos Latvijas Republikā vai ārvalstīs.
(5) Ja šajā pantā minētā persona neievēro šā panta otrās, trešās un ceturtās daļas prasības, ar savu rīcību
kompromitē karavīra godu vai diskreditē Nacionālos bruņotos spēkus, aizsardzības ministrs vai viņa pilnvarots
komandieris (priekšnieks) personai var atņemt tiesības valkāt karavīra formas tērpu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
07.02.2013.
 un 
05.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā
01.12.2020.
)
IX nodaļa
Karavīru apgāde un sociālās garantijas
48.pants. Karavīru atlīdzība
(1) Profesionālā dienesta karavīrs aktīvā dienesta laikā saņem atlīdzību, kuru nosaka atbilstoši 
Valsts un
pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzības likumam
.
(2) Karavīram izdienas stāžā ieskaita dienesta laiku profesionālajā dienestā (līdz šā likuma spēkā stāšanās brīdim
— aktīvajā dienestā un ierindas dienestā), obligātajā aktīvajā militārajā dienestā, Iekšlietu ministrijas sistēmas, valsts
drošības un prokuratūras iestādēs amatos ar speciālajām dienesta pakāpēm un citas valsts bruņotajos spēkos
nodienēto laiku, bet karavīram, kurš pieņemts aktīvajā dienestā līdz šā likuma spēkā stāšanās brīdim, arī 80
procentus no civilajās iestādēs nostrādātā laika.
(2
1
) Karavīram, kurš pirms pieņemšanas aktīvajā dienestā dienējis Zemessardzē, izdienas stāžā ieskaita
Zemessardzes dienesta uzdevumu izpildes un apmācības laiku. Izziņu, kas apliecina faktisko dienesta dienu skaitu
Zemessardzē, izsniedz Zemessardzes vienības komandieris.
(3) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(4) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(6) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.03.2005.
, 
29.03.2007.
, 
01.12.2009.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā
13.12.2017.
)
49.pants. Karavīru apgāde
Profesionālā dienesta karavīrs militārā dienesta laikā atrodas daļējā valsts apgādībā. Katrs karavīrs dienesta laikā
saņem karavīra uzturdevu, karavīra formas tērpu un nepieciešamo dienesta inventāru. Apgādes nosacījumus, normas
un kārtību, kādā karavīrs nodrošināms ar materiāltehniskajiem līdzekļiem, nosaka aizsardzības ministrs. Karavīrs
nesaņem šajā pantā noteikto karavīra uzturdevu, ja viņam piešķirta uzturdevas kompensācija.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
49.
1
 pants. Izglītības un kultūras pasākumu nodrošināšana starptautisko operāciju rajonos
Aizsardzības ministrija, tai piešķirto budžeta līdzekļu ietvaros sedzot visus nepieciešamos izdevumus, var
nodrošināt došanos uz starptautiskās operācijas rajonu, uzturēšanos tajā un atgriešanos Latvijā civilpersonām, kuras
īsteno starptautiskās operācijas rajonā esošās Nacionālo bruņoto spēku vienības personālam paredzētos izglītības
23
/
36
vai kultūras pasākumus.
(
07.02.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.03.2013.
)
50.pants. Pabalsti un kompensācijas ārpus valsts dienošiem karavīriem
(Izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
51.pants. Karavīru veselības aprūpe
(1) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(2) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(3) Ja obligātā aktīvā militārā dienesta karavīru atvaļina no dienesta sakarā ar veselības stāvokļa neatbilstību
aktīvajam dienestam, kam par iemeslu bijusi trauma, kas iegūta dienesta laikā, pildot dienesta pienākumus, vai
slimība, kuras cēlonis saistīts ar militāro dienestu, šim karavīram dienesta laikā gūto veselības traucējumu
ārstēšanas un rehabilitācijas izmaksas sedz Aizsardzības ministrija Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un apjomā.
(4) 
(Izslēgta ar 
29.03.2007
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
, 
08.06.2006.
, 
29.03.2007.
 un 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2010.
)
52.pants. Kompensācija par darbspēju zaudējumu sakarā ar obligāto militāro dienestu
Ja obligātā militārā dienesta karavīram aktīvā dienesta laikā vai gada laikā pēc atvaļināšanas no aktīvā dienesta
noteikta invaliditāte ievainojuma (sakropļojuma, kontūzijas) dēļ, kas iegūts dienesta laikā, pildot dienesta pienākumus,
vai slimības dēļ, kuras cēlonis saistīts ar militārā dienesta izpildi (arodslimība), viņam katru mēnesi izmaksā
kompensāciju par darbspēju zaudējumu:
1) personai ar I grupas invaliditāti - 426,86 
euro
 apmērā;
2) personai ar II grupas invaliditāti - 284,57 
euro
 apmērā;
3) personai ar III grupas invaliditāti - 213,43 
euro
 apmērā.
Ja šajā pantā minētajām personām maina invaliditātes grupu, atbilstoši no jauna noteiktajai invaliditātes grupai
maināms arī noteiktais kompensācijas apmērs.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.09.2013.
 un 
07.03.2019
. likumu, kas stājas spēkā
04.04.2019.
)
53.pants. Citas ar aktīvo dienestu saistītās garantijas
Profesionālā dienesta karavīru un dienesta pienākumu pildīšanas laikā bojā gājušo profesionālā dienesta karavīru
bērnus ir tiesības ārpus kārtas iekārtot pirmsskolas izglītības iestādēs.
(
07.02.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.03.2013.
)
54.pants. Tiesības saņemt reprezentācijas līdzekļus
(Izslēgts ar 
19.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
55.pants. Tiesības uz dzīvojamo telpu
(1) 
(Izslēgta ar 
29.03.2007
. likumu)
(2) Uz militārajām mācībām iesaukto rezerves karavīru vai Latvijas pilsoni, kurš brīvprātīgi pieteicies dienestam
rezervē, nodrošina ar dzīvojamo telpu kazarmā vai lauka apstākļos — teltī.
(3) Profesionālā dienesta karavīru, ja nepieciešams, dienesta vietā aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā uz
24
/
36
dienesta laiku nodrošina ar Aizsardzības ministrijas valdījumā esošu dienesta dzīvojamo telpu. Karavīra ģimenei
(laulātajam, bērniem, vecākiem) saglabā tiesības uzturēties dienesta dzīvojamā telpā ne ilgāk kā vienu gadu pēc
karavīra nāves, ja karavīrs gājis bojā aktīvā dienesta laikā, pildot dienesta pienākumus.
(4) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(5) Aizsardzības ministrijai ir tiesības piešķirto valsts budžeta līdzekļu ietvaros iegādāties vai celt dzīvojamās
mājas vai atsevišķus dzīvokļus profesionālā dienesta karavīru vajadzībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.06.2006.
, 
29.03.2007.
, 
01.12.2009.
, 
07.02.2013.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
13.12.2017.
)
56.pants. Tiesības izmantot satiksmes un sakaru līdzekļus
(Izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
57.pants. Atvaļināšanas pabalsts
(Izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
X nodaļa
Atvaļināto karavīru pienākumi un sociālās garantijas
58.pants. Atvaļināto karavīru pienākumi
(1) No profesionālā dienesta atvaļinātais karavīrs stājas militārā dienesta rezerves uzskaitē Nacionālo bruņoto
spēku rezerves uzskaites struktūrvienībā 10 dienu laikā pēc atvaļināšanas no profesionālā dienesta, ierodoties
personiski.
(2) Šā panta pirmajā daļā noteiktie pienākumi neattiecas uz karavīru, kurš atvaļināts no profesionālā dienesta šā
likuma 
42.panta
 otrajā daļā minēto iemeslu dēļ vai uzņemts Zemessardzē.
(
29.03.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013.
 un 
09.12.2021
. likumu, kas stājas spēkā
04.01.2022.
)
59.pants. Atvaļināto karavīru sociālās garantijas
(1) Atvaļinātajam karavīram piešķir izdienas pensiju saskaņā ar 
Militārpersonu izdienas pensiju likumu
.
(2) Atvaļinātais karavīrs saglabā tiesības saņemt apmaksātu veselības aprūpi Ministru kabineta noteiktajā kārtībā
un apjomā, ja:
1) viņš ir atvaļināts no aktīvā dienesta invaliditātes, ievainojuma (sakropļojuma, kontūzijas) dēļ, kas iegūts
dienesta laikā, pildot dienesta pienākumus, vai slimības dēļ, kuras cēlonis saistīts ar militārā dienesta izpildi
(arodslimība);
2) viņš ir atvaļināts no aktīvā dienesta sakarā ar aktīvajam dienestam noteiktā maksimālā vecuma
sasniegšanu vai pēc aktīvajam dienestam noteiktā maksimālā vecuma sasniegšanas šā likuma 
41.panta
otrajā, trešajā un ceturtajā daļā noteiktajos gadījumos un viņam ir piešķirta izdienas pensija;
3) viņš ir atvaļināts no aktīvā dienesta, beidzoties profesionālā dienesta līguma termiņam, un gada laikā pēc
atvaļināšanas no aktīvā dienesta viņam noteikta invaliditāte ievainojuma (sakropļojuma, kontūzijas) dēļ, kas
iegūts dienesta laikā, pildot dienesta pienākumus, vai slimības dēļ, kuras cēlonis saistīts ar militārā dienesta
izpildi. Tiesības saņemt apmaksātu veselības aprūpi saglabājas tikai uz invaliditātes laiku;
4) viņš ir atvaļināts no aktīvā dienesta līdz 2004.gada 12.jūlijam, saglabājot viņam tiesības valkāt karavīra
formas tērpu;
5) viņš ir atvaļināts no aktīvā dienesta, beidzoties profesionālā dienesta līguma termiņam vai izbeidzot
profesionālā dienesta līgumu pirms termiņa sakarā ar vienības (apakšvienības) likvidāciju vai reorganizāciju vai
karavīru skaita samazināšanu, viņam ir piešķirta izdienas pensija un viņš ir nodienējis profesionālajā dienestā
25
/
36
ne mazāk kā 25 gadus;
6) viņš ir atvaļināts no aktīvā dienesta, beidzoties profesionālā dienesta līguma termiņam un līgumu
nepagarinot pēc vadības iniciatīvas vai izbeidzot profesionālā dienesta līgumu pirms termiņa sakarā ar
vienības (apakšvienības) likvidāciju vai reorganizāciju vai karavīru skaita samazināšanu, viņam ir piešķirta
izdienas pensija un viņš līdz 2014.gada 31.decembrim ir nodienējis profesionālajā dienestā ne mazāk kā 22
gadus;
7) pirms atvaļināšanas ieņēmis Nacionālo bruņoto spēku komandiera amatu.
(3) Maksimālā vecuma sasniegšanas dēļ no aktīvā dienesta atvaļinātu karavīru, ja viņa izdienas stāžs nav
mazāks par 35 gadiem vai atvaļināšana notikusi ievainojuma (sakropļojuma) vai slimības dēļ, kas iegūta dienesta
laikā, pildot dienesta pienākumu, nāves gadījumā, kas nav saistīts ar viņa ļaunprātīgu vai nepiedienīgu rīcību, miera
laikā apbedī par valsts līdzekļiem Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(4) Latvijas armijas karavīri, kuri līdz 1940.gada 21.jūlijam dienējuši Latvijas armijā un saņem speciālo piemaksu
pie valsts pensijas Ministru kabineta noteiktajā kārtībā, saglabā tiesības saņemt apmaksātu veselības aprūpi tādā
pašā kārtībā kā profesionālā dienesta karavīrs.
(5) Atvaļinātajam karavīram, kuram izsniegta starptautisko operāciju veterāna apliecība, ir tiesības, ja
nepieciešams, saņemt apmaksātu Nacionālo bruņoto spēku psihologu palīdzību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004.
, 
08.06.2006.
, 
01.12.2009.
, 
07.02.2013.
, 
19.02.2015.
 un 
21.04.2022
.
likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
XI nodaļa
Civilpersonu darba īpatnības militārajās vienībās
(Nodaļas nosaukums ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.06.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2004.
)
60.pants. Militāro vienību civilpersonas
Militāro vienību civilpersonas ir:
1) 
(izslēgts ar 
07.02.2013
. likumu)
;
2) civilie darbinieki;
3) militārie darbinieki.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
60.
1
 pants. Militārā darbinieka darba tiesiskās attiecības
(1) Militārie darbinieki ir civilpersonas, kas uz darba līguma pamata pilda aizsardzības ministra noteiktos militāro
darbinieku amatus Nacionālajos bruņotajos spēkos un Aizsardzības ministrijas padotībā esošajās iestādēs.
(2) Ar militāro darbinieku slēdz darba līgumu. Darba tiesiskās attiecības reglamentējošie normatīvie akti
attiecināmi uz militārajiem darbiniekiem tikai tajā daļā, kura nav regulēta šajā likumā.
(3) Militārajam darbiniekam darba dienas ilgumu nosaka un atvaļinājumu piešķir tādā pašā kārtībā kā karavīram.
(4) Kārtību, kādā militāro darbinieku pieņem darbā, tostarp prasības attiecībā uz veselības stāvokli,
psiholoģiskajām īpašībām un fizisko sagatavotību, militārajiem darbiniekiem nosaka aizsardzības ministrs.
(5) Militārais darbinieks apgūst militāro darbinieku pamatapmācību. Iegūto militāro prasmju uzturēšanai militārais
darbinieks piedalās militārajās apmācībās aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā.
(6) Militārajam darbiniekam ir tiesības aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā valkāt karavīra formas tērpu,
piedaloties militārajās mācībās.
26
/
36
(7) Militāro darbinieku aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā iesauc aktīvajā dienestā izņēmuma stāvokļa
izsludināšanas vai kara laika gadījumā.
(8) Militārais darbinieks atrodas daļējā valsts apgādībā. Militārais darbinieks saņem karavīra uzturdevu, karavīra
formas tērpu un nepieciešamo inventāru. Apgādes nosacījumus, normas un kārtību, kādā militārais darbinieks
nodrošināms ar materiāltehniskajiem līdzekļiem, nosaka aizsardzības ministrs. Militārais darbinieks nesaņem karavīra
uzturdevu, ja viņam piešķirta uzturdevas kompensācija
(
21.04.2022
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
 Sk. pārejas noteikumu 31. punktu)
61.pants. Militārā darbinieka darba tiesiskās attiecības
(Izslēgts ar 
07.02.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
12.03.2013.
)
62.pants. Civilie darbinieki
(1) Civilie darbinieki ir personas, kas uz darba līguma pamata vienībās (apakšvienībās) veic noteiktu darbu (strādā)
štata civilajos amatos saskaņā ar darba tiesiskās attiecības reglamentējošajiem normatīvajiem aktiem.
(2) Civilais darbinieks saņem darba samaksu atbilstoši no budžeta finansējamo darbinieku darba samaksas
noteikumiem.
XII nodaļa
Nacionālo bruņoto spēku rezerve un tās pienākumi
(Nodaļa 
29.03.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.05.2007.
)
63. pants. Nacionālo bruņoto spēku rezerve
(1) Nacionālo bruņoto spēku rezervi veido rezerves karavīri un rezervisti.
(2) Rezerves karavīros ieskaita:
1) karavīrus, kuri atvaļināti no profesionālā dienesta (līdz šā likuma spēkā stāšanās brīdim — aktīvā dienesta
un ierindas dienesta), ja viņi sekmīgi apguvuši kareivja pamatapmācības kursu individuālās apmācības līmenī
un nav noņemti no militārā dienesta uzskaites, vai uzņemti Zemessardzē;
2) zemessargus pēc līguma par dienestu Zemessardzē izbeigšanas, ja viņi sekmīgi apguvuši zemessarga
pamatapmācības kursu individuālās apmācības līmenī un nav sasnieguši maksimālo vecumu dienestam
Nacionālo bruņoto spēku rezervē;
3) Latvijas pilsoņus, kuri brīvprātīgi pieteikušies dienestam Nacionālo bruņoto spēku rezervē un sekmīgi
apguvuši noteiktu apmācības kursu, ja viņi nav sasnieguši maksimālo vecumu dienestam Nacionālo bruņoto
spēku rezervē;
4) jaunsargus un valsts aizsardzības mācību apguvušās personas, kuras sekmīgi apguvušas apmācību, kas
nepieciešama ieskaitīšanai rezervē, un devušas karavīra zvērestu;
5) vidusskolas absolventus, ja viņi nav pieņemti profesionālajā dienestā vai uzņemti Zemessardzē;
6) militāros darbiniekus, ja viņi sekmīgi apguvuši noteiktu apmācības kursu, devuši karavīra zvērestu un nav
sasnieguši maksimālo vecumu dienestam Nacionālo bruņoto spēku rezervē.
(3) Rezervistos ieskaita:
1) Latvijas pilsoņus — vīriešus, kuri sasnieguši 18 gadu vecumu un ir derīgi militārajam dienestam;
2) Latvijas pilsones — sievietes, kuras sasniegušas 18 gadu vecumu, ir derīgas militārajam dienestam un
izsaka šādu vēlmi.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.11.2020.
, 
09.12.2021.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas
27
/
36
stājas spēkā 
17.05.2022.
)
64. pants. Rezerves karavīru un rezervistu reģistrācija, uzskaite un iesaukšana aktīvajā dienestā
(1) Rezerves karavīru un rezervistu reģistrāciju, uzskaiti un iesaukšanu aktīvajā dienestā veic Nacionālo bruņoto
spēku rezerves uzskaites struktūrvienības Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(2) Nacionālo bruņoto spēku rezerves uzskaites struktūrvienības likumā noteikto funkciju izpildei ir tiesīgas
pieprasīt un saņemt bez maksas no Iedzīvotāju reģistra, valsts pārvaldes iestādēm, pašvaldībām, veselības aprūpes
iestādēm un citām juridiskajām personām nepieciešamo informāciju par militārā dienesta uzskaitei pakļauto personu.
Informācijas pieprasīšanas un izsniegšanas kārtību reglamentē Ministru kabineta noteikumi.
(3) Rezerves karavīri atrodas Nacionālo bruņoto spēku rezervē līdz šajā likumā dienestam Nacionālo bruņoto
spēku rezervē noteiktā maksimālā vecuma sasniegšanai. Rezervisti atrodas Nacionālo bruņoto spēku rezervē līdz 60
gadu vecuma sasniegšanai.
(4) Mobilizācijas gadījumā rezerves karavīru un rezervistu iesauc aktīvajā dienestā, ja viņš:
1) atbilst aizsardzības ministra noteiktajām veselības stāvokļa prasībām;
2) nav vai nav bijis PSRS, Latvijas PSR vai kādas ārvalsts drošības dienesta, izlūkdienesta vai
pretizlūkošanas dienesta štata vai ārštata darbinieks, aģents, rezidents vai konspiratīvā dzīvokļa turētājs;
3) nav sodīts par sevišķi smagu noziegumu, ja sodāmība nav noņemta vai dzēsta.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.11.2020.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
65.pants. Rezerves karavīru un rezervistu pienākumi
(1) Rezerves karavīram un rezervistam ir pienākums:
1) 
(izslēgts ar 
19.02.2015
. likumu);
2) mobilizācijas gadījumā izpildīt Nacionālo bruņoto spēku rezerves uzskaites struktūrvienības izsniegtajā
pavēstē noteikto.
(2) Rezerves karavīram ir pienākums:
1) ierasties uz militārajām mācībām pavēstē noteiktajā vietā un laikā;
2) ierasties uz medicīnisko pārbaudi pavēstē noteiktajā vietā un laikā;
3) saglabāt un pilnveidot aktīvā dienesta laikā noteiktai militārai specialitātei nepieciešamās kaujas zinības,
iemaņas un sagatavotību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013.
 un 
19.02.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
24.03.2015.
)
66.pants. Kārtība, kādā rezerves karavīri iesaucami uz kārtējām un pārbaudes militārajām mācībām
(1) Rezerves karavīru var iesaukt uz kārtējām vai pārbaudes militārajām mācībām Nacionālo bruņoto spēku
vienībās. Militāro mācību laiku, vietu un dalībnieku skaitu nosaka Nacionālo bruņoto spēku komandieris.
(1
1
) Nacionālo bruņoto spēku komandieris vienu reizi gadā pēc rezerves karavīra motivēta lūguma var pārcelt
rezerves karavīram plānotās pārbaudes militārās mācības uz citu laiku, ja atklājušies no rezerves karavīra gribas
neatkarīgi un nenovēršami apstākļi, kurus Nacionālo bruņoto spēku komandieris ir atzinis par attaisnojošiem.
(2) Militāro mācību laikā rezerves karavīrs pilda aktīvo dienestu, viņam ir karavīra statuss, un mācību laiks tiek
ieskaitīts viņa izdienas stāžā.
(3) Rezerves karavīru var iesaukt militārajās mācībās uz laiku:
28
/
36
1) virsnieku sastāva karavīru — kopumā līdz deviņiem mēnešiem, viena gada laikā — līdz 60 dienām;
2) instruktoru un kareivju sastāva karavīru — kopumā līdz sešiem mēnešiem, viena gada laikā — līdz 30
dienām.
(4) Intervāls starp kārtējām militārajām mācībām, kurās iesaista rezerves karavīru, nav mazāks par četriem
gadiem.
(5) Rezerves karavīru kārtējo militāro mācību starplaikos var iesaukt uz pārbaudes mācībām līdz 10 dienām gan
no darba brīvajā, gan arī darba laikā. Šo laiku ieskaita militāro mācību kopējā laikā.
(5
1
) Rezerves karavīru kārtējo militāro mācību starplaikos var iesaukt uz pārbaudes mācībām, pārsniedzot šā
panta piektajā daļā minēto laiku, gan no darba brīvajā laikā, gan darba laikā, ja rezerves karavīrs un darba devējs tam
piekrīt. Šo laiku ieskaita militāro mācību kopējā laikā.
(6) Militāro mācību organizēšanu, to materiāltehnisko un finansiālo nodrošinājumu, kā arī rezerves karavīra visu
veidu apgādi militāro mācību laikā nosaka aizsardzības ministrs.
(7) Darba devējs vai izglītības iestāde norīkojumā norādītajā laikā atbrīvo uz militārajām mācībām iesaukto
rezerves karavīru no darba (amata) pienākumu pildīšanas vai mācībām (studijām), saglabājot darba (amata) vietu vai
tiesības turpināt mācības (studijas) ar tiem pašiem nosacījumiem, kādi bija pirms iesaukšanas uz militārajām
mācībām, un ievērojot šā panta trešajā daļā norādīto maksimālo militāro mācību laiku. Darba devējs var izmaksāt
darbiniekam atlīdzību par militārajās mācībās pavadīto laiku. Uz militārajām mācībām iesauktajam rezerves
karavīram par katru militāro mācību dienu izmaksā kompensāciju no Aizsardzības ministrijai piešķirtajiem valsts
budžeta līdzekļiem. Kompensācijas apmēru un izmaksas kārtību nosaka Ministru kabinets. Uz rezerves karavīru
militāro mācību laikā attiecas 
Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzības likuma
 
21.panta
pirmā, otrā un ceturtā daļa.
(7
1
) Uz militārajām mācībām iesauktajam rezerves karavīram kompensē transporta izdevumus, kas radušies,
izmantojot personīgo vai sabiedrisko transportu no deklarētās dzīvesvietas līdz pavēstē noteiktajai dienesta
pienākumu izpildes vietai un atpakaļ, kā arī līdz veselības stāvokļa pārbaudes vietai un atpakaļ. Izdevumus par
taksometra izmantošanu neatlīdzina. Nosacījumus, kārtību un apmēru, kādā rezerves karavīram izmaksā transporta
izdevumu kompensāciju, nosaka Ministru kabinets.
(7
2
) Ja uz militārajām mācībām iesauktajam rezerves karavīram mācību laikā iestājusies pārejoša darbnespēja un
izsniegta darbnespējas lapa, viņu uz darbnespējas laiku atbrīvo no dalības militārajās mācībās un pārtrauc šā panta
septītajā daļā noteiktās kompensācijas izmaksu. Ja darba devējs neizmaksā slimības naudu par pārejošas
darbnespējas periodu, kas iekrīt militāro mācību periodā, vai rezerves karavīram netiek maksāts slimības pabalsts
darbnespējas lapas B periodā, kas iekrīt militāro mācību periodā, rezerves karavīram izmaksā slimības naudas
kompensāciju no Aizsardzības ministrijai piešķirtajiem valsts budžeta līdzekļiem. Slimības naudas kompensācijas
apmērs nepārsniedz šā panta septītajā daļā noteiktās kompensācijas apmēru. Slimības naudas kompensācijas
apmēru un izmaksas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(8) Rezerves karavīru uz kārtējām vai pārbaudes mācībām neiesauc:
1) veselības stāvokļa dēļ;
2) ja rezerves karavīrs ir apgādājamu ģimenes locekļu vienīgais apgādnieks vai viņa apgādībā ir ne mazāk kā
divi pirmsskolas vecuma bērni;
3) ja rezerves karavīrs ir aizdomās turētais vai apsūdzētais kriminālprocesā par tīšu noziedzīga nodarījuma
izdarīšanu, ir sodīts par smagu vai sevišķi smagu noziegumu neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai
noņemšanas, ir notiesāts par smagu vai sevišķi smagu noziegumu, atbrīvojot no soda, vai pret viņu uzsāktais
kriminālprocess par smaga vai sevišķi smaga nozieguma izdarīšanu izbeigts uz nereabilitējoša pamata;
4) ja rezerves karavīrs dienē Iekšlietu ministrijas sistēmas iestādēs vai Ieslodzījuma vietu pārvaldē;
5) ja rezerves karavīra iesaukšana uz mācībām neatbilst nacionālās drošības interesēm saskaņā ar Militārās
izlūkošanas un drošības dienesta atzinumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
, 
10.06.2004.
, 
29.03.2007.
, 
20.11.2008.
, 
21.10.2011.
, 
19.02.2015.
,
16.11.2017.
, 
07.03.2019.
, 
09.12.2021.
 un 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
29
/
36
67.
1
 pants. Brīvprātīga pieteikšanās dienestam Nacionālo bruņoto spēku rezervē
(1) Latvijas pilsonis, kurš atbilst šā likuma 
16.
 pantā un dienestam rezervē noteiktajiem nosacījumiem, var
brīvprātīgi pieteikties dienestam Nacionālo bruņoto spēku rezervē un sekmīgi apgūt noteiktu militārās apmācības
kursu. Mācību laiku un vietu nosaka Nacionālo bruņoto spēku komandieris.
(2) Militārās apmācības laikā Latvijas pilsonis pilda aktīvo dienestu, viņam ir karavīra statuss un mācību laiks tiek
ieskaitīts viņa izdienas stāžā.
(3) Kārtību, kādā organizē brīvprātīgo militāro apmācību, kā arī materiāltehnisko, finansiālo un apgādes
nodrošinājumu nosaka aizsardzības ministrs.
(4) Militārās apmācības laikā Latvijas pilsonim par katru militārās apmācības dienu izmaksā kompensāciju no
Aizsardzības ministrijai piešķirtajiem valsts budžeta līdzekļiem. Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Latvijas
pilsonim, kurš brīvprātīgi pieteicies dienestam Nacionālo bruņoto spēku rezervē, izmaksā kompensāciju, un
kompensācijas apmēru. Uz Latvijas pilsoni militārās apmācības laikā attiecas 
Valsts un pašvaldību institūciju
amatpersonu un darbinieku atlīdzības likuma
 
21.
 panta pirmā, otrā un ceturtā daļa.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
67.pants. Dienesta pakāpju piešķiršana rezerves karavīriem
(1) Rezerves karavīram, kas militāro mācību laikā apguvis atbilstošu mācību programmu un nokārtojis
nepieciešamos pārbaudījumus, aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā atbilstoši šā likuma prasībām piešķir kārtējo
dienesta pakāpi, bet ne augstāku par kapteiņa (kapteiņleitnanta) dienesta pakāpi.
(2) Citas valsts bruņotajos spēkos dienējušam rezerves karavīram pielīdzināšanas kārtībā var piešķirt viņa
dokumentāri pierādītajai dienesta pakāpei līdzīgu un militārajai sagatavotībai atbilstošu karavīra dienesta pakāpi šajā
likumā noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2003.
 un 
29.03.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
01.05.2007.
)
68.pants. Rezerves karavīru un rezervistu noņemšana no militārā dienesta uzskaites
Rezerves karavīru un rezervistu no militārā dienesta uzskaites noņem:
1) ja viņš ir sasniedzis Nacionālo bruņoto spēku rezervei noteikto maksimālo vecumu;
2) ja viņš veselības stāvokļa dēļ atzīts par nederīgu militārajam dienestam;
3) pieņemot profesionālajā dienestā;
3
1
) iestājoties Zemessardzē;
4) ja viņš zaudē Latvijas pilsonību;
5) nāves gadījumā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.03.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.04.2010.
)
XIII nodaļa
Karavīru apbalvošana un atbildība
69.pants. Apbalvojumi
(1) Karavīra panākumu vai kaujas nopelnu — izcilas varonības, drošsirdības kaujas uzdevumu izpildē —
atzīmēšanai, priekšzīmīgas uzvedības un centības veicināšanai ir noteikti šādi apbalvojumi:
1) uzslava un pateicība;
30
/
36
2) 
(izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu)
;
3) 
(izslēgts ar 
29.03.2007
. likumu)
;
4) paaugstināšana dižkareivja (dižmatroža) pakāpē;
5) 
(izslēgts ar 
21.10.2010
. likumu)
;
6) naudas balvas un citas vērtīgas balvas;
7) Aizsardzības ministrijas un Nacionālo bruņoto spēku godazīmes un goda raksti;
8) personiskais šaujamierocis vai aukstais ierocis — par izcilu varonību, drošsirdību kaujas uzdevumu izpildē;
9) pirmstermiņa paaugstinājums dienesta pakāpē par kaujas vai citiem nopelniem;
10) valsts godazīmes, medaļas un ordeņi;
11) papildatvaļinājums līdz 10 dienām.
(2) Karavīru apbalvošanas kārtību nosaka militārais reglaments.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.03.2007.
, 
21.10.2010.
 un 
07.02.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
12.03.2013.
)
70.pants. Karavīra atbildība
(1) Par prettiesisku rīcību karavīru sauc pie disciplinārās atbildības, administratīvās atbildības vai
kriminālatbildības, no viņa piedzen atlīdzību par nodarīto mantisko zaudējumu normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(2) 
(Izslēgta ar 
21.04.2022
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.04.2022
. likumu, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
71.pants. Karavīra civiltiesiskās atbildības pamats un apmērs
(1) Ja karavīrs prettiesiskas, vainojamas rīcības dēļ ir nodarījis zaudējumus kādai no Nacionālo bruņoto spēku
vienībām, iestādei, kas nodrošina karavīru apgādi ar materiāltehniskajiem līdzekļiem, vai iestādei, kurā viņš ieņem
amatu (turpmāk — juridiskā persona), karavīram ir pienākums atlīdzināt juridiskajai personai radušos zaudējumus.
(2) Ja zaudējumi juridiskajai personai nodarīti ar karavīra ļaunu nolūku vai tādas viņa prettiesiskas, vainojamas
rīcības dēļ, kas nav saistīta ar militārā dienesta pildīšanu, karavīrs atbild par visiem juridiskās personas
zaudējumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
)
72.pants. Pamats karavīra atbrīvošanai no civiltiesiskās atbildības
Karavīrs pilnībā vai daļēji atbrīvojams no civiltiesiskās atbildības, ja arī juridiskā persona pati, nenodrošinot
pienācīgus dienesta pildīšanas apstākļus vai dienestam nepieciešamo aprīkojumu, bijusi vainīga zaudējumu
nodarīšanā. Karavīra civiltiesiskās atbildības apmērs nosakāms atkarībā no lietas apstākļiem, īpaši ņemot vērā to,
ciktāl pārsvarā bijusi karavīra vai juridiskās personas vaina.
73.pants. Vairāku karavīru civiltiesiskā atbildība
Ja zaudējumi juridiskajai personai radušies vairāku karavīru prettiesiskas, vainojamas rīcības dēļ, katra karavīra
atbildība nosakāma atbilstoši viņa līdzdalībai zaudējumu nodarīšanā un vainas pakāpei.
74.pants. Zaudējumu atlīdzināšanas un ieturējumu izdarīšanas kārtība
31
/
36
(1) Karavīrs var labprātīgi pilnībā vai daļēji atlīdzināt juridiskajai personai nodarītos zaudējumus. Ar juridiskās
personas piekrišanu karavīrs, lai atlīdzinātu zaudējumus, var nodot tai līdzvērtīgu lietu vai izlabot bojājumu.
(2) Ieturējumus, kas izriet no juridiskās personas atprasījuma tiesībām, var izdarīt no karavīram izmaksājamās
mēnešalgas, dodot rakstveida rīkojumu par ieturējumu izdarīšanu ne vēlāk kā divu mēnešu laikā no pārmaksātās
summas izmaksas dienas vai avansa atmaksāšanai noteiktā termiņa izbeigšanās dienas, par to nekavējoties
paziņojot karavīram, lai atprasītu:
1) summas, kas pārmaksātas juridiskās personas maldības dēļ, ja karavīrs par šo pārmaksājumu ir zinājis vai
viņam atbilstoši apstākļiem to vajadzēja zināt vai ja pārmaksājums pamatojas uz tādiem apstākļiem, kuros
vainojams karavīrs;
2) avansu, kas izmaksāts uz mēnešalgas rēķina, kā arī neizlietoto un laikā neatmaksāto avansu, kas
izmaksāts karavīram sakarā ar komandējumu.
(3) Juridiskajai personai ir tiesības ieturēt no karavīram izmaksājamās mēnešalgas to zaudējumu apmēru, kas šai
personai radies karavīra prettiesiskas, vainojamas rīcības dēļ. Šāda ieturējuma izdarīšanai nepieciešama karavīra
rakstveida piekrišana.
(4) Ja karavīrs apstrīd juridiskās personas atprasījuma tiesību vai zaudējumu atlīdzības pamatu vai apmēru,
juridiskā persona var celt atbilstošu prasību tiesā divu gadu laikā no pārmaksātās summas izmaksas dienas, avansa
atmaksāšanai noteiktā termiņa izbeigšanās dienas vai zaudējumu nodarīšanas dienas. Ieturējumu apmēru nosaka un
tos veic, ievērojot 
Civilprocesa likumā
 noteiktos ierobežojumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
12.03.2013.
)
75.pants. Disciplinārsodi
(Izslēgts ar 
05.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 28. punktu)
XIV nodaļa
Administratīvie pārkāpumi militārā dienesta izpildes jomā un kompetence
administratīvo pārkāpumu procesā
(Nodaļa 
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
 Nodaļa stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 26. punktu)
76. pants. Karavīra formas tērpa, tā komplektējošo sastāvdaļu vai atšķirības zīmju prettiesiska aprite
Par karavīra kaujas, ikdienas, svētku vai ceremoniālā formas tērpa vai tā komplektējošo sastāvdaļu, dienesta
pakāpju vai uzvārda atšķirības zīmju prettiesisku apriti piemēro naudas sodu fiziskajai personai līdz četrsimt naudas
soda vienībām, bet juridiskajai personai — līdz četrtūkstoš naudas soda vienībām.
(
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 26. punktu)
77. pants. Karavīra formas tērpa prettiesiska valkāšana
Par karavīra kaujas, ikdienas, svētku vai ceremoniālā formas tērpa prettiesisku valkāšanu neatkarīgi no tā, vai tas
tiek valkāts ar atšķirības zīmēm vai bez tām, piemēro naudas sodu līdz četrsimt naudas soda vienībām.
(
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 26. punktu)
78. pants.
 
Nacionālo bruņoto spēku rezerves uzskaites kārtības neievērošana
Par Nacionālo bruņoto spēku rezerves uzskaites kārtības neievērošanu, ja to izdarījusi šai uzskaitei pakļauta
persona, piemēro naudas sodu līdz četrpadsmit naudas soda vienībām.
(
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 26. punktu)
32
/
36
79. pants. Rezerves karavīra neierašanās uz militārajām mācībām
Par rezerves karavīra neierašanos uz kārtējām vai pārbaudes militārajām mācībām Nacionālo bruņoto spēku
rezerves uzskaites struktūrvienības izsniegtajā pavēstē noteiktajā vietā un laikā piemēro naudas sodu līdz
septiņdesmit naudas soda vienībām.
(
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 26. punktu)
80. pants.
 
Kompetence administratīvo pārkāpumu procesā
Administratīvā pārkāpuma procesu par šajā nodaļā minētajiem pārkāpumiem veic Militārā policija.
(
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 26. punktu)
Pārejas noteikumi
1. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē:
1) likums "
Par Aizsardzības spēkiem
" (Latvijas Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1992,
46./47./48.nr.; Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1994, 13., 23.nr.; 1995, 2.nr.; 1996,
14.nr.; 1997, 6., 20.nr.; 1999, 14., 24.nr.; 2001, 1.nr.);
2) Latvijas Republikas Augstākās padomes Prezidija lēmums "
Par Latvijas Republikas Aizsardzības Spēku
karavīru dienesta pakāpēm un iecelšanu amatos
" (Latvijas Republikas Augstākās Padomes un Valdības
Ziņotājs, 1992, 1., 15./16.nr.);
3) Latvijas Republikas Augstākās padomes Prezidija lēmums "Par Latvijas Republikas karavīra zvēresta
teksta un "Nolikuma par Latvijas Republikas karavīra zvēresta nodošanas kārtību" apstiprināšanu" (Latvijas
Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1991, 47./48.nr.).
2. Līdz attiecīgo Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2003.gada 31.decembrim
ir spēkā šādi Ministru kabineta noteikumi, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu:
1) Ministru kabineta 1996.gada 21.maija noteikumi nr.177 "
Noteikumi par Nacionālo bruņoto spēku
militārpersonu mantisko apgādi
";
2) Ministru kabineta 1998.gada 7.aprīļa noteikumi nr.124 "
Noteikumi par obligātā aktīvā militārā dienesta
karavīru atalgojumu
";
3) Ministru kabineta 1998.gada 21.aprīļa noteikumi nr.147 "
Noteikumi par karavīru uzturdevām
".
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
3. Ministru kabineta 1999.gada 29.jūnija noteikumi nr.241 "Noteikumi par karavīru un ierindas dienesta zemessargu
atalgojuma sistēmu" ir spēkā līdz brīdim, kad stājas spēkā Ministru kabineta noteikumi, kuri jāizdod saskaņā ar šā
likuma 
48.pantu
, bet ne ilgāk kā līdz 2003.gada 31.decembrim.
(
12.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.07.2003.
)
4. Ar šā likuma spēkā stāšanās dienu Latvijas Republikas Zemessardzes ierindas zemessargi kļūst par
karavīriem, bet ārrindas zemessargi — par zemessargiem. Zemessardzes zemessargu sastāvam saglabājas
Zemessardzes dienesta pakāpe "zemessargs" un "vecākais zemessargs", bet Zemessardzes instruktoru un virsnieku
sastāvam tiek noteiktas (piešķirtas) vispārīgās karavīru dienesta pakāpes aizsardzības ministra noteiktajā kārtībā.
5. Karavīram, kuram tiesības uz nākamo dienesta pakāpi rodas līdz 2003.gada 30.aprīlim, šo pakāpi piešķir,
vadoties pēc likuma noteikumiem, kādi bija spēkā līdz 2002.gada 1.jūlijam.
33
/
36
6. Persona, kura, stājoties Zemessardzē, devusi zemessarga zvērestu, kļūstot par karavīru, karavīra zvērestu
nedod.
7. Profesionālā dienesta karavīram, kurš sasniedzis šajā likumā aktīvajam dienestam noteikto maksimālo
vecumu, aizsardzības ministrs, ja nepieciešams, sešu mēnešu laikā pēc šā likuma stāšanās spēkā var pagarināt
dienesta laiku atbilstoši šā likuma prasībām, noslēdzot terminēto profesionālā dienesta līgumu.
8. Karavīru, kuram ar aizsardzības ministra pavēli dienesta laiks ir pagarināts pirms šā likuma spēkā stāšanās,
līdz dienesta pagarināšanas pavēlē noteiktajam laikam nedrīkst uz šā likuma 
41.panta
 prasību pamata atvaļināt no
aktīvā dienesta sakarā ar maksimālā vecuma sasniegšanu, ja viņš atbilst citām šā likuma prasībām. Ar šo karavīru
profesionālā dienesta līgumu vairs neslēdz.
9. Šā likuma 
33.pantā
 paredzētie dienesta pakāpju piešķiršanas nosacījumi attiecībā uz augstākās izglītības un
svešvalodas prasmes nepieciešamību karavīriem, kuri ir pieņemti aktīvajā dienestā pirms šā likuma spēkā stāšanās,
stājas spēkā 2004.gada 1.jūlijā.
9.
1
 Šā likuma 
33.panta
 6.punktā paredzētie dienesta pakāpes piešķiršanas nosacījumi par attiecīgās izglītības
nepieciešamību karavīriem, kuri pieņemti aktīvajā dienestā pirms šā likuma spēkā stāšanās, stājas spēkā 2006.gada
31.decembrī.
(
12.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.07.2003.
)
9.
2
 Līdz 2006.gada 31.decembrim uzņemšanai militārajās izglītības iestādēs tiek noteikti šādi vecuma
ierobežojumi:
1) jaunāko štāba virsnieku kursā — līdz 40 gadu vecumam;
2) vecāko štāba virsnieku kursā — līdz 47 gadu vecumam.
(
10.06.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.07.2004.
)
10. Šā likuma 
53.panta
 piektā daļa un 
54.pants
 stājas spēkā 2003.gada 1.martā.
11. Līdz 2003.gada 1.martam, ja atvaļināšanās no profesionālā dienesta notiek saskaņā ar šā likuma 
57.panta
pirmās daļas 1.punktu, atvaļināšanas pabalstu pēdējo triju mēnešalgu apmērā izmaksā karavīram, kura izdienas
stāžs ir 25 un vairāk gadi, bet pēdējo divu mēnešalgu apmērā — karavīram, kura izdienas stāžs ir mazāks par 25
gadiem.
12. Šā likuma 
41.panta
 pirmās daļas 2.punkta "b" apakšpunktā paredzētais karavīra maksimālais vecums
attiecībā uz augstākajiem instruktoriem stājas spēkā 2009.gada 1.janvārī. Līdz tam laikam augstākajiem instruktoriem
maksimālais vecums profesionālajā dienestā ir 55 gadi.
(
10.06.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.07.2004.
)
13. Šā likuma 
48.panta
 otrajā daļā paredzētais nosacījums par obligātā aktīvā militārā dienesta laika ieskaitīšanu
izdienas stāžā piemērojams no 2002.gada 1.jūlija.
(
17.03.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.04.2005.
)
14. Šā likuma 
27.panta
 trešajā daļā paredzētais nosacījums par sociālajām garantijām karavīram, kurš pārvietots
uz valsts drošības iestādi, stājas spēkā vienlaicīgi ar attiecīgiem grozījumiem Valsts drošības iestāžu likumā.
(
17.03.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.04.2005.
)
15. Ja atvaļinātais karavīrs gada laikā pēc atvaļināšanas no obligātā aktīvā militārā dienesta miris ievainojuma
(sakropļojuma, kontūzijas) vai slimības dēļ, kuras cēlonis saistīts ar militārā dienesta izpildi (arodslimība), mirušā
laulātajam un lejupējiem, bet, ja lejupējo nav, tad tuvākās pakāpes augšupējiem radiniekiem izmaksā kompensāciju
50 000 latu apmērā.
34
/
36
(
29.03.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.12.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
16. Šā likuma 
50.panta
 1.
1
 daļas nosacījumi piemērojami ar 2007.gada 1.janvāri.
(
29.03.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.05.2007.
)
17. Saskaņā ar šo likumu noteikto atlīdzību (dienesta atalgojumu, naudas balvas, pabalstus u.c.) 2009.gadā
nosaka atbilstoši likumam “Par valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzību 2009.gadā”.
(
12.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
18. Vienreizējo bezprocentu aizdevumu, kuru virsnieks saņēmis līdz 2009.gada 30.jūnijam, noslēdzot par to
attiecīgu līgumu, atmaksā līgumā noteiktajā kārtībā.
19. Šā likuma 
43.panta
 otrās daļas 10. un 11.punktā minētie atvaļināšanas nosacījumi nav attiecināmi uz
karavīriem, kuri uzsākuši dienestu līdz 2010.gada 31.decembrim, ja šie atvaļināšanas nosacījumi radušies saistībā ar
noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts līdz 2013.gada 31.martam.
(
21.10.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
07.02.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
12.03.2013.
)
20. Šā likuma 
32.
2
 pantā
 paredzētie dienesta pakāpju piešķiršanas nosacījumi attiecībā uz nepieciešamību
pabeigt kareivja speciālista pamatkursu vai citus tam pielīdzinātus kursus, instruktora speciālista kursu vai citus tam
pielīdzinātus kursus karavīriem, kas pieņemti aktīvajā dienestā pirms tādu grozījumu spēkā stāšanās, kuri ievieš
kareivja speciālista un instruktora speciālista amatu, piemērojami ar 2016.gada 1.jūliju.
(
12.09.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.02.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
24.03.2015.
)
21. Grozījums šā likuma 
17.
1
 pantā
 par tā papildināšanu ar piekto daļu (par jaunsargu tiesībām saņemt apmaksātu
veselības aprūpi) stājas spēkā 2016.gada 1.janvārī. Ministru kabinets līdz 2015.gada 31.decembrim izdod šā likuma
17.
1
 panta
 piektajā daļā minētos noteikumus.
(
19.02.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.03.2015.
)
22. Šā likuma 
41.panta
 pirmās daļas 3.punktā militārā dienesta pildīšanai paredzētais karavīra maksimālais
vecums profesionālajā dienestā nav attiecināms uz leitnantiem, kuriem šī dienesta pakāpe piešķirta līdz šā punkta
grozījuma spēkā stāšanās dienai un kuri nav izteikuši vēlmi turpināt profesionālo dienestu atbilstoši jaunajiem
nosacījumiem. Šiem karavīriem maksimālais vecums profesionālajā dienestā leitnanta pakāpē ir 35 gadi.
(
19.02.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.03.2015.
)
23. Tiem jaunākajiem virsniekiem speciālistiem, kuri maģistra grādu tiesību zinātnēs ir ieguvuši pirms šā likuma
grozījuma par 
32.
1
 panta trešās daļas izslēgšanu spēkā stāšanās, dienēšanas laiku kārtējās dienesta pakāpes
iegūšanai samazina par vienu gadu.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
24. Šā likuma 
33.
 panta pirmās daļas 9. un 10. punktā paredzētie dienesta pakāpes nosacījumi attiecībā uz divu
un triju gadu nodienēšanu esošajā dienesta pakāpē karavīriem, kuri pieņemti aktīvajā dienestā pirms šo grozījumu
spēkā stāšanās, piemērojami ar 2018. gada 1. janvāri.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
25. Šā likuma 
16.
 panta 2.
1
 daļa stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī. Ministru kabinets līdz 2018. gada
31. decembrim izdod šā likuma 
16.
 panta 2.
1
 daļā minētos noteikumus.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
26. Šā likuma
 XIV nodaļa
 stājas spēkā vienlaikus ar Administratīvās atbildības likumu.
(
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
)
35
/
36
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums stājas spēkā 2002.gada 1.jūlijā.
Likums Saeimā pieņemts 2002.gada 30.maijā.
Valsts prezidentes vietā
Saeimas priekšsēdētājs J.Straume
Rīgā 2002.gada 18.jūnijā
27. Ministru kabinets līdz 2020. gada 1. janvārim izdod šā likuma 
45.
 panta pirmajā daļā paredzētos noteikumus.
(
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
)
28. Grozījums šā likuma 
4.
 panta trešajā daļā par vārdu "kā arī viņam nevar piemērot disciplinārsodu — arestu"
izslēgšanu, grozījums šā likuma 
6.
 pantā par tā izteikšanu jaunā redakcijā un grozījumi par šā likuma 
9.
 panta otrās
daļas un 
75.
 panta izslēgšanu stājas spēkā vienlaikus ar Militārās disciplināratbildības likumu.
(
05.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
)
29. Grozījums attiecībā uz šā likuma 
17.
1
 panta pirmās, trešās, ceturtās un piektās daļas izslēgšanu stājas spēkā
vienlaikus ar likumu par valsts aizsardzības mācību un Jaunsardzi.
(
05.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.12.2020.
)
30. Šā likuma 
44.
 panta 4.
2
 daļā minētajiem karavīriem, kuri no 
2015.
 gada 
1.
 janvāra līdz minētās panta daļas
spēkā stāšanās dienai ir atmaksājuši mācību izdevumus vai to daļu un ir no jauna nodienējuši ne mazāk kā piecus
gadus, atmaksā viņu samaksātos mācību izdevumus.
(
09.12.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.01.2022.
)
31. Darbinieki, kuri neatbilst šā likuma 
60.
1
 pantā noteiktajām veselības stāvokļa prasībām vai nav apguvuši
militāro darbinieku pamatapmācību, ir tiesīgi pildīt militārā darbinieka amata pienākumus ne ilgāk kā līdz 
2024.
 gada
1.
 janvārim, un uz šiem darbiniekiem nav attiecināmi 
60.
1
 panta nosacījumi par darba dienas ilgumu, formas tērpa
valkāšanu, dalību militārajās mācībās, atrašanos daļējā valsts apgādībā un karavīra uzturdevas vai tās
kompensācijas piešķiršanu. Ar darbiniekiem, kuri neatbilst šā likuma 
60.
1
 pantā noteiktajām veselības stāvokļa
prasībām vai nav apguvuši militāro darbinieku pamatapmācību, izbeidz darba tiesiskās attiecības ar 2024. gada
1. janvāri saistībā ar neatbilstību amatam izvirzītajām obligātajām prasībām attiecībā uz profesionālām spējām vai
veselības stāvokli.
(
21.04.2022
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2022.
)
36
/
36