Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 91,
18.06.2003.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 14, 24.07.2003.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
29.05.2003.
Stājas spēkā: 
01.08.2003.
Attēlotā redakcija:
 01.11.2019. - 31.12.2019.
Grozījumi:
22.12.2005. likums / LV, 1, 03.01.2006.; Ziņotājs, 2, 26.01.2006. / Stājas spēkā 17.01.2006.
22.12.2005. likums / LV, 1, 03.01.2006.; Ziņotājs, 2, 26.01.2006. / Stājas spēkā 17.01.2006.
22.03.2007. likums / LV, 56, 04.04.2007.; Ziņotājs, 9, 10.05.2007. / Stājas spēkā 18.04.2007.
22.03.2007. likums / LV, 56, 04.04.2007.; Ziņotājs, 9, 10.05.2007. / Stājas spēkā 18.04.2007.
15.05.2008. likums / LV, 82, 28.05.2008.; Ziņotājs, 13, 10.07.2008. / Stājas spēkā 11.06.2008.
15.05.2008. likums / LV, 82, 28.05.2008.; Ziņotājs, 13, 10.07.2008. / Stājas spēkā 11.06.2008.
14.10.2010. likums / LV, 174, 03.11.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
15.12.2011. likums / LV, 204, 29.12.2011. / Stājas spēkā 01.01.2012.
10.01.2013. likums / LV, 13, 18.01.2013. / Stājas spēkā 21.01.2013.
19.09.2013. likums / LV, 193, 03.10.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
22.05.2014. likums / LV, 108, 04.06.2014. / Stājas spēkā 18.06.2014.
22.09.2016. likums / LV, 197, 11.10.2016. / Stājas spēkā 12.10.2016.
30.03.2017. likums / LV, 75, 12.04.2017. / Stājas spēkā 26.04.2017.
09.11.2017. likums / LV, 231, 22.11.2017. / Stājas spēkā 06.12.2017.
03.10.2019. likums / LV, 212, 18.10.2019. / Stājas spēkā 01.11.2019.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Jūras kodekss
A sadaļa 
Vispārīgie noteikumi
I nodaļa 
Jūras kodeksa piemērošanas vispārīgie noteikumi
1.pants. Jūras kodeksa darbība
Jūras kodekss (turpmāk — kodekss) regulē administratīvās un privāttiesiskās attiecības, kas rodas starp tiesību
subjektiem ar jūrlietām saistīto tiesisko attiecību jomā.
1.
1
 pants. Kuģis
Kuģis, ja šajā kodeksā nav noteikts citādi, ir kuģošanas līdzeklis — inženiertehniska ierīce, kas konstruktīvi
paredzēta kuģošanai. Kuģa tiesības un pienākumus īsteno kuģa īpašnieks, kuģa kapteinis, kā arī operators vai
fraktētājs.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
1
/
86
2.pants. Kodeksa piemērošana
(1) Šo kodeksu piemēro visiem kuģiem, kas atrodas Latvijas jurisdikcijā esošajos ūdeņos (turpmāk — Latvijas
ūdeņi), visiem Latvijas kuģiem, kā arī citiem tiesību subjektiem, kas saistīti ar Latvijas kuģiem vai kuģošanu Latvijas
ūdeņos, ja šajā kodeksā nav noteikts citādi.
(2) Šis kodekss neattiecas uz karakuģiem un to personālu, ja šajā kodeksā vai citos normatīvajos aktos nav
noteikts citādi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
18.06.2014.
)
3.pants. Starptautisko tiesību normu un citu Latvijas normatīvo aktu piemērošana
(1) Ja Latvijai saistošas starptautisko tiesību normas paredz citādus noteikumus nekā tos, kas ietverti šajā
kodeksā un citos Latvijas normatīvajos aktos, piemēro starptautisko tiesību normas.
(2) Citus Latvijas normatīvos aktus piemēro tādos ar jūrlietām saistītos jautājumos, kurus neregulē šis kodekss.
II nodaļa 
Kuģa valstiskā piederība
4.pants. Valstiskās piederības nosacījumi
(1) Kuģi uzskata par Latvijas kuģi, ja tas ir reģistrēts valsts akciju sabiedrības "Latvijas Jūras administrācija"
(turpmāk — Latvijas Jūras administrācija) Latvijas Kuģu reģistrā (turpmāk — Kuģu reģistrs) vai valsts akciju
sabiedrības "Ceļu satiksmes drošības direkcija" (turpmāk — Ceļu satiksmes drošības direkcija) reģistrā.
(2) Latvijas kuģu valstiskās piederības pazīmes ir:
1) Latvijas valsts karogs;
2) valsts reģistrācijas numurs;
3) izsaukuma signāls;
4) Starptautiskās burāšanas federācijas piešķirtais Latvijas Republikas jahtu nacionālais simbols "LAT" un
Latvijas Jūras administrācijas piešķirtais cipars vai ciparu kombinācija, izņemot šā kodeksa 
8.
2
 panta pirmās
daļas 2. punktā minētās sporta buru jahtas, kurām ciparu vai ciparu kombināciju piešķir saskaņā ar attiecīgās
sporta jahtas starptautiskās klases noteikumiem;
5) pieraksta osta.
(3) Kuģis ir atbrīvots no šā panta otrajā daļā minēto pazīmju vai kādas no pazīmēm izmantošanas, ja tam par
pamatu ir tehnisks iemesls vai kuģa konstrukcija.
(4) 
(Izslēgta ar 
10.01.2013
. likumu)
(
22.12.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.01.2013.
 un 
30.03.2017
. likumu, kas stājas spēkā
26.04.2017.
)
5.pants. Nosacījumi kuģu tehniskajai vadībai
(1) Latvijā reģistrētam tiesību subjektam (komersants, biedrība, kooperatīvā sabiedrība u.c.), kā arī Latvijas
pilsonim, nepilsonim vai personai, kura Latvijā saņēmusi uzturēšanās atļauju, reģistrācijas apliecību vai pastāvīgās
uzturēšanās apliecību, piederošu kuģi, kas pakļauts Starptautiskā drošas kuģu ekspluatācijas un piesārņošanas
novēršanas vadības kodeksa (turpmāk — ISM kodekss) prasībām, reģistrē Kuģu reģistrā ar nosacījumu, ka tā tehnisko
vadību veic kuģa īpašnieks vai uz šā kodeksa 
13.pantā
 minētā kuģa menedžmenta līguma pamata īpašnieks uzdod to
veikt Latvijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī reģistrētai juridiskajai personai.
2
/
86
(2) Ārvalstniekam piederošu kuģi, kas pakļauts ISM kodeksa prasībām, reģistrē Kuģu reģistrā ar nosacījumu, ka tā
tehnisko vadību uz šā kodeksa 
13.pantā
 minētā kuģa menedžmenta līguma pamata veic Latvijā reģistrēta juridiskā
persona.
Ja kuģa īpašnieks ir reģistrēts Eiropas Savienības dalībvalstī vai ir Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonis, kuģa
tehnisko vadību uz menedžmenta līguma pamata var veikt arī Eiropas Savienības dalībvalstī reģistrēta juridiskā
persona.
(3) Persona, kura veic šā panta pirmajā un otrajā daļā minēto kuģu tehnisko vadību, ir sertificēta atbilstoši ISM
kodeksa prasībām, un to sertificējusi Latvijas Jūras administrācija vai Latvijas Jūras administrācijas atzīta organizācija
(klasifikācijas sabiedrība).
(4) Kuģi, kurš nav pakļauts ISM kodeksa prasībām, reģistrē Kuģu reģistrā bez nosacījumiem par tā tehnisko
vadību. Ceļu satiksmes drošības direkcijas reģistrā kuģi reģistrē bez nosacījumiem par tā tehnisko vadību.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
6.pants. Kuģa vārds
(1) Katram Kuģu reģistrā reģistrētam kuģim ir vārds, kuru izvēlas tā īpašnieks. Kuģa vārds var sastāvēt no viena vai
diviem vārdiem vai vārda un ciparu kombinācijas, un tam jābūt skaidri atšķiramam no pārējo attiecīgajā kuģu reģistra
grāmatā reģistrēto kuģu vārdiem. Kuģa vārda rakstībā lietojami vienīgi latviešu vai latīņu alfabēta burti, un tas nedrīkst
būt pretrunā ar labiem tikumiem. Kuģiem, kas pieder vienam un tam pašam īpašniekam, var būt vienāds vārds vienas
kuģu reģistra grāmatas ietvaros, ja tas tiek papildināts ar atšķirīgu ciparu. Kuģu reģistrā reģistrētajām zvejas laivām, šā
kodeksa 
8.
2
 panta pirmās daļas 2. punktā minētajām sporta buru jahtām un Ceļu satiksmes drošības direkcijas
reģistrā reģistrētajiem kuģiem vārds nav obligāts.
(2) Kuģa īpašniekam ir tiesības lūgt reģistrēt Kuģu reģistrā kuģa vārda maiņu. Ja kuģim ir hipotekārie kreditori vai
citi reģistrēto tiesību turētāji, kuģa vārdu var mainīt tikai ar minēto kreditoru vai tiesību turētāju piekrišanu.
(3) Noslēdzot kuģa pirkšanas vai būvēšanas līgumu, kuģa ieguvējs vai būvētājs var rezervēt kuģa vārdu, iesniedzot
Latvijas Jūras administrācijai attiecīgu iesniegumu. Kuģa vārdu Kuģu reģistrā pēc ieinteresētās personas lūguma uz
laiku līdz vienam gadam var rezervēt arī citos gadījumos. Vārdam, kas rezervēts Kuģu reģistrā kā kuģa vārds, ir tāda
pati tiesiskā aizsardzība kā Kuģu reģistrā jau reģistrētam kuģa vārdam.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.03.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
26.04.2017.
)
7.pants. Pieraksta osta
Pirms kuģa reģistrēšanas Kuģu reģistrā kuģa īpašnieks izvēlas kādu no Latvijas ostām kā pieraksta ostu savam
kuģim.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
B sadaļa 
Kuģu un ar to saistīto tiesību reģistrācija
III nodaļa 
Kuģu reģistrs
8.pants. Reģistrējamie kuģi
(1) Kuģu reģistrācijas mērķis ir aizsargāt ar kuģiem saistītās tiesības un nodrošināt valsts kontroli pār kuģu
atbilstību kuģošanas drošības prasībām, ja šā kodeksa 
8.
2 
panta
 trešajā daļā nav noteikts citādi.
(2) Latvijā kuģus reģistrē:
1) Kuģu reģistrā:
3
/
86
a) kravas kuģus, pasažieru kuģus, izbraukuma kuģus (kuģi, kas pārvadā mazāk par 12 pasažieriem),
speciāliem nolūkiem paredzētus kuģus (velkoņi, ledlauži, loču kuģi, glābšanas kuģi, mācību un pētnieciskie
kuģi, kabeļu licēji, gruntssmēlēji, liellaivas, palīgkuģi, peldošie celtņi u.c.) un kuģus, kuri paredzēti valsts
dienestu funkciju (valsts robežas apsardzība, vides aizsardzība, avāriju novēršana u.c.) veikšanai,
b) būvniecības stadijā esošus kuģus,
c) atpūtas kuģus — buru jahtas, kuru maksimālais garums ir lielāks par 2,5 metriem, motorjahtas, kuru
maksimālais garums ir 12 metru un vairāk, kā arī motorjahtas, kuru garums ir mazāks par 12 metriem, ja tās
tiek izmantotas komercdarbībai (pasažieru pārvadāšanai u.c.),
d) zvejas kuģus un zvejas laivas, kuras tiek izmantotas rūpnieciskajā zvejā teritoriālajos ūdeņos un
ekonomiskās zonas ūdeņos;
2) Ceļu satiksmes drošības direkcijas reģistrā:
a) kuģošanas līdzekļus, kuru maksimālais garums ir mazāks par 12metriem, izņemot kuģus, kurus izmanto
komercdarbībai jūrā un ostās,
b) šādus atpūtas kuģus: ūdenssportam un atpūtai paredzētus kuģošanas līdzekļus (arī ūdens motociklus),
kuru maksimālais garums ir mazāks par 12 metriem, izņemot jahtas.
(3) Šā panta otrās daļas 2.punktā minēto kuģošanas līdzekļu reģistrācijas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(4) Latvijas kuģu tehniskās uzraudzības un klasifikācijas prasības nosaka 
Jūrlietu pārvaldes un jūras drošības
likums
.
(5) 
(Izslēgta ar 
22.12.2005
. likumu)
(6) Šā panta otrās daļas 1.punkta "a" apakšpunktā minētos kuģus reģistrē, ja reģistrācijas brīdī tie nav vecāki par
23 gadiem. Šis ierobežojums neattiecas uz kuģiem, kuri tiek izmantoti tikai kabotāžā Latvijā, pasažieru kuģiem, kuri
tiek izmantoti reisos starp Baltijas jūras ostām, un kuģiem, kuri paredzēti valsts dienestu funkciju veikšanai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005.
, 
22.03.2007.
, 
15.05.2008.
, 
10.01.2013.
, 
22.09.2016.
 un 
30.03.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
26.04.2017.
)
8.
1
 pants. Peldošās konstrukcijas
(1) Peldošā konstrukcija ir inženiertehniska ierīce, kas konstruktīvi paredzēta izmantošanai uz ūdens, bet nav
uzskatāma par kuģi šā kodeksa izpratnē.
(2) Peldošās konstrukcijas (peldošie doki, peldošās darbnīcas, peldošās degvielas uzpildes stacijas, debarkaderi,
kravas pontoni) reģistrē Kuģu reģistrā, un uz tām attiecināmas normas, kas piemērojamas kuģiem saskaņā ar Latvijas
normatīvajiem aktiem.
(3) Tādu peldošo konstrukciju reģistrācija, kuras paredzētas noteiktu darbu veikšanai uz ūdens, bet nav šā panta
otrajā daļā minētās konstrukcijas, nav obligāta. Šādas peldošās konstrukcijas, ja to ūdensizspaids bez kravas ir
lielāks par 10 tonnām, pamatojoties uz īpašnieka iesniegumu, var reģistrēt Kuģu reģistrā, ja tās pilnīgi izvietotas
Latvijas teritorijā. Šādas reģistrācijas vienīgais mērķis ir aizsargāt ar peldošajām konstrukcijām saistītās tiesības.
Reģistrācijas gadījumā šādām konstrukcijām piemēro šā kodeksa 9., 10. (izņemot 
10.panta
 trešās daļas pirmajā
teikumā minētos nosacījumus), 
11.
, 
12.
, 
15.
, 
16.
, 
17.
, 
18.
, 
19.
, 
20.
, 
21.
, 
22.
, 
23.
, 
24.
, 
25.
, 
26.
, 
27.
, 
28.
, 
30.
, 
31.
, 
32.
,
33.
, 
34.
, 
35.
, 
36.
, 
37.
, 
41.
, 
43.
, 
45.
, 
47.
, 
48.
, 
49.
, 
50.
, 
51.
, 
52.
, 
53.
, 
54.
, 
55.
, 
56.
, 
56.
1
, 
56.
2
 un 
57.pantā
 minētos
nosacījumus.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
8.
2 
pants. Buru jahtas bez īpašuma tiesību reģistrācijas
(1) Kuģu reģistrā bez īpašuma tiesību reģistrācijas var reģistrēt:
1) buru jahtas, kuru maksimālais garums ir lielāks par 2,5 metriem, bet mazāks par 12 metriem;
4
/
86
2) sporta buru jahtas, kuru maksimālais garums ir lielāks par 2,5 metriem un kuru klases atbilst sporta buru
jahtu klašu sarakstā minētajām klasēm. Latvijas Jūras administrācija publicē sarakstu savā mājaslapā
internetā, pamatojoties uz atzītās burāšanas sporta federācijas iesniegtajiem priekšlikumiem. Šajā punktā
minētās sporta buru jahtas var izmantot tikai sacensībās un treniņos diennakts gaišajā laikā, nepārsniedzot
attiecīgās sporta buru jahtu klases noteikumos paredzēto cilvēku skaitu uz jahtas.
(2) Buru jahtas reģistrāciju bez īpašuma tiesību reģistrācijas var pieteikt buru jahtas valdītājs — Latvijā reģistrēta
juridiskā persona vai viena fiziskā persona, kura ir Latvijas pilsonis vai nepilsonis.
(3) Šā panta pirmajā daļā minētās reģistrācijas vienīgais mērķis ir nodrošināt valsts kontroli pār kuģošanas drošību.
Šāda reģistrācija Kuģu reģistrā nenodibina un neietekmē ar kuģi saistītās tiesības. Buru jahtai bez īpašuma tiesību
reģistrācijas Kuģu reģistrā reģistrē nodrošinājumus un aizliegumus, pamatojoties uz tiesas nolēmumu par prasības
nodrošinājuma vai piespiedu izpildes līdzekļa piemērošanu vai normatīvajos aktos noteikto amatpersonu lēmumu.
(4) Šajā pantā minēto buru jahtu valdītājiem ir šā kodeksa 
1.
1
, 
6.
, 
7.
, 
10.
, 
12.
, 
17.
, 
33.
, 
37.
, 
41.
, 
43.
, 
48.
, 
50.
, 
53.
,
55.
, 
57.
, 
268.
, 
269.
, 
270. 
un 
333.
 pantā noteiktie kuģa īpašnieka pienākumi un tiesības.
(5) Kuģošana ar šajā pantā noteiktajā kārtībā reģistrētām buru jahtām ir atļauta Latvijas iekšējos ūdeņos, kas
atrodas no jūras krasta līnijas uz sauszemes pusi, un 3000 metru platā joslā no krasta līnijas uz jūras pusi Rīgas jūras
līča un Baltijas jūras Latvijas Republikas piekrastes daļā.
(6) Saskaņā ar šo pantu reģistrētai buru jahtai var reģistrēt īpašuma tiesības, pamatojoties uz šā kodeksa
16.
 panta otrajā daļā noteiktajiem dokumentiem.
(7) Šajā pantā noteikto kuģošanas līdzekļu reģistrācijas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(
30.03.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.04.2017.
)
9.pants. Kuģu reģistra vešanas kārtība
(1) Kuģu reģistrs ir elektroniska datu bāze, kurā elektroniski tiek uzturētas kuģu reģistra grāmatas. Kuģu reģistru
ved ar likumu tam pilnvarota Latvijas Jūras administrācija. Reģistriem kuģu reģistra grāmatās ir publiska ticamība.
(2) Kuģu reģistrā ir iekļautas sešas kuģu reģistra grāmatas, kurās reģistrē:
1) pirmajā — šā kodeksa 
8.panta
 otrās daļas 1.punkta "a" apakšpunktā minētos kuģus, 
8.
1
 pantā
 minētās
peldošās konstrukcijas un 
29.panta
 otrajā daļā minētās nostiprinātās iekārtas;
2) otrajā — kuģus, pamatojoties uz noslēgtajiem berbouta līgumiem;
3) trešajā — kuģu apgrūtinājumus;
4) ceturtajā — šā kodeksa 
8.panta
 otrās daļas 1.punkta "b" apakšpunktā minētos kuģus un 
29.panta
 pirmajā
daļā minētās nostiprinātās iekārtas;
5) piektajā — šā kodeksa 
8.panta
 otrās daļas 1.punkta "c" apakšpunktā minētos kuģus;
6) sestajā — šā kodeksa 
8.panta
 otrās daļas 1.punkta "d" apakšpunktā minētos kuģus.
(3) Katram Kuģu reģistrā reģistrētam kuģim iekārto kuģa lietu, kurā glabājami visi dokumenti, kas attiecas uz šo
kuģi.
(4) Ikvienam ir tiesības iepazīties ar ierakstiem kuģu reģistru grāmatās. Pēc attiecīga rakstveida iesnieguma
iesniegšanas ikvienam ir tiesības saņemt izrakstu no Kuģu reģistra. Izraksta pareizība apliecināma ar Latvijas Jūras
administrācijas struktūrvienības — Kuģu reģistra — amatpersonas (turpmāk — kuģu reģistrators) parakstu un zīmogu
ar Latvijas valsts mazā ģerboņa attēlu un uzrakstu "LATVIJAS KUĢU REĢISTRS" latviešu un angļu valodā.
(5) Ministru kabinets nosaka Kuģu reģistra un kuģu lietu vešanas kārtību, prasības, kas attiecas uz kuģu reģistra
grāmatās ierakstāmo informāciju, kā arī izrakstā no Kuģu reģistra iekļaujamās informācijas apjomu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005.
, 
22.03.2007.
, 
15.05.2008.
 un 
10.01.2013
. likumu, kas stājas spēkā
21.01.2013.
)
5
/
86
10.pants. Iesniedzamie dokumenti
(1) Latvijas Jūras administrācijai iesniedzami dokumenti, kas ir par pamatu kuģa reģistrācijai Kuģu reģistrā.
Ministru kabinets nosaka, kādi dokumenti iesniedzami un kādā kārtībā tie apliecināmi, lai kuģi reģistrētu Kuģu
reģistrā, kādus dokumentus izsniedz Latvijas Jūras administrācija, apstiprina veidlapu paraugus. Notariālā akta kārtībā
sastādāma hipotekārā kreditora piekrišana kuģa hipotēkas dzēšanai, kā arī iesniegums par kuģa izslēgšanu no Kuģu
reģistra, izņemot šā kodeksa 
12.panta
 ceturtajā daļā minēto gadījumu.
(2) Iesniegtie dokumenti glabājas attiecīgā kuģa lietā. Ja reģistrācija jāveic steidzami, var izmantot faksa vai
elektroniskā pasta dokumentu kopijas, saņemot no iesniedzēja garantijas vēstuli, ka oriģināli tiks iesniegti tūlīt pēc to
saņemšanas, bet ne vēlāk kā 10 dienu laikā no kopijas nosūtīšanas dienas.
(3) Lai kuģi reģistrētu Kuģu reģistrā, tā tehniskajam stāvoklim un aprīkojumam attiecībā uz kuģošanas drošību,
cilvēku dzīvības, veselības un vides aizsardzību jāatbilst Latvijai saistošu starptautisko tiesību normu un Latvijas
normatīvo aktu prasībām. Kuģa tehniskās pārbaudes kārtību un maksas pakalpojumu tarifus nosaka 
Jūrlietu pārvaldes
un jūras drošības likumā
 noteiktajā kārtībā.
(4) Katru kuģi, kas minēts šā kodeksa 
8.panta
 otrās daļas 1.punktā, un 
8.
1
 panta
 otrajā daļā minētās peldošās
konstrukcijas piesaka reģistrēšanai Kuģu reģistrā mēneša laikā no dienas, kad noslēgts līgums par kuģa
atsavināšanu, vai no dienas, kad kuģis izslēgts no citas valsts kuģu reģistra, vai no berbouta līguma noslēgšanas
dienas, vai no dienas, kad likumīgā spēkā stājies tiesas spriedums, ar kuru ieguvējam atzītas īpašuma tiesības, vai no
dienas, kad izdots dokuments, kas apliecina mantinieka tiesības iegūt īpašumā kuģi mantošanas ceļā, vai no būvētāja
sertifikāta izdošanas dienas.
(
22.12.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.03.2007.
, 
10.01.2013.
, 
22.05.2014.
 un 
22.09.2016
.
likumu, kas stājas spēkā 
12.10.2016.
)
11.pants. Kārtība, kādā kuģi reģistrē Kuģu reģistrā un izsniedz kuģa apliecības
(1) Kuģi, izņemot šā kodeksa 
8.
2
 pantā minētās buru jahtas, reģistrē Kuģu reģistrā, pamatojoties uz:
1) dokumentiem, kas ir par pamatu īpašuma tiesību iegūšanai uz kuģi;
2) berbouta līgumu;
3) valsts iestādes izsniegtu izziņu, kas apliecina, ka kuģis ir attiecīgās valsts institūcijas bilancē.
(2) Ja kuģis ir valsts īpašums, tas reģistrējams Kuģu reģistrā uz valsts vārda attiecīgās valsts institūcijas personā.
(3) Pēc kuģa reģistrēšanas Kuģu reģistrā kuģa īpašniekam izsniedz kuģa īpašuma apliecību un reģistrācijas
apliecību, kā arī citas apliecības saskaņā ar šā kodeksa noteikumiem. Šā kodeksa 
8.
1
 panta
 trešajā daļā minēto
peldošo konstrukciju un 
29.panta
 otrajā daļā minēto nostiprināto iekārtu īpašniekiem izsniedz tikai īpašuma apliecību.
Šā kodeksa 
8.
2
 panta pirmās daļas 1. punktā minētajam buru jahtas valdītājam izsniedz dokumentu, kas apliecina
buru jahtas tehniskos datus un tās reģistrāciju Kuģu reģistrā, bet sporta buru jahtas valdītājam — uzlīmi, kas apliecina
konkrētās jahtas atbilstību sporta buru jahtai un tās reģistrāciju Kuģu reģistrā. Šā kodeksa 
8.
 panta otrās daļas
1. punkta "d" apakšpunktā minēto zvejas laivu īpašniekiem izsniedz tikai reģistrācijas apliecību.
(4) Ja kuģis tiek reģistrēts Kuģu reģistrā uz berbouta līguma pamata, kuģa reģistrācijas apliecību izsniedz berbouta
fraktētājam, bet īpašuma apliecību neizsniedz.
(5) Ja kuģis neatbilst šā kodeksa 
10.panta
 trešās daļas prasībām, to nereģistrē Kuģu reģistrā, izņemot kuģi, kas
atrodas Latvijas Republikā un pieder Eiropas Savienībā reģistrētai juridiskajai personai, Eiropas Savienības dalībvalsts
pilsonim, Latvijas nepilsonim vai personai, kura Latvijā saņēmusi uzturēšanās atļauju, reģistrācijas apliecību vai
pastāvīgās uzturēšanās apliecību. Šādā gadījumā kuģa īpašniekam kuģa reģistrācijas apliecību izsniedz, kad ir
novērstas kuģa neatbilstības izvirzītajām prasībām.
(6) Lēmumu par kuģa reģistrēšanu Kuģu reģistrā vai atteikumu reģistrēt kuģi pieņem, kā arī kuģa apliecības un
citus ar kuģa un tam piederīgo tiesību reģistrāciju saistītos dokumentus paraksta kuģu reģistrators. Ja nepieciešams,
kuģa apliecību kopijas pēc saskaņošanas ar kuģu reģistratoru apstiprina attiecīgā Latvijas konsulārā amatpersona
ārzemēs.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.03.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
26.04.2017. 
6
/
86
Grozījums par trešās daļas papildināšanu ar teikumu, kas paredz, ka šā kodeksa 
8. panta
 otrās daļas 1. punkta "d"
apakšpunktā minēto zvejas laivu īpašniekiem izsniedz tikai reģistrācijas apliecību stājas, spēkā 01.01.2018. Sk.
Pārejas noteikumu 20. punktu)
12.pants. Kuģa izslēgšana no Kuģu reģistra un dokumentu derīgums
(1) Kuģi izslēdz no Kuģu reģistra, pamatojoties uz kuģa īpašnieka iesniegumu, ja:
1) kuģis gājis bojā;
2) noticis jūras negadījums, kurā kuģis guvis ievērojamus bojājumus, un kuģa īpašnieks nolēmis kuģi
neatjaunot;
3) kuģis ir pazudis bez vēsts;
4) izbeigta kuģa ekspluatācija;
5) kuģis tiek pārreģistrēts citas valsts kuģu reģistrā.
(2) Kuģa īpašniekam ir pienākums dokumentus, kas ir par pamatu kuģa izslēgšanai no Kuģu reģistra, iesniegt
sešu mēnešu laikā no dienas, kad iestājušies šā panta pirmās daļas 1., 2., 3. un 4.punktā minētie apstākļi. Ja kuģis
tiek pārreģistrēts citas valsts kuģu reģistrā, tad pirms tam tas jāizslēdz no Kuģu reģistra. Kuģa īpašniekam ir
pienākums pildīt visas saistības pret Latvijas Jūras administrāciju līdz brīdim, kad kuģis tiek izslēgts no Kuģu reģistra.
Izslēdzot kuģi no Kuģu reģistra, kuģa īpašniekam izsniedz apliecību par kuģa izslēgšanu no Kuģu reģistra.
(3) Kuģu reģistrators anulē visas kuģa apliecības un izslēdz kuģi no Kuģu reģistra, ja tiek konstatēts, ka:
1) kuģis jau ir reģistrēts citas valsts kuģu reģistrā;
2) tiek slēptas kuģa valstiskās piederības pazīmes;
3) attiecībā uz kuģi netiek ievērotas Latvijai saistošo starptautisko tiesību normu un Latvijas normatīvo tiesību
aktu prasības.
(3
1
) Kuģi, izņemot šā panta trešajā daļā noteiktajos gadījumos, var izslēgt no Kuģu reģistra tikai pēc tam, kad ir
samaksāta kalendāra gada un iepriekšējo kalendāra gadu ietvaros aprēķinātā Latvijas kuģa uzraudzības maksa un
veikta samaksa par kuģim sniegtajiem Latvijas Jūras administrācijas pakalpojumiem. Ja kuģis no Kuģu reģistra tiek
izslēgts šā panta trešajā daļā noteiktajos gadījumos, kuģa izslēgšanas brīdī Kuģu reģistrā reģistrētajam kuģa
īpašniekam ir pienākums pēc kuģa izslēgšanas nekavējoties samaksāt kalendāra gada un iepriekšējo kalendāra gadu
ietvaros aprēķināto Latvijas kuģa uzraudzības maksu un veikt samaksu par kuģim sniegtajiem Latvijas Jūras
administrācijas pakalpojumiem.
(4) Kuģi, kas reģistrēts Kuģu reģistrā, pamatojoties uz berbouta līgumu, izslēdz no Kuģu reģistra uz berbouta
fraktētāja iesnieguma pamata. Kuģi var izslēgt arī uz kuģa īpašnieka iesnieguma pamata, ja ir notecējis berbouta
līguma termiņš vai šādas tiesības kuģa īpašniekam ir paredzētas berbouta līgumā, vai berbouta līgums tiek izbeigts
līgumā noteiktajā kārtībā. Kuģu reģistratoram ir tiesības izslēgt no Kuģu reģistra kuģi, kas tajā reģistrēts, pamatojoties
uz berbouta līgumu, arī tad, ja iesniegums nav saņemts, bet ir notecējis berbouta līguma termiņš un uz tā pamata
izdoto reģistrācijas apliecību derīguma termiņš. Izslēdzot kuģi no Kuģu reģistra, kuģa berbouta fraktētājam vai kuģa
īpašniekam izsniedz apliecību par kuģa izslēgšanu no Kuģu reģistra.
(4
1
) 
(Izslēgta ar 
10.01.2013
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
10.01.2013
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005.
, 
22.03.2007.
, 
15.05.2008.
, 
10.01.2013.
 un 
09.11.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
06.12.2017.
)
13.pants. Berbouta līgums un kuģa menedžmenta līgums
(1) Berbouta līgums ir kuģa īpašnieka un berbouta fraktētāja vienošanās par kuģa faktiskā valdījuma nodošanu
berbouta fraktētājam uz līgumā noteikto termiņu, kurā kuģim ir paralēla reģistrācija Latvijā un ārvalstī. Lai Latvijā
7
/
86
reģistrētu kuģi, pamatojoties uz berbouta līgumu, berbouta fraktētājam jābūt Latvijā reģistrētai fiziskajai vai juridiskajai
personai.
(2) Latvijā var reģistrēt ārvalstī reģistrētu kuģi saskaņā ar berbouta līgumu, ja kuģa reģistrēšana Kuģu reģistrā
paredzēta noslēgtajā berbouta līgumā. Šādas reģistrācijas laikā kā kuģa valstiskās piederības pazīmes drīkst izmantot
tikai šā kodeksa 
4.panta
 otrajā daļā noteiktās pazīmes.
(3) Kuģa menedžmenta līgums ir kuģa īpašnieka un kuģa operatora vienošanās par kuģa tehnisko vadību, kurā
obligāti iekļaujams noteikums par kuģa tehniskās vadības (tā ietver drošu kuģa pārvaldi atbilstoši ISM kodeksa
prasībām) nodošanu kuģa operatoram uz laiku, kamēr kuģis ir reģistrēts Kuģu reģistrā.
(4) Kuģu reģistrā uz berbouta līguma pamata reģistrētam ārvalsts kuģim piemēro Latvijas normatīvo aktu prasības
par kuģa karoga valsts uzraudzības īstenošanu.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
14.pants. Karoga pagaidu maiņa
Ja, pamatojoties uz berbouta līgumu, Latvijā reģistrētam kuģim atļauts uz laiku braukt zem citas valsts karoga vai
arī citā valstī reģistrētam kuģim atļauts uz laiku braukt zem Latvijas karoga, attiecībā uz šo kuģi ievēro šādus
noteikumus:
1) atzīstot reģistrētās kuģa hipotēkas un citas tiesības, piemēro kuģa hipotēku reģistrācijas valsts normatīvos
aktus;
2) Kuģu reģistrā ieraksta valsti, zem kuras karoga kuģim atļauts uz laiku braukt, vai kuģa sākotnējās
reģistrācijas valsti, ja kuģim atļauts uz laiku braukt zem Latvijas karoga;
3) Latvijas kuģim nedrīkst dot atļauju uz laiku braukt zem citas valsts karoga, ja nav dzēstas visas reģistrētās
kuģa hipotēkas un citas tiesības vai ja nav saņemta visu hipotekāro kreditoru un citu apgrūtinājumu turētāju
piekrišana;
4) tiesu izpildītājs paziņojumu par kuģa piespiedu pārdošanu (izsoli) nosūta arī par kuģu reģistrāciju atbildīgajai
tās valsts institūcijai, zem kuras karoga kuģim atļauts uz laiku braukt;
5) pēc tam, kad izsniegta šā kodeksa 
56.panta
 trešajā daļā minētā kuģa izslēgšanas apliecība, kuģu
reģistrators pēc pircēja lūguma izsniedz apliecību par to, ka kuģim, kuram bija atļauts uz laiku braukt zem
Latvijas karoga, šīs tiesības anulētas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
17.01.2006.
)
IV nodaļa 
Ar kuģi saistīto tiesību nodibināšana
15.pants. Kuģis un ar to saistītās tiesības
(1) Kuģi un ar to saistītās tiesības, kā arī šo tiesību pārgrozījumus un dzēsumus reģistrē Kuģu reģistrā. Ar kuģi
saistītās tiesības ir īpašuma tiesības uz kuģi, kā arī šo tiesību nodrošinājumi un aprobežojumi.
(2) Kuģu reģistrā obligāti reģistrē īpašuma tiesības uz kuģi, hipotēkas, šo tiesību nodrošinājumus un aizliegumus.
Ja kuģis Kuģu reģistrā ir reģistrēts, pamatojoties uz berbouta līgumu, ar kuģi saistītās tiesības (izņemot berbouta
līgumu), kā arī šo tiesību pārgrozījumus, dzēsumus, nodrošinājumus, aprobežojumus un aizliegumus reģistrē kuģa
pamatreģistrācijas valsts reģistrā.
(3) Ar kuģi saistītās tiesības kā lietu tiesības ir nodibinātas un saistošas trešajām personām tikai pēc šo tiesību
reģistrēšanas Kuģu reģistrā. Ja kuģa reģistrācija ir veikta steidzamā kārtā, izmantojot faksa vai elektroniskā pasta
dokumentu kopijas, jaunas tiesības netiek reģistrētas līdz dokumentu oriģinālu saņemšanai un to atbilstības
pārbaudei.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
8
/
86
16.pants. Īpašuma tiesības uz kuģi
(1) Par kuģa īpašnieku atzīstama persona, kas par tādu reģistrēta Kuģu reģistrā un kas ir saņēmusi īpašuma
apliecību. Par šā kodeksa 
8.
 panta otrās daļas 1. punkta "d" apakšpunktā minētās zvejas laivas īpašnieku atzīstama
persona, kas par tādu reģistrēta Kuģu reģistrā un saņēmusi reģistrācijas apliecību.
(2) Pamats īpašuma tiesību iegūšanai uz kuģi ir:
1) atsavināšanas līgums un kuģa nodošanas un pieņemšanas akts;
2) dokuments, kas apliecina tiesības iegūt kuģi īpašumā mantošanas ceļā, uz kuras pamata mantinieks var
iegūt ar ieilgumu arī svešas lietas, kas ietilpst mantojumā;
3) likumīgā spēkā stājies tiesas nolēmums, ar kuru ieguvējam (arī personai, kura pati uzbūvējusi kuģi) atzītas
īpašuma tiesības;
4) ja uzbūvēts jauns kuģis, — būvētāja apliecinājums (sertifikāts), kurā norādīts kuģa ieguvējs;
5) citas valsts kuģu reģistra vai līdzvērtīgas iestādes izdota kuģa izslēgšanas apliecība, kurā norādītais
īpašnieks ir tiesīgs reģistrēt īpašuma tiesības Kuģu reģistrā.
(3) Lai reģistrētu Kuģu reģistrā īpašuma tiesības uz kuģi, dokumentiem, kas pievienoti iesniegumam par īpašuma
tiesību nostiprināšanu, jāapliecina šo tiesību pāreja.
(3
1
) Ja kuģis ir kopīpašums, kuģa īpašuma apliecībā norāda visus kopīpašniekus un tiem piederošās domājamās
daļas. Kuģa reģistrācijas apliecībā norāda vienu no kopīpašniekiem, kurš saskaņā ar visu kopīpašnieku rakstveida
vienošanos vienīgais ir tiesīgs pārstāvēt kopīpašniekus attiecībās ar Latvijas Jūras administrāciju. Ja kopīpašums ir
Kuģu reģistrā reģistrēta zvejas laiva, tad visu minēto informāciju norāda zvejas laivas reģistrācijas apliecībā.
(4) Ja kuģa īpašnieka reģistrētā juridiskā adrese vai deklarētās dzīvesvietas adrese nav Latvijas Republikā, kuģa
īpašniekam Latvijā ir pārstāvis tam adresēto pretenziju pieņemšanai, izpildei un saziņai ar Latvijas Jūras administrāciju.
Minētā prasība neattiecas uz kuģiem, kas tiek reģistrēti uz berbouta līguma pamata.
(5) Ministru kabinets nosaka šā panta ceturtajā daļā minētā kuģa īpašnieka pārstāvja pienākumus, kā arī minimālo
pilnvaru apjomu un tam izvirzāmās prasības.
(6) Īpašuma tiesību uz kuģi maiņu var reģistrēt tikai pēc tam, kad ir samaksāta kalendāra gada un iepriekšējo
kalendāra gadu ietvaros aprēķinātā Latvijas kuģa uzraudzības maksa un veikta samaksa par Latvijas Jūras
administrācijas sniegtajiem pakalpojumiem.
(
22.12.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.01.2013.
, 
22.05.2014.
, 
30.03.2017.
 un 
09.11.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
 Grozījums par pirmās daļas papildināšanu ar teikumu, kas paredz, ka par šā
kodeksa 
8. panta
 otrās daļas 1. punkta "d" apakšpunktā minētās zvejas laivas īpašnieku atzīstama persona, kas par
tādu reģistrēta Kuģu reģistrā un saņēmusi reģistrācijas apliecību, kā arī šā kodeksa grozījums par 
3.
1
 daļas
papildināšanu ar teikumu, kas noteic, ka gadījumā, ja kopīpašums ir Kuģu reģistrā reģistrēta zvejas laiva, tad visu
minēto informāciju norāda zvejas laivas reģistrācijas apliecībā, stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 20.
punktu)
17.pants. Īpašuma tiesību atzīšana
(1) Ja iesnieguma iesniedzējs nevar iesniegt Latvijas Jūras administrācijai dokumentus, kas var būt par pamatu
īpašuma tiesību nostiprināšanai uz kuģi, tad par pamatu kuģa reģistrēšanai Kuģu reģistrā var būt tiesas spriedums, ar
kuru atzītas īpašuma tiesības.
(2) Sagatavojot lietu izskatīšanai, tiesa publicē oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis" sludinājumu, kurā uzaicina
personas, kurām ir kādi iebildumi pret prasību, iesniegt šos iebildumus tās noteiktajā termiņā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005.
 un 
22.09.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
12.10.2016.
)
18.pants. Brīvprātīgu tiesību reģistrēšana
Brīvprātīgas tiesības Kuģu reģistrā var reģistrēt tikai tad, ja šīs tiesības ir nodibinājis pats kuģa īpašnieks vai viņa
9
/
86
pilnvarota persona.
19.pants. Prioritāte
(1) Reģistrētās tiesības ir prioritāras attiecībā pret nereģistrētajām tiesībām, izņemot jūras privilēģijas.
(2) Ja pastāv strīds par reģistrēto tiesību prioritāti, prioritāte ir tām tiesībām, kuras reģistrētas pirmās. Vienlaicīgi
reģistrētām tiesībām ir vienlīdzīga prioritāte.
20.pants. Izņēmumi attiecībā uz prioritātes nosacījumiem
(1) Agrāk iegūtām nereģistrētām tiesībām ir prioritāte attiecībā pret vēlāk iegūtām reģistrētām tiesībām, ja vēlāk
iegūtās tiesības ir iegūtas brīvprātīgi un persona, kura iegūst tiesības, zina vai tai vajadzēja zināt par agrāk iegūtajām
tiesībām.
(2) Reģistrēšana neietekmē ar likumu noteiktās tiesības, ja vien likums neparedz pretējo.
(3) Apgrūtinājumiem, kas nodoti no ārvalsts kuģu reģistra saskaņā ar šā kodeksa 
44.pantu
, ir prioritāte attiecībā
pret citām tiesībām, un tie saglabā savu prioritāti saskaņā ar sākotnējo reģistrāciju ārvalsts kuģu reģistrā.
(4) Kuģa hipotēkas cesijas gadījumā cesionārs saglabā to prioritāti, kas noteikta šā kodeksa 
19.pantā
.
21.pants. Aizsardzība maksātnespējas gadījumā
Lai maksātnespējas gadījumā aizsargātu brīvprātīgi nodibinātas tiesības, tās reģistrē Kuģu reģistrā ne vēlāk kā
dienu pirms maksātnespējas procedūras uzsākšanas, izņemot gadījumus, kas minēti šā kodeksa 
20.panta
 trešajā un
ceturtajā daļā.
22.pants. Prioritāte, ja reģistrēšanā pieļauta kļūda
Ja tiesības Kuģu reģistrā ir reģistrētas kļūdaini vai nav reģistrētas 15 dienu laikā no to pieteikšanas brīža, tiesa var
noteikt, ka prioritāte tiek dota brīvprātīgi nodibinātām tiesībām, kas reģistrētas vēlāk, šādos gadījumos:
1) vēlāk reģistrēto tiesību ieguvējs darbojies godprātīgi, reģistrējot šīs tiesības Kuģu reģistrā;
2) ja vēlāk reģistrētajām tiesībām netiek dota prioritāte, kuģa īpašnieks var netaisnīgi ciest zaudējumus,
paļaujoties uz Kuģu reģistru;
3) ja vēlāk reģistrētajām tiesībām netiek dota prioritāte, kuģa īpašnieka zaudējumi var būtiski pārsniegt citas
personas zaudējumus vai tas var būtiski ietekmēt vēlāk reģistrētās tiesības.
V nodaļa 
Izslēgšana no Kuģu reģistra un noilguma termiņš
23.pants. Kuģa izslēgšana no Kuģu reģistra un apgrūtinājumu saglabāšana
(1) Kuģi nedrīkst izslēgt no Kuģu reģistra bez kuģa apgrūtinājumu turētāja rakstveida piekrišanas. Ja apgrūtinājumu
turētāja rakstveida piekrišana nav saņemta, Kuģu reģistrā izdara atzīmi par kuģa izslēgšanas iesnieguma saņemšanu,
bet kuģi no Kuģu reģistra neizslēdz. Šādā gadījumā apgrūtinājumi saglabā savu prioritāti, bet jaunas tiesības nedrīkst
reģistrēt.
(2) Ja ir saņemta šā panta pirmajā daļā minētā apgrūtinājumu turētāja rakstveida piekrišana, kuģi izslēdz no Kuģu
reģistra un kuģu reģistrators izsniedz kuģa izslēgšanas apliecību, kurā prioritārā secībā uzrādīti visi kuģa
apgrūtinājumi.
(3) Kuģa ekspluatācijas pārtraukšana uz laiku neietekmē īpašuma tiesības uz kuģi un tā apgrūtinājumus. 
10
/
86
(3) Kuģa ekspluatācijas pārtraukšana uz laiku neietekmē īpašuma tiesības uz kuģi un tā apgrūtinājumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
17.01.2006.
)
24.pants. Apgrūtinājumu dzēšana
(1) Kuģa hipotēku vai citus apgrūtinājumus no Kuģu reģistra dzēš, pamatojoties uz tiesas nolēmumu vai tiesību
turētāja rakstveida piekrišanu kuģa hipotēkas vai citu apgrūtinājumu dzēšanai.
(2) Kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) gadījumā visas kuģa hipotēkas vai citas reģistrētās tiesības, izņemot tās,
kuras ar šo tiesību turētāja piekrišanu ir pārņēmis pircējs, kā arī visas jūras privilēģijas un citi jebkura veida
apgrūtinājumi zaudē spēku attiecībā uz kuģi ar šādiem noteikumiem:
1) pārdošanas laikā kuģis atrodas Latvijā;
2) pārdošana veikta saskaņā ar normatīvajiem aktiem.
(3) Reģistrētā kuģa hipotēka un citi apgrūtinājumi zaudē spēku arī tad, ja kuģa piespiedu pārdošana veikta ārvalstīs
un šādu piespiedu pārdošanu atzīst Latvijā.
(4) Ja apgrūtinājums izslēgts kļūdaini, piemēro šā kodeksa 
22.panta
 noteikumus.
(5) Aizlieguma atzīmi attiecībā uz kuģi dzēš Civilprocesa likumā noteiktajos gadījumos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005.
 un 
15.05.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
11.06.2008.
)
25.pants. Noilguma termiņš
(1) Kuģa apgrūtinājumi uzskatāmi par spēkā neesošiem, un tos var dzēst no Kuģu reģistra, kad beidzies
apgrūtinājumu turētāja prasības noilguma termiņš, ja dokumenti, uz kuru pamata apgrūtinājumi reģistrēti Kuģu reģistrā,
neparedz citādi.
(2) Cesijas ierakstīšana attiecībā uz iepriekš nodibinātu kuģa apgrūtinājumu nepārtrauc prasības noilguma termiņu,
ja vien darījums, uz kura pamata notiek cesija, neietver apgrūtinājuma nodibināšanas nepārprotamu pārjaunojumu.
Kuģa obligācijas summas palielinājums uzskatāms par šādu nepārprotamu pārjaunojumu. Ar pārjaunojuma
ierakstīšanas datumu sākas jauns noilguma termiņš, kura ilgums ir tāds pats kā sākotnējais.
(3) Šā kodeksa 
12.panta
 pirmās daļas 1., 2. vai 3.punktā minētajos gadījumos kuģu reģistrators vienlaikus ar kuģa
izslēgšanu no Kuģu reģistra dzēš visus reģistrētos kuģa apgrūtinājumus. Ja apgrūtinājumi dzēsti kļūdaini, piemēro šā
kodeksa 
22.panta
 noteikumus.
26.pants. Kuģi, kas nav remontējami
Ja atjaunot kuģi nav lietderīgi, kuģa īpašnieks uzaicinājuma kārtībā var iesniegt tiesā pieteikumu par trešās
personas nereģistrēto tiesību dzēšanu attiecībā uz šo kuģi.
VI nodaļa 
Būvniecības stadijā esošu kuģu reģistrēšana 
Kuģu reģistrā un izslēgšana no tā
27.pants. Būvniecības stadijā esoša kuģa reģistrēšana Kuģu reģistrā
(1) Būvniecības stadijā esošu kuģi, pamatojoties uz kuģa būvniecības līgumu, var reģistrēt Kuģu reģistrā.
Būvniecības stadijā esoša kuģa reģistrēšana Kuģu reģistrā aizsargā ieguvēja tiesības no kuģa būvniecības uzsākšanas
brīža. Kuģubūvētāja paziņojums par lēmumu būvēt kuģi uz sava rēķina šā panta izpratnē uzskatāms par līdzvērtīgu
kuģa būvniecības līgumam par ieguvēja līdzekļiem.
(2) Ministru kabinets nosaka, kādi kuģi uzskatāmi par būvniecības stadijā esošiem kuģiem.
11
/
86
28.pants. Būvniecības stadijā esoša kuģa izslēgšana no Kuģu reģistra vai attiecīgās kuģu reģistra
grāmatas
(1) Būvniecības stadijā esošu kuģi izslēdz no Kuģu reģistra, pamatojoties uz būvētāja vai ieguvēja iesniegumu. Lai
kuģi, kas reģistrēts kā būvniecības stadijā esošs kuģis, pārreģistrētu citā kuģu reģistra grāmatā, tam jābūt gatavam
ekspluatācijai un jāatbilst šā kodeksa 
10.panta
 trešās daļas prasībām.
(2) Lai būvniecības stadijā esošu kuģi, kuram ir reģistrēti apgrūtinājumi, pārreģistrētu citā kuģu reģistra grāmatā,
jāiesniedz tiesību turētāja rakstveida piekrišana pārreģistrācijai. Pēc tam kad būvniecības stadijā esošs kuģis
pārreģistrēts citā kuģu reģistra grāmatā, reģistrētie apgrūtinājumi saglabā savu prioritāti.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
VII nodaļa 
Jūras dzīļu resursu ieguves iekārtas
29.pants. Nostiprinātās iekārtas un to sistēmas
(1) Nostiprinātās iekārtas, kas atrodas būvniecības stadijā un paredzētas zemūdens dabas resursu pētīšanai,
ieguvei, to uzglabāšanai vai līdzīga veida darbībām, pamatojoties uz nostiprinātās iekārtas būvniecības līgumu, pēc
īpašnieka iesnieguma var reģistrēt Kuģu reģistrā, ja šādas iekārtas tiks būvētas vai tās būvē Latvijā un ja šāda
reģistrēšana nav pretrunā ar Latvijai saistošām starptautisko tiesību normām. Nostiprināto iekārtu sistēmas,
pamatojoties uz šādu sistēmu būvniecības līgumu, var reģistrēt Kuģu reģistrā, ja šīs sistēmas tiks būvētas vai tās būvē
Latvijā.
(2) Nostiprinātās iekārtas, kuras izmanto zemūdens dabas resursu pētīšanai, ieguvei, to uzglabāšanai vai līdzīga
veida darbībām, pamatojoties uz īpašnieka iesniegumu, var reģistrēt Kuģu reģistrā, ja tās pilnīgi vai daļēji izvietotas
Latvijas teritorijā vai Latvijas kontinentālajā šelfā un ja šāda reģistrēšana nav pretrunā ar Latvijai saistošām
starptautisko tiesību normām.
(3) Nostiprinātajām iekārtām, ja nepieciešams, piemēro šīs sadaļas un šā kodeksa 
30.
, 
31. 
un 
32.panta
noteikumus. Līdz ar šādu iekārtu ieķīlāšanu var ieķīlāt arī papildierīces un iekārtas.
(4) Kuģu reģistrā reģistrētas būvniecības stadijā esošas nostiprinātās iekārtas vai nostiprināto iekārtu sistēmas var
ieķīlāt, ja šīs iekārtas vai iekārtu sistēmas ir reģistrētas atbilstoši šā panta pirmajai daļai. Šā kodeksa 
31.panta
 pirmās
daļas otrais teikums neattiecas uz nostiprinātajām iekārtām un iekārtu sistēmām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005.
 un 
10.01.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
C sadaļa 
Kuģa apgrūtinājumi un kuģa arests
VIII nodaļa 
Kuģa hipotēka
30.pants. Kuģa vai tā daļas hipotēka
(1) Ja īpašuma tiesības uz kuģi vai tā daļu reģistrētas Kuģu reģistrā, šo kuģi vai tā daļu drīkst izmantot kā
prasījuma nodrošinājumu, par to noformējot kuģa obligāciju. Kuģa vai tā daļas obligācija kļūst par kuģa hipotēku un
stājas spēkā ar brīdi, kad tā reģistrēta Kuģu reģistra apgrūtinājumu reģistrācijas grāmatā. Kuģa obligācijā iekļauj ziņas
par kuģa kreditoru un nodrošinātā prasījuma apmēru.
(2) Kuģu reģistrators reģistrē kuģu obligācijas tādā secībā, kādā tās tiek uzrādītas, uz katras obligācijas norādot
dienu un stundu, kad izdarīts attiecīgais ieraksts. Kuģa hipotekāro kreditoru prioritāti nosaka obligācijas reģistrācijas
secība Kuģu reģistra apgrūtinājumu reģistrācijas grāmatā. Prasījuma tiesību pāreja vai maiņa neietekmē kuģa
hipotēkas prioritāti. Ja uz kuģi vai tā daļu ir reģistrēta hipotēka, īpašuma tiesību maiņu var reģistrēt tikai ar hipotekārā
12
/
86
kreditora piekrišanu.
(3) Kuģa hipotekāro kreditoru uz hipotēkas pamata nevar uzskatīt par kuģa vai tā daļas īpašnieku, tāpat nevar
uzskatīt, ka hipotekārais parādnieks uz šā pamata būtu zaudējis īpašuma tiesības uz kuģi, izņemot gadījumus, kad
ieķīlāto kuģi vai tā daļu pārdod kuģa hipotēkas parāda dzēšanai.
(4) Būvniecības stadijā esošu kuģi var ieķīlāt būvētājs (ja kuģis tiek būvēts uz būvētāja rēķina), pasūtītājs (ja kuģis
tiek būvēts par pasūtītāja līdzekļiem) vai būvētājam un pasūtītājam savstarpēji vienojoties. Būvētāja un pasūtītāja kopīgi
noslēgta kuģa obligācija uzskatāma par šādas vienošanās apliecinājumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005.
 un 
10.01.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
31.pants. Būvniecības stadijā esošu kuģu ieķīlāšana
(1) Ja līgumā nav noteikts citādi, tāda kuģa ieķīlāšana, kurš atrodas būvniecības stadijā vai kurš tiks būvēts Latvijā,
attiecināma arī uz kuģa galvenajiem dzinējiem un lielākajām korpusa daļām, ja minētie dzinēji vai korpusa daļas tiek
konstruētas vai atrodas galveno kuģubūvētāju teritorijā. Ja šīs daļas būvē citi Latvijas kuģubūvētāji, var vienoties, ka
ieķīlāšana attiecas arī uz šīm daļām.
(2) Ja līgumā nav noteikts citādi, ķīlas tiesības tiek attiecinātas arī uz materiāliem un iekārtām, kas atrodas galveno
kuģubūvētāju teritorijā vai kuģu būvētavā, kur tiek konstruēti galvenie dzinēji vai jebkura cita liela korpusa daļa, ja vien
materiāli un aprīkojums ir skaidri identificējami pēc to marķējuma vai citādā veidā.
32.pants. Papildierīces
(1) Kuģa ieķīlāšana un citi apgrūtinājumi, kuri ir vai varētu tikt reģistrēti Kuģu reģistrā, attiecas arī uz katru
atsevišķu kuģa daļu un visām papildierīcēm, kas atrodas uz kuģa vai ir īslaicīgi pārvietotas citur. Uz šādām
papildierīcēm un kuģa daļām netiek nodibinātas atsevišķas tiesības. Degviela un citi patēriņa krājumi nav uzskatāmi
par šādām papildierīcēm.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikumi neattiecas uz tām papildierīcēm, kuras pieder trešajai personai, un uz kuģa
īpašnieka īrētām papildierīcēm.
IX nodaļa 
Jūras privilēģija
33.pants. Prasības, ko nodrošina jūras privilēģija
(1) Jūras privilēģija attiecībā uz kuģa īpašnieku, berbouta fraktētāju vai kuģu operatoru nodrošina prasības:
1) kas saistītas ar kuģa kapteiņa, virsnieku un citu kuģa apkalpes locekļu darbu uz kuģa, ieskaitot repatriācijas
izdevumus un par viņiem izdarāmos sociālās apdrošināšanas maksājumus;
2) sakarā ar cilvēka dzīvības zaudēšanu vai viņa veselībai nodarīto kaitējumu (ieskaitot prasības uzturlīdzekļu
piedziņai), kas radies uz ūdens vai sauszemes saistībā ar kuģa ekspluatāciju;
3) kas saistītas ar atlīdzību par kuģa glābšanu;
4) kas saistītas ar maksājumiem par ostu, kanālu un citu ūdensceļu izmantošanu un loču pakalpojumiem;
5) kas radušās kuģa darbības rezultātā un ir saistītas ar zaudējumu nodarīšanu īpašumam vai tā bojāeju,
izņemot ar kuģi pārvadātās kravas, konteineru un pasažieriem piederošo mantu zaudējumu vai tām nodarītos
bojājumus.
(2) Jūras privilēģija nenodrošina šā panta pirmās daļas 2. un 5.punktā minētās prasības, ja tās izriet:
1) no zaudējumiem, kas saistīti ar naftas vai citu bīstamu vai kaitīgu vielu pārvadāšanu pa jūru, ja normatīvie akti
paredz atbildību neatkarīgi no vainas un atbildības obligāto apdrošināšanu vai citu nodrošinājumu;
13
/
86
2) no vielu radioaktīvajām īpašībām vai radioaktīvo vielu savienojumiem ar toksiskām, eksplozīvām vai citām
bīstamām kodoldegvielām vai no bīstamiem radioaktīviem produktiem vai atkritumiem.
34.pants. Jūras privilēģiju prioritāte
(1) Jūras privilēģijas, kas noteiktas šā kodeksa 
33.pantā
, ir prioritāras attiecībā pret prasībām, kas izriet no kuģa
hipotēkas vai citiem apgrūtinājumiem. Šā kodeksa 
56.panta
 otrās daļas 1. un 2.punktā noteiktās prasības ir prioritāras
attiecībā pret šā kodeksa 
33.pantā
 noteiktajām jūras privilēģijām, kā arī saskaņā ar šo kodeksu reģistrētajām kuģu
hipotēkām un citiem apgrūtinājumiem.
(2) Ar atlīdzību par kuģa glābšanu saistītā jūras privilēģija ir prioritāra attiecībā pret tām jūras privilēģijām, kuras
radušās, pirms notika darbības, kas izraisīja prasības, kuras saistītas ar atlīdzību par kuģa glābšanu.
(3) Prasības, kas nodrošinātas ar jūras privilēģiju, kura saistīta ar atlīdzību par kuģa glābšanu, apmierina apgrieztā
secībā, ņemot vērā laiku, kad šādas jūras privilēģijas radās. Šādas jūras privilēģijas rodas tajā datumā, kad pabeigts
katrs glābšanas pasākums (operācija).
(4) Šā kodeksa 
33.pantā
 minētās jūras privilēģijas sakārto šajā pantā noteiktajā secībā, ņemot vērā šā panta otrās
daļas noteikumus. Šā kodeksa 
33.panta
 pirmās daļas 1., 2., 4. un 5.punktā noteiktās jūras privilēģijas vienas grupas
ietvaros apmierina vienlaicīgi un proporcionāli.
35.pants. Aizturējuma tiesības
(1) Aizturējuma tiesības ir jebkurai fiziskajai vai juridiskajai personai saskaņā ar 
Civillikumu
, ja kuģis atrodas
attiecīgās personas valdījumā.
(2) Aizturējuma tiesības izbeidzas, ja tiek pārtraukta kuģa atrašanās valdījumā, izņemot gadījumu, kad aizturējumu
pārtrauc kuģa arests.
(
22.12.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.01.2006.
)
36.pants. Jūras privilēģijas raksturojums
(1) Jūras privilēģija ir piesaistīta kuģim neatkarīgi no īpašuma tiesību reģistrācijas vai kuģa karoga maiņas, izņemot
šā kodeksa 
56.pantā
 noteiktos gadījumus.
(2) Ja jūras privilēģija, kas nodrošina prasību, par kuru kuģa atsavinātājs nav personiski atbildīgs, pārstāj eksistēt
vai iegūst zemāku prioritāti īpašuma tiesību pārejas gadījumā, minētais atsavinātājs ir atbildīgs kuģa kreditoram, kura
prasība nodrošināta ar jūras privilēģiju, tādā apmērā, kādā kreditors nesaņem savu prasību apmierinājumu šo īpašuma
tiesību pārejas dēļ.
37.pants. Jūras privilēģijas cesija
(1) Ar jūras privilēģiju nodrošinātas prasības cesija izraisa vienlaicīgu pašas jūras privilēģijas cesiju.
(2) Prasītājam, kura prasību nodrošina jūras privilēģija, nevar tikt cedētas tiesības uz apdrošināšanas atlīdzību, ko
kuģa īpašniekam izmaksā saskaņā ar apdrošināšanas līgumu.
X nodaļa 
Kravas privileģētās tiesības
38.pants. Ar kravas privileģētajām tiesībām nodrošinātās prasības
Ar kravas privileģētajām tiesībām tiek nodrošinātas prasības šādā secībā:
1) prasības, kas saistītas ar atlīdzību par glābšanu un vispārējās avārijas atlīdzību;
14
/
86
2) kravas pārvadātāja vai kapteiņa prasības, kas radušās, īstenojot šajā kodeksā noteiktās tiesības, slēdzot
līgumu vai citādi rīkojoties, vai uzņemoties izdevumus uz kravas īpašnieka rēķina;
3) kravas pārvadātāja prasības, kas izriet no fraktēšanas līguma tādā apmērā, kādā šādu prasību varētu celt pret
kravas saņēmēju.
39.pants. Priekšrocības
(1) Kravas privileģētajām tiesībām ir prioritāte attiecībā pret citiem kravas apgrūtinājumiem.
(2) Ar kravas privileģētajām tiesībām nodrošinātās prasības apmierina šā kodeksa 
38.pantā
 noteiktajā secībā.
Prasības, kas noteiktas vienā šā kodeksa 
38.panta
 punktā, ir savā starpā vienlīdzīgas. No prasībām, kas noteiktas šā
kodeksa 
38.panta
 1. un 2.punktā, prioritāte ir jaunākajām prasībām, ja visas šīs prasības nav izraisījis viens gadījums.
40.pants. Kravas piegāde un noilguma termiņš
(1) Kravas privileģētās tiesības pārstāj pastāvēt, ja krava ir piegādāta, ja tā tiek pārdota piespiedu kārtā vai uz
kravas īpašnieka rēķina.
(2) Ja persona, kura zina vai kurai vajadzēja zināt, ka uz kravu attiecas kravas privileģētās tiesības, piegādā kravu
bez kreditora piekrišanas, tā kļūst personiski atbildīga par prasību, izņemot to prasības daļu, kuru nevar nodrošināt ar
kravas privileģētajām tiesībām.
(3) Ja kravas saņēmējs nav personiski atbildīgs par prasību, viņš, saņemot kravu un zinot par pastāvošo prasību
attiecībā uz šo kravu, kļūst atbildīgs tādā apmērā, kādā prasība nodrošināta ar saņemtās kravas privileģētajām
tiesībām.
(4) Kravas privileģētās tiesības izbeidzas gada laikā no to rašanās brīža.
XI nodaļa 
Īpašie noteikumi, kas attiecas uz kuģa apgrūtinājumiem
41.pants. Ar kuģi saistīto tiesību pāreja
Ja prasība ir nodrošināta ar kuģa hipotēku vai jūras privilēģiju, ar kuģi saistīto tiesību pārejas gadījumā tiesību
pārņēmējs vienlaikus ar prasību pārņem arī kuģa hipotēku vai jūras privilēģiju.
42.pants. Apdrošināšana
Jūras privilēģija neattiecas uz prasībām par apdrošināšanas atlīdzību saskaņā ar apdrošināšanas līgumu. Jūras
privilēģijas turētājs nekļūst apdrošināts saskaņā ar kuģa apdrošināšanas līgumu.
43.pants. Prasības celšana
Prasību, kuru nodrošina jūras privilēģija vai kravas privileģētās tiesības, var celt pret apgrūtināto objektu vai tā
īpašnieku. Prasību, kuru nodrošina kravas privileģētās tiesības, kuģa īpašnieks nevar celt pret kuģa kapteini.
44.pants. Ārvalstīs reģistrēto apgrūtinājumu atzīšana
(1) Kuģi reģistrējot Kuģu reģistrā, iepriekšējie, ārvalstīs reģistrētie apgrūtinājumi tiek atzīti par spēkā esošiem, ja:
1) kuģa apgrūtinājumi ir ierakstīti kuģa izslēgšanas apliecībā vai līdzvērtīgā dokumentā, ko izsniedzis
iepriekšējais kuģu reģistrs;
15
/
86
2) ir iesniegtas starptautiskajos līgumos noteiktajā kārtībā apstiprinātas un legalizētas apgrūtinājumu
dokumentu kopijas.
(2) Kuģa apgrūtinājumi tiek reģistrēti Kuģu reģistrā, saglabājot to prioritāti. Ja apgrūtinājumi neatbilst prasībām, kas
noteiktas Latvijas normatīvajos aktos par kuģu reģistrāciju, kuģu reģistrators abām pusēm nosaka 60 dienas ilgu
termiņu, lai tās noformētu apgrūtinājumus atbilstoši šo normatīvo aktu prasībām. Apgrūtinājumu reģistrācija ir spēkā
līdz minētā termiņa beigām.
(3) Ārvalsts īpašniekam piederošu kuģi reģistrējot Kuģu reģistrā uz berbouta līguma pamata, iepriekšējie, ārvalstīs
reģistrētie apgrūtinājumi uz pamatreģistra izsniegto dokumentu pamata tiek tikai ierakstīti kuģa berbouta reģistrācijas
apliecībā. Tas pats attiecas uz berbouta līguma laikā pamatreģistrā reģistrētajiem apgrūtinājumiem.
(4) Īpašuma tiesības uz kuģi, kuru būvē vai kurš tiks būvēts ārvalstī, un apgrūtinājumus atzīst par spēkā esošiem,
ja šīs tiesības reģistrētas saskaņā ar tās valsts normatīvajiem aktiem, kurā kuģi būvē. Šā panta noteikumi attiecas uz
kuģiem, kuri būvēti ārvalstīs un pēc tam reģistrēti Kuģu reģistrā.
(
22.12.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.03.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
18.04.2007.
)
45.pants. Piemērojamais likums
(1) Latvijas tiesā kuģa hipotēku, jūras privilēģiju vai kuģa aizturējuma tiesības apspriež saskaņā ar šā kodeksa 
14.
,
30. 
— 
37.
, 
41. 
— 
43.
, 
55. 
un 
56.pantu
.
(2) Kuģa reģistrācijas valsts normatīvos aktus piemēro, ja tiek apspriesti jautājumi par:
1) reģistrēto apgrūtinājumu prioritāti attiecībā pret citiem reģistrētajiem apgrūtinājumiem un sekām attiecībā uz
trešo personu tiesībām un pienākumiem, izņemot šo apgrūtinājumu prioritāti attiecībā pret jūras privilēģiju un
aizturējuma tiesībām;
2) jebkuriem ar normatīvajiem aktiem noteiktiem apgrūtinājumiem kuģim, ja šo apgrūtinājumu prioritāte seko
pēc reģistrētajiem apgrūtinājumiem.
(3) Šā panta otrās daļas noteikumi attiecas arī uz būvniecības stadijā esošiem kuģiem. Aizturējuma tiesību un citu
būvējamo kuģu apgrūtinājumu prioritāte tiek apspriesta, ievērojot kuģubūves valsts normatīvos aktus.
46.pants. Piespiedu pārdošana ārvalstī
Visas jūras privilēģijas, reģistrētās hipotēkas un citi kuģa apgrūtinājumi zaudē spēku pēc kuģa piespiedu
pārdošanas ārvalstī, ja pārdošanas laikā kuģis bijis attiecīgās valsts teritorijā un pārdošana notikusi saskaņā ar šīs
valsts normatīvajiem aktiem, un ārvalsts tiesas nolēmums atzīts Latvijā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.01.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
XII nodaļa 
Kuģa arests kā jūras prasības nodrošinājuma līdzeklis
47.pants. Kuģa aresta piemērošanas vispārīgie noteikumi
(1) Civilprocesa likuma 
19. 
un 
77.nodaļas
 noteikumus kuģa arestam piemēro tiktāl, ciktāl tie nav pretrunā ar šīs
nodaļas noteikumiem.
(2) Šā kodeksa izpratnē arests nozīmē jebkuru kuģa aizturēšanu vai tā pārvietošanas aizliegumu saskaņā ar tiesas
nolēmumu, lai nodrošinātu jūras prasību. Arests nenozīmē kuģa apķīlāšanu, lai izpildītu tiesas spriedumu, vai cita
piespiedu līdzekļa izmantošanu, tajā skaitā kuģa aizturēšanu administratīvā kārtībā, īstenojot ostu valsts kontroli un
kuģošanas režīma uzraudzību Latvijas ūdeņos.
(3) Šīs nodaļas noteikumi neattiecas uz kuģu kravas, frakts, degvielas un rezerves daļu apķīlāšanu.
48.pants. Jūras prasība
16
/
86
(1) Jūras prasība ir tāda prasība, kas celta sakarā ar:
1) zaudējumiem vai bojājumiem, ko izraisa kuģa darbība;
2) cilvēka dzīvības zaudēšanu vai viņa veselībai nodarīto kaitējumu, kas radies uz ūdens vai sauszemes saistībā
ar kuģa ekspluatāciju;
3) glābšanu vai jebkuru glābšanas līgumu, arī īpašo kompensāciju par tāda kuģa vai kravas glābšanu, kas
apdraud vidi;
4) kuģa radītu kaitējumu vai kaitējuma draudiem videi (arī piekrastei) vai ar vidi saistītām interesēm; tādiem
saprātīgiem un pamatotiem pasākumiem, kas veikti, lai mazinātu vai novērstu šādus kaitējumus; atlīdzību par
šādiem kaitējumiem; tādu pasākumu izmaksām, kuri veikti vai tiks veikti, lai atjaunotu dabas vidi; kaitējumiem,
kas radušies vai varēja rasties trešajai personai saistībā ar videi nodarīto kaitējumu; šajā punktā minētajiem
apstākļiem līdzīgiem kaitējumiem, zudumiem vai izmaksām;
5) izmaksām un izdevumiem, kas saistīti ar nogrimuša, bojāta, uz sēkļa uzskrējuša vai pamesta kuģa
izcelšanu, pārvietošanu, atgūšanu, iznīcināšanu vai padarīšanu par nekaitīgu, ieskaitot visu, kas atrodas vai
atradās uz kuģa, kā arī izmaksām vai izdevumiem, kas saistīti ar pamesta kuģa saglabāšanu un tā apkalpes
uzturēšanu;
6) līgumu par kuģa iznomāšanu vai izmantošanu saskaņā ar fraktēšanas vai jebkuru citu līgumu;
7) līgumu par kravas vai pasažieru pārvadājumu ar kuģi saskaņā ar fraktēšanas vai jebkuru citu līgumu;
8) zaudējumiem vai bojājumiem, kas radušies kravai vai saistībā ar kravu (ieskaitot bagāžu), kura tiek pārvadāta
ar kuģi;
9) vispārējo avāriju;
10) vilkšanas pakalpojumu sniegšanu;
11) loča pakalpojumu sniegšanu;
12) kuģa darbībai, vadībai, saglabāšanai vai uzturēšanai piegādātām precēm, materiāliem, krājumiem, degvielu,
iekārtām (ieskaitot konteinerus) vai sniegtiem pakalpojumiem;
13) kuģa būvēšanu, remontu, rekonstrukciju, kuģa pārveidošanu vai iekārtu uzstādīšanu;
14) maksājumiem par ostas, kanāla, doka vai citu ūdensceļu izmantošanu;
15) kapteinim, virsniekiem un citiem apkalpes locekļiem paredzētajām algām un citām ar viņu darbu uz kuģa
saistītām naudas summām, ieskaitot repatriācijas izdevumus un sociālās apdrošināšanas maksājumus;
16) kuģa vai tā īpašnieka krastaprūpes (disbursmenta) rēķiniem;
17) kuģa apdrošināšanas prēmijām (ieskaitot savstarpējās apdrošināšanas iemaksas), kuras maksā kuģa
īpašnieks vai berbouta fraktētājs vai kuras tiek maksātas kuģa īpašnieka vai berbouta fraktētāja vārdā;
18) jebkuru komisijas naudu, starpnieku vai aģentu pakalpojumu maksājumiem, kurus par kuģi maksā kuģa
īpašnieks vai berbouta fraktētājs vai kuri tiek maksāti kuģa īpašnieka vai berbouta fraktētāja vārdā;
19) jebkuriem strīdiem par kuģa īpašuma vai valdījuma tiesībām;
20) jebkuriem strīdiem starp kuģa kopīpašniekiem par kuģa nodarbinātību vai iegūto peļņu;
21) kuģa hipotēku vai hipotekārajām prasībām, vai jebkādiem tāda paša veida apgrūtinājumiem attiecībā uz
kuģi;
22) jebkuru strīdu par kuģa pārdošanas līgumu.
17
/
86
(2) Jūras prasību var balstīt uz vienu vai vairākiem šā panta pirmajā daļā minētajiem apstākļiem.
49.pants. Priekšnoteikumi kuģa arestam
(1) Kuģi drīkst arestēt vai atbrīvot no aresta tikai ar tiesas nolēmumu. Kuģi drīkst arestēt arī pirms prasības
celšanas tiesā.
(2) Lai nodrošinātu jūras prasību, kuģi drīkst arestēt arī tad, ja saskaņā ar līguma nosacījumiem par jurisdikciju,
šķīrējtiesu vai piemērojamo likumu vai uz likuma pamata jūras prasība, kas nodrošināta ar kuģa arestu, ir piekritīga
citai tiesai, citas valsts tiesai vai lietu izskata saskaņā ar citas valsts normatīvajiem aktiem.
50.pants. Tiesības arestēt kuģi
(1) Jebkura kuģa arests ir pieļaujams, ja attiecībā uz šo kuģi pastāv jūras prasība un ja ir spēkā viens no šādiem
nosacījumiem:
1) persona, kurai kuģis piederēja jūras prasības rašanās brīdī, ir atbildīga par prasību un ir kuģa īpašnieks kuģa
aresta brīdī;
2) persona, kura bija kuģa berbouta fraktētājs jūras prasības rašanās brīdī, ir atbildīga par prasību un ir berbouta
fraktētājs vai kuģa īpašnieks kuģa aresta brīdī;
3) prasība izriet no kuģa hipotēkas vai cita tāda paša veida apgrūtinājuma;
4) prasība attiecas uz kuģa īpašuma vai valdījuma tiesībām;
5) prasība vērsta pret kuģa īpašnieku, berbouta fraktētāju, kuģa operatoru un šo prasību nodrošina jūras
privilēģija.
(2) Arestēt drīkst arī jebkuru citu kuģi vai kuģus, kas aresta brīdī atrodas tādas personas īpašumā, kura ir atbildīga
par jūras prasību un prasības rašanās brīdī bija:
1) tā kuģa īpašnieks, attiecībā uz kuru radusies jūras prasība;
2) šā kuģa berbouta, laika vai reisa fraktētājs.
(3) Šā panta otrās daļas noteikumi neattiecas uz prasībām, kuras izriet no kuģa īpašuma un valdījuma tiesībām.
51.pants. Kuģa atbrīvošana no aresta
(1) Tiesa atceļ kuģa arestu, ja ir sniegts atbilstošs nodrošinājums.
(2) Ja puses nevar vienoties par nodrošinājuma apmēru un veidu, to nosaka tiesa, nepārsniedzot arestētā kuģa
vērtību.
(3) Lūgumu atbrīvot kuģi no aresta pret nodrošinājumu neuzskata par atbildības atzīšanu, atteikšanos no
aizstāvības vai tiesībām ierobežot atbildību.
(4) Ja kuģis ir arestēts citā valstī un netiek atbrīvots no aresta, kaut gan nodrošinājums par to pašu prasību ir
iesniegts Latvijas tiesā, Latvijas tiesa šo nodrošinājumu atceļ.
(5) Ja kuģis, pamatojoties uz attiecīgu nodrošinājumu, ir atbrīvots no aresta citā valstī, nodrošinājumu par to pašu
prasību Latvijā atdod tādā apmērā (piemērojot zemāko summu), lai kopējais nodrošinājuma apmērs abās valstīs
nepārsniegtu:
1) prasību, par kuru kuģis arestēts;
2) kuģa vērtību.
18
/
86
(6) Šā panta piektajā daļā noteikto atbrīvošanu no aresta var prasīt, ja sniegtais nodrošinājums citā valstī ir
prasītājam pieejams un brīvi saņemams.
(7) Persona, kas saskaņā ar šā panta pirmo daļu sniedz nodrošinājumu, jebkurā laikā var lūgt šāda nodrošinājuma
samazināšanu, maiņu vai atcelšanu.
52.pants. Tiesības uz atkārtotu kuģa arestu
(1) 
Ja kuģis ir bijis arestēts un arests atcelts vai arī attiecībā uz kuģi ir sniegts cits nodrošinājums, kas nodrošina
jūras prasību, šo kuģi nedrīkst arestēt atkārtoti vai arestēt par nodrošināto prasību, izņemot šādus gadījumus:
1) nodrošinājuma veids un apmērs attiecībā uz to pašu prasību ir nepietiekams, ievērojot nosacījumu, ka
nodrošinājuma kopsumma nedrīkst pārsniegt kuģa vērtību;
2) persona, kas sniegusi nodrošinājumu, nespēj vai nespēs pilnīgi vai daļēji izpildīt saistības;
3) arestētais kuģis ir atbrīvots vai iepriekš sniegtais nodrošinājums atcelts:
a) pēc prasītāja lūguma vai ar prasītāja pamatotu un saprātīgu piekrišanu,
b) tāpēc ka prasītājs, saprātīgi rīkojoties, nevarēja apturēt aresta atcelšanu.
(2) Jebkuru citu kuģi, kuru varētu arestēt, pamatojoties uz vienu un to pašu jūras prasību, nedrīkst arestēt, izņemot
šādus gadījumus:
1) nodrošinājuma veids un apmērs attiecībā uz to pašu prasību ir nepietiekams;
2) ir piemērojami šā panta pirmās daļas 2. un 3.punkta noteikumi.
(3) Šā panta izpratnē jēdziens "kuģa atbrīvošana" nenozīmē nelikumīgu atbrīvošanu vai izvairīšanos no aresta.
53.pants. Arestēto kuģu īpašnieku un berbouta fraktētāju aizsardzība
(1) Lai arestētu kuģi vai saglabātu tā arestu, tiesa var uzlikt par pienākumu prasītājam, kurš lūdz kuģa arestu vai
pēc kura pieteikuma kuģis arestēts kā prasības nodrošinājums, sniegt nodrošinājumu tādā veidā un apmērā un ar
tādiem nosacījumiem, kādus tiesa uzskata par nepieciešamiem, lai atlīdzinātu jebkura veida zaudējumus, kas varētu
rasties atbildētājam kuģa aresta dēļ un par ko prasītājs var būt atbildīgs, tai skaitā par tādiem zaudējumiem, kurus
atbildētājam varētu radīt:
1) nepamatots vai nelikumīgs kuģa arests;
2) pieprasīts un sniegts nesamērīgi liels nodrošinājums.
(2) Tiesa, kas pieņēmusi nolēmumu par kuģa arestu, var lemt par to, vai un cik lielā apmērā prasītājs ir atbildīgs par
kaitējumu un zaudējumiem, kas radušies aresta dēļ, tai skaitā:
1) nepamatota vai nelikumīga aresta dēļ;
2) nesamērīgi liela nodrošinājuma pieprasīšanas un sniegšanas dēļ.
(3) Nosakot prasītāja atbildību saskaņā ar šā panta otro daļu, piemēro Latvijas normatīvos aktus.
(4) Ja lietu pēc būtības izskata citas valsts tiesa vai šķīrējtiesa saskaņā ar šā kodeksa 
54.panta
 noteikumiem,
tiesvedību par prasītāja atbildību saskaņā ar šā panta otro daļu aptur, līdz tiek pieņemts ārvalsts tiesas nolēmums.
(5) Persona, kas saskaņā ar šā panta pirmo daļu ir sniegusi nodrošinājumu, jebkurā laikā var lūgt tiesu to
samazināt, mainīt vai atcelt.
19
/
86
54.pants. Lietas izskatīšana pēc būtības
(1) Ja kuģis ir arestēts Latvijā vai arests atcelts pret attiecīgu nodrošinājumu, lietu pēc būtības izskata Latvijas
tiesa, izņemot gadījumu, kad puses labprātīgi vienojas nodot strīdu izskatīšanai citas valsts tiesā, kas piekrīt izskatīt
lietu pēc būtības, vai šķīrējtiesā.
(2) Latvijas tiesa neizskata lietu pēc būtības, ja lietas izskatīšana pēc būtības ir piekritīga citas valsts tiesai.
(3) Latvijas tiesa nosaka prasītājam termiņu prasības iesniegšanai piekritīgajā tiesā vai šķīrējtiesā, ja Latvijas tiesa
pieņēmusi nolēmumu par kuģa arestu vai aresta aizstāšanu ar cita veida nodrošinājumu, bet:
1) nav tiesīga izskatīt lietu pēc būtības;
2) ir atteikusies izskatīt lietu pēc būtības saskaņā ar šā panta otro daļu.
(4) Ja prasība netiek iesniegta šā panta trešajā daļā noteiktajā termiņā, tiesa pēc ieinteresētās personas lūguma
lemj par arestētā kuģa vai sniegtā nodrošinājuma atcelšanu.
(5) Gadījumā, kad prasība ir iesniegta šā panta trešajā daļā noteiktajā termiņā vai kad tiesvedība ir uzsākta,
jebkāds likumīgā spēkā stājies ārvalsts tiesas nolēmums attiecībā uz arestēto kuģi vai sniegto nodrošinājumu ir
atzīstams un izpildāms, ja:
1) atbildētājam ir attiecīgi paziņots par šādu tiesvedību un dota iespēja piedalīties tiesas procesā;
2) šāda atzīšana nav pretrunā ar valsts publisko kārtību.
55.pants. Kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) paziņojums
(1) Pirms kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) tiesu izpildītājs sagatavo paziņojumu par kuģa piespiedu pārdošanu
(izsoli) un nosūta to šādām personām:
1) kuģu reģistratoram;
2) visu to kuģa hipotēku vai citu reģistrēto tiesību turētājiem, kuras nav noformētas uz uzrādītāju;
3) visu to kuģa hipotēku vai citu reģistrēto tiesību turētājiem, kuras noformētas uz uzrādītāju, kā arī šā kodeksa
33.pantā
 noteikto jūras privilēģiju turētājiem, ja šīs personas ir informējušas tiesu izpildītāju par savām
prasībām;
4) kuģa īpašniekiem.
(2) Paziņojumu nosūta 30 dienas pirms kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) datuma, un tajā iekļauj šādas ziņas:
1) kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) laiks, vieta un citas ziņas, kas nepieciešamas, lai šā panta pirmajā daļā
minētās personas varētu aizstāvēt savas intereses;
2) ja kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) laiku un vietu nevar precīzi noteikt, paziņo aptuveno kuģa piespiedu
pārdošanas (izsoles) laiku un paredzamo vietu, kā arī citas ziņas, kas nepieciešamas, lai šā panta pirmajā daļā
minētās personas varētu aizstāvēt savas intereses.
(3) Ja paziņojums nosūtīts saskaņā ar šā panta otrās daļas 2.punktu, nosūta arī atkārtotu paziņojumu par konkrētu
kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) laiku un vietu. Šādu atkārtotu paziņojumu nosūta ne vēlāk kā septiņas dienas
pirms kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles).
(4) Šajā pantā minēto paziņojumu noformē rakstveidā un nosūta ierakstītā pasta sūtījumā vai izmanto citus sakaru
līdzekļus, kas nodrošina apstiprinājumu par paziņojuma saņemšanu. Vienlaikus ar šā panta otrajā un trešajā daļā
minēto paziņojumu nosūtīšanu tiesu izpildītājs publicē šos paziņojumus oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis".
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.09.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
12.10.2016.
)
56.pants. Prasījumu dzēšana kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) gadījumā
20
/
86
(1) Kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) gadījumā visas kuģa hipotēkas un citi apgrūtinājumi, izņemot tos, kurus ar
šo tiesību turētāju piekrišanu ir pārņēmis pircējs, kā arī visas jūras privilēģijas un citas prasības dzēšamas, ja:
1) pārdošanas (izsoles) laikā kuģis atrodas Latvijas jurisdikcijā esošajā teritorijā;
2) pārdošana (izsole) notikusi saskaņā ar normatīvajiem aktiem, to skaitā šā kodeksa 
55.panta
 un šā panta
noteikumiem.
(2) No kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) ieņēmumiem tiek apmierinātas prasības šādā secībā:
1) prasības par izdevumiem, kas saistīti ar kuģa arestu un piespiedu pārdošanu (izsoli), to skaitā kuģa un kuģa
apkalpes uzturēšanas izmaksas, darba algas un citas šā kodeksa 
33.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētās
izmaksas;
2) prasības par izdevumiem, kas radušies kompetentai institūcijai, izceļot nogrimušu vai pārvietojot nelaimes
gadījumā cietušu kuģi, lai nodrošinātu navigācijas drošību vai aizsargātu jūras vidi;
3) prasības, kas saistītas ar nodokļu un nodevu parādu maksājumiem;
4) prasības, kas saistītas ar kuģa glābšanu, ievērojot šā kodeksa 
34.panta
 otrās un trešās daļas noteikumus;
5) prasības, ko nodrošina jūras privilēģija, izņemot prasības, kas saistītas ar kuģa glābšanu;
6) kuģubūvētāju un kuģu remontētāju prasības, ja viņi pirms kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) ir izmantojuši
savas aizturējuma tiesības;
7) prasības, kas saistītas ar ķīlām, hipotēkām un citiem reģistrētiem apgrūtinājumiem;
8) pārējās jūras prasības;
9) citas prasības.
(3) Kuģa piespiedu pārdošanas (izsoles) gadījumā tiesa apstiprina izsoles aktu un pieņem lēmumu par pārdotā
kuģa īpašuma tiesību nostiprināšanu uz pircēja vārda, kā arī par kuģa hipotēku, apgrūtinājumu, citu Kuģu reģistrā
reģistrēto prasījumu un jūras privilēģiju dzēšanu, izņemot tos, kurus uzņēmies pircējs. Pamatojoties uz tiesas
lēmumu, kuģu reģistrators dzēš visas kuģa hipotēkas, apgrūtinājumus un citus Kuģu reģistrā reģistrētos prasījumus,
kā arī nostiprina pircēja īpašuma tiesības uz kuģi vai izdod kuģa izslēgšanas apliecību.
(4) Tiesu izpildītājs nodrošina to, lai jebkuri piespiedu pārdošanas (izsoles) ieņēmumi ir pieejami un brīvi saņemami.
XII
1
 nodaļa. Kuģa apdrošināšana pret jūras prasībām
(Nodaļa 
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
56.
1
 pants. Apdrošināšanas pienākuma vispārīgās prasības
(1) Ja Latvijas kuģa tilpība ir 300 tilpības vienības vai lielāka, tā īpašniekam, berbouta fraktētājam vai citai par kuģa
darbību atbildīgai personai ir pienākums apdrošināt kuģi pret jūras prasībām, uz kurām attiecināmi ierobežojumi, kas
noteikti 1976.gada Konvencijā par atbildības ierobežošanu attiecībā uz jūras prasībām atbilstoši grozījumiem, kuri tajā
izdarīti ar 1996.gada protokolu (turpmāk — LLMC).
(2) Apdrošināšana šīs nodaļas izpratnē ir apdrošināšana ar pašrisku vai bez tā, pašapdrošināšana, kā arī cits
līdzīgs finansiālais nodrošinājums.
(3) Šā panta pirmajā daļā minēto apdrošināšanu pierāda apdrošinātāja izsniegts dokuments, kurš apliecina
apdrošināšanas līguma esamību (turpmāk šajā pantā — dokuments) un kurā iekļaujama šāda informācija:
1) kuģa vārds, Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (IMO) numurs un pieraksta osta;
21
/
86
2) kuģa īpašnieka, berbouta fraktētāja vai citas par kuģa darbību atbildīgas personas vārds, uzvārds vai
nosaukums un galvenā komercdarbības vieta;
3) apdrošinājuma veids un ilgums;
4) apdrošinātāja nosaukums, juridiskā adrese (mītnes vai reģistrācijas vieta) un apdrošināšanas līguma
noslēgšanas vieta.
(4) Ja dokuments nav angļu, franču vai spāņu valodā, tam pievienojams tulkojums kādā no šīm valodām.
Dokuments glabājams uz kuģa.
(5) Šīs nodaļas noteikumus piemēro arī ārvalstu kuģiem, kuri ienāk Latvijas ostā vai enkurvietā vai iziet no tās, kā
arī atrodas Latvijas teritoriālajā jūrā.
(6) Šīs nodaļas noteikumus nepiemēro valstij piederošiem vai tās lietošanā esošiem kuģiem, kuri tiek izmantoti
vienīgi valsts vajadzībām un nekomerciālos nolūkos.
56.
2
 pants. Apdrošināšanas summa
Šā kodeksa 
56.
1
 panta
 pirmajā daļā minētā apdrošināšanas summa katram kuģim katrā nelaimes gadījumā atbilst
šā kodeksa 
69.panta
 pirmajā un otrajā daļā un 
70.panta
 pirmajā daļā noteiktajai attiecīgā atbildības ierobežojuma
maksimālajai summai.
D sadaļa 
Atbildība
XIII nodaļa 
Atbildības vispārīgie noteikumi
57.pants. Kuģa īpašnieka atbildība
(1) Saskaņā ar šā kodeksa noteikumiem kuģa īpašnieks ir atbildīgs par zaudējumiem, kas radušies viņa dienestā
esošā kapteiņa, apkalpes, loča un citu personu vainas dēļ, tām veicot savus darba pienākumus saistībā ar attiecīgo
kuģi.
(2) Kuģa īpašnieks, kas ir atbildīgs saskaņā ar šā panta pirmo daļu, ņemot vērā šā kodeksa 
282.panta
 noteikumus,
var prasīt zaudējumu atlīdzību izmaksātās summas apmērā no personas, kas izraisījusi zaudējumus. Šā kodeksa
282.panta
 noteikumus piemēro arī attiecībā uz citiem kuģa apkalpes locekļiem.
58.pants. Kodolpostījumi
Šā kodeksa noteikumi neietekmē citos normatīvajos aktos paredzēto atomkuģa īpašnieka (operatora) atbildību par
kodolpostījumu.
XIV nodaļa 
Sadursmes
59.pants. Nejaušas sadursmes
Ja sadursme notikusi nejauši vai nepārvaramas varas dēļ, kā arī tad, ja nav iespējams konstatēt sadursmes
cēloņus, zaudējumus sedz tas, kurš tos ir cietis, arī tad, ja kuģi (vai viens no tiem) nelaimes gadījuma brīdī ir
noenkuroti vai citādā veidā nostiprināti.
22
/
86
60.pants. Sadursmes, kas radušās vienas puses vai abu pušu vainas dēļ
(1) Ja bojājumi kuģim, kravai vai personām radušies kuģu sadursmes dēļ un vainīga ir tikai viena puse, tā sedz
visus zaudējumus.
(2) Atbildība par zaudējumiem, kas kuģu sadursmes dēļ radušies kuģiem, kravai, apkalpei un pasažieriem, kā arī
par trešajām personām piederošajai mantai nodarītajiem bojājumiem tiek noteikta atbilstoši katra sadursmē iesaistītā
kuģa vainas pakāpei.
(3) Ja nav iespējams noteikt katra kuģa vainas pakāpi vai sadursmē iesaistīto kuģu vaina ir vienāda, atbildība starp
tiem sadalāma vienlīdzīgi.
(4) Par zaudējumiem, kas radušies sakarā ar cilvēka dzīvības zaudēšanu vai viņa veselībai nodarīto kaitējumu,
vainīgo kuģu īpašnieki atbilstoši katra vainas pakāpei ir gan solidāri, gan atsevišķi atbildīgi trešajām personām, turklāt
kuģa īpašniekam, kas saskaņā ar šā panta otro un trešo daļu samaksājis lielāku summu nekā pienākas, ir regresa
prasījuma tiesības attiecībā uz otra vainīgā kuģa īpašnieku vai citiem vainīgo kuģu īpašniekiem.
(5) Persona, pret kuru tiek celta šāda regresa prasība, var izmantot tiesības ierobežot savu atbildību vai tikt
atbrīvotai no atbildības saskaņā ar likumu vai līgumu tādā pašā veidā kā tad, ja šo prasību būtu cēlusi cietusī puse.
Šāds atbildības ierobežojums vai atbrīvojums no tās nevar ierobežot atbildību vai atbrīvot no tās lielākā mērā, nekā
noteikts šā kodeksa
 XV,
 XVI 
un
 XVII nodaļā
 vai attiecīgā ārvalsts likumā, kuru piemēro saskaņā ar starptautiskajām
privāttiesību normām.
(6) Tiesības uz sadursmes dēļ radušos zaudējumu atlīdzību nav atkarīgas no protesta iesniegšanas vai kādu citu
prasību izpildes.
61.pants. Atbildība par faktiski nenotikušu sadursmi
Ja, kuģim izpildot vai neizpildot manevru vai neievērojot sadursmju novēršanas noteikumus, sadursme nav notikusi,
atbildību par zaudējumiem, kas tomēr radušies negadījumā iesaistītajiem kuģiem, mantai vai personām, nosaka
saskaņā ar šā kodeksa 
60.pantu
.
62.pants. Kuģa sadursme ar citiem objektiem
Šīs nodaļas noteikumus piemēro arī tad, ja notikusi kuģa sadursme ar jebkuru citu objektu.
63.pants. Pienākums sniegt palīdzību
(1) Pēc kuģu sadursmes katra kuģa kapteinis iespēju robežās, nepakļaujot nopietnām briesmām savu kuģi, apkalpi
un pasažierus:
1) gatavojas sniegt palīdzību citam kuģim, kamēr nav pārliecinājies, ka tam palīdzība nav nepieciešama;
2) veic visu iespējamo, lai glābtu briesmās esošu cilvēku dzīvību;
3) paziņo otra kuģa kapteinim sava kuģa vārdu un pieraksta ostu, kā arī izbraukšanas ostu un ostu, uz kuru
kuģis dodas.
(2) Ja kuģa kapteinis bez pamatota iemesla nepilda šā panta pirmajā daļā minētos pienākumus, viņš ir atbildīgs
saskaņā ar normatīvajiem aktiem.
XV nodaļa 
Atbildības ierobežošana
64.pants. Personas, kurām ir tiesības ierobežot atbildību
23
/
86
(1) Kuģa īpašnieki un glābēji saskaņā ar šīs nodaļas un LLMC noteikumiem var ierobežot savu atbildību attiecībā uz
prasībām, kas paredzētas šā kodeksa 
65.pantā
.
(2) Šīs nodaļas izpratnē jēdziens "kuģa īpašnieks" attiecas uz kuģa īpašnieku, fraktētāju, menedžeri vai operatoru.
(3) Ja kāda no šā kodeksa 
65.pantā
 noteiktajām prasībām ir celta pret jebkuru personu, par kuras darbību vai
bezdarbību ir atbildīgs kuģa īpašnieks vai glābējs, šādai personai ir tiesības izmantot šajā nodaļā paredzēto atbildības
ierobežošanu.
(4) Šajā nodaļā jēdziens "kuģa īpašnieka atbildība" nozīmē atbildību tajos gadījumos, kad prasība celta pret kuģi.
(5) Atbildības apdrošinātājam ir tiesības izmantot šajā nodaļā paredzētās priekšrocības tādā pašā apjomā, kāds
pieejams pašam apdrošinātājam, ja tas skar prasības, uz kurām attiecas atbildības ierobežošana saskaņā ar šīs
nodaļas noteikumiem.
(6) Lūgums par atbildības ierobežošanu nenozīmē atbildības atzīšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
65.pants. Prasības, uz kurām attiecas atbildības ierobežošana
(1) Ievērojot šā kodeksa 
66. 
un 
67.pantu
, atbildības ierobežošanu piemēro attiecībā uz:
1) prasībām, kas saistītas ar cilvēka dzīvības zaudēšanu vai viņa veselībai nodarīto kaitējumu, vai īpašuma
bojāeju, vai bojājumu nodarīšanu īpašumam (ieskaitot ostu būvju un iekārtu, ūdenstilpju, ūdensceļu un
navigācijas līdzekļu bojājumus), ja tas noticis uz kuģa vai ir tieši saistīts ar kuģa ekspluatāciju vai glābšanas
operācijām un no tām izrietošajiem zaudējumiem;
2) prasībām, kas saistītas ar zaudējumu, kurš radies pasažieru vai viņu bagāžas pārvadāšanas aizkavēšanās
dēļ;
3) prasībām, kas saistītas ar zaudējumu, kurš radies neatļautas darbības (delikta) dēļ, ja tas noticis tiešā
saistībā ar kuģa ekspluatāciju vai glābšanas operācijām;
4) prasībām, kas saistītas ar kuģa izcelšanu, aizvākšanu, iznīcināšanu vai padarīšanu par nekaitīgu (ieskaitot
visu, kas atrodas vai atradās uz kuģa), ja kuģis ir nogrimis, cietis avārijā, uzskrējis uz sēkļa vai pamests;
5) prasībām, kas saistītas ar kuģa kravas aizvākšanu, iznīcināšanu vai padarīšanu par nekaitīgu;
6) jebkurām citām prasībām, kuras saistītas ar zaudējumiem, kas ir šīs daļas 
1. 
— 
5.punktā
 minēto prasību
pamatā, un par kurām persona, kas ir atbildīga par zaudējumiem, var ierobežot savu atbildību.
(2) Atbildības ierobežošanu attiecībā uz šā panta pirmajā daļā minētajām prasībām piemēro arī tad, ja tās celtas
regresa kārtībā vai tāpēc, lai saņemtu kompensāciju saskaņā ar līgumu vai citādi. Attiecībā uz šā panta pirmās daļas
4., 5. un 6.punktā minētajām prasībām atbildības ierobežošanu nepiemēro, ja tās attiecas uz atlīdzību, kas izriet no
līguma, kurš noslēgts ar personu, kas ir atbildīga par zaudējumiem.
66.pants. Prasības, attiecībā uz kurām nepiemēro atbildības ierobežošanu
Šīs nodaļas noteikumus nepiemēro attiecībā uz:
1) prasībām, kas saistītas ar glābšanas atlīdzību, ieskaitot prasības (ja tādas ir) par īpašu kompensāciju
saskaņā ar grozītās 1989.gada Starptautiskās glābšanas konvencijas 14.pantu, vai iemaksām vispārējās
avārijas gadījumā;
2) prasībām, kas saistītas ar naftas piesārņojuma radītajiem zaudējumiem 1992.gada Protokola par grozījumiem
Starptautiskajā konvencijā par civilo atbildību par naftas piesārņojuma radītajiem zaudējumiem izpratnē;
3) jebkuras starptautiskās konvencijas vai Latvijas normatīvo aktu prasībām, kuras regulē vai aizliedz
kodolpostījuma radīto zaudējumu atbildības ierobežošanu;
24
/
86
4) prasībām pret atomkuģa kapteini par kodolpostījuma radītajiem zaudējumiem;
5) prasībām, ko iesnieguši kuģa īpašnieka vai glābēja darbinieki, kuru pienākumi saistīti ar kuģa ekspluatāciju
vai glābšanas operācijām, ieskaitot viņu mantiniekus vai citas personas, kurām ir tiesības celt šādas prasības,
ja saskaņā ar normatīvajiem aktiem, kas attiecas uz darba tiesiskajām attiecībām starp kuģa īpašnieku vai
glābēju un viņa darbinieku, kuģa īpašniekam vai glābējam nav tiesību ierobežot savu atbildību vai viņš var
ierobežot savu atbildību tikai par summu, kas ir lielāka par šā kodeksa 
69.pantā
 noteikto.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
67.pants. Darbības, kas nepieļauj atbildības ierobežošanu
Persona, kura ir atbildīga par zaudējumiem, nav tiesīga ierobežot savu atbildību, ja pierādīts, ka zaudējumi radušies
šīs personas darbības vai bezdarbības dēļ, kuras nolūks bijis radīt šādu zaudējumu, vai tādēļ, ka šī persona,
apzinādamās šādu zaudējumu iespējamību, tomēr rīkojās neuzmanīgi.
68.pants. Pretprasības
Ja personai, kurai ir tiesības ierobežot savu atbildību saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem, pret prasītāju ir no tā
paša gadījuma izrietoša pretprasība, abu attiecīgās prasības tiek savstarpēji ieskaitītas un šīs nodaļas noteikumus
piemēro attiecībā uz atlikumu, ja tāds ir.
69.pants. Vispārējie atbildības ierobežojumi
(1) Atbildības robeža attiecībā uz prasībām, kas saistītas ar cilvēka dzīvības zaudēšanu vai viņa veselībai nodarīto
kaitējumu, par katru konkrētu gadījumu, izņemot šā kodeksa 
70.pantā
 minētās prasības, tiek noteikta šādā apmērā:
1) divi miljoni norēķina vienību par kuģi, kura tilpība nepārsniedz 2000 tilpības vienības;
2) par kuģi, kura tilpība ir lielāka par 2000 tilpības vienībām, šīs daļas 
1.punktā
 minētajai summai pieskaita:
a) ja tilpība ir no 2001 līdz 30 000 tilpības vienībām, — par katru vienību 800 norēķina vienības,
b) ja tilpība ir no 30 001 līdz 70 000 tilpības vienībām, — par katru vienību 600 norēķina vienības,
c) par katru vienību, kas pārsniedz 70 000 tilpības vienības, — 400 norēķina vienības.
(2) Atbildības robeža attiecībā uz jebkurām cita veida prasībām par katru konkrētu gadījumu, izņemot šā kodeksa
70.pantā
 minētās prasības, tiek noteikta šādā apmērā:
1) viens miljons norēķina vienību par kuģi, kura tilpība nepārsniedz 2000 tilpības vienības;
2) par kuģi, kura tilpība ir lielāka par 2000 tilpības vienībām, šīs daļas 
1.punktā
 minētajai summai pieskaita:
a) ja tilpība ir no 2001 līdz 30 000 tilpības vienībām, — par katru vienību 400 norēķina vienības,
b) ja tilpība ir no 30 001 līdz 70 000 tilpības vienībām, — par katru vienību 300 norēķina vienības,
c) par katru vienību, kas pārsniedz 70 000 tilpības vienības, — 200 norēķina vienības.
(3) Ja summa, kas aprēķināta saskaņā ar šā panta pirmo daļu, nav pietiekama, lai pilnībā apmierinātu attiecīgās
prasības, summu, kura aprēķināta saskaņā ar šā panta otro daļu, izmanto, lai atlīdzinātu nesamaksāto atlikumu par
šā panta pirmajā daļā minētajām prasībām, un šis nesamaksātais atlikums ir līdzvērtīgs šā panta otrajā daļā
minētajām prasībām.
(4) Glābēja atbildības robeža tiek aprēķināta tāpat kā par kuģi, kura tilpība ir 1500 tilpības vienību, ja glābšanas
operācijas netiek veiktas no kuģa vai tiek veiktas tieši uz tā kuģa, kuram glābējs sniedz glābšanas pakalpojumus.
(5) Šā kodeksa izpratnē jēdziens "kuģa tilpības vienība" ir kuģa bruto tilpības vienība, kas noteikta saskaņā ar
1969.gada Starptautisko konvenciju par kuģu tilpības mērīšanu. 
25
/
86
1969.gada Starptautisko konvenciju par kuģu tilpības mērīšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
70.pants. Atbildības ierobežošana attiecībā uz pasažieru prasībām
(1) Kuģa īpašnieka atbildības ierobežošanas summa, kas saistīta ar kuģa pasažieru prasībām par cilvēka dzīvības
zaudēšanu vai viņa veselībai nodarīto kaitējumu, ko izraisījis atsevišķs gadījums, ir 175 000 norēķina vienību, reizinātas
ar pasažieru skaitu, kādu kuģim ir tiesības pārvadāt saskaņā ar pasažieru kuģa drošības apliecību.
(2) Šajā pantā ar jēdzienu "kuģa pasažieru prasības par cilvēka dzīvības zaudēšanu vai viņa veselībai nodarīto
kaitējumu" saprot ikvienu personas vai tās vārdā celtu prasību, ja šī persona:
1) tiek pārvadāta ar kuģi saskaņā ar pasažieru pārvadājuma līgumu;
2) ar pārvadātāja piekrišanu pavada transportlīdzekli vai dzīvniekus saskaņā ar kravas pārvadājuma līgumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
71.pants. Norēķina vienību pārrēķināšana Latvijas valūtā
(1) Ar šā kodeksa 
69. 
un 
70.pantā
 minēto jēdzienu "norēķina vienība" saprot speciālās aizņēmuma tiesības, ko
nosaka Starptautiskais valūtas fonds.
(2) Šā kodeksa 
69. 
un 
70.pantā
 noteiktās summas pārrēķina 
euro
 atbilstoši grāmatvedībā izmantojamam ārvalstu
valūtas kursam tajā dienā, kad tiek iemaksāta fonda summa vai sniegts atbilstošs nodrošinājums.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
72.pants. Prasību apvienošana
Atbildības ierobežošanu, kas noteikta šā kodeksa 
69. 
un 
70.pantā
, piemēro prasību kopumam, ko izraisījis
atsevišķs gadījums un kas ir vērsts pret kuģa īpašnieku un ikvienu personu, par kuru kuģa īpašnieks ir atbildīgs.
XVI nodaļa 
Atbildības ierobežojuma fonds
73.pants. Atbildības ierobežošanas priekšnoteikums
Ja pret kuģa īpašnieku tiesā celta kāda no šā kodeksa 
65.pantā
 noteiktajām prasībām, kuģa īpašniekam ir tiesības
ierobežot savu atbildību, izveidojot Atbildības ierobežojuma fondu (turpmāk šajā sadaļā — Vispārējais fonds).
74.pants. Vispārējā fonda izveidošana
(1) Tiesa pieņem nolēmumu par Vispārējā fonda izveidošanu pēc tās personas pieteikuma, pret kuru attiecīgajā
tiesā ir celta prasība. Vispārējo fondu veido, ņemot vērā šā kodeksa 
69. 
un 
70.pantā
 noteikto summu, kā arī ar to
saistītos procentus, ko aprēķina par laika periodu no datuma, kad noticis gadījums, kas izraisījis atbildību, līdz
datumam, kad izveidots Vispārējais fonds. Jebkuru šādi izveidotu fondu izmanto vienīgi to prasību apmierināšanai, uz
kurām var attiecināt atbildības ierobežojumu.
(2) Vispārējais fonds, kuru izveidojusi viena no šā kodeksa 
72.pantā
 minētajām personām vai tās apdrošinātājs,
uzskatāms par fondu, ko izveidojušas visas šajā pantā minētās personas.
75.pants. Vispārējā fonda sadale
(1) Ievērojot šā kodeksa 
69. 
un 
70.panta
 noteikumus, Vispārējo fondu sadala prasītājiem proporcionāli
apmierinātajām prasībām.
26
/
86
(2) Ja par zaudējumiem atbildīgā persona vai apdrošinātājs ir samaksājis prasības summu, kuru var apmierināt no
Vispārējā fonda, pirms fonds ir sadalīts, šī persona samaksātās summas apmērā iegūst prasījuma tiesības, kuras
persona, kas saņēma samaksāto summu, būtu varējusi izmantot saskaņā ar šo nodaļu.
(3) Šā panta otrajā daļā noteikto prasījuma tiesību pāreju var izmantot arī citas personas attiecībā uz jebkuru
zaudējumu atlīdzību, kuru tās ir samaksājušas.
(4) Ja par zaudējumiem atbildīgā persona vai jebkura cita persona konstatē, ka tai būs jāmaksā zaudējumu
atlīdzība, attiecībā uz kuru tā varētu izmantot šā panta otrajā un trešajā daļā paredzēto prasījuma tiesību pāreju, ja
zaudējumu atlīdzība būtu samaksāta pirms fonda sadalīšanas, tad tiesa, ar kuras nolēmumu Vispārējais fonds ir
izveidots, var pieņemt nolēmumu par tādas summas nodalīšanu, kas dotu iespēju šai personai vēlāk iesniegt prasību,
ko var apmierināt no Vispārējā fonda.
76.pants. Aizliegums attiecībā uz citām darbībām
(1) Ja Vispārējais fonds izveidots saskaņā ar šā kodeksa 
74.pantu
, personai, kas cēlusi prasību, kuru var
apmierināt no Vispārējā fonda, aizliegts vērst piedziņu pret jebkuru citu tās personas īpašumu, kura izveidojusi vai
kuras vārdā izveidots fonds.
(2) Jebkuru kuģi vai citu īpašumu, kas pieder personai, kura izveidojusi vai kuras vārdā ir izveidots Vispārējais
fonds, un kas, pamatojoties uz prasību, kuru var apmierināt no Vispārējā fonda, ir arestēts vai apķīlāts jebkurā LLMC
dalībvalstī, var atbrīvot no aresta vai apķīlājuma ar tiesas nolēmumu. Šādu atbrīvojumu piemēro, ja Vispārējais fonds
izveidots, pamatojoties uz tādas tiesas nolēmumu, kuras piekritībā ir:
1) 
osta, kurā gadījums noticis, vai ienākšanas osta, ja tas noticis ārpus ostas;
2) 
osta, kurā pasažieri izkāpj krastā (attiecībā uz prasībām par cilvēka dzīvības zaudēšanu vai viņa veselībai
nodarītu kaitējumu);
3) 
izkraušanas osta (attiecībā uz prasībām, kas saistītas ar bojātu kravu);
4) 
valsts, kurā kuģim vai citam īpašumam uzlikts arests.
(3) Šā panta pirmās un otrās daļas noteikumus piemēro tikai tad, ja prasītājs var celt no Vispārējā fonda
apmierināmu prasību tiesā, ar kuras nolēmumu minētais fonds ir izveidots, un ja šis fonds ir brīvi pieejams prasītājam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
77.pants. Vispārējā fonda izveidošana un sadale
Vispārējā fonda izveidošana un sadale, kuru veic Latvijas tiesa, notiek saskaņā ar šā kodeksa
 XVIII nodaļas
noteikumiem.
78.pants. Piemērošana
(1) Šīs nodaļas noteikumus piemēro, ja jebkura šā kodeksa 
64.pantā
 minētā persona vēlas ierobežot savu atbildību
Latvijas tiesā vai panākt kuģa vai cita īpašuma atbrīvošanu no aresta vai apķīlāšanas vai cita nodrošinājuma atcelšanu.
(2) Šīs nodaļas noteikumus nepiemēro:
1) 
transportlīdzekļiem uz gaisa spilveniem;
2) peldošām platformām, kas uzbūvētas jūras dibena dabisko resursu izpētei un ieguvei vai augsnes izpētei.
XVII nodaļa 
Atbildība par naftas izraisīto piesārņojumu
27
/
86
79.pants. Kuģa īpašnieka atbildība
(1) Neatkarīgi no vainas pakāpes kuģa īpašnieks ir atbildīgs par naftas piesārņojuma izraisītajiem zaudējumiem.
(2) Naftas piesārņojuma izraisītie zaudējumi ir:
1) kaitējums vai zaudējumi, ko izraisījusi naftas izplūde ārpus kuģa vai izmešana no kuģa, peļņas zudums, kā
arī to pasākumu izmaksas, kuri nepieciešami un tiek vai tiks veikti, lai atjaunotu piesārņoto vidi;
2) 
piesārņojuma novēršanas pasākumu izmaksas un turpmākie zaudējumi, kas var rasties piesārņojuma
novēršanas pasākumu dēļ.
(3) Kuģis šīs nodaļas izpratnē ir peldoša konstrukcija, kas izgatavota vai piemērota naftas pārvadāšanai tilpnēs,
izņemot šā kodeksa 
96.panta
 pirmajā daļā minēto. Kuģis, kas var pārvadāt naftu un citas kravas, tiek uzskatīts par
kuģi tikai tad, kad tas ved naftu, un nākamajā reisā pēc šāda pārvadājuma, izņemot gadījumu, kad ir pierādīts, ka tā
tilpnēs nav naftas produktu pārvadājuma atlieku.
(4) Nafta šīs nodaļas izpratnē ir jebkāda noturīga ogļūdeņraža minerālu nafta (jēlnafta, mazuts, smagā dīzeļdegviela
vai smēreļļa) neatkarīgi no tā, vai tiek pārvadāta kuģa kravas tankos kā krava vai tvertnēs kā degviela.
(5) Kuģa īpašnieks šīs nodaļas izpratnē ir persona vai personas, kas reģistrētas kā kuģa īpašnieks, vai, ja
reģistrācija nav notikusi, persona, kurai pieder kuģis. Ja kuģis ir valsts īpašums, bet to izmanto kuģa operators, par
kuģa īpašnieku šīs nodaļas izpratnē uzskatāms kuģa operators.
(6) Par piesārņojuma radītajiem zaudējumiem ir atbildīga persona, kura bija kuģa īpašnieks tā negadījuma laikā,
kas radīja piesārņojumu, vai, ja negadījums sastāv no vairāku atgadījumu virknes, pirmā atgadījuma laikā, izņemot šā
kodeksa 
80.pantā
 minētos gadījumus.
(7) Šajā nodaļā minētā Atbildības konvencija ir 1992.gada Starptautiskā konvencija par civilo atbildību par naftas
piesārņojuma radītajiem zaudējumiem.
(8) Šajā nodaļā minētā Fonda konvencija ir 1992.gada Starptautiskā konvencija par Starptautiskā fonda
nodibināšanu naftas piesārņojuma radīto zaudējumu kompensācijai.
80.pants. Kuģa īpašnieka atbildību izslēdzošie apstākļi
(1) Kuģa īpašnieks nav atbildīgs, ja pierāda, ka zaudējumi radušies:
1) 
karadarbības vai tai līdzīga bruņota konflikta, pilsoņu kara vai dumpja, kā arī neparedzamas nepārvaramas
dabas parādības dēļ;
2) 
tikai trešās personas rīcības rezultātā, ja tās nolūks bija radīt zaudējumus;
3) tikai tādas institūcijas vainas dēļ, kura ir atbildīga par navigācijas tehnisko līdzekļu uzturēšanu.
(2) Ja kuģa īpašnieks pierāda, ka cietusī persona ar ļaunu nolūku vai neuzmanības dēļ veicinājusi zaudējumu
rašanos, īpašnieku var pilnībā vai daļēji atbrīvot no zaudējumu atlīdzināšanas pienākuma.
81.pants. Ar negadījumu saistīto personu atbildība
(1) Pret kuģa īpašnieku nevar izvirzīt citas prasības par naftas piesārņojuma radīto zaudējumu atlīdzību kā vien šajā
nodaļā minētās. Prasību attiecībā uz naftas piesārņojuma radīto zaudējumu atlīdzību saskaņā ar šo nodaļu vai citos
gadījumos nevar izvirzīt pret:
1) 
kuģa īpašnieka pārstāvjiem vai darbiniekiem, vai apkalpes locekļiem;
2) 
loci vai citu personu, kas, nebūdama apkalpes loceklis, pilda savus pienākumus uz kuģa;
3) 
jebkuru kuģa fraktētāju (ieskaitot berbouta fraktētāju), menedžeri vai operatoru;
28
/
86
4) 
jebkuru personu, kas veic glābšanas pasākumus (operācijas) ar kuģa īpašnieka piekrišanu vai pēc
kompetentas institūcijas rīkojuma;
5) 
jebkuru personu, kas veic zaudējumu novēršanas pasākumus;
6) 
visiem šīs daļas 
3.
, 
4. 
un 
5.punktā
 minēto personu darbiniekiem vai pārstāvjiem, ja vien zaudējumu nav
izraisījusi viņu darbība vai bezdarbība, kuras nolūks bija radīt zaudējumu, vai neuzmanība, apzinoties, ka šis
zaudējums varētu rasties.
(2) Regresa prasību par piesārņojuma radīto zaudējumu kompensāciju nevar celt pret personām, kuras minētas šā
panta pirmās daļas 1., 2., 4., 5. un 6.punktā, ja vien šīs personas nav radījušas zaudējumu ļaunā nolūkā vai aiz rupjas
neuzmanības, apzinoties, ka šis zaudējums varētu rasties.
82.pants. Atbildības ierobežojumi
(1) Kuģa īpašnieka atbildība par vienu negadījumu saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem tiek ierobežota līdz
kopējam apmēram, kas aprēķināms šādi:
1) 4,51 miljons norēķina vienības par kuģi, kura tilpība nepārsniedz 5000 tilpības vienības;
2) par kuģi, kura tilpība ir no 5001 līdz 140 000 tilpības vienībām, — par katru papildu tilpības vienību šīs daļas
1.punktā
 minētajai summai pieskaita 631 norēķina vienību;
3) 89,77 miljoni norēķina vienības par kuģi, kura tilpība pārsniedz 140 000 tilpības vienības.
(2) Atbildības ierobežojumi attiecas uz atbildību par piesārņojumu vienā negadījumā vai negadījumā, kas sastāv no
vairāku atgadījumu virknes. Ierobežojumi netiek piemēroti attiecībā uz kuģa īpašnieka atbildību par nokavējuma
procentiem vai tiesāšanās izdevumiem.
(3) Kuģa īpašniekam nav tiesību uz šajā nodaļā minētajiem atbildības ierobežojumiem, ja ir pierādīts, ka
piesārņojuma radīto zaudējumu izraisījusi viņa darbība vai bezdarbība, kuras nolūks bija radīt zaudējumu, vai
neuzmanība, apzinoties, ka šis zaudējums varētu rasties.
(4) Norēķina vienība ir šā kodeksa 
71.pantā
 noteiktā vienība. Kuģa tilpība ir bruto tilpība, kas aprēķināta saskaņā ar
1969.gada Starptautiskās konvencijas par kuģu tilpības mērīšanu pirmajā pielikumā iekļautajiem aprēķināšanas
noteikumiem.
83.pants. Atbildības konvencijas fonds un atbildības ierobežošanas procedūra
(1) Kuģa īpašnieks, kas vēlas ierobežot savu atbildību saskaņā ar šā kodeksa 
82.pantu
, iesniedz pieteikumu par
Atbildības konvencijas fonda izveidošanu tajā tiesā, kurā ir uzsākta vai saskaņā ar šā kodeksa 
91.panta
 pirmajā daļā
noteikto piekritību var tikt uzsākta tiesvedība par zaudējumu piedziņu saskaņā ar šā kodeksa 
79.pantu
. Pēc Atbildības
konvencijas fonda izveidošanas kuģa īpašnieks vai cietusī persona var iesniegt prasību par fonda sadali saskaņā ar šā
kodeksa
 XVIII nodaļas
 noteikumiem.
(2) Atbildības konvencijas fondu sadala visām prasībām, kuru pamats ir viens negadījums vai negadījums, kas
sastāv no vairāku atgadījumu virknes, proporcionāli summai, kāda pienākas katram prasītājam, ievērojot šā kodeksa
XVIII nodaļas
 noteikumus.
(3) Prasība, kas radusies saistībā ar izmaksām, ko labprātīgi uzņēmies kuģa īpašnieks, lai ierobežotu vai aizkavētu
piesārņojumu, ir vienlīdzīga ar citām prasībām.
(4) Atbildības konvencijas fonda izveidošana un sadale, kuru veic Latvijas tiesa, notiek saskaņā ar šā kodeksa
 XVIII
nodaļas
 noteikumiem.
(5) Ja kuģa īpašnieks ir izveidojis Atbildības konvencijas fondu saskaņā ar Atbildības konvenciju kādā citā šīs
konvencijas dalībvalstī, šis fonds attiecībā uz kuģa īpašnieka tiesībām ierobežot atbildību ir pielīdzināms fondam, kas
izveidots ar Latvijas tiesas nolēmumu.
84.pants. Kuģa aresta atcelšana
29
/
86
(1) Ja kuģa īpašniekam ir tiesības ierobežot atbildību saskaņā ar šā kodeksa 
82.panta
 noteikumiem un viņš ir
izveidojis Atbildības konvencijas fondu saskaņā ar šā kodeksa 
83.pantu
, prasību, ko var vērst pret Atbildības
konvencijas fondu, nevar vērst pret kuģi vai citiem īpašumiem, kas pieder kuģa īpašniekam. Ja kuģis vai citi īpašumi ir
arestēti saistībā ar šo prasību vai kuģa īpašnieks ir sniedzis citu nodrošinājumu, lai izvairītos no aresta, arests vai cits
nodrošinājums tiek atcelts.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikumus piemēro analoģiski, ja kuģa īpašnieks ir izveidojis Atbildības konvencijas
fondu saskaņā ar Atbildības konvenciju kādā citā šīs konvencijas dalībvalstī, ar nosacījumu, ka prasītājam ir tiesības
celt prasību tiesā, ar kuras nolēmumu izveidots Atbildības konvencijas fonds, un šis fonds ir pieejams prasītājam.
85.pants. Apdrošināšanas pienākums un apliecība
(1) Latvijas kuģa īpašniekam, kura kuģis var pārvadāt vairāk nekā 2000 tonnu naftas, ir pienākums obligāti
apdrošināt savu civiltiesisko atbildību vai saņemt citu finansiālās atbildības nodrošinājumu atbilstoši šā kodeksa 
79.
,
80.
, 
81. 
un 
82.panta
 noteikumiem. Šādu apdrošināšanu vai citu finansiālās atbildības nodrošinājumu apliecina kuģu
reģistratora izsniegta apliecība. Bez šīs apliecības kuģis nedrīkst braukt zem Latvijas karoga.
(2) Šā panta pirmajā daļā paredzēto noteikumu piemēro attiecībā uz ārvalstu kuģiem, kas ienāk ostā vai iziet no tās
vai citas iekraušanas vai izkraušanas vietas Latvijā un pārvadā vairāk nekā 2000 tonnu naftas. Ja kuģis ir reģistrēts
valstī, kas ir Atbildības konvencijas dalībvalsts, tam nepieciešama šīs konvencijas prasībām atbilstoša apliecība par
obligātās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu vai citu finansiālās atbildības nodrošinājumu.
86.pants. Valsts kuģi
Latvijas valstij piederošiem kuģiem, kuri var pārvadāt vairāk nekā 2000 tonnu naftas, piemēro šā kodeksa 
85.panta
pirmajā daļā paredzēto noteikumu, bet obligātās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas vai citas finansiālās atbildības
nodrošinājuma vietā kuģim var būt kuģu reģistratora izsniegtā apliecība par to, ka kuģis pieder valstij un ka atbildība ir
segta līdz ierobežojuma apjomam. Satiksmes ministrs var noteikt šādas apliecības formu.
87.pants. Noteikumu neievērošanas sekas
Ja kuģim nav apliecības par obligāto civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu vai citu finansiālās atbildības
nodrošinājumu vai šā kodeksa 
86.pantā
 minētās apliecības, ostas valsts kontroles inspektors var aizliegt kuģim iziet
no Latvijas ostas, ieiet citā iekraušanas vai izkraušanas vietā Latvijā vai iziet no tās vai arī pieprasīt, lai kuģis izkrauj
kravu vai atstāj Latvijas ūdeņus.
88.pants. Prasības pret apdrošinātāju vai finansiālās atbildības nodrošinājuma sniedzēju
(1) Jebkuru prasību par piesārņojuma izraisīto zaudējumu atlīdzību var celt tieši pret apdrošinātāju vai jebkuru citu
personu, kas sniedz finansiālās atbildības nodrošinājumu attiecībā uz kuģa īpašnieka atbildību par piesārņojuma
izraisītajiem zaudējumiem (turpmāk šajā nodaļā — finansiālā nodrošinājuma sniedzējs). Šādā gadījumā finansiālā
nodrošinājuma sniedzējs ir tiesīgs ierobežot savu atbildību atbilstoši šā kodeksa 
82.panta
 pirmās daļas prasībām arī
tajos gadījumos, kad kuģa īpašnieks saskaņā ar šā kodeksa 
82.panta
 trešās daļas noteikumiem nav tiesīgs izmantot
savas atbildības ierobežošanu.
(2) Finansiālā nodrošinājuma sniedzējs ir tiesīgs izmantot tādus pašus aizstāvības pierādījumus, kādus būtu
tiesīgs izmantot kuģa īpašnieks, izņemot aizstāvības pierādījumus, kuri izriet no kuģa īpašnieka bankrota vai
likvidācijas.
(3) Finansiālā nodrošinājuma sniedzējs ir tiesīgs aizstāvēt sevi, iesniedzot pierādījumus par to, ka kuģa īpašnieks
piesārņojuma radītos zaudējumus izraisījis ar ļaunu nolūku.
(4) Finansiālā nodrošinājuma sniedzējs nav tiesīgs savai aizstāvībai izmantot pierādījumus, kuri izriet no viņa paša
un kuģa īpašnieka savstarpējām līgumiskajām attiecībām.
(5) Finansiālā nodrošinājuma sniedzējs ir tiesīgs lūgt, lai tiesa pieaicina kuģa īpašnieku kā lietas dalībnieku.
(6) Saskaņā ar šā kodeksa 
83.pantu
 finansiālā nodrošinājuma sniedzēja izveidotam Atbildības konvencijas fondam
ir tādas pašas juridiskas sekas kā fondam, kuru ar tādiem pašiem noteikumiem izveidojis kuģa īpašnieks. Šādu fondu
30
/
86
var izveidot pat tad, ja kuģa īpašniekam nav tiesību ierobežot savu atbildību, taču šis apstāklis neierobežo kreditoru
prasības pret kuģa īpašnieku.
89.pants. Starptautiskais kompensācijas fonds
(1) Papildus zaudējumu atlīdzībai, kurus cietusī persona var piedzīt saskaņā ar šā kodeksa 
79. 
— 
84. 
un 
88.pantu
,
tai ir tiesības arī uz zaudējumu atlīdzību saskaņā ar Fonda konvencijas noteikumiem.
(2) Šā kodeksa 
81.panta
 otro daļu piemēro Starptautiskā kompensācijas fonda prasībām par atlīdzību no
personām, kuras nav kuģa īpašnieks vai finansiālā nodrošinājuma sniedzējs.
90.pants. Iemaksas Starptautiskajā kompensācijas fondā
(1) Iemaksas Starptautiskajā kompensācijas fondā izdara importētājs, ja nafta Latvijā piegādāta pa jūru, ievērojot
Fonda konvencijas prasības, un kopējais naftas importa apjoms kalendāra gadā pārsniedz 150 000 tonnu. Iemaksas
apmēru nosaka Starptautiskā kompensācijas fonda asambleja.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētās personas katru gadu līdz 1.februārim informē Satiksmes ministriju par naftas
importa apjomu iepriekšējā kalendāra gadā. Šo informāciju nosūta Starptautiskajai jūrniecības organizācijai saskaņā ar
likumu "
Par 1992.gada Protokolu par grozījumiem 1971.gada Starptautiskajā konvencijā par starptautiskā fonda
nodibināšanu naftas piesārņojuma radīto zaudējumu kompensācijai
".
(3) Amatpersonai (darbiniekam) aizliegts izpaust šā panta otrajā daļā minēto informāciju, kas tai kļuvusi zināma,
pildot dienesta pienākumus, ja šajā kodeksā vai citos normatīvajos aktos nav noteikts citādi. Par informācijas
izpaušanu vainīgā amatpersona (darbinieks) tiek saukta pie likumā noteiktās atbildības.
91.pants. Prasību piekritība
(1) Prasības pret kuģa īpašnieku vai viņa finansiālā nodrošinājuma sniedzēju par naftas piesārņojuma radītajiem
zaudējumiem ceļ Latvijas tiesā pēc zaudējumu nodarīšanas vietas, ja zaudējumi radušies Latvijā vai tās ekskluzīvajā
ekonomiskajā zonā vai ja veikti pasākumi, lai novērstu vai ierobežotu piesārņojuma radītos zaudējumus Latvijā vai tās
ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā.
(2) Tiesa, kurai piekrīt prasība saskaņā ar šā panta pirmo daļu, var izskatīt visas prasības, kas izriet no negadījuma
vai negadījumiem, kam ir viens cēlonis. Tas attiecas arī uz prasībām atlīdzināt zaudējumus par piesārņojumu ārpus
Latvijas, ja negadījums noticis Latvijā vai tās ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā.
(3) Prasību par šā kodeksa 
83.pantā
 noteiktā Atbildības konvencijas fonda sadali var iesniegt Latvijas tiesai tikai
tad, ja Atbildības konvencijas fonds ir izveidots ar Latvijas tiesas nolēmumu. Prasību iesniedz tai tiesai, ar kuras
nolēmumu izveidots Atbildības konvencijas fonds.
92.pants. Prasības, kas attiecas uz Starptautisko kompensācijas fondu
(1) Prasības saskaņā ar Fonda konvenciju var celt Latvijas tiesā šā kodeksa 
91.panta
 pirmajā daļā minētajos
gadījumos tikai tad, ja prasība pret kuģa īpašnieku vai viņa finansiālā nodrošinājuma sniedzēju par tiem pašiem
zaudējumiem vēl nav celta kādā citā Fonda konvencijas dalībvalstī.
(2) Ja prasība pret kuģa īpašnieku vai viņa finansiālā nodrošinājuma sniedzēju tiek iesniegta saskaņā ar šā kodeksa
91.panta
 trešo daļu, prasību pret Starptautisko kompensācijas fondu par tiem pašiem zaudējumiem var celt tikai tajā
tiesā, kurā tiek izskatīta prasība par Atbildības konvencijas fonda sadali. Prasību pret fondu var celt tiesā, kurai prasība
piekritīga saskaņā ar šā kodeksa 
91.pantu
.
(3) Starptautiskais kompensācijas fonds kā lietas dalībnieks var piedalīties jebkurā lietā par zaudējumu piedziņu,
kas vērsta pret kuģa īpašnieku vai viņa finansiālā nodrošinājuma sniedzēju saskaņā ar šo pantu. Lietā pasludinātais
spriedums Starptautiskajam kompensācijas fondam ir saistošs.
(4) Pēc jebkura lietas dalībnieka lūguma tiesa informē Starptautisko kompensācijas fondu par celto prasību un, ja
nepieciešams, uzaicina fondu piedalīties procesā. Tiesas spriedums Starptautiskajam kompensācijas fondam ir
saistošs, ja fonds ir aicināts piedalīties procesā kā lietas dalībnieks. Atkarībā no lietas apstākļiem tiesa lemj par fonda
procesuālo statusu. 
31
/
86
93.pants. Citu valstu tiesu spriedumu atzīšana un izpilde
(1) Galīgo spriedumu pret kuģa īpašnieku vai viņa finansiālā nodrošinājuma sniedzēju Latvijā atzīst un var izpildīt, ja
lieta izskatīta un tiesas nolēmums taisīts Atbildības konvencijas dalībvalstī un ievērota Atbildības konvencijas 9.pantā
noteiktā lietu piekritība.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikumus piemēro, ja spriedums attiecībā uz Starptautisko kompensācijas fondu
pasludināts Fonda konvencijas dalībvalstī vai valstī, kurā Starptautiskajam kompensācijas fondam ir sava
pārstāvniecība, ja prasība ir piekritīga attiecīgajai tiesai saskaņā ar Fonda konvencijas 7.panta pirmo vai trešo daļu.
94.pants. Atbildības konvencijas piemērošana
(1) Šā kodeksa 
79. 
— 
84. 
un 
88.pantā
 minēto atbildību par naftas piesārņojuma radītajiem zaudējumiem piemēro
attiecībā uz:
1) zaudējumiem, kas radušies Latvijā vai tās ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā;
2) zaudējumiem, kas radušies Atbildības konvencijas dalībvalstī vai tās ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā;
3) izdevumiem, kas saistīti ar darbībām, kuras veiktas naftas piesārņojuma radīto zaudējumu novēršanai vai
ierobežošanai, neatkarīgi no tā, kur šādas darbības veiktas.
(2) Ja valsts, kas minēta šā panta pirmās daļas 2.punktā, nav noteikusi ekskluzīvo ekonomisko zonu, šo zonu
attiecina uz tās valsts jūras teritoriju, kuru šī valsts ir noteikusi saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet ne tālāk kā
200 jūras jūdzes no bāzes līnijas.
(3) Šā kodeksa 
79. 
— 
93.pantu
 nepiemēro attiecībā uz valstij piederošiem vai tās lietošanā esošiem kuģiem, kuri
naftas noplūdes vai izkraušanas laikā izmantoti vienīgi valsts vajadzībām un nekomerciālos nolūkos.
95.pants. Izņēmums attiecībā uz Atbildības konvencijas piemērošanu
Ja Latvijas tiesā celta prasība par naftas piesārņojuma radīto zaudējumu atlīdzību, turklāt kuģis šo piesārņojumu
izraisījis valstī, kas nav Atbildības konvencijas dalībvalsts, vai atklātajā jūrā, kā arī par to izdevumu atlīdzību, kuri
saistīti ar darbībām, kas veiktas, lai novērstu vai ierobežotu zaudējumus, kuģa īpašnieka atbildības apmērs saskaņā ar
šā kodeksa 
82.panta
 otro un ceturto daļu nedrīkst pārsniegt 59,7 miljonus norēķina vienību.
96.pants. Vispārējie ierobežojumi attiecībā uz naftas noplūdi
(1) Ja Latvijai vai tās kontinentālā šelfa daļai zaudējumus radījis piesārņojums, ko izraisījis kuģis, kas neatbilst šā
kodeksa 
79.panta
 trešās daļas definīcijai, vai urbšanas platforma, attiecīgi piemēro šā kodeksa 
79.panta
 un 
80.panta
noteikumus. Tos piemēro arī tad, ja radušies izdevumi sakarā ar darbībām, kas veiktas, lai novērstu vai ierobežotu
zaudējumus.
(2) Atbildību atbilstoši šā panta pirmajai daļai ierobežo saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem, ņemot vērā šā
kodeksa 
323. 
un 
324.pantu
.
(3) Šā panta pirmās un otrās daļas noteikumus piemēro arī attiecībā uz citiem pastāvīgiem naftas produktiem, kas
nav minēti šā kodeksa 
79.panta
 ceturtajā daļā, nenoturīgiem naftas produktiem un naftu saturošiem maisījumiem
neatkarīgi no tā, vai kuģis vai ierīce atbilst 
79.panta
 trešajā daļā dotajai definīcijai.
97.pants. Latvijas starptautisko saistību ietekme
Šā kodeksa 
79. 
— 
96.panta
 noteikumus nepiemēro, ja tie ir pretrunā ar Latvijas starptautiskajām saistībām pret
valstīm, kas nav Atbildības konvencijas dalībvalstis.
32
/
86
XVIII nodaļa 
Atbildības ierobežošanas process
98.pants. Atbildības ierobežošanas procesa vispārīgie noteikumi
(1) Šīs nodaļas noteikumus piemēro Vispārējam fondam, kas izveidots saskaņā ar šā kodeksa 
74.pantu
, un
Atbildības konvencijas fondam, kas izveidots saskaņā ar šā kodeksa 
83.pantu
.
(2) Fondu, kas izveidots saskaņā ar šā kodeksa 
95.pantu
, uzskata par Vispārējo fondu.
99.pants. Vispārējā fonda un Atbildības konvencijas fonda summas noteikšana
(1) Vispārējais fonds attiecināms uz:
1) to kopsummu, kas saskaņā ar šā kodeksa 
69.pantu
 ir atbildības ierobežojums par prasībām, attiecībā uz
kurām tiek piemērots atbildības ierobežojums un kuras izriet no viena un tā paša notikuma;
2) likumiskajiem procentiem no šīs daļas 
1.punktā
 minētās kopsummas par laika periodu no notikuma dienas
līdz Vispārējā fonda izveidošanas dienai.
(2) Fonds, kas izveidots saskaņā ar šā kodeksa 
95.pantu
, atbilst šā panta pirmajā daļā noteiktajam atbildības
apmēram.
(3) Atbildības konvencijas fonds atbilst šā kodeksa 
82.pantā
 noteiktajam atbildības apmēram.
100.pants. Pieteikums par fonda izveidošanu
(1) Persona, kura vēlas izveidot Vispārējo fondu vai Atbildības konvencijas fondu (turpmāk šajā nodaļā — fonds),
iesniedz tiesai pieteikumu, kurā norāda fonda izveidošanas iemeslus, informāciju par kuģi (lai varētu aprēķināt fonda
lielumu), kā arī informāciju par iespējamām prasībām pret fondu.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētā persona iemaksā fonda summu tiesu izpildītāja kantora depozīta kontā vai sniedz
tādu nodrošinājumu, kādu nosaka tiesa, ņemot vērā tiesas sprieduma izpildes iespējamību.
101.pants. Fonda izveidošana
(1) Tiesa lemj par fonda izveidošanu, tā lielumu vai sniedzamo nodrošinājumu.
(2) Tiesa lemj par papildu summas iemaksu vai atbilstoša nodrošinājuma sniegšanu tiesvedības izdevumu, fonda
izveidošanas un administrēšanas izdevumu segšanai.
(3) Ja fonda iemaksa veikta vai nodrošinājums sniegts pirms tiesas lēmuma, uzskata, ka fonds izveidots ar tiesas
lēmuma pieņemšanas dienu, bet, ja minētās darbības veiktas pēc tiesas lēmuma pieņemšanas, — no dienas, kad
veikta iemaksa vai sniegts nodrošinājums.
102.pants. Paziņojums
(1) Tiesa uzaicina saskaņā ar šā kodeksa 
100.pantu
 iespējamos prasītājus iesniegt savas prasības pret fondu divu
mēnešu laikā no uzaicinājuma saņemšanas dienas, ievērojot šā kodeksa 
74. 
un 
105.panta
 noteikumus.
(2) Paziņojumu par fonda izveidošanu un prasītājiem adresētu uzaicinājumu uz pieteicēja rēķina publicē oficiālajā
izdevumā "Latvijas Vēstnesis" un pēc tiesas ieskata paziņo arī citādā veidā. Ja nepieciešams, paziņojumu publicē arī
citās valstīs.
(3) Personu, kura pieteikusi fonda izveidošanu, un visus zināmos prasītājus informē par fonda izveidošanu, nosūtot
paziņojumu ierakstītā pasta sūtījumā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.09.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
12.10.2016.
)
33
/
86
103.pants. Fonda administrators
Tiesa pēc saviem ieskatiem var iecelt fonda administratoru. Fonda administratora iecelšanu, maiņu, fonda
administrēšanu, izdevumu segšanu un administratora pārskata sniegšanu regulē Civilprocesa likuma 
46.nodaļas
noteikumi.
104.pants. Prasības iesniegšana
(1) Pēc paziņojuma saņemšanas saskaņā ar šā likuma 
102.pantu
 prasītājs iesniedz prasības pieteikumu
Civilprocesa likumā noteiktajā kārtībā.
(2) Ja prasītājs pirms fonda izveidošanas ir iesniedzis prasības pieteikumu citā tiesā, viņš, uzzinājis par fonda
izveidošanu saskaņā ar šā kodeksa 
102.pantu
, par to paziņo tiesai, ar kuras nolēmumu fonds ir izveidots.
105.pants. Prasības noraidīšana
Prasību, par kuru tiesa nav informēta pirms fonda sadalīšanas pirmās instances tiesā, var apmierināt tikai saskaņā
ar šā kodeksa 
111.panta
 otrās daļas noteikumiem.
106.pants. Izmaksas no fonda
Izmaksas no fonda var veikt tikai tad, kad ir beidzies prasību iesniegšanai noteiktais termiņš un tam piekrīt
persona, kas pieteikusi fonda izveidošanu, un visi prasītāji, kas iesnieguši prasības pret fondu.
107.pants. Lietas sagatavošana izskatīšanai
(1) Tiesa, sagatavojot lietu izskatīšanai, lemj par fonda sapulces sasaukšanu.
(2) Uz fonda sapulci tiesa uzaicina personas, kas pieteikušas fonda izveidošanu, prasītājus, kas pieteikuši savas
prasības, kā arī fonda administratoru.
108.pants. Fonda sapulce
(1) Fonda sapulcē izskata jautājumus par tās personas tiesībām ierobežot atbildību, kura pieteikusi fonda
izveidošanu, par atbildības apmēru un pieteiktajām prasībām.
(2) Pirms fonda sapulces administrators sagatavo un izsniedz lietas dalībniekiem savus ieteikumus par
izskatāmajiem jautājumiem.
(3) Ja fonda sapulcē panākta vienošanās par fonda sadali, tiesa sadala fondu, pamatojoties uz sapulcē apstiprināto
izlīgumu. Izlīgumu apstiprina, apstrīd un atceļ saskaņā ar Civilprocesa likuma 
46.nodaļas
 noteikumiem.
109.pants. Strīdu izšķiršana
Strīdus par tiesībām ierobežot atbildību, par atbildības apmēru vai par prasībām, attiecībā uz kurām nav panākts
izlīgums, tiesa var izskatīt kā atsevišķas prasības.
110.pants. Fonda summas daļēja izmaksa
Tiesa var lemt par fonda summas daļēju izmaksu, apmierinot tās prasības, attiecībā uz kurām ir panākts izlīgums.
111.pants. Fonda sadale
34
/
86
(1) Tiesa sadala fondu saskaņā ar šā kodeksa 
75.
, 
83.
, 
92.
, 
108.
, 
109. 
un 
110.panta
 noteikumiem.
(2) Fondu sadala arī tad, ja personai, kas pieteikusi fonda izveidošanu, nav tiesību ierobežot atbildību. Šādā
gadījumā fonda sadale neierobežo prasītāja tiesības uz prasības apmierināšanu pilnā apmērā.
E sadaļa 
Kravas un pasažieru pārvadājumi
XIX nodaļa 
Kravas pārvadājumu vispārīgie noteikumi
112.pants. Tiesisko attiecību regulēšana
(1) Tiesiskās attiecības, kas rodas, veicot kravas pārvadājumus ar kuģi (turpmāk šajā sadaļā — kravas
pārvadājumi), nosaka puses, ievērojot šā kodeksa noteikumus.
(2) Šīs sadaļas noteikumus piemēro arī attiecībā uz tādiem kravas pārvadājumiem, par kuriem nav izdots
konosaments.
(3) Kravas pārvadātāja, nosūtītāja un saņēmēja savstarpējās tiesiskās attiecības nosaka konosaments vai cits
līdzīgs transportēšanas dokuments. Jūras pārvadājuma līguma nosacījumi, kas nav minēti konosamentā vai citā līdzīgā
dokumentā par kravas transportēšanu ar kuģi, ir obligāti saņēmējam, ja konosamentā vai citā transportēšanas
dokumentā ir minēts dokuments, kurā tie norādīti.
(4) Kuģa īpašnieka, fraktētāja, kuģa operatora, kapteiņa vai citas par kuģi atbildīgas juridiskās vai fiziskās personas
(turpmāk — pilnvarotājs) intereses atbilstoši tās noteiktajam pilnvarojumam ostā var pārstāvēt kuģa aģents. Kuģa
aģentēšanu veic komercsabiedrība, kas pilnvarotāja vārdā un interesēs kārto ar kuģa ienākšanu un pārvietošanos ostā
un iziešanu jūrā saistītās kuģa lietas, veic kuģa aprūpi ostā un citas darbības pilnvarotāja noteiktajā apjomā (turpmāk
— kuģa aģentēšana) . Trešās personas nevar pieprasīt, lai kuģi aģentējošā komercsabiedrība veic tādus pienākumus,
kurus pilnvarotājs nav paredzējis šā aģenta pilnvarojumā.
(5) Ar kuģu aģentēšanu Latvijas ostās drīkst nodarboties komercsabiedrība, kura atbilst šādām minimālajām
prasībām:
1) ir ar labu reputāciju, proti, kuģu aģentu darbinieki nav sodīti par tīšiem noziedzīgiem nodarījumiem pret
īpašumu vai tautsaimniecības jomā un sodāmība nav dzēsta vai noņemta, par viņu profesionālo darbību pēdējā
gada laikā ostas, valsts vai pašvaldības iestādes nav rakstveidā sniegušas pamatotu negatīvu atzinumu;
2) ir finansiāli droša:
a) tās pamatkapitāls nav mazāks par 7114 
euro
, finanšu resursi atbilst veicamajiem darījumiem (apliecināms
ar gada pārskatu, auditora ziņojumu vai kredītiestāžu izsniegtām izziņām), kā arī ir veikti visi maksājumi
valsts budžetā (apliecināms ar attiecīgās institūcijas izsniegtām izziņām par veiktajiem maksājumiem valsts
budžetā),
b) ir noslēgusi kuģu aģenta profesionālās darbības civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgumu.
(6) 
(Izslēgta ar 
15.05.2008
. likumu.)
(7) Latvijas Kuģu brokeru un aģentu nacionālā asociācija pārbauda fizisko personu — kuģu aģentu darbinieku —
profesionālās prasmes un iemaņas kuģu aģentēšanā attiecīgajās Latvijas ostās un izsniedz sertifikātus par kuģu
aģentu darbinieku profesionālo prasmju un iemaņu atbilstību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005.
, 
22.03.2007.
, 
15.05.2008.
 un 
19.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2014.
)
113.pants. Kravas pārvadājumu noteikumu piemērošana
35
/
86
(1) Šīs sadaļas noteikumus piemēro attiecībā uz kravas pārvadājuma līgumiem, ja:
1) iekraušanas osta saskaņā ar līgumu atrodas Latvijā;
2) izkraušanas osta saskaņā ar līgumu atrodas Latvijā;
3) konosaments, kas apliecina kravas pārvadājuma līgumu, izdots Latvijā;
4) konosaments, kas apliecina jūras pārvadājuma līgumu, noteic, ka pušu attiecības apspriežamas,
pamatojoties uz Latvijas normatīvajiem aktiem.
(2) Šīs sadaļas noteikumus piemēro neatkarīgi no kuģa, pārvadātāja, nosūtītāja, saņēmēja vai jebkuras citas
ieinteresētās personas valstiskās piederības.
(3) Ja līgums paredz veikt kravas pārvadājumus vairākos sūtījumos noteiktā laika periodā, šīs sadaļas noteikumus
piemēro attiecībā uz katru sūtījumu. Ja sūtījumi tiek veikti saskaņā ar fraktēšanas līgumu, ievēro šā kodeksa 
114.panta
noteikumus.
114.pants. Kravas pārvadājumi, noslēdzot fraktēšanas līgumu
Šīs sadaļas noteikumi neattiecas uz kravas pārvadājumu, kas tiek veikts saskaņā ar fraktēšanas līgumu, kurš
noslēgts par visa kuģa vai tā daļas fraktēšanu. Ja konosaments izdots saskaņā ar fraktēšanas līgumu un ja tas regulē
tiesiskās attiecības starp pārvadātāju un konosamenta turētāju, šīs sadaļas noteikumus piemēro konosamentam.
115.pants. Īpaši nosacījumi
(1) Pārvadātājam ir tiesības atteikties no visām vai dažām savām tiesībām, tajā skaitā no tiesībām uz atbrīvošanu
no atbildības. Pārvadātājam ir tiesības pastiprināt savu atbildību un saistības. Šāda atteikšanās no tiesībām vai
saistību pastiprināšana ir ietverama nosūtītājam izdodamajā konosamentā.
(2) Ja pārvadājamās kravas raksturs un stāvoklis, pārvadāšanas nosacījumi, termiņi vai apstākļi, kādos notiek
pārvadāšana, ir tādi, kas attaisno īpašu vienošanos, pārvadātājs un nosūtītājs ir tiesīgi slēgt jebkādu vienošanos par
kravu, par pārvadātāja pienākumiem un atbildību, kā arī par pārvadātāja tiesībām attiecībā uz kravu (ieskaitot tiesības
uz atbrīvošanu no atbildības) vai par pienākumu nodrošināt kuģa jūrasspēju, ja šāda vienošanās nav pretrunā ar valsts
publisko kārtību vai pārvadātāja darbinieku vai pārstāvju pienākumu rūpēties par kravas iekraušanu, apstrādi,
novietošanu, pārvadāšanu, glabāšanu un izkraušanu, ja šie nosacījumi ir ietverti konosamentā. Minētos nosacījumus
nedrīkst piemērot parastai komerciālai kravas pārvadāšanai.
(3) Šā panta noteikumus nepiemēro attiecībā uz pārvadātāja tiesībām un pienākumiem, kuri izriet no šā kodeksa
XV nodaļas
 noteikumiem par kuģu īpašnieku atbildības ierobežošanu.
116.pants. Kravas piegāde, ko veic nosūtītājs
Nosūtītājs nogādā kravu pārvadātāja norādītajā vietā un laikā. Kravu nogādā tādā veidā un stāvoklī, lai to varētu ērti
un droši iekraut, pārvadāt un izkraut.
117.pants. Iepakojuma pārbaude
(1) Pārvadātāja pienākums ir pielikt saprātīgus pūliņus, pārbaudot, vai krava ir iepakota tā, lai nerastos tās zudums
vai bojājums vai netiktu radīti zaudējumi citai personai vai īpašumam. Ja krava ir piegādāta aizplombētā konteinerā vai
citā transportēšanas ierīcē, pārvadātājam nav pienākuma to atvērt un pārbaudīt, ja vien nav pamatota iemesla uzskatīt,
ka krava nav pietiekami labi iepakota.
(2) Pārvadātājs informē nosūtītāju par katru konstatēto trūkumu. Pārvadātājam nav pienākuma pārvadāt kravu, kas
nav pienācīgi iepakota, izņemot gadījumu, kad, saprātīgi rīkojoties, konstatētos trūkumus ir iespējams novērst.
118.pants. Bīstamās kravas
36
/
86
(1) Par bīstamo kravu uzskatāma krava, kas atbilst Bīstamo kravu aprites likumā noteiktajai bīstamās kravas
definīcijai.
(2) Nosūtītājs bīstamās kravas attiecīgi marķē un savlaicīgi informē pārvadātāju par kravas bīstamo raksturu, kā arī
norāda nepieciešamos drošības pasākumus.
(3) Ja nosūtītājam ir citi iemesli uzskatīt, ka kravas īpašību dēļ tās pārvadāšana var radīt draudus vai būtiskas
neērtības personām, kuģim vai kravai, viņš par to informē pārvadātāju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.10.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
119.pants. Krava, kurai nepieciešams īpašs pārvadāšanas režīms
Ja kravas pārvadāšanai nepieciešams īpašs režīms, nosūtītājs laikus par to paziņo pārvadātājam un norāda
veicamos pasākumus. Ja nepieciešams, kravu attiecīgi marķē.
120.pants. Kvītis par kravas saņemšanu
Nosūtītājs var pieprasīt kvīti par kravas saņemšanas faktu un laiku. Noteikumi par konosamentu un citu
transportēšanas dokumentu izdošanu ir paredzēti šā kodeksa
 XX nodaļā
.
121.pants. Frakts samaksas noteikumi
(1) Ja pārvadājuma līgumā nav norādīts frakts apmērs, frakti maksā saskaņā ar pārvadātāja tarifiem. Puses var
vienoties, ka frakti maksā, saņemot kravu.
(2) Par kravu, kas pārvadājuma beigās vairs neeksistē, nevar pieprasīt frakts samaksu, ja vien zaudējumu nav
izraisījis kravas raksturs, iepakojuma defekts vai nosūtītāja kļūda vai nevērība vai ja pārvadātājs ir pārdevis kravu uz
īpašnieka rēķina, to izkrāvis, padarījis nekaitīgu vai iznīcinājis saskaņā ar šā kodeksa 
151.panta
 noteikumiem.
(3) Iepriekš samaksāto frakti atmaksā, ja saskaņā ar šā panta otro daļu pārvadātājam nav tiesību to saņemt.
122.pants. Pienākums samaksāt frakti pārvadājuma līguma neizpildes gadījumā
(1) Ja nosūtītājs atkāpjas no noslēgtā līguma, pirms pārvadājums ir uzsākts, pārvadātājam ir tiesības saņemt
neiegūto frakti, kā arī zaudējumu atlīdzību.
(2) Ja nosūtītājs noteiktajā laikā nav piegādājis kravu pārvadātājam un aizkavēšanās būtiski apgrūtina pārvadājuma
līguma nosacījumu izpildi, pārvadātājam ir tiesības atkāpties no līguma. Ja nosūtītājs pēc kravas piegādes termiņa
nokavējuma vēlas turpināt pārvadājuma līgumu, viņam ir tiesības pieprasīt pārvadātāja apstiprinājumu, ka pārvadātājs
neatkāpsies no pārvadājuma līguma. Ja pārvadātājs vēlas izmantot savas tiesības atkāpties no pārvadājuma līguma,
viņš par to nekavējoties (bez vilcināšanās) paziņo nosūtītājam. Ja pārvadātājs šajā daļā noteiktajā kārtībā atkāpjas no
pārvadājuma līguma, viņam ir tiesības saņemt neiegūto frakti, kā arī zaudējumu atlīdzību.
(3) Ja nosūtītājs vai saņēmējs pieprasa pārvadājuma pārtraukšanu vai kravas piegādes vietas maiņu, pārvadātājam
ir tiesības saņemt neiegūto frakti, kā arī zaudējumu atlīdzību. Nosūtītājs vai saņēmējs nevar pieprasīt pārtraukt
pārvadājumu, ja tas var izraisīt būtiskus zaudējumus vai neērtības pārvadātājam vai citiem nosūtītājiem.
(4) Piemērojot šo pantu fraktēšanas līgumam, ievēro šā kodeksa 
196.panta
 otrās, trešās un ceturtās daļas
noteikumus.
123.pants. Pārvadātāja pienākums aizsargāt kravu
(1) Pirms reisa un reisu uzsākot, pārvadātājs izrāda saprātīgas rūpes par to, lai:
1) 
padarītu kuģi jūrasspējīgu;
2) 
pienācīgi nokomplektētu kuģi ar apkalpi un nodrošinātu to ar nepieciešamajiem krājumiem;
37
/
86
3) 
padarītu kravas telpas, refrižeratortelpas, saldējamās telpas un visas pārējās kuģa daļas, kurās tiek
pārvadāta krava, derīgas un drošas kravas saņemšanai un saglabāšanai.
(2) Ņemot vērā šajā nodaļā noteikto, pārvadātājs kravu pienācīgi un rūpīgi iekrauj, apstrādā, novieto, pārvadā, glabā,
kā arī rūpējas par kravu un izkrauj to.
(3) Ja krava gājusi bojā, sabojāta vai būtiski aizkavēta, pārvadātājs pēc iespējas ātrāk par to paziņo nosūtītāja
norādītajai personai. Ja šādu paziņojumu nevar nosūtīt, pārvadātājs par to informē kravas īpašnieku vai, ja tas nav
zināms, nosūtītāju. Šos nosacījumus piemēro arī tad, ja pārvadājumu nevar pabeigt, kā tika plānots.
124.pants. Kravas pārvadāšana uz klāja
(1) Pārvadātājam ir tiesības pārvadāt kravu uz klāja tikai tad, ja viņš par to ir īpaši vienojies ar nosūtītāju vai ja šāda
veida pārvadājums atbilst labai kuģošanas praksei, vai ja to nosaka normatīvie akti.
(2) Ja pārvadātājs un nosūtītājs ir vienojušies, ka kravu pārvadā vai to var pārvadāt uz klāja, pārvadātājs
konosamentā ieraksta attiecīgu piezīmi. Ja tādas piezīmes nav, pārvadātājam ir pienākums pierādīt to, ka ar nosūtītāju
ir panākta vienošanās par kravas pārvadāšanu uz klāja. Tomēr pārvadātājam nav tiesību atsaukties uz šādu vienošanos
attiecībās ar trešajām personām (to skaitā ar kravas saņēmēju), kuras labticīgi ieguvušas konosamentu.
125.pants. Pārvadātāja līgumsaistību pārkāpums
(1) Nosūtītājam ir tiesības atkāpties no pārvadājuma līguma, ja pārvadātāja vainas dēļ notikusi būtiska
aizkavēšanās vai pārkāpts cits būtisks līguma nosacījums. Nosūtītājs pēc kravas piegādes pārvadātājam nav tiesīgs
atkāpties no līguma, ja kravas atdošana izraisa būtiskus zaudējumus vai neērtības citiem nosūtītājiem.
(2) Kad nosūtītājs uzzina vai viņam bija jāuzzina par līguma nosacījumu pārkāpumu, viņš var atkāpties no līguma, ja
par to nekavējoties paziņo pārvadātājam. Pretējā gadījumā nosūtītājs zaudē tiesības atkāpties no līguma.
126.pants. Pārvadājuma pārtraukšana
(1) Ja kuģis, kurš pārvadā vai ar kuru ir paredzēts pārvadāt kravu, ir zaudēts vai nav remontējams, tas neatbrīvo
pārvadātāju no pienākuma pabeigt pārvadājumu.
(2) Ja nepārvaramas varas dēļ kuģis nevar iebraukt izkraušanas ostā, pārvadātājs par to nekavējoties informē
nosūtītāju. Ja nosūtītājs būtiski kavējas dot rīkojumu attiecībā uz rīcību ar kravu, pārvadātājam ir tiesības izkraut kravu
pēc sava ieskata vienā no tuvākajām ostām vai nogādāt šo kravu atpakaļ uz nosūtīšanas ostu.
(3) Atkāpjoties no pārvadājuma līguma karadarbības vai citu risku dēļ, piemēro šā kodeksa 
201.panta
 noteikumus.
(4) Ja daļa pārvadājuma jau ir veikta, kad pārvadātājs atkāpjas no līguma vai līgums zaudē spēku, vai cita iemesla
dēļ krava ir izkrauta ostā, kas nav nolīgtā izkraušanas osta, pārvadātājam ir tiesības uz proporcionālu frakti saskaņā ar
šā kodeksa 
185.panta
 noteikumiem.
127.pants. Kravas īpašnieka vārdā veiktie pasākumi
(1) Ja nepieciešami īpaši pasākumi, lai saglabātu vai pārvadātu kravu vai citādi aizsargātu kravas īpašnieka
intereses, kravas īpašnieks dod attiecīgus norādījumus pārvadātājam.
(2) Ja laika trūkums vai citi apstākļi traucē saņemt norādījumus vai ja šādi norādījumi nav savlaicīgi saņemti,
pārvadātājam ir tiesības veikt nepieciešamos pasākumus kravas īpašnieka vārdā un pārstāvēt kravas īpašnieku ar kravu
saistītajos jautājumos. Pat tad, ja šādi pasākumi nebija nepieciešami, tie ir saistoši kravas īpašniekam attiecībās ar
trešajām personām, kuras rīkojas labticīgi.
(3) Pārvadātājs ziņo par veiktajiem pasākumiem saskaņā ar šā kodeksa 
123.panta
 trešās daļas noteikumiem.
128.pants. Kravas īpašnieka atbildība par pārvadātāja veiktajiem pasākumiem
38
/
86
Kravas īpašnieks ir atbildīgs par pārvadātāja veiktajiem pasākumiem un izdevumiem saistībā ar kravu. Ja
pārvadātājs ir rīkojies bez kravas īpašnieka norādījumiem, kravas īpašnieka atbildība nevar pārsniegt kravas vērtību,
kāda tai bija, uzsākot pārvadājumu, uz kuru attiecināmi pasākumi vai izmaksas.
129.pants. Kravas piegāde, ko veic pārvadātājs
(1) Gala ostā saņēmējs kravu saņem pārvadātāja norādītajā vietā un laikā. Kravu piegādā tā, lai to varētu ērti un
droši saņemt.
(2) Persona, kura ir tiesīga saņemt kravu, pirms saņemšanas var to pārbaudīt.
130.pants. Saņēmēja pienākums samaksāt frakti
(1) Ja kravu piegādā pret konosamentu, saņēmējs, kravu saņemot, kļūst atbildīgs par frakts samaksu un citām
pārvadātāja prasībām, kas izriet no konosamenta.
(2) Ja krava netiek nodota pret konosamentu, saņēmējs ir atbildīgs par frakts samaksu un citām prasībām saskaņā
ar pārvadājuma līgumu, ja saņēmējs piegādes laikā zināja par prasībām vai viņam vajadzēja zināt, ka pārvadātājs nav
saņēmis samaksu.
131.pants. Aizturējuma tiesības
Ja pārvadātājam ir prasījuma tiesības saskaņā ar šā kodeksa 
130.pantu
 vai citas prasības, kuras ir nodrošinātas ar
kravas privileģētajām tiesībām saskaņā ar šā kodeksa 
40.pantu
, pārvadātājs var neizdot kravu, pirms saņēmējs nav
samaksājis frakti, apmierinājis citus pārvadātāja prasījumus vai sniedzis pietiekamu nodrošinājumu.
132.pants. Kravas novietošana noliktavā
(1) Ja krava netiek saņemta pārvadātāja norādītajā laikā vai citā saprātīgā termiņā, to var nodot glabāšanā noliktavā
uz saņēmēja rēķina.
(2) Paziņojumu par kravas nodošanu glabāšanā sniedz saskaņā ar šā kodeksa 
123.panta
 trešās daļas
noteikumiem. Pārvadātājs nosaka saprātīgu termiņu, kuram beidzoties kravu var pārdot vai citādi atbrīvoties no tās
saskaņā ar šā kodeksa 
133.panta
 noteikumiem.
133.pants. Pārvadātāja tiesības pārdot kravu vai citādi atbrīvoties no tās
(1) Beidzoties termiņam, kas noteikts saskaņā ar šā kodeksa 
132.panta
 otro daļu, pārvadātājam ir tiesības pārdot
noliktavā glabāto kravu tādā apjomā, kāds nepieciešams, lai segtu pārdošanas izmaksas, varētu saņemt frakti un
apmierināt citus prasījumus. Pārvadātāja pienākums ir būt pietiekami rūpīgam, pārdodot kravu.
(2) Ja kravu nav iespējams pārdot vai ir acīmredzams, ka ieņēmumi nesegs pārdošanas izmaksas, pārvadātājam ir
tiesības atbrīvoties no kravas citā saprātīgā veidā.
134.pants. Pārvadātāja atbildība par kravu
(1) Pārvadātājs ir atbildīgs par kravu no brīža, kad tā iekrauta kuģī, līdz tās izkraušanai.
(2) No kravas pieņemšanas brīža līdz brīdim, kad krava tiek iekrauta kuģī, kā arī pēc tās izkraušanas līdz
nodošanai saņēmējam pārvadātājs uzskatāms par kravas ekspeditoru, ja puses nav vienojušās citādi.
135.pants. Pienākums nodrošināt kuģa jūrasspēju
(1) Pārvadātājs nav atbildīgs par kravas zudumu vai bojājumu, kas radies kuģa jūrasnespējas dēļ, izņemot
gadījumu, kad kuģa jūrasnespēju izraisījis tas, ka pārvadātājs nav pietiekami saprātīgi rūpējies par jūrasspējas
nodrošināšanu saskaņā ar šā kodeksa 
123.panta
 noteikumiem.
39
/
86
(2) Ja kravas zudums vai bojājums radies kuģa jūrasnespējas dēļ, pārvadātājs vai citas personas, kuras pieprasa
atbrīvošanu no atbildības saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem, pierāda, ka tās bijušas pietiekami rūpīgas.
136.pants. Atbildība par kravas zudumu vai bojājumu
(1) Saskaņā ar šā kodeksa 
135.panta
 noteikumiem pārvadātājs nav atbildīgs par kravas zudumu vai bojājumu un
izdevumiem saistībā ar kravu, ja kravas zuduma vai bojājuma un šo izdevumu iemesls ir:
1) 
kuģa kapteiņa, apkalpes locekļa, loča vai pārvadātāja darbinieku darbība, nevērība vai nolaidība kuģa
vadīšanā;
2) 
ugunsgrēks, izņemot gadījumu, kad tas izcēlies pārvadātāja vainas dēļ;
3) 
jūras vai citu kuģojamu ūdeņu riski, briesmas vai negadījumi;
4) 
nepārvarama vara;
5) 
karadarbība;
6) 
sabiedriski bīstamu personu darbība;
7) 
kuģa aizturēšana vai arests;
8) 
karantīnas ierobežojumi;
9) 
nosūtītāja vai kravas īpašnieka, viņu darbinieku vai pārstāvju darbība vai kļūda;
10) 
streiki, lokauti vai citi iemesli, kuru dēļ pilnīgi vai daļēji tiek apstādināts vai aizkavēts darbs;
11) 
sabiedriskie nemieri;
12) 
dzīvības vai īpašuma glābšana vai glābšanas mēģinājums jūrā;
13) 
kravas apjoma vai kravas svara zudums vai jebkurš cits zudums vai bojājums, kuru radījis slēpts kravas
defekts vai kravai raksturīgas īpašības;
14) 
neatbilstošs iepakojums;
15) 
neatbilstošs marķējums;
16) 
apslēpti trūkumi, kurus nevar atklāt, izrādot saprātīgas rūpes;
17) 
jebkuri citi iemesli, kuri nav radušies pārvadātāja, viņa darbinieku vai pārstāvju vainas dēļ, ja persona, kura
prasa atbrīvošanu no atbildības, var pierādīt, ka pārvadātāja, viņa darbinieku vai pārstāvju darbība nav veicinājusi
kravas zudumu vai bojājumu.
(2) Novirzīšanos no maršruta, lai glābtu vai mēģinātu glābt dzīvību vai īpašumu jūrā, vai jebkuru citu saprātīgu
novirzīšanos no maršruta neuzskata par kravas pārvadājuma līguma pārkāpumu, un pārvadātājs neatbild par jebkādu
kravas zudumu vai bojājumu, kas tāpēc radies.
137.pants. Atbildība par dzīvnieku pārvadājumiem
Ja puses nav vienojušās par pretējo, pārvadātājs nav atbildīgs par zaudējumiem, kas radušies, pārvadājot
dzīvniekus.
138.pants. Atbildība par aizkavēšanos
Ja puses nav vienojušās par pretējo, pārvadātājs nav atbildīgs par zaudējumiem, kas radušies sakarā ar kravas 
40
/
86
piegādes aizkavēšanos.
139.pants. Zaudējumu aprēķināšana
(1) Kopējo zaudējumu summu sakarā ar kravas zudumu vai bojājumu aprēķina, pamatojoties uz kravas vērtību tajā
vietā un laikā, kur un kad tā izkrauta vai to vajadzēja izkraut no kuģa atbilstoši līgumam.
(2) Kravas vērtību nosaka pēc kravu biržas cenas vai, ja šādas cenas nav, pēc tirgus cenas.
140.pants. Atbildības ierobežojumi
(1) Pārvadātāja atbildība par zaudējumiem, kas radušies sakarā ar kravas zudumu vai bojājumu, nedrīkst pārsniegt
667 norēķina vienības par kravas vietu vai kravas vienību vai divas norēķina vienības par kravas bruto kilogramu,
piemērojot lielāko summu. Izņēmums ir gadījumi, kad pārvadātājs un nosūtītājs vienojas par lielāku atbildības
ierobežojumu.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikumu nepiemēro, ja nosūtītājs ir paziņojis par kravas raksturu un vērtību līdz tās
iekraušanai un šī summa ir tieši norādīta konosamentā. Šis paziņojums apliecina kravas vērtību, izņemot gadījumu,
kad pārvadātājs pierāda pretējo.
(3) Pārvadātājs nav atbildīgs par kravas zudumu vai bojājumu un izdevumiem saistībā ar kravu, ja nosūtītājs apzināti
sniedzis maldinošu informāciju par kravas raksturu vai vērtību.
(4) Norēķina vienība ir šā kodeksa 
71.pantā
 minētā vienība.
141.pants. Atbildības ierobežošana attiecībā uz kravu, kas iekrauta kā vienība
(1) Ja kravas pārvadāšanai izmanto konteinerus, paletes vai līdzīgas transportierīces, kravas vietu vai vienību skaitu
nosaka saskaņā ar konosamentā uzrādīto kravas vietu vai vienību skaitu. Ja konosamentā šādu ziņu nav, par kravas
vietu vai vienību uzskata transportierīci.
(2) Ja pazudusi vai bojāta pati transportierīce, tā uzskatāma par atsevišķu kravas vienību, izņemot gadījumu, kad
transportierīce pieder pārvadātājam vai to nodrošina pats pārvadātājs.
142.pants. Atbildība, kas nav pamatota ar pārvadājuma līgumu
(1) Nosacījumus par atbrīvošanu no atbildības un tās ierobežojumus, ko reglamentē šī sadaļa, piemēro jebkurai pret
pārvadātāju celtai prasībai atlīdzināt zaudējumus par kravas zudumu vai bojājumu neatkarīgi no tā, vai šī prasība izriet
no līguma vai neatļautas darbības (delikta).
(2) Ja šāda prasība celta pret pārvadātāja darbinieku vai pārstāvi, šim darbiniekam vai pārstāvim ir tiesības izmantot
tos nosacījumus par atbrīvošanu no atbildības un par atbildības ierobežošanu, uz kuriem pārvadātājam ir tiesības
saskaņā ar šo nodaļu.
(3) Zaudējumu atlīdzības kopsumma, ko maksā pārvadātājs un viņa darbinieki vai pārstāvji, nedrīkst pārsniegt
ierobežojumus, kas paredzēti šajā nodaļā.
143.pants. Tiesību zaudēšana uz atbildības ierobežošanu
Pārvadātājam, viņa darbiniekam vai pārstāvim nav tiesību izmantot atbildības ierobežošanu, kas paredzēta šajā
nodaļā, ja ir pierādīts, ka zaudējumu radījusi darbība, kuras nolūks bija izraisīt šādu zaudējumu, vai bezdarbība,
apzinoties, ka šis zaudējums varētu rasties.
144.pants. Atbildība par kravu, kas atrodas uz kuģa klāja
Ja kravu pārvadā uz kuģa klāja, pārkāpjot šā kodeksa 
124.panta
 noteikumus, pārvadātājs nedrīkst ierobežot savu
atbildību attiecībā uz zaudējumiem, kas radušies sakarā ar tādas kravas zudumu vai bojājumu, kura pārvadāta uz
41
/
86
klāja.
145.pants. Pārvadātāja un faktiskā pārvadātāja atbildības sadalījums
Ja saskaņā ar pārvadājuma līgumu daļu pārvadājuma veic cits pārvadātājs (faktiskais pārvadātājs), pārvadājuma
līguma puses var vienoties, ka pārvadātājs attiecībā uz pārvadājuma daļu, ko veic faktiskais pārvadātājs ar savu
transportlīdzekli, uzskatāms par ekspeditoru. Šādā gadījumā pārvadātājs pierāda, ka zaudējumi radušies tajā laika
periodā, kad krava atradās faktiskā pārvadātāja turējumā.
146.pants. Faktiskā pārvadātāja atbildība
Par pārvadājuma daļu tad, kad krava atrodas faktiskā pārvadātāja turējumā, viņš atbild saskaņā ar šīs sadaļas
noteikumiem.
147.pants. Atbildības kopējais apmērs
Ja par zaudējumiem atbild gan pārvadātājs, gan faktiskais pārvadātājs, atbildības kopējais apmērs nedrīkst
pārsniegt šajā nodaļā noteikto apmēru.
148.pants. Paziņojums par kravas zudumu vai bojājumu
(1) Ja krava ir piegādāta un saņēmējs rakstveidā nav paziņojis pārvadātājam par kravas zudumu vai bojājumu, kuru
saņēmējs atklāj vai varēja atklāt, uzskatāms, ka visa krava piegādāta saskaņā ar pārvadājuma līguma nosacījumiem, ja
vien netiek pierādīts pretējais. Šos nosacījumus piemēro, ja piegādes laikā kravas zudums vai bojājums nav bijis
acīmredzams un triju dienu laikā pēc piegādes nav iesniegts rakstveida paziņojums par kravas zudumu vai bojājumu.
(2) Rakstveida paziņojums nav nepieciešams, ja kravas zudums vai bojājums ir atklāts, kravas pārvadātājam un
saņēmējam vai viņu pārstāvjiem kopīgi veicot kravas pārbaudi.
149.pants. Regresa prasības
Šīs sadaļas noteikumus piemēro arī attiecībā uz regresa prasībām par vispārējo avāriju un par glābšanas atlīdzību.
150.pants. Vispārīgie atbildības noteikumi
Nosūtītājs, viņa darbinieks vai pārstāvis nav atbildīgs par kravas zudumu vai bojājumu, kas radies pārvadātāja vainas
dēļ.
151.pants. Nosūtītāja atbildība par bīstamām kravām
(1) Ja nosūtītājs nav ievērojis šā kodeksa 
118.panta
 noteikumus attiecībā uz bīstamām kravām, viņš atbild par
izdevumiem un citiem zaudējumiem, kas radušies pārvadātājam. Šādā gadījumā pārvadātājs var bīstamo kravu izkraut,
padarīt nekaitīgu vai iznīcināt, neatlīdzinot tādējādi radītos zaudējumus.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikumus nepiemēro, ja pārvadātājs, pieņemot kravu, zina, ka tā ir bīstama krava.
XX nodaļa 
Konosaments un citi transportēšanas dokumenti
152.pants. Konosaments
(1) Saņemot kravu un pieņemot to savā turējumā, pārvadātājs pēc nosūtītāja pieprasījuma izsniedz viņam
konosamentu, kurā iekļautas šādas ziņas:
42
/
86
1) 
marķējums, kas nepieciešams kravas identificēšanai, kā to rakstveidā paziņojis nosūtītājs, ja šis marķējums
ir skaidri norādīts uz kravas vai tās iepakojuma;
2) kravas vieta vai priekšmetu skaits, vai svars (atkarībā no apstākļiem), ievērojot nosūtītāja sniegto informāciju;
3) ārēji redzamais kravas izskats un stāvoklis.
(2) Papildus šā panta pirmajā daļā noteiktajām ziņām konosamentā var iekļaut šādu informāciju:
1) pārvadātāja nosaukums un viņa pamatdarbības vieta;
2) nosūtītāja nosaukums;
3) saņēmēja nosaukums, ja to norādījis kravas nosūtītājs;
4) 
iekraušanas osta saskaņā ar kravas pārvadājuma līgumu un datums, kad iekraušanas ostā kravu pieņēmis
pārvadātājs;
5) izkraušanas osta;
6) konosamenta izdošanas vieta;
7) frakts apmērs un norādījums par to, kas maksā frakti, kā arī citi kravas pārvadājuma un piegādes nosacījumi;
8) šā kodeksa 
124.pantā
 noteiktajos gadījumos — norādījums par to, ka krava jāpārvadā vai to var pārvadāt uz
klāja;
9) jebkurš paaugstināts atbildības ierobežojums, par kuru puses vienojušās;
10) kuģa vārds un valstiskā piederība, iekraušanas vieta un laiks, kā arī laiks, kad iekraušana pabeigta.
(3) Norādot šā panta pirmās daļas 1. un 2.punktā minētās ziņas, nosūtītājs uzņemas atbildību par visiem
zaudējumiem kravas zuduma vai bojājuma gadījumā un izdevumiem, kas radušies šo ziņu neprecizitātes dēļ.
Pārvadātāja tiesības uz šāda veida atlīdzību saskaņā ar pārvadājuma līgumu neierobežo viņa atbildību pret jebkuru
personu, kas nav nosūtītājs.
(4) Konosamentu paraksta kuģa kapteinis vai pārvadātāja pilnvarota persona.
(5) Ja ir izdoti vairāki konosamenta oriģināli, katrā oriģinālā norāda izdoto oriģinālu skaitu.
(6) Ja tiek izdotas konosamenta kopijas, uz tām norāda, ka tās ir kopijas.
(7) Kad krava ir iekrauta kuģī, konosamentā, ko izsniedz nosūtītājam, izdara atzīmi par kravas iekraušanu.
153.pants. Tranzīta konosaments
(1) Tranzīta konosaments ir konosaments, kurā norādīts, ka kravu pārvadā vairāki pārvadātāji.
(2) Persona, kura izdod tranzīta konosamentu, nodrošina, lai katrā pārvadājuma daļai izdotajā konosamentā būtu
norādīts, ka krava tiek pārvadāta saskaņā ar tranzīta konosamentu.
154.pants. Ziņu trūkums konosamentā
Dokuments, kurā iekļautas šā kodeksa 
152.panta
 pirmajā daļā minētās ziņas, uzskatāms par konosamentu pat
tad, ja tajā nav iekļauta kāda no šā kodeksa 
152.panta
 otrajā daļā minētajām ziņām.
155.pants. Pārvadātāja pienākums ierakstīt ziņas konosamentā
43
/
86
Pārvadātājs nenorāda konosamentā kravas marķējumu, kravas vietu skaitu, daudzumu vai svaru, ja viņam ir
pamatots iemesls uzskatīt, ka tas precīzi neatbilst faktiski pieņemtajai kravai, vai viņam nav iespējams to pārbaudīt.
156.pants. Konosamenta apliecinājums
Konosaments apliecina, ka pārvadātājs pieņēmis tādu kravu, kāda aprakstīta konosamentā, ja nav pierādīts
pretējais. Nav pieļaujami pierādījumi par pretējo, ja konosaments nodots trešajai labticīgajai pusei.
157.pants. Atbildība par maldinošu informāciju konosamentā
Ja trešās personas, saņemot konosamentu, cieš zaudējumus, paļaujoties uz konosamentā iekļauto ziņu
precizitāti, pārvadātājs atbild par šiem zaudējumiem, ja viņš zina vai viņam vajadzēja zināt, ka konosaments ir
maldinošs attiecībā uz trešajām personām. Šādā gadījumā pārvadātājs nevar ierobežot savu atbildību.
158.pants. Konosamenta veidi
(1) Pārvadātājs var izdot šādu veidu konosamentus:
1) vārda konosamentu — izdots, norādot saņēmēja vārdu;
2) rīkojuma (ordera) konosamentu — izdots pēc konosamentā norādītās personas rīkojuma vai, ja persona nav
norādīta, pēc nosūtītāja rīkojuma. Šādu konosamentu var indosēt ar attiecīgiem indosācijas uzrakstiem uz
konosamenta;
3) uzrādītāja konosamentu — izdots ar attiecīgu norādi.
(2) Personu, kas uzrāda konosamenta oriģinālu, uzskata par pilnvarotu saņemt kravu, ja tas izriet no konosamenta
vai indosācijas uzrakstu nepārtrauktās ķēdes.
(3) Ja ir izdoti vairāki konosamenta oriģināli, kravas saņēmējam piegādes ostā ir tiesības saņemt kravu, uzrādot
vienu konosamenta oriģinālu.
159.pants. Vairāki konosamenta turētāji
Ja vairākas personas izvirza prasību par kravas saņemšanu, uzrādot konosamenta oriģinālu, kravas pārvadātājs
nodod kravu glabāšanā uz likumīgā saņēmēja rēķina. To nekavējoties paziņo visiem zināmajiem konosamenta oriģināla
turētājiem.
160.pants. Kravas izsniegšana pret konosamentu
(1) Kravu izsniedz:
1) pret vārda konosamentu — saņēmējam, kas minēts konosamentā, vai personai, kurai konosaments nodots
tālāk ar vārda indosamentu vai citādā veidā, ievērojot parādprasījuma indosēšanai paredzētos nosacījumus;
2) pret rīkojuma (ordera) konosamentu — attiecīgi nosūtītājam vai saņēmējam (atkarībā no tā, vai konosaments
izdots pēc nosūtītāja vai saņēmēja rīkojuma), ja konosaments indosēts, — personai, kura minēta kā pēdējā
nepārtrauktajā indosācijas uzrakstu ķēdē, vai konosamenta uzrādītājam, ja ķēdē pēdējais uzraksts ir blanko
indosaments;
3) pret uzrādītāja konosamentu — konosamenta uzrādītājam.
(2) Pārvadātājs vai viņa pilnvarotas personas drīkst izsniegt kravu saņēmējam tikai tad, ja viņš ir uzrādījis attiecīgi
indosēta konosamenta oriģinālu.
(3) Pārvadātājam nav pienākuma izsniegt kravu, ja viņš vai persona, kas rīkojas viņa vārdā, jau ir labticīgi izsniegusi
kravu pret vienu no konosamenta oriģināliem.
44
/
86
161.pants. Piegāde gadījumos, kad konosaments pazaudēts
(1) Ja konosaments pazaudēts, pieteikumu par tiesību atjaunošanu saskaņā ar konosamentu iesniedz tās valsts
tiesā, kurā krava piegādāta.
(2) Ja konosaments pazaudēts, pārvadātājs var izsniegt kravu pret atbilstošu nodrošinājumu attiecībā uz prasībām,
kuras pret pārvadātāju varētu celt pazaudētā konosamenta turētājs.
XXI nodaļa 
Strīdi
162.pants. Vispārējā avārija
(1) Par vispārējo avāriju atzīst zaudējumus, kas radušies, ar nolūku un saprātīgi veicot ārkārtējus izdevumus un
upurējumus, lai glābtu kuģi un kuģī pārvadājamo kravu no draudošajām briesmām un varētu saņemt frakti.
(2) Ja puses nav vienojušās citādi, zaudējuma atlīdzības apmēru un izmaksas kārtību vispārējās avārijas gadījumā
regulē starptautiskās tirdzniecības paražu tiesību normas, kuras kodificētas 1994.gada Jorkas un Antverpenes
noteikumos.
163.pants. Prasību piekritība
Ja puses nav vienojušās par strīda risināšanas piekritību, prasību ceļ tiesā:
1) pēc atbildētāja atrašanās vietas vai dzīvesvietas;
2) pēc vietas, kur noslēgts pārvadājuma līgums;
3) pēc kravas nosūtīšanas vietas;
4) pēc kravas piegādāšanas vietas.
164.pants. Piekritība fraktēšanas līguma gadījumā
Ja konosaments, kas izdots saskaņā ar fraktēšanas līgumu, kurā iekļauts nosacījums par strīdu atrisināšanu
tiesas vai šķīrējtiesas ceļā, neparedz, ka šis nosacījums konosamenta turētājam ir saistošs, šāds fraktēšanas līguma
nosacījums konosamenta turētājam nav saistošs.
XXII nodaļa 
Kuģu fraktēšanas vispārīgie noteikumi
165.pants. Kuģu fraktēšanas noteikumu piemērošana
(1) Šā kodeksa
 XXIII,
 XXIV 
un
 XXV nodaļas
 noteikumus piemēro visa kuģa vai tā daļas fraktēšanas līgumam. Reisa
fraktēšanas līgumam piemērojamie noteikumi attiecas arī uz fraktēšanas līgumu par secīgu reisu veikšanu, ja tajā nav
noteikts citādi.
(2) Šā kodeksa
 XXIII,
 XXIV 
un
 XXV nodaļas
 izpratnē:
1) reisa fraktēšanas līgums ir līgums, saskaņā ar kuru pārvadājuma frakti aprēķina par reisu;
2) vairāku secīgu reisu fraktēšanas līgums ir līgums par noteiktu skaitu secīgu reisu, kurus veic ar konkrētu
kuģi;
45
/
86
3) laika fraktēšanas līgums ir līgums, saskaņā ar kuru nomas maksu aprēķina par noteiktu laika periodu.
166.pants. Līguma nosacījumi
Šā kodeksa
 XXIII,
 XXIV 
un
 XXV nodaļas
 noteikumus nepiemēro, ja fraktēšanas līguma puses ir vienojušās par citiem
nosacījumiem vai ja uz pārvadājumu attiecas paražas, kas ir saistošas fraktēšanas līguma pusēm.
167.pants. Konkrēta kuģa fraktēšana
(1) Ja fraktēšanas līgums noslēgts par konkrētu kuģi, pārvadātājs nedrīkst izmantot citu kuģi. Ja saskaņā ar līgumu
pārvadātājam ir tiesības piedāvāt (pēc savas izvēles) vai kā citādi izmantot citu kuģi, šim kuģim jābūt pārvadājumam
tikpat piemērotam kā nolīgtais kuģis.
(2) Ja ir noslēgts līgums par visa kuģa izmantošanu vai pilnas kravas pārvadājumu, pārvadātājam nav tiesību iekraut
citas personas kravu. Šo nosacījumu piemēro arī tad, ja kuģis veic balasta pārgājienu, lai uzsāktu jaunu reisu.
168.pants. Tiesību nodošana
(1) Ja fraktētājs saskaņā ar fraktēšanas līgumu nodod savas tiesības vai pienākumus trešajai personai, atbildīgs par
līguma izpildi ir fraktētājs.
(2) Pārvadātājs nedrīkst nodot savas tiesības un pienākumus trešajai personai bez fraktētāja piekrišanas. Ja
fraktētājs tam piekrīt, pārvadātājs turpmāk nav atbildīgs par līguma izpildi.
169.pants. Noteikumi attiecībā uz konosamentiem
Ja pārvadātājs izsniedz konosamentu kravai, kas tiek pārvadāta ar kuģi, konosamentā ietver pārvadājuma un kravas
nogādāšanas nosacījumus pārvadātājam un trešajām personām, kuras nav fraktētājs un kuras ir labticīgi ieguvušas
konosamentu. Fraktēšanas līguma nosacījumi, kuri nav ietverti konosamentā, nav saistoši trešajām personām,
izņemot gadījumu, kad konosamentā ir norāde uz fraktēšanas līguma nosacījumiem.
XXIII nodaļa 
Reisa fraktēšana
170.pants. Frakts noteikšana reisa fraktēšanas gadījumā
(1) Ja reisa fraktēšanas līgumā frakts nav noteikta, reisa fraktētājs maksā tādu frakti, kāda noteikta fraktēšanas
līguma noslēgšanas dienā.
(2) Ja iekrauta cita krava vai kravas daudzums pārsniedz nolīgto daudzumu, frakti par to maksā saskaņā ar
pārvadātāja noteikto tarifu, bet ne mazāku par nolīgto frakti.
171.pants. Jūrasspēja
Pārvadātājs nodrošina kuģa jūrasspēju, tai skaitā atbilstošu apkalpi, aprīkojumu, kravas telpas, refrižeratortelpas un
citas kuģa daļas, kurās krava tiek iekrauta atbilstoši kravas pieņemšanas, pārvadāšanas un saglabāšanas prasībām.
172.pants. Reisa fraktētāja tiesības izvēlēties iekraušanas un izkraušanas ostu
(1) Ja fraktēšanas līgums reisa fraktētājam dod tiesības izvēlēties iekraušanas un izkraušanas ostu, reisa fraktētājs
norīko kuģi uz brīvi pieejamu ostu, kurā kuģis var droši atrasties peldošā stāvoklī, droši ieiet iekraušanas ostā un droši
doties ar kravu reisā. Fraktētājs paziņo izkraušanas ostu pirms iekraušanas pabeigšanas.
46
/
86
(2) Ja reisa fraktētājs norīkojis kuģi uz nedrošu ostu, viņš ir atbildīgs par jebkuriem šā iemesla dēļ kuģim
nodarītajiem zaudējumiem, izņemot gadījumu, kad zaudējumi nav radušies reisa fraktētāja vai to personu vainas dēļ,
par kurām viņš ir atbildīgs.
(3) Ja reisi ir secīgi, jebkuras tiesības izvēlēties kuģa reisu izmanto tā, lai kopējais reisu garums kuģim ar kravu un
balasta pārgājieni būtiski neatšķirtos. Pretējā gadījumā reisa fraktētājs nesaņem frakti un ir atbildīgs par zaudējumiem,
kas radušies sakarā ar nesaņemto frakti.
(4) Reisa fraktētājs nedrīkst mainīt izraudzīto ostu vai reisu, ja puses nav vienojušās par pretējo.
173.pants. Iekraušanas vieta
(1) Ja fraktēšanas līgumā nav noteikta iekraušanas vieta, kuģis dodas uz reisa fraktētāja norādītu brīvi pieejamu
piestātni, kurā kuģis var droši atrasties peldošā stāvoklī un no kuras var droši doties ar kravu reisā.
(2) Ja iekraušanas piestātne nav laikus noteikta, kuģis var pietauvoties jebkurā ierastā iekraušanas vietā. Ja tas nav
iespējams, pārvadātājs izvēlas tādu iekraušanas piestātni, kur var iekraut kravu.
(3) Neatkarīgi no tā, vai iekraušanas vieta ir vai nav noteikta, reisa fraktētājam ir tiesības uz sava rēķina pieprasīt
kuģa pārtauvošanu no vienas iekraušanas piestātnes uz citu.
174.pants. Iekraušanas laiks
Pārvadātāja pienākums ir ļaut kuģim atrasties iekraušanas ostā nolīgto iekraušanas laiku, kas sastāv no guļlaika
un demeredža laika.
175.pants. Guļlaika ilgums
(1) Guļlaiks ir līguma noslēgšanas dienā saprātīgi paredzamais laika periods, kas nepieciešams kravas
iekraušanai. Aprēķinot guļlaiku, ņem vērā kuģa un kravas veidu un izmēru, iekraušanas iekārtas uz kuģa un ostā, kā
arī citus līdzīgus apstākļus.
(2) Ja puses vienojušās par kopējo iekraušanas un izkraušanas laiku, guļlaiks nebeidzas pirms kopējā laika
perioda izbeigšanās.
(3) Guļlaiku aprēķina darba dienās un darba stundās. Par darba dienu uzskata nedēļas dienu, kurā darba stundu
skaits ir tāds, kāds pieņemts konkrētajā ostā; darba stunda ir katra stunda, kuru nedēļas dienā var izmantot
iekraušanai. Par dienām, kurās strādā mazāku stundu skaitu nekā darba dienās, aprēķina to stundu skaitu, kuras
parasti izmanto iekraušanai.
176.pants. Guļlaika sākums
(1) Guļlaiks sākas tad, kad pārvadātājs paziņo par kuģa atrašanos iekraušanas piestātnē un par gatavību saņemt
kravu.
(2) Pārvadātājs paziņojumu var nosūtīt, kad kuģis sasniedzis iekraušanas ostu. Ja kuģis nav sagatavots kravas
saņemšanai, zaudētais laiks, kas nepieciešams kuģa sagatavošanai, nav uzskatāms par guļlaiku.
(3) Pārvadātājs paziņojumu iesniedz nosūtītājam, ja tas nav pieejams, — reisa fraktētājam.
(4) Guļlaiku sāk skaitīt no brīža, kad ostā parasti sākas darbs (no rīta), vai no pusdienas pārtraukuma beigām.
Pirmajā gadījumā paziņojumu iesniedz ne vēlāk kā stundu pirms iepriekšējās darbdienas beigām, otrajā gadījumā —
tajā pašā darbdienā līdz pulksten 10.00 no rīta.
177.pants. Šķēršļi
(1) Ja kuģis nevar pietauvoties iekraušanas piestātnē tādu iemeslu dēļ, par kuriem pārvadātājs nav atbildīgs, viņš
var iesniegt paziņojumu par gatavību saņemt kravu un sākt uzskaitīt guļlaiku. Šo nosacījumu piemēro, ja kuģu
47
/
86
piestātne ir aizņemta vai pastāv citi līdzīgi šķēršļi, kurus pārvadātājs nevarēja paredzēt fraktēšanas līguma noslēgšanas
dienā.
(2) Guļlaikā neieskaita tādu laika zudumu, par kuru ir atbildīgs pārvadātājs. Zaudētais laiks, kas saistīts ar kuģa
pārtauvošanu ostā, tiek iekļauts guļlaikā.
178.pants. Demeredža laiks
(1) Demeredža laiks ir kravas operācijām nepieciešamais laika periods pēc guļlaika beigām. Ja demeredža laiks
pārsniedz 30 dienas un līgumā nav noteikts maksimālais demeredža laiks, pārvadātājam ir tiesības atkāpties no
līguma.
(2) Demeredža laiku aprēķina dienās un stundās pēc guļlaika beigām. Demeredža laikā neieskaita tādu laika
zudumu, par kuru ir atbildīgs pārvadātājs.
179.pants. Kompensācija par demeredža laiku
(1) Pārvadātājam ir tiesības saņemt īpašu atlīdzību par demeredža laiku. Ja fraktēšanas līguma puses nav
vienojušās citādi, demeredža dienas maksu nosaka, aprēķinot laika fraktēšanas līguma ekvivalentu, kādu saņemtu
pārvadātājs, ja nebūtu zaudēts laiks demeredža dēļ.
(2) Kompensāciju par demeredža laiku maksā pēc pieprasījuma. Ja šī kompensācija nav samaksāta vai nav sniegts
attiecīgs nodrošinājums, pārvadātājam ir tiesības norādīt konosamentā šīs kompensācijas summu. Ja pārvadātājs tā
nerīkojas, viņš var noteikt saprātīgu maksājuma termiņu. Ja kompensācija par demeredža laiku nav samaksāta
noteiktajā termiņā, pārvadātājam ir tiesības atkāpties no līguma un pieprasīt zaudējumu atlīdzību.
180.pants. Iekraušana un izvietošana
(1) Fraktētājs nogādā kravu līdz kuģa bortam, bet pārvadātājs iekrauj kravu kuģī, izņemot gadījumus, kad:
1) fraktēšanas līgumā ir noteikts citādi;
2) fraktēšanas līgumā šis jautājums nav regulēts un ir piemērojamas attiecīgās ostu paražas.
(2) Pārvadātājs atbild par drošu kravas iekraušanu, izvietošanu un nostiprināšanu uz kuģa.
(3) Uz klāja pārvadāmajai kravai piemēro šā kodeksa 
124.panta
 noteikumus.
181.pants. Kravas piegāde
Kravu piegādā un iekrauj nekavējoties. Kravu piegādā tādā veidā un stāvoklī, lai to viegli un droši varētu iekraut kuģī,
izvietot, pārvadāt un izkraut atbilstoši šā kodeksa 
117. 
— 
120.panta
 noteikumiem.
182.pants. Konosamenta izsniegšana
(1) Pēc kravas iekraušanas kapteinis vai pārvadātāja pilnvarota persona pēc nosūtītāja pieprasījuma izsniedz
konosamentu ar norādi par kravas iekraušanu, ja ir iesniegti nepieciešamie dokumenti un informācija.
(2) Nosūtītājam ir tiesības pieprasīt atsevišķus konosamentus par dažādām kravas daļām, ja vien tas nav saistīts ar
būtiskām neērtībām.
(3) Ja izsniegtajā konosamentā ir norādīti citi nosacījumi nekā fraktēšanas līgumā un tie palielina pārvadātāja
atbildību, reisa fraktētājs atlīdzina visus zaudējumus, kas radušies sakarā ar pārvadātāja atbildības pastiprināšanu.
183.pants. Pārvadātāja pienākumi
Pārvadātājs reisu veic nekavējoties, izrādot pienācīgu rūpību un attiecīgi ievērojot šā kodeksa 
123.
, 
127. 
un 
48
/
86
Pārvadātājs reisu veic nekavējoties, izrādot pienācīgu rūpību un attiecīgi ievērojot šā kodeksa 
123.
, 
127. 
un
128.panta
 noteikumus.
184.pants. Novirzīšanās no reisa maršruta
(1) Novirzīties no parastā reisa maršruta drīkst tikai cilvēku glābšanas vai cita pamatota un ar kuģa fraktētāju vai
operatoru saskaņota iemesla dēļ.
(2) Ja rodas šķēršļi, kas neļauj kuģim sasniegt izkraušanas ostu un izkraut kravu, vai attiecīgā reisa veikšana ir
saistīta ar būtisku kavēšanos, pārvadātājs var izvēlēties citu atbilstošu izkraušanas ostu.
185.pants. Distances frakts
(1) Ja atkāpšanās no fraktēšanas līguma notikusi tad, kad reisa daļa jau veikta, vai krava netiek izkrauta
paredzētajā izkraušanas ostā kāda cita iemesla dēļ, pārvadātājam ir tiesības saņemt distances frakti proporcionāli
veiktajam attālumam, attiecīgi piemērojot šā kodeksa 
188.pantu
.
(2) Aprēķinot šāda veida frakti, ņem vērā arī faktiskā reisa ilgumu un īpašās izmaksas. Distances frakts nedrīkst
pārsniegt kravas vērtību.
186.pants. Bīstamās kravas pārvadāšana reisa fraktēšanas gadījumā
Ja bīstamā krava ir iekrauta un pārvadātājs nav saņēmis informāciju par tās bīstamo raksturu, viņš atkarībā no
apstākļiem var kravu izkraut, padarīt to nekaitīgu vai iznīcināt, neatlīdzinot par to zaudējumus. Šis noteikums attiecas
arī uz gadījumiem, kad pārvadātājs ir zinājis par kravas bīstamo raksturu, bet vēlāk radušos apstākļu dēļ tiek
apdraudēta cilvēka dzīvība, veselība vai manta un tas padara neiespējamu kravas saglabāšanu kuģī.
187.pants. Izkraušana
(1) Attiecībā uz izkraušanas piestātni, izkraušanas laiku un kravas izkraušanu piemēro šā kodeksa 
173. 
—
181.panta
 noteikumus. Minēto pantu noteikumus, kuri attiecas uz reisa fraktētāju, piemēro arī attiecībā uz kravas
saņēmēju.
(2) Personai, kura pilnvarota saņemt kravu, ir tiesības pirms pieņemšanas pārbaudīt kravu.
(3) Ja saskaņā ar fraktēšanas līgumu kravai ir vairāki saņēmēji, izkraušanas piestātni vai kuģa pārtauvošanu viņi
nosaka, savstarpēji vienojoties.
(4) Izmaksu pieaugumu, kas radies kravas bojājuma dēļ (arī tad, ja kravas bojājuma dēļ nepieciešams no tās
atbrīvoties), sedz reisa fraktētājs, ja bojājuma iemesls ir kravas bīstamais raksturs vai reisa fraktētāja vaina.
188.pants. Frakts par precēm, kas vairs neeksistē
(1) Pārvadātājs nevar prasīt frakti par kravu, kas reisa beigās vairs neeksistē, izņemot gadījumu, kad kravas
zuduma iemesls ir kravas raksturs, neatbilstošs iepakojums, reisa fraktētāja vaina vai kad pārvadātājs ir pārdevis kravu
uz īpašnieka rēķina, izkrāvis to, padarījis nekaitīgu vai iznīcinājis saskaņā ar šā kodeksa 
186.panta
 noteikumiem.
(2) Iepriekš samaksātā frakts ir jāatmaksā, ja pārvadātājs saskaņā ar šā panta pirmo daļu nav tiesīgs to saņemt.
189.pants. Kravas saņēmēja un reisa fraktētāja atbildība par frakti un aizturējuma tiesības
(1) Pieņemot kravu, tās saņēmējs kļūst atbildīgs par frakti un citu prasību izpildi saskaņā ar šā kodeksa 
130.panta
noteikumiem.
(2) Pārvadātājam ir aizturējuma tiesības saskaņā ar šā kodeksa 
131.panta
 noteikumiem.
190.pants. Kravas glabāšana
49
/
86
(1) Ja saņēmējs neizpilda kravas izsniegšanas prasības vai būtiski aizkavē izkraušanu, pārvadātājam ir tiesības
izkraut kravu un nodot to glabāšanā noliktavā uz saņēmēja rēķina. Pārvadātājs paziņo saņēmējam par preču nodošanu
glabāšanā noliktavā.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētajā paziņojumā norāda saprātīgu termiņu, kuram beidzoties pārvadātājs var pārdot
noliktavā glabāto kravu vai citādi atbrīvoties no tās. Kravas pārdošanai vai citiem ar kravu saistītiem pasākumiem
piemēro šā kodeksa 
133.panta
 noteikumus.
191.pants. Kravai nodarītie zaudējumi
(1) Pārvadātājs ir atbildīgs par kravai nodarītajiem zaudējumiem saskaņā ar šā kodeksa
 XIX nodaļas
 noteikumiem.
(2) Kravas saņēmējs, kas nav reisa fraktētājs, ir tiesīgs saņemt zaudējumu atlīdzību saskaņā ar šā panta pirmo
daļu. Ja saņēmējs ir pārvadātāja izsniegtā konosamenta turētājs, piemēro arī šā kodeksa 
169.panta
 noteikumus.
192.pants. Atkāpšanās laiks
(1) Ja saskaņā ar fraktēšanas līgumu kuģim jābūt sagatavotam iekraušanai noteiktā laikā (atkāpšanās laiks), reisa
fraktētājam ir tiesības atkāpties no fraktēšanas līguma, ja kuģis nav sagatavots iekraušanai vai iepriekš nav nosūtīts
attiecīgs paziņojums par kuģa gatavību iekraušanai.
(2) Ja pārvadātājs nosūta fraktētājam paziņojumu par to, ka kuģis ieradīsies pēc noteiktā atkāpšanās laika, un
norāda, kad kuģis būs sagatavots iekraušanai, reisa fraktētājam ir tiesības atkāpties no līguma, ja viņš to dara
nekavējoties. Ja reisa fraktētājs neatkāpjas no līguma, jaunais atkāpšanās laiks ir pārvadātāja norādītais laiks, kad
kuģis būs sagatavots iekraušanai.
193.pants. Aizkavēšanās un citi iemesli, kuru dēļ notiek atkāpšanās no līguma
(1) Reisa fraktētājam ir tiesības atkāpties no fraktēšanas līguma, ja pārvadātāja vainas dēļ notiek būtiska
aizkavēšanās vai cits būtisks fraktēšanas līguma nosacījumu pārkāpums.
(2) Par būtisku fraktēšanas līguma nosacījumu pārkāpumu uzskata tādu prasību neizpildīšanu, kuru dēļ fraktētājs
negūst labumu, kādu viņš bija tiesīgs sagaidīt saistībā ar līgumu, ja fraktētājs neparedzēja un nevarēja paredzēt
pārkāpuma sekas.
(3) Ja reisa fraktētājs vēlas atkāpties no līguma, viņš par to nekavējoties nosūta paziņojumu pārvadātājam, pretējā
gadījumā reisa fraktētājs zaudē tiesības atkāpties no līguma.
194.pants. Kuģa zaudējums
Ja fraktēšanas līgums noslēgts par konkrēta kuģa fraktēšanu un kuģis ir zaudēts vai neremontējams, pārvadātājam
nav pienākuma veikt reisu.
195.pants. Pārvadātāja atbildība par zaudējumiem
Ja pārvadātāja vainas dēļ rodas zaudējumi, par kuriem viņš neatbild saskaņā ar šā kodeksa 
191.panta
noteikumiem, piemēro šā kodeksa 
118. 
un 
136.panta
 noteikumus.
196.pants. Atkāpšanās no fraktēšanas līguma pirms iekraušanas
(1) Ja reisa fraktētāja vainas dēļ ir notikusi atkāpšanās no fraktēšanas līguma, pirms uzsākta kravas iekraušana, vai
ja līdz iekraušanas beigām reisa fraktētājs nav piegādājis līgumā paredzēto kravas daudzumu, pārvadātājam ir tiesības
saņemt neiegūto frakti un zaudējumu atlīdzību.
(2) Nosakot zaudējumu apmēru, ņem vērā to, vai pārvadātājs ir veicis pasākumus zaudējumu samazināšanai,
pārvadājot citu kravu.
50
/
86
(3) Pārvadātājs nevar celt prasību par zaudējumu atlīdzību, ja kravas iekraušana, pārvadāšana vai piegādāšana
saņēmējam nav iespējama sakarā ar apstākļiem, kurus reisa fraktētājs nevarēja paredzēt fraktēšanas līguma
noslēgšanas dienā, to skaitā ar eksporta vai importa ierobežojumiem vai citiem ierobežojumiem, kurus noteikušas
valsts institūcijas, kā arī visas līgumā paredzētās kravas nejaušu bojāeju vai līdzīgiem apstākļiem. Tas attiecas arī uz
individuāli noteiktu kravu, kas nejauši gājusi bojā.
(4) Šā panta trešajā daļā minētajos gadījumos reisa fraktētājs nekavējoties nosūta paziņojumu pārvadātājam.
Pretējā gadījumā reisa fraktētājs atlīdzina radušos zaudējumus.
197.pants. Tiesības atkāpties no fraktēšanas līguma
(1) Ja iestājas šā kodeksa 
196.panta
 trešajā daļā minētie apstākļi, pārvadātājam ir tiesības atkāpties no līguma,
nekavējoties nosūtot paziņojumu reisa fraktētājam.
(2) Ja reisa fraktētājs nepiegādā līgumā paredzēto kravu, pārvadātājs var noteikt saprātīgu termiņu, kurā reisa
fraktētājs atlīdzina radušos zaudējumus vai sniedz nodrošinājumu. Ja noteiktajā termiņā prasība netiek apmierināta,
pārvadātājam ir tiesības atkāpties no līguma un saņemt zaudējumu atlīdzību saskaņā ar šā kodeksa 
196.pantu
,
izņemot gadījumu, kad reisa fraktētājs nav atbildīgs par kravas nepiegādāšanu.
198.pants. Aizkavēšanās iekraušanas laikā
(1) Ja puses ir vienojušās par demeredža laiku un ja pēc iekraušanas laika beigām reisa fraktētājs nav piegādājis
kravu vai ir piegādājis tikai tās daļu, piemēro šā kodeksa 
196. 
un 
197.panta
 noteikumus.
(2) Ja puses nav vienojušās par demeredža laiku, bet iekraušanas aizkavēšanās rada pārvadātājam būtiskus
zaudējumus vai neērtības, pārvadātājam ir tiesības atkāpties no līguma (pat ja kompensācija par demeredža laiku ir
samaksāta) vai gadījumā, kad piegādāta tikai kravas daļa, paziņot, ka iekraušana ir pabeigta. Šādā gadījumā attiecīgi
piemēro šā kodeksa 
196. 
un 
197.panta
 noteikumus.
199.pants. Cita veida aizkavēšanās
Ja pēc iekraušanas vai reisa laikā kuģis tiek aizkavēts reisa fraktētāja vai to personu vainas dēļ, par kurām viņš ir
atbildīgs, pārvadātājam ir tiesības saņemt zaudējumu atlīdzību. Tas attiecas arī uz gadījumu, kad kuģis ir aizkavēts
izkraušanas laikā, jo pārvadātājam nav bijis iespējams nodot kravu glabāšanā noliktavā saskaņā ar šā kodeksa
190.pantu
.
200.pants. Kravas radītie zaudējumi
Ja reisa fraktētāja vai to personu vainas dēļ, par kurām viņš ir atbildīgs, krava radījusi zaudējumus pārvadātājam vai
citai uz kuģa esošai kravai, reisa fraktētāja pienākums ir atlīdzināt zaudējumus.
201.pants. Karadarbības risks
(1) Ja pēc fraktēšanas līguma noslēgšanas tiek noskaidrots, ka reisa laikā var draudēt briesmas kuģim, personām,
kas atrodas uz kuģa, vai kravai un šo briesmu iemesls ir karadarbība, blokāde, sacelšanās, nemieri, pirātisms vai cita
bruņota vardarbība, vai ja tiek noskaidrots, ka ir būtiski palielinājusies šādu briesmu iespējamība, pārvadātājam un
reisa fraktētājam ir tiesības atkāpties no līguma, nesedzot zaudējumus, pat tad, ja reiss jau ir uzsākts. Puse, kura
nolēmusi atkāpties no līguma, nekavējoties nosūta attiecīgu paziņojumu otrai pusei. Pretējā gadījumā puse, kura
nolēmusi atkāpties no līguma, ir atbildīga par radītajiem zaudējumiem.
(2) Ja risku var novērst, atstājot vai izkraujot daļu kravas, no līguma var atkāpties tikai attiecībā uz šo daļu. Ja nav
samaksāta zaudējumu atlīdzība vai nav sniegts atbilstošs nodrošinājums par frakts vai citiem zaudējumiem,
pārvadātājs var atkāpties no visa līguma, ja vien tas nerada būtiskus zaudējumus un neērtības citiem fraktētājiem.
202.pants. Secīgi reisi
Ja fraktēšanas līgums reisa fraktētājam dod tiesības izvēlēties, kādi reisi veicami, un ja briesmas būtiski ietekmē
51
/
86
līguma izpildi, no līguma var atkāpties saskaņā ar šā kodeksa 
201.panta
 noteikumiem.
203.pants. Atkāpšanās no secīgu reisu līguma
(1) Ja kuģis ir nofraktēts reisu veikšanai nolīgtajā laika periodā un ja pirms šā laika perioda beigām reisa
fraktētājam paziņo, ka kuģis ir sagatavots kravas iekraušanai, reisu veic pat tad, ja tas pilnīgi vai daļēji pārsniedz
līguma darbības termiņu.
(2) Ja ir acīmredzams, ka kuģis nesasniegs iekraušanas ostu un nebūs sagatavots kravas iekraušanai pirms
līguma darbības termiņa beigām, pārvadātājam nav pienākuma sūtīt kuģi uz iekraušanas ostu.
(3) Ja pārvadātājs paziņo, ka kuģis var sasniegt iekraušanas ostu ar novēlošanos, un pieprasa attiecīgas
instrukcijas, reisa fraktētājs izlemj, vai reiss ir veicams vai arī līgums uzskatāms par izpildītu. Ja reisa fraktētājs nedod
rīkojumu pabeigt reisu, līgums uzskatāms par izpildītu.
XXIV nodaļa 
Kravas apjoma pārvadājumi
204.pants. Kravas apjoma pārvadājuma noteikumu piemērošana
(1) Kravas apjoma pārvadājuma noteikumus piemēro, pārvadājot ar kuģi noteiktu daudzumu kravas vairākos reisos
noteiktā laika periodā.
(2) Šīs nodaļas noteikumus nepiemēro, ja ir nolīgts, ka reisus veic ar konkrētu kuģi.
205.pants. Tiesības izvēlēties kravas apjomu
(1) Ja līgums atļauj izvēlēties kopējo pārvadājamās kravas apjomu, tiesības izvēlēties ir fraktētājam.
(2) Ja līgums atļauj izvēlēties pārvadājamās kravas apjomu katrā reisā, tiesības izvēlēties ir pārvadātājam.
206.pants. Kravas pārvadājumu grafiks
(1) Fraktētājs sagatavo un savlaicīgi iesniedz pārvadātājam kravas pārvadājumu grafiku, ņemot vērā konkrētā reisa
attiecību pret kopējo līguma darbības laiku.
(2) Fraktētājs, ņemot vērā izmantojamā kuģa parametrus, rūpējas, lai līgumā paredzētais kravas apjoms tiktu
proporcionāli sadalīts visā līguma darbības laikā.
207.pants. Paziņojums par iekraušanu
Fraktētāja pienākums ir savlaicīgi nosūtīt pārvadātājam paziņojumu, norādot termiņu, kurā krava būs sagatavota
iekraušanai (turpmāk šajā nodaļā — paziņojums par iekraušanu).
208.pants. Pārvadātāja pienākums nodrošināt kuģi
(1) Kad saņemts paziņojums par iekraušanu, pārvadātājs nodrošina to, lai kuģis būtu piemērots attiecīgās kravas
pārvadāšanai un lai reisi tiktu veikti savlaicīgi.
(2) Pārvadātāja pienākums ir savlaicīgi nosūtīt fraktētājam paziņojumu par izraudzīto kuģi, norādot tā kravnesību un
plānoto kuģa ierašanās laiku iekraušanas ostā (turpmāk šajā nodaļā — paziņojums par kuģi).
(3) Ja, beidzoties līguma darbības termiņam, krava nav sagatavota iekraušanai, pārvadātājam nav pienākuma
nodrošināt kuģi, izņemot gadījumu, kad aizkavēšanās cēloni fraktētājs nevar ietekmēt un tas nav būtisks.
52
/
86
209.pants. Reisu veikšanas kārtība un reisu pārtraukšanas sekas
(1) Kad pārvadātājs ir nosūtījis fraktētājam paziņojumu par kuģi, attiecīgajam pārvadājumam piemēro šā kodeksa
XIX 
—
 XXIII nodaļas
 noteikumus.
(2) Ja reisa pārtraukšanas iemesls dod pamatu uzskatīt, ka nākamie reisi tiks veikti ar būtisku aizkavēšanos,
fraktētājam ir tiesības atkāpties no līguma par atlikušajiem reisiem.
210.pants. Kravas pārvadājumu grafika vai paziņojuma par iekraušanu neiesniegšanas sekas
(1) Ja fraktētājs savlaicīgi neiesniedz paziņojumu par iekraušanu, pārvadātājs var noteikt konkrētu laiku šāda
paziņojuma iesniegšanai. Ja paziņojums par iekraušanu netiek iesniegts, pārvadātājs pēc savas izvēles var iesniegt
paziņojumu par kuģi saskaņā ar šā kodeksa 
208.pantu
 un esošo iekraušanas grafiku vai atkāpties no līguma daļā par
konkrēto reisu.
(2) Ja paziņojuma savlaicīga neiesniegšana dod pamatu uzskatīt, ka turpmākie fraktētāja paziņojumi par
iekraušanu būtiski aizkavēsies, pārvadātājam ir tiesības atkāpties no līguma daļā par atlikušajiem reisiem.
(3) Pārvadātājam ir tiesības saņemt zaudējumu atlīdzību, izņemot gadījumu, kad aizkavēšanās iemesls ir šā
kodeksa 
196.panta
 trešajā daļā minētie apstākļi.
(4) Ja fraktētājs savlaicīgi neiesniedz pārvadātājam kravas pārvadājumu grafiku, pārvadātājs var noteikt konkrētu
termiņu šāda grafika iesniegšanai. Pēc noteiktā termiņa pārvadātājam ir tiesības atkāpties no līguma daļā par
atlikušajiem reisiem, attiecīgi piemērojot šā panta trešās daļas noteikumu.
211.pants. Paziņojuma par kuģi neiesniegšanas sekas
(1) Ja pārvadātājs savlaicīgi neiesniedz paziņojumu par kuģi, fraktētājs var noteikt konkrētu termiņu šāda
paziņojuma iesniegšanai. Ja paziņojums netiek iesniegts, fraktētājs var atkāpties no līguma daļā par konkrēto reisu.
(2) Ja paziņojuma savlaicīga neiesniegšana dod pamatu uzskatīt, ka turpmākie pārvadātāja paziņojumi par kuģi
būtiski aizkavēsies, fraktētājam ir tiesības atkāpties no līguma daļā par atlikušajiem reisiem.
(3) Fraktētājam ir tiesības saņemt zaudējumu atlīdzību, izņemot gadījumu, kad zaudējumu iemesls ir tāda kuģa
aizkavēšanās, kuru pārvadātājs nevarēja novērst un nevarēja paredzēt līguma noslēgšanas dienā.
212.pants. Frakts samaksas kavējumi
(1) Ja frakts, kompensācija par demeredža laiku vai citi maksājumi saskaņā ar līgumu nav laikus veikti, pārvadātājs
var noteikt konkrētu termiņu maksājumu veikšanai. Ja maksājumi noteiktajā termiņā netiek veikti, pārvadātājam ir
tiesības apturēt līguma izpildi vai, ja aizkavēšanās rada būtisku līguma pārkāpumu, atkāpties no līguma.
(2) Pabeidzot līgumā paredzēto reisu, pārvadātājam ir tiesības aizturēt kravu kā nodrošinājumu par saskaņā ar
līgumu nopelnītajiem, bet nesaņemtajiem maksājumiem. Šā panta noteikumus attiecībā uz pārvadātāja izsniegtā
konosamenta turētājiem, kas nav fraktētāji, piemēro tikai tad, ja pienākums maksāt paredzēts konosamentā saskaņā
ar šā kodeksa 
169.pantu
.
213.pants. Karadarbība
(1) Ja līguma izpildes laikā sākas karš vai rodas līdzīgi apstākļi, vai būtiski palielinās kara izcelšanās draudi un ja
šāda situācija būtiski ietekmē līguma izpildi, pārvadātājs un fraktētājs ir tiesīgi atkāpties no līguma, neatbildot par
zaudējumiem.
(2) Puse, kura nolēmusi atkāpties no līguma, nekavējoties nosūta attiecīgu paziņojumu otrai pusei. Pretējā
gadījumā puse, kura nolēmusi atkāpties no līguma, ir atbildīga par radītajiem zaudējumiem.
53
/
86
XXV nodaļa 
Laika fraktēšana
214.pants. Kuģa stāvoklis un aprīkojums
(1) Laika fraktēšanas līguma noslēgšanas gadījumā pārvadātājs nodod kuģi fraktētājam līgumā paredzētajā vietā un
laikā.
(2) Nododot kuģi, pārvadātājs nodrošina, lai kuģa stāvoklis, dokumenti, apkalpe, nepieciešamie krājumi un
aprīkojums atbilst prasībām, kas tiek izvirzītas parastam pārvadājumam tajā kuģošanas rajonā, kas paredzēts laika
fraktēšanas līgumā.
(3) Kuģi apgādā ar pietiekamu degvielas krājumu, lai tas varētu sasniegt tuvāko degvielas uzpildes ostu. Fraktētājs
pieņem degvielas krājumu un samaksā cenu, kāda tajā laikā ir ostā.
215.pants. Pārbaude
(1) Nododot kuģi, pārvadātājs un fraktētājs var pieprasīt kuģa, tā iekārtu un degvielas krājumu pārbaudi.
(2) Pārbaudes izmaksas, ieskaitot laika zaudējumu, sadala vienādi abām pusēm.
216.pants. Kuģa nodošana jūrā
(1) Ja puses ir vienojušās par to, ka kuģis tiek nodots jūrā, pārvadātājs paziņo fraktētājam par kuģa atrašanās vietu
nodošanas brīdī.
(2) Šā kodeksa 
215.pantā
 minēto pārbaudi veic pirmajā ostā, kurā kuģis ienāk pēc nodošanas. Ja pārbaudes laikā
tiek atklāti defekti, fraktētājam ir tiesības nemaksāt nomas maksu par laika periodu, kas izmantots defektu novēršanai.
Ja fraktētājs atkāpjas no laika fraktēšanas līguma saskaņā ar šā kodeksa 
218.pantu
, pārvadātājam nav tiesību saņemt
nomas maksu par laiku no nodošanas brīža.
217.pants. Atkāpšanās laiks un kuģa nodošanas aizkavēšanās
(1) Fraktētājs var atkāpties no laika fraktēšanas līguma, ja kuģis nav nodots laika fraktēšanas līgumā noteiktajā
dienā (atkāpšanās laiks).
(2) Ja pārvadātājs paziņo, ka kuģis ieradīsies pēc nolīgtā atkāpšanās laika beigām, kā arī paziņo laiku, kad kuģis
būs sagatavots nodošanai, fraktētājs var izmantot tiesības atkāpties no līguma, par to nekavējoties paziņojot
pārvadātājam. Ja fraktētājs neatkāpjas no līguma, jaunais atkāpšanās laiks ir pārvadātāja norādītais laiks, kad kuģis
būs sagatavots nodošanai.
(3) Ja kuģa nodošana aizkavējas cita iemesla dēļ, fraktētājs var atkāpties no laika fraktēšanas līguma, ja tāda
aizkavēšanās ir būtisks līguma pārkāpums.
218.pants. Kuģa defekti
Ja nodošanas brīdī kuģim vai tā iekārtām ir defekti, fraktētājam ir tiesības prasīt nomas maksas samazināšanu,
bet, ja līguma pārkāpums ir būtisks, — atkāpties no laika fraktēšanas līguma. Šo nosacījumu nepiemēro, ja
pārvadātājs nekavējoties novērš defektu un fraktētājam nerodas tiesības atkāpties no līguma saskaņā ar šā kodeksa
217.pantu
.
219.pants. Atbildība par zaudējumiem
Fraktētājam ir tiesības saņemt to zaudējumu atlīdzību, kuri radušies kuģa defektu dēļ vai tāpēc, ka aizkavējusies tā
nodošana. Ja pārvadātājs pierāda, ka defekti nav radušies vai aizkavēšanās nav notikusi viņa vai to personu vainas dēļ,
par kurām pārvadātājs ir atbildīgs, fraktētājam nav tiesību pieprasīt zaudējumu atlīdzību. Fraktētājam ir tiesības
pieprasīt to zaudējumu atlīdzību, kuri radušies kādu kuģa īpašību vai iekārtu trūkuma dēļ, ja ir pamats uzskatīt, ka,
54
/
86
noslēdzot laika fraktēšanas līgumu, tika apsolīts, ka tādas īpašības vai iekārtas būs.
220.pants. Pārvadātāja tiesības un pienākumi
(1) Laika fraktēšanas līguma darbības laikā pārvadātājs veic reisus, kādos saskaņā ar līgumu kuģi nosūta
fraktētājs. Pārvadātājs uztur kuģi atbilstoši šā kodeksa 
214.panta
 otrās daļas noteikumiem.
(2) Pārvadātājs ir tiesīgs atteikties sūtīt kuģi reisā, kurā kuģa apkalpi vai kravu varētu pakļaut jūras briesmām,
pilsoņu kara vai karadarbības izraisītām briesmām vai jebkurām citām briesmām vai būtiskām grūtībām, kuras
pārvadātājs nevarēja paredzēt līguma noslēgšanas brīdī.
(3) Pārvadātājs ir tiesīgs atteikties iekraut uzliesmojošu, pašaizdegties spējīgu vai korozīvu kravu vai citu bīstamu
kravu, izņemot gadījumu, kad šādu kravu nodod iekraušanai, pārvadāšanai vai nodošanai gala ostā atbilstoši kuģa
reģistrācijas valsts, kravas iekraušanas vai izkraušanas valsts kompetento iestāžu prasībām un rekomendācijām.
Pārvadātājs ir tiesīgs atteikties pārvadāt dzīvniekus.
221.pants. Pienākums informēt
Pārvadātājs informē fraktētāju par jebkuriem svarīgiem apstākļiem, kas ietekmē kuģi vai reisu. Fraktētājs informē
pārvadātāju par paredzamajiem reisiem.
222.pants. Degvielas krājums
Fraktētājs nodrošina kuģi ar degvielas krājumu. Fraktētājs atbild par piegādātās degvielas atbilstību līgumā
paredzētajai specifikācijai.
223.pants. Kravas iekraušana un izkraušana
(1) Fraktētājs ir atbildīgs par kravas operācijām, ieskaitot kravas saņemšanu, iekraušanu, izvietošanu,
nostiprināšanu, izkraušanu un nodošanu. Kravu izvieto tā, lai kuģis atbilstu drošības un stabilitātes prasībām un lai
krava būtu nostiprināta. Fraktētājs ievēro pārvadātāja norādījumus par kravas izvietošanu, lai nodrošinātu kuģa drošību
un stabilitāti.
(2) Fraktētājs var pieprasīt, lai kuģa kapteinis un apkalpe sniedz šādai kuģošanai ierasto palīdzību. Fraktētājs
samaksā par papildu darbu un citiem izdevumiem.
(3) Ja pārvadātājam rodas zaudējumi kravas operāciju dēļ, fraktētājs atlīdzina šos zaudējumus, izņemot gadījumu,
kad zaudējumu iemesls ir kuģa kapteiņa vai apkalpes vaina vai citi apstākļi, par kuriem ir atbildīgs pārvadātājs.
224.pants. Konosamentu izsniegšana laika fraktēšanas gadījumā
(1) Pārvadātājs izsniedz konosamentus par iekrauto kravu saskaņā ar fraktētāja norādījumiem par paredzamo reisu.
Šādus konosamentus izsniedz saskaņā ar šā kodeksa
 XX nodaļas
 noteikumiem. Ja tādējādi pārvadātājs uzņemas
atbildību pret konosamenta turētāju un atbildība ir lielāka nekā fraktēšanas līgumā paredzētā, fraktētājs atlīdzina
pārvadātāja izdevumus.
(2) Pārvadātājs ir tiesīgs (pretēji fraktētāja norādījumiem) neizsniegt kravu personai, kura nevar pierādīt savas
tiesības uz kravu, vai izsniegt kravu pretēji konosamentā norādītajai informācijai. Pārvadātājs var pieprasīt, lai fraktētājs
sniedz pietiekamu nodrošinājumu par zaudējumiem, kas varētu rasties, izsniedzot kravu šādā veidā.
225.pants. Kravas bojājums un piegādes aizkavēšanās
(1) Pārvadātājs atbild par zaudējumu sakarā ar kravas zudumu vai bojājumu saskaņā ar šā kodeksa 
134. 
—
149.panta
 noteikumiem.
(2) Kravas saņēmējam, kurš nav laika fraktētājs, ir tiesības saņemt zaudējumu atlīdzību saskaņā ar šā panta pirmo
daļu. Ja saņēmējs ir tāda konosamenta turētājs, ko izsniedzis pārvadātājs, piemēro arī šā kodeksa 
169.panta
55
/
86
noteikumus.
226.pants. Kavēšanās un citi pārvadātāja pārkāpumi
(1) Ja kuģis netiek uzturēts līgumā noteiktajā stāvoklī vai tas nav jūrasspējīgs, vai reisi tiek aizkavēti, vai pārvadātājs
pārkāpj citus līguma nosacījumus un ja tiek būtiski apdraudēts līguma mērķis, fraktētājs var atkāpties no laika
fraktēšanas līguma.
(2) Kad fraktētājs uzzina vai viņam bija jāuzzina par līguma nosacījumu pārkāpumu, viņš var atkāpties no līguma, ja
par to nekavējoties paziņo pārvadātājam. Pretējā gadījumā fraktētājs zaudē tiesības atkāpties no līguma.
(3) Fraktētājam ir tiesības uz to zaudējumu atlīdzību, kas radušies kuģa bojāejas vai kuģa konstruktīvā zuduma dēļ
vai tādēļ, ka kuģis nav uzturēts jūrasspējīgā stāvoklī vai pārkāpti citi līguma nosacījumi, ja šie zaudējumi radušies
pārvadātāja vai to personu vainas dēļ, par kurām viņš ir atbildīgs. Minētos nosacījumus piemēro arī attiecībā uz
zaudējumiem, kas radušies sakarā ar to, ka kapteinis vai apkalpe pieļāvusi kļūdu, sniedzot šā kodeksa 
223.panta
otrajā daļā minēto palīdzību, vai uz zaudējumiem, kas radušies jebkuru citu pārkāpumu dēļ.
227.pants. Kuģa bojājumi
Pārvadātājam ir tiesības uz to zaudējumu atlīdzību, kas nodarīti kuģim fraktētāja vai to personu vainas dēļ, par
kurām viņš ir atbildīgs. Ja fraktētājs ir nosūtījis kuģi uz ostu, kas nav droša, viņš atlīdzina zaudējumus, kas nodarīti
kuģim viņa vainas dēļ.
228.pants. Glābšana
Fraktēšanas līgums neierobežo pienākumu glābt cilvēkus, kas nonākuši briesmās uz jūras. Pārvadātājs var glābt
kuģi vai citu mantu, ja tas būtiski neietekmē laika fraktēšanas līguma izpildi. Fraktētājam ir tiesības uz vienu trešdaļu
no pārvadātāja neto atlīdzības par glābšanu vai no īpašās kompensācijas, ko aprēķina saskaņā ar šā kodeksa
260.pantu
.
229.pants. Reisa izdevumi
Fraktētājs sedz tos ar reisa veikšanu saistītos izdevumus, kurus nesedz pārvadātājs saskaņā ar šīs, kā arī
 XXIII 
un
XXIV nodaļas
 noteikumiem.
230.pants. Kuģa nodošana laika fraktēšanas līguma darbības termiņa beigās
Fraktētājs nodod kuģi pārvadātājam laika fraktēšanas līgumā noteiktajā vietā un laikā saskaņā ar šā kodeksa
214.panta
 trešās daļas, 
215. 
un 
216.panta
 noteikumiem. Minētos noteikumus piemēro arī tad, ja ir notikusi
atkāpšanās no fraktēšanas līguma pirms nolīgtā termiņa beigām.
231.pants. Laika fraktēšanas līguma termiņa pārsniegšana
Fraktētājam nav tiesību sūtīt kuģi tādā reisā, kura paredzamā izpilde pārsniedz līgumā noteikto kuģa nodošanas
termiņu. Ja kuģis tiek sūtīts šādā reisā, pārvadātājam ir tiesības uz zaudējumu atlīdzību, ņemot vērā frakts tirgus
izmaiņas, bet tā nedrīkst būt mazāka par fraktēšanas līgumā paredzēto nomas maksu.
232.pants. Kārtība, kādā maksājama nomas maksa
Fraktētājs maksā nomu ar priekšapmaksu par 30 dienām.
233.pants. Nomas maksas kavējumi
(1) Ja nomas maksa nav saņemta laikā, pārvadātājs rakstveidā paziņo par to fraktētājam. Pēc paziņojuma
nosūtīšanas pārvadātājs var pārtraukt pildīt laika fraktēšanas līgumā paredzētos pienākumus, kā arī atteikties iekraut
kravu un izsniegt konosamentus. Ja nomas maksa nav saņemta triju darba dienu laikā pēc paziņojuma nosūtīšanas, 
56
/
86
kravu un izsniegt konosamentus. Ja nomas maksa nav saņemta triju darba dienu laikā pēc paziņojuma nosūtīšanas,
pārvadātājs ir tiesīgs atkāpties no laika fraktēšanas līguma.
(2) Ja pārvadātājs ir pārtraucis pildīt laika fraktēšanas līgumā paredzētos pienākumus vai atkāpies no līguma, viņam
ir tiesības saņemt zaudējumu atlīdzību, izņemot gadījumu, kad fraktētājs pierāda, ka maksājumu kavējumu izraisījis
likumīgs aizliegums, vispārēja sakaru vai banku maksājumu pārtraukšana vai citi līdzīgi šķēršļi, kurus fraktētājs
nevarēja paredzēt fraktēšanas līguma noslēgšanas brīdī un kuru sekas viņš nevarēja saprātīgi novērst.
(3) Ja fraktētājs savlaicīgi nesamaksā nomu, pārvadātājam ir tiesības pieprasīt, lai fraktētājs nodod pārvadātājam
jebkuras frakts prasības, kādas viņam varētu būt saskaņā ar kuģa subfraktēšanas līgumiem.
234.pants. Fraktētāja tiesības nemaksāt nomu
(1) Fraktētājs nemaksā nomu par laiku, kas ir zaudēts, veicot nofraktētā kuģa glābšanas pasākumus (operācijas),
kuģa remontu, kā arī citas līdzīgas darbības, kuras jāveic pārvadātājam, lai nodrošinātu kuģa jūrasspēju un turpinātu
pildīt līgumā paredzētos pienākumus. Šīs tiesības fraktētājs var izmantot, ja laika zudums nav noticis viņa vainas dēļ.
(2) Pārvadātājs sedz visus kuģa ekspluatācijas izdevumus par laiku, kad fraktētājam saskaņā ar šā panta
noteikumiem ir tiesības nemaksāt nomu.
235.pants. Kuģa zaudēšana
(1) Kuģa bojāejas vai kuģa konstruktīvā zuduma dēļ laika fraktēšanas līgums uzskatāms par spēku zaudējušu arī
tad, ja līguma vispārējie nosacījumi paredz iespēju aizstāt kuģi ar citu kuģi. Šos nosacījumus piemēro, ja kuģis
rekvizēts vai kādu citu līdzīgu iemeslu dēļ tā izmantošana būtiski apgrūtināta.
(2) Ja nav iespējams noskaidrot, kad kuģis gājis bojā, nomu maksā par nākamajām divdesmit četrām stundām pēc
tam, kad saņemtas pēdējās ziņas par kuģi.
236.pants. Karadarbības draudi
(1) Ja kuģis ir ostā vai jebkurā citā vietā, kur sākas pilsoņu karš, karadarbība vai nopietni palielinās draudi, ka
varētu iestāties līdzīgi apstākļi, pārvadātājam ir tiesības nekavējoties izvest kuģi drošībā.
(2) Fraktētājs papildus nomas maksai atlīdzina pārvadātāja izdevumus par kuģa apdrošināšanu pret karadarbības
risku un par jebkurām papildu izmaksām kuģa apkalpei, kas saistītas ar reisu, kurā fraktētājs sūta kuģi.
(3) Ja laika fraktēšanas līguma darbības laikā sākas pilsoņu karš, karadarbība vai nopietni palielinās draudi, ka
varētu iestāties līdzīgi apstākļi, un ja tāda situācija būtiski ietekmē līguma izpildi, pārvadātājam un fraktētājam ir
tiesības atkāpties no laika fraktēšanas līguma, nemaksājot zaudējumu atlīdzību.
(4) Puse, kura vēlas atkāpties no laika fraktēšanas līguma, par to laikus paziņo otrai pusei. Pretējā gadījumā
vainīgā puse sedz zaudējumus, no kuriem varēja izvairīties, ja paziņojums būtu nosūtīts laikus.
XXVI nodaļa 
Pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumi
237.pants. Termini un to skaidrojums
Šajā nodaļā ir lietoti šādi termini:
1) bagāža — lieta, arī transportlīdzeklis un kajītes bagāža, kas tiek pārvadāta saskaņā ar pārvadājuma līgumu,
izņemot:
a) 
lietas un transportlīdzekļus, ko pārvadā saskaņā ar fraktēšanas līgumu, konosamentu vai ar jebkuru citu
kravas pārvadājuma līgumu,
57
/
86
b) dzīvniekus;
2) kajītes bagāža — lietas, kas atrodas pasažiera kajītē vai citādā viņa uzraudzībā, izņemot pasažieru bagāžu,
kas nodota pārvadātājam glabāšanā;
3) 
pasažieris — fiziskā persona, kuru pārvadā ar kuģi, ja šī persona:
a) 
tiek pārvadāta ar kuģi saskaņā ar pasažieru pārvadājuma līgumu,
b) 
ar pārvadātāja piekrišanu pavada transportlīdzekli vai dzīvniekus saskaņā ar pārvadājuma līgumu;
4) 
pārvadātājs — persona, ar kuru vai kuras vārdā ir noslēgts pārvadājuma līgums, saskaņā ar kuru viņš vai
faktiskais pārvadātājs veic pārvadājumu;
5) faktiskais pārvadātājs — persona, kas nav pārvadātājs, bet ir kuģa īpašnieks, fraktētājs vai operators un kas
faktiski veic pārvadājumu vai tā daļu;
6) pārvadājuma līgums — ar pārvadātāju vai viņa vārdā noslēgta vienošanās par pasažieru vai pasažieru un
bagāžas pārvadāšanu pa jūru;
7) starptautiskais pārvadājums — pārvadājums, ko saskaņā ar pārvadājuma līgumu veic starp ostu Latvijas
Republikas teritorijā un ostu ārpus Latvijas Republikas teritorijas;
8) pasažieru kuģis — kuģis, kā tas definēts normatīvajos aktos par pasažieru kuģu drošības prasībām;
9) A klases un B klases kuģi — kuģi, kā tie definēti normatīvajos aktos par pasažieru kuģu drošības prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.01.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
238.pants. Pārvadājums
(1) Pasažiera un viņa kajītes bagāžas pārvadājums ietver laika periodu, kurā:
1) 
pasažieris un viņa kajītes bagāža atrodas uz kuģa;
2) 
pasažieris uzkāpj uz kuģa un nokāpj no tā;
3) 
pasažieri un viņa kajītes bagāžu pārvadā pa ūdeni no krasta uz kuģi, ja:
a) 
šāds pārvadājums iekļauts pārvadājuma cenā,
b) 
šādam mērķim lietoto ūdenstransportu ir nodrošinājis pārvadātājs.
(2) Kajītes bagāžas pārvadājums (papildus šā panta pirmajā daļā noteiktajam laika posmam) ietver arī laika periodu,
kurā pasažieris atrodas pasažieru ostā vai piestātnē vai jebkurā citā vietā ostā, ja pārvadātājs, viņa darbinieks vai
pārstāvis ir saņēmis bagāžu un nav to vēl nogādājis pasažierim.
(3) Bagāžas (kas nav kajītes bagāža) pārvadājums ietver laika periodu, kad pārvadātājs, viņa darbinieks vai
pārstāvis ir saņēmis bagāžu pārvadāšanai (no krasta vai no kuģa), līdz brīdim, kad pārvadātājs, viņa darbinieks vai
pārstāvis nogādā bagāžu pasažierim.
(4) Pasažiera pārvadājums neietver laika periodu, kurā pasažieris atrodas pasažieru ostā vai piestātnē vai jebkurā
citā vietā ostā.
239.pants. Noteikumu piemērošana
(1) Šīs nodaļas noteikumus attiecina uz prasībām, kas izriet no pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem ar kuģi,
ja ir spēkā viens no šādiem nosacījumiem:
1) 
pārvadājums tiek veikts ar Latvijas kuģi;
58
/
86
2) 
pārvadājuma līgums noslēgts Latvijā;
3) 
kuģa atiešanas vai pienākšanas osta saskaņā ar pārvadājuma līgumu ir Latvijā.
(2) Izņemot šā panta pirmajā daļā minētos gadījumus, šīs nodaļas noteikumus nepiemēro, ja prasība tiek skatīta
saskaņā ar civiltiesisko atbildību par pasažieru vai viņu bagāžas pārvadājumiem ar cita veida transportlīdzekļiem un ja
šo nosacījumu piemērošana ir obligāta attiecībā uz pārvadājumiem ar kuģi.
(3) Starptautiskajiem pārvadājumiem un pārvadājumiem, kas tiek veikti ar A klases un B klases kuģiem, piemēro
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa regulas Nr. 
392/2009
 par pasažieru pārvadātāju atbildību
nelaimes gadījumos uz jūras (turpmāk — Regula Nr. 
392/2009
) noteikumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.01.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 16. un
17.punktu)
240.pants. Pārvadātāja atbildība
(1) Pārvadātājs ir atbildīgs par zaudējumiem, kas radušies sakarā ar pasažiera dzīvības zaudēšanu vai viņa
veselībai nodarīto kaitējumu, kā arī par zaudējumiem, kas nodarīti pasažierim sakarā ar viņa bagāžas pazaudēšanu vai
bojāšanu, ja negadījums, kas izraisījis zaudējumus, noticis pārvadājuma laikā un zaudējumi radušies pārvadātāja, viņa
darbinieku vai pārstāvju vainas dēļ, viņiem pildot savus darba pienākumus.
(2) Saskaņā ar šā panta trešo daļu prasītājs pierāda, ka negadījums, kas izraisījis zaudējumus, noticis
pārvadājuma laikā, kā arī pierāda zaudējumu apmēru un pārvadātāja vainu.
(3) Gadījumā, kad nav pierādīts pretējais, pārvadātāja, viņa darbinieku vai pārstāvju vaina tiek prezumēta, ja:
1) zaudējumi, kas radušies sakarā ar pasažiera dzīvības zaudēšanu vai viņa veselībai nodarīto kaitējumu, kā arī
zaudējumi, kas nodarīti kajītes bagāžai, radušies vai ir saistīti ar kuģa bojāeju, sadursmi, uzskriešanu uz sēkļa,
sprādzienu vai ugunsgrēku uz kuģa vai kuģa defektu;
2) bagāža, kurai nodarīti zaudējumi, nav kajītes bagāža (neatkarīgi no zaudējumus izraisījušā negadījuma
rakstura).
241.pants. Pārvadātāja un faktiskā pārvadātāja atbildības sadalījums
(1) Ja pārvadājums vai daļa no tā tiek uzticēta faktiskajam pārvadātājam, pārvadātājs ir atbildīgs par visu
pārvadājumu saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem. Faktiskais pārvadātājs ir atbildīgs saskaņā ar šīs sadaļas
noteikumiem par pārvadājuma daļu, ko tas veicis, ievērojot šā panta ceturto daļu.
(2) Pārvadātājs ir atbildīgs par faktiskā pārvadātāja darbību vai bezdarbību pārvadājuma laikā, kā arī par faktiskā
pārvadātāja darbinieku vai pārstāvju darbībām, viņiem pildot savus darba pienākumus.
(3) Jebkura vienošanās, saskaņā ar kuru pārvadātājs uzņemas pienākumus, ko nenosaka šī sadaļa, vai atsakās no
tiesībām, ko piešķir šī sadaļa, ir saistoša tikai tad, ja tā ir izteikta nepārprotami un rakstveidā.
(4) Ja zaudējumi radušies gan pārvadātāja, gan faktiskā pārvadātāja vainas dēļ, viņi atbild solidāri.
241.
1
 pants. Obligātā apdrošināšana
(1) Pārvadātājam, kas faktiski veic visu pārvadājumu vai tā daļu ar Latvijas pasažieru kuģi, starptautisku pasažieru
pārvadājumu vai pasažieru pārvadājumu ar Latvijā reģistrētu A klases vai B klases kuģi, ir pienākums obligāti
apdrošināt savu atbildību vai saņemt citu finansiālās atbildības nodrošinājumu atbilstoši Regulas Nr. 
392/2009
noteikumiem. Šādu apdrošināšanu vai citu finansiālās atbildības nodrošinājumu apliecina kuģu reģistratora izsniegts
sertifikāts. Bez šā sertifikāta kuģis nedrīkst braukt zem Latvijas karoga.
(2) Šā panta pirmās daļas noteikumu piemēro arī ārvalstu pasažieru kuģiem, kuri ienāk Latvijas ostā vai iziet no
tās.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 16. un 17.punktu)
59
/
86
242.pants. Vērtīgas lietas
Pārvadātājs nav atbildīgs par naudas, vērtspapīru un citu vērtīgu lietu (zelta, sudraba, dārgakmeņu, dārglietu,
mākslas darbu u.tml.) pazaudēšanu vai bojāšanu, izņemot gadījumu, kad šādas vērtīgas lietas nodotas pārvadātājam
glabāšanā. Šajā gadījumā pārvadātājs ir atbildīgs šā kodeksa 
244.panta
 otrās daļas 2.punktā noteiktajā apmērā, ja
vien saskaņā ar šā kodeksa 
244.panta
 sesto daļu atbildības apmērs nav paaugstināts.
243.pants. Pasažiera vaina
Pārvadātāju var atbrīvot no atbildības pilnīgi, ja viņš pierāda, ka pasažiera dzīvības zaudējums vai viņa veselībai
nodarītais kaitējums, vai zaudējumi viņa bagāžai radušies paša pasažiera vainas dēļ vai daļēji tos veicinājusi pasažiera
vaina.
244.pants. Pārvadātāja atbildības ierobežošana
(1) Pārvadātāja atbildību par pasažiera veselībai nodarīto kaitējumu nosaka saskaņā ar šā kodeksa 
70.panta
noteikumiem.
(2) Pārvadātāja atbildība par nozaudēto vai bojāto pasažiera bagāžu nepārsniedz:
1) 2250 norēķina vienības par zaudējumiem, kas saistīti ar kajītes bagāžu;
2) 12 700 norēķina vienības par transportlīdzekli, ieskaitot visu bagāžu, kas atrodas transportlīdzeklī vai uz tā;
3) 3375 norēķina vienības par zaudējumiem, kas saistīti ar tādu bagāžu, kas nav minēta šīs daļas 
1. 
un
2.punktā
.
(3) Šā panta pirmajā un otrajā daļā minētās summas piemēro katram reisam.
(4) Pārvadātāja atbildību var attiecināt arī uz procentiem un tiesāšanās izdevumiem.
(5) Norēķina vienība nozīmē vienību, kas minēta šā kodeksa 
71.pantā
.
(6) Par lielākiem atbildības ierobežojumiem pārvadātājs un pasažieris var vienoties rakstveidā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.01.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu
14.punktu)
245.pants. Pasažiera līdzdalība
Zaudējumu gadījumā pārvadātājs un pasažieris var vienoties par pārvadātāja atbildības samazināšanu šādā apmērā:
1) 330 norēķina vienības, ja bojāts transportlīdzeklis;
2) 149 norēķina vienības uz katru pasažieri, ja nozaudēta vai bojāta cita bagāža, minētās summas atskaitot no
atlīdzības par nozaudēšanu vai bojājumu.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 15.punktu)
246.pants. Pārvadātāja darbinieku un pārstāvju atbildības ierobežošana un atbrīvošana no atbildības
Ja prasība par šajā nodaļā noteiktajiem zaudējumiem tiek celta pret pārvadātāja vai faktiskā pārvadātāja darbinieku
vai pārstāvi, bet viņš pierāda, ka ir darbojies saskaņā ar saviem pienākumiem, pārvadātāja darbiniekam vai pārstāvim ir
tādas pašas tiesības uz atbildības ierobežošanu vai atbrīvošanu no atbildības, kādas ir pārvadātājam vai faktiskajam
pārvadātājam saskaņā ar šo nodaļu.
247.pants. Prasību apvienošana
60
/
86
(1) Ja piemēro atbildības ierobežojumus, kas noteikti šā kodeksa 
244. 
un 
245.pantā
, tos attiecina uz visām
prasībām (kopā) par pasažiera dzīvības zaudējumu vai viņa veselībai nodarīto kaitējumu, vai pasažiera bagāžas
nozaudēšanu vai bojāšanu.
(2) Ja atbildīgs ir gan pārvadātājs, gan faktiskais pārvadātājs, kopējais atbildības ierobežojums nedrīkst pārsniegt
šajā nodaļā noteikto ierobežojumu.
(3) Ja pārvadātāja vai faktiskā pārvadātāja darbinieks vai pārstāvis saskaņā ar šā kodeksa 
246.pantu
 ir tiesīgs
ierobežot savu atbildību, ievērojot šā kodeksa 
244. 
un 
245.pantu
, summa, kuru pasažieris ir tiesīgs iegūt no
pārvadātāja vai faktiskā pārvadātāja (vai no viņu darbiniekiem vai pārstāvjiem), nedrīkst pārsniegt atbildības
ierobežojumu.
`
248.pants. Gadījumi, kad atbildību nedrīkst ierobežot
(1) Pārvadātājs nav tiesīgs izmantot šā kodeksa 
244. 
un 
245.pantā
 noteiktās tiesības ierobežot atbildību, ja tiek
pierādīts, ka zaudējumu izraisījusi viņa darbība vai bezdarbība, kuras nolūks bija radīt zaudējumu, vai nolaidība,
apzinoties, ka šis zaudējums varētu rasties.
(2) Pārvadātāja vai faktiskā pārvadātāja darbinieks vai pārstāvis nav tiesīgs ierobežot atbildību, ja tiek pierādīts, ka
zaudējumu izraisījusi viņa darbība vai bezdarbība, kuras nolūks bija radīt zaudējumu, vai nolaidība, apzinoties, ka šis
zaudējums varētu rasties.
249.pants. Paziņojums par bagāžas nozaudēšanu vai bojājumu
(1) Pasažiera pienākums ir nosūtīt rakstveida paziņojumu pārvadātājam, viņa darbiniekam vai pārstāvim:
1) ja bagāža acīm redzami bojāta:
a) par kajītes bagāžu — pirms izkāpšanas vai izkāpšanas laikā,
b) par pārējo bagāžu — pirms bagāžas piegādes vai tās piegādes laikā;
2) ja bagāžas bojājums nav acīm redzams vai bagāža
nozaudēta, — piecpadsmit dienu laikā no bagāžas izkraušanas krastā vai piegādes pasažierim vai no brīža, kad
bija jānotiek piegādei.
(2) Ja pasažieris šajā pantā noteiktajos gadījumos neveic nekādas darbības, tiek prezumēts, ka viņš ir saņēmis
bagāžu nebojātu, izņemot gadījumu, kad tiek pierādīts pretējais.
(3) Pasažierim nav pienākuma nosūtīt rakstveida paziņojumu, ja viņš un pārvadātājs pārbauda bagāžu kopīgi tās
saņemšanas brīdī.
250.pants. Prasības piekritība
(1) Prasītājs var celt prasību Latvijas tiesā saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem, ja Latvijā ir:
1) atbildētāja dzīvesvieta vai juridiskā adrese;
2) prasītāja dzīvesvieta vai juridiskā adrese, ja atbildētājs pakļauts Latvijas jurisdikcijai;
3) pārvadājuma līguma noslēgšanas vieta, ja atbildētājs pakļauts Latvijas jurisdikcijai;
4) kuģa atiešanas vai pienākšanas osta saskaņā ar pārvadājuma līgumu.
(2) Pēc negadījuma, kas radījis zaudējumus, puses var vienoties par prasības iesniegšanu tiesā vai šķīrējtiesā.
61
/
86
251.pants. Līguma nosacījumu spēkā neesamība
Jebkura vienošanās, kas noslēgta pirms negadījuma, kurš izraisījis pasažiera dzīvības zaudēšanu vai kaitējumu
viņa veselībai, vai bagāžas pazaudēšanu vai bojāšanu, un kas atbrīvo pārvadātāju no atbildības pret pasažieri vai
nosaka zemāku atbildības ierobežojumu, nekā tas paredzēts šajā nodaļā (izņemot šā kodeksa 
245.pantā
 minētos
gadījumus), kā arī jebkuri nosacījumi, kas atceļ pārvadātāja pienākumu pierādīt, ka zaudējums nav radies viņa vainas
dēļ, vai nosacījumi, kas ierobežo šā kodeksa 
250.panta
 pirmajā daļā noteikto izvēli, ir spēkā neesoši. Šādi spēkā
neesoši nosacījumi neietekmē pārējā līguma spēkā esamību.
XXVI
1
 nodaļa 
Pasažieru tiesību aizsardzība
(Nodaļa 
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
251.
1
 pants. Pasažieru tiesību aizsardzība
(1) Pasažieru tiesību aizsardzības īstenošanā ievēro Eiropas Parlamenta un Padomes 2010.gada 24.novembra
regulu Nr. 
1177/2010
 par pasažieru tiesībām, ceļojot pa jūru un iekšzemes ūdensceļiem, un ar ko groza regulu (EK)
Nr. 
2006/2004
 (turpmāk — Regula Nr. 
1177/2010
).
(2) Par pasažieru tiesību aizsardzību atbildīgā iestāde Regulas Nr. 
1177/2010
 izpratnē ir Patērētāju tiesību
aizsardzības centrs. Par kuģa tehnisko atbilstību normatīvo aktu prasībām atbild Latvijas Jūras administrācija.
(3) Pārvadātājs un ostas terminālis nodrošina Regulā Nr. 
1177/2010
 pārvadātājiem un ostu termināļiem izvirzīto
prasību izpildi.
251.
2
 pants. Pasažieru sūdzību iesniegšanas un izskatīšanas kārtība
(1) Pasažieris sūdzību Regulā Nr. 
1177/2010
 noteiktajā termiņā (divu mēnešu laikā) sākotnēji iesniedz tieši
pārvadātājam vai ostas terminālim (operatoram). Atbilstoši Regulai Nr. 
1177/2010
 pārvadātājs vai ostas terminālis
(operators) mēneša laikā pēc sūdzības saņemšanas sniedz tās iesniedzējam atbildi pēc būtības vai informē tās
iesniedzēju par sūdzības izskatīšanas procesu. Kopējais sūdzības izskatīšanas laiks nav ilgāks par diviem mēnešiem
no sūdzības saņemšanas dienas.
(2) Par pārvadātāja vai ostas termināļa (operatora) atbildi vai par to, ka atbilde nav sniegta, pasažierim ir tiesības
mēneša laikā iesniegt sūdzību Patērētāju tiesību aizsardzības centram, kas atbilstoši 
Patērētāju tiesību aizsardzības
likumam
 izskata sūdzību vai pārsūta to pēc piekritības.
251.
3
 pants. Pasažieru ar invaliditāti un pasažieru ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesību
aizsardzības speciālie nosacījumi
(1) Pārvadātājs un ostas terminālis veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu Regulā Nr. 
1177/2010
 noteikto
palīdzību pasažieriem ar invaliditāti un pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām.
(2) Atbilstoši Regulā Nr. 
1177/2010
 norādītajam pārvadātājs un ostas terminālis nodrošina attiecīgu darbinieku
apmācību. To veic persona, kurai ir speciālās zināšanas par vajadzībām, kādas ir cilvēkiem ar invaliditāti un cilvēkiem
ar ierobežotām pārvietošanās spējām.
F sadaļa 
Nelaimes gadījumi
XXVII nodaļa 
Glābšana
62
/
86
252.pants. Glābšana un ar glābšanu saistītie objekti
Šajā nodaļā ir lietoti šādi termini:
1) 
glābšanas pasākums (operācija) — darbība, kuras mērķis ir sniegt palīdzību kuģim vai citam objektam, kurš
cietis negadījumā vai atrodas briesmās jebkuros ūdeņos;
2) 
kuģis — navigācijai piemērota konstrukcija;
3) 
objekts — jebkurš objekts, kas nav pastāvīgi piestiprināts piekrastei un kas ietver frakti;
4) kaitējums videi — piesārņojums, ugunsgrēks, eksplozija vai cits negadījums, kas radījis būtisku kaitējumu
iekšējo ūdeņu, teritoriālo ūdeņu, ekskluzīvās ekonomiskās zonas dabas resursiem vai cilvēka dzīvībai un
veselībai.
253.pants. Glābšanas noteikumu piemērošana
(1) Šīs sadaļas un 1989.gada Starptautiskās glābšanas konvencijas (SALVAGE) noteikumus piemēro, ja prasība
par glābšanu celta Latvijas tiesā vai šķīrējtiesā.
(2) Šīs sadaļas noteikumus piemēro arī tad, ja glābjamā kuģa un glābšanas pasākumus (operācijas) veicošā kuģa
īpašnieks ir viena un tā pati persona vai ja glābšanas pasākumus (operācijas) veicošais kuģis pieder Latvijas valstij.
(3) Šīs sadaļas noteikumi neietekmē to normatīvo aktu piemērošanu, kuri regulē glābšanas pasākumus
(operācijas), ko veic valsts institūcijas. Glābējiem, kuri piedalījušies šādos glābšanas pasākumos (operācijās), ir
tiesības uz glābšanas atlīdzību vai īpašo kompensāciju saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem.
(4) Šīs sadaļas noteikumus nepiemēro pastāvīgām iekārtām un cauruļvadiem, kas paredzēti naftas operācijām, vai
kuģiem un objektiem, kuriem ir kultūrvēsturiska vērtība.
254.pants. Glābšanas līguma noteikumi
(1) Šīs sadaļas noteikumus piemēro, ja glābšanas līgumā puses nav vienojušās par pretējo. Šāds glābšanas līgums
nevar ierobežot pienākumu novērst vai ierobežot kaitējumu videi.
(2) Kapteinim ir tiesības noslēgt glābšanas līgumu kuģa īpašnieka vārdā. Kuģa īpašniekam un kapteinim (neatkarīgi
vienam no otra) ir tiesības noslēgt glābšanas līgumus objektu īpašnieku vārdā, ja šie objekti atrodas vai atradās uz
kuģa.
(3) Glābšanas līgumu var pilnīgi vai daļēji atcelt vai grozīt, ja līgums noslēgts piespiedu kārtā vai jūras briesmu
ietekmē un tā nosacījumi ir pārmērīgi smagi. Vienošanos par glābšanas atlīdzības summu vai īpašo kompensāciju var
atcelt vai grozīt, ja summa ir būtiski neproporcionāla veiktajiem glābšanas darbiem.
255.pants. Glābēja, kuģa īpašnieka un kuģa kapteiņa pienākumi glābšanas pasākumu (operāciju) laikā
(1) Glābējam pret kuģa un citu glābjamo objektu īpašniekiem ir šādi pienākumi:
1) 
glābšanas pasākumus (operācijas) veikt ar pienācīgu rūpību;
2) 
glābšanas pasākumos (operācijās) pielikt pienācīgus pūliņus, lai novērstu vai ierobežotu kaitējumu videi;
3) 
sniegt saprātīgu palīdzību citiem glābējiem;
4) 
pieņemt citu glābēju palīdzību, ja to pamatoti pieprasa riskam pakļauto objektu īpašnieki, kapteinis vai kuģa
īpašnieks. Ja pieprasījums nav bijis pamatots, glābšanas atlīdzību nedrīkst samazināt.
(2) Kuģa īpašniekam un glābjamo objektu īpašniekiem pret glābēju ir šādi pienākumi:
63
/
86
1) 
sadarboties ar glābēju;
2) 
glābšanas pasākumos (operācijās) pielikt pienācīgus pūliņus, lai novērstu vai ierobežotu kaitējumu videi;
3) 
pieņemt izglābto īpašumu pēc tā nogādāšanas drošībā, ja to pamatoti pieprasa glābējs.
256.pants. Noteikumi attiecībā uz glābšanas atlīdzību
(1) Glābējam ir tiesības uz glābšanas atlīdzību tikai tad, ja glābšanas pasākumi (operācijas) bijuši veiksmīgi.
Glābšanas atlīdzība, neskaitot procentus un tiesvedības izdevumus, nevar būt lielāka par izglābtās mantas vērtību.
(2) Cilvēka dzīvības glābšana nedod tiesības prasīt atlīdzību no izglābtās personas. Personai, kura ir glābusi cilvēka
dzīvību, ir tiesības uz glābšanas atlīdzības vai īpašās kompensācijas saprātīgu daļu.
(3) Šā panta pirmās daļas noteikumi neierobežo tiesības saņemt īpašo kompensāciju saskaņā ar šā kodeksa
260.pantu
.
257.pants. Glābšanas atlīdzības noteikšana
Glābšanas atlīdzības noteikšanas mērķis ir veicināt glābšanu. Nosakot glābšanas atlīdzību, ņem vērā šādus
kritērijus:
1) izglābtās mantas vērtību;
2) 
prasmi un pūliņus, kādus glābējs pielicis, glābjot kuģi, citus objektus un cilvēka dzīvību;
3) 
prasmi un pūliņus, kādus glābējs pielicis, novēršot vai ierobežojot kaitējumu videi;
4) 
glābēja darba panākumu pakāpi;
5) 
jūras briesmu raksturu un pakāpi;
6) 
glābēja izmantoto laiku, izmaksas un zaudējumus;
7) glābšanas pasākuma (operācijas) veikšanas ātrumu;
8) 
glābēja atbildības risku par zaudējumiem un citus riskus, kuriem bija pakļauts glābējs un viņa aprīkojums;
9) 
kuģa iekārtu un citu glābšanas pasākumu (operāciju) veikšanai paredzēto iekārtu pieejamību un gatavību;
10) 
glābēju aprīkojuma gatavību un tā lietderīgumu, kā arī aprīkojuma vērtību.
258.pants. Pienākums samaksāt glābšanas atlīdzību
Glābšanas atlīdzību maksā kuģa īpašnieks un citu objektu īpašnieki proporcionāli izglābtās mantas vērtībai.
259.pants. Vairāki glābēji
Sadalot glābšanas atlīdzību starp vairākiem glābējiem, ievēro šā kodeksa 
257.pantā
 minētos kritērijus.
260.pants. Īpašā kompensācija
(1) Ja glābjamais kuģis vai tā krava apdraud vidi, glābējam ir tiesības saņemt īpašo kompensāciju no kuģa
īpašnieka. Glābējs īpašo kompensāciju var pieprasīt par to daļu, kura pārsniedz glābšanas atlīdzību, kas noteikta
saskaņā ar šā kodeksa 
257.pantu
. Šīs kompensācijas apmērs nedrīkst pārsniegt glābēja veikto glābšanas pasākumu
(operāciju) izmaksas.
64
/
86
(2) Ja glābējs novērš vai ierobežo kaitējumu videi, īpašo kompensāciju var palielināt līdz 30 procentiem no glābēja
izmaksām. Ja tas ir taisnīgi un pamatoti, kompensāciju var palielināt līdz 100 procentiem no glābēja izmaksām,
ievērojot šā kodeksa 
257.pantā
 minētos kritērijus.
(3) Glābēja izmaksas ir glābēja tiešie izdevumi, kas viņam pamatoti radušies glābšanas pasākumu (operāciju)
laikā, un taisnīga atlīdzība par izmantoto aprīkojumu un personālu. Aprēķinot taisnīgu atlīdzību, ņem vērā šā kodeksa
257.panta
 7., 9. un 10.punktā minētos kritērijus.
(4) Ja glābēja neuzmanības dēļ kaitējums videi nav novērsts vai ierobežots, glābējam var pilnībā vai daļēji
neizmaksāt īpašo kompensāciju.
261.pants. Izņēmumi
(1) Personai, kura sniedz pakalpojumus saskaņā ar jebkuru citu līgumu, kas nav glābšanas līgums un kas stājies
spēkā pirms jūras briesmu rašanās, nav tiesību uz glābšanas atlīdzību vai īpašo kompensāciju, izņemot gadījumu, kad
sniegtie pakalpojumi pārsniedz šāda līguma saistību izpildi.
(2) Personām, kuras pretēji kuģa īpašnieka vai kapteiņa skaidri izteiktam un pamatotam aizliegumam veic
glābšanas pasākumus (operācijas), nav tiesību uz glābšanas atlīdzību vai īpašo kompensāciju. Tas attiecas arī uz citu
objektu īpašnieku aizliegumu, ja viņu manta neatrodas vai nav atradusies uz glābjamā kuģa.
(3) Glābējam var liegt tiesības uz visu glābšanas atlīdzību vai tās daļu vai īpašo kompensāciju, ja glābšanas
pasākumi (operācijas) kļuvuši nepieciešami vai grūtāk veicami glābēja vainas dēļ vai ja glābējs ir maldinājis vai citādi
negodīgi rīkojies.
262.pants. Glābšanas atlīdzības sadalījums starp kuģa īpašnieku un kuģa apkalpi
(1) Ja Latvijā reģistrēts kuģis reisa laikā veic glābšanas pasākumus (operācijas), no glābšanas atlīdzības vispirms
sedzami jebkuri zaudējumi, kas radušies kuģim, kravai un citai mantai, kura atradās uz kuģa glābšanas pasākumu
(operāciju) laikā, kā arī ar glābšanu saistītie izdevumi par degvielu un pārtikas krājumiem kuģa apkalpei un darba
algas.
(2) Glābšanas atlīdzības atlikumu (turpmāk — neto atlīdzība) sadala šādi:
1) kuģa īpašnieks saņem trīs piektdaļas no neto atlīdzības, kuģa kapteinis — atlikuma vienu trešdaļu, bet
apkalpes sarakstā iekļautie kuģa apkalpes locekļi — atlikuma divas trešdaļas. Kuģa apkalpes atlīdzības daļu
sadala proporcionāli apkalpes locekļu darba algām. Nosakot kuģa kapteiņa daļu, ņem vērā, ka tai jābūt vismaz
divas reizes lielākai par vislabāk apmaksātā kuģa apkalpes locekļa daļu. Glābējkuģa locis saņem atlīdzību no
apkalpes daļas pat tad, ja loča darba devējs nav kuģa īpašnieks. Locis saņem atlīdzību, kas atbilst vecākā
palīga darba algai;
2) ja glābšanu veicis zvejas kuģis vai zvejai piemērots kuģis, starp apkalpes locekļiem (ieskaitot loci) vienlīdzīgi
sadala četras piecpadsmitās daļas atlīdzības. No atlikuma zvejas kuģa kapteinis saņem vēl vienu kuģa
apkalpes locekļa atlīdzības daļu, kopumā ne mazāk kā divas piecpadsmitās daļas no neto atlīdzības. Atlīdzības
atlikumu saņem zvejas kuģa īpašnieks;
3) ja glābšanu veicis Latvijas valstij piederošs kuģis, kuru izmanto valsts vajadzībām, valsts saņem trīs
piektdaļas no neto atlīdzības. Atlīdzības atlikumu sadala starp tiem, kas piedalījās glābšanas pasākumos
(operācijās). Valsts var atteikties no prasības par glābšanas atlīdzību, neuzņemoties atbildību par apkalpes
locekļiem.
(3) Uz zvejas kuģiem, kurus izmanto okeāna vaļu medībām un apstrādei, attiecina šā panta otrās daļas 1.punktā
noteikto glābšanas atlīdzības sadalījumu.
(4) Ja ir īpaši iemesli noteikt citu neto atlīdzības sadalījumu, šā panta otrajā daļā noteikto kārtību var mainīt.
(5) Kuģa kapteinis vai kuģa apkalpes loceklis nevar atteikties no šajā nodaļā noteiktajām tiesībām, izņemot
gadījumu, kad viņi ir parakstījuši darba līgumu par darbu uz speciāli glābšanai aprīkota kuģa vai atteikums izdarīts
saistībā ar šādu darba līgumu un attiecas uz īpašiem glābšanas pasākumiem (operācijām). Šādos gadījumos
atlīdzības sadalīšanas nosacījumus var paredzēt kolektīvais darba līgums.
65
/
86
(6) Kad glābšanas atlīdzība ir noteikta ar līgumu vai tiesas nolēmumu, kuģa īpašnieks katrai personai, kurai ir
tiesības uz glābšanas atlīdzības daļu, nosūta paziņojumu par atlīdzības apmēru un tā sadalījuma plānu. Iebildumus
saskaņā ar šā panta trešo daļu vai citus iebildumus attiecībā uz sadalījumu ieinteresētās personas nosūta kuģa
īpašniekam triju mēnešu laikā pēc paziņojuma saņemšanas.
263.pants. Nodrošinājuma nosacījumi
(1) Pēc glābēja pieprasījuma persona, kura ir atbildīga par glābšanas atlīdzību vai īpašo kompensāciju, sniedz tās
samaksas nodrošinājumu. Nodrošinājums ietver arī procentus un tiesvedības izdevumus. Ja ir sniegts šāds
nodrošinājums, glābēja prasība par glābšanas atlīdzību vairs nav nodrošināta ar jūras privilēģiju.
(2) Izglābtā kuģa īpašnieks veic nepieciešamās darbības, lai nodrošinātu to, ka kravas īpašnieki pirms kravas
atbrīvošanas sniedz atlīdzības samaksas nodrošinājumu, ievērojot šā kodeksa 
258.panta
 noteikumus.
(3) Pirms nodrošinājuma sniegšanas saskaņā ar šā panta pirmo daļu izglābto kuģi vai citus izglābtos objektus bez
glābēja piekrišanas nedrīkst pārvietot no vietas, kur tie tika nogādāti, beidzot glābšanas pasākumus (operācijas).
264.pants. Glābšanas atlīdzības vai īpašās kompensācijas priekšapmaksa
Tiesa vai šķīrējtiesa, kas izskata glābēja prasību, pirms prasības izlemšanas pēc būtības var lemt par glābšanas
atlīdzības vai īpašās kompensācijas daļēju piedziņu saprātīgā apmērā. Ņemot vērā lietas apstākļus, tiesa lemj, vai
glābējam jāsniedz nodrošinājums, lai saņemtu glābšanas atlīdzību vai īpašo kompensāciju.
265.pants. Prasības piekritība
Prasība par glābšanas atlīdzības vai īpašās kompensācijas piedziņu ir piekritīga tiesai pēc glābšanas pasākuma
(operācijas) norises vai izglābtās mantas atrašanās vietas.
266.pants. Valsts īpašums un humānās palīdzības kravas
(1) Ja izglābtā krava ir valsts īpašums, kurai nav komerciāla rakstura, šā kodeksa 
263.panta
 noteikumus
nepiemēro, izņemot gadījumu, kad to nosaka Latvijai saistošas starptautisko tiesību normas.
(2) Ja izglābtā krava paredzēta humāniem mērķiem, šā kodeksa 
263.panta
 noteikumus nepiemēro, ja valsts, kas
ziedo kravu, apņemas glābējam samaksāt glābšanas atlīdzību vai īpašo kompensāciju.
XXVIII nodaļa 
Vraki
(Nodaļa 
22.03.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.04.2007.
)
267.pants. Vraka jēdziens
Kuģis, kas jūras negadījuma rezultātā pilnībā vai daļēji nogrimis vai gājis bojā, uzskrienot uz sēkļa, vai pamests, kā
arī jebkura šāda kuģa daļa, ieskaitot jebkuru priekšmetu, kas bijis vai atrodas uz šā kuģa, ir vraks.
268.pants. Vraka bīstamības novērtēšana
(1) Kuģa kapteinis vai kuģa īpašnieks, berbouta fraktētājs vai kuģa operators, ievērojot 
Jūrlietu pārvaldes un jūras
drošības likumā
 noteikto kārtību, ziņo par kuģi, kas jūras negadījuma rezultātā kļuvis par vraku Latvijas ūdeņos.
(2) Latvijas Jūras administrācija, saņēmusi informāciju par vraku Latvijas ūdeņos, novērtē vraka bīstamību, ņemot
vērā šādus kritērijus:
1) vraka izmēru, veidu un konstrukciju;
66
/
86
2) ūdens dziļumu vraka atrašanās vietā;
3) paisuma, bēguma un straumes stiprumu rajonā, kur atrodas vraks;
4) vraka attālumu līdz kuģuceļiem un kuģu satiksmes joslām;
5) satiksmes blīvumu un biežumu;
6) satiksmes veidu;
7) kuģa kravas daudzumu un veidu, uz kuģa klāja esošās naftas vai citu bīstamu vai kaitīgu vielu daudzumu un
veidu, īpaši ņemot vērā, kāds zaudējums varētu rasties, ja krava vai nafta nonāktu vidē;
8) ostas iekārtu apdraudējumu;
9) valdošos meteoroloģiskos un hidrogrāfiskos apstākļus;
10) vraka augstumu virs un zem ūdens virsmas;
11) vraka attālumu līdz jūras instalācijām, cauruļvadiem, telekomunikāciju kabeļiem un līdzīgām iekārtām;
12) citus būtiskus apstākļus.
(3) Ja vraks, kas atrodas Latvijas ūdeņos, ir bīstams (apdraud kuģošanas drošību vai rada vides piesārņojuma
draudus), Latvijas Jūras administrācija uzliek par pienākumu norobežot vraku. Informāciju par vraku un tā
norobežojuma aprakstu Latvijas Jūras administrācija publicē informatīvajā biļetenā "Paziņojumi jūrniekiem".
(4) Pēc vraka bīstamības novērtēšanas Latvijas Jūras administrācija nekavējoties nosūta vraka īpašniekam
uzaicinājumu informēt to par saviem nodomiem attiecībā uz vraku.
(5) Ja bīstamā vraka īpašnieks nav zināms, vraks uzskatāms par atrastu mantu un Latvijas Jūras administrācija
nedēļas laikā publicē oficiālajā izdevumā "Latvijas Vēstnesis" paziņojumu par vraku un uzaicinājumu vraka īpašniekam
pieteikties sešu mēnešu laikā.
(6) Ja vraks netiek pieprasīts sešu mēnešu laikā no paziņojuma publicēšanas dienas, tas pāriet valsts īpašumā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.05.2008.
, 
22.09.2016.
 un 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
269.pants. Vraka īpašnieka pienākumi
(1) Vraka īpašnieka pienākums ir aizvākt vraku, saskaņojot tā aizvākšanas darbus ar atbildīgajām institūcijām.
(2) Vraka īpašnieks sedz visus izdevumus, kas rodas, nosakot vraka atrašanās vietu, norobežojot vraku, aizvācot to
vai veicot citus pasākumus.
270.pants. Vraka aizvākšana
(1) Ja vraks ir bīstams, Latvijas Jūras administrācija nosaka datumu, kad vraka īpašniekam jāuzsāk tā aizvākšana.
Ja vraka īpašnieks neuzsāk vraka aizvākšanu noteiktajā datumā, Latvijas Jūras administrācija organizē vraka
aizvākšanu uz tā īpašnieka rēķina.
(2) Līgumu par vraka aizvākšanu tā īpašnieks var noslēgt ar jebkuru personu. Latvijas Jūras administrācija vraka
aizvākšanā var iesaistīties, tikai lai nodrošinātu darbu iespējami ātrāku norisi un kontrolētu kuģošanas drošības prasību
ievērošanu.
(3) Ja vraka īpašnieks neuzsāk vraka aizvākšanu noteiktajā datumā vai Latvijas Jūras administrācija uzskata, ka
vraka aizvākšana uzsākama nekavējoties, tā norobežo vraku un organizē vraka aizvākšanu, izpildot kuģošanas
drošības prasības un ievērojot Latvijas valsts intereses.
271.pants. Vraks ostas akvatorijā
67
/
86
Ja vraks atrodas ostas akvatorijā, tai skaitā ostas iekšējā vai ārējā reidā, vai kuģu ceļos ostas pieejā, šajā nodaļā
noteiktos Latvijas Jūras administrācijas pienākumus veic attiecīgās ostas pārvalde.
(
15.05.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.06.2008.
)
G sadaļa 
Jūrnieki
(Sadaļa 
22.05.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.06.2014.
)
XXIX nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
272.pants. Sadaļas piemērošana un jēdzieni
(1) Šo sadaļu piemēro Latvijas karoga kuģiem, ja sadaļā nav noteikts citādi.
(2) Šīs sadaļas izpratnē:
1) Latvijas karoga kuģis ir Latvijas Kuģu reģistrā reģistrēts kuģis (turpmāk — kuģis);
2) MLC konvencijas kuģis ir Latvijas karoga kuģis, uz kuru attiecas 2006.gada Konvencija par darbu jūrniecībā
(turpmāk — MLC konvencija). MLC konvencija attiecas uz visiem komercdarbībā iesaistītajiem kuģiem,
izņemot:
a) zvejas kuģus,
b) kuģus, kas paredzēti tikai piekrastes vai iekšējai kuģošanai vai kuģošanai ostu ūdeņos,
c) tradicionāli būvētus kuģus (piemēram, dou, džonkas);
3) kuģa īpašnieks:
a) reģistrētais kuģa īpašnieks,
b) berbouta fraktētājs vai cita fiziskā vai juridiskā persona, kas reģistrētā kuģa īpašnieka vārdā uzņēmusies
atbildību par kuģa darbību (piemēram, kuģa operators), tai skaitā atbildību par MLC konvencijas prasību
ievērošanu uz MLC konvencijas kuģa vai atbildību par jūrnieka darba tiesiskajām attiecībām izvirzīto prasību
ievērošanu uz kuģa, kas nav MLC konvencijas kuģis;
4) jūrnieks — jebkura persona, kas ir nodarbināta vai iesaistīta darbā, vai ieņem jebkādu amatu uz kuģa,
izņemot:
a) personas, kas veic uz kuģa īslaicīgu darbu (līdz 48 stundām), piemēram, veic pārbaudes, remontu, sniedz
loča pakalpojumus, veic pētniecisko vai zinātnisko darbu,
b) personas, kas sniedz ar pasažieru izklaidi saistītus pakalpojumus (piemēram, skatuves mākslinieki).
Tomēr šīm personām piemēro šā kodeksa 
284.
, 
285.
, 
291.
, 
294.
, 
298.
, 
299.
, 
300.pantu
 un XXX
2
 nodaļu.
273.pants. MLC konvencijas trīspusējās apspriedes
Neskaidrību gadījumos jautājumus par MLC konvencijas II panta 3., 5. un 6.punktu izskata un lēmumus pieņem
Latvijas Jūras administrācija pēc konsultācijām ar kuģu īpašnieku pārstāvjiem un jūrnieku arodbiedrības pārstāvjiem.
68
/
86
XXX nodaļa 
Kuģa kapteinis, viņa tiesības un pienākumi
274.pants. Kuģa kapteinis
(1) Kuģa kapteinis ir persona, kura sertificēta atbilstoši Latvijas normatīvo aktu prasībām un ar kuru kuģa īpašnieks
ir noslēdzis darba līgumu.
(2) Kuģa kapteinis ir kuģa īpašnieka pārstāvis uz kuģa.
(3) Kuģa kapteinis ir atbildīgs par kuģa vispārējo vadību un navigāciju, kā arī veic visus nepieciešamos pasākumus,
lai nodrošinātu kuģa jūrasspēju un drošu kuģošanu.
(4) Kuģa kapteinis komandē kuģa apkalpi, un viņa rīkojumus pilnvaru ietvaros bez ierunām pilda visas personas,
kas atrodas uz kuģa.
(5) Kuģa kapteinim ir tiesības kuģa īpašnieka dotā pilnvarojuma ietvaros slēgt līgumus par kuģa uzturēšanu,
saglabāšanu vai reisa veikšanu, kā arī vienoties par preču vai pasažieru pārvadāšanu reisa laikā, ja kuģis ir tam
paredzēts.
(6) Kuģa kapteinis nodrošina kuģa iekraušanas, izkraušanas un reisa norisi saskaņā ar labu kuģošanas praksi,
rūpējas par kravu un aizsargā kravas īpašnieka intereses bez īpaša pilnvarojuma, slēdzot līgumus un uzstājoties kā
prasītājs saskaņā ar šā kodeksa 
127. 
un 
183.panta
 noteikumiem.
(7) Kuģa kapteinis ir atbildīgs par kuģa žurnālu aizpildīšanu un glabāšanu.
(8) Kuģa kapteinis ir atbildīgs par viņam glabāšanā nodotajiem jūrnieku dokumentiem.
(9) Kuģa kapteinis ir kuģa pārstāvis tiesā.
275.pants. Kuģa kapteiņa vispārējie pienākumi, uzsākot reisu
(1) Pirms reisa uzsākšanas kuģa kapteinis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu kuģa jūrasspēju un
gatavību reisam, ieskaitot korpusa, mehānismu un aprīkojuma pārbaudi, apkalpes komplektēšanu, kuģa apgādi ar
pārtiku, degvielu un ūdeni, kuģa atbilstību kravas uzņemšanai, pārvadāšanai un saglabāšanai. Kuģa kapteinis
pārliecinās, ka krava ir pienācīgi iekrauta, nostiprināta un aizsargāta, kuģis nav pārkrauts, tā stabilitāte un korpusa
stiprība ir apmierinoša.
(2) Kuģa kapteinis iepriekš iespējami labi iepazīstas ar attiecīgo normatīvo regulējumu, kas ir spēkā kuģošanas
rajonos un ostās, uz kurām dodas kuģis.
276.pants. Kuģa kapteiņa pienākumi apdraudējuma gadījumā
(1) Apdraudējuma gadījumā kuģa kapteinis dara visu iespējamo, lai pasargātu cilvēkus uz kuģa, kuģi un kravu, kā
arī lai saglabātu kuģa žurnālus un citus dokumentus.
(2) Ja apdraudējuma gadījumā kapteinis, izvērtējis visus apstākļus un izlietojis visus pieejamos līdzekļus saskaņā
ar labu jūras praksi, nolemj, ka uz kuģa esošo cilvēku dzīvības drošības interesēs kuģis jāatstāj, viņš dod komandu
kuģi atstāt. Kuģa kapteinis kuģi atstāj pēdējais.
277.pants. Dzimšanas un miršanas fakta konstatācija uz kuģa
(1) Kuģa kapteinis kuģa žurnālā ieraksta katru personas dzimšanas vai miršanas faktu, klātesot diviem lieciniekiem
jūrniekiem.
(2) Kuģa kapteinis tūlīt pēc ierašanās tuvākajā ostā iesniedz attiecīgajai dzimtsarakstu nodaļai Latvijā vai
konsulārajai amatpersonai ārvalstīs ziņojumu par katru uz kuģa notikušu dzimšanas vai miršanas faktu.
69
/
86
278.pants. Kuģa kapteiņa tiesības veikt izmeklēšanu
Kuģa kapteinis veic izmeklēšanu uz tālbraucienos esošiem jūras kuģiem saskaņā ar 
Kriminālprocesa likumā
noteikto kārtību.
279.pants. Kuģa kapteiņa prombūtne
(1) Kuģa kapteinis var atstāt kuģi atbilstoši kuģa īpašnieka instrukcijās noteiktajai kārtībai.
(2) Kuģa kapteinis, atstājot kuģi, informē par to vecāko stūrmani un dod nepieciešamos norādījumus par rīcību
savas prombūtnes laikā. Kuģa kapteinis nedrīkst atstāt kuģi bez īpašas nepieciešamības, ja kuģis nav pietauvots ostā
vai nav noenkurots drošā enkurvietā.
(3) Ja kuģa kapteinis ir miris vai slimības vai citu nepārvaramu apstākļu dēļ nevar pildīt savus pienākumus, kuģi
komandē vecākais stūrmanis. Kuģa īpašnieks, ievērojot normatīvajos aktos noteiktos termiņus, ieceļ jaunu kuģa
kapteini.
280.pants. Paziņojums par kuģa aizturēšanu ārvalstī
Ja kuģis tiek aizturēts ārvalstī, kuģa kapteinis par to nekavējoties paziņo Latvijas Jūras administrācijai,
paziņojumam pievienojot to dokumentu kopijas, uz kuru pamata kuģis aizturēts.
281.pants. Kuģa kapteiņa pienākumu izpildes nodrošināšana un tiesības saņemt kompensāciju
(1) Kuģa īpašnieks nodrošina kuģa kapteini ar darba pienākumu izpildei nepieciešamajiem resursiem.
(2) Kuģa kapteinim ir tiesības saņemt no kuģa īpašnieka kompensāciju par izdevumiem, kas viņam radušies, pildot
darba pienākumus, saskaņā ar šo kodeksu un citiem saistošiem normatīvajiem aktiem.
282.pants. Kuģa kapteiņa atbildība par zaudējumiem
(1) Kuģa kapteinis nav personiski atbildīgs par saistībām, kuras viņš uzņēmies kuģa vai kravas īpašnieka vārdā,
izņemot šā panta otrajā daļā noteikto gadījumu.
(2) Kuģa kapteinis ir atbildīgs divu savu mēnešalgu apmērā par jebkuru zaudējumu, kas kuģa vai kravas īpašniekam
vai trešajām personām radies viņa ārpuslīgumiskās darbības dēļ. Ja kuģa kapteinis darbojas ar nolūku radīt šādus
zaudējumus, viņš nav tiesīgs ierobežot savu atbildību.
XXX
1
 nodaļa
Jūrnieka darbs un labklājība
283.pants. Jūrnieka darba tiesisko attiecību regulējums
(1) Jūrnieku darba tiesiskās attiecības regulē 
Darba likums
, šis kodekss, citi normatīvie akti, tai skaitā Latvijai
saistoši starptautiskie tiesību akti.
(2) Jūrnieku darba tiesisko attiecību jomā šā kodeksa tiesību normas ir speciālās tiesību normas. Jautājumos,
kurus neregulē šis kodekss, piemērojams 
Darba likums
.
(3) Jūrnieka individuālās darba tiesiskās attiecības ar kuģa īpašnieku nosaka:
1) rakstveidā noslēgts darba līgums (turpmāk šajā sadaļā — darba līgums). Viens darba līguma eksemplārs tiek
izsniegts jūrniekam un atrodas pie jūrnieka uz kuģa, otrs — kuģa īpašniekam;
2) koplīgums (ja tāds ir noslēgts), ko noslēdz jūrnieku arodbiedrība vai jūrnieku (kuģa apkalpes) pilnvaroti
70
/
86
pārstāvji ar kuģa īpašnieku.
284.pants. Minimālais vecums darbam uz kuģa
(1) Darbā uz kuģa nedrīkst pieņemt vai nodarbināt personas, kas ir jaunākas par 16 gadiem.
(2) Jūrniekus, kuri nav sasnieguši 18 gadu vecumu, aizliegts nodarbināt nakts laikā. Aizliegums neattiecas uz to
jūrnieku plānotu apmācību saskaņā ar atzītām mācību programmām, kuru vecums ir no 16 līdz 18 gadiem.
(3) Jūrniekus, kuri nav sasnieguši 18 gadu vecumu, aizliegts nodarbināt darbos, kas var apdraudēt viņu veselību vai
drošību. Šo darbu veidus, kā arī izņēmumus no tiem nosaka saskaņā ar normatīvajiem aktiem par pusaudžu
nodarbināšanu.
285.pants. Darba un atpūtas apstākļi uz kuģa
(1) Kuģa kapteinis uzrauga, lai jūrniekam uz kuģa tiktu nodrošināti normatīvajos aktos noteiktajām prasībām
atbilstoši darba un atpūtas apstākļi. Par šo prasību nodrošināšanu ir atbildīgs kuģa īpašnieks.
(2) Kuģa kapteinis uzrauga, lai jūrnieks uz kuģa tiktu nodrošināts ar atbilstošas kvalitātes un daudzuma pārtiku un
dzeramo ūdeni, ņemot vērā kuģošanas rajonu un reisa ilgumu un veidu.
(2
1
) MLC konvencijas kuģa īpašnieks ir atbildīgs par pārtikas un dzeramā ūdens krājumu nodrošināšanu uz kuģa,
ņemot vērā šādus nosacījumus:
1) pārtikas un dzeramā ūdens krājumi ir atbilstoši daudzuma, uzturvērtības, kvalitātes un daudzveidības ziņā,
ņemot vērā jūrnieku skaitu uz kuģa, viņu reliģisko piederību un kultūras paražas attiecībā uz pārtiku, kā arī reisa
ilgumu un veidu;
2) ēdināšanas organizācija un aprīkojums ir tāds, lai jūrniekiem tiktu piedāvāti atbilstoši, daudzveidīgi un
uzturvielām bagāti ēdieni, kas pagatavoti un pasniegti higiēniskos apstākļos.
(3) Kuģa kapteinis ir atbildīgs par jūrnieka darba laika un atpūtas laika atbilstību normatīvajos aktos noteiktajām
prasībām.
(4) Kuģa kapteinis vai viņa pilnvarota persona ikvienu jūrnieku, kas uzsāk darbu uz kuģa, iepazīstina ar darba
aizsardzības, ugunsdrošības tehnikas, ugunsdzēsības un citām attiecīgajām instrukcijām.
(5) Jūrniekam ir pienākums uz kuģa ievērot darba kārtības noteikumus un izpildīt kapteiņa rīkojumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
286.pants. Jūrnieka darba līguma saturs
(1) Darba līgumā norāda vismaz šādu informāciju:
1) darba līguma noslēgšanas vieta un datums;
2) jūrnieka vārds, uzvārds, valstspiederība, personas kods (vai identifikācijas kods), dzimšanas datums un vieta,
dzīvesvietas adrese;
3) kuģa īpašnieka nosaukums un adrese;
4) tā kuģa vārds (vai vārdi), uz kura jūrnieks apņemas strādāt, ja līgums noslēgts uz noteiktu laiku, vai tā kuģa
vārds, uz kura jūrnieks apņemas strādāt, ja līgums noslēgts uz reisu;
5) jūrnieka amats;
6) kur un kad jūrnieks ierodas uz kuģa vai sāk strādāt (ja nepieciešams);
71
/
86
7) nolīgtais dienas vai nedēļas darba laiks;
8) jūrnieka darba samaksas apmērs vai — attiecīgā gadījumā — formula, pēc kuras to aprēķina, un darba
samaksas izmaksas laiks;
9) ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma ilgums, kā arī valsts svētku dienas;
10) par ikgadējo apmaksāto atvaļinājuma laiku izmaksājamās samaksas summas aprēķina metode;
11) līguma termiņš un līguma izbeigšanas nosacījumi, tai skaitā:
a) ja līgums noslēgts uz nenoteiktu laiku, atbilstoši 
Darba likumam
 norāda tā nosacījumus, kādiem pastāvot
abas puses ir tiesīgas izbeigt līgumu,
b) ja līgums noslēgts uz noteiktu laiku, norāda līguma beigu datumu,
c) ja līgums noslēgts uz reisu, nosaka galamērķa ostu un laiku, kādam jāpaiet pēc nokļūšanas galamērķī,
pirms jūrnieks tiek atbrīvots,
d) atbilstoši 
Darba likumam
 nosaka darba līguma priekšlaicīgas uzteikšanas nosacījumus (attiecas uz šajā
punktā minēto jebkāda veida darba līgumu);
12) jūrnieka atgriešanās vieta;
13) ostas, uz kurām šis līgums neattiecas (ja nepieciešams);
14) pārtikas nodrošinājums darba periodā uz kuģa;
15) jūrnieka tiesības uz repatriāciju;
16) atsauce uz koplīgumu (ja tāds ir);
17) cita informācija saskaņā ar līgumslēdzēju pušu vienošanos.
(2) Uz MLC konvencijas kuģa jūrnieka darba līgumā papildus šā panta pirmajā daļā uzskaitītajam:
1) ietver nosacījumus par veselības un sociālajiem pabalstiem, ko jūrniekam paredz izmaksāt kuģa īpašnieks;
2) nosaka jūrnieka iespēju priekšlaicīgi pārtraukt darba līgumu, ne vēlāk kā septiņas dienas iepriekš informējot
par to un saskaņojot to ar kuģa kapteini. Šādu termiņu kuģa kapteinis ir tiesīgs saskaņot tikai tad, ja tas
neietekmē kuģošanas drošību un ja tam ir pamatots (steidzams) iemesls (piemēram, tas ir nepieciešams
jūrnieka ģimenes apstākļu dēļ). Savstarpēja saskaņošana tiek noformēta rakstveidā. Šāda priekšlaicīga līguma
izbeigšana neietekmē jūrniekam pienākošās izmaksas un garantijas, izbeidzot darba tiesiskās attiecības.
(3) Šā panta pirmās daļas 9., 14. un 15.punktā un otrajā daļā minētās ziņas var aizstāt ar norādi uz attiecīgajiem
noteikumiem, kas ietverti darba koplīgumā.
(4) Slēdzot darba līgumu ar jūrnieku, kas Latvijas ūdeņos strādā uz kuģa, kurš paredzēts tikai piekrastes vai
iekšējai kuģošanai vai kuģošanai ostu ūdeņos, darba līgumā var nenorādīt jūrnieka valstspiederību, dzimšanas vietu un
šā panta pirmās daļas 12. un 15. punktā minēto informāciju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
287.pants. MLC konvencijas kuģa īpašnieka pienākums
MLC konvencijas kuģa īpašnieks, kas izmanto jūrnieku rekrutēšanas un darbā iekārtošanas dienestus, kuri atrodas
valstīs, uz kurām neattiecas MLC konvencija, pēc iespējas nodrošina, lai šie dienesti ievērotu MLC konvencijas
1.4.standarta prasības.
288.pants. Darba tiesisko attiecību izbeigšana
72
/
86
(1) Darba līgums ar jūrnieku tiek izbeigts 
Darba likumā
 noteiktajos gadījumos, kā arī tad, ja:
1) kuģis, uz kura jūrnieks pieņemts darbā, gājis bojā vai vairs nav remontējams (kuģa konstruktīvā zuduma dēļ);
2) jūrnieka darbība (bezdarbība) apdraud kuģošanas drošību;
3) kuģis tiek pārreģistrēts citas valsts kuģu reģistrā;
4) kuģim mainās īpašnieks.
(2) Ja kuģa īpašnieks nav ievērojis darba līguma uzteikuma termiņus vai darba līgums tiek izbeigts uz jūrniekam
labvēlīga tiesas sprieduma pamata, jūrniekam ir tiesības uz darba samaksas kompensāciju par laiku līdz darba līguma
termiņa beigām.
(3) Izbeidzoties darba tiesiskajām attiecībām, kuģa kapteinis izsniedz jūrniekam dokumentus, kurus jūrnieks,
uzsākot darbu uz kuģa, nodevis kuģa kapteiņa glabāšanā, un veic ierakstus jūrnieka grāmatiņas sadaļā "Ziņas par
darbu uz kuģiem" vai izsniedz jūrniekam izziņu par darbu uz kuģa. Izziņā iekļauj tikai šādu informāciju:
1) kuģa nosaukums, reģistrācijas numurs un tips;
2) kuģa pieraksta osta;
3) kuģa bruto tilpība un galvenā dzinēja jauda;
4) laiks, kad jūrnieks ieradies uz kuģa;
5) laiks, kad jūrnieks aizgājis no kuģa;
6) jūrnieka amats;
7) brauciena apraksts.
289.pants. Darba samaksas izmaksāšana
(1) Kuģa īpašniekam ir pienākums izmaksāt jūrniekam darba samaksu ne retāk kā reizi mēnesī un saskaņā ar
koplīgumā noteikto darba samaksas izmaksas laiku (ja koplīgums noslēgts).
(2) Pēc jūrnieka pieprasījuma kuģa īpašniekam ir pienākums noteiktā laikā pārskaitīt visu jūrnieka darba samaksu
vai daļu no tās jūrnieka norādītajai personai. Maksa par šo pakalpojumu nedrīkst būt lielāka par šā pakalpojuma
faktiskajiem izdevumiem.
(3) Darba līgumā noteiktā jūrnieka darba samaksa izmaksājama neatkarīgi no tā, vai ir saņemta frakts.
(4) Jūrnieka darba samaksu vai daļu no tās var izmaksāt konvertējamā valūtā. Ja jūrnieks piekrīt saņemt darba
samaksu citā konvertējamā valūtā, nekā tas paredzēts darba līgumā, nosakot darba samaksas apmēru, jāņem vērā
grāmatvedībā izmantojamais ārvalstu valūtas kurss darba samaksas izmaksāšanas dienas sākumā.
(5) Izmaksājot darba samaksu, kuģa īpašnieks izsniedz jūrniekam darba samaksas aprēķinu, kurā norādīta
izmaksātā darba samaksa un izmantotais valūtas maiņas kurss, ja maksājums veikts citā valūtā vai pēc cita valūtas
maiņas kursa, nekā noteikts darba līgumā. Darba samaksas aprēķinā iekļauj arī citu 
Darba likumā
 noteikto informāciju.
(6) Jūrniekam nav tiesību saņemt darba samaksu par laiku, kad viņš nelikumīgi atteicies strādāt pēc darba līguma
stāšanās spēkā vai pēc norādītā darba uzsākšanas datuma.
(7) Jūrnieka darba samaksai nedrīkst piemērot ieturējumus saistībā ar darba iegūšanu vai saglabāšanu.
290.pants. Piemaksa
Piemaksa par darbu virs normālā dienas darba laika un svētku dienās, kā arī par darbu nakts laikā tiek izmaksāta
73
/
86
Darba likumā
 noteiktajā apmērā, ja darba koplīgumā vai darba līgumā nav noteikta lielāka piemaksa.
291.pants. Darba un atpūtas laiks
(1) Darba laiks ir laiks, kas jūrniekam uz kuģa jāpavada strādājot. Normālais darba laiks ir astoņas stundas,
ieskaitot īsus darba pārtraukumus, ar vienu atpūtas dienu nedēļā un atpūtu svētku dienās.
(2) Jūrnieku var nodarbināt virs noteiktā normālā darba laika, taču nepārsniedzot 14 stundas 24 stundu laika posmā
un 72 stundas septiņu dienu laika posmā.
(3) Nakts laiks ir laikposms, kas sākas pulksten 22.00 un beidzas pulksten 7.00.
(4) Atpūtas laiks ir laika posms, kura ietvaros jūrniekam nav jāveic viņa darba pienākumi. Atpūtas laikā neieskaita
īsus darba pārtraukumus. Jūrnieka atpūtas laiks nedrīkst būt mazāks par 10 stundām 24 stundu laika posmā un par
77 stundām septiņu dienu laika posmā. Diennakts atpūtas laiku var sadalīt ne vairāk kā divās daļās, no kurām vismaz
vienas daļas ilgums nedrīkst būt mazāks par sešām stundām, bet intervāls starp šīm daļām nedrīkst pārsniegt 14
stundas. Darba pienākumu pildīšanai izmantoto atpūtas laiku jūrniekam kompensē ar adekvātu atpūtas laiku.
(5) Jūrnieku darba un atpūtas laika uzskaiti katru dienu uz kuģa veic kuģa kapteinis vai viņa pilnvarota persona.
Kuģa kapteinis vai viņa pilnvarota persona katru mēnesi informē jūrniekus par viņu darba un atpūtas laiku. Darba un
atpūtas laika uzskaiti kontrolē Latvijas Jūras administrācija. Ja uzskaites dokumenti vai citas liecības parāda, ka
pārkāpti noteikumi, kuri attiecas uz darba vai atpūtas laiku, Latvijas Jūras administrācija veic attiecīgus pasākumus
pārkāpumu novēršanai, kā arī pārskata kuģa apkalpes minimālo sastāvu, lai novērstu turpmākus pārkāpumus.
(6) Kuģa īpašnieka pienākums ir nodrošināt, lai jūrnieka darba un atpūtas laika grafiks tiktu periodiski pārskatīts un
apstiprināts un tiktu uzraudzīta tā atbilstība darba un atpūtas laiku regulējošo normatīvo aktu prasībām.
(7) Kuģa mācību trauksmes un citas mācības organizējamas tā, lai pēc iespējas netraucētu jūrniekus atpūtas laikā
un neveicinātu viņu nogurumu.
(8) Lai nodrošinātu kuģa, uz tā esošo cilvēku vai kravas drošību ārkārtas situācijā vai sniegtu palīdzību jūrā, kuģa
kapteinim ir tiesības norīkot jūrnieku strādāt jebkurā laikā. Pēc ārkārtas situācijas novēršanas vai palīdzības
sniegšanas kuģa kapteinis nodrošina jūrniekam atbilstošu atpūtas laiku tuvākajā laika posmā, kas atbilst
neizmantotajam atpūtas laikam.
(9) Jūrniekiem, kuri Latvijas ūdeņos strādā uz kuģa, kas paredzēts tikai piekrastes vai iekšējai kuģošanai vai
kuģošanai ostu ūdeņos, var nepiemērot šā panta pirmajā, otrajā, trešajā un ceturtajā daļā noteikto. Tādā gadījumā
šiem jūrniekiem darba un atpūtas laiku uzskaita, piemērojot 
Darba likuma
 vispārējos nosacījumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
292.pants. Ikgadējais apmaksātais atvaļinājums
(1) Visiem jūrniekiem ne retāk kā reizi gadā pienākas ne mazāk kā 30 kalendāra dienas (neieskaitot svētku dienas)
ilgs ikgadējais apmaksātais atvaļinājums.
(2) Laika posmu starp diviem pēc kārtas noslēgtiem darba līgumiem, ja tas nepārsniedz trīs kalendāra nedēļas un
ja to nav izraisījusi paša jūrnieka rīcība vai paviršība, iekļauj laikā, kas dod tiesības uz ikgadējo apmaksāto
atvaļinājumu.
(3) Ceļā uz atvaļinājuma vietu (darba līgumā noteiktā atgriešanās vieta) pavadītās dienas jūrniekam netiek
ieskaitītas ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma laikā.
(4) Ievērojot kuģošanas drošības noteikumus attiecībā uz kuģa apkalpes sastāvu, kuģa kapteinis vai kuģa
īpašnieks ir tiesīgs atlikt jūrnieka ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma sākumu, bet ne ilgāk par 30 kalendāra dienām.
(5) Jebkura vienošanās, kas jūrniekam liedz iespēju izmantot ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu saskaņā ar šo
kodeksu, uzskatāma par spēkā neesošu.
(6) Par darbu svētku dienās jūrniekam tiek maksāta gan darba samaksa, gan piešķirtas apmaksātas papildu
dienas pie kārtējā atvaļinājuma.
74
/
86
(7) Jūrnieka ikgadējo atvaļinājumu nedrīkst atlīdzināt naudā, izņemot gadījumu, kad darba tiesiskās attiecības tiek
izbeigtas un jūrnieks ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu nav izmantojis.
(8) Jūrniekiem, kas strādā uz kuģiem, kuri kuģo tikai Latvijas ūdeņos (tai skaitā Latvijas ostās), nepiemēro šā
panta pirmajā un sestajā daļā noteikto. Šiem jūrniekiem attiecībā uz atvaļinājuma ilgumu un darbu svētku dienās
piemēro 
Darba likuma
 vispārējos nosacījumus.
293.pants. Ar jūrnieka darba tiesiskajām attiecībām saistītie dokumenti uz kuģa
(1) Kuģa īpašnieks nodrošina, lai uz kuģa jūrniekam pieejamā vietā atrastos šādi dokumenti:
1) darba koplīgums (ja tāds ir noslēgts);
2) katram amatam — darba un atpūtas laika (jūrā un ostā) grafiks;
3) Latvijas normatīvie akti, kas regulē jūrnieka darba tiesiskās attiecības.
(2) MLC konvencijas kuģa īpašnieks nodrošina, lai uz kuģa jūrniekam pieejamā vietā atrastos šādi dokumenti vai to
kopijas:
1) darba koplīgums, ja tas veido visu jūrnieka darba līgumu vai daļu no tā;
2) jūrnieka darba līguma kopija;
3) jūrnieka darba līguma standartveidlapas kopija, ja jūrnieka darba līgums nav angļu valodā;
4) katram amatam — darba un atpūtas laika (jūrā un ostā) grafiks, maksimālais darba laiks un minimālais
atpūtas laiks, kas paredzēts Latvijas normatīvajos aktos vai piemērojamā koplīgumā;
5) sūdzību iesniegšanas un izskatīšanas procedūra uz kuģa;
6) Latvijas normatīvie akti, kas regulē jūrnieka darba tiesiskās attiecības;
7) 2006.gada Konvencija par darbu jūrniecībā;
8) Eiropas Kopienas Kuģu īpašnieku asociācijas (EKKĪA) un Eiropas Transporta darbinieku federācijas (ETDF)
Nolīgums par 2006.gada Konvenciju par darbu jūrniecībā;
9) Jūras darbaspēka sertifikāts un paziņojums par jūras darbaspēka atbilstību;
10) apdrošināšanas polise vai apdrošināšanas līguma noslēgšanu apliecinošs dokuments, kas ietver
apdrošinātāja apliecinājumu, ka kuģa īpašnieka civiltiesiskā atbildība ir apdrošināta atbilstoši MLC konvencijas
A2.5. standartam un A4.2. standartam.
(3) Šā panta pirmajā un otrajā daļā minētie dokumenti ir kuģa darba valodā, kuru noteicis kuģa īpašnieks, bet
starptautiskā reisā iesaistītam kuģim — arī angļu valodā.
(4) Šā panta otrās daļas 9.punktā minētā paziņojuma I daļu aizpilda un tā aktuālo versiju uztur Latvijas Jūras
administrācija, ievērojot no citām kompetentajām institūcijām saņemto informāciju. Minētā paziņojuma I daļas aktuālā
versija pieejama Latvijas Jūras administrācijas mājaslapā internetā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
294.pants. Jūrnieka tiesības doties krastā atpūtas laikā
(1) Kuģim atrodoties ostā, jūrnieks atpūtas laikā var doties krastā, ja palikšana uz kuģa nav nepieciešama kuģa,
kravas vai uz kuģa esošo cilvēku drošības interesēs un ir saņemta sardzes stūrmaņa (sardzes mehāniķa) atļauja.
(2) Ja jūrnieks pēc nokāpšanas krastā nevar ierasties uz kuģa paredzētajā laikā, viņš par to nekavējoties ziņo kuģa
kapteinim.
75
/
86
295.pants. Jūrnieka rīcība briesmu gadījumā
Briesmu gadījumā jūrnieks veic jebkuru saprātīgu darbību, lai pasargātu uz kuģa esošo cilvēku dzīvību un veselību,
kā arī kuģi no bojāejas vai nopietniem bojājumiem.
296.pants. Atlīdzība jūrniekam kuģa bojāejas vai kuģa konstruktīvā zuduma dēļ
(1) Kuģa īpašnieks izmaksā katram uz kuģa strādājošam jūrniekam atlīdzību par darba tiesisko attiecību
izbeigšanos kuģa bojāejas vai kuģa konstruktīvā zuduma dēļ. Minēto atlīdzību izmaksā triju mēnešalgu apmērā.
(2) Šā panta pirmajā daļā noteiktais neskar citas jūrnieka tiesības darba zaudēšanas gadījumā vai jūrniekam
pienākošos pabalstus par zaudējumiem vai savainojumiem, par kuriem paredzētas izmaksas saskaņā ar attiecīgiem
normatīvajiem aktiem.
297.pants. Medicīniskās aprūpes izdevumi
Ja uz kuģa strādājošs jūrnieks saņem neatliekamo medicīnisko palīdzību darbspēju saglabāšanai, kuģa īpašnieka
pienākums ir atlīdzināt jūrniekam radušos izdevumus.
298.pants. MLC konvencijas kuģa īpašnieka atbildība par jūrnieku veselības aizsardzību un ārstēšanās
izdevumiem
(1) Jūrniekam, strādājot uz kuģa, ir tiesības saņemt neatliekamo medicīnisko palīdzību, un tās izdevumus sedz
kuģa īpašnieks.
(2) MLC konvencijas kuģa īpašnieks sedz jūrniekam ar ārstēšanos saistītos izdevumus, ciktāl tos nenodrošina
valsts vispārēji noteiktā kārtībā vai nesedz veselības apdrošināšanas polises. Izdevumus sedz:
1) ja jūrnieks guvis savainojumu uz kuģa, — līdz brīdim, kad jūrnieks pilnīgi atveseļojies vai kad ārsts atzīst
jūrnieku par darba nespējīgu;
2) ja jūrnieks saslimis uz kuģa, — ne mazāk kā 16 nedēļas, skaitot no dienas, kad jūrnieks saslimis.
(3) Jūrniekam, kas savainojuma vai slimības dēļ nevar pildīt savus darba pienākumus, kuģa īpašnieks turpina
izmaksāt darba algu līdz dienai, kad jūrniekam kā sociāli apdrošinātai personai ir tiesības saņemt likumā noteiktos
sociālās apdrošināšanas pakalpojumus. Ja kuģa īpašnieks nav reģistrējis jūrnieku Valsts ieņēmumu dienesta Nodokļu
maksātāju reģistrā un tādēļ jūrniekam nav tiesību uz valsts sociālās apdrošināšanas pakalpojumu, kuģa īpašnieks
jūrniekam maksā darba līgumā nolīgto darba algu ne mazāk kā 16 nedēļas, skaitot no dienas, kad jūrnieks guvis
savainojumu vai saslimis.
(4) Kuģa īpašniekam ir pienākums kuģa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līguma noteikumos
iekļaut jūrnieku apdrošināšanu nāves un invaliditātes gadījumiem, ja nāve vai invaliditāte iestājusies jūrnieku darbā gūta
savainojuma, slimības vai apdraudējuma rezultātā. Šī apdrošinājuma summa nedrīkst būt mazāka par koplīgumā vai
Starptautiskās transporta darbinieku federācijas noteikto summu.
(4
1
) MLC konvencijas kuģa īpašnieks nodrošina, ka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgums ietver jūrnieku
apdrošināšanu viņu nāves un invaliditātes gadījumā saskaņā ar šādiem nosacījumiem:
1) civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgums saskaņā ar normatīvajiem aktiem darba aizsardzības jomā,
jūrnieka darba līgumu vai koplīgumu paredz apdrošināšanas atlīdzības saņemšanu par jebkuru pamatotu
prasījumu, kas saistīts ar jūrnieku nāvi vai invaliditāti, kuru izraisījis nelaimes gadījums darbā vai arodslimība;
2) ja apdrošināšanas atlīdzība ir noteikta jūrnieka darba līgumā un šīs daļas 
3.
 punkts nav piemērojams,
apdrošināšanas atlīdzību izmaksā pilnā apmērā un bez kavēšanās;
3) ja jūrnieka invaliditātes gadījumā ir grūti novērtēt galīgo apdrošināšanas atlīdzību, kuru jūrnieks varētu būt
tiesīgs saņemt, šim jūrniekam līdz pilnas atlīdzības aprēķināšanai un izmaksai maksā starpposma maksājumu
vai maksājumus;
76
/
86
4) apdrošināšanas atlīdzības izmaksa neierobežo citas jūrnieka tiesības;
5) pieteikumu par apdrošināšanas atlīdzības izmaksu var iesniegt jūrnieks, viņa tuvākais radinieks, laulātais,
jūrnieka pilnvarots pārstāvis vai norādītais kompensācijas saņēmējs.
(4
2
) Ja MLC konvencijas kuģa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgums tiek izbeigts pirms tā
termiņa beigām, attiecīgais kuģa īpašnieks pirms šā līguma izbeigšanās par to paziņo jūrniekam.
(4
3
) MLC konvencijas kuģa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgumu nevar izbeigt pirms tā termiņa
beigām, ja vien apdrošinātājs vismaz 30 dienas iepriekš par šā līguma izbeigšanu pirms termiņa nav paziņojis Latvijas
Jūras administrācijas Kuģošanas drošības inspekcijai.
(4
4
) MLC konvencijas kuģa īpašniekam ir pienākums nodrošināt, ka kuģa īpašnieka civiltiesiskā atbildība ir
apdrošināta nepārtraukti visu jūrnieka darba tiesisko attiecību laiku atbilstoši šajā pantā minētajiem nosacījumiem.
(5) Šajā pantā noteiktais neierobežo kuģa īpašnieku koplīgumā vai jūrnieka darba līgumā paredzēt citas sociālās
garantijas un samaksas jūrniekam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
299.pants. Jūrnieka tiesības iesniegt sūdzību
Ja jūrnieks informē kuģa kapteini, ka vēlas iesniegt pret kuģa kapteini vai kādu no kuģa apkalpes locekļiem vērstu
prasību kompetentajā iestādē vai tiesā, kuģa kapteinis nedrīkst liegt jūrniekam viņa atpūtas laikā doties krastā, lai šo
prasījumu iesniegtu.
300.pants. Jūrnieku sūdzību iesniegšanas un izskatīšanas kārtības noteikumi uz MLC konvencijas kuģa
(1) Uz MLC konvencijas kuģa tiek noteikta kārtība, kādā iesniedzamas un izskatāmas jūrnieku sūdzības.
(2) MLC konvencijas kuģa īpašnieks nodrošina, lai katram jūrniekam, uzsākot darbu uz kuģa, tiktu izsniegta
jūrnieku sūdzību iesniegšanas un izskatīšanas kārtības noteikumu kopija, kurā papildus citai informācijai norādāma
arī:
1) kompetento iestāžu — Latvijas Jūras administrācijas un Valsts darba inspekcijas — kontaktinformācija;
2) kompetentā iestāde un tās kontaktinformācija attiecīgā jūrnieka pastāvīgās dzīvesvietas valstī, ja tā nav kuģa
karoga valsts;
3) informācija par to, kuras personas uz kuģa var sniegt jūrniekam palīdzību sūdzību iesniegšanas un
izskatīšanas jautājumos;
4) informācija par jūrnieku tiesību aizsardzības organizācijām (arodbiedrībām).
(3) Latvijas Jūras administrācija izstrādā jūrnieku sūdzību iesniegšanas un izskatīšanas kārtības noteikumu
paraugu un nodrošina tā publisku pieejamību Latvijas Jūras administrācijas mājaslapā internetā.
(4) Jūrnieku sūdzību iesniegšanas un izskatīšanas kārtības noteikumi atrodas uz kuģa katram jūrniekam pieejamā
vietā, un katram jūrniekam ir tiesības ar tiem iepazīties.
301.pants. Jūrnieku tiesības streikot
(1) Jūrnieki drīkst streikot, lai aizsargātu savas tiesības darba strīdā normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(2) Darba strīds šā kodeksa izpratnē ir jebkuras no darba tiesiskajām attiecībām izrietošas vai ar darba tiesiskajām
attiecībām saistītas domstarpības starp jūrniekiem (darbiniekiem) vai viņu pārstāvjiem un kuģa īpašnieku (darba
devēju).
(3) Jūrnieki drīkst streikot, ja kuģis ir stabili pietauvots drošā piestātnē un streiks nevar apdraudēt cilvēku dzīvību vai
77
/
86
kuģošanas drošību.
(4) Kad kuģis ir pietauvots drošā piestātnē, jūrniekiem sakarā ar darba strīdu ir tiesības pārtraukt darbu uz kuģa, ja
viņi vismaz 48 stundas iepriekš ir brīdinājuši kuģa kapteini par savu nodomu. Jūrniekiem ir tiesības šo 48 stundu laikā
atsaukt savu brīdinājumu, un, ja tas nav izdarīts, jūrniekus nedrīkst piespiest iziet jūrā.
XXX
2
 nodaļa 
Repatriācija
302.pants. Nodaļas piemērošana
(1) Šī nodaļa attiecas uz:
1) Latvijas karoga kuģiem un uz tiem nodarbinātajiem jūrniekiem;
2) jūrniekiem, kas ir Latvijas valstspiederīgie, neatkarīgi no tā, uz kādas valsts karoga kuģa viņi ir nodarbināti.
(2) Šā kodeksa 
309.pants
 attiecas uz ārvalsts karoga kuģa nodarbinātiem ārvalsts jūrniekiem, ko ārvalsts karoga
kuģa īpašnieks ir nelikumīgi atstājis Latvijas teritorijā.
303.pants. Jūrnieka repatriācija
(1) Kuģa īpašniekam ir pienākums par saviem līdzekļiem repatriēt jūrnieku (nogādāt viņu darba līgumā norādītajā
atgriešanās vietā), ja:
1) jūrnieka darba līguma termiņš beidzas laikā, kad kuģis atrodas vietā, kas nav darba līgumā norādītā
atgriešanās vieta;
2) jūrnieka darba līgums tiek izbeigts pēc kuģa īpašnieka vai jūrnieka pamatota pieprasījuma;
3) jūrnieks vairs nav spējīgs turpmāk pildīt savus pienākumus saskaņā ar darba līgumu vai nevar tos pildīt
noteiktos apstākļos.
(2) Šā panta pirmajā daļā minēto pienākumu kuģa īpašnieks izpilda arī pēc kuģa aresta, pēc kuģa avārijas ārpus
Latvijas, pēc jūrnieka atstāšanas krastā citā valstī vai pēc jūrnieka savainošanas vai saslimšanas uz kuģa vai tad, ja
kuģis dodas uz starptautiskos dokumentos noteiktu karadarbības zonu un jūrnieks nepiekrīt turp doties.
(3) Jūrnieka repatriācija ietver kuģa īpašnieka pienākumu segt repatriējamā jūrnieka transporta, uzturēšanās,
nepieciešamās pārtikas un medicīnas izdevumus, līdz jūrnieks nokļūst darba līgumā norādītajā atgriešanās vietā.
(4) Uz kuģa pavadītais jūrnieka laiks, pēc kura kuģa īpašniekam ir pienākums veikt jūrnieka repatriāciju, nedrīkst
pārsniegt sešus mēnešus.
(5) 
(Izslēgta ar 
22.09.2016
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.09.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
12.10.2016.
)
304.pants. Kuģa īpašnieka atbildība
(1) Kuģa īpašnieks, uzsākot darba attiecības ar jūrnieku, nedrīkst pieprasīt jūrniekam veikt iepriekšēju maksājumu,
lai segtu repatriācijas izmaksas. Kuģa īpašnieks nedrīkst atskaitīt repatriācijas izmaksas no jūrnieka darba algas vai
citām samaksām, izņemot gadījumu, kad jūrnieks būtiski nav pildījis jūrnieka darba līgumā noteiktās saistības.
(2) Kuģa īpašnieks risku attiecībā uz jūrnieku repatriāciju, tai skaitā atbildību par pamestu jūrnieku repatriāciju,
paredz kuģa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgumā. Apdrošināšanas mērķis ir sniegt finansiālu
garantiju, ka jūrnieks tiks repatriēts atbilstoši šajā nodaļā noteiktajām prasībām.
(3) Šā panta otrajā daļā minētais kuģa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgums atbilst šādiem
78
/
86
nosacījumiem:
1) tas paredz, ka apdrošinātājs izmaksā apdrošināšanas atlīdzību bez kavēšanās pēc jūrnieka vai jūrnieka
iecelta pārstāvja pieprasījuma, kurā sniegts pamatojums jūrnieka tiesībām prasīt apdrošināšanas atlīdzību šā
panta astotajā daļā minētajā gadījumā;
2) saskaņā ar kuģa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgumu izmaksājamā atlīdzība ir
pietiekama, lai segtu šādus izdevumus:
a) neizmaksāto darba algu (ne vairāk kā par četriem mēnešiem) un citus maksājumus (ne vairāk kā par
četriem mēnešiem), kas jūrniekam pienākas no kuģa īpašnieka saskaņā ar darba līgumu, darba koplīgumu
vai jūrnieka darbu regulējošiem normatīvajiem aktiem,
b) visas pamatotās izmaksas, kas jūrniekam radušās pamešanas dēļ, tai skaitā repatriācijas izmaksas —
izmaksas, kas saistītas ar ceļošanu piemērotā un operatīvā veidā (parasti ar gaisa transportu), tai skaitā
izmaksas par pārtiku un izmitināšanu no brīža, kad jūrnieks atstāj kuģi, līdz brīdim, kad viņš ierodas
repatriācijas galamērķī, izmaksas par nepieciešamo medicīnisko aprūpi un personisko mantu pārvešanu un
transportu,
c) izmaksas, kas saistītas ar pamatvajadzību apmierināšanu, piemēram, atbilstoša pārtika, nepieciešamais
apģērbs, izmitināšana, dzeramā ūdens krājumi, degviela, kas nepieciešama, lai jūrnieks varētu izdzīvot uz
kuģa, un nepieciešamā medicīniskā aprūpe, kā arī citas izmaksas, kuras radušās tādas darbības vai
bezdarbības dēļ, kas uzskatāma par jūrnieka pamešanu, līdz viņš ierodas repatriācijas galamērķī.
(4) Kuģa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līgumu nevar izbeigt pirms tā termiņa beigām, ja vien
apdrošinātājs vismaz 30 dienas iepriekš par šā līguma izbeigšanu pirms termiņa nav paziņojis Latvijas Jūras
administrācijas Kuģošanas drošības inspekcijai. Kuģa īpašniekam ir pienākums nodrošināt, ka viņa civiltiesiskā
atbildība ir apdrošināta nepārtraukti visu jūrnieka darba tiesisko attiecību laiku atbilstoši šajā pantā minētajiem
nosacījumiem.
(5) Apdrošinātājs, kas ir izmaksājis apdrošināšanas atlīdzību saskaņā ar šo pantu, iegūst tiesības vērsties pret
kuģa īpašnieku, lai sava veiktā maksājuma apmērā īstenotu prasījuma tiesības, kas būtu bijušas attiecīgajam
jūrniekam.
(6) Šā panta nosacījumi neierobežo apdrošinātāja tiesības vērsties pret trešajām personām.
(7) Šā panta nosacījumi neierobežo jūrnieka tiesības izmantot citus tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas varētu būt
pieejami pamestajam jūrniekam.
(8) Jūrnieku šā kodeksa izpratnē uzskata par pamestu jebkurā no šādiem gadījumiem, ja, pārkāpjot normatīvo aktu
prasības vai jūrnieka darba līguma noteikumus, kuģa īpašnieks:
1) nesedz izmaksas par jūrnieka repatriāciju;
2) ir atstājis jūrnieku bez nepieciešamās palīdzības un atbalsta (atbilstošas pārtikas, izmitināšanas, dzeramā
ūdens krājumiem, degvielas, kas nepieciešama, lai jūrnieks varētu izdzīvot uz kuģa, un nepieciešamās
medicīniskās aprūpes);
3) ir citādā veidā vienpusēji pārtraucis pildīt no darba tiesiskajām attiecībām izrietošos darba devēja pienākumus
pret jūrnieku, piemēram, neizmaksājot darba algu vismaz divus secīgus mēnešus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
06.12.2017.
)
305.pants. Jūrnieka pienākums atmaksāt repatriācijas izdevumus
(1) Ja kuģa īpašnieks par saviem līdzekļiem repatriējis jūrnieku, kas atbrīvots no darba (vai atstāts krastā) ārvalstīs
tāpēc, ka viņš patvarīgi atstājis kuģi, neattaisnota iemesla dēļ neierodas uz kuģa, atrodas ieslodzījumā (nesaistīti ar
kuģa interesēm), lieto alkoholu, narkotiskās vai psihotropās vielas, pārkāpj normatīvo aktu prasības, vai tāpēc, ka
atklājusies darba līguma parakstīšanas laikā apzināti slēpta slimība, garīgs vai fizisks trūkums, jūrniekam ir pienākums
atmaksāt kuģa īpašniekam repatriācijas izdevumus.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētajos gadījumos kuģa īpašniekam normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā ir tiesības
piedzīt no jūrnieka visus ar viņa repatriāciju saistītos izdevumus.
79
/
86
306.pants. Jūrnieka mirstīgo atlieku repatriācija
Ja jūrnieka nāve iestājas uz kuģa vai krastā darba tiesisko attiecību laikā, kuģa īpašnieks pēc iespējas ātrākā veidā
nodrošina viņa mirstīgo atlieku nogādāšanu piemērotā atgriešanās vietā vai dzīvesvietā un sedz apbedīšanas
izdevumus.
307.pants. Jūrnieka mantas repatriācija
(1) Kuģa īpašnieks nodrošina, ka jūrnieka darba līgumā norādītajā dzīvesvietā tiek nogādāta:
1) jūrnieka manta, ja jūrnieku (tai skaitā savainotu vai saslimušu) atstāj citā vietā, nevis viņa darba līgumā
norādītajā atgriešanās vietā;
2) miruša jūrnieka manta.
(2) Kuģa īpašnieks sedz visus izdevumus saistībā ar šā panta pirmajā daļā norādīto jūrnieka mantas nogādāšanu.
308.pants. Izdevumu atlīdzināšana
(1) Ja kuģa īpašnieks nepilda šā kodeksa 
303.pantā
 minētos repatriācijas pienākumus, Ārlietu ministrija veic
jūrnieka repatriāciju un šā kodeksa 
303.panta
 trešajā daļā minētie izdevumi tiek segti no valsts budžeta.
(2) Ja jūrnieks repatriēts no Latvijas karoga kuģa, jūrnieka repatriācijai izlietotos valsts budžeta līdzekļus kuģa
īpašnieks atmaksā valsts pamatbudžetā.
(3) Ja jūrnieks repatriēts no ārvalsts karoga kuģa, Ārlietu ministrija atbilstoši MLC konvencijai diplomātiskā ceļā
pieprasa jūrnieka repatriācijai izlietotos līdzekļus no tās valsts, no kuras karoga kuģa jūrnieks ticis repatriēts.
(4) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā veicama jūrnieka repatriācija, ja to neveic kuģa īpašnieks, kā arī kārtību,
kādā tiek pieprasīti, segti un atmaksāti ar repatriāciju saistītie izdevumi.
(
22.09.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.10.2016.
)
309.pants. Palīdzība ārvalsts jūrnieku repatriācijas jautājumos
Ārlietu ministrijas Konsulārais departaments pēc tam, kad saņemta informācija par Latvijā atstātu ārvalsts jūrnieku
no ārvalsts karoga kuģa, par to nekavējoties informē kuģa karoga valsti, kā arī jūrnieka piederības valsti.
310.- 322. pants
 
(Izslēgti ar 
22.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
18.06.2014.
)
H sadaļa 
Nobeiguma noteikumi
XXXI nodaļa 
Pārvietojamās konstrukcijas
323.pants. Nostiprinātas iekārtas
Urbšanas platformas un līdzīgas pārvietojamās konstrukcijas, kas paredzētas pētījumiem, zemūdens dabas
resursu ieguvei, uzglabāšanai, transportēšanai vai līdzīgu darbību veikšanai, uzskatāmas par nostiprinātām iekārtām.
Īpašnieks reģistrē šādu konstrukciju Kuģu reģistrā saskaņā ar šā kodeksa noteikumiem.
(
22.12.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.01.2006.
)
80
/
86
324.pants. Kodeksa noteikumu piemērošana nostiprinātām iekārtām
(1) Nostiprinātu iekārtu operācijas uzskata par kuģu operācijām saskaņā ar šā kodeksa
 II,
 III,
 IV,
 V,
 VI,
 VII,
 VIII,
 IX,
XI,
 XII,
 XIII,
 XIV,
 XV,
 XXVII,
 XXVIII,
 XXIX 
un
 XXXII nodaļas
 noteikumiem, ievērojot šādus izņēmumus:
1) kuģa kapteiņa un vecākā stūrmaņa pienākumus un tiesības piešķir personai, kura vada pārvietojamās
konstrukcijas pārvaldi, un tās pastāvīgajam vietniekam;
2) atbildības ierobežojums saskaņā ar šā kodeksa 
69.panta
 pirmo daļu ir 20 miljoni norēķina vienību un saskaņā
ar 
70.panta
 pirmo daļu — 12 miljoni norēķina vienību neatkarīgi no pārvietojamās konstrukcijas lieluma;
3) saskaņā ar šā kodeksa 
33.pantu
 noteiktās jūras privilēģijas nenodrošina prasību par piesārņojuma radītiem
zaudējumiem saistībā ar šā kodeksa 
323.pantā
 minētajām darbībām.
(2) Šā kodeksa 
32.panta
 noteikumus nepiemēro attiecībā uz urbšanas platformām un līdzīgām pārvietojamām
platformām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
17.01.2006.
)
XXXII nodaļa 
Prasības noilgums
325.pants. Jūras privilēģiju noilguma termiņš
(1) Šā kodeksa 
33.pantā
 minētajām jūras privilēģijām, ja nav noteikts citādi, noilguma termiņš ir viens gads, ja
pirms šā termiņa izbeigšanās kuģis nav arestēts un pārdots piespiedu kārtā.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētais jūras privilēģiju noilguma termiņš sākas:
1) 
šā kodeksa 
33.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētajām jūras privilēģijām — izbeidzoties prasītāja darba
tiesiskajām attiecībām uz konkrētā kuģa;
2) 
šā kodeksa 
33.panta
 pirmās daļas 2., 3., 4. un 5.punktā minētajām jūras privilēģijām — prasības pamata
rašanās brīdī.
(3) Noilguma termiņu nedrīkst pārtraukt vai apturēt. Termiņā neiekļauj laiku, kad kuģis bijis nepamatoti arestēts.
326.pants. Personiskā atbildība
Prasībai pret jebkuru personu, kas ir atbildīga saskaņā ar šā kodeksa 
36.panta
 otro daļu vai 
40.panta
 otro daļu,
noilguma termiņš atbilst tās prasības noilguma termiņam, kura bija nodrošināta ar jūras privilēģiju vai kravas
privileģētām tiesībām.
327.pants. Prasības noilgums kuģu sadursmes gadījumā
Noilguma termiņš prasībai par zaudējumiem, kas radušies kuģu sadursmes dēļ, ir divi gadi, skaitot no dienas, kad
notikusi sadursme. Noilguma termiņš regresa prasībai par atlīdzību, kas minēta šajā pantā, ir viens gads, ņemot vērā,
ka prasībai par atlīdzību miesas bojājumu nodarīšanas gadījumā noilguma termiņš tiek rēķināts no dienas, kad
apmierināta prasība par zaudējuma atlīdzību.
328.pants. Prasības noilgums piesārņojuma gadījumā
Noilguma termiņš prasībai par zaudējuma atlīdzību piesārņojuma gadījumā saskaņā ar šā kodeksa 
79.
, 
95. 
vai
96.pantu
 vai atlīdzību saskaņā ar Fonda konvenciju ir trīs gadi, skaitot no brīža, kad radušies bojājumi vai zaudējumi
vai izdarītas izmaksas. Prasību nevar celt, ja kopš negadījuma brīža ir pagājuši seši gadi. Ja bojājumi, zaudējumi vai
izmaksas rodas negadījumu virknē, kam ir viens cēlonis, sešu gadu laika periodu skaita no brīža, kad noticis pirmais
negadījums. 
81
/
86
329.pants. Prasības noilgums kravas pārvadājumu gadījumā
(1) Noilguma termiņš prasībai par zaudējumiem, kas radušies kravas zuduma vai bojājuma gadījumā vai saistībā ar
to vai sakarā ar nepareizu vai nepilnīgu formulējumu konosamentā, ir viens gads, skaitot no dienas, kad krava bija
jāpiegādā vai tā tika piegādāta (ja krava piegādāta vēlāk).
(2) Noilguma termiņš prasībai par zaudējumiem, kas radušies, neuzrādot konosamentu kravas piegādes laikā vai
piegādājot kravu citai personai, ir viens gads, skaitot no dienas, kad krava bija jāpiegādā vai tā tika piegādāta (ja krava
piegādāta vēlāk).
(3) Noilguma termiņš regresa prasībai par atlīdzību, kas minēta šā panta pirmajā un otrajā daļā, ir viens gads,
skaitot no dienas, kad prasība tika apmierināta.
330.pants. Prasības noilgums pasažieru pārvadājumu gadījumā
(1) Noilguma termiņš prasībai par zaudējumiem, kas radušies pasažiera dzīvības zaudēšanas vai viņa veselībai
nodarīta kaitējuma dēļ, kā arī par zaudējumiem, kas nodarīti pasažierim sakarā ar viņa bagāžas pazaudēšanu vai
bojāšanu, ir divi gadi.
(2) Noilguma termiņa sākumu aprēķina šādi:
1) ja nodarīts kaitējums veselībai, — no brīža, kad pasažieris izkāpis krastā;
2) ja pārvadājuma laikā pasažieris zaudējis dzīvību, — no dienas, kad pasažierim vajadzēja izkāpt krastā;
3) ja kaitējums veselībai nodarīts pārvadājuma laikā un pēc izkāpšanas krastā pasažieris zaudē dzīvību šā
veselības kaitējuma rezultātā, — no pasažiera dzīvības zaudēšanas brīža;
4) ja pazaudēta vai bojāta bagāža, — no dienas, kad pasažieris izkāpis vai viņam vajadzēja izkāpt krastā,
ņemot vērā pēdējo notikumu.
(3) Prasību nevar celt pēc tam, kad beidzies triju gadu laika periods no brīža, kad pasažieris izkāpa vai viņam
vajadzēja izkāpt krastā, ņemot vērā pēdējo notikumu.
(4) Noilguma termiņu var pagarināt, ja pārvadātājs sniedz attiecīgu paziņojumu vai abas puses vienojas par
pagarināšanu. Šādu paziņojumu vai vienošanos noformē rakstveidā.
331.pants. Prasības noilgums vispārējās avārijas gadījumā
(1) Noilguma termiņš prasībai par vispārējās avārijas izmaksu, kā arī vispārējās avārijas laikā radušos bojājumu un
zaudējumu atlīdzību ir viens gads, skaitot no dienas, kad kuģis pēc vispārējās avārijas sasniedza ostu.
(2) Noilguma termiņš prasībai par vispārējās avārijas atlīdzības izmaksu ir viens gads, skaitot no vispārējās avārijas
izmaksu aprēķināšanas dienas.
332.pants. Prasības noilgums glābšanas gadījumā
(1) Noilguma termiņš prasībai par glābšanas atlīdzību vai īpašo kompensāciju ir divi gadi, skaitot no dienas, kad
pabeigti glābšanas pasākumi (operācijas).
(2) Noilguma termiņš prasībai par glābšanas atlīdzības vai īpašās kompensācijas sadalīšanu saskaņā ar šā
kodeksa 
262.pantu
 ir viens gads, skaitot no dienas, kad tika nosūtīts paziņojums saskaņā ar šā kodeksa 
262.panta
sesto daļu.
333.pants. Noilguma termiņš prasībai par zaudējumu atlīdzību no vraka īpašnieka
82
/
86
Noilguma termiņš Latvijas Jūras administrācijas prasībai par zaudējumu atlīdzību no vraka īpašnieka ir trīs gadi,
skaitot no dienas, kad tika pabeigta vraka bīstamības novērtēšana, bet ne vairāk kā seši gadi, skaitot no dienas, kad
kuģis kļuva par vraku.
334.pants. Noilguma termiņš pārējām jūras prasībām
Noilguma termiņš jūras prasībām, kuras paredzētas šā kodeksa 
48.pantā
 un kuru noilguma termiņu nenosaka šā
kodeksa 
325. 
— 
333.pants
, ir viens gads, termiņu skaitot no prasījuma pamata rašanās dienas.
I sadaļa. Administratīvā atbildība
(Sadaļa stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 21. punktu)
XXXIII nodaļa. Administratīvie pārkāpumi jūras kuģu pasažieru tiesību
aizsardzības jomā un kompetence administratīvo pārkāpumu procesā
(Nodaļa stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 21. punktu)
335. pants. Administratīvie pārkāpumi jūras kuģu pasažieru tiesību aizsardzības jomā
(Pants stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 21. punktu)
336. pants.
 
Kompetence administratīvo pārkāpumu procesā
(Pants stājas spēkā 
01.01.2020.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.01.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 21. punktu)
Pārejas noteikumi
1. Ar šā kodeksa spēkā stāšanos spēku zaudē 
Satversmes
 
81.panta
 kārtībā izdotie Ministru kabineta 1994.gada
16.augusta noteikumi nr.168 "
Latvijas Jūrniecības noteikumi (Jūras kodekss)
" (Latvijas Republikas Saeimas un
Ministru Kabineta Ziņotājs, 1994, 20., 21., 22., 23.nr.).
2. Līdz 1992.gada 27.novembra Starptautiskās konvencijas par civilo atbildību par naftas piesārņojuma radītajiem
zaudējumiem 2000.gada 20.oktobra grozījumu spēkā stāšanās dienai šā kodeksa 
82.panta
 pirmajā daļā noteiktais
atbildības apmērs aprēķināms šādi:
1) par kuģi, kura tilpība nepārsniedz 5000 tilpības vienības, — trīs miljoni norēķina vienību;
2) par kuģi, kura tilpība pārsniedz 5000 tilpības vienības, — par katru papildu tilpības vienību pie šā pārejas
noteikuma 
1.punktā
 minētā apjoma pieskaita 420 norēķina vienības, bet kopējais apjoms nedrīkst pārsniegt
59,7 miljonus norēķina vienību.
3. Līdz šā kodeksa spēkā stāšanās dienai Kuģu reģistrā reģistrētie kuģi, kuru īpašnieki neatbilst šā kodeksa
4.panta
 pirmās daļas prasībām, saglabā reģistrāciju Kuģu reģistrā arī pēc šā kodeksa spēkā stāšanās, bet ne ilgāk kā
līdz 2004.gada 1.janvārim.
4. 
(Izslēgts ar 
22.03.2007
. likumu, kas stājas spēkā 
18.04.2007.
)
5. Ministru kabinets līdz 2004.gada 1.janvārim izdod:
1) noteikumus par kuģu reģistrāciju, kuros nosaka Latvijas kuģu valstiskās piederības pazīmes (šā kodeksa
4.panta
 otrā daļa), Kuģu reģistra un kuģu lietu vešanas kārtību (šā kodeksa 
9.panta
 piektā daļa), to, kādi
dokumenti ir iesniedzami kuģu reģistrācijai Kuģu reģistrā (šā kodeksa 
10.panta
 pirmā daļa), un noteikumus par
būvniecības stadijā esošiem kuģiem (šā kodeksa 
27.panta
 otrā daļa);
83
/
86
2) noteikumus par kārtību, kādā kuģošanas līdzekļi reģistrējami Ceļu satiksmes drošības direkcijā, kā arī
noteikumus par kuģošanas līdzekļu satiksmi iekšējos ūdeņos (šā kodeksa 
8.panta
 trešā daļa);
3) 
(izslēgts ar 
22.12.2005
. likumu)
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.12.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
17.01.2006.
)
6. Ministru kabinets ne vēlāk kā līdz 2006.gada 1.maijam izdod šā kodeksa 
10.panta
 pirmajā daļā paredzētos
noteikumus. Līdz šo Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2006.gada 1.maijam
piemērojami Ministru kabineta 2003.gada 16.decembra noteikumi Nr.729 "
Noteikumi par kuģu reģistrāciju Latvijas
Kuģu reģistrā
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo kodeksu.
(
22.12.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.01.2006.
)
7. Kuģu apliecības, kas izsniegtas līdz šā kodeksa 
10.panta
 pirmajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu
spēkā stāšanās dienai, ir spēkā līdz 2006.gada 31.decembrim vai līdz izsniegtās apliecības derīguma termiņa beigām,
ja apliecība izsniegta uz noteiktu laiku.
(
22.12.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.01.2006.
)
8. 
(Izslēgts ar 
15.05.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
11.06.2008.
)
9. Kuģa īpašnieks, berbouta fraktētājs vai cita par kuģa darbību atbildīga persona nodrošina, ka šā kodeksa
 XII
1
nodaļā
 noteiktais kuģa apdrošināšanas pienākums tiek izpildīts ne vēlāk kā līdz 2012.gada 1.februārim.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
10. Buru jahta, kurai valstiskās piederības pazīme piešķirta līdz 2013.gada 21.janvārim, saglabā šo valstiskās
piederības pazīmi, un tai nepiešķir ciparu vai ciparu kombināciju atbilstoši šā kodeksa 
4.panta
 otrās daļas 4.punkta
nosacījumam.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
11. Kuģu reģistrā reģistrēts kuģis, kura vārds reģistrēts līdz 2013.gada 21.janvārim, saglabā savu reģistrēto vārdu.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
12. Ministru kabinets ne vēlāk kā līdz 2013.gada 31.jūlijam izdod šā kodeksa 
9.panta
 piektajā daļā minētos
noteikumus par izrakstā no Kuģu reģistra iekļaujamās informācijas apjomu un šā kodeksa 
16.panta
 piektajā daļā
minētos noteikumus.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
13. Šā kodeksa 
16.panta
 ceturtā daļa stājas spēkā 2013.gada 1.augustā.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
14. Līdz dienai, kad stājas spēkā 1974.gada Atēnu konvencijas par pasažieru un to bagāžas jūras pārvadājumu
2002.gada protokols, šā kodeksa 
244.panta
 otrajā daļā noteiktā pārvadātāja atbildība nepārsniedz:
1) 833 norēķina vienības par zaudējumiem, kas saistīti ar kajītes bagāžu;
2) 3333 norēķina vienības par transportlīdzekli, ieskaitot visu bagāžu, kas atrodas transportlīdzeklī vai uz tā;
3) 1200 norēķina vienības par zaudējumiem, kas saistīti ar tādu bagāžu, kas nav minēta šā punkta 1. un
2.apakšpunktā.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
15. Līdz dienai, kad stājas spēkā 1974.gada Atēnu konvencijas par pasažieru un to bagāžas jūras pārvadājumu
2002.gada protokols, šā kodeksa 
245.pantā
 noteiktā pārvadātāja atbildība samazināma šādā apmērā:
84
/
86
Kodeksā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1999.gada 21.jūnija direktīvas 
1999/63/EK
 attiecībā uz Nolīgumu par jūrnieku darba laika organizēšanu,
ko noslēgusi Eiropas Kopienas Kuģu īpašnieku asociācija (EKKĪA) un Eiropas Savienības Transporta darbinieku
arodbiedrību federācija (ESTDAF);
2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa direktīvas 
2009/20/EK
 par kuģu īpašnieku apdrošināšanu pret
jūras prasībām;
3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 19.novembra direktīvas 
2008/106/EK
 par jūrnieku minimālo
sagatavotības līmeni;
4) Padomes 2009.gada 16.februāra direktīvas 
2009/13/EK
, ar ko īsteno Eiropas Kopienas Kuģu īpašnieku asociācijas
(EKKĪA) un Eiropas Transporta darbinieku federācijas (ETDF) Nolīgumu par 2006.gada Konvenciju par darbu jūrniecībā
un groza direktīvu 
1999/63/EK
;
1) 117 norēķina vienības, ja bojāts transportlīdzeklis;
2) 13 norēķina vienības uz katru pasažieri, ja nozaudēta vai bojāta cita bagāža, minētās summas atskaitot no
atlīdzības par nozaudēšanu vai bojājumu.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
16. Attiecībā uz pasažieru pārvadājumiem pa jūru, kas tiek veikti ar A klases kuģiem, šā kodeksa 
239.panta
 trešā
daļa un 
241.
1
 pants
 piemērojams ar 2016.gada 31.decembri.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
17. Attiecībā uz pasažieru pārvadājumiem pa jūru, kas tiek veikti ar B klases kuģiem, šā kodeksa 
239.panta
 trešā
daļa un 
241.
1
 pants
 piemērojams ar 2018.gada 31.decembri.
(
10.01.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.01.2013.
)
18. Ministru kabinets līdz 2016.gada 30.oktobrim izdod šā kodeksa 
308.panta
 ceturtajā daļā minētos noteikumus.
(
22.09.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.10.2016.
)
19. Ministru kabinets līdz 2017. gada 1. jūnijam izdod šā kodeksa 
8.
2
 panta septītajā daļā minētos noteikumus.
(
30.03.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.04.2017.
)
20. Šā kodeksa grozījums par 
11.
 panta trešās daļas papildināšanu ar teikumu, kas paredz, ka šā kodeksa
8.
 panta otrās daļas 1. punkta "d" apakšpunktā minēto zvejas laivu īpašniekiem izsniedz tikai reģistrācijas apliecību,
šā kodeksa grozījums par 
16.
 panta pirmās daļas papildināšanu ar teikumu, kas paredz, ka par šā kodeksa 
8.
 panta
otrās daļas 1. punkta "d" apakšpunktā minētās zvejas laivas īpašnieku atzīstama persona, kas par tādu reģistrēta
Kuģu reģistrā un saņēmusi reģistrācijas apliecību, kā arī šā kodeksa grozījums par 
16.
 panta 3.
1
 daļas papildināšanu
ar teikumu, kas noteic, ka gadījumā, ja kopīpašums ir Kuģu reģistrā reģistrēta zvejas laiva, tad visu minēto informāciju
norāda zvejas laivas reģistrācijas apliecībā, stājas spēkā 2018. gada 1. janvārī.
(
30.03.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.04.2017.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.01.2018.
)
21. Šā kodeksa grozījums par tā papildināšanu ar
 I sadaļu
 stājas spēkā vienlaikus ar Administratīvās atbildības
likumu.
(
03.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.11.2019.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.01.2020.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
15.12.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.05.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
18.06.2014.
)
85
/
86
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2012.gada 21.novembra direktīvas 
2012/35/ES
, ar ko groza direktīvu 
2008/106/EK
par jūrnieku minimālo sagatavotības līmeni;
6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2013.gada 20.novembra direktīvas 
2013/54/ES
 par dažiem karoga valsts atbildības
aspektiem attiecībā uz atbilstību 2006.gada Konvencijai par darbu jūrniecībā un tās izpildi.
Kodekss stājas spēkā 2003. gada 1. augustā. 
Kodekss Saeimā pieņemts 2003. gada 29. maijā.
Valsts prezidente V.Vīķe-Freiberga
Rīgā 2003. gada 18. jūnijā
86
/
86