Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 41,
06.04.1994.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 8, 28.04.1994.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
24.03.1994.
Stājas spēkā: 
26.04.1994.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2022. - 31.12.2022.
Grozījumi:
25.11.1996. likums / LV, 211, 06.12.1996.; Ziņotājs, 24, 27.12.1996. / Stājas spēkā 20.12.1996.
01.10.1997. likums / LV, 258/259, 08.10.1997.; Ziņotājs, 21, 06.11.1997. / Stājas spēkā 09.10.1997.
01.04.1998. likums / LV, 100/101, 16.04.1998.; Ziņotājs, 9, 07.05.1998. / Stājas spēkā 17.04.1998.
25.11.1999. likums / LV, 416/419, 15.12.1999.; Ziņotājs, 24, 30.12.1999. / Stājas spēkā 01.01.2000.
23.11.2000. likums / LV, 448/449, 12.12.2000.; Ziņotājs, 1, 11.01.2001. / Stājas spēkā 01.01.2001.
31.10.2002. likums / LV, 165, 13.11.2002.; Ziņotājs, 23, 12.12.2002. / Stājas spēkā 01.01.2003.
19.12.2002. likums / LV, 189, 28.12.2002.; Ziņotājs, 2, 23.01.2003. / Stājas spēkā 01.01.2003.
30.10.2003. likums / LV, 161, 14.11.2003.; Ziņotājs, 23, 11.12.2003. / Stājas spēkā 01.01.2004.
20.12.2004. likums / LV, 206, 24.12.2004.; Ziņotājs, 2, 27.01.2005. / Stājas spēkā 01.01.2005.
20.10.2005. likums / LV, 179, 09.11.2005.; Ziņotājs, 24, 22.12.2005. / Stājas spēkā 01.01.2006.
19.12.2006. likums / LV, 207, 29.12.2006.; Ziņotājs, 3, 08.02.2007. / Stājas spēkā 01.01.2007.
08.11.2007. likums / LV, 191, 28.11.2007.; Ziņotājs, 1, 10.01.2008. / Stājas spēkā 01.01.2008.
14.11.2008. likums / LV, 183, 25.11.2008.; Ziņotājs, 24, 23.12.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
28.05.2009. likums / LV, 89, 09.06.2009.; Ziņotājs, 13, 09.07.2009. / Stājas spēkā 10.06.2009.
12.06.2009. likums / LV, 100, 30.06.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
10.09.2009. likums / LV, 149, 18.09.2009. / Stājas spēkā 19.09.2009.
01.12.2009. likums / LV, 200, 21.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
28.10.2010. likums / LV, 178, 10.11.2010. / Stājas spēkā 24.11.2010.
Satversmes tiesas 25.11.2010. spriedums / LV, 189, 30.11.2010. / Stājas spēkā 30.11.2010.
20.12.2010. likums / LV, 206, 30.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
16.06.2011. likums / LV, 103, 06.07.2011. / Stājas spēkā 07.07.2011.
14.07.2011. likums / LV, 117, 28.07.2011. / Stājas spēkā 29.07.2011.
17.11.2011. likums / LV, 184, 23.11.2011. / Stājas spēkā 24.11.2011.
15.12.2011. likums / LV, 204, 29.12.2011. / Stājas spēkā 01.01.2012.
15.11.2012. likums / LV, 190, 04.12.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
04.04.2013. likums / LV, 80, 25.04.2013. / Stājas spēkā 26.04.2013.
19.09.2013. likums / LV, 193, 03.10.2013. / Stājas spēkā 04.10.2013.
06.11.2013. likums / LV, 232, 27.11.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
30.01.2014. likums / LV, 32, 13.02.2014. / Stājas spēkā 14.02.2014.
30.10.2014. likums / LV, 228, 15.11.2014. / Stājas spēkā 01.01.2015.
30.11.2015. likums / LV, 248, 18.12.2015. / Stājas spēkā 01.01.2016.
21.01.2016. likums / LV, 17, 26.01.2016. / Stājas spēkā 27.01.2016.
21.04.2016. likums / LV, 81, 27.04.2016. / Stājas spēkā 11.05.2016.
23.11.2016. likums / LV, 241, 10.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
23.11.2017. likums / LV, 242, 06.12.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
06.12.2018. likums / LV, 244, 12.12.2018. / Stājas spēkā 13.12.2018.
07.02.2019. likums / LV, 28, 08.02.2019. / Stājas spēkā 09.02.2019.
03.04.2019. likums / LV, 75, 12.04.2019. / Stājas spēkā 13.04.2019.
17.10.2019. likums / LV, 224, 05.11.2019. / Stājas spēkā 19.11.2019.
23.11.2020. likums / LV, 240A, 11.12.2020. / Stājas spēkā 01.01.2021.
03.12.2020. likums / LV, 243, 16.12.2020. / Stājas spēkā 01.01.2021.
10.12.2020. likums / LV, 243, 16.12.2020. / Stājas spēkā 01.01.2021.
11.11.2021. likums / LV, 227, 24.11.2021. / Stājas spēkā 01.01.2022.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Likums par budžetu un finanšu vadību
(Likuma nosaukums ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
1
/
47
Šis likums nosaka valsts budžeta un pašvaldību budžetu izstrādāšanas, apstiprināšanas un izpildes kārtību un
atbildību budžeta procesā. Finanšu vadība šā likuma nozīmē attiecas uz valsts budžeta un pašvaldību budžetu
līdzekļiem. Šā likuma noteikumi attiecas uz komersantu un organizāciju finansiālo darbību gadījumos, ja tiem piešķirti
valsts budžeta vai pašvaldību budžetu līdzekļi, tajos ieguldīta valsts vai pašvaldību kapitāla daļa vai to īpaši nosaka
likums vai Ministru kabineta noteikumi. Šī likuma noteikumi attiecas arī uz valsts un pašvaldību aģentūrām un uz
publiskajiem nodibinājumiem.
(Preambula ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
23.11.2000.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
 un
20.12.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
I. LIKUMĀ LIETOTIE TERMINI
Aizdevumi
 — pašvaldībām un citām juridiskajām personām nodoti budžeta līdzekļi, ar kuriem šīm personām ir
tiesības rīkoties un kurus ir pienākums atdot, kā arī aizdevumi pārņemto saistību pildīšanai, ja aizdevuma ņēmējs
palicis parādā valstij vai pašvaldībai.
Aizdevumu atmaksas
 — valstij vai pašvaldībai atmaksātie aizdevumi.
Aktīvu kopums
 — visi valsts aizdevuma vai galvojuma pretendenta īpašumā esošie pamatlīdzekļi (nekustamais
īpašums, kustamā manta) un apgrozāmie līdzekļi (debitoru prasības, izejvielas, krājumi), kurus valsts aizdevuma vai
galvojuma pretendents ir tiesīgs ieķīlāt.
Apropriācija 
— valsts budžeta likuma piešķirtā pilnvara noteiktā apjomā, kas atļauj Valsts kasei asignēt un veikt
maksājumus noteiktiem mērķiem no valsts budžeta ieņēmumiem, vai pašvaldības domes lēmums veikt maksājumus
pašvaldības mērķiem no pašvaldības budžeta ieņēmumiem.
Apropriācijas rezerve 
— gadskārtējā valsts budžeta likumā noteikta apropriācijas daļa, ko Ministru kabinets
sadala atbilstoši šajā likumā un gadskārtējā valsts budžeta likumā ietvertajiem nosacījumiem.
Ārvalstu finanšu palīdzība
 — finanšu palīdzība, kuru saņem no Eiropas Savienības, ārvalstu valdībām,
starptautiskajām organizācijām vai citiem ārvalstu palīdzības sniedzējiem.
Asignējums
 — pilnvara uzņemties īstermiņa saistības vai veikt no valsts budžeta līdzekļiem maksājumus
noteiktam mērķim, pamatojoties uz apropriāciju.
Asignējumu aizkavēšana
 — valsts budžeta asignējumu ierobežošana noteiktā apjomā, nemainot kopējo
asignējumu apjomu saimnieciskajam gadam.
Asignējumu samazināšana
 — valsts budžeta asignējumu ierobežošana noteiktā apjomā, samazinot kopējo
asignējumu apjomu saimnieciskajam gadam.
Augsts nodrošinājums
 — valsts aizdevuma vai galvojuma nodrošināšanai paredzētā ķīla, kuras sertificēta
vērtētāja noteiktā piespiedu pārdošanas vērtība pamatlīdzekļiem (nekustamajam īpašumam, kustamai mantai) vai
apgrozāmajiem līdzekļiem (debitoru prasībām, izejvielām, krājumiem) vai Valsts kases noteiktā piespiedu pārdošanas
vērtība apgrozāmajiem līdzekļiem (debitoru prasībām, izejvielām, krājumiem) vai citai ķīlai ir vienāda ar plānotā valsts
aizdevuma vai galvojuma apmēru vai pārsniedz to.
Budžeta finansētas institūcijas
 — budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas
personas, visi pilnīgi vai daļēji tieši no valsts budžeta finansēti komersanti, biedrības vai nodibinājumi.
Budžeta nefinansētas iestādes
 — Ministru kabineta locekļa padotībā esošas tiešās valsts pārvaldes iestādes,
kuras pilda noteiktas valsts pārvaldes funkcijas vai uzdevumus un kuru darbība pilnībā, izņemot šajā likumā
paredzēto gadījumu, tiek finansēta no to ieņēmumiem par sniegtajiem maksas pakalpojumiem un citiem pašu
ieņēmumiem, dāvinājumiem, ziedojumiem un ārvalstu finanšu palīdzības.
Budžeta iestāde
 — valsts vai pašvaldības iestāde, atvasināta publiska persona, kuru pilnīgi finansē no valsts vai
pašvaldības budžeta, kā arī pašvaldības aģentūra.
Budžeta izpildītāji 
— no budžeta finansētu institūciju vadītāji, kuri ar asignējumu pilnvaroti izdarīt budžeta
izdevumus vai uzņemties īstermiņa saistības, vai arī tiesīgi uzņemties ilgtermiņa saistības attiecībā uz budžetu.
2
/
47
Budžeta likumprojektu pakete
 — likumprojektu pakete, kas sastāv no gadskārtējā valsts budžeta likuma
projekta vai gadskārtējā valsts budžeta likuma grozījumu projekta un likumprojektiem, kuri nosaka vai groza valsts
budžetu.
Budžeta programma
 — savstarpēji saistītu, uz kopēju mērķi orientētu pasākumu vai pakalpojumu kopums, kurš
tiek plānots, izpildīts, uzskaitīts un kontrolēts no budžeta finansētās institūcijās saskaņā ar šo likumu un par kura
izpildi atbild budžeta izpildītāji. Budžeta programma var būt sadalīta apakšprogrammās.
Budžeta resors
 — ministrija, cita centrālā valsts iestāde vai atsevišķi no ministriju vai citu centrālo valsts iestāžu
budžetiem nodalīts resursu un izdevumu kopums, kam gadskārtējā valsts budžeta likumā budžeta līdzekļus paredz
tieši apropriācijas kārtībā.
Budžeta sagatavošanas grafiks
 — Ministru kabineta apstiprināts vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projekta
un gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta izstrādes un iesniegšanas grafiks.
Budžetu investīcijas
 — budžetu izdevumi pamatkapitāla veidošanai, kuru rezultātā tiek radīts jauns
pamatlīdzeklis, ieguldījuma īpašums vai nemateriālais ieguldījums vai kuri uzlabo attiecīgā pamatlīdzekļa, ieguldījuma
īpašuma vai nemateriālā ieguldījuma stāvokli (aktīva pārbūve, restaurācija vai atjaunošana) tā lietderīgās lietošanas
laikā vai būtiski maina esošā aktīva īpašības, salīdzinot ar tā iepriekšējiem rādītājiem.
Centrālā valsts iestāde
 — valsts budžeta iestāde, kurai gadskārtējā valsts budžeta likumā budžeta līdzekļus
paredz tieši apropriācijas kārtībā.
Dividendes 
— ieņēmumi no valsts kapitāla izmantošanas, neskaitot procentu maksājumus.
Dotācijas
 — budžeta līdzekļi, kurus piešķir citiem budžetiem, komersantiem, biedrībām un nodibinājumiem un
citām institūcijām normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā, lai nodrošinātu valsts vai pašvaldību funkciju izpildi.
Dotācijas no vispārējiem ieņēmumiem
 — līdzekļi, kurus valsts budžeta institūcijas vai pašvaldības saņem no
centralizētā kārtībā valsts budžeta ieņēmumos iemaksātiem nodokļiem, nodevām un citiem maksājumiem ar norādītu
(iezīmētu) mērķi vai bez tā.
Eiropas Savienības pašu resursi
 — Eiropas Savienības tiesību aktos noteiktie resursi, kas paredzēti Eiropas
Savienības budžeta finansējuma nodrošināšanai.
Eiropas Savienības politiku instrumenti
 — Eiropas Savienības struktūrfondi, Kohēzijas fonds, kopējās
lauksaimniecības politikas un citi Eiropas Savienības finanšu līdzekļi, ko Eiropas Komisija novirza savu politiku
īstenošanai dalībvalstī Līgumā par Eiropas Savienību noteikto mērķu sasniegšanai.
Finansēšanas plāns
 — budžeta iestādes vai no valsts budžeta finansēta pasākuma resursu izdevumu segšanai,
izdevumu un finansēšanas sadalījums, kas ļauj saņemt Valsts kases asignējumu.
Ieņēmumi
 — saskaņā ar nodokļu likumiem iekasētie vai saņemtie nodokļu, valsts un pašvaldību nodevu un citi
maksājumi budžetos, kā arī budžeta iestāžu ieņēmumi no to sniegtajiem maksas pakalpojumiem un citi pašu
ieņēmumi, īpašiem mērķiem iezīmēti ieņēmumi, aktīvu realizācijas tīrie ieņēmumi, saņemtie procentu maksājumi un
dividendes, ārvalstu finanšu palīdzība, ziedojumi un dāvinājumi naudā vai natūrā (ar uzskaiti naudā), kā arī ieņēmumi
no saņemtajiem transfertiem.
Ietvara likumprojektu pakete
 — likumprojektu pakete, kas sastāv no vidēja termiņa budžeta ietvara likuma
projekta vai vidēja termiņa budžeta ietvara likuma grozījumu projekta un likumprojektiem, kuri ietekmē valsts budžetu
vidējā termiņā.
Valsts budžeta ilgtermiņa saistību maksimāli pieļaujamais apjoms
 — ministrijai vai citai centrālajai valsts
iestādei gadskārtējā valsts budžeta likumā noteikto limitu ietvaros piešķirtā pilnvara noslēgt līgumus tādu valstiski
nozīmīgu pasākumu, projektu vai starptautiski uzņemto saistību izpildes nodrošināšanai, kurus apmaksā
saimnieciskajam gadam sekojošos turpmākajos saimnieciskajos gados.
Īstermiņa saistības
 — valsts vai pašvaldību funkciju nodrošināšanai noslēgtie līgumi, to skaitā līgumi par
saņemtajiem pakalpojumiem, kurus no budžeta finansēta institūcija apmaksā saimnieciskā gada laikā.
Izdevumi 
— visi maksājumi no budžeta, izņemot maksājumus parādu pamatsummas atmaksai un maksājumus,
kas tiek veikti saskaņā ar tiem finanšu darījumiem, kurus uzskaita atbilstoši Ministru kabineta apstiprinātajai
finansēšanas klasifikācijai.
3
/
47
Konsolidētais kopbudžets
 — valsts budžeta, pašvaldību budžetu, no valsts budžeta daļēji finansētu atvasinātu
publisku personu budžetu un budžeta nefinansētu iestāžu budžetu summa, no kuras atskaitīti transferti.
Maksas pakalpojums
 — pasākumu kopums, ko valsts budžeta iestāde ārējos normatīvajos aktos paredzētajos
gadījumos veic par samaksu, lai nodrošinātu sabiedrības vajadzību ievērošanu.
Mērķdotācijas
 — valsts budžeta līdzekļi, kurus piešķir citiem budžetiem noteikta mērķa finansēšanai.
Naudas līdzekļi, kuri nav saņemti no valsts budžeta
 — pašvaldību, no valsts budžeta daļēji finansētu
atvasinātu publisku personu, budžeta nefinansētu iestāžu un kapitālsabiedrību, kurās ieguldīta valsts vai pašvaldības
kapitāla daļa, naudas līdzekļi, kuri nav saņemti no valsts budžeta kā valsts aizdevums vai valsts budžeta dotācija uz
līguma pamata vai tiesību akta deleģējuma kārtībā kā līdzekļu nodrošinājums konkrēta valsts pārvaldes uzdevuma
izpildei vai noteikta mērķa (projekta vai pasākuma) īstenošanai.
Nodrošinājums
 — valsts aizdevuma vai galvojuma nodrošināšanai paredzētā komercķīla, hipotēka, finanšu ķīla
vai galvojums.
Pamatbudžets
 — budžeta daļa, kuru veido dotācija no vispārējiem ieņēmumiem, dotācija īpašiem mērķiem,
ieņēmumi no maksas pakalpojumiem un citi pašu ieņēmumi, transferti, ārvalstu finanšu palīdzība, izdevumi, kurus
paredzēts segt no šiem ieņēmumiem, kā arī valsts budžeta aizdevumi un valsts budžeta aizdevumu atmaksas.
Tieši no budžeta finansēts komersants, biedrība un nodibinājums
 — komercsabiedrība, biedrība,
nodibinājums, arodbiedrība, reliģiska organizācija un tās iestāde, kas saskaņā ar gadskārtējā valsts budžeta likumā
noteikto apropriāciju no budžeta izpildītāja saņem dotāciju vai mērķdotāciju uz līguma pamata vai tiesību akta
deleģējuma kārtībā kā līdzekļu nodrošinājumu konkrēta valsts pārvaldes uzdevuma izpildei vai noteikta mērķa
(projekta vai pasākuma) īstenošanai.
Transferts
 — budžetā īpaši iezīmētu līdzekļu pārskaitījums, ko var veikt viena budžeta ietvaros vai starp
dažādiem budžetiem. Transferta saņēmējs saņemto budžeta līdzekļu pārskaitījumu var izmantot gan izdevumu
segšanai, gan pārskaitīšanai tālāk citam transferta saņēmējam.
Valsts budžeta ilgtermiņa saistības
 — valsts funkciju, valstiski nozīmīgu pasākumu, projektu vai starptautiski
uzņemto saistību izpildes nodrošināšanai noslēgtie līgumi, to skaitā līgumi par saņemamiem pakalpojumiem, saskaņā
ar kuru noteikumiem budžeta finansēta institūcija veic maksājumus saimnieciskajam gadam sekojošos turpmākajos
saimnieciskajos gados.
Valsts parāds
 — uz valsts budžetu attiecināmo saistību kopējā summa naudas izteiksmē budžetu parāda
instrumentu klasifikācijas kategorijās.
Vidēja termiņa valsts budžeta plānošana
 — process, kurā tiek noteikti pieejamie resursi vidējam termiņam un
nodrošināta šo resursu izlietošana atbilstoši valdības noteiktajām prioritātēm.
Vidējs termiņš
 — triju gadu periods, ko veido saimnieciskais gads, kuram plāno valsts budžetu, un tam sekojošie
divi saimnieciskie gadi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.10.1997.
, 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
23.11.2000.
, 
31.10.2002.
,
19.12.2002.
, 
30.10.2003.
, 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
, 
01.12.2009.
, 
20.12.2010.
,
16.06.2011.
, 
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
, 
23.11.2016.
, 
23.11.2017.
, 
03.04.2019.
 un 
23.11.2020
. likumu, kas stājas
spēkā 
01.01.2021.
)
II. VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI
1. pants. Budžets un tā mērķis
(1) Budžets ir līdzeklis valsts politikas realizācijai ar finansiālām metodēm. Budžets ir valdības finansiālās
darbības un vadības pamatā.
(2) Budžeta mērķis ir noteikt un pamatot, kādi līdzekļi nepieciešami valdībai, citām valsts institūcijām un
pašvaldībām to valsts pienākumu izpildei, kuru finansēšana noteikta ar likumdošanas aktiem, nodrošinot, lai tajā
laikposmā, kuram šie līdzekļi paredzēti, izdevumus segtu atbilstoši ieņēmumi. Budžetu izstrādājot, jāņem vērā
nepieciešamība nodrošināt vispārējo ekonomisko līdzsvaru.
4
/
47
2. pants. Finanšu vadība
(1) Finanšu vadība ietver visus budžeta izstrādāšanas un izpildes procesa nodrošināšanai nepieciešamos
administratīvos pasākumus, ieskaitot kontroles un atbildības pasākumus. Finanšu vadību īsteno, ievērojot 
Fiskālās
disciplīnas likumā
 noteiktos fiskālās politikas principus.
(2) Ministru kabinets nodrošina valsts budžeta izstrādāšanu un izpildi, kā arī nosaka pašvaldību un budžeta
nefinansētu iestāžu finansiālās darbības kārtību.
(3) Ministru kabinets izdod rīkojumus, instrukcijas un ieteikumus šā likuma detalizētai piemērošanai.
(4) 
(Izslēgta ar 
20.10.2005
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
08.11.2007
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2000.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
08.11.2007.
,
01.12.2009.
 un 
04.04.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
26.04.2013.
)
3. pants. Budžetu iedalījums
(1) Budžetus iedala valsts budžetā un pašvaldību budžetos, no valsts budžeta daļēji finansēto atvasināto publisko
personu budžetos un budžeta nefinansēto iestāžu budžetos.
(2) Valsts budžets sastāv no pamatbudžeta, speciālā budžeta, ziedojumiem un dāvinājumiem.
(2
1
) Pašvaldību budžeti sastāv no pamatbudžeta, ziedojumiem un dāvinājumiem.
(3) Informatīviem mērķiem veido konsolidēto kopbudžetu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.04.1998.
, 
01.12.2009.
, 
15.12.2011.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā
13.04.2019.
 Otrās daļas jaunā redakcija un 2.
1
 daļa stājas spēkā 
01.01.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 88. punktu)
4. pants. Saimnieciskais gads
Saimnieciskais gads sākas 1. janvārī un beidzas 31. decembrī.
5. pants. Valsts budžets
(1) Visi maksājumi, kas saskaņā ar likumu vai citu normatīvo aktu vai līgumu ieskaitāmi valsts budžeta
ieņēmumos, ir valsts budžeta līdzekļi, kurus saskaņā ar gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktu apropriāciju var
apropriēt valsts mērķim.
(2) Valsts budžeta līdzekļi ir arī maksājumi par valsts kapitāla izmantošanu, kurus katru gadu veic valsts
uzņēmumi, kā arī uzņēmējsabiedrības, kurās ir valsts kapitāla daļa. Ministru kabinets nosaka apmēru un kārtību,
kādā maksājumi par valsts kapitāla izmantošanu tiek veikti un ieskaitīti valsts budžetā.
(3) Valsts budžeta līdzekļus var piešķirt vai saņemt vienīgi ar gadskārtējā valsts budžeta likumā paredzētu
apropriāciju.
(4) Valsts budžeta izdevumi sastāv no apropriācijām, kas noteiktas konkrētām valsts vajadzībām saskaņā ar
gadskārtējo valsts budžeta likumu.
(5) Valsts budžeta finansiālā bilance ir valsts budžeta ieņēmumu un izdevumu starpība. Valsts budžetam ir
finansiālais pārpalikums, ja valsts budžeta finansiālā bilance ir pozitīva jeb valsts budžeta ieņēmumi ir lielāki par
izdevumiem. Valsts budžetam ir finansiālais deficīts, ja valsts budžeta finansiālā bilance ir negatīva jeb valsts
budžeta ieņēmumi ir mazāki par izdevumiem.
(6) Valsts budžeta aizdevumi ir valsts budžeta līdzekļi, kas nodoti juridiskajām personām un rada tiesības rīkoties
ar tiem un pienākumu atdot saņemto aizdevumu, kā arī aizdevumi no valsts budžeta pārņemto saistību pildīšanai
5
/
47
saskaņā ar izsniegtajiem valsts galvojumiem.
(7) Valsts budžeta aizdevumu atmaksas veido visi atmaksātie aizdevumi.
(8) 
(Izslēgta ar 
19.12.2006
. likumu)
(9) Ministru kabinets izdod noteikumus par valsts tiešās pārvaldes iestāžu sniegto maksas pakalpojumu cenrāžu
apstiprināšanu.
(10) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā ministrijas un citas centrālās valsts iestādes plāno, īsteno, uzrauga un
uzskaita valsts budžeta programmu (apakšprogrammu) rezultātus un to rādītājus, kā arī sniedz pārskatus par tiem.
(11) Ministru kabinets nosaka tiesu sniegto maksas pakalpojumu veidus, samaksas apmēru un kārtību.
(12) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā plānojami un uzskaitāmi ieņēmumi no valsts budžeta iestāžu
sniegtajiem maksas pakalpojumiem un ar šo pakalpojumu sniegšanu saistītie izdevumi, kā arī maksas pakalpojumu
izcenojumu noteikšanas metodiku.
(12
1
) Nosakot maksas pakalpojuma izcenojumu, ievēro nosacījumu, ka samaksa par pakalpojumu nedrīkst
pārsniegt ar pakalpojuma sniegšanu saistītās izmaksas.
(13) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā budžeta finansēta institūcija piedalās Eiropas Savienības un
starptautisko institūciju finansēto programmu īstenošanā citā valstī un plāno un uzskaita projekta finansējumu.
(14) Ministru kabinets reglamentē kārtību, kādā valsts budžeta iestādes piešķir valsts budžeta finansējumu
privātpersonām valsts pārvaldes uzdevumu veikšanai un uzrauga piešķirtā finansējuma izlietojumu.
(15) Termins "privātpersona" šā panta četrpadsmitajā daļā ir lietots 
Valsts pārvaldes iekārtas likuma
 izpratnē.
(
23.11.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.10.2002.
, 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
,
08.11.2007.
, 
12.06.2009.
, 
20.12.2010.
, 
15.11.2012.
 un 
04.04.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
26.04.2013.
)
6. pants. Pašvaldību budžeti
(1) Pašvaldību budžeti katram saimnieciskajam gadam ietver visus pašvaldību (pašvaldību institūciju) iekasētos
vai saņemtos ieņēmumus un aizņēmumus, kurus pašvaldības apropriē pašvaldību mērķiem. Pašvaldību budžetos ir
ieņēmumu daļa, izdevumu daļa un finansēšanas daļa.
(2) Pašvaldības budžetā paredzētos līdzekļus var piešķirt vai pašvaldības institūcijas saņemt atbilstoši domes
apstiprinātajā budžetā paredzētajiem mērķiem un apjomam.
(3) Ieņēmumu sadale starp valsts budžetu un pašvaldību budžetiem, kā arī pašvaldībām piešķiramo valsts
budžeta dotāciju un teritoriju ekonomisko iespēju izlīdzināšana noteikta likumos, uz kuriem balstās šie ieņēmumi,
īpašos likumos vai gadskārtējā valsts budžeta likumā.
(4) 
(Izslēgta ar 
23.11.2000
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
23.11.2000.
, 
31.10.2002.
 un 
14.11.2008
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2009.
 Grozījums attiecībā uz vārda iekavās “(padome)” izslēgšanu stājas spēkā 
01.07.2009.
 Sk. pārejas
noteikumus)
6.
1
 pants. Budžeta nefinansētu iestāžu budžeti
(1) Budžeta nefinansētu iestāžu ieņēmumus veido šo iestāžu ieņēmumi par sniegtajiem maksas pakalpojumiem un
citi pašu ieņēmumi, dāvinājumi un ziedojumi, kā arī ārvalstu finanšu palīdzība.
(2) Ja, pieņemot likumu vai Ministru kabineta lēmumu, budžeta nefinansētai iestādei tiek noteikts pārvaldes
uzdevums, kura finansēšanai nav paredzēti ieņēmumi par sniegtajiem maksas pakalpojumiem vai citi pašu ieņēmumi,
šāda uzdevuma izpildes nodrošināšanai budžeta nefinansēta iestāde atbilstoši gadskārtējā valsts budžeta likumam
var saņemt dotāciju no vispārējiem ieņēmumiem.
(3) Budžeta nefinansētas iestādes var piedalīties Eiropas Savienības politiku instrumentu un pārējās ārvalstu
6
/
47
finanšu palīdzības projektos, nesaņemot valsts budžeta līdzfinansējumu.
(4) Budžeta nefinansētas iestādes drīkst uzņemties ilgtermiņa saistības, ja šīs saistības ir saskaņotas ar
ministriju (pārraudzības institūciju). Ilgtermiņa saistību izpildes termiņš nedrīkst pārsniegt 10 gadus, un maksimāli
pieļaujamais apmērs ilgtermiņa saistībām, kurām iestājies izpildes termiņš attiecīgajā saimnieciskajā gadā, nedrīkst
pārsniegt 20 procentus no plānotajiem budžeta nefinansētas iestādes kārtējā saimnieciskā gada ieņēmumiem.
(5) Budžeta nefinansētu iestāžu kārtējā gada līdzekļu atlikumu var izmantot nākamajā gadā izdevumu
finansēšanai.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
7. pants. Pamatbudžets
(1) Pamatbudžets ir budžeta daļa, kas ietver:
1) visus valsts vai pašvaldības ieņēmumus, kuri paredzēti izdevumu segšanai, izņemot speciālā budžeta
ieņēmumus, dāvinājumus un ziedojumus;
2) apropriācijas visiem valsts vai pašvaldības izdevumiem, kurus paredzēts segt no pamatbudžeta līdzekļiem;
3) pašvaldību budžetu aizņēmumus un aizņēmumu atmaksu.
(2) Valsts budžeta aizdevumi, valsts budžeta aizdevumu atmaksas, izdevumi valsts vārdā izsniegto galvojuma
saistību izpildei, kas sedzamas no valsts budžeta līdzekļiem, attiecināmi tikai uz pamatbudžetu, ja likumā nav
noteikts citādi.
(
01.04.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2000.
, 
14.11.2008.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas
stājas spēkā 
13.04.2019.
 Grozījums pirmās daļas 
1. punktā
 par vārdu "īpašiem mērķiem iezīmētus" izslēgšanu stājas
spēkā 
01.01.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 88. punktu)
8. pants. Speciālais budžets
(1) Speciālais budžets ir valsts sociālajai apdrošināšanai paredzēta valsts budžeta daļa, kas ietver:
1) likumā paredzētu valsts budžeta izdevumu segšanu no īpašiem mērķiem iezīmētiem ieņēmumu avotiem;
2) 
(izslēgts no 
01.01.2020.
 ar 
03.04.2019
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 88. punktu)
;
3) aizņēmumus no valsts pamatbudžeta un atmaksu valsts pamatbudžetam;
3
1
) 
(izslēgts ar 
16.06.2011
. likumu)
;
4) 
(izslēgts no 
01.01.2020.
 ar 
03.04.2019
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 88. punktu)
.
(2) 
(Izslēgta ar 
23.11.2000
. likumu)
(3) Transferti no pamatbudžeta konta uz speciālā budžeta kontu ir atļauti tikai ar apropriāciju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.04.1998.
, 
23.11.2000.
, 
19.12.2006.
, 
14.11.2008.
, 
20.12.2010.
,
16.06.2011.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
 Grozījums par pirmās daļas ievaddaļas
papildināšanu pēc vārdiem "Speciālais budžets ir" ar vārdiem "valsts sociālajai apdrošināšanai paredzēta valsts" un
par pirmās daļas 2. un 4. punkta izslēgšanu stājas spēkā 
01.01.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 88. punktu)
8.
1
 pants. Ilgtermiņa stabilizācijas rezerve
(1) Ilgtermiņa stabilizācijas rezerve ir fiskālās politikas instruments, kura mērķis ir:
1) samazināt vispārējos ekonomiskos riskus;
2) 
(izslēgts ar 
14.11.2008
. likumu)
;
7
/
47
3) izvairīties no sociālekonomiskas krīzes vai mazināt tās ietekmi;
4) nodrošināt finanšu līdzekļu pieejamību ārkārtas situācijas gadījumā.
(2) Ilgtermiņa stabilizācijas rezerves veidošanas un izlietošanas kārtību nosaka 
Ilgtermiņa stabilizācijas rezerves
likums
 un 
Fiskālās disciplīnas likums
.
(3) 
(Izslēgta ar 
14.11.2008
. likumu)
(
08.11.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.11.2008.
 un 
04.04.2013
. likumu, kas stājas spēkā
26.04.2013.
)
9. pants. Apropriācijas
(1) Valsts budžeta apropriācijas nosaka gadskārtējais valsts budžeta likums. Pašvaldību budžetu līdzekļus
apropriē šajā likumā un citos likumos noteiktajā kārtībā.
(2) Ikviens grozījums, kas attiecas uz apropriācijas apjomu, mērķiem vai termiņiem, izdarāms saskaņā ar šā
likuma noteikumiem.
(3) Speciālajam budžetam ir apropriācija, kas pieļauj tikai tādus izdevumus, kuri nepārsniedz saimnieciskā gada
faktisko ieņēmumu apmērus un līdzekļu atlikumus saimnieciskā gada sākumā un aizņēmumu no valsts
pamatbudžeta.
(4) Visas apropriācijas zaudē spēku saimnieciskā gada beigās.
(4
1
) Kārtību, kādā izmanto gadskārtējā valsts budžeta likumā paredzēto apropriāciju valsts un pašvaldību vienoto
klientu apkalpošanas centru tīkla izveidei, uzturēšanai un publisko pakalpojumu sistēmas pilnveidei, nosaka Ministru
kabinets.
(5) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(6) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(7) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(8) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(9) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(10) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(11) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(12) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(13) Finanšu ministram ir tiesības Ministru kabineta noteiktajā kārtībā, informējot par to Saeimu, veikt šādas
apropriāciju pārdales:
1) ministrijai vai citai centrālajai valsts iestādei gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās apropriācijas
ietvaros starp programmām, apakšprogrammām un izdevumu kodiem atbilstoši ekonomiskajām kategorijām;
2) no atsevišķā budžeta programmā plānotās apropriācijas nesadalītajam finansējumam Eiropas Savienības
politiku instrumentiem un pārējās ārvalstu finanšu palīdzības projektu un pasākumu īstenošanai, kas netiek
plānota ministrijas vai citas centrālās valsts iestādes budžetā, uz ministrijām un citām centrālajām valsts
iestādēm, kā arī apropriācijas no ministrijām un citām centrālajām valsts iestādēm Eiropas Savienības politiku
instrumentu un citu ārvalstu finanšu palīdzības projektu un pasākumu īstenošanai uz atsevišķo budžeta
programmu, kurā tiek plānotas apropriācijas nesadalītam finansējumam Eiropas Savienības politiku
instrumentiem un pārējās ārvalstu finanšu palīdzības projektu un pasākumu īstenošanai.
8
/
47
(13
1
) Finanšu ministram ir tiesības, informējot par to Saeimu, veikt šādas apropriāciju izmaiņas:
1) starp ministrijām un citām centrālajām valsts iestādēm transfertu veikšanai gadskārtējā valsts budžeta
izpildes procesā, kā arī valsts budžeta saņemamajiem transfertiem no pašvaldību budžetiem, no valsts
budžeta daļēji finansēto atvasināto publisko personu budžetiem un budžeta nefinansēto iestāžu budžetiem;
2) valsts budžeta iestādēm piešķirto ārvalstu finanšu palīdzības līdzekļu izmantošanai un ārvalstu finanšu
palīdzības līdzekļu atlikumu saimnieciskā gada sākumā izmantošanai;
3) valsts budžeta iestāžu ieņēmumu par sniegtajiem maksas pakalpojumiem un citu pašu ieņēmumu
izmantošanai;
4) valsts budžeta iestāžu ieņēmumu par sniegtajiem maksas pakalpojumiem un citu pašu ieņēmumu atlikumu
saimnieciskā gada sākumā izmantošanai, ja programmas (vai apakšprogrammas, ja programmā ir
apakšprogrammas) ietvaros izmantojamo atlikumu apmēra kopsumma saimnieciskā gada laikā nepārsniedz
vienlaikus piecus procentus no programmai (apakšprogrammai) kārtējā gada valsts budžeta likumā plānotajiem
kopējiem izdevumiem un vērtību 100 000 
euro
;
5) Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras ieņēmumu par valsts fondēto pensiju shēmas administrēšanu
atlikumu saimnieciskā gada sākumā izmantošanai.
(13
2
) Finanšu ministram ir tiesības veikt šā panta trīspadsmitās daļas 1. punktā minētās apropriāciju pārdales
starp programmām, apakšprogrammām un budžeta izdevumu kodiem atbilstoši ekonomiskajām kategorijām, ievērojot
šādus nosacījumus:
1) kopējais pārdales apjoms starp pamatbudžeta programmām (apakšprogrammām) nedrīkst izraisīt katras
atsevišķās programmas (apakšprogrammas) palielinājumu, kas vienlaikus pārsniegtu piecus procentus no
programmai (apakšprogrammai) apstiprinātās gada apropriācijas apjoma un vērtību 100 000 
euro
;
2) ir pieļaujama tikai tāda apropriācijas pārdale no kapitālajiem izdevumiem uz kārtējiem izdevumiem, kas
neietekmē ministrijai vai citai centrālajai valsts iestādei turpmākajiem gadiem noteikto maksimāli pieļaujamo
izdevumu apjomu;
3) pārskaitījumi pašvaldībām, valsts budžeta daļēji finansētām atvasinātām publiskām personām un budžeta
nefinansētām iestādēm tiek nodrošināti tikai ar transfertu starpniecību;
4) nav pieļaujama apropriācijas pārdale atlīdzības palielināšanai, ja tā ietekmē ministrijai vai citai centrālajai
valsts iestādei turpmākajiem gadiem noteikto maksimāli pieļaujamo izdevumu apjomu;
5) nav pieļaujama apropriācijas pārdale no izdevumiem sociālajiem pabalstiem un pensijām (tai skaitā izdienas
pensijām) uz citiem izdevumiem;
6) nav pieļaujama apropriācijas pārdale no izdevumiem Eiropas Savienības politiku instrumentu un pārējās
ārvalstu finanšu palīdzības, Emisijas kvotu izsolīšanas instrumenta projektu un pasākumu īstenošanai uz
citiem izdevumiem;
7) nav pieļaujamas apropriācijas izmaiņas valsts pamatfunkciju īstenošanai, kas palielina ministrijas kopējo
izdevumu apjomu un ilgtermiņa saistību maksimāli pieļaujamo apjomu turpmākajiem gadiem;
8) nav pieļaujama apropriācijas pārdale starp gadskārtējā valsts budžeta likumā apstiprināto pamatbudžetu un
speciālo budžetu;
9) nav pieļaujama apropriācijas pārdale apropriācijas palielināšanai Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras
speciālajam budžetam.
(13
3
) Šā panta 13.
2
 daļas nosacījumi neattiecas uz:
1) apropriācijas pārdali starp programmām, apakšprogrammām un budžeta izdevumu kodiem atbilstoši
ekonomiskajām kategorijām budžeta resoram gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās pamatbudžeta
apropriācijas ietvaros, ja pārdale veikta uz izdevumiem sociālajiem pabalstiem un pensijām (tai skaitā izdienas
pensijām);
9
/
47
2) apropriācijas pārdali starp programmām, apakšprogrammām un budžeta izdevumu kodiem atbilstoši
ekonomiskajām kategorijām budžeta resoram gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās pamatbudžeta
apropriācijas ietvaros, ja pārdale veikta no izdevumiem sociālajiem pabalstiem, kas budžeta resoram plānoti:
a) stipendiju izmaksai valsts akreditētajās profesionālās un augstākās izglītības programmās
studējošajiem,
b) pabalstu izmaksai sakarā ar amatpersonas (darbinieka) nāvi,
c) pabalstu izmaksai darba (dienesta) tiesiskajās attiecībās bijušas amatpersonas (darbinieka) invaliditātes
gadījumā vai šā pabalsta daļas izmaksai, ja amatpersonai (darbiniekam) piecu gadu laikā pēc nelaimes
gadījuma dienas veselības stāvoklis pasliktinājies un noteikta cita invaliditātes grupa,
d) kompensācijām amatpersonas (darbinieka) apbedīšanas izdevumu segšanai, par veselības aprūpes
izdevumiem atvaļinātajai Iekšlietu ministrijas un Ieslodzījuma vietu pārvaldes amatpersonai ar speciālo
dienesta pakāpi,
e) pabalstu izmaksai karavīriem,
f) valsts kompensāciju izmaksai personām, kuras 
Kriminālprocesa likumā
 noteiktajā kārtībā ir atzītas par
cietušajiem;
3) apropriācijas pārdali starp programmām, apakšprogrammām un budžeta izdevumu kodiem atbilstoši
ekonomiskajām kategorijām budžeta resoram gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās apropriācijas
ietvaros, ja ir pieņemts Ministru kabineta lēmums 
par apropriācijas pārdali
. Šādu apropriācijas pārdali atļauts
veikt, ja Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija piecu darba dienu laikā no attiecīgās informācijas
saņemšanas dienas nav iebildusi pret apropriācijas pārdali;
4) apropriācijas pārdali Eiropas Savienības politiku instrumentu un pārējās ārvalstu finanšu palīdzības
līdzfinansēto projektu un pasākumu īstenošanai, kā arī Emisijas kvotu izsolīšanas instrumenta pasākumu
īstenošanai budžeta resoram gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās apropriācijas ietvaros starp
programmām, apakšprogrammām un budžeta izdevumu kodiem atbilstoši ekonomiskajām kategorijām;
5) apropriācijas pārdali starp Emisijas kvotu izsolīšanas instrumenta un Klimata pārmaiņu finanšu instrumenta
pasākumiem;
6) šā panta piecpadsmitajā daļā minētajām apropriāciju pārdalēm.
(13
4
) Gadskārtējais valsts budžeta likums var ietvert nosacījumus, ko finanšu ministrs ievēro, lemjot 
par
apropriācijas pārdali
.
(14) Finanšu ministram ir tiesības palielināt gadskārtējā valsts budžeta likumā noteikto apropriāciju, ja Saeimas
Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija piecu darba dienu laikā no attiecīgās informācijas saņemšanas ir izskatījusi to
un nav iebildusi pret apropriācijas palielinājumu, tikai šādiem mērķiem:
1) valsts budžeta iestāžu ieņēmumu par sniegtajiem maksas pakalpojumiem un citu pašu ieņēmumu atlikumu
saimnieciskā gada sākumā izmantošanai, izņemot šā panta 13.
1
 daļas 4. punktā noteikto;
2) Eiropas Savienības pašu resursu palielināšanai un norēķiniem ar Eiropas Savienību;
3) starptautisko tiesu un Satversmes tiesas spriedumu izpildei;
4) 
(izslēgts ar 
06.11.2013
. likumu)
;
5) Eiropas Savienības politiku instrumentu un citas ārvalstu finanšu palīdzības projektu un pasākumu
īstenošanai;
6) normatīvajos aktos noteikto speciālā budžeta izdevumu segšanai;
7) likumā noteikto garantēto atlīdzību izmaksai Noguldījumu garantiju fondā trūkstošo līdzekļu nodrošināšanai;
8) iemaksām Eiropas Stabilitātes mehānisma reģistrētajā kapitālā, nepārsniedzot kopējo apmaksāto akciju un 
10
/
47
8) iemaksām Eiropas Stabilitātes mehānisma reģistrētajā kapitālā, nepārsniedzot kopējo apmaksāto akciju un
kopējo pieprasāmo akciju iegādes saistību apjomu, ja 
par apropriācijas palielināšanu
 ir pieņemts Ministru
kabineta lēmums.
(15) Finanšu ministram ir tiesības veikt apropriācijas pārdali starp ministrijām un citām centrālajām valsts
iestādēm, tai skaitā funkciju pārdales vai strukturālo reformu gadījumos, ja ir pieņemts Ministru kabineta lēmums un
Saeima ar atsevišķu lēmumu piekritusi šādai pārdalei.
(16) Finanšu ministram ir tiesības palielināt gadskārtējā valsts budžeta likumā valsts parāda saistību izpildei
noteikto apropriāciju un paplašināt valdības rīcības pieļaujamās robežas, ja Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu)
komisija piecu darba dienu laikā no attiecīgās informācijas saņemšanas nav iebildusi pret apropriācijas palielinājumu
un valdības rīcības pieļaujamo robežu paplašināšanu.
(17) Apropriācijas izmaiņas starp budžeta resoriem tiek nodrošinātas kā transferta pārskaitījums, ja tā rezultātā
nemainās izlietojuma mērķis, izņemot apropriācijas pārdali starp budžeta resoru "Gadskārtējā valsts budžeta izpildes
procesā pārdalāmais finansējums" un citiem budžeta resoriem un šā panta piecpadsmitajā daļā minēto pārdali.
(18) Finanšu ministram ir tiesības ministrijai vai citai centrālajai valsts iestādei gadskārtējā valsts budžeta likumā
noteiktās apropriācijas ietvaros pārdalīt apropriāciju no budžeta izdevumu kodiem atbilstoši ekonomiskajām
kategorijām uz finansēšanas klasifikācijas kategoriju kodiem, ja ir pieņemts attiecīgs Ministru kabineta lēmums un
apropriācijas pārdalei nav negatīvas ietekmes uz vispārējās valdības budžeta bilanci nominālajā izteiksmē atbilstoši
Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmas Eiropas Savienībā metodoloģijai.
(19) Finanšu ministram ir tiesības, informējot par to Saeimu, palielināt ministrijai vai citai centrālajai valsts
iestādei, kas ir kapitāla daļu turētāja attiecīgajā kapitālsabiedrībā, apropriāciju finansēšanas klasifikācijas kategoriju
kodiem, lai veiktu ieguldījumu valsts izšķirošajā ietekmē esošo kapitālsabiedrību pamatkapitālā svarīgu valstisku
funkciju nodrošināšanai vai tautsaimniecības attīstības veicināšanai. Šādu apropriācijas palielināšanu var veikt, ja ir
pieņemts attiecīgs Ministru kabineta lēmums un apropriācijas palielināšanai nav negatīvas ietekmes uz vispārējās
valdības budžeta bilanci nominālajā izteiksmē atbilstoši Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmas Eiropas
Savienībā metodoloģijai.
(
31.10.2002
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2002.
, 
30.10.2003.
, 
20.12.2004.
, 
19.12.2006.
,
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
, 
12.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
20.12.2010.
, 
16.06.2011.
, 
15.12.2011.
, 
04.04.2013.
, 
06.11.2013.
,
30.01.2014.
, 
23.11.2017.
, 
03.04.2019.
, 
23.11.2020.
 un 
11.11.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2022.
)
9.
1
 pants. Apropriācijas rezerve
(1) Gadskārtējā valsts budžeta likumā budžeta programmu "Apropriācijas rezerve" plāno atsevišķi no ministriju vai
citu centrālo valsts iestāžu budžetiem. Šajā budžeta programmā plāno līdzekļus projektu uzturēšanas apropriācijas
rezervei un neizlietoto asignējumu rezervei, ko ministrijas un citas centrālās valsts iestādes pieprasa un izmanto
Ministru kabineta noteiktajā kārtībā, ņemot vērā šajā pantā noteikto.
(2) Finanšu ministram ir tiesības projektu uzturēšanas apropriācijas rezervi pārdalīt ministrijām un citām
centrālajām valsts iestādēm sadalījumā pa programmām, apakšprogrammām un budžeta izdevumu kodiem atbilstoši
ekonomiskajām kategorijām, lai ministrijas un citas centrālās valsts iestādes varētu nodrošināt pabeigto Eiropas
Savienības politiku instrumentu un pārējo ārvalstu finanšu palīdzības līdzfinansēto projektu uzturēšanu, ievērojot
šādus nosacījumus:
1) projekts vai tā posms ir pilnībā pabeigts, nodots ekspluatācijā, par to ir veikts galīgā norēķina maksājums un
tas turpmāk finansējams no valsts budžeta līdzekļiem;
2) gadskārtējā valsts budžeta likumā projekta uzturēšanai apropriācija nav piešķirta;
3) informācijas un komunikācijas tehnoloģiju projekti tiek uzturēti atbilstoši noslēgtajiem līgumiem, citiem
pamatojuma dokumentiem un aprēķiniem par informācijas sistēmām nepieciešamajiem uzturēšanas
izdevumiem, pievienojot Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas atzinumu.
(3) Finanšu ministram ir tiesības neizlietoto asignējumu rezervi pārdalīt ministrijām un citām centrālajām valsts
iestādēm sadalījumā pa programmām, apakšprogrammām un budžeta izdevumu kodiem atbilstoši ekonomiskajām
kategorijām, ņemot vērā tos attiecīgā budžeta resora iepriekšējā saimnieciskajā gadā neizlietotos asignējumus valsts
pamatfunkciju īstenošanai, kuru resurss izdevumu segšanai bija dotācija no vispārējiem ieņēmumiem, šādās
izdevumu kategorijās:
1) izdevumi pamatkapitāla veidošanai;
11
/
47
2) izdevumi subsīdijām, dotācijām un starptautiskajai sadarbībai;
3) izdevumi atlīdzībai, precēm un pakalpojumiem;
4) izdevumu transferti no valsts pamatbudžeta uz valsts speciālo budžetu Valsts sociālās apdrošināšanas
aģentūras darbības finansēšanai.
(4) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes nepieprasa līdzekļus no neizlietoto asignējumu rezerves par
tādiem neizlietotajiem asignējumiem, kuri radušies no vienreizējiem prioritārajiem pasākumiem piešķirtā finansējuma
un iepriekšējā saimnieciskā gada terminēto vienreizējo pasākumu īstenošanas, kuru mērķis ir sasniegts jau
iepriekšējā saimnieciskajā gadā. Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes nepieprasa līdzekļus, un tie netiek
pārdalīti tādiem pasākumiem, kuriem ir ietekme uz turpmākajiem saimnieciskajiem gadiem.
(5) Ja no neizlietoto asignējumu rezerves pārdalītos līdzekļus izmanto atlīdzības izdevumu palielināšanai kārtējā
saimnieciskajā gadā, palielinājums nepārsniedz piecus procentus no budžeta resoram šajā izdevumu kategorijā
apstiprinātās kārtējā saimnieciskā gada apropriācijas apjoma.
(6) Finanšu ministram ir tiesības palielināt gadskārtējā valsts budžeta likumā budžeta programmā "Apropriācijas
rezerve" noteikto apropriāciju, ņemot vērā šā panta otrajā, trešajā, ceturtajā un piektajā daļā noteikto, ja Ministru
kabinets ir pieņēmis lēmumu un Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija piecu darba dienu laikā no attiecīgās
informācijas saņemšanas dienas ir to izskatījusi un nav iebildusi pret apropriācijas palielinājumu.
(7) Gadskārtējā valsts budžeta likumā var paredzēt budžeta programmas "Apropriācijas rezerve" izmantošanas
noteikumus papildus šajā pantā minētajiem nosacījumiem.
(
23.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
10. pants. Grozījumi budžeta ieņēmumos un izdevumos
(1) Par likumprojektiem, kuri paredz budžetā papildu izdevumus vai izmaiņas ieņēmumos un kurus nav iesniedzis
Ministru kabinets, finanšu ministrs sniedz atsauksmi ne vēlāk kā divu nedēļu laikā no attiecīgā likumprojekta
saņemšanas.
(2) Ja pēc valsts budžeta likuma stāšanās spēkā Saeima pieņem likumus vai Ministru kabinets — lēmumus, kuri
kārtējā saimnieciskajā gadā izraisa pašvaldību budžetu izdevumu palielināšanos vai to ieņēmumu samazināšanos,
tad šādos likumos vai lēmumos ir jānorāda, no kādiem valsts budžeta līdzekļiem tiks segts pašvaldību budžetu
izdevumu pieaugums vai ieņēmumu samazinājums.
(3) Ja pēc valsts budžeta apstiprināšanas Saeima pieņem likumus vai Ministru kabinets — lēmumus, kuri atļauj
samazināt pašvaldību budžetu izdevumus vai palielināt to ieņēmumus, tad šādus līdzekļu pārpalikumus valsts
budžeta apropriācijas kārtībā var novirzīt valsts vai pašvaldību vajadzībām.
(4) Ja pašvaldības, pārkāpjot savu kompetenci, pieņem lēmumus, kuru darbības rezultātā samazinās valsts
budžeta ieņēmumi vai palielinās izdevumi, tad summas, kas nepieciešamas zaudējumu segšanai, ieskaitāmas no
pašvaldību budžetiem valsts budžetā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.10.1997.
, 
19.12.2002.
 un 
16.06.2011
. likumu, kas stājas spēkā
07.07.2011.
)
11. pants. Klasifikācija
Lai nodrošinātu budžeta līdzekļu izlietošanas kontroli un dotu iespēju veikt nepieciešamo analīzi atbilstoši
administratīvajām, funkcionālajām un ekonomiskajām kategorijām, Ministru kabinets nosaka:
1) budžetu (valsts budžeta un pašvaldību budžetu) ieņēmumu, izdevumu un finansēšanas klasifikāciju;
2) 
(zaudējis spēku 
01.01.2006.
; skat. Pārejas noteikumus)
;
3) budžetu parāda instrumentu un institucionālo sektoru klasifikāciju.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
12
/
47
12. pants. Līdzekļi neparedzētiem gadījumiem
(1) Līdzekļus neparedzētiem gadījumiem un valstiski īpaši nozīmīgiem pasākumiem nosaka gadskārtējā valsts
budžeta likumā atsevišķā budžeta programmā “Līdzekļi neparedzētiem gadījumiem”, kas plānota atsevišķi no
ministriju vai citu centrālo valsts iestāžu budžetiem.
(2) Kārtību, kādā ministrijas, citas centrālās valsts iestādes un pašvaldības sagatavo atsevišķā budžeta
programmā “Līdzekļi neparedzētiem gadījumiem” paredzēto līdzekļu pieprasījumu, šā pieprasījuma izskatīšanas
kārtību, līdzekļu piešķiršanas kritērijus, šo līdzekļu izlietojuma, uzskaites, kontroles un pārskatu sniegšanas kārtību,
kā arī īpašus nosacījumus pašvaldībām reglamentē Ministru kabinets.
(3) Finanšu ministram ir tiesības gadskārtējā valsts budžeta likumā noteikto apropriāciju līdzekļiem neparedzētiem
gadījumiem pārdalīt ministrijām un citām centrālajām valsts iestādēm atbilstoši lēmumam par līdzekļu piešķiršanu.
(3
1
) Finanšu ministram ir tiesības palielināt gadskārtējā valsts budžeta likumā noteikto apropriāciju līdzekļiem
neparedzētiem gadījumiem ārkārtas situāciju novēršanai. Apropriācijas palielinājums nedrīkst pārsniegt
0,05 procentus no gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās iekšzemes kopprodukta prognozes apjoma.
Apropriāciju minētajam mērķim atļauts palielināt, ja Ministru kabinets ir pieņēmis lēmumu un Saeimas Budžeta un
finanšu (nodokļu) komisija piecu darba dienu laikā no attiecīgās informācijas saņemšanas dienas ir to izskatījusi un
nav iebildusi pret apropriācijas palielinājumu.
(4) Finanšu ministrs ik ceturksni sniedz pārskatu Saeimai par veikto gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās
apropriācijas līdzekļiem neparedzētiem gadījumiem pārdali.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā
13.04.2019.
)
13. pants. Valsts noslēpumi (slepenie izdevumi)
(1) Noteiktiem nacionālās drošības pasākumiem paredzētos slepenos izdevumus gadskārtējā valsts budžeta
likumā apstiprina bez izklāsta.
(2) Slepeno izdevumu izklāstu valsts budžetā finanšu ministrs iesniedz speciālai Saeimas komisijai, kas par to
sniedz atsevišķu ziņojumu Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijai pirms valsts budžeta apstiprināšanas, ja vien
Saeima nav lēmusi citādi.
(3) 
(Izslēgta ar 
20.10.2005
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.04.1998.
, 
19.12.2002.
, 
20.10.2005.
 un 
16.06.2011
. likumu, kas stājas spēkā
07.07.2011.
)
14. pants. Informācijas par budžetu pieejamība
(1) Informācija par valsts budžetu tiek regulāri publicēta pilnīgā visaptverošā un sabiedrībai viegli saprotamā
formā. Visi galvenie ziņojumi par valsts budžetu ir sabiedrībai pieejami.
(2) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes mēneša laikā pēc gadskārtējā valsts budžeta likuma
izsludināšanas publicē valsts pamatbudžetā tām apstiprinātos resursus izdevumu segšanai un izdevumus, kā arī to
paskaidrojumus savā tīmekļvietnē. Pašvaldības budžetam jābūt sabiedrībai pieejamam katrā attiecīgajā pašvaldībā.
(3) Lai informētu sabiedrību par iestādes darbības mērķiem un rezultātiem, kā arī par piešķirto valsts budžeta
līdzekļu izlietošanu iepriekšējā gadā, ministrijas un citas centrālās valsts iestādes, visas to padotībā esošās budžeta
finansētās institūcijas, budžeta nefinansētas iestādes un pašvaldības līdz pārskata gadam sekojošā gada 1.jūlijam
sagatavo gada publiskos pārskatus un mēneša laikā pēc sagatavošanas publicē tos savā tīmekļvietnē. Pašvaldības
gada publiskos pārskatus iesniedz Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai publicēšanai tās
tīmekļvietnē. Pašvaldības gada publiskajam pārskatam jābūt sabiedrībai pieejamam katrā attiecīgajā pašvaldībā.
Ministru kabinets nosaka gada publiskā pārskata saturu un sagatavošanas kārtību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2000.
, 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
01.12.2009.
, 
20.12.2010.
 un 
23.11.2020
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
15. pants. Valsts budžeta izdevumu veikšana, aizdevumu izsniegšana un valsts parāda maksimālais
pieaugums, ja nav stājies spēkā gadskārtējais valsts budžeta likums
13
/
47
(1) Ja, sākoties saimnieciskajam gadam, nav stājies spēkā gadskārtējais valsts budžeta likums, finanšu ministrs
apstiprina valsts darbībai nepieciešamos valsts budžeta izdevumus, aizdevumu un aizņēmumu limitus ar noteikumu,
ka:
1) izdevumi nepārsniedz vidēja termiņa budžeta ietvara likumā attiecīgajam gadam noteikto maksimāli
pieļaujamo valsts budžeta kopējo izdevumu apjomu katrai ministrijai un citai centrālajai valsts iestādei, izdarot
šādas korekcijas:
a) netiek apmaksāti pakalpojumi (maksājumu uzdevumi), kas nav sniegti iepriekšējā saimnieciskajā gadā,
un netiek veiktas investīcijas, kas nav realizētas iepriekšējā saimnieciskajā gadā,
b) šā likuma 
16.
2 
panta
 sestās daļas 1., 2., 3., 4., 5., 6., 6.
1
 un 7. punktā minētajās pozīcijās,
c) tiek turpināta iepriekšējā saimnieciskajā gadā uzsākto pasākumu finansēšana,
d) tiek nodrošināta spēkā esošo normatīvo aktu izpilde pensiju, pabalstu un atlīdzības jomā;
2) tiek nodrošināta iepriekšējā saimnieciskā gada valsts budžeta likumā noteikto budžeta politiku un
nosacījumu izpilde nemainīgā līmenī, izņemot terminētus pasākumus;
3) lai pašvaldībām būtu nodrošināts stabils to funkciju veikšanai nepieciešamais finansējums, tiek apstiprināta:
a) mērķdotāciju un dotāciju finansējuma sadale,
b) aizņēmumu limits, ievērojot nosacījumu, ka tas tiek paredzēts vienīgi no Eiropas Savienības un pārējās
ārvalstu finanšu palīdzības līdzekļiem finansētiem projektiem, kā arī iepriekšējos gados uzsāktiem
projektiem, kuriem aizņēmums piešķirts izmantošanai vidēja termiņa budžeta ietvara periodā, un
nosacījumu, ka šo aizņēmumu kopējais apjoms nepārsniedz vidēja termiņa budžeta ietvara likumā noteikto
līmeni,
c) galvojumu limits, ievērojot nosacījumu, ka tas tiek paredzēts vienīgi no Eiropas Savienības un pārējās
ārvalstu finanšu palīdzības līdzekļiem finansētiem projektiem;
4) tiek nodrošināta ārvalstu finanšu palīdzības, Eiropas Savienības politiku instrumentu un valsts budžeta
līdzfinansējuma līdzekļu asignēšana ārvalstu finanšu palīdzības un Eiropas Savienības politiku instrumentu
ietvaros finansētiem jauniem pasākumiem (projektiem);
5) tiek nodrošināti izdevumi valsts parāda saistību izpildei saskaņā ar spēkā esošo līgumu noteikumiem;
6) tiek nodrošināta Eiropas Savienības pašu resursu pārskaitīšana Eiropas Savienības budžetā.
(2) Finanšu ministra apstiprinātos valsts darbībai nepieciešamos valsts budžeta izdevumus, aizdevumu un
aizņēmumu limitus Finanšu ministrija piecu darba dienu laikā publicē savā tīmekļvietnē un nosūta Saeimas Budžeta
un finanšu (nodokļu) komisijai.
(3) Finansējumam, kas piešķirts saskaņā ar šo pantu, ir piemērojami likumā noteiktie budžeta izpildes nosacījumi.
Pilnvarojumi, kas piešķirti saskaņā ar šā panta pirmo daļu, izbeidzas, stājoties spēkā gadskārtējam valsts budžeta
likumam, un visi izdevumi no saimnieciskā gada sākuma tiek reģistrēti saskaņā ar jauno gadskārtējo valsts budžeta
likumu.
(
06.12.2018
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
15.
1
 pants. Eiropas Savienības pašu resursu sistēmas funkcionēšana, atspoguļošana valsts budžeta
likumā un pašu resursu pārskaitīšana Eiropas Savienības budžetā
(1) Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu un apjomu nosaka Eiropas Savienības iestādes atbilstoši Eiropas
Savienības tiesību normām. Līguma par Eiropas Savienības darbību 
311.pantā
 noteikto Eiropas Savienības Padomes
lēmumu par Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu apstiprina Ministru kabinets, ja šis lēmums atbilst Latvijas
Republikas nacionālajai pozīcijai. Ja līdz gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta iesniegšanai Saeimā Eiropas
Savienības iestādes vēl nav noteikušas Eiropas Savienības pašu resursu apjomu, valsts budžeta likumā tiek iekļauta
Finanšu ministrijas prognoze.
14
/
47
(2) Saeima, pieņemot gadskārtējo valsts budžeta likumu, Eiropas Savienības iestāžu noteikto Eiropas Savienības
pašu resursu apjomu iekļauj gadskārtējā valsts budžeta likumā negrozītā veidā.
(3) Eiropas Savienības pašu resursu pārskaitīšanu Eiropas Savienības budžetā veic Finanšu ministrija atbilstoši
Eiropas Komisijas noteiktajai kārtībai.
(4) Eiropas Savienības pašu resursu iemaksu kārtību nosaka Eiropas Savienības iestādes atbilstoši Eiropas
Savienības tiesību normām.
(5) Ministru kabinets nosaka Eiropas Savienības pašu resursu sistēmas funkcionēšanas kārtību.
(
31.10.2002
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2002.
, 
14.11.2008.
, 
15.11.2012.
 un 
21.04.2016
.
likumu, kas stājas spēkā 
11.05.2016.
)
III. VIDĒJA TERMIŅA BUDŽETA IETVARA LIKUMA PROJEKTA (IETVARA
LIKUMPROJEKTU PAKETES) UN GADSKĀRTĒJĀ VALSTS BUDŽETA LIKUMA
PROJEKTA 
(BUDŽETA LIKUMPROJEKTU PAKETES) SAGATAVOŠANA, IESNIEGŠANA UN
PIEŅEMŠANA
(Nodaļas nosaukums 
15.12.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.11.2012
. likumu, kas stājas
spēkā 
01.01.2013.
 Grozījums nodaļas nosaukumā stājas spēkā 
04.11.2014.
 Sk. pārejas noteikumu 65.punktu)
16.pants. Atbildība par vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projekta (ietvara likumprojektu paketes) un
gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta likumprojektu paketes) sagatavošanu
(1) Finanšu ministrs ir atbildīgs par vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projekta (ietvara likumprojektu paketes),
gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta likumprojektu paketes) un tam pievienojamo paskaidrojumu
izstrādāšanu.
(1
1
) Finanšu ministrijai, pārskatot valsts budžeta izdevumus, kā arī sagatavojot vidēja termiņa budžeta ietvara
likuma projektu (ietvara likumprojektu paketi) un gadskārtējā valsts budžeta likuma projektu (budžeta likumprojektu
paketi), ir tiesības pieprasīt un bez maksas saņemt no valsts un pašvaldību iestādēm dienesta uzdevumu izpildei
nepieciešamo informāciju. Lai nodrošinātu makroekonomiskās attīstības un vispārējās valdības budžetu prognožu
izstrādi, ietekmes novērtējumu uz tautsaimniecību, ieņēmumu politikas īstenošanu, kā arī valsts budžeta un
pašvaldību budžetu ieņēmumu un izdevumu efektīvas un ekonomiskas izlietošanas kontroli, Finanšu ministrija,
sagatavojot vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projektu (ietvara likumprojektu paketi) un gadskārtējā valsts
budžeta likuma projektu (budžeta likumprojektu paketi), apstrādā nodokļu maksātāju datus, tai skaitā veic nodokļu
maksātāju datu profilēšanu, izmantojot nodokļu administrācijas sniegto informāciju.
(2) Finanšu ministrs līdz kārtējā gada 15. decembrim iesniedz Ministru kabinetam budžeta sagatavošanas grafika
projektu nākamajam gadam.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2017.
 un 
23.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2021.
)  
16.
1
 pants. Vidēja termiņa prioritārie pasākumi
(1) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes iesniedz priekšlikumus par prioritārajiem pasākumiem un to
īstenošanai nepieciešamo finansējumu (turpmāk — priekšlikumi par prioritārajiem pasākumiem) tikai tad, ja
nākamajos saimnieciskajos gados atbilstoši aktuālajām makroekonomiskās attīstības prognozēm būs pieejami
līdzekļi prioritāro pasākumu finansēšanai. Ņemot vērā prognozes par pieejamiem līdzekļiem, Ministru kabinets var
noteikt prioritāro pasākumu iesniegšanas un izvērtēšanas nosacījumus papildus šā panta otrajā daļā minētajam.
(2) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes iesniedz priekšlikumus par prioritārajiem pasākumiem budžeta
sagatavošanas grafikā noteiktajā termiņā. Priekšlikumus par prioritārajiem pasākumiem sagatavo, pamatojoties uz
Nacionālajā attīstības plānā, Valsts aizsardzības koncepcijā un citos attīstības plānošanas dokumentos noteiktajām
prioritātēm un mērķiem, tostarp ņemot vērā nepieciešamību veikt budžeta iestāžu administratīvās spējas
stiprināšanas pasākumus.
(3) Saeimai, Valsts prezidenta kancelejai, Augstākajai tiesai, Satversmes tiesai, Tieslietu ministrijai [par rajonu 
15
/
47
(pilsētu) tiesām, apgabaltiesām un Datu valsts inspekciju], Valsts kontrolei, Nacionālajai elektronisko plašsaziņas
līdzekļu padomei, Sabiedrisko elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomei, Tiesībsarga birojam, Sabiedrisko
pakalpojumu regulēšanas komisijai un Ģenerālprokuratūrai ir tiesības iesniegt priekšlikumus par prioritārajiem
pasākumiem neatkarīgi no šā panta pirmajā daļā minētajiem nosacījumiem.
(4) Finanšu ministrs ir atbildīgs par prioritāro pasākumu izvērtēšanas procesa organizēšanu, prioritāro pasākumu
izvērtēšanu un par priekšlikumu par atbalstāmajiem prioritārajiem pasākumiem un resursiem to finansēšanai
iesniegšanu Ministru kabinetam.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
03.04.2019.
 un 
10.12.2020
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2021.
)
16.
2
 pants. Vidēja termiņa budžeta ietvara likums
(1) Finanšu ministrs nodrošina, ka katru gadu tiek izstrādāts vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projekts
nākamajiem trim saimnieciskajiem gadiem, un iesniedz to Ministru kabinetam saskaņā ar budžeta sagatavošanas
grafiku.
(2) Vidēja termiņa budžeta ietvara likumā katram likuma perioda gadam norāda 
Fiskālās disciplīnas likumā
noteiktos rādītājus, kā arī:
1) vidēja termiņa budžeta mērķus un prioritāros attīstības virzienus nacionālajā attīstības plānā un valsts
aizsardzības koncepcijā noteikto mērķu sasniegšanai un prioritāšu ieviešanai;
2) 
(izslēgts ar 
04.04.2013
. likumu)
;
3) 
(izslēgts ar 
04.04.2013
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
04.04.2013
. likumu)
;
5) valsts budžeta finansiālās bilances apjomu (maksimālo deficīta līmeni vai minimālo pārpalikuma līmeni),
izteiktu procentos no attiecīgā gada iekšzemes kopprodukta;
6) maksimāli pieļaujamo valsts budžeta izdevumu kopapjomu;
7) maksimāli pieļaujamo valsts budžeta kopējo izdevumu apjomu katrai ministrijai un citai centrālajai valsts
iestādei, kā arī resursus šo izdevumu segšanai.
(3) 
(Izslēgta ar 
04.04.2013
. likumu)
(4) Ministru kabinets reglamentē kārtību, kādā nosakāms maksimāli pieļaujamais valsts budžeta izdevumu
kopapjoms un maksimāli pieļaujamais valsts budžeta izdevumu kopējais apjoms katrai ministrijai un citām
centrālajām valsts iestādēm vidējam termiņam.
(5) Šā panta otrās daļas 7.punktā minētās vērtības vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projekta izstrādes
procesā attiecībā uz pirmo un otro tā darbības gadu tiek precizētas atbilstoši šā panta sestās daļas nosacījumiem un
ņemot vērā prognozētās izmaiņas makroekonomiskajā situācijā.
(6) Šā panta piektajā daļā minētās vērtības tiek koriģētas par šādām pozīcijām:
1) izmaiņas ieņēmumos un izdevumos saistībā ar Eiropas Savienības politiku instrumentu un pārējās ārvalstu
finanšu palīdzības līdzekļu finansētiem projektiem, pasākumiem;
2) izmaiņas ieņēmumos no maksas pakalpojumiem un citiem pašu ieņēmumiem un tiem atbilstošajos
izdevumos;
3) izmaiņas valsts budžeta procentu izdevumos;
4) izmaiņas kārtējos maksājumos Eiropas Savienības budžetā un starptautiskai sadarbībai;
5) izmaiņas pamatbudžeta izdevumos sakarā ar aktuālākām valsts sociālo pabalstu un pensiju saņēmēju
skaita prognozēm, kā arī ar prognozētajām izdienas pensiju vidējo apmēru izmaiņām; 
16
/
47
6) izmaiņas speciālā budžeta izdevumos saistībā ar aktuālām sociālās apdrošināšanas pakalpojumu saņēmēju
skaita un vidēja apmēra prognozēm, kā arī saistībā ar aktuālām vidēja termiņa makroekonomiskās attīstības
un valsts sociālās apdrošināšanas iemaksu prognozēm;
6
1
) izmaiņas uzturēšanas izdevumos, kas rodas no veiktajiem kapitālajiem ieguldījumiem (tai skaitā no Eiropas
Savienības politiku instrumentu un pārējo ārvalstu finanšu palīdzības līdzekļu ietvaros veiktajām investīcijām)
un kas turpmāk finansējami no valsts budžeta līdzekļiem atbilstoši noslēgtajiem līgumiem, citiem pamatojuma
dokumentiem vai aprēķiniem;
7) izmaiņas budžeta resora valsts budžeta ilgtermiņa saistību apjomā, ja par to ir pieņemts Ministru kabineta
lēmums;
8) viena budžeta resora izdevumu maksimāli pieļaujamā apjoma pieaugums, ja tas segts ar cita budžeta resora
maksimāli pieļaujamā izdevumu apjoma samazinājumu.
(7) Izstrādājot vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projektu vai izdarot grozījumus vidēja termiņa budžeta ietvara
likumā, rīkojamas Ministru kabineta pilnvarota pārstāvja un Latvijas Pašvaldību savienības sarunas par pašvaldību
intereses skarošiem ar likumprojektu saistītiem jautājumiem. Sarunu rezultātus noformē protokola veidā un pievieno
likumprojektam, to virzot uz Saeimu.
(8) Ministru kabinets, lemjot par vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projektu vai vidēja termiņa budžeta ietvara
likuma grozījumiem, uzklausa Valsts prezidenta kancelejas, Augstākās tiesas, Satversmes tiesas, Tieslietu
padomes, Valsts kontroles, Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes, Sabiedrisko elektronisko
plašsaziņas līdzekļu padomes, Tiesībsarga biroja, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisijas,
Ģenerālprokuratūras un Datu valsts inspekcijas viedokli par maksimāli pieļaujamo valsts budžeta izdevumu kopējo
apjomu attiecīgajai iestādei un nodrošina minēto iestāžu viedokļa un Ministru kabineta lēmuma pamatojuma
iekļaušanu Ministru kabineta sēdes protokolā, ko pievieno likumprojektam, to virzot uz Saeimu.
(9) Līdz ar kārtējā vidēja termiņa budžeta ietvara likuma spēkā stāšanos iepriekšējā vidēja termiņa budžeta ietvara
likuma normas, kuras attiecas uz otro un trešo tā darbības gadu, netiek piemērotas.
(10) Ministru kabinets vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projektu trim turpmākajiem gadiem (ietvara
likumprojektu paketi) iesniedz Saeimai līdz kārtējā gada 15.maijam.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.11.2012.
, 
04.04.2013.
, 
06.11.2013.
, 
23.11.2017.
,
03.04.2019.
 un 
10.12.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
16.
3
 pants. Valsts budžeta izdevumu pārskatīšana
(1) Lai efektīvāk un ekonomiskāk īstenotu valsts politiku, kā arī regulāri optimizētu budžeta izdevumus un
izvērtētu to atbilstību attīstības plānošanas dokumentos noteiktajām prioritātēm un mērķiem, Ministru kabinets
nodrošina pastāvīgu un sistemātisku valsts budžeta izdevumu pārskatīšanu.
(2) Ministru kabinets pieņem lēmumu par valsts budžeta izdevumu pārskatīšanas tvērumu vienlaikus ar budžeta
sagatavošanas grafika apstiprināšanu. Finanšu ministrs budžeta sagatavošanas grafikā noteiktajā termiņā iesniedz
Ministru kabinetam valsts budžeta izdevumu pārskatīšanas rezultātus un priekšlikumus par šo rezultātu izmantošanu
vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projekta un gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta izstrādes procesā.
 
(
30.11.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
17. pants. Budžeta pieprasījumu izstrādāšanas pamatprincipi
(1) Pamatprincipus, saskaņā ar kuriem ministrijas un citas centrālās valsts iestādes izstrādā un iesniedz Finanšu
ministrijai budžeta pieprasījumu, nosaka Ministru kabinets.
(2) Budžeta pieprasījumu izstrādāšanas pamatprincipi ietver:
1) vidēja termiņa budžeta ietvara likumā norādītā ministrijas un citas centrālās valsts iestādes maksimāli
pieļaujamo kopējo izdevumu apjoma robežās plānojamo budžeta izdevumu sadalījumu pa programmām
(apakšprogrammām) un izdevumiem atbilstoši ekonomiskajām un valdības funkciju kategorijām;
17
/
47
2) citus finanšu ierobežojumus, ko ievēro budžeta aprēķinos;
3) budžeta pieprasījumu izstrādāšanas kārtību un termiņu;
4) budžeta aprēķinos izmantojamos rādītājus;
5) budžeta pieprasījumu veidlapas;
6) citu budžeta pieprasījumu izstrādāšanai nepieciešamo informāciju.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
 Sk.
pārejas noteikumu 63.punktu)
18. pants. Budžeta pieprasījumu izstrādāšana
(1) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes saskaņā ar budžeta sagatavošanas grafiku izstrādā un iesniedz
Finanšu ministrijai valsts budžeta pieprasījumus, kas sagatavoti atbilstoši budžeta pieprasījumu izstrādāšanas
pamatprincipiem.
(1
1
) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes izstrādā valsts budžeta pieprasījumus vidēja termiņa budžeta
ietvara likumā attiecīgajam gadam noteiktā maksimāli pieļaujamā valsts budžeta izdevumu apjoma ietvaros.
Maksimāli pieļaujamo valsts budžeta kopējo izdevumu apjomu katrai ministrijai un citai centrālajai valsts iestādei var
pārsniegt tikai šādos gadījumos:
1) ja papildu izdevumi tiks segti ar papildu ieņēmumiem vai iepriekšējā saimnieciskā gada atlikumiem no
maksas pakalpojumiem un citiem pašu ieņēmumiem;
2) ja papildu izdevumi ārvalstu finanšu palīdzības līdzfinansēto projektu un pasākumu īstenošanai tiks segti ar
papildu ārvalstu finanšu palīdzības ieņēmumiem vai iepriekšējā saimnieciskā gada atlikumiem;
3) ja ir notikušas iepriekš neparedzētas izmaiņas valsts budžeta procentu izdevumos;
4) ja ir notikušas izmaiņas, kas saistītas ar iemaksām Eiropas Savienības budžetā;
5) ja izmaiņas pamatbudžeta izdevumos ir saistītas ar izmaiņām valsts sociālo pabalstu un pensiju saņēmēju
skaita prognozēs, kā arī ar prognozētajām izdienas pensiju vidējo apmēru izmaiņām;
6) ja izmaiņas speciālā budžeta izdevumos ir saistītas ar izmaiņām sociālās apdrošināšanas pakalpojumu
saņēmēju skaita un vidējā apmēra prognozēs, kā arī ar aktuālām vidēja termiņa makroekonomiskās attīstības
un valsts sociālās apdrošināšanas iemaksu prognozēm;
7) ja viena budžeta resora maksimāli pieļaujamā izdevumu apjoma pieaugums tiks segts ar cita budžeta resora
maksimāli pieļaujamā izdevumu apjoma samazinājumu;
8) atbilstoši Ministru kabineta pieņemtajiem lēmumiem.
(2) Pilnvaras, kas attiecas uz valsts budžeta ilgtermiņa saistību maksimāli pieļaujamo apjomu, atspoguļo
gadskārtējā valsts budžeta likumā atsevišķi no budžeta gada apropriācijām.
(3) Budžeta finansētas institūcijas, kas tieši saņem valsts budžeta dotāciju, izstrādā valsts budžeta pieprasījumu
saskaņā ar budžeta pieprasījuma izstrādāšanas pamatprincipiem.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2000.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
30.10.2003.
,
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
, 
14.11.2008.
, 
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
, 
04.04.2013.
 un 
23.11.2017
. likumu, kas stājas
spēkā 
01.01.2018.
)
19. pants. Budžeta pieprasījumu iekļaušana gadskārtējā valsts budžeta likuma projektā
(1) 
(Izslēgta ar 
19.12.2006
. likumu)
(2) Finanšu ministrs nodrošina gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta izstrādāšanu, pamatojoties uz vidēja
18
/
47
termiņa budžeta ietvara likumu un budžeta pieprasījumiem, kas iesniegti atbilstoši šā likuma 
17. 
un 
18.panta
noteikumiem.
(3) Finanšu ministrs jebkurā valsts budžeta likuma projekta izskatīšanas stadijā līdz tā iesniegšanai Ministru
kabinetam var pieprasīt nepieciešamo papildu informāciju, izteikt savu viedokli, pievienot nepieciešamos atzinumus,
kā arī atsevišķu revīziju rezultātus, lai izvērtētu atbilstību paredzētajiem mērķiem un sasniedzamajiem rezultātiem.
Pamatojoties uz šāda izvērtējuma rezultātiem un sniegto informāciju, finanšu ministrs pieņem lēmumu par budžeta
pieprasījumu iekļaušanu gadskārtējā valsts budžeta likuma projektā.
(4) Saeimas budžeta pieprasījums budžeta pieprasījumu izskatīšanas procesā līdz budžeta likuma projekta
iesniegšanai Saeimā bez pieprasījuma iesniedzēja piekrišanas nav grozāms.
(5) Valsts prezidenta kancelejas, Augstākās tiesas, Satversmes tiesas, Valsts kontroles, Nacionālās elektronisko
plašsaziņas līdzekļu padomes, Sabiedrisko elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes, Tiesībsarga biroja un
Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisijas budžeta pieprasījumi līdz gadskārtējā budžeta likuma projekta
iesniegšanai Ministru kabinetam bez pieprasījuma iesniedzēja piekrišanas nav grozāmi, ievērojot nosacījumu, ka
budžeta pieprasījums nepārsniedz vidēja termiņa budžeta ietvara likumā apstiprināto maksimāli pieļaujamo valsts
budžeta izdevumu kopējo apjomu attiecīgajai iestādei, un ņemot vērā šā likuma 
18.panta
 1.
1
 daļā noteikto. Ja
Ministru kabinets groza budžeta pieprasījumu bez iesniedzēja piekrišanas, lēmuma pamatojumā norādāms, kā
finansējuma samazinājums ietekmēs normatīvajos aktos noteiktās attiecīgo iestāžu darbības nodrošināšanu.
(6) Rajonu (pilsētu) tiesu, apgabaltiesu, prokuratūras iestāžu un Datu valsts inspekcijas budžeta pieprasījumi līdz
gadskārtējā budžeta likuma projekta iesniegšanai Ministru kabinetam bez pieprasījuma iesniedzēja piekrišanas nav
grozāmi, ievērojot nosacījumu, ka budžeta pieprasījums nepārsniedz vidēja termiņa budžeta ietvara likumā
apstiprināto maksimāli pieļaujamo valsts budžeta izdevumu kopējo apjomu attiecīgajai iestādei, un ņemot vērā šā
likuma 
18.panta
 1.
1
 daļā noteikto. Ja Ministru kabinets groza budžeta pieprasījumu bez iesniedzēja piekrišanas,
lēmuma pamatojumā norādāms, kā finansējuma samazinājums ietekmēs normatīvajos aktos noteiktās attiecīgo
iestāžu darbības nodrošināšanu. Rajonu (pilsētu) tiesu, apgabaltiesu un Datu valsts inspekcijas iesniegtos budžeta
pieprasījumus apkopo un Finanšu ministrijai nodod Tieslietu ministrija, bet prokuratūras iestāžu iesniegtos budžeta
pieprasījumus apkopo un tālāk nodod Ģenerālprokuratūra.
(7) Ministru kabinetam ir tiesības iekļaut valsts budžetā bez budžeta pieprasījuma līdzekļus neparedzētiem
gadījumiem, apropriācijas rezervei un nesadalītajam finansējumam Eiropas Savienības politiku instrumentu un pārējās
ārvalstu finanšu palīdzības projektu un pasākumu īstenošanai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
23.11.2000.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
,
19.12.2006.
, 
20.12.2010.
, 
14.07.2011.
, 
15.12.2011.
, 
04.04.2013.
, 
23.11.2017.
, 
03.04.2019.
 un 
10.12.2020
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2021.
)
19.
1
 pants. Valsts vārdā sniegto galvojumu iekļaušana gadskārtējā valsts budžeta likumprojektā
Kārtību, kādā ministrijas un citas centrālās valsts iestādes iekļauj gadskārtējā valsts budžeta likumprojektā
pieprasījumus valsts vārdā sniedzamajiem galvojumiem, nosaka Ministru kabinets.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
19.
2
 pants. Valsts aizdevumu iekļaušana gadskārtējā valsts budžeta likuma projektā
Kārtību, kādā ministrijas un citas centrālās valsts iestādes iekļauj gadskārtējā valsts budžeta likuma projektā
valsts aizdevumu pieprasījumus, nosaka Ministru kabinets.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
19.
3
 pants. Eiropas Atveseļošanas un noturības mehānisms
(1) Ministru kabinets izveido efektīvu, pārskatāmu un pareizas finanšu pārvaldības principiem atbilstošu
uzraudzības kārtību Eiropas Savienības budžeta programmas Eiropas Atveseļošanas un noturības mehānisma
īstenošanai, lai veicinātu Eiropas Savienības ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, stiprinot dalībvalstu
noturības un pielāgošanās spējas nolūkā mazināt Covid-19 krīzes radīto sociālo un ekonomisko ietekmi, un atbalstītu
pāreju uz zaļo un digitālo ekonomiku, veicinātu Eiropas Savienības ekonomikas izaugsmes potenciālu un darba vietu
radīšanu, kā arī Eiropas Savienības 2030. gadam izvirzīto klimata mērķu sasniegšanu un 2050. gadam izvirzīto
klimata neitralitātes mērķu sasniegšanu un saņemtu Eiropas Atveseļošanas un noturības mehānisma finansējumu
gan grantu, gan aizdevumu veidā Latvijā.
19
/
47
(2) Ministru kabinets nosaka Eiropas Atveseļošanas un noturības mehānisma ieviešanas un nacionālā
ekonomikas atveseļošanas un noturības plāna īstenošanas un uzraudzības kārtību un nepieciešamās informācijas
sistēmas izveides un izmantošanas kārtību, kā arī šā mehānisma ieviešanā iesaistīto institūciju tiesības pieprasīt un
saņemt tiešu pieeju datiem valsts informācijas sistēmās tādā apjomā, kāds nepieciešams un kādā to paredz Ministru
kabinets attiecīgo pienākumu izpildei.
(
23.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
 Pants stājas spēkā vienlaikus ar Eiropas Komisijas
tiesību aktu, ar kuru izveido Eiropas Atveseļošanas un noturības mehānismu. Sk. pārejas noteikumu 90. punktu)
20. pants. Gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta likumprojektu paketes) izskatīšana Ministru
kabinetā
(1) 
(Izslēgta ar 
15.11.2012
. likumu)
(2) 
(Izslēgta ar 
15.11.2012
. likumu)
(3) Finanšu ministrs iesniedz Ministru kabinetam gadskārtējā valsts budžeta likuma projektu (budžeta
likumprojektu paketi) un tā paskaidrojumus.
(4) Jautājumus, kas nav atrisināti valsts budžeta pieprasījumu izskatīšanas procesā, ministriju un citu centrālo
valsts iestāžu vadītāji var nodot izlemšanai Ministru kabinetam.
(4
1
) Ministru kabinets uzklausa Valsts prezidenta kancelejas, Augstākās tiesas, Satversmes tiesas, Tieslietu
padomes, Valsts kontroles, Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes, Sabiedrisko elektronisko
plašsaziņas līdzekļu padomes, Tiesībsarga biroja, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas
komisijas, Ģenerālprokuratūras un Datu valsts inspekcijas viedokli par attiecīgo iestāžu budžeta projektiem,
nodrošinot minēto iestāžu viedokļa un Ministru kabineta lēmuma pamatojuma iekļaušanu Ministru kabineta sēdes
protokolā.
(5) Ministru kabinets lemj par gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta likumprojektu paketes)
iesniegšanu Saeimā.
(6) 
(Izslēgta ar 
15.12.2011
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.10.1997.
, 
23.11.2000.
, 
19.12.2002.
, 
19.12.2006.
, 
14.11.2008.
, 
14.07.2011.
,
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
, 
03.04.2019.
 un 
10.12.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
21. pants. Gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta likumprojektu paketes) un grozījumu
gadskārtējā valsts budžeta likumā iesniegšana
(1) Ministru kabinets līdz attiecīgā gada 15.oktobrim iesniedz Saeimai gadskārtējā valsts budžeta likuma projektu
(budžeta likumprojektu paketi) nākamajam saimnieciskajam gadam, priekšlikumus par grozījumiem likumos, lai tie
atbilstu budžeta pieprasījumiem, un gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta likumprojektu paketes)
paskaidrojumus.
(2) Gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta likumprojektu paketes) paskaidrojumi ietver:
1) Ministru prezidenta ievadziņojumu;
2) finanšu ministra ziņojumu, kurā sniegti galvenie gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta
likumprojektu paketes) paskaidrojumi;
3) informāciju par valsts budžeta pamatā liktajām prognozēm (esošajiem scenārijiem) par valsts ekonomisko
stāvokli;
4) ieņēmumu politikas virzienus, ieņēmumu kopapjomu un struktūru, nodokļu atvieglojumu (atlaižu) ietekmi uz
nākamajiem gadiem un nodokļu parādu summas;
5) informāciju par izdevumu politikas virzieniem, izdevumu kopapjomu un struktūru;
6) informāciju par galvenajiem plānotajiem valsts budžeta investīciju virzieniem kārtējā saimnieciskajā gadā, to
20
/
47
mērķiem un sagaidāmajiem rezultātiem;
7) informāciju par konsolidētā kopbudžeta prognozi;
8) valsts parāda un galvojumu finansiālo saistību kopsavilkumu attiecībā uz kārtējo saimniecisko gadu un
vidējam termiņam, šajos aprēķinos norādot valdības rīcības pieļaujamās robežas, lai segtu izdevumus, kas var
rasties, pildot uz valsts budžetu attiecināmās parāda saistības, un valsts budžeta aizdevumu un atmaksu
apjomus saskaņā ar iepriekšējos saimnieciskajos gados noslēgtajiem līgumiem un Ministru kabineta
atbalstītajām programmām;
9) informāciju par pašvaldību finanšu izlīdzināšanas fonda apmēru un aprēķiniem;
10) informāciju par Valsts prezidenta kancelejas, Augstākās tiesas, Satversmes tiesas, Tieslietu padomes,
Valsts kontroles, Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes, Sabiedrisko elektronisko plašsaziņas
līdzekļu padomes, Tiesībsarga biroja, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisijas, Ģenerālprokuratūras un
Datu valsts inspekcijas rakstveidā iesniegtajiem viedokļiem par attiecīgo iestāžu budžeta projektiem, šā likuma
16.
2
 panta
 astotajā daļā un 
20. panta
 4.
1
 daļā minēto Ministru kabineta sēdes protokolu, kā arī saskaņā ar
likumā "
Par tiesu varu
" noteikto kārtību sniegto Tieslietu padomes viedokli, ja tāds ir iesniegts Ministru
kabinetam.
(3) Saeimas vēlēšanu gadā gadskārtējā valsts budžeta likuma (budžeta likumprojektu paketes) projekts
iesniedzams Saeimai ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc tam, kad jaunievēlētā Saeima izteikusi Ministru kabinetam
savu uzticību.
(4) Ministru kabinets iesniedz Saeimai pieņemšanai grozījumus gadskārtējā valsts budžeta likumā kārtējam
saimnieciskajam gadam, priekšlikumus par grozījumiem likumos, lai tie atbilstu grozījumiem gadskārtējā valsts
budžeta likumā un grozījumu valsts budžeta likumā paskaidrojumu.
(5) Grozījumu gadskārtējā valsts budžeta likumā paskaidrojums ietver:
1) informāciju par izmaiņām ieņēmumu politikas virzienos, ieņēmumu apmērā un struktūrā;
2) informāciju par izmaiņām izdevumu politikas virzienos, izdevumu apmērā un struktūrā;
3) ar jauniem pasākumiem saistīto izdevumu pamatojumu;
4) informāciju par izmaiņām valsts budžeta aizdevumos un aizdevumu atmaksās;
5) informāciju par izmaiņām ārvalstu finanšu palīdzības apjomos;
6) šā panta otrās daļas 10. punktā minēto informāciju, ja grozījumi valsts budžeta likumā paredz izmaiņas
Valsts prezidenta kancelejas, Augstākās tiesas, Satversmes tiesas, rajonu (pilsētu) tiesu, apgabaltiesu,
prokuratūras iestāžu un Datu valsts inspekcijas, Valsts kontroles, Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu
padomes, Sabiedrisko elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes un Tiesībsarga biroja, kā arī Sabiedrisko
pakalpojumu regulēšanas komisijas izdevumos.
(6) Apropriācijas, kas paredzētas valsts budžeta finansējumam Eiropas Savienības fondu projektu īstenošanai,
grozījumos gadskārtējā valsts budžeta likumā drīkst pārdalīt citiem mērķiem tikai ar Ministru kabineta lēmumu, kas
pieņemts pirms grozījumu projekta izskatīšanas. Minētais nosacījums attiecas uz grozījumu projekta izstrādāšanas
kārtību Ministru kabinetā.
(
01.04.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
23.11.2000.
, 
19.12.2002.
, 
19.12.2006.
,
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
, 
01.12.2009.
, 
14.07.2011.
, 
15.12.2011.
, 
04.04.2013.
, 
30.11.2015.
, 
03.04.2019.
, 
23.11.2020.
un 
10.12.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
22. pants. Gadskārtējā valsts budžeta likuma pieņemšana
(1) Ministru kabineta iesniegto gadskārtējo valsts budžeta likuma projektu (budžeta likumprojektu paketi) Saeima
pārbauda un apstiprina likumdošanas kārtībā.
(2) Gadskārtējais valsts budžeta likums ietver:
21
/
47
1) valsts budžeta finansiālo bilanci un valsts parāda maksimāli pieļaujamo apjomu saimnieciskā gada beigās,
kā arī valsts vārdā izsniegto galvojumu saistību izpildei paredzamo apjomu valsts parādā un no jauna
saimnieciskajā gadā izsniedzamo galvojumu apjomus;
2) to līdzekļu apjomus, kas nākamajā saimnieciskajā gadā apropriācijas kārtībā piešķirami katrai izdevumu
kategorijai saskaņā ar budžeta klasifikāciju, norādot katras kategorijas līdzekļu izmantošanas mērķi;
3) 
(izslēgts ar 
23.11.2000
. likumu);
4) valsts budžeta ilgtermiņa saistību maksimāli pieļaujamo apjomu atbilstoši budžeta izdevumu klasifikācijai;
5) noteikumus, kas pievienojami visām vai atsevišķām apropriācijām;
6) ārvalstu finanšu palīdzības līdzekļu kopapjomu ministrijām un citām centrālajām valsts iestādēm;
7) valsts fondēto pensiju shēmas iemaksu likmi un iemaksu summu.
(3) Uz gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta (budžeta likumprojektu paketes) izskatīšanu attiecas šā likuma
10.panta
 pirmajā daļā paredzētie noteikumi.
(4) Saeimas apstiprināto gadskārtējo valsts budžeta likumu (budžeta likumu paketi) izsludina 
Satversmē
 noteiktajā
kārtībā.
(5) 
(Izslēgta ar 
15.12.2011
. likumu)
(
01.10.1997
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
23.11.2000.
, 
19.12.2002.
,
19.12.2006.
, 
14.11.2008.
 un 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
IV. BUDŽETA IZPILDE
(Nodaļas nosaukums ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.10.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
23. pants. Valsts kase
Valsts kase ir Finanšu ministrijas padotībā esoša tiešās pārvaldes iestāde, kas no valsts budžeta asignē un veic
maksājumus noteiktiem mērķiem, veic valsts budžeta izpildes un uzskaites, valsts parāda vadības un normatīvajos
aktos noteiktās Eiropas Savienības politiku instrumentu maksājumu iestādes funkcijas, kā arī citas normatīvajos
aktos noteiktās funkcijas.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
24. pants. Izdevumi, kurus paredz likums
(1) Valsts budžeta izpildītāji var izdarīt valsts budžeta izdevumus vai uzņemties īstermiņa saistības tikai to
finansēšanas plānos noteikto asignējumu ietvaros, kurus izsniedz Valsts kase.
(1
1
) Latvijas Republikas diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības var veikt valsts budžeta izdevumus vai
uzņemties īstermiņa saistības no pārstāvniecības valstī kredītiestādē atvērtajā kontā saņemtajiem ieņēmumiem par
sniegtajiem maksas pakalpojumiem un citiem pašu ieņēmumiem atbilstoši valsts budžeta likumā noteiktajai
apropriācijai.
(2) Valsts kase piešķir asignējumus izdevumiem saskaņā ar gadskārtējā valsts budžeta likumā noteikto
apropriāciju un nodrošina to izpildi Ministru kabineta noteiktajā kārtībā. Budžeta izpildītāji sagatavo un apstiprina
valsts budžeta programmu, apakšprogrammu un pasākumu tāmes, nodrošinot valsts budžeta līdzekļu efektīvu un
racionālu izlietojumu atbilstoši paredzētajiem mērķiem un sasniedzamajiem rezultātiem.
(3) Budžeta iestādes var uzņemties valsts budžeta ilgtermiņa saistības, nepārsniedzot saimnieciskā gada valsts
budžeta likumā noteiktos valsts budžeta ilgtermiņa saistību maksimāli pieļaujamos apjomus. Budžeta iestādes var
uzņemties papildu valsts budžeta ilgtermiņa saistības vienīgi Eiropas Savienības politikas instrumentu un pārējās
ārvalstu finanšu palīdzības līdzfinansētos projektos un pasākumos, ja pieņemts attiecīgs Ministru kabineta lēmums.
22
/
47
(4) 
(Izslēgta ar 
14.11.2008
. likumu.)
(
25.11.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
20.12.2004.
,
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
, 
14.11.2008.
, 
15.11.2012.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
25. pants. Ieņēmumu un izdevumu kontrole
(1) Valsts kase, sadarbojoties ar Valsts ieņēmumu dienestu, seko tam, lai visi ieņēmumi, kas pienākas valsts
budžetam, tiktu saņemti laikā un attiecīgajā apjomā, un nodrošina to, lai valsts budžeta izdevumi tiktu izdarīti
saskaņā ar spēkā esošajiem likumiem. Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes nodrošina ieņēmumu par veikto
darbību ieskaitīšanu pamatbudžeta ieņēmumu kontos gadskārtējā valsts budžeta likumā plānotajā apjomā.
(1
1
) Kārtību, kādā veidā veicami maksājumi valsts budžetā, kā arī kārtību, kādā maksājumi atzīstami par
saņemtiem valsts budžetā, un prasības tiešsaistes maksājumu pakalpojumu izmantošanai norēķinos ar valsts
budžetu nosaka Ministru kabinets.
(2) 
(Izslēgta ar 
28.05.2009
. likumu)
(2
1
) 
(Izslēgta ar 
28.05.2009
. likumu)
(2
2
) Finanšu ministram ir tiesības dot rīkojumu Valsts kasei noteiktam periodam aizkavēt vai samazināt
asignējumus, ja šāda darbība nav pretrunā ar 
Satversmi
, likumiem un Ministru kabineta noteikumiem un pastāv
vismaz viens no šīs daļas 
1.punktā
 minētajiem nosacījumiem un 2.punktā minētais nosacījums:
1) ja triju mēnešu periodā valsts budžeta nodokļu un nenodokļu faktiskie ieņēmumi attiecībā pret attiecīgajā
periodā paredzētajiem ieņēmumiem samazinās vairāk nekā par 0,5 procentiem no gadskārtējā valsts budžeta
likumā noteiktās iekšzemes kopprodukta prognozes vai faktiskais uzkrātais valsts budžeta finansiālais deficīts
triju mēnešu periodā pārsniedz attiecīgajam periodam paredzēto valsts budžeta finansiālo deficītu vairāk nekā
par 0,5 procentiem no gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās iekšzemes kopprodukta prognozes, vai
Valsts kases budžeta kontos nav pietiekama līdzekļu apjoma, lai segtu nākamajam mēnesim plānotās
maksājumu saistības;
2) ja finanšu ministrs ir saņēmis rakstveida ziņojumu par šīs daļas 
1.punktā
 minētā nosacījuma iestāšanos.
(2
3
) Valsts kase saskaņā ar šā panta 2.
2
 daļā minēto rīkojumu, ievērojot tajā minētos nosacījumus, nosaka
asignējumu aizkavēšanu vai samazināšanu noteiktam periodam un nekavējoties informē par to ministrijas un citas
centrālās valsts iestādes.
(2
4
) Finanšu ministrs informē Ministru kabinetu un Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu) komisiju septiņu darba
dienu laikā par šā panta 2.
2
 daļā minēto rīkojumu. Ministru kabinets lemj par asignējumu aizkavēšanu vai
samazināšanu un, ja nepieciešams, izdara grozījumus Ministru kabineta noteikumos vai lemj par attiecīgu
likumprojektu iesniegšanu Saeimai.
(2
5
) Šā panta 2.
2
 un 2.
4
 daļā paredzēto asignējumu aizkavēšanu vai samazināšanu var noteikt kopumā uz laiku,
ne ilgāku par trim mēnešiem.
(2
6
) Ja nepieciešams asignējumu aizkavēšanu vai samazināšanu noteikt ilgāk par trim mēnešiem, Ministru
kabinets mēneša laikā iesniedz grozījumus gadskārtējā valsts budžeta likumā un likumprojektus, kuri nosaka vai
groza valsts budžetu.
(2
7
) Aizkavēt vai samazināt asignējumu šā likuma 
19.panta
 piektajā un sestajā daļā minētajām institūcijām
finanšu ministrs ir tiesīgs tikai pēc tam, kad saņemta attiecīgās institūcijas piekrišana.
(2
8
) Aizkavēt vai samazināt asignējumu Saeimai Ministru kabinets ir tiesīgs tikai pēc tam, kad saņemta Saeimas
Prezidija piekrišana.
(2
9
) Ministru kabinetam ir tiesības noteikt valsts un pašvaldību budžeta plānošanas un izpildes papildu
nosacījumus, lai nodrošinātu makroekonomisko procesu izraisīto paaugstināto fiskālo, ekonomisko un sociālo risku
ietekmes mazināšanas un novēršanas pasākumus un nodrošinātu starptautiskajās saistībās noteikto fiskālo kritēriju
izpildi. Šīs tiesības Ministru kabinets drīkst izmantot ar nosacījumu, ka Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu)
23
/
47
komisija triju darba dienu laikā no attiecīgās informācijas saņemšanas brīža nav iebildusi pret papildu nosacījumu
noteikšanu.
(3) 
(Izslēgta ar 
25.11.1999
. likumu)
(4) Speciālā budžeta asignējumus Valsts kase izdara tā, lai kopējie izdevumi šā budžeta mērķiem nebūtu lielāki
par līdzekļiem, kas šiem mērķiem saņemti speciālajā budžetā, un par naudas līdzekļu atlikumu saimnieciskā gada
sākumā un aizņēmumu no valsts pamatbudžeta.
(5) Finanšu ministrijai ir tiesības veikt pārbaudes no valsts budžeta un pašvaldību budžetiem finansētu institūciju
budžeta plānošanas, uzskaites un pārskatu sniegšanas jomā.
(6) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes nodrošina to, ka ieņēmumi par valsts nodevu un citi nenodokļu
ieņēmumi no valsts institūciju veiktās darbības tiek ieskaitīti pamatbudžeta ieņēmumu kontos gadskārtējā valsts
budžeta likumā plānotajā apjomā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
19.12.2006.
,
14.11.2008.
, 
21.05.2009.
, 
12.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
20.12.2010.
, 
16.06.2011.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas
spēkā 
13.04.2019.
)
26. pants. Apropriāciju grozījumi
(1) Valsts budžeta apropriācijas, arī to apjomus, mērķus un termiņus, var grozīt tikai tad, ja tas noteikts
gadskārtējā valsts budžeta likumā un šā likuma 
9. 
un 
9.
1
 pantā
 noteiktajos gadījumos.
(2) Izdevumus mērķiem, kas nav iekļauti pieņemtajā apropriācijā, var izdarīt vienīgi tad, ja tiek pieņemts likums
par apropriācijas grozīšanu. Priekšlikumi par apropriāciju grozīšanu šādiem mērķiem iesniedzami un izskatāmi
kārtībā, kāda noteikta budžeta pieprasījumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.04.1998.
, 
31.10.2002.
 un 
19.12.2006
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2007.
)
27. pants. Kontu atvēršana, slēgšana un maksājumu izpilde
(1) Valsts budžeta iestādes asignējumu saņemšanai un izdevumu veikšanai no valsts budžeta līdzekļiem atver
valsts pamatbudžeta un valsts speciālā budžeta kontus tikai Valsts kasē. Valsts budžeta iestādes deponēto līdzekļu
kontus atver tikai Valsts kasē. Budžeta nefinansētas iestādes atver norēķinu kontus tikai Valsts kasē. Valsts budžeta
līdzekļu saņemšanai un no tiem finansēto izdevumu izdarīšanai budžeta finansētas institūcijas, izņemot valsts
budžeta iestādes, atver norēķinu kontus tikai Valsts kasē, ja citos normatīvajos aktos nav noteikts citādi. Valsts
budžeta līdzekļu atmaksu par veiktajiem izdevumiem valsts budžeta finansētas institūcijas, izņemot valsts budžeta
iestādes, var saņemt kredītiestādes kontā. Valsts aizdevuma saņemšanai, izdevumu veikšanai un atmaksai
aizņēmējs kontu atver tikai Valsts kasē, ja normatīvajos aktos nav noteikts citādi.
(1
1
) Latvijas Republikas diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības valsts budžeta līdzekļu saņemšanai un no
tiem finansēto izdevumu veikšanai var atvērt kontu kredītiestādē pārstāvniecības valstī. Gada beigās kontā, kas
atvērts kredītiestādē pārstāvniecības valstī, esošo līdzekļu atlikumu, kas radies no ieņēmumiem par sniegtajiem
maksas pakalpojumiem un citiem pašu ieņēmumiem, var izmantot nākamajā saimnieciskajā gadā atbilstoši valsts
budžeta likumā noteiktajai apropriācijai.
(2) Valsts kase katru gadu 31.decembrī slēdz visus atbilstoši kārtējā saimnieciskā gada valsts budžeta likumam
atvērtos valsts pamatbudžeta un valsts speciālā budžeta kontus. Budžeta konti, kas atvērti ziedojumu un dāvinājumu
uzskaitei, deponēto līdzekļu konti un norēķinu konti tiek slēgti saskaņā ar budžeta finansētas institūcijas iesniegumu.
(2
1
) Gada beigās valsts pamatbudžeta kontos esošo līdzekļu atlikumu, kas radies no ieņēmumiem par sniegtajiem
maksas pakalpojumiem un citiem pašu ieņēmumiem, saņemtajiem transferta pārskaitījumiem no valsts budžeta
iestāžu ieņēmumiem par sniegtajiem maksas pakalpojumiem un citiem pašu ieņēmumiem, ārvalstu finanšu palīdzības
līdzekļiem vai saņemtajiem transferta pārskaitījumiem no valsts pamatbudžeta ārvalstu finanšu palīdzības līdzekļiem,
Valsts kase ieskaita nākamajam saimnieciskajam gadam atvērtajos kontos, pamatojoties uz budžeta iestādes
iesniegumu, un to var izmantot nākamajā saimnieciskajā gadā atbilstoši finansēšanas plānā piešķirtajiem
asignējumiem.
(2
2
) Gada beigās valsts speciālā budžeta kontos esošo līdzekļu atlikumu Valsts kase ieskaita nākamajam
saimnieciskajam gadam atvērtajos speciālā budžeta kontos, un to var izmantot nākamajā saimnieciskajā gadā
24
/
47
atbilstoši finansēšanas plānā piešķirtajiem asignējumiem.
(2
3
) Gada beigās budžeta kontos, kas atvērti ziedojumu un dāvinājumu uzskaitei, deponēto līdzekļu kontos un
norēķinu kontos esošais līdzekļu atlikums paliek budžeta finansētu institūciju rīcībā, un to var izlietot nākamajā gadā
izdevumu finansēšanai, ja likumā nav noteikts citādi.
(3) 
(Izslēgta ar 
14.11.2008
. likumu)
(4) Pašvaldības, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un kapitālsabiedrības, kurās
ieguldīta valsts vai pašvaldības kapitāla daļa, var atvērt norēķinu kontus Valsts kasē naudas līdzekļiem, kuri nav
saņemti no valsts budžeta. Valsts kase neatver norēķinu kontu kapitālsabiedrībai, kurā ieguldīta valsts vai
pašvaldības kapitāla daļa, ja nav noslēgta šā likuma 
34.panta
 ceturtajā daļā minētā vienošanās.
(5) Ministru kabinets nosaka maksājumu pakalpojumu veidus un kārtību, kādā Valsts kase nodrošina to sniegšanu
budžeta finansētām institūcijām, pašvaldībām, budžeta nefinansētām iestādēm, zvērinātiem tiesu izpildītājiem un
kapitālsabiedrībām, kurās ieguldīta valsts vai pašvaldības kapitāla daļa.
(6) Kārtību, kādā nodrošina informācijas apriti, izmantojot Valsts kases nodrošinātos e-pakalpojumus, nosaka
Ministru kabinets.
(7) Valsts budžeta iestādes atlīdzības izmaksu un iestāžu komandējumu izdevumu samaksu veic, izmantojot
bezskaidras naudas norēķinus.
(
23.11.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
30.10.2003.
, 
20.12.2004.
,
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
, 
01.12.2009.
, 
16.06.2011.
, 
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
, 
23.11.2016.
, 
23.11.2017.
 un
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
 Grozījums otrajā daļā par vārdu "Speciālā budžeta konti"
aizstāšanu ar vārdiem "Budžeta konti", kā arī grozījums 2.
3
 daļā par vārda "speciālā" izslēgšanu stājas spēkā
01.01.2020.
 Sk. pārejas noteikumu 83. un 88. punktu)
28.pants. Latvijas Stabilitātes programma
Ministru kabinets saskaņā ar Padomes 1997.gada 7.jūlija regulu (EK) Nr. 
1466/97
 par budžeta stāvokļa
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu līdz kārtējā gada 15.aprīlim iesniedz
Saeimai Latvijas Stabilitātes programmu.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
28.
1
 pants. Sadarbība ar Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu) komisiju
Finanšu ministrs informē Saeimas Budžeta un finanšu (nodokļu) komisiju gadskārtējā valsts budžeta likumprojekta
vai tā grozījumu izstrādes procesa laikā par valsts budžeta plānošanas gaitu, kā arī ne retāk kā reizi ceturksnī — par
valsts budžeta izpildes gaitu.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
28.
2
 pants. Ziņojums par veiktajiem krāpšanas apkarošanas un Eiropas Savienības finanšu interešu
aizsardzības pasākumiem
(1) Valsts pārvaldes iestādes, kas nodrošina vadošās iestādes funkciju veikšanu vai nacionālās atbildīgās
iestādes pienākumu izpildi, līdz kārtējā gada 1. februārim iesniedz Finanšu ministrijai kā Eiropas Savienības finanšu
interešu aizsardzības koordinācijas padomes sekretariātam kopsavilkumu par iepriekšējā kalendāra gadā
konstatētajiem neatbilstoši veiktajiem izdevumiem to administrēto Eiropas Savienības politiku instrumentu ietvaros.
(2) Ģenerālprokuratūra, Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs, Valsts policija un Valsts ieņēmumu dienests
līdz kārtējā gada 1. februārim iesniedz Finanšu ministrijai kā Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzības
koordinācijas padomes sekretariātam informāciju par iepriekšējā kalendāra gadā saņemtajiem iesniegumiem par
iespējamām krāpnieciskām vai citām nelikumīgām darbībām Eiropas Savienības politiku instrumentu ietvaros.
(3) Iekšlietu ministrijas Informācijas centrs līdz kārtējā gada 1. februārim sagatavo un iesniedz Finanšu ministrijai
kā Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzības koordinācijas padomes sekretariātam statistisko pārskatu par
kriminālprocesiem par Eiropas Savienības fondu vai citu ārvalstu finanšu instrumentu apdraudējumiem.
25
/
47
(4) Finanšu ministrija divu mēnešu laikā pēc tam, kad normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā veikta saskaņošana ar
Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzības koordinācijas padomi un citām iestādēm, kuras sniegušas
informāciju saskaņā ar šā panta pirmo, otro un trešo daļu, iesniedz Ministru kabinetam informatīvo ziņojumu par
veiktajiem krāpšanas apkarošanas un Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzības pasākumiem.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
V. UZSKAITE UN FINANŠU PĀRSKATI
(Nodaļas nosaukums ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
29. pants. Uzskaite
(1) Valsts kase kārto valsts budžeta finanšu uzskaiti.
(2) Valsts ieņēmumu dienests kārto tā administrēto nodokļu, nodevu un citu šā dienesta administrēto uz valsts
budžetu attiecināmo maksājumu uzskaiti.
(3) Ministru kabinets nosaka grāmatvedības uzskaites kārtību:
1) budžeta iestādēm, no valsts budžeta daļēji finansētām atvasinātām publiskām personām un budžeta
nefinansētām iestādēm;
2) Valsts kasei — papildus šīs daļas 
1.
 punktā minētajam — arī valsts budžeta finanšu uzskaitei;
3) Valsts ieņēmumu dienestam — papildus šīs daļas 
1.
 punktā minētajam — arī šā dienesta administrēto
nodokļu, nodevu un citu tā administrēto uz valsts budžetu attiecināmo maksājumu uzskaitei.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. pārejas noteikumu 74. punktu)
30. pants. Pārskati un ziņojumi Valsts kasei
(1) Budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un budžeta nefinansētas
iestādes sagatavo gada pārskatu. Papildus šīs daļas pirmajā teikumā minētajam Valsts kase sagatavo arī ikgadējo
pārskatu par valsts budžeta finanšu uzskaiti un Valsts ieņēmumu dienests — arī ikgadējo pārskatu par šā dienesta
administrētiem nodokļiem, nodevām un citiem tā administrētiem uz valsts budžetu attiecināmiem maksājumiem.
(1
1
) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā:
1) budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un budžeta
nefinansētas iestādes sagatavo gada pārskatu;
2) Valsts kase — papildus šīs daļas 
1.
 punktā minētajam — sagatavo arī ikgadējo pārskatu par valsts budžeta
finanšu uzskaiti;
3) Valsts ieņēmumu dienests — papildus šīs daļas 
1.
 punktā minētajam — sagatavo arī ikgadējo pārskatu par
šā dienesta administrētiem nodokļiem, nodevām un citiem tā administrētiem uz valsts budžetu attiecināmiem
maksājumiem.
(2) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(3) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes, kā arī pašvaldības konsolidēto gada pārskatu iesniedz Valsts
kasei līdz pārskata gadam sekojošā saimnieciskā gada 1.maijam saskaņā ar normatīvajos aktos par gada pārskatiem
noteikto kārtību. Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes gada pārskatam pievieno Valsts kontroles atzinumu par
gada pārskata sastādīšanas pareizību. Pašvaldības gada pārskatam pievieno zvērināta revidenta ziņojumu. Valsts
kontrole gada pārskatam pievieno zvērināta revidenta vai zvērinātu revidentu komercsabiedrības ziņojumu.
(3
1
) Valsts kase ikgadējo pārskatu par valsts budžeta finanšu uzskaiti sagatavo līdz pārskata gadam sekojošā
saimnieciskā gada 1. maijam.
(3
2
) Valsts ieņēmumu dienests ikgadējo pārskatu par šā dienesta administrētiem nodokļiem, nodevām un citiem tā
26
/
47
administrētiem uz valsts budžetu attiecināmiem maksājumiem sagatavo un iesniedz Valsts kasei līdz pārskata
gadam sekojošā saimnieciskā gada 1. maijam.
(4) Ministru kabinets nosaka kārtību un apjomu, kādā ministrijas un citas centrālās valsts iestādes, kā arī
pašvaldības apkopo to kapitālsabiedrību finanšu pārskatus un finanšu informāciju, kurās valsts un pašvaldības ir
kapitāla daļu turētājas, un kārtību, kādā attiecīgos finanšu pārskatus un finanšu informāciju iesniedz Valsts kasei.
Ministru kabinets nosaka kapitālsabiedrības, par kurām apkopo attiecīgos finanšu pārskatus un finanšu informāciju.
(5) Šā panta noteikumi neattiecas uz Saeimu, kuras saimniecība tiek pārbaudīta Saeimas kārtības rullī noteiktajā
kārtībā.
(6) Budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un budžeta nefinansētas
iestādes sagatavo un iesniedz Valsts kasei mēneša pārskatu Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un apjomā.
(7) Budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un budžeta nefinansētas
iestādes sagatavo un iesniedz Valsts kasei ceturkšņa pārskatu Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un apjomā.
(8) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes, kā arī pašvaldības konsolidēto mēneša un ceturkšņa pārskatu
iesniedz Valsts kasei Ministru kabineta noteiktajā termiņā.
(9) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes iesniedz Valsts kasei konsolidētos pārskatus par to padotībā
esošām no valsts budžeta daļēji finansētām atvasinātām publiskām personām un budžeta nefinansētām iestādēm.
(10) Budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un budžeta
nefinansētas iestādes, reorganizējot vai izbeidzot savu darbību, sagatavo un iesniedz iestādes darbības slēguma
pārskatu saskaņā ar normatīvajos aktos par gada pārskatiem noteikto kārtību.
(11) Reorganizējot, kā arī izbeidzot ministrijas vai centrālās valsts iestādes darbību, normatīvajos aktos noteiktā
atbildīgā institūcija iesniedz attiecīgo darbības slēguma pārskatu Valsts kasei un Valsts kontrolei triju mēnešu laikā
no attiecīgās ministrijas vai citas centrālās valsts iestādes reorganizācijas vai darbības izbeigšanas datuma.
(12) Reorganizējot pašvaldību, normatīvajos aktos noteiktā atbildīgā institūcija triju mēnešu laikā no attiecīgās
pašvaldības reorganizācijas datuma iesniedz Valsts kasei attiecīgo darbības slēguma pārskatu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
20.12.2004.
,
20.10.2005.
, 
14.11.2008.
, 
01.12.2009.
, 
20.12.2010.
, 
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
, 
23.11.2017.
 un 
03.12.2020
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2021.
 Trešās, 3.
1
 un 3.
2
 daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2023.
 un iekļauta likuma
redakcijā uz 
01.01.2023.
 Sk. pārejas noteikumu 93., 94. un 95. punktu)
30.
1
 pants. Informatīvie ziņojumi Ministru kabinetam
(Izslēgts ar 
30.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
31. pants. Saimnieciskā gada pārskats
(1) Ministru kabinets iesniedz Saeimai saimnieciskā gada pārskatu par valsts budžeta izpildi un 
par pašvaldību
budžetiem
 kopā ar Valsts kontroles atzinumu līdz pārskata gadam sekojošā kārtējā saimnieciskā gada 15.oktobrim.
(2) Ministru kabinets nosaka kārtību un apjomu, kādā Finanšu ministrija sagatavo saimnieciskā gada pārskatu,
tajā ietverot Finanšu ministrijas vadības ziņojumu par saimnieciskā gada pārskatu, valsts konsolidēto grāmatvedības
bilanci un tās pielikumus, pārskatu par konsolidētā kopbudžeta izpildi un tā 
pielikumu
s un pārskatu par valsts
konsolidēto parādu un tā 
pielikumu
s.
(3) Valsts ieņēmumu dienests līdz pārskata gadam sekojošā saimnieciskā gada 1.novembrim sagatavo
informāciju par valsts un pašvaldību nodokļu un nodevu ieņēmumiem, nodokļu parādiem, kā arī nesaņemtajām
nodokļu summām, kas izveidojušās nodokļu maksātājiem likumos noteikto nodokļu atvieglojumu piemērošanas
rezultātā, un iesniedz minēto informāciju Finanšu ministrijai publicēšanai savā tīmekļvietnē.
(4) 
(Izslēgta ar 
15.12.2011
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
23.11.2000.
, 
19.12.2002.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
, 
14.11.2008.
,
01.12.2009.
, 
20.12.2010.
, 
15.12.2011.
 un 
23.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
 Panta nosaukuma,
pirmās un otrās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2023.
 un iekļauta likuma redakcijā uz 
01.01.2023.
 Sk.
27
/
47
pārejas noteikumu 93., 96. un 97. punktu)
32. pants. Valsts kontroles veiktā revīzija
(1) Finanšu ministrs iesniedz Valsts kontrolei saimnieciskā gada pārskatu līdz pārskata gadam sekojošā
saimnieciskā gada 1. jūlijam.
(1
1
) Valsts kontrole iesniedz finanšu ministram atzinumu par saimnieciskā gada pārskatu līdz pārskata gadam
sekojošā kārtējā saimnieciskā gada 15.septembrim.
(2) Finanšu ministrs iesniedz Ministru kabinetam saimnieciskā gada pārskatu kopā ar Valsts kontroles atzinumu
līdz pārskata gadam sekojošā kārtējā saimnieciskā gada 1.oktobrim.
(3) Ministru kabinets izvērtē Valsts kontroles veiktās revīzijas ieteikumus un, ja nepieciešams, lemj par tālāko
rīcību to ieviešanā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
25.11.1999.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
15.12.2011.
 un 
15.11.2012
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
32.
1
 pants. Valsts kontroles veiktā revīzija Saeimas vēlēšanu gadā
(1) Saeimas vēlēšanu gadā Valsts kontrole atzinumu par konsolidēto saimnieciskā gada pārskatu iesniedz finanšu
ministram līdz pārskata gadam sekojošā saimnieciskā gada 15. oktobrim.
(2) Saeimas vēlēšanu gadā finanšu ministrs konsolidēto saimnieciskā gada pārskatu kopā ar Valsts kontroles
atzinumu iesniedz Ministru kabinetam līdz pārskata gadam sekojošā saimnieciskā gada 1. novembrim.
(3) Saeimas vēlēšanu gadā Ministru kabinets konsolidēto saimnieciskā gada pārskatu kopā ar Valsts kontroles
atzinumu iesniedz jaunievēlētajai Saeimai līdz pārskata gadam sekojošā saimnieciskā gada 15. novembrim.
(
03.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
 Pants stājas spēkā 
01.01.2022.
 Sk. pārejas
noteikumu 94. punktu)
VI. BANKU LIETAS UN IEGULDĪJUMI
(Nodaļas nosaukums 
31.10.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
33. pants. Valsts kases budžeta konti banku iestādēs
(1) Valsts kase rīko visus valsts budžeta līdzekļu kontus bankās, un tos sauc par Valsts kases budžeta kontiem.
Uz naudas līdzekļiem, kas atrodas Valsts kases budžeta kontos, nevar vērst piedziņu, un šie konti nav apķīlājami.
(2) Finanšu ministrs var pilnvarot Valsts kasi vai citu juridisko personu atvērt un izmantot kontus vai arī atvērt
kontus līdzekļiem, kas tiek ieskaitīti Valsts kases budžeta kontos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2002.
 un 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
34. pants. Valsts budžeta naudas līdzekļu ieguldīšana
(1) Finanšu ministrs naudas vadības ietvaros var ieguldīt Valsts kases budžeta kontos esošos līdzekļus fiksēta
ienākuma vērtspapīru vai noguldījumu veidā, likvidēt šādus ieguldījumus, lai nodrošinātu valsts budžeta izpildi, kā arī
izmantot naudas vadības ietvaros atvasinātos finanšu instrumentus, arī tādus atvasinātos finanšu instrumentus, kas
paredz finanšu nodrošinājumu, tai skaitā garantijas depozītu pieņemšanu vai izvietošanu. Ieguldījumus noguldījumu,
fiksēta ienākuma vērtspapīru vai citu aktīvu veidā šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu īstenošanai
finanšu ministrs ir tiesīgs veikt tikai saskaņā ar Ministru kabineta lēmumu.
(2) Budžeta izpildītājiem attiecībā uz speciālo budžetu un ārvalstu finanšu palīdzību ir tiesības noslēgt vienošanos
ar Valsts kasi par speciālā budžeta un ārvalstu finanšu palīdzības līdzekļu atlikuma ieguldīšanu noguldījumu veidā.
Speciālā budžeta līdzekļu noguldījumiem Valsts kase piemēro procentu likmi atbilstoši finanšu tirgus resursu
izmaksām.
28
/
47
(3) Valsts kasei ir tiesības noslēgt vienošanos ar pašvaldībām, no valsts budžeta daļēji finansētām atvasinātām
publiskām personām, kapitālsabiedrībām, kurās ieguldīta valsts vai pašvaldības kapitāla daļa, un budžeta
nefinansētām iestādēm par naudas līdzekļu, kuri nav saņemti no valsts budžeta, ieguldīšanu.
(4) Kapitālsabiedrības, kurās ieguldīta valsts vai pašvaldības kapitāla daļa, atverot norēķinu kontu Valsts kasē
saskaņā ar šā likuma 
27.panta
 ceturto daļu, noslēdz ar Valsts kasi vienošanos par nosacījumiem naudas līdzekļu
atlikuma ieguldīšanai kontā.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
20.12.2010.
, 
16.06.2011.
,
15.12.2011.
, 
30.11.2015.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
 Sk. pārejas noteikumu 73. punktu)
34.
1
 pants. Valsts budžeta naudas līdzekļu ieguldīšanas īpašie nosacījumi
(1) Valsts budžeta naudas līdzekļu ieguldīšana finanšu sektorā, kā arī valsts izšķirošajā ietekmē esošajās
kapitālsabiedrībās tiek veikta saskaņā ar gadskārtējo valsts budžeta likumu, izņemot šā likuma 
9.
 panta
deviņpadsmitajā daļā un šā panta otrajā daļā noteikto gadījumu.
(2) Finanšu ministrs, pamatojoties uz Ministru kabineta lēmumu, šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu
realizācijai ir tiesīgs veikt gadskārtējā valsts budžeta likumā neparedzētus ieguldījumus finanšu sektorā, kā arī valsts
izšķirošajā ietekmē esošajās kapitālsabiedrībās. Šīs tiesības finanšu ministrs drīkst izmantot, ja ir ievēroti abi šādi
nosacījumi:
1) ieguldījumu kopējais apjoms saimnieciskā gada laikā nepārsniedz divus procentus no gadskārtējā valsts
budžeta likumā noteiktā iekšzemes kopprodukta apjoma saimnieciskajā gadā;
2) Saeima ar atsevišķu lēmumu piekritusi konkrētam ieguldījumam.
(
17.11.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
VII. AIZŅĒMUMI UN AIZDEVUMI
35. pants. Aizņēmumu ierobežojumi
(1) Finanšu ministrs valsts vārdā var ņemt aizņēmumus gadskārtējā valsts budžeta likumā atļautajos apmēros vai,
ja nav stājies spēkā gadskārtējais valsts budžeta likums, šā likuma 
15. pantā
 noteiktajā kārtībā apstiprinātajos
apmēros. Aizņēmumu līdzekļi ir valsts budžeta līdzekļi, kas tiek izlietoti tikai apropriācijas kārtībā. Finanšu ministrs
valsts vārdā var ņemt aizņēmumus tikai valsts budžeta finansiālā deficīta finansēšanai un valsts parāda
refinansēšanai, kā arī citiem mērķiem, ja tie noteikti gadskārtējā valsts budžeta likumā.
(2) Finanšu ministrs ekonomijas un efektivitātes labad var izraudzīties aizdevēju, aizņēmuma veidu un valūtu.
(2
1
) Aizņēmumu, kura apjoms saimnieciskā gada laikā pārsniedz 20 procentus no gadskārtējā valsts budžeta
likumā noteiktā iekšzemes kopprodukta apjoma saimnieciskajā gadā, kā arī aizņēmumu, kura saņemšana un
nosacījumi atzīstami par svarīgu un nozīmīgu valsts un sabiedrības dzīves jautājumu un skar nodokļu politikas
īstenošanu, sociālās aizsardzības sistēmu vai citu likumdošanas ceļā izšķiramu jautājumu, finanšu ministrs valsts
vārdā var ņemt tikai pēc tam, kad:
1) Ministru prezidents vai finanšu ministrs par attiecīgo aizņēmumu ir sniedzis ziņojumu Saeimas sēdē;
2) ir pieņemts un stājies spēkā likums par attiecīgo aizņēmumu.
(2
2
) Šā panta 2.
1
 daļā minētajā Ministru prezidenta vai finanšu ministra ziņojumā par attiecīgo aizņēmumu it īpaši
pamatojama aizņēmuma nepieciešamība, norādāms tā apmērs, izmantošanas mērķis, termiņš, atmaksas grafiks, kā
arī valdības iecerētā rīcība aizņēmuma nosacījumu un tā atmaksas izpildei.
(3) Aizņēmumus var ņemt Latvijā vai ārvalstīs, izlaižot vērtspapīrus, noslēdzot aizņēmuma līgumus vai izmantojot
citus aizņēmuma līdzekļus. Ministru kabinets apstiprina 
valsts vērtspapīru izlaišanas noteikumu
s.
(4) Gadskārtējais valsts budžeta likums nosaka valsts parāda maksimāli pieļaujamo apjomu saimnieciskā gada
29
/
47
beigās, ņemot vērā Valsts kases administrētajiem aizņēmumiem un valsts parāda vērtspapīriem piesaistītos finanšu
risku vadības mērķiem noslēgtos atvasināto finanšu instrumentu darījumus, un valdības rīcības pieļaujamās robežas.
Šīs robežas tiek noteiktas 
euro
 atbilstoši valūtu maiņas kursiem, ko piemēro, sagatavojot gadskārtējā valsts budžeta
likuma projektu.
(5) Finanšu ministrs, pamatojoties uz Ministru kabineta lēmumu, ir tiesīgs, nepiemērojot šā panta pirmās un
ceturtās daļas nosacījumus, lemt par vērtspapīru izlaišanu vai izdot pieprasījumu naudas līdzekļu saņemšanai
atbilstoši aizņēmuma līgumiem šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu realizācijai. Šīs tiesības finanšu
ministrs drīkst izmantot, ja ievēroti abi šādi nosacījumi:
1) šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu realizācijai paredzamo izlaižamo vērtspapīru nominālvērtība
un atbilstoši aizņēmumu līgumiem pieprasāmo naudas līdzekļu kopējais apjoms saimnieciskā gada laikā
nepārsniedz 20 procentus no gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktā iekšzemes kopprodukta apjoma saim
nieciskajā gadā;
2) Saeima ar atsevišķu lēmumu ir piekritusi vērtspapīru izlaišanai vai pieprasījuma izdošanai naudas līdzekļu
saņemšanai.
(6) 
(Izslēgta ar 
20.12.2010
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
20.12.2004.
,
19.12.2006.
, 
14.11.2008.
, 
28.10.2010.
, 
20.12.2010.
, 
15.12.2011.
, 
19.09.2013.
, 
30.11.2015.
 un 
23.11.2020
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2021.
)
36. pants. Aizņēmuma vai aizdevuma pilnvarojums
(1) Valsts aizņēmumu vai aizdevumu lietas, darījumus ar atvasinātajiem finanšu instrumentiem, arī tādiem
atvasinātajiem finanšu instrumentiem, kas paredz finanšu nodrošinājumu, tai skaitā garantijas depozītu pieņemšanu
vai izvietošanu, kā arī citus darījumus valsts parāda vadības ietvaros saskaņā ar gadskārtējo valsts budžeta likumu,
ārvalstu finanšu institūciju aizdevuma līgumu nosacījumiem, kā arī pamatojoties uz finanšu tirgus resursu izmaksām,
kārto finanšu ministrs. Finanšu ministrs:
1) pārstāv valsti visos aizņēmuma, aizdevuma un aizdevuma nodrošinājuma līgumos vai pilnvaro citu personu
parakstīt šos līgumus;
2) pilnvaro atbildīgo institūciju glabāt dokumentu oriģinālus un visu valsts vārdā noslēgto aizņēmuma un
aizdevuma līgumu un valsts vārdā sniegto galvojumu reģistrus, kā arī neparedzētu apstākļu radīto parādu
saistību reģistrus;
3) 
(izslēgts ar 
20.12.2004
. likumu)
;
4) periodiski dara zināmus sabiedrībai valsts vārdā noslēgto līgumu noteikumus attiecībā uz aizņēmumiem
naudas vai kapitāla tirgū;
5) saskaņā ar Ministru kabineta noteikto kārtību dzēš valsts aizdevumus;
6) izsniedz valsts aizdevumus pašvaldību budžeta un finanšu vadības, kā arī pašvaldību finanšu stabilizācijas
procesa nodrošināšanai, speciālā budžeta izdevumu segšanai, investīcijām, komercdarbības atbalsta
programmu īstenošanai, Eiropas Savienības līdzfinansēto projektu un pasākumu īstenošanai, ārvalstu finanšu
palīdzības finansēto projektu īstenošanai, kurināmā iegādes nodrošināšanai, kā arī nosaka valsts aizdevumu
un atmaksu sarakstu.
(2) Valsts budžeta iestādēm un budžeta nefinansētām iestādēm nav tiesību slēgt finanšu līzinga līgumus un ņemt
aizņēmumus.
(3) Valsts budžeta izpildītāji attiecībā uz speciālo budžetu var ņemt valsts aizdevumu, ja valsts aizdevuma
piešķiršanas dienā šā speciālā budžeta līdzekļu atlikums nav ieguldīts noguldījuma veidā Valsts kasē un tas tiek
ņemts:
1) īstermiņā finanšu vadības nodrošināšanai, nodrošinot atmaksu tā saimnieciskā gada ietvaros, kurā tas
ņemts;
30
/
47
2) ilgtermiņā speciālā budžeta izdevumu segšanai.
(3
1
) Īstermiņa valsts aizdevumu finanšu vadības nodrošināšanai atmaksā tā saimnieciskā gada ietvaros, kurā tika
ņemts aizdevums. Īstermiņa aizdevums kurināmā iegādes nodrošināšanai atmaksājams viena kalendāra gada laikā
no aizdevuma līguma noslēgšanas dienas.
(3
2
) Valsts aizdevumus var izsniegt triju gadu laikā no aizdevuma līguma noslēgšanas dienas.
(3
3
) Šā panta 3.
2
 daļa netiek piemērota valsts atbalsta programmām, par kuru īstenošanu ir pieņemts Ministru
kabineta lēmums.
(4) Valsts aizdevumu izsniegšanas un apkalpošanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(5) Valsts aizdevumus var izsniegt pašvaldībām, speciālā budžeta izpildītājiem, kapitālsabiedrībām, kurās valsts
vai pašvaldības daļa pamatkapitālā atsevišķi vai kopsummā pārsniedz 50 procentus, un vairāku pašvaldību veidotām
kapitālsabiedrībām, kurās pašvaldību daļa pamatkapitālā kopsummā pārsniedz 65 procentus, kā arī tiem
zinātniskajiem institūtiem un augstskolām, kam ir noteikts atvasinātas publiskas personas statuss.
(5
1
) 
(Zaudējusi spēku ar 
01.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 53. punktu)
(5
2
) Pašvaldībām, lai nodrošinātu likumā "Par valsts un pašvaldību īpašuma objektu privatizāciju" noteikto
pasākumu izpildi, ir tiesības izsniegt aizdevumus no ienākumiem, kas gūti pašvaldību īpašuma objektu privatizācijas
rezultātā.
(5
3
) Valsts aizdevumus var izsniegt ostu pārvaldēm Eiropas Savienības līdzfinansēto projektu un ārvalstu finanšu
palīdzības finansēto projektu īstenošanai.
(5
4
) Finanšu ministrs neizsniedz valsts aizdevumu, ja pastāv vismaz viens no šādiem nosacījumiem:
1) šā panta piektajā un 5.
3
 daļā minētais valsts aizdevuma pretendents atbilstoši Komisijas 2014. gada
17. jūnija regulas (ES) Nr. 651/2014, ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu,
piemērojot Līguma 107. un 108. pantu (turpmāk — regula Nr. 651/2014) 2. panta 18. punktam ir kvalificējams
kā grūtībās nonācis, izņemot gadījumus, kad tam tiek sniegts glābšanas vai pārstrukturēšanas, vai pagaidu
pārstrukturēšanas atbalsts atbilstoši Eiropas Savienības tiesību aktiem komercdarbības atbalsta jomā;
2) par kapitālsabiedrības, kurā pašvaldības daļa pamatkapitālā atsevišķi vai kopsummā pārsniedz
50 procentus, un vairāku pašvaldību veidotas kapitālsabiedrības, kurā pašvaldību daļa pamatkapitālā
kopsummā pārsniedz 65 procentus, saistībām, kas izriet no valsts aizdevuma, nav sniegts pašvaldības vai
vairāku pašvaldību galvojums 100 procentu apmērā no valsts aizdevuma apmēra;
3) kapitālsabiedrībai, kurā valsts daļa pamatkapitālā pārsniedz 50 procentus, zinātniskajam institūtam un
augstskolai, kam ir noteikts atvasinātas publiskas personas statuss, ostas pārvaldei ir:
a) paaugstināts valsts aizdevuma atmaksas risks,
b) vidējs valsts aizdevuma atmaksas risks, izņemot gadījumus, kad ir augstas likviditātes nodrošinājums
vai kad valsts aizdevumu plānots izmantot, lai īstenotu Eiropas Savienības fonda vai citas ārvalstu finanšu
palīdzības līdzfinansētu projektu, un kā nodrošinājums tiek sniegts aktīvu kopums,
c) vidēji zems valsts aizdevuma atmaksas risks, izņemot gadījumus, kad kā nodrošinājums tiek sniegts
aktīvu kopums.
(6) Finanšu ministrs, pamatojoties uz Ministru kabineta lēmumu, ir tiesīgs, nepiemērojot šā panta pirmās, ceturtās
un piektās daļas nosacījumus, lemt par valsts aizdevumu sniegšanu šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu
realizācijai, kā arī valsts aizdevumu sniegšanu likumā noteiktās garantētās atlīdzības izmaksai Noguldījumu garantiju
fondā trūkstošo līdzekļu nodrošināšanai. Šīs tiesības finanšu ministrs drīkst izmantot, ja ievēroti abi šādi nosacījumi:
1) šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu realizācijai vai likumā noteiktās garantētās atlīdzības
izmaksas nodrošināšanai no Noguldījumu garantiju fonda paredzamo valsts aizdevumu kopējais apjoms
saimnieciskā gada laikā nepārsniedz 10 procentus no gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktā iekšzemes
31
/
47
kopprodukta apjoma saimnieciskajā gadā;
2) Saeima ar atsevišķu lēmumu ir piekritusi valsts aizdevumu sniegšanai.
(7) Ja šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu realizācijai vai likumā noteiktās garantētās atlīdzības
izmaksas nodrošināšanai no Noguldījumu garantiju fonda paredzamo valsts aizdevumu kopējais apjoms saimnieciskā
gada laikā pārsniedz 10 procentus no gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktā iekšzemes kopprodukta apjoma
saimnieciskajā gadā, Ministru kabinets iesniedz grozījumus gadskārtējā valsts budžeta likumā.
(7
1
) Ministru kabinets ar atsevišķu lēmumu var uzdot finanšu ministram izsniegt valsts aizdevumu, ja ir spēkā šā
panta 5.
4
 daļas 2. vai 3. punktā minētie nosacījumi, vai arī nozīmīgām investīcijām valsts stratēģiskā mērķa
sasniegšanai. Valsts aizdevuma izsniegšana un apkalpošana tiek veikta saskaņā ar Ministru kabineta lēmumu. Šīs
tiesības finanšu ministrs drīkst izmantot, ja Saeima ar atsevišķu lēmumu ir piekritusi valsts aizdevuma sniegšanai.
(8) 
(Izslēgta ar 
30.11.2015
. likumu)
(9) Finanšu ministrs ir tiesīgs Latvijas Republikas vārdā slēgt aizdevuma finansējuma līgumu starp Latvijas
Republiku kā aizdevēju un Vienotā noregulējuma valdi kā aizņēmēju un izsniegt valsts aizdevumu, nepārsniedzot
likumā noteikto aizdevuma apmēru, lai nepieciešamības gadījumā nodrošinātu priekšfinansējumu kredītiestāžu
noregulējumam.
(10) Ja šā likuma 
41. panta
 2.
1
 daļā noteiktajā termiņā nav apstiprināts gadskārtējais pašvaldības budžets, finanšu
ministram ir tiesības apturēt valsts budžeta aizdevuma izmaksu pašvaldībai līdz gadskārtējā pašvaldības budžeta
apstiprināšanai.
(
23.11.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
,
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
, 
12.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
20.12.2010.
, 
15.12.2011.
, 
04.04.2013.
, 
19.09.2013.
,
30.11.2015.
, 
21.01.2016.
, 
03.04.2019.
 un 
23.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
36.
1
 pants. Valsts aizdevuma atmaksa
Naudas līdzekļus valsts aizdevuma saistību izpildei saskaņā ar noslēgtajiem līgumiem Valsts kase ietur no
aizņēmēja konta, kas atvērts Valsts kasē saskaņā ar šā likuma 
27. panta
 pirmo daļu.
(
23.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
 Sk. pārejas noteikumu 92. punktu)
37.pants. Galvojumi
(1) Galvojumus valsts vārdā ir tiesības sniegt:
1) par saistībām, kuras investīciju veikšanai uzņemas kapitālsabiedrība, kurā valsts daļa pamatkapitālā
pārsniedz 50 procentus un kura atbilstoši institucionālo sektoru klasifikācijai ietverta nefinanšu komersantu
sektorā;
2) par saistībām, kas uzņemtas, lai nodrošinātu finansējumu ar normatīvajiem aktiem apstiprinātajām
komercdarbības atbalsta programmām;
3) studiju un studējošo kreditēšanas nodrošināšanai.
(2) Galvojumu nesniedz, ja pastāv vismaz viens no šādiem nosacījumiem:
1) valsts galvotā aizdevuma pretendents atbilstoši regulas Nr. 651/2014 2. panta 18. punktam kvalificējams kā
grūtībās nonācis, izņemot gadījumus, kad tam tiek sniegts glābšanas vai pārstrukturēšanas, vai pagaidu
pārstrukturēšanas atbalsts atbilstoši Eiropas Savienības aktiem komercdarbības atbalsta jomā;
2) galvojuma pretendents, par kura saistībām jau iepriekš bija valsts vārdā sniegts galvojums vai valsts
aizdevums, ir pārkāpis noteikto galvojumu vai valsts aizdevumu sniegšanas un uzraudzības kārtību;
3) galvojuma pretendentam ir:
a) paaugstināts valsts galvotā aizdevuma atmaksas risks,
32
/
47
b) vidējs valsts galvotā aizdevuma atmaksas risks, izņemot gadījumus, kad ir augstas likviditātes
nodrošinājums vai kad valsts galvoto aizdevumu plānots izmantot, lai īstenotu Eiropas Savienības fonda
vai citas ārvalstu finanšu palīdzības līdzfinansētu projektu, un kā nodrošinājums tiek sniegts aktīvu
kopums,
c) vidēji zems valsts galvotā aizdevuma atmaksas risks, izņemot gadījumus, kad kā nodrošinājums tiek
sniegts aktīvu kopums;
4) galvojuma pretendents līdz kārtējā saimnieciskā gada 1. novembrim nav iesniedzis visus galvojuma
saņemšanai nepieciešamos dokumentus un pieprasīto papildu informāciju vai iesniegtā informācija ir nepilnīga
vai nekorekta.
(3) Lēmumu par galvojumu sniegšanu vai nesniegšanu valsts vārdā saskaņā ar gadskārtējo valsts budžeta likumu
pieņem Ministru kabinets.
(4) Ja Ministru kabinets pieņem lēmumu par šā panta pirmās daļas 1. un 2.punktā minēto gadskārtējā valsts
budžeta likumā iekļauto galvojumu sniegšanu, finanšu ministrs sniedz galvojumus atbilstoši Ministru kabineta
pilnvarojumam.
(5) Šā panta pirmās daļas 3.punktā minētos galvojumus, kuri iekļauti gadskārtējā valsts budžeta likumā, finanšu
ministrs sniedz bez atsevišķa Ministru kabineta lēmuma.
(6) Galvojumu sniegšanas un uzraudzības kārtību nosaka Ministru kabinets.
(7) Ja tiek pārkreditēts jau izsniegtais aizdevums, par kuru valsts vārdā sniegts galvojums, un galvojuma apjoms
nepalielinās, valsts vārdā sniegto galvojumu gadskārtējā valsts budžeta likumā neiekļauj.
(8) Izdevumus, kas rodas sakarā ar valsts vārdā sniegto galvojumu saistību izpildi, attiecina uz valsts parāda
saistībām.
(9) Finanšu ministrs Ministru kabineta noteiktajā kārtībā ir tiesīgs, nepiemērojot šā panta pirmās, otrās, trešās,
ceturtās, piektās un sestās daļas nosacījumus, lemt par galvojuma sniegšanu šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā
noteikto mērķu realizācijai. Šīs tiesības finanšu ministrs drīkst izmantot, ja ievēroti abi šādi nosacījumi:
1) šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu realizācijai paredzamo galvojumu kopējais apjoms
saimnieciskā gada laikā nepārsniedz 10 procentus no gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktā iekšzemes
kopprodukta apjoma saimnieciskajā gadā;
2) Saeima ar atsevišķu lēmumu ir piekritusi galvojuma sniegšanai.
(10) Ja šā likuma 
8.
1
 panta
 pirmajā daļā noteikto mērķu realizācijai paredzamo galvojumu kopējais apjoms
saimnieciskā gada laikā pārsniedz 10 procentus no gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktā iekšzemes
kopprodukta apjoma saimnieciskajā gadā, Ministru kabinets iesniedz grozījumus gadskārtējā valsts budžeta likumā.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
Otrās daļas 3. punkta "b" un "c" apakšpunkts piemērojams ar 01.01.2020. Sk. pārejas noteikumu 87. punktu)
37.
1
 pants. Atzinums par aizņēmuma vai aizdevuma un galvojuma līguma tiesiskumu un saistošo raksturu
Atzinumu par finanšu ministra valsts vārdā noslēgtā vai valsts vārdā slēgt paredzētā aizņēmuma vai aizdevuma
un galvojuma līguma noslēgšanas un līgumā vai līguma projektā ietverto noteikumu tiesiskumu un saistošo raksturu
pēc finanšu ministra lūguma sniedz tieslietu ministrs.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
38. pants. Aizņēmuma noteikumu nemainība
(1) Valdība nevar vienpusēji mainīt aizņēmuma līguma noteikumus un saistības attiecībā uz neatmaksātu
aizņēmumu.
(2) Šā panta pirmajā daļā teiktais neizslēdz valdībai iespēju piedāvāt aizņēmuma saistību parādzīmju pirmstermiņa
33
/
47
izpirkšanu, ja attiecīgie līgumi šādu izpirkšanu atļauj.
39.pants. Valsts parāda saistību izpilde
Izdevumi valsts parāda saistību izpildei izdarāmi saskaņā ar līgumu noteikumiem neatkarīgi no gadskārtējā valsts
budžetā šim mērķim paredzētā līdzekļu apjoma un noteiktajām valdības rīcības pieļaujamām robežām. Ja finanšu
ministrs konstatē, ka izdevumi valsts parāda saistību izpildei pārsniedz gadskārtējā valsts budžetā šim mērķim
paredzēto līdzekļu apjomu, viņš saskaņā ar šā likuma 
9.panta
 sešpadsmito daļu palielina gadskārtējā valsts budžeta
likumā valsts parāda saistību izpildei noteikto apropriāciju un paplašina valdības rīcības pieļaujamās robežas.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
40. pants. Aizdevumi pašvaldībām
(Izslēgts ar 
23.11.2000
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2001.
)
VIII. NO VALSTS BUDŽETA DAĻĒJI FINANSĒTU ATVASINĀTU PUBLISKU
PERSONU, BUDŽETA NEFINANSĒTU IESTĀŽU UN PAŠVALDĪBU BUDŽETU
TIESĪBAS UN PROCEDŪRAS
(Nodaļas nosaukums 
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
41. pants. Budžeta tiesības
(1) No valsts budžeta daļēji finansētām atvasinātām publiskām personām un pašvaldībām ir tiesības patstāvīgi
veidot un apstiprināt savus budžetus.
(1
1
) Budžeta nefinansētu iestāžu nākamā gada budžetu projektus apstiprināšanai Ministru kabinetā iesniedz
ministrijas (pārraudzības institūcijas) līdz kārtējā gada 1.septembrim, un Ministru kabinets tos apstiprina līdz kārtējā
gada 15.septembrim.
(1
2
) Budžeta nefinansētu iestāžu veiktos budžetu grozījumus apstiprināšanai Ministru kabinetā iesniedz ministrijas
(pārraudzības institūcijas).
(2) Pašvaldību budžetiem ir jāatspoguļo pašvaldību administratīvās struktūras un jāatbilst šā likuma 
11.pantā
noteiktajām prasībām.
(2
1
) Gadskārtējam pašvaldības budžetam jābūt apstiprinātam pašvaldības domē ne vēlāk kā divu mēnešu laikā
pēc gadskārtējā valsts budžeta likuma izsludināšanas.
(3) Pašvaldību budžeta tiesības un ietvarus (apjomus) nosaka īpaši likumi.
(4) Ja pašvaldības darbojas kā valsts pārstāvji, valsts pilnībā sedz to izdevumus. Pēc valsts budžeta
pieņemšanas finanšu saistības pašvaldību budžetiem nedrīkst uzlikt, ja nav norādīti līdzekļu avoti, kurus valsts
piešķīrusi šo saistību izpildei.
(5) Pašvaldībām ir tiesības ņemt aizņēmumus un sniegt galvojumus tikai gadskārtējā valsts budžeta likumā
paredzētajos kopējo pieļaujamo palielinājumu apjomos. Ja noteiktais pašvaldību aizņēmumu vai galvojumu kopējais
palielinājums ir nepietiekams, lai pašvaldības nodrošinātu finansējumu Eiropas Savienības līdzfinansēto projektu un
investīciju projektu īstenošanai, finanšu ministrs par radušos situāciju nekavējoties informē Ministru kabinetu un
Saeimu. Finanšu ministrs ir tiesīgs palielināt pašvaldību aizņēmumu vai galvojumu kopējo palielinājumu, ja Saeimas
Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija piecu darba dienu laikā pēc attiecīgās informācijas saņemšanas Saeimā nav
iebildusi pret to. Pašvaldību aizņēmumu saņemšana un galvojumu sniegšana notiek Ministru kabineta noteiktajā
kārtībā.
(6) 
(Izslēgta ar 
23.11.2017
. likumu)
(7) 
(Izslēgta ar 
23.11.2020
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.04.1998.
, 
23.11.2000.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
,
12.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
04.04.2013.
, 
23.11.2017.
 un 
23.11.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
34
/
47
41.
1
 pants. Pašvaldības budžeta izdevumu veikšana, ja līdz saimnieciskā gada sākumam nav stājies spēkā
gadskārtējais pašvaldības budžets
(1) Ja, sākoties saimnieciskajam gadam, nav stājies spēkā gadskārtējais pašvaldības budžets, pašvaldības
domes noteiktajā kārtībā apstiprina pašvaldības darbībai nepieciešamos budžeta izdevumus ar noteikumu, ka:
1) tie nepārsniedz pašvaldības iepriekšējā saimnieciskā gada faktiskos izdevumus, izdarot šādas korekcijas:
a) netiek apmaksāti pakalpojumi (maksājumu uzdevumi), kas nav sniegti iepriekšējā saimnieciskajā gadā,
un netiek veiktas investīcijas, kas nav realizētas iepriekšējā saimnieciskajā gadā,
b) tiek turpināta iepriekšējā saimnieciskajā gadā uzsākto pasākumu finansēšana,
c) tiek nodrošināta spēkā esošo normatīvo aktu izpilde;
2) tiek nodrošināta iepriekšējā saimnieciskā gada pašvaldības budžetā noteikto budžeta politiku un nosacījumu
izpilde nemainīgā līmenī, izņemot terminētus pasākumus;
3) tiek nodrošināta Eiropas Savienības un pārējās ārvalstu finanšu palīdzības līdzfinansēto projektu
īstenošana;
4) tiek ņemtas vērā saimnieciskajam gadam apstiprinātās valsts budžeta mērķdotācijas un dotācijas;
5) tiek paredzēts finansējums pašvaldības uzņemto saistību izpildei;
6) netiek uzņemtas jaunas aizņēmuma un galvojuma saistības, izņemot saistības šā panta pirmās daļas 3.
punktā minēto projektu īstenošanai.
(2) Finansējumam, kas piešķirts saskaņā ar šo pantu, ir piemērojami šajā likumā noteiktie budžeta izpildes
nosacījumi. Pilnvarojumi, kas piešķirti saskaņā ar šā panta pirmo daļu, izbeidzas, stājoties spēkā gadskārtējam
pašvaldības budžetam, kuru noformē un apstiprina kā pašvaldības saistošos noteikumus, un visi izdevumi no
saimnieciskā gada sākuma tiek reģistrēti saskaņā ar jauno gadskārtējo pašvaldības budžetu.
(
23.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
42. pants. Pašvaldību tiesības uz ieņēmumiem
(1) Pašvaldībām ir tiesības uz budžeta ieņēmumiem saskaņā ar likumiem, lai nodrošinātu pastāvīgu un drošu,
makroekonomiskās stabilitātes prasībām atbilstošu ieņēmumu bāzi.
(2) Pašvaldībām ir tiesības uzlikt pašvaldību nodevas likumos noteiktajā kārtībā un apmēros.
43. pants. No valsts budžeta daļēji finansētu atvasinātu publisku personu, budžeta nefinansētu iestāžu un
pašvaldību finanšu uzskaite
(1) Ministru kabinets nosaka pašvaldībām vienotu budžeta ieņēmumu, izdevumu, finansēšanas un parādu
uzskaites klasifikāciju, kā arī izvirza noteikumus budžeta pārskatu sastādīšanai.
(2) Visas pašvaldību finansiālās darbības atbilstoši Ministru kabineta noteikumiem tiek reģistrētas oficiālajā
pašvaldību finanšu uzskaitē. Sastādāmie pārskati tiek iesniegti likumos un Ministru kabineta noteikumos paredzētajā
kārtībā.
(3) No valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un budžeta nefinansētas iestādes
nodrošina, ka to budžets un visu darījumu uzskaite atbilst šā likuma 
11.pantā
 noteiktajām klasifikācijām.
(
25.11.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2002.
, 
20.12.2004.
, 
14.11.2008.
 un 
01.12.2009
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
44. pants. Dotācijas un mērķdotācijas pašvaldību budžetiem
35
/
47
(1) Pašvaldību budžetiem piešķiramo valsts budžeta dotāciju un mērķdotāciju struktūru nosaka īpaši likumi.
(2) Pašvaldību budžetiem piešķiramās valsts budžeta dotācijas, mērķdotācijas un transferti no valsts budžeta tiek
noteikti gadskārtējā valsts budžeta likumā.
(3) Dotācijas, arī ar vispārējo finansiālo palīdzību saistītās dotācijas un mērķdotācijas, ar gadskārtējo valsts
budžeta likumu var piešķirt tādu pasākumu veikšanai, kuros valstij un pašvaldībām ir kopējas intereses.
(4) Ja pēc valsts budžeta un pašvaldību budžetu apstiprināšanas Saeima pieņem likumus vai Ministru kabinets —
lēmumus, kuri atļauj samazināt pašvaldību budžetu izdevumus vai palielināt to ieņēmumus, tad var tikt izdarīti
grozījumi pašvaldībām piešķirto dotāciju vai mērķdotāciju apmēros.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
23.11.2000.
 un 
14.11.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
45. pants. Pašvaldību aizņēmumi
(1) Lai saglabātu vispārējo ekonomisko līdzsvaru un nodrošinātu vienotu valsts finansiālo politiku, gadskārtējā
valsts budžeta likumā atsevišķi tiek noteikti pašvaldību aizņēmumu un galvojumu kopējā palielinājuma apjomi.
(2) Pašvaldības nodrošina pilnīgu aizņēmumu un galvojumu uzskaiti.
(3) No summas, kas pašvaldībai pienākas no iedzīvotāju ienākuma nodokļa, vai no pašvaldību finanšu
izlīdzināšanas fonda dotācijas Valsts kasei ir tiesības ieturēt summas šādos gadījumos un šādā apmērā:
1) ja pašvaldība nenodrošina valsts aizdevumu līgumos noteikto saistību savlaicīgu izpildi, — savlaicīgi
nesamaksātās summas apmērā;
2) ja pašvaldība nenodrošina valsts aizdevuma izmantošanu atbilstoši aizdevuma līgumā noteiktajam mērķim,
— pēc finanšu ministra rīkojuma neatbilstoši līgumā noteiktajam mērķim izmantotās aizdevuma summas
apmērā.
(
25.11.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
20.12.2004.
, 
14.11.2008.
 un 
20.12.2010
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
IX. ATBILDĪBA UN SANKCIJAS
46. pants. Atbildība par budžeta izpildi
(1) Budžeta finansētu institūciju, budžeta nefinansētu iestāžu un pašvaldību, kā arī kapitālsabiedrību, kurās
ieguldīta valsts vai pašvaldību kapitāla daļa, vadītāji ir atbildīgi par šajā likumā noteiktās kārtības un prasību
ievērošanu, izpildi un kontroli, kā arī par budžeta līdzekļu efektīvu un ekonomisku izlietošanu atbilstoši paredzētajiem
mērķiem.
(2) Finanšu ministrs atbild par valsts budžeta izpildes procesa organizāciju un vadību, kā arī uzrauga Valsts kases
darbību atbilstoši šā likuma prasībām.
(3) Valsts kase atbilstoši savai kompetencei ir atbildīga par finanšu vadību, ievērojot šā likuma prasības.
(4) Saistības, kuras no budžeta finansētu institūciju vadītāji uzņēmušies attiecībā uz budžeta līdzekļiem bez
asignējuma, pārsniedzot piešķirto asignējumu vai pilnvaras plānotajām saistībām nākotnē, nav uzskatāmas par valsts
saistībām.
(5) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes ir atbildīgas par gadskārtējā valsts budžeta likumā noteiktās
apropriācijas izpildes kontroles sistēmas izveidi un par valsts budžeta līdzekļu izlietojuma kontroli atbilstoši
paredzētajiem mērķiem.
(6) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes, pildot normatīvajos aktos noteiktās funkcijas un uzdevumus, no
budžeta līdzekļiem drīkst apmaksāt transportlīdzekļu pakalpojumus. Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes
vadītājs izdod iekšēju normatīvo aktu, nosakot tajā dienesta transportlīdzekļu izmantošanas kārtību, transportlīdzekļu
skaitu un degvielas patēriņa normas atbilstoši iestādes veicamajām funkcijām un sasniedzamajam rezultātam.
36
/
47
Iekšējā normatīvajā aktā nosaka kārtību, kādā sniedzams detalizēts pārskats par izdevumiem, kas saistīti ar
dienesta transportlīdzekļu izmantošanu.
(7) Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes, pildot normatīvajos aktos noteiktās funkcijas un uzdevumus, no
budžeta līdzekļiem drīkst apmaksāt izmantotos sakaru pakalpojumus. Ministrijas un citas centrālās valsts iestādes
vadītājs izdod iekšēju normatīvo aktu, nosakot tajā saziņas līdzekļu lietderīgas un pamatotas izmantošanas kārtību,
kā arī kārtību, kādā sniedzams detalizēts pārskats par šo līdzekļu izmantošanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
, 
20.10.2005.
, 
08.11.2007.
,
12.06.2009.
, 
01.12.2009.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
47. pants. Šā likuma pārkāpumi un sankcijas
(1) Par valsts budžetam pienākošos summu nesavlaicīgu vai nepilnīgu iemaksu Valsts kases budžeta kontos
Valsts kase, ja tas nav paredzēts citas valsts institūcijas kompetencē, piedzen iemaksāšanai pamatbudžeta
ieņēmumos neiemaksāto summu un var piedzīt nokavējuma naudu 0,1 procenta, apmērā no laikā nenomaksātās
summas par katru nokavēto maksājuma dienu, ja likumos un Ministru kabineta noteikumos nav noteikta cita kārtība.
(2) Lai segtu budžetam radušos zaudējumus, Valsts kase var ieskaitīt summas pamatbudžeta ieņēmumos,
atsaukt vai apturēt asignējumus, ja:
1) nav laikā iesniegti vai ir nepilnīgi saskaņā ar šo likumu paredzētie ziņojumi par budžetu un finanšu vadību;
2) likumā noteiktajā kārtībā nav reģistrēti budžeta līdzekļi un darījumi ar šiem līdzekļiem, kā arī nav ziņots par
tiem;
3) uzskaite neatbilst noteiktajai kārtībai un tādējādi tiek slēpti budžetam pienākošies līdzekļi;
4) no budžeta finansētas institūcijas vadītājs ir pārkāpis šā likuma 
24.panta
 nosacījumus un uzņēmies
saistības, pārsniedzot Valsts kases sniegto asignējumu.
(3) Ja budžeta finansētas institūcijas, budžeta nefinansētas iestādes un pašvaldības, kā arī kapitālsabiedrības,
kurās ir ieguldīta valsts vai pašvaldību kapitāla daļa, ir pārkāpušas šajā likumā paredzētos finanšu vadības
noteikumus, finanšu ministrs, Valsts kases pārvaldnieks, ministriju un citu centrālo valsts iestāžu vadītāji atbilstoši
savai kompetencei var veikt šādus pasākumus:
1) uz laiku atņemt pilnvarojumu asignēt vai rīkot budžeta ieņēmumus vai izdevumus;
2) noteikt kontu lietošanas ierobežojumus;
3) atsaukt vai apturēt asignējumus, lai tiktu atlīdzināti nelikumīgi izlietotie līdzekļi, vai arī pieprasīt nelikumīgi
izlietoto līdzekļu atmaksāšanu;
4) iesniegt tiesā civilprasību vai nodot materiālus kompetentajām amatpersonām jautājuma par kriminālprocesa
uzsākšanu izlemšanai;
5) atsaukt vai apturēt maksājumus.
(4) 
(Izslēgta ar 
03.04.2019
. likumu)
(4
1
) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā iestāde, kas uzrauga Eiropas Savienības politiku instrumentu vai
ārvalstu finanšu palīdzības projektu īstenošanu, pieņem lēmumu par asignējuma apturēšanu, atjaunošanu vai
atsaukšanu un Valsts kase aptur, atjauno vai atsauc asignējumu Eiropas Savienības politiku instrumenta vai ārvalstu
finanšu palīdzību finansējuma saņēmējam.
(5) Par noteiktā termiņā neizdarītajiem maksājumiem par valsts kapitāla izmantošanu tiek aprēķināta un piedzīta
nokavējuma nauda šā panta pirmajā daļā noteiktajā apmērā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1996.
, 
01.04.1998.
, 
25.11.1999.
, 
23.11.2000.
, 
31.10.2002.
, 
19.12.2002.
,
30.10.2003.
, 
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
, 
01.12.2009.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
48. pants. Šā likuma pārkāpumu izskatīšanas kārtība
37
/
47
(1) Ministru kabinets vai finanšu ministrs var izveidot komisiju šajā likumā minēto pārkāpumu izskatīšanai, par to
paziņojot Valsts kontrolei. Pamatojoties uz komisijas lēmumu, finanšu ministrs savas kompetences ietvaros veic
attiecīgus pasākumus pārkāpuma seku novēršanai.
(2) 
(Izslēgta ar 
31.10.2002
. likumu)
(3) Par lēmumiem, kas pieņemti sakarā ar finanšu vadības noteikumu pārkāpumiem, finanšu ministram, Valsts
kasei un budžeta izpildītājiem nekavējoties jāpaziņo Valsts kontrolei.
(4) Ja finanšu vadības noteikumus ir pārkāpis finanšu ministrs, persona, kas konstatējusi šo pārkāpumu,
rakstveidā ziņo par to Valsts kontrolei, Ministru kabinetam un Saeimai, minot konkrētus faktus, kas raksturo šo
pārkāpumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.10.2002.
 un 
19.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
X. ADMINISTRATĪVIE PĀRKĀPUMI BUDŽETA UN FINANŠU VADĪBAS JOMĀ UN
KOMPETENCE ADMINISTRATĪVO PĀRKĀPUMU PROCESĀ
(Nodaļa 
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.11.2019.
 Nodaļa stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 89. punktu)
49. pants. Pārskata neiesniegšana Valsts kasei
Par pārskata neiesniegšanu Valsts kasei šajā likumā noteiktajā termiņā piemēro brīdinājumu vai naudas sodu
budžeta finansētas institūcijas vadītājam vai budžeta nefinansētas iestādes vadītājam no četrpadsmit līdz
septiņdesmit naudas soda vienībām.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.11.2019.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 89. punktu)
50. pants. Kompetence administratīvo pārkāpumu procesā
Administratīvā pārkāpuma procesu par šā likuma 
49.
 pantā minētajiem administratīvajiem pārkāpumiem veic
Valsts kase.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.11.2019.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. pārejas
noteikumu 89. punktu)
Pārejas noteikumi
1. 
(Izslēgts ar 
23.11.2000
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2001.
)
2. Ar šā likuma spēkā stāšanos likuma "
Par Latvijas Republikas budžeta tiesībām
" (Latvijas Republikas
Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1990, 29; 1992, 29/31) 
1.
—
18.
, 
20. 
un 
21. pants
 tiek atzīti par spēku
zaudējušiem.
Piezīme. Pārējie likuma "
Par Latvijas Republikas budžeta tiesībām
" panti zaudē spēku līdz ar likuma 
par
pašvaldību budžetiem
 stāšanos spēkā.
3. Šā likuma 
30.panta
 trešā daļa stājas spēkā 2001.gada 1.janvārī.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2000.
)
4. Šā likuma 
22.panta
 otrās daļas 7.punkts ir spēkā līdz 2010.gada 1.janvārim.
(
23.11.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2001.
)
5. Šā likuma 
20.panta
 trešajā un sestajā daļā, kā arī 
21.panta
 pirmajā daļā minētās vidēja termiņa
38
/
47
makroekonomiskās attīstības un fiskālās politikas pamatnostādnes izstrādā un akceptē Ministru kabinetā un iesniedz
Saeimai, sākot ar 2002.gada valsts budžeta likuma projektu (budžeta likumprojektu paketi).
(
23.11.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2001.
)
6. 
(Izslēgts ar 
20.10.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2006.
)
7. Šā likuma 
9.panta
 piektās daļas 2.punkta, 
15.panta
 6.punkta un 
15.
1
 panta
 spēkā stāšanos nosaka ar īpašu
likumu.
(
31.10.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
8. Līdz šā likuma 
2.panta
 piektajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk
kā līdz 2003.gada 1.jūnijam piemērojami Ministru kabineta 1996.gada 8.oktobra noteikumi nr.377 "
Valsts investīciju
programmas sagatavošanas, finansēšanas un realizācijas kārtība
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
31.10.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
9. Šā likuma 
11.panta
 2.punkts ir spēkā līdz 2005.gada 31.decembrim.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
10. Šā likuma 
11.panta
 3.punkts stājas spēkā 2006.gada 1.janvārī.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
11. Līdz šā likuma 
14.panta
 trešajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne
ilgāk kā līdz 2005.gada 1.jūlijam piemērojami Ministru kabineta 2002.gada 6.novembra noteikumi Nr.231 "
Noteikumi
par gada publisko pārskatu saturu un sagatavošanas kārtību
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
12. Līdz šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk
kā līdz 2005.gada 31.decembrim piemērojami Ministru kabineta 2001.gada 6.marta noteikumi Nr.96 "
Noteikumi par
budžeta iestāžu pamatlīdzekļu nolietojuma normām un pielietošanas nosacījumiem
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo
likumu.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
13. Līdz šā likuma 
30.panta
 pirmajā un otrajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai,
bet ne ilgāk kā līdz 2005.gada 1.jūlijam piemērojami Ministru kabineta 2004.gada 30.novembra noteikumi Nr.999
"Valsts un pašvaldību budžeta iestāžu 
gada pārskatu sagatavošanas kārtība
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
14. Šā likuma 
5.panta
 devītajā daļā, 
12.pantā
, 
24.panta
 otrajā un trešajā daļā, 
29.panta
 otrajā daļā, 
30.panta
sestajā un septītajā daļā un 
35.panta
 trešajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2005.gada
1.jūlijam.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
15. Līdz šā likuma 
37.panta
 otrajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk
kā līdz 2005.gada 1.jūlijam piemērojami Ministru kabineta 2001.gada 30.aprīļa noteikumi Nr.179 "
Kārtība, kādā finanšu
ministrs valsts vārdā sniedz galvojumus
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
16. Šā likuma 
5.panta
 desmitajā daļā minētos Ministru kabineta noteikumus attiecībā uz 2007.gadu Ministru
kabinets izdod līdz 2007.gada 1.aprīlim.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
39
/
47
17. Šā likuma 
5.panta
 divpadsmitajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2011.gada 1.aprīlim.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
, 
12.06.2009.
 un 
20.12.2010
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
18. Šā likuma 
9.panta
 devītajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2007.gada 1.septembrim.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
19. Šā likuma 
9.
1
 panta
 pirmajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2007.gada 1.septembrim.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
20. Šā likuma 
16.
2
 panta
 trešajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2007.gada 1.martam.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
21. Šā likuma 
31.panta
 ceturtajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2007.gada 30.jūnijam.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
22. Šā likuma 
36.panta
 ceturtajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2007.gada 1.jūnijam.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
23. Šā likuma 
47.panta
 4.
1
 daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2007.gada 30.jūnijam.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
24. Šā likuma 
9.panta
 septītā, astotā un devītā daļa stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
25. Šā likuma 
9.
1
 pants
 stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
26. Līdz šā likuma 
5.panta
 divpadsmitajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet
ne ilgāk kā līdz 2010.gada 31.decembrim piemēro Ministru kabineta 1997.gada 6.maija instrukciju Nr.4 "Kārtība, kādā
no valsts budžeta finansējamās iestādes var sniegt maksas pakalpojumus", ciktāl tā nav pretrunā ar šo likumu.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
 un 
12.06.2009
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.07.2009.
)
27. Šā likuma 
5.panta
 desmitajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2009.gada 1.martam.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.11.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
28. Ministru kabinets līdz 2008.gada 1.novembrim iesniedz Saeimai šā likuma 
8.
1
 pantā
 minēto likumprojektu.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
29. Šā likuma 
9.panta
 desmitajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2008.gada 1.jūnijam.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
30. Līdz šā likuma 
9.panta
 desmitajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne
ilgāk kā līdz 2008.gada 31.maijam piemēro Ministru kabineta 2007.gada 31.jūlija instrukciju Nr.13 "Kārtība, kādā
Finanšu ministrija sagatavo un iesniedz Ministru kabinetā priekšlikumus par budžeta apakšprogrammas "Finansējums
Eiropas Savienības politiku instrumentu un pārējās ārvalstu finanšu palīdzības līdzfinansēto projektu un pasākumu
īstenošanai" līdzekļu pārdali", ciktāl tā nav pretrunā ar šo likumu.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
) 
40
/
47
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
31. Šā likuma 
17.panta
 pirmajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2008.gada 1.maijam.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
32. Līdz šā likuma 
17.panta
 pirmajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne
ilgāk kā līdz 2008.gada 30.aprīlim piemēro Ministru kabineta 2007.gada 8.maija instrukciju Nr.9 "Instrukcija par
budžeta pieprasījumu izstrādāšanas pamatprincipiem", ciktāl tā nav pretrunā ar šo likumu.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
33. Valsts dibinātas augstākās izglītības institūcijas, kurām ir atvasinātas publiskas personas statuss, attiecībā
uz zinātniskās darbības finansējumu šā likuma izpratnē tiek uzskatītas par budžeta finansētām institūcijām, kuras
nav budžeta iestādes. Attiecībā uz pārējo finansējumu valsts dibinātas augstākās izglītības institūcijas, kuras ir
atvasinātas publiskas personas, šā likuma izpratnē par budžeta finansētām institūcijām, kuras nav budžeta iestādes,
tiek uzskatītas no 2009.gada 1.janvāra.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
34. Ministru kabinets līdz 2008.gada 1.novembrim izvērtē un, ja nepieciešams, iesniedz Saeimai likumprojektu par
atvasinātu publisko tiesību juridisko personu budžetu patstāvību, šo personu finanšu kontroles un finanšu
stabilizācijas reglamentāciju, finansēšanu budžeta iestādes vai valsts budžeta finansētas institūcijas statusā, kā arī
par citiem šo personu finanšu un budžetu vadības jautājumiem.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2008.
)
35. Līdz šā likuma 
30.panta
 astotajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk
kā līdz 2010.gada 1.janvārim no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas iesniedz pārskatus
Ministru kabineta 2006.gada 25.aprīļa noteikumos Nr.313 “
Noteikumi par pašvaldību mēneša pārskatu saturu,
sagatavošanas un iesniegšanas kārtību
”, Ministru kabineta 2005.gada 25.oktobra noteikumos Nr.811 “
Valsts budžeta
iestāžu un pašvaldību ceturkšņa finanšu pārskatu sagatavošanas kārtība
” un Ministru kabineta 2007.gada
13.novembra noteikumos Nr.749 “
Noteikumi par valsts budžeta iestāžu un pašvaldību gada pārskatu sagatavošanas
kārtību
” noteiktajā kārtībā.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
36. Grozījums šajā likumā attiecībā uz vārda iekavās “(padome)” izslēgšanu stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
37. 
(Izslēgts ar 
30.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
38. Līdz šā likuma 
9.panta
 devītajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne
ilgāk kā līdz 2009.gada 20.oktobrim piemēro Ministru kabineta 2007.gada 28.augusta noteikumus Nr.584 “
Kārtība,
kādā ministrijas un citas centrālās valsts iestādes izstrādā un Finanšu ministrija izvērtē pieprasījumus par
apropriācijas pārdali starp programmām, apakšprogrammām un izdevumu ekonomiskās klasifikācijas kodiem
”, ciktāl
tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
39. Ministru kabinets neietver šā likuma 
31.panta
 otrās daļas 8.
2
 punktā minēto ilgtermiņa stabilizācijas rezerves
bilanci un tās 
pielikumu
s saimnieciskā gada pārskatā par periodu no 2010.gada 1.janvāra līdz 2012.gada
31.decembrim.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
40. 2009.gadā Ministru kabinets līdz 31.oktobrim iesniedz Saeimai šā likuma 
21.panta
 pirmajā daļā minēto
gadskārtējā valsts budžeta likuma projektu (budžeta likumu projektu paketi) nākamajam saim
nieciskajam gadam,
priekšlikumus par grozījumiem likumos, lai tie atbilstu budžeta pieprasījumiem, un valsts budžeta likuma projekta
(budžeta likumu projektu paketes) paskaidrojumus, kā arī vidējā termiņa makroekonomiskās attīstības un fiskālās
politikas ietvaru.
(
10.09.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.09.2009.
)
41
/
47
41. Grozījumi šā likuma 
1.pantā
 attiecībā uz vārdu “valsts vai pašvaldības aģentūra” aizstāšanu ar vārdiem
“pašvaldības aģentūra” termina “Budžeta iestāde” skaidrojumā stājas spēkā 2013.gada 1.janvārī.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
42. Līdz šā likuma 
9.panta
 trīspadsmitās daļas 1.punktā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās
dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2010.gada 1.jūnijam piemēro Ministru kabineta 2007.gada 28.augusta noteikumus Nr.584
“
Kārtība, kādā ministrijas un citas centrālās valsts iestādes izstrādā un Finanšu ministrija izvērtē pieprasījumus par
apropriācijas pārdali starp programmām, apakšprogrammām un izdevumu ekonomiskās klasifikācijas kodiem
”, ciktāl
tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
43. Līdz šā likuma 
9.panta
 trīspadsmitās daļas 2.punktā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās
dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2010.gada 1.jūnijam piemēro Ministru kabineta 2008.gada 10.jūnija noteikumus Nr.430
“
Noteikumi par Finanšu ministrijas budžeta apakšprogrammas “Finansējums Eiropas Savienības politiku instrumentu
un pārējās ārvalstu finanšu palīdzības līdzfinansēto projektu un pasākumu īstenošanai” līdzekļu pārdali
”, ciktāl tie nav
pretrunā ar šo likumu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
44. Līdz šā likuma 
12.panta
 otrajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk
kā līdz 2010.gada 1.jūnijam piemēro Ministru kabineta 2009.gada 20.janvāra noteikumus Nr.62 “
Kārtība, kādā pieprasa
un izlieto Finanšu ministrijas pamatbudžeta apakšprogrammā “Līdzekļi neparedzētiem gadījumiem” apstiprinātos
līdzekļus
”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
45. Līdz šā likuma 
14.panta
 trešajā daļā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne
ilgāk kā līdz 2010.gada 1.aprīlim piemēro Ministru kabineta 2002.gada 19.februāra noteikumus Nr.69 “
Noteikumi par
valsts aģentūras un pašvaldības aģentūras gada publiskajiem pārskatiem
” un Ministru kabineta 2006.gada 17.janvāra
noteikumus Nr.44 “
Noteikumi par gada publisko pārskatu saturu un to sagatavošanas kārtību
”, ciktāl tie nav pretrunā
ar šo likumu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
46. Ar 2010.gada 1.janvāri šā likuma izpratnē kā budžeta nefinansēta iestāde sāk darboties valsts aģentūra
“Civilās aviācijas aģentūra”, Valsts dzelzceļa tehniskā inspekcija, Valsts dzelzceļa administrācija, Transporta
nelaimes gadījumu un incidentu izmeklēšanas birojs, kuru budžeti no 2010.gada vairs netiek plānoti valsts budžetā.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
47. Šā likuma 
19.
1
 pantā
 minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2010.gada 1.jūnijam.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
48. Šā likuma 
25.panta
 1.
1
 daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2010.gada 1.jūnijam.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
49. Šā likuma 
29.panta
 ceturtā daļa stājas spēkā 2012.gada 1.janvārī.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
50. Līdz šā likuma 
30.panta
 pirmajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk
kā līdz 2010.gada 1.decembrim piemēro Ministru kabineta 2009.gada 20.oktobra noteikumus Nr.1193 “
Gada pārskatu
sagatavošanas kārtība
”, ciktāl tie nav pretrunā ar likumu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
51. Līdz šā likuma 
30.panta
 sestajā un astotajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai,
42
/
47
bet ne ilgāk kā līdz 2011.gada 1.janvārim budžeta nefinansētas iestādes iesniedz Valsts kasei pārskatus Ministru
kabineta 2009.gada 22.septembra noteikumos Nr.1071 “
Noteikumi par mēneša pārskatu apjomu, sagatavošanas un
iesniegšanas kārtību
” paredzētajā kārtībā.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
52. Līdz šā likuma 
30.panta
 septītajā un astotajā daļā minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai,
bet ne ilgāk kā līdz 2010.gada 1.jūnijam budžeta nefinansētas iestādes iesniedz Valsts kasei pārskatus Ministru
kabineta 2009.gada 10.marta noteikumos Nr.224 “
Kārtība, kādā valsts budžeta iestādes, pašvaldības un no valsts
budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas sagatavo un iesniedz ceturkšņa finanšu pārskatus
”
paredzētajā kārtībā.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
53. Šā likuma 
36.panta
 5.
1
 daļa ir spēkā līdz 2012.gada 31.decembrim.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
54. Šā likuma 
30.
1
 panta
 otrajā daļā minēto informatīvo ziņojumu 2011.gadā sniedz par 2011.gada pirmā pusgada
provizorisko izpildi, iekļaujot ziņojumā arī informāciju par 2011.gada plānu.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
55. Grozījumi šā likuma
 I nodaļas
 terminā "Speciālais budžets", 
8.panta
 pirmās daļas 3.punktā, 
9. 
un 
25.pantā
 par
to papildināšanu ar norādi uz citu speciālo budžetu, kā arī 
8.panta
 pirmās daļas 3.
1
 punkts stājas spēkā 2012.gada
1.janvārī.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
56. Grozījums šā likuma
 I nodaļā
 attiecībā uz termina “Speciālais budžets” skaidrojumu, grozījums 
8.panta
 pirmās
daļas 3.punktā attiecībā uz tā izteikšanu jaunā redakcijā, kā arī grozījums 
9. 
un 
25.pantā
 par cita speciālā budžeta
izslēgšanu un grozījums par šā likuma 
8.panta
 pirmās daļas 3.
1
 punkta izslēgšanu stājas spēkā 2012.gada 1.janvārī.
(
16.06.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.07.2011.
)
57. Ministru kabinets nodrošina šā likuma 
16.
2
 panta
 ceturtās daļas nosacījumu izpildi, apstiprinot 2012.gadam
attiecīgajām šajā panta daļā minētajām iestādēm maksimāli pieļaujamo valsts budžeta izdevumu kopējo apjomu.
(
14.07.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.07.2011.
)
58. Šā likuma 
16.
2
 panta
 ceturtajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2012.gada 1.oktobrim.
Līdz attiecīgo noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2012.gada 1.oktobrim ir piemērojami Ministru
kabineta 2007.gada 20.marta noteikumi Nr.198 “
Noteikumi par maksimāli pieļaujamā valsts budžeta izdevumu
kopapjoma un maksimāli pieļaujamā valsts budžeta izdevumu kopējā apjoma katrai ministrijai un citām centrālajām
valsts iestādēm noteikšanas metodiku vidējam termiņam
”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
59. Šā likuma 
30.panta
 ceturtajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2012.gada 1.oktobrim. Līdz
attiecīgo noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2012.gada 1.oktobrim ir piemērojami Ministru kabineta
2000.gada 21.marta noteikumi Nr.111 “Noteikumi par ministriju un centrālo valsts iestāžu pārziņā esošo uzņēmumu
(uzņēmējsabiedrību) finanšu pārskatiem un finanšu informāciju”, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
60. Ministrijas līdz 2012.gada 1.februārim nodrošina šā likuma 
30.
1
 panta
 trešās daļas izpildi arī attiecībā uz
informatīvajiem ziņojumiem, kas tika iesniegti Ministru kabinetam līdz 2011.gada 1.septembrim un 2011.gada
30.decembrim.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
61. Likuma 
19.
2
 pantā
, 
27.panta
 piektajā un sestajā daļā un 
31.panta
 otrajā daļā minētos noteikumus Ministru
43
/
47
kabinets izdod līdz 2012.gada 1.jūnijam.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
62. Vidēja termiņa budžeta ietvara likuma 2013.—2015.gadam projektu Ministru kabinets iesniedz Saeimai kopā ar
likuma 
par valsts budžetu 2013.gadam
 projektu (budžeta likumprojektu paketē). Šā likuma 
16.
2
 panta
 trešajā daļā
minētos paskaidrojumus vidēja termiņa budžeta ietvara likumam 2013.—2015.gadam neiesniedz.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
63. Grozījumi šā likuma 
16.
2
, 
17.
, 
18. 
un 
19.pantā
, ciktāl tie skar maksimāli pieļaujamo izdevumu apjoma un
budžeta pieprasījumu sasaisti ar attiecīgo vidēja termiņa budžeta ietvara likumu, piemērojami no 2013.gada 1.janvāra.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
64. 
(Izslēgts ar 
04.04.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
26.04.2013.
)
65. Grozījumi šajā likumā par
 I nodaļas
 papildināšanu ar terminu "Ietvara likumprojektu pakete" un tā skaidrojumu,
grozījumi III nodaļas nosaukumā, grozījumi 
16.pantā
 par tā izteikšanu jaunā redakcijā, kā arī grozījumi 
16.
2
 pantā
attiecībā uz ietvara likumprojektu paketi stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgajiem grozījumiem Saeimas kārtības rullī.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
66. Šā likuma 
16.
 panta otrā daļa piemērojama no 2023. gada 1. janvāra. Līdz 2022. gada 31. decembrim finanšu
ministrs budžeta sagatavošanas grafika projektu Ministru kabinetam iesniedz līdz kārtējā gada 1. martam.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2017.
 un 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā
13.04.2019.
)
67. Šā likuma 
16.
2
 panta
 desmitā daļa piemērojama no 2023. gada 1. janvāra. Līdz 2022. gada 31. decembrim
Ministru kabinets vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projektu sagatavo un iesniedz Saeimai kopā ar gadskārtējo
valsts budžeta likuma projektu (budžeta likumprojektu paketē), ievērojot šādus nosacījumus:
1) ministrijas un citas centrālās valsts iestādes attiecīgajos gados izstrādā valsts budžeta pieprasījumus tām
Ministru kabineta noteiktā maksimāli pieļaujamā valsts budžeta izdevumu kopējā apjoma ietvaros, kas
aprēķināts atbilstoši šā likuma 
16.
2
 panta
 ceturtajā daļā noteiktajai kārtībai;
2) Ministru kabinets attiecīgajos gados, nosakot maksimāli pieļaujamo valsts budžeta izdevumu kopējo
apjomu, nodrošina šā likuma 
16.
2
 panta
 astotajā daļā un 
19. panta
 piektajā un sestajā daļā ietverto nosacījumu
ievērošanu.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
68. Šā likuma 
16.
2
 panta
 septītā daļa piemērojama no 2023. gada 1. janvāra. Līdz 2022. gada 31. decembrim
Ministru kabineta pilnvarota pārstāvja un Latvijas Pašvaldību savienības sarunas par pašvaldību intereses skarošiem
ar vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projektu saistītiem jautājumiem tiek rīkotas vienlaikus ar likuma "
Par
pašvaldību budžetiem
" 
13. pantā
 minētajām sarunām. Šo sarunu rezultātus noformē protokola veidā un pievieno
gadskārtējā valsts budžeta likuma projektam (budžeta likumprojektu paketei).
(
30.11.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
03.04.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
69. 
(Izslēgts ar 
30.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
70. Šā likuma 
5.panta
 četrpadsmitajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2014.gada 1.jūlijam.
(
04.04.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.04.2013.
)
71. Grozījumi šā likuma 
35.panta
 ceturtās daļas otrajā teikumā un 
37.panta
 pirmajā daļā saistībā ar pāreju uz 
euro
stājas spēkā 2014.gada 1.janvārī.
(
19.09.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.10.2013.
)
44
/
47
72. Šā likuma 
37.panta
 sestajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2014.gada 30.jūnijam. Līdz
šo noteikumu spēkā stāšanās dienai tiek piemēroti Ministru kabineta 2010.gada 1.jūnija noteikumi Nr.501 "
Kārtība,
kādā gadskārtējā valsts budžeta likumprojektā iekļauj pieprasījumus valsts vārdā sniedzamajiem galvojumiem, un
galvojumu sniegšanas un uzraudzības kārtība
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
73. Kapitālsabiedrības, kurās ieguldīta valsts vai pašvaldības kapitāla daļa un kuras atvērušas norēķinu kontus
Valsts kasē saskaņā ar šā likuma 
27.panta
 ceturto daļu, līdz 2017.gada 1.aprīlim noslēdz ar Valsts kasi vienošanos
par nosacījumiem naudas līdzekļu atlikuma ieguldīšanai kontā saskaņā ar šā likuma 
34.panta
 ceturto daļu.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
74. Šā likuma 
29.
 panta otrajā daļā paredzēto uzskaiti Valsts ieņēmumu dienests sāk kārtot no 2021. gada
1. janvāra.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
75. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. jūlijam izdod šā likuma 
29.
 panta trešajā daļā paredzētos noteikumus.
Budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un budžeta nefinansētas
iestādes uzsāk šo noteikumu piemērošanu no 2019. gada 1. janvāra.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
76. Līdz šā likuma 
29.
 panta trešajā daļā minēto noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2018. gada
31. decembrim ir spēkā Ministru kabineta 2009. gada 15. decembra noteikumi Nr. 1486 "
Kārtība, kādā budžeta
iestādes kārto grāmatvedības uzskaiti
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu. Šie noteikumi ir piemērojami, kārtojot
grāmatvedības uzskaiti gada pārskata par 2018. gadu sagatavošanā.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
77. Šā likuma 
29.
 panta trešās daļas 2. un 3. punktā minētie subjekti Ministru kabineta noteikumus, kas izdoti,
pamatojoties uz šā likuma 
29.
 panta trešo daļu, attiecīgi par valsts budžeta finanšu uzskaiti un Valsts ieņēmumu
dienesta administrēto nodokļu, nodevu un citu tā administrēto uz valsts budžetu attiecināmo maksājumu uzskaiti
uzsāk piemērot ar 2021. gada 1. janvāri.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
78. Šā likuma 
30.
 panta pirmajā daļā paredzēto ikgadējo pārskatu par valsts budžeta finanšu uzskaiti un ikgadējo
pārskatu par Valsts ieņēmumu dienesta administrēto nodokļu, nodevu un citu tā administrēto uz valsts budžetu
attiecināmo maksājumu uzskaiti Valsts kase un Valsts ieņēmumu dienests uzsāk piemērot, sagatavojot attiecīgo
pārskatu par 2021. gadu.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
79. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. jūlijam izdod šā likuma 
30.
 panta 1.
1
 daļā paredzētos noteikumus, un
budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas publiskas personas un budžeta nefinansētas
iestādes uzsāk to piemērošanu, sagatavojot gada pārskatu par 2019. gadu.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
80. Līdz šā likuma 
30.
 panta 1.
1
 daļā minēto noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2018. gada 31.
decembrim ir spēkā Ministru kabineta 2013. gada 15. oktobra noteikumi Nr. 1115 "
Gada pārskatu sagatavošanas
kārtība
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu. Budžeta iestādes, no valsts budžeta daļēji finansētas atvasinātas
publiskas personas un budžeta nefinansētas iestādes šos noteikumus piemēro, sagatavojot gada pārskatu par
2018. gadu.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
81. Apstiprinot valsts darbībai nepieciešamos valsts budžeta izdevumus, finanšu ministrs 2019. gadā novirza
8 313  222 
euro
 neatliekamās medicīniskās palīdzības darbinieku darba samaksas paaugstinājumam.
(
06.12.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2018.
) 
45
/
47
(
06.12.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2018.
)
82. Noteikt, ka 2019. gadā vidēja termiņa budžeta ietvara likuma projekts tiek sagatavots tikai 2020., 2021. un
2022. gadam un Ministru kabinets to iesniedz Saeimai vienlaikus ar likumprojektu par valsts budžetu 2020. gadam.
(
07.02.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.02.2019.
)
83. Aizņēmējs valsts aizdevuma atmaksu veic no šā likuma 
27.
 panta pirmajā daļā minētā konta, sākot ar
2020. gada 1. janvāri.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
84. Šā likuma 
27.
 panta sestajā daļā minētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2019. gada 1. septembrim.
Līdz attiecīgo noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2019. gada 1. septembrim ir spēkā Ministru
kabineta 2018. gada 18. decembra noteikumi Nr. 804 "
Kārtība, kādā Valsts kase nodrošina elektronisko informācijas
apmaiņu
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
85. Šā likuma 
36.
 panta 5.
4
 daļas 3. punkts piemērojams ar 2019. gada 1. septembri.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
86. Grozījumi šā likuma 
16.
1
 panta trešajā daļā par vārdu "zemesgrāmatu nodaļu" izslēgšanu, 
19.
 panta sestās
daļas pirmajā un trešajā teikumā par vārdu "Zemesgrāmatu nodaļu" izslēgšanu un 
21.
 panta piektās daļas 9. punktā
par vārdu "zemesgrāmatu nodaļu" izslēgšanu stājas spēkā 2019. gada 1. jūnijā.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
87. Šā likuma 
37.
 panta otrās daļas 3. punkta "b" un "c" apakšpunkts piemērojams ar 2020. gada 1. janvāri.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
88. Grozījumi šā likuma I nodaļā par termina "Konsolidētais kopbudžets" izteikšanu jaunā redakcijā, termina
"Speciālais budžets" izslēgšanu, termina "Transferts" skaidrojuma pirmā teikuma izteikšanu jaunā redakcijā un
grozījums 
3.
 panta otrajā daļā, 
3.
 panta 2.
1
 daļa, grozījums 
7.
 panta pirmās daļas 1. punktā, 
8.
 panta pirmās daļas
ievaddaļā, 
8.
 panta pirmās daļas 2. un 4. punkta izslēgšana, kā arī grozījums 
9.
 panta četrpadsmitās daļas 6. punktā,
27.
 panta otrajā un 2.
3
 daļā, 
36.
 panta pirmajā, trešajā un piektajā daļā saistībā ar speciālo budžetu stājas spēkā
2020. gada 1. janvārī.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.04.2019.
)
89. Šā likuma X nodaļa stājas spēkā vienlaikus ar Administratīvās atbildības likumu.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.11.2019.
)
90. Šā likuma 
19.
3
 pants
 stājas spēkā vienlaikus ar Eiropas Komisijas tiesību aktu, ar kuru izveido Eiropas
Atveseļošanas un noturības mehānismu.
(
23.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
91. Grozījumi šā likuma 
21. panta
 otrajā un piektajā daļā saistībā ar gadskārtējā valsts budžeta likuma projekta un
grozījumu gadskārtējā valsts budžeta likumā paskaidrojumiem stājas spēkā 2021. gada 1. janvārī, un pirmo reizi tos
piemēro 2021. gadā, sagatavojot valsts budžeta likuma projekta 2022. gadam paskaidrojumus.
(
23.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
92. Attiecībā uz tiem valsts aizdevuma līgumiem, kuri noslēgti līdz šā likuma 
36.
1
 panta
 spēkā stāšanās dienai,
minētajā pantā ietvertais regulējums piemērojams, sākot no 2022. gada 1. janvāra.
(
23.11.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
46
/
47
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums Saeimā pieņemts 1994. gada 24. martā.
Valsts prezidents G.ULMANIS
Rīgā 1994. gada 6. aprīlī
93. Grozījumi šā likuma 
30. panta
 trešajā, 3.
1
 un 3.
2
 daļā, 
31. panta
 pirmajā daļā un 
32. panta
 pirmajā, 1.
1
 un
otrajā daļā saistībā ar gada pārskatu iesniegšanas termiņiem un Valsts kontroles revīziju stājas spēkā 2023. gada 1.
janvārī.
(
03.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.01.2023.
)
94. Grozījums attiecībā uz šā likuma papildināšanu ar 
32.
1
 pantu
 saistībā ar Valsts kontroles veikto revīziju par
konsolidēto saimnieciskā gada pārskatu Saeimas vēlēšanu gadā stājas spēkā 2022. gada 1. janvārī. Saeimas
vēlēšanu gadā — 2022. gadā — attiecībā uz konsolidēto saimnieciskā gada pārskatu par 2021. gadu piemērojams šā
likuma 
30. panta
 trešajā, 3.
1
 un 3.
2
 daļā un 
32. panta
 pirmajā daļā noteiktais par gada pārskatu sagatavošanas
termiņiem šā likuma redakcijā, kas bija spēkā 2020. gada 31. decembrī.
(
03.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
95. Šā likuma 
30. panta
 trešajā, 3.
1
 un 3.
2
 daļā noteikto pārskatu iesniegšanas termiņu pirmo reizi piemēro 2024.
gadā, iesniedzot gada pārskatu vai konsolidēto gada pārskatu par 2023. gadu.
(
03.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
96. Šā likuma 
31. panta
 pirmajā daļā un 
32. panta
 pirmajā, 1.
1
 un otrajā daļā noteikto gada pārskatu iesniegšanas
termiņu pirmo reizi piemēro 2024. gadā, iesniedzot konsolidēto saimnieciskā gada pārskatu par 2023. gadu.
(
03.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
)
97. Grozījumi šajā likumā par 
31. panta
 nosaukuma un otrās daļas izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2023.
gada 1. janvārī. Ministru kabineta noteikumus, kas tiks izdoti uz šā likuma 
31. panta
 otrās daļas pamata, pirmo reizi
piemēro 2024. gadā, sagatavojot konsolidēto saimnieciskā gada pārskatu par 2023. gadu. Ministru kabinets minētos
noteikumus izdod līdz 2022. gada 1. janvārim.
(
03.12.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2021.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.01.2023.
)
47
/
47