Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 199,
19.12.2012.
OP numurs: 
2012/199.1
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
29.11.2012.
Stājas spēkā: 
02.01.2013.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Fizisko personu — saimnieciskās darbības veicēju —
diskriminācijas aizlieguma likums
1.pants.
 Likuma mērķis ir noteikt atšķirīgas attieksmes aizliegumu privātajā un publiskajā jomā attiecībā uz
fizisko personu, kura vēlas veikt vai veic patstāvīgu darbību par atlīdzību (turpmāk — saimnieciskās darbības
veicējs).
2.pants.
 (1) Aizliegta atšķirīga attieksme pret saimnieciskās darbības veicēju:
1) dzimuma, vecuma, reliģiskās, politiskās vai citas pārliecības, seksuālās orientācijas, invaliditātes, rases vai
etniskās piederības dēļ saistībā ar viņa pieeju saimnieciskajai darbībai;
2) dzimuma, reliģiskās, politiskās vai citas pārliecības, seksuālās orientācijas, invaliditātes, rases vai etniskās
piederības dēļ, piedāvājot viņam preces vai pakalpojumus un pārdodot preces vai sniedzot pakalpojumus.
(2) Pieeja saimnieciskajai darbībai šā likuma izpratnē ietver arī saimnieciskās darbības uzsākšanu, paplašināšanu
vai aprīkošanu vai jebkura cita veida darbības sākšanu vai paplašināšanu pašnodarbinātības jomā.
3.pants.
 (1) Atšķirīga attieksme pret saimnieciskās darbības veicēju pieļaujama, ja:
1) pieeja saimnieciskajai darbībai tikai vai galvenokārt viena dzimuma, vecuma, reliģiskās, politiskās vai citas
pārliecības, seksuālās orientācijas, invaliditātes, rases vai etniskās piederības personām ir objektīvi pamatota
ar tiesisku mērķi, kura sasniegšanai izraudzītie līdzekļi ir samērīgi;
2) preču vai pakalpojumu piedāvāšana, preču pārdošana vai pakalpojumu sniegšana tikai vai galvenokārt viena
dzimuma, reliģiskās, politiskās vai citas pārliecības, seksuālās orientācijas, invaliditātes, rases vai etniskās
piederības personām ir objektīvi pamatota ar tiesisku mērķi, kura sasniegšanai izraudzītie līdzekļi ir samērīgi.
(2) Atšķirīga attieksme pret saimnieciskās darbības veicēju invaliditātes dēļ pieļaujama, ja tā ir objektīvi pamatota
ar tiesisku mērķi, kura sasniegšanai izraudzītie līdzekļi ir samērīgi vai vienlīdzīgas attieksmes nodrošināšana pretējai
pusei uzliek nesamērīgu slogu.
(3) Atšķirīgas attieksmes aizliegums pret saimnieciskās darbības veicēju neskar līgumu slēgšanas brīvību,
izņemot gadījumu, kad līgumslēdzējas puses izvēle tiek pamatota ar personas dzimumu, vecumu, reliģisko, politisko
vai citu pārliecību, seksuālo orientāciju, invaliditāti, rasi vai etnisko piederību.
4.pants.
 (1) Ja strīda gadījumā saimnieciskās darbības veicējs norāda uz apstākļiem, kas varētu būt par pamatu
viņa tiešai vai netiešai diskriminācijai dzimuma, vecuma, reliģiskās, politiskās vai citas pārliecības, seksuālās
orientācijas, invaliditātes, rases vai etniskās piederības dēļ, atbildētāja pienākums ir pierādīt, ka atšķirīgas attieksmes
aizliegums nav pārkāpts.
(2) Tieša diskriminācija ir tāda attieksme pret personu, kas tās dzimuma, vecuma, reliģiskās, politiskās vai citas
pārliecības, seksuālās orientācijas, invaliditātes, rases vai etniskās piederības dēļ salīdzināmā situācijā ir, bija vai
1
/
3
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 2000.gada 29.jūnija direktīvas 
2000/43/EK
, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām
neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības;
2) Padomes 2000.gada 27.novembra direktīvas 
2000/78/EK
, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret
nodarbinātību un profesiju;
3) Padomes 2004.gada 13.decembra direktīvas 
2004/113/EK
, ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu
attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu
sniegšanu;
4) Eiropas Parlamenta un Padomes 2006.gada 5.jūlija direktīvas 
2006/54/EK
 par tāda principa īstenošanu, kas paredz
vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos;
5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2010.gada 7.jūlija direktīvas 
2010/41/ES
 par to, kā piemērot vienlīdzīgas
attieksmes principu vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar kuru atceļ
Padomes direktīvu 
86/613/EEK
.
Likums Saeimā pieņemts 2012.gada 29.novembrī.
varētu būt mazāk labvēlīga nekā pret citu personu. Netieša diskriminācija ir šķietami neitrāls noteikums, kritērijs vai
prakse, kas rada vai var radīt nelabvēlīgas sekas personas dzimuma, vecuma, reliģiskās, politiskās vai citas
pārliecības, seksuālās orientācijas, invaliditātes, rases vai etniskās piederības dēļ, izņemot gadījumu, kad šāds
noteikums, kritērijs vai prakse ir objektīvi pamatota ar tiesisku mērķi, kura sasniegšanai izraudzītie līdzekļi ir
samērīgi.
(3) Par diskrimināciju uzskatāma arī personas aizskaršana vai norādījums to diskriminēt.
(4) Aizskaršana ir personas pakļaušana tās dzimuma, vecuma, reliģiskās, politiskās vai citas pārliecības,
seksuālās orientācijas, invaliditātes, rases vai etniskās piederības dēļ tādai no šīs personas viedokļa nevēlamai
rīcībai (tai skaitā seksuāla rakstura rīcībai), kuras mērķis vai rezultāts ir šīs personas cieņas aizskaršana un
iebiedējošas, naidīgas, pazemojošas vai degradējošas vides radīšana.
(5) Par diskrimināciju dzimuma dēļ uzskatāma arī mazāk labvēlīga attieksme pret sievieti grūtniecības laikā vai
pēcdzemdību periodā līdz vienam gadam, bet, ja sieviete baro bērnu ar krūti, — visā barošanas laikā.
5.pants.
 Ja tiek pārkāpts atšķirīgas attieksmes aizliegums, saimnieciskās darbības veicējam ir tiesības prasīt, lai
viņam tiek nodrošināta pieeja saimnieciskajai darbībai vai piedāvātas preces vai pakalpojumi, vai pārdotas preces, vai
sniegti pakalpojumi, kā arī prasīt zaudējumu atlīdzību un atlīdzību par morālo kaitējumu. Strīda gadījumā atlīdzības
apmēru par morālo kaitējumu nosaka tiesa.
6.pants.
 Aizliegts tieši vai netieši radīt saimnieciskās darbības veicējam nelabvēlīgas sekas, ja viņš šajā likumā
noteiktajā kārtībā aizstāv savas tiesības.
7.pants.
 Ja atšķirīgas attieksmes aizliegums vai aizliegums radīt nelabvēlīgas sekas tiek pārkāpts, saimnieciskās
darbības veicējs saskaņā ar 
Tiesībsarga likumu
 var saņemt tiesisko atbalstu, kā arī vērsties tiesā likumā noteiktajā
kārtībā.
Pārejas noteikums
Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē Fizisko personu — saimnieciskās darbības veicēju — diskriminācijas
aizlieguma likums (Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 2009, 13.nr.; Latvijas Vēstnesis, 2010,
43.nr.).
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
2
/
3
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Valsts prezidents A.Bērziņš
Rīgā 2012.gada 19.decembrī
3
/
3