Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 52,
14.03.2019.
OP numurs: 
2019/52.1
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
28.02.2019.
Stājas spēkā: 
01.04.2019.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts
prezidents izsludina šādu likumu:
Komercnoslēpuma aizsardzības likums
I nodaļa
Vispārīgie noteikumi
1. pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir nodrošināt komercnoslēpuma efektīvu aizsardzību, it īpaši pret tā nelikumīgu iegūšanu,
izmantošanu vai izpaušanu.
2. pants. Komercnoslēpums un komercnoslēpuma turētājs
(1) Komercnoslēpums ir neizpaužama saimnieciska rakstura informācija, tehnoloģiskās zināšanas un zinātniska
vai cita rakstura informācija, kas atbilst visām šādām pazīmēm:
1) tā ir slepena, jo nav vispārzināma vai pieejama personām, kuras parasti izmanto šāda veida informāciju;
2) tai ir faktiska vai potenciāla komerciālā vērtība tādēļ, ka tā ir slepena;
3) komercnoslēpuma turētājs attiecībā uz to ir veicis konkrētajai situācijai atbilstošus un saprātīgus
komercnoslēpuma slepenības saglabāšanas pasākumus.
(2) Komercnoslēpuma turētājs ir ikviena fiziskā vai juridiskā persona, kura likumīgi ieguvusi komercnoslēpumu un
ir tiesīga to pārvaldīt (kontrolēt), tostarp izmantot un izpaust.
3. pants. Komercnoslēpuma aizsardzības piemērošanas robežas un izņēmumi
(1) Par komercnoslēpumu nevar uzskatīt informāciju, kas saistīta ar valsts pārvaldes funkciju vai uzdevumu
izpildi, kā arī — normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos — rīcību ar valsts vai pašvaldības finanšu līdzekļiem vai
mantu.
(2) Grāmatvedībā par komercnoslēpumu nav uzskatāma informācija un dati, kas saskaņā ar normatīvajiem aktiem
iekļaujami to fizisko vai juridisko personu pārskatos, kuras veic saimniecisko darbību. Visa pārējā grāmatvedībā
esošā informācija uzskatāma par komercnoslēpumu un ir pieejama vienīgi revīziju veicējiem, nodokļu administrācijai,
tiesībaizsardzības iestādēm, tiesām, kā arī citām institūcijām normatīvajos aktos paredzētajos gadījumos.
(3) Šā likuma noteikumus attiecībā uz pasākumiem, procedūrām vai tiesiskās aizsardzības līdzekļiem pret
komercnoslēpuma iegūšanu, izmantošanu vai izpaušanu nepiemēro darba koplīguma pusēm, ciktāl tas skar darba
koplīguma noslēgšanai vai grozīšanai nepieciešamo informāciju.
(4) Citos normatīvajos aktos var būt paredzēti izņēmumi komercnoslēpuma aizsardzības piemērošanai.
1
/
5
II nodaļa
Komercnoslēpuma iegūšana, izmantošana un izpaušana
4. pants. Komercnoslēpuma likumīga iegūšana
Komercnoslēpuma iegūšana ir likumīga, ja tas iegūts kādā no šādiem veidiem:
1) kā neatkarīgs atklājums vai radīšanas procesa rezultāts;
2) kā tāda produkta vai objekta aplūkošanas, izpētes, sadalīšanas pa sastāvdaļām vai pārbaudīšanas
rezultāts, kurš ir sabiedrībai vispārpieejams vai kura iegūšanu komercnoslēpuma turētājs nav ierobežojis;
3) darbinieki vai viņu pārstāvji atbilstoši normatīvajiem aktiem un pastāvošajai praksei izmantojuši tiesības
iegūt informāciju un konsultēties;
4) uz līguma vai licences pamata;
5) publiskajā iepirkumā vai citu valsts pārvaldes funkciju vai uzdevumu īstenošanas ietvaros;
6) to pieprasa izsniegt fiziskā vai juridiskā persona, pamatojoties uz būtisku sabiedrības interešu aizsardzību,
un komercnoslēpuma atklāšana ir samērojama ar iespējamo kaitējumu komercnoslēpuma turētājam;
7) jebkādā citā veidā, kas attiecīgajos apstākļos atbilst godīgai darījumu praksei.
5. pants. Komercnoslēpuma nelikumīga iegūšana, izmantošana vai izpaušana
(1) Komercnoslēpuma nelikumīga iegūšana, izmantošana vai izpaušana bez komercnoslēpuma turētāja atļaujas ir
tiesību pārkāpums, ja tas noticis:
1) neatļauti iegūstot informāciju — piekļūstot tādiem dokumentiem, objektiem, materiāliem, vielām vai
elektroniskajām datnēm, kuras pārvalda komercnoslēpuma turētājs un kuras ietver vai varēja saprātīgi
pieņemt, ka tās ietver komercnoslēpumu, kā arī piesavinoties vai kopējot šādus dokumentus, objektus,
materiālus, vielas vai elektroniskās datnes;
2) kad persona zināja vai attiecīgajos apstākļos tai vajadzēja zināt, ka komercnoslēpums ir tieši vai netieši
iegūts nelikumīgi, tostarp no citas personas, kura komercnoslēpumu izmantoja vai izpauda nelikumīgi;
3) pārkāpjot normatīvajā aktā vai līgumā noteikto pienākumu, kā arī citu pienākumu neizpaust
komercnoslēpumu vai ierobežot tā izmantošanu;
4) jebkādā citā veidā, kas neatbilst godīgai darījumu praksei.
(2) Persona nav saucama pie atbildības par komercnoslēpuma nelikumīgu iegūšanu, izmantošanu vai izpaušanu,
ja komercnoslēpums iegūts, izmantots vai izpausts kādā no šādiem gadījumiem:
1) lai izmantotu tiesības uz vārda un informācijas brīvību, tostarp ievērojot plašsaziņas līdzekļu brīvību un
uzskatu daudzveidību, vai atklātu pārkāpumu, ļaunprātīgu rīcību vai nelikumīgu darbību, ja iespējamais
pārkāpējs rīkojies nolūkā aizsargāt sabiedrības vispārējās intereses;
2) komercnoslēpumu izpauduši darbinieki saviem pārstāvjiem, ja šāda izpaušana pārstāvjiem ir nepieciešama
normatīvajos aktos noteikto funkciju izpildei;
3) lai aizsargātu normatīvajos aktos noteiktās personu likumīgās intereses.
(3) Tādu preču ražošana, piedāvāšana vai laišana tirgū, kuru dizains, īpašības, darbība, ražošanas process vai
tirgvedība gūst nozīmīgu labumu no nelikumīgi iegūta, izmantota vai izpausta komercnoslēpuma
(turpmāk  —  pārkāpuma preces), vai pārkāpuma preču importēšana, eksportēšana vai glabāšana minētajiem
nolūkiem arī tiek uzskatīta par komercnoslēpuma nelikumīgu izmantošanu, ja persona, kura veic šādas darbības,
2
/
5
zināja vai tai vajadzēja zināt, ka komercnoslēpums iegūts vai izmantots nelikumīgi.
6. pants. Informēšana par komercnoslēpumu un tā aizsardzību
(1) Komercnoslēpuma turētājs, sniedzot informāciju fiziskajai vai juridiskajai personai, tiesai vai valsts pārvaldes
iestādei, norāda, ka informācija ir komercnoslēpums, kā arī informē par nepieciešamību nodrošināt komercnoslēpuma
aizsardzību.
(2) Komercnoslēpums ir ierobežotas pieejamības informācija 
Informācijas atklātības likuma
 izpratnē līdz brīdim,
kad komercnoslēpuma turētājs rakstveidā informē par komercnoslēpuma statusa izbeigšanu vai kad attiecīgā
informācija kļuvusi vispārzināma vai pieejama citām personām uz tiesiska pamata.
7. pants. Noilgums
Prasību pret personu, kura nelikumīgi ieguvusi, izmantojusi vai izpaudusi komercnoslēpumu, var celt triju gadu
laikā no dienas, kad komercnoslēpuma turētājs uzzināja vai tam vajadzēja uzzināt par komercnoslēpuma
nelikumīgu iegūšanu, izmantošanu vai izpaušanu.
III nodaļa
Tiesiskās aizsardzības līdzekļi
8. pants. Tiesiskās aizsardzības līdzekļu veidi
(1) Ja lietā par komercnoslēpuma aizsardzību pret nelikumīgu iegūšanu, izmantošanu vai izpaušanu tiek
konstatēta komercnoslēpuma nelikumīga iegūšana, izmantošana vai izpaušana, komercnoslēpuma turētājam ir
tiesības lūgt, lai tiek piemērots aizliegums veikt noteiktas darbības un kaitējuma atlīdzības piedziņa.
(2) Tikai vienlaikus ar šā panta pirmajā daļā minētajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem komercnoslēpuma
turētājs var lūgt, lai tiek piemērots viens vai vairāki šādi tiesiskās aizsardzības līdzekļi:
1) komercnoslēpumu saturošo materiālu iznīcināšana vai nodošana;
2) pārkāpuma preču atsaukšana vai izņemšana no tirdzniecības;
3) pārkāpuma iezīmju novēršana pārkāpuma precēm;
4) pārkāpuma preču iznīcināšana;
5) sprieduma publiskošana.
9. pants. Tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošanas vispārīgie noteikumi
Piemērojot tiesiskās aizsardzības līdzekli, tiesa izvērtē šā līdzekļa piemērošanas samērīgumu, ņemot vērā
attiecīgos apstākļus, tostarp kur tas iespējams:
1) komercnoslēpuma vērtību vai citas specifiskas komercnoslēpuma iezīmes;
2) pasākumus, kas veikti, lai komercnoslēpumu aizsargātu;
3) pārkāpēja rīcību komercnoslēpuma iegūšanā, izmantošanā vai izpaušanā;
4) iespējamību, ka pārkāpējs turpmāk nelikumīgi izmantos vai izpaudīs komercnoslēpumu;
5) komercnoslēpuma nelikumīgas izmantošanas vai izpaušanas sekas;
6) pušu, trešo personu un sabiedrības likumīgās intereses;
3
/
5
7) pamattiesību aizsardzību.
10. pants. Aizliegums veikt noteiktas darbības
(1) Piemērojot aizliegumu veikt noteiktas darbības, tiesa nosaka:
1) aizliegumu izmantot vai izpaust komercnoslēpumu;
2) aizliegumu ražot, piedāvāt, laist tirgū vai izmantot pārkāpuma preces vai tās importēt, eksportēt vai glabāt
minētajiem nolūkiem.
(2) Ja tiek ierobežots ilgums aizliegumam veikt noteiktas darbības, laikam, kurā aizliegums ir spēkā, jābūt
pietiekamam, lai novērstu jebkuru komerciālu vai ekonomisku priekšrocību, ko pārkāpējs būtu varējis iegūt
komercnoslēpuma nelikumīgas iegūšanas, izmantošanas vai izpaušanas rezultātā.
(3) Ja pēc tiesas sprieduma spēkā stāšanās iestājas tādi apstākļi, kurus tieši vai netieši nevar saistīt ar
atbildētāju un kuru iestāšanās rezultātā attiecīgā informācija vairs nav atzīstama par komercnoslēpumu, atbildētājs ir
tiesīgs vērsties pie komercnoslēpuma turētāja, lai pārliecinātos par komercnoslēpuma statusa zaudēšanu, un puses
var rakstveidā vienoties, ka uz atbildētāju vairs nav attiecināms spriedumā noteiktais aizliegums veikt noteiktas
darbības. Ja komercnoslēpuma turētājs saprātīgā termiņā rakstveidā neapstiprina komercnoslēpuma statusa
zaudēšanu, atbildētājs ir tiesīgs celt tiesā prasību par aizlieguma veikt noteiktas darbības atcelšanu.
11. pants. Kaitējuma atlīdzības piemērošanas nosacījumi
(1) Komercnoslēpuma turētājs ir tiesīgs prasīt komercnoslēpuma nelikumīgas iegūšanas, izmantošanas vai
izpaušanas rezultātā nodarītā mantiskā kaitējuma un nemantiskā kaitējuma atlīdzību no personas, kura zināja vai
kurai bija jāzina, ka tā izdara tiesību pārkāpumu.
(2) Prasot atlīdzināt mantisko kaitējumu, komercnoslēpuma turētājs par katru pārkāpumu var lūgt vienu no šādiem
mantiskās atlīdzības veidiem:
1) zaudējumu atlīdzību;
2) tās summas piedziņu (licences maksu), kuru tas varētu saņemt par komercnoslēpuma izmantošanas tiesību
piešķiršanu;
3) tās peļņas piedziņu, kuru pārkāpuma dēļ negodīgi guvusi persona, kura nelikumīgi ieguvusi, izmantojusi vai
izpaudusi komercnoslēpumu.
(3) Nemantiskā kaitējuma atlīdzības apmēru nosaka tiesa pēc sava ieskata.
12. pants. Atsevišķu tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošanas noteikumi
(1) Ja tiek piemērots šā likuma 
8.
 panta otrajā daļā norādītais tiesiskās aizsardzības līdzeklis, komercnoslēpuma
turētājs atbilstoši izraudzītajam tiesiskās aizsardzības līdzeklim var lūgt tiesai noteikt:
1) pilnībā vai daļēji iznīcināt tādus dokumentus, objektus, materiālus, vielas vai elektroniskās datnes, kas
ietver komercnoslēpumu vai ir komercnoslēpums, vai piemērotā gadījumā nodot šos dokumentus, objektus,
materiālus, vielas vai elektroniskās datnes vai to daļas attiecīgajam komercnoslēpuma turētājam;
2) atsaukt vai izņemt no tirdzniecības pārkāpuma preces ar noteikumu, ka izņemšana neapdraud konkrētā
komercnoslēpuma aizsardzību;
3) novērst pārkāpuma precēm pārkāpuma iezīmes;
4) iznīcināt pārkāpuma preces;
5) publiskot informāciju par spriedumu (tostarp pilnībā vai daļēji publicēt tiesas spriedumu plašsaziņas
4
/
5
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija direktīvas
(ES) 
2016/943
 par zinātības un darījumdarbības neizpaužamas informācijas (komercnoslēpumu) aizsardzību pret
nelikumīgu iegūšanu, izmantošanu un izpaušanu.
Likums stājas spēkā 2019. gada 1. aprīlī.
Likums Saeimā pieņemts 2019. gada 28. februārī.
Valsts prezidents 
R. Vējonis
Rīgā 2019. gada 14. martā
līdzekļos) ar noteikumu, ka tiek nodrošināta komercnoslēpuma konfidencialitāte, komercnoslēpumu saturošos
fragmentus izslēdzot vai rediģējot.
(2) Tiesa, lemjot par šā panta pirmās daļas 5. punktā minētā tiesiskās aizsardzības līdzekļa piemērošanu,
papildus šā likuma 
9.
 pantā norādītajiem apstākļiem ņem vērā arī to, vai informācija par pārkāpēju ļautu identificēt
fizisko personu un, ja ļautu, vai minētās informācijas publiskošana ir pamatota, it īpaši ievērojot iespējamo kaitējumu,
ko šāds tiesiskās aizsardzības līdzeklis var radīt pārkāpēja privātumam un reputācijai.
13. pants. Tiesiskās aizsardzības līdzekļu aizstāšana ar naudas kompensāciju
(1) Atbildētājam ir tiesības lūgt šā likuma 
10. panta
 pirmajā daļā un 
12. panta
 pirmajā daļā minēto tiesiskās
aizsardzības līdzekļu vietā piedzīt naudas kompensāciju komercnoslēpuma turētāja labā, ja tiek konstatēti visi šādi
nosacījumi:
1) komercnoslēpuma izmantošanas vai izpaušanas laikā attiecīgā persona nezināja un tai arī nebija jāzina, ka
komercnoslēpums iegūts no citas personas, kura to izmantojusi vai izpaudusi nelikumīgi;
2) attiecīgo tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošana atbildētājam radītu nesamērīgu kaitējumu;
3) naudas kompensācija ir apmierinošs līdzeklis.
(2) Izmaksājamās naudas kompensācijas apmērs par šā likuma 
10.
 panta pirmajā daļā norādītā tiesiskās
aizsardzības līdzekļa aizstāšanu nedrīkst pārsniegt atlīdzības summu, kuru varētu saņemt komercnoslēpuma turētājs
par komercnoslēpuma izmantošanas tiesību piešķiršanu par laiku, kurā komercnoslēpuma izmantošana būtu aizliegta.
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvu
5
/
5