Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 32,
16.02.2016.
OP numurs: 
2016/32.1
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
rīkojums
Numurs: 
129
Pieņemts: 
09.02.2016.
Stājas spēkā: 
09.02.2016.
Ministru kabineta rīkojums Nr. 129
Rīgā 2016. gada 9. februārī (prot. Nr. 6 42. 
§)
Par Enerģētikas attīstības 
pamatnostādnēm 2016.-2020. gadam
1. Atbalstīt Enerģētikas attīstības pamatnostādnes 2016.-2020. 
gadam (turpmāk - pamatnostādnes).
2. Noteikt Ekonomikas ministriju par atbildīgo institūciju 
pamatnostādņu īstenošanā, bet par līdzatbildīgajām institūcijām - 
Finanšu ministriju,
Iekšlietu ministriju, Izglītības un zinātnes 
ministriju, Satiksmes ministriju, Zemkopības ministriju un Vides 
aizsardzības un reģionālās attīstības
ministriju.
3. Pamatnostādņu īstenošanā iesaistītajām institūcijām līdz 
2017. gada 1. decembrim un 2020. gada 1. decembrim iesniegt 
Ekonomikas
ministrijā pārskatu par pamatnostādnēs paredzēto 
darbību īstenošanas rezultātiem.
4. Ekonomikas ministram iesniegt Ministru kabinetā informatīvo 
ziņojumu:
4.1. līdz 2018. gada 1. oktobrim - par pamatnostādņu 
īstenošanu 2016.-2017. gadā;
4.2. līdz 2021. gada 1. oktobrim - par pamatnostādņu 
īstenošanu 2018.-2020. gadā.
1
/
238
5. Pamatnostādņu īstenošanā iesaistītajām institūcijām 2016. 
gadā pamatnostādnēs ietverto pasākumu īstenošanu nodrošināt 
piešķirto
valsts budžeta līdzekļu ietvaros. Jautājumu par papildu 
valsts budžeta līdzekļu piešķiršanu 2017. un turpmākajiem gadiem 
skatīt likumprojekta
"Par valsts budžetu 2017. gadam" un 
likumprojekta "Par vidēja termiņa budžeta ietvaru 2017., 2018., 
2019. gadam" sagatavošanas procesā
kopā ar visu ministriju un 
citu centrālo valsts iestāžu jauno politikas iniciatīvu 
pieteikumiem, ievērojot valsts budžeta finansiālās iespējas.
6. Atzīt par spēku zaudējušu Ministru kabineta 2006. gada 1. 
augusta rīkojumu Nr. 571 "
Par Enerģētikas attīstības 
pamatnostādnēm 2007.-
2016. gadam
" (Latvijas Vēstnesis, 2006, 122. 
nr.).
Ministru prezidente 
Laimdota 
Straujuma
Ekonomikas ministre 
Dana 
Reizniece-Ozola
 
 
(Ministru kabineta
2016. gada 9. februāra
rīkojums Nr. 129)
ENERĢĒTIKAS ATTĪSTĪBAS 
PAMATNOSTĀDNES
2016.-2020.gadam
(Informatīvā daļa)
Ekonomikas ministrija
Rīga, 2016
SATURS
Ievads
1. Enerģētikas politikas mērķi
1.1. ES enerģētikas politikas mērķi
1.2. Latvijas enerģētikas politikas ilgtermiņa mērķi
2
/
238
1.3. Sasniedzamie politikas rezultāti un to rezultatīvie 
radītāji
2. Enerģētikas politikas pamatprincipi
3. Enerģētikas sektora vispārējs raksturojums un attīstības 
tendences
3.1. Primārie energoresursi
3.1.1. Atjaunojamie energoresursi
3.1.2. Fosilie energoresursi
3.1.3. Citi energoresursi
3.2. Iekšējā enerģijas tirgus izveide
3.2.1. Elektroenerģijas tirgus
3.2.2. Dabasgāzes tirgus
3.3. Enerģijas infrastruktūra
3.3.1. Elektroenerģijas infrastruktūra
3.3.2. Dabasgāzes infrastruktūra
3.3.3. Transporta uzlādes/uzpildes infrastruktūra
3.4. Siltumapgāde
3.5. Atjaunojamie energoresursi
3.6. Energoefektivitāte
3.7. Krīzes situācijas pārvaldība
3.8. Inovatīvi risinājumi enerģētikas nozarē
3.9. Starptautiskās un reģionālās sadarbības stiprināšana
3
/
238
4. SVID analīze
4.1. Elektroenerģija
4.2. Dabasgāze
4.3. Siltumapgāde
4.4. Energoefektivitāte
4.5. Būtiskākās risināmās problēmas
5. Turpmākās rīcības plānojums
6. Politikas ietekme uz valsts un pašvaldību budžetiem
Pielikumi:
1. Latvijas dalība starptautiskajās enerģētikas organizācijās 
un platformās
2. Sasaiste ar citiem plānošanas dokumentiem
3. Eiropas Savienības atbalsts enerģētikas jomā
4. Ekspertīze par galveno plānoto pasākumu Enerģētikas 
attīstības pamatnostādnēs 2014.-2020.gadam ietekmi.
5. Stratēģiskās ietekmes uz vidi novērtējums Enerģētikas 
attīstības pamatnostādnēm 2015.-2020.gadam (turpmāk - SIVN) ar 
pielikumiem:
1. SIVN 2015.gada 29.aprīļa sabiedriskās apspriešanas 
protokols;
2. Pārskats par SIVN sniegtajiem komentāriem;
3. Par SIVN sniegtie atzinumi.
Izmantoto saīsinājumu saraksts
ACER
Eiropas
 
regulatoru sadarbības aģentūra
AER
Atjaunojamie energoresursi
ASV
Amerikas Savienotās valstis
4
/
238
BEMIP
Baltijas enerģijas tirgus starpsavienojumu plāns 
(reģionālā sadarbība un koordinācija ar valstīm ap Baltijas 
jūru)
BRELL
Baltkrievijas, Krievijas, Igaunijas, Latvijas un 
Lietuvas pārvades sistēmu operatoru noslēgtais līgums
EISI
Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments 
(Connecting Europe Facility)
CSP
Latvijas Republikas Centrālā statistikas pārvalde
EM
Ekonomikas ministrija
ERAF
Eiropas Reģionālās attīstības fonds
ES
Eiropas Savienība
ESKO
energoservisa kompānija
ETS
emisijas kvotu tirdzniecības sistēma
EUROSTAT
Eiropas Savienības Statistikas birojs
ETS
emisijas kvotu tirdzniecības sistēma
FM
Finanšu ministrija
GIPL
Polijas - Lietuvas gāzes starpsavienojums
IKP
Iekšzemes kopprodukts
IRENA
Starptautiskā atjaunojamās enerģijas aģentūra
KIP
Kopīgo interešu projekti
MK
Ministru kabinets
NAP2020
Nacionālais attīstības plāns 2014.-2020.gadam
NPS
Elektroenerģijas birža Nord Pool Spot
NVO
Nevalstiskās organizācijas
OECD
Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija
OI
Obligātais iepirkums
OIK
Obligātā iepirkuma komponente
PGK
Pazemes gāzes krātuve
PSO
Pārvades sistēmas operators
SAIDI
Elektroenerģijas padeves pārtraukumu ilgums 1 klientam 
gadā
SAIFI
Elektroenerģijas padeves pārtraukumu biežums 1 klientam 
gadā
SDG
Sašķidrinātā dabasgāze
SEA
Starptautiskā enerģētikas aģentūra
5
/
238
SEG
Siltumnīcefekta gāzes
SEN
Subsidētās enerģijas nodoklis
SPRK
Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija
SVID
Stiprās un vājās puses, iespējas un draudi
Mērvienības:
GWh
Gigavatstunda
ha
Hektārs
J
Džouls
kW
Kilovats
kWh
Kilovatstunda
kV
Kilovolts
Mtoe
Miljons tonnas naftas ekvivalenta
MWel
Elektriskā jauda megavatos
MW
Megavats
MWh
Megavatstunda
m
2
Kvadrātmetrs
m
3
Kubikmetrs
PJ
Peta džouls
TWh
Teravatstunda
V
Volts
W
Vats
Ievads
Enerģētikas attīstības pamatnostādnes 2016.-2020.gadam 
(turpmāk - Pamatnostādnes) ir politikas plānošanas dokuments, kas 
nosaka
Latvijas valdības politikas pamatprincipus, mērķus un 
rīcības virzienus enerģētikā laika posmam no 2016.gada līdz 
2020.gadam. To mērķis ir
definēt stratēģiju konkurētspējīgai, 
drošai un ilgtspējīgai enerģētikas politikai, vienlaicīgi 
iezīmējot nozares ilgtermiņa attīstības tendences visās
enerģētikas nozares jomās.
2013.gada 28.maijā Ministru kabinets (turpmāk - MK) pieņēma 
zināšanai informatīvo ziņojumu "Latvijas Enerģētikas ilgtermiņa 
stratēģija
6
/
238
2030 - konkurētspējīga enerģētika 
sabiedrībai"
1
 (turpmāk - Enerģētikas stratēģija 2030), 
uzdodot Ekonomikas ministrijai (turpmāk - EM) izstrādāt
un 
iesniegt izskatīšanai MK enerģētikas politikas pamatnostādnes 
laika periodam līdz 2020.gadam.
Enerģētikas politikas pamatnostādņu izstrādes laikā tika 
sagatavots informatīvais ziņojums "Par enerģētikas politikas 
finansēšanu laika
posmā no 2014.-2020.gadam"
2
, kas 
tika izskatīts MK 2014.gada 20.maija sēdē.
Pamatnostādnes izstrādātas, balstoties uz MK 2010.gada 
23.marta noteikumu Nr.271 "
Ekonomikas ministrijas nolikums
" 
5.3.apakšpunktā
noteikto EM kompetenci izstrādāt un īstenot 
politiku konkrētās tautsaimniecības nozarēs, tajā skaitā 
enerģētikā, un attīstības plānošanas
dokumentu izstrādi 
regulējošajiem normatīvajiem aktiem, kuri nosaka Pamatnostādņu 
saturā ietveramo informāciju un dokumenta struktūru, kā
arī 
paredzētos uzdevumus un to risināšanai realizējamos 
pasākumus.
Pamatnostādnes detalizē arī NAP2020 enerģētikas politikas 
uzstādījumus, kā arī Eiropas Savienības (turpmāk - ES) Padomes
rekomendācijas mērķus par Latvijas 2014.gada valsts reformu 
programmu (skat. 
2.pielikumu
).
Pastāv vēl vairāki faktori, kas pamato Pamatnostādņu izstrādes 
nepieciešamību. 2016.gadā spēkā esošās Enerģētikas attīstības
pamatnostādnes 2007.-2016.gadam ir daļēji zaudējušas aktualitāti, 
kā arī ir spēkā vairāki plānošanas dokumenti līdz 2020.gadam, kas 
arī ietver
enerģētikas jautājumus. Enerģētikas pamatnostādņu 
2007.-2016.gadam darbības periodā pieņemti jauni hierarhiski 
augstāki valsts attīstības
plānošanas dokumenti (Latvijas 
ilgtspējīgas attīstības stratēģija līdz 2030.gadam, NAP2020), 
mainījusies situācija Latvijas un Baltijas
elektroenerģijas 
sektora stratēģiskajā plānošanā un pārskatīts enerģētikas 
politikas ieviešanas instrumentu klāsts.
2014.gada 23.oktobrī EM izstrādātais pamatnostādņu projekts 
tika nodots publiskajai apspriešanai un ievietots EM tīmekļa 
vietnē
(https://em.gov.lv/lv/par_ministriju/sabiedribas_lidzdaliba/diskusijai_nodotie_dokumenti/), 
nodrošinot MK 2009.gada 25.augusta noteikumu
Nr.970 "
Sabiedrības 
līdzdalības kārtība attīstības plānošanas procesā
" (turpmāk - MK 
Noteikumi Nr.970) 10.2.apakšpunktā noteikto pienākumu
par 
apspriežamo dokumentu publisku pieejamību visā publiskās 
apspriešanas laikā. Izpildot MK Noteikumu Nr.970 10.1.apakšpunktā 
minēto,
pamatnostādņu projekta publiskās apspriešanas laika 
posms, kurā sabiedrības pārstāvji sniedza priekšlikumus, bija 
vismaz 30 dienas pirms
pamatnostādņu projekta izsludināšanas 
Valsts sekretāru sanāksmē.
Papildus sabiedriskajai apspriešanai EM tīmekļa vietnē, 
2014.gada 22.novembrī EM un 24.novembrī Tautsaimniecības padomes
Enerģētikas apakškomitejā, tika rīkota pamatnostādņu projekta 
apspriešanas sanāksme ar nozares un sabiedrības pārstāvju 
līdzdalību. Bez
minētajām sanāksmēm, notika arī vairākas tikšanās 
ar atsevišķu nozaru pārstāvjiem, lai pārrunātu pamatnostādņu 
projektā risināmos
jautājumus. No nozares pārstāvjiem iesniegtie 
priekšlikumi pirms un pēc pamatnostādņu projekta izsludināšanas 
Valsts sekretāru sanāksmē
tika izvērtēti un pamatnostādņu 
projekts precizēts.
Pamatnostādņu sagatavošanas laikā, atbilstoši likumā "Par 
ietekmi uz vidi novērtējumu" noteiktajā kārtībā, lai izvērtētu 
iespējamo ietekmi
uz vidi un iesaistītu sabiedrību dokumenta 
apspriešanā un lēmumu pieņemšanā, kā arī izstrādātu 
priekšlikumus, lai novērstu vai samazinātu
iespējamo negatīvo 
ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, tika veikts stratēģiskās 
ietekmes uz vidi novērtējums.
7
/
238
1. Enerģētikas 
politikas mērķi
1.1. ES enerģētikas politikas 
mērķi
Saskaņā ar Līguma par ES darbību 4.pantu enerģētika ir viena 
no jomām, kurā ES un dalībvalstīm ir dalīta kompetence.
Līdz 2020.gadam ES ir jāsasniedz šādi klimata un 
enerģētikas politikas mērķi,
 kas tika izvirzīti 2007.gada 8.- 
9.marta Eiropadomē
3
:
- samazināt SEG emisijas par 20%, salīdzinot ar 1990.gada 
līmeni;
- palielināt atjaunojamās enerģijas īpatsvaru enerģijas 
patēriņā līdz 20%;
- palielināt energoefektivitāti par 20%.
Lai 2050.gadā ES sasniegtu ceļakartē
4
 pārejai uz 
konkurētspējīgu zema oglekļa ekonomiku noteikto mērķi - samazināt 
SEG emisijas par 80-
95% un dotu skaidrību investoriem par abu 
politiku attīstību pēc 2020.gada, 2014.gada 23.-24.oktobrī 
Eiropadome pieņēma lēmumu
5
 
par
klimata un 
enerģētikas mērķiem laika posmam no 2020. līdz 2030.gadam,
 un 
tie ir šādi:
- 
Samazināt SEG 
emisijas vismaz par 40% salīdzinājumā ar 1990.gada 
līmeni.
ES dalībvalstīm kopīgi jāsasniedz augstāk minētais mērķis 
izmaksu efektīvākā veidā, paredzot, ka salīdzinājumā ar 
2005.gadu, līdz
2030.gadam tiek panākts samazinājums:
- 43% apjomā emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (turpmāk - 
ETS) aptvertajos sektoros, un;
- 30% apjomā ne-ETS
6
 sektoriem.
ETS mērķis noteikts kopīgs visām ES dalībvalstīm - visiem 
dalībniekiem noteikti individuāli mērķi un izvēles brīvība to 
sasniegšanai
(samazina emisijas vai pērk emisijas kvotas), bet 
ne-ETS sektoru SEG emisiju mērķis tiks noteikts katrai 
dalībvalstij atsevišķi (nacionālā
līmenī ar saistošu mērķi), 
pārdalot emisiju samazināšanas saistības.
- 
Palielināt 
atjaunojamās enerģijas īpatsvaru kopējā enerģijas patēriņā vismaz 
27% apmērā.
 Šis mērķis ir saistošs ES līmenī, kas nozīmē,
ka dalībvalstīm būs tiesības pašām noteikt nacionāla līmeņa 
mērķus.
- 
Paaugstināt 
energoefektivitātes mērķi vismaz 27% apmērā
 salīdzinājumā 
ar aplēsēm par enerģijas patēriņu nākotnē. Šis mērķis ir
indikatīvs ES līmenī. Eiropadomes secinājumos norādīta mērķa 
pārskata klauzula, kas nosaka, ka mērķi līdz 2020.gadam var 
pārskatīt un
palielināt līdz pat 30%.
8
/
238
- Starpsavienojumu nepietiekamības novēršana starp dalībvalstu 
gāzes apgādes un elektroapgādes tīkliem, kā arī dalībvalstu 
sinhronas
darbības nodrošināšana Eiropas tīklos, kā tas paredzēts 
Eiropas enerģētikas drošības stratēģijā, būs prioritāte arī pēc 
2020.gada. Līdz ar to,
līdz 2030.gadam, paredzēts sasniegt 
vismaz 15% starpsavienojuma mērķi.
 Jau 2002.gada 
Eiropadomē tika noteikts 10% starpsavienojuma
mērķis, kas bija 
jāsasniedz līdz 2005.gadam, bet atsevišķās dalībvalstīs tas 
aizvien nav sasniegts.
Eiropas Enerģētikas 
savienības izveide
 ir viena no EK prezidenta Žana Kloda 
Junkera, kas kļuva par Eiropas Komisijas prezidentu
2014.gada 
1.novembrī, prioritātēm. Tā ir saistīta ar enerģētikas politikas 
reformām ES, uzsvaru liekot uz enerģētikas politikas pārvaldību.
Reformas mērķi ir:
- solidaritāte un uzticība, lai kopīgi sadarbojoties 
dalībvalstīm tiktu uzlabots energoapgādes drošums;
- koordinācija starp dalībvalstīm izstrādājot nacionālo 
enerģētikas politiku;
- kopīgas investīcijas dalībvalstīm, koordinējot investīciju 
programmas un to nosacījumus;
- funkcionējoša ES iekšējā tirgus izveidošana paredzot, ka 
dalībvalstis aizvien mazāk aizsargās nacionālos tirgus no citām 
ES dalībvalstīm
vai pieņems lēmumus konkrētu kompāniju labā;
- ES dalībvalstu koordinācija pirms sarunām ar trešajām 
valstīm.
Enerģētikas Savienība ir vērsta uz enerģijas avotu dažādošanu, 
ES dalībvalstu enerģētiskās atkarības mazināšanu, ES spēju
nepieciešamības gadījumā mainīt energoresursu plūsmu virzienu un 
ceļus, kā arī palielināt atjaunojamo energoresursu (tajā skaitā 
vietējo
atjaunojamo energoresursu) izmantošanu Enerģētikas 
Savienībā.
1.2. Latvijas enerģētikas politikas 
ilgtermiņa mērķi
Latvijas enerģētikas politika ir vērsta uz Latvijas ekonomikas 
tālākas attīstības, tās konkurētspējas reģionā un pasaulē, kā arī 
sabiedrības
labklājības un vides kvalitātes paaugstināšanas 
nodrošināšanu.
Latvijas enerģētikas politikas galvenais mērķis ir kopā ar 
citu nozaru politiku īstenošanu paaugstināt tautsaimniecības 
konkurētspēju,
sekmējot piegāžu drošumu, brīvā tirgus un 
konkurences noteiktu energoresursu un enerģijas cenu veidošanos, 
ilgtspējīgu enerģijas ražošanu un
patēriņu ar diviem enerģētikas 
politikas apakšmērķiem:
- 
energoapgādes drošuma paaugstināšana,
 kas paredz 
enerģijas lietotājiem pieejamas, stabilas enerģijas piegādes, 
mazinot ģeopolitiskos
riskus, dažādojot enerģijas resursu piegāžu 
avotus un ceļus, attīstot starpsavienojumus un valsts iekšējās 
energoapgādes infrastruktūru,
ieviešot energoapgādes tīklos 
viedās tehnoloģijas, veidojot energoresursu rezerves un 
iesaistoties tiesiskā regulējuma pilnveidošanā. Lai
ilgtermiņā 
optimizētu energoapgādes drošuma izmaksas, nepieciešama arī 
reģionāla sadarbība:
• turpmāka integrācija ES un Skandināvijas valstu tīklos, 
panākot cenu izlīdzinājumu reģionā; 
9
/
238
• enerģijas piegāžu dažādošana, risinot gan elektroenerģijas, 
gan gāzes infrastruktūras jautājumus ES līmenī enerģijas iekšējā 
tirgus
ietvaros.
- 
ilgtspējīga enerģētika,
 kas nodrošina enerģētikas 
ilgtspēju gan ekonomiskā, gan sociālā, gan vides izpratnē. To 
plānots panākt, uzlabojot
energoefektivitāti, ieviešot viedās 
tehnoloģijas un veicinot augsti efektīvu ražošanas tehnoloģiju un 
atjaunojamo energoresursu (turpmāk - AER)
izmantošanas 
tehnoloģijas.
• Attiecībā uz 
atjaunojamo enerģiju,
 laika posmā līdz 
2020.gadam Latvijā ir noteikti vairāki mērķi:
○ AER īpatsvars enerģijas bruto gala patēriņā 2020.gadā - 40%, 
mērķis ir saistošs, noteikts AER Direktīvā 
2009/28/EK
7
 
un Latvijas
nacionālajā reformu programmā "ES 2020";
○ AER īpatsvars enerģijas bruto gala patēriņā transporta 
sektorā 2020.gadā - 10%, mērķis ir saistošs, noteikts AER 
Direktīvā 
2009/28/EK
 un
Latvijas nacionālajā reformu programmā 
"ES 2020";
• Samazināt SEG emisijas uz vienu piegādātās degvielas vai 
enerģijas vienību līdz 2020.gadam par 6%.
• Attiecībā uz 
energoefektivitāti
 laika posmā līdz 
2020.gadam Latvijā
8
 ir noteikti vairāki mērķi:
○ primārās enerģijas ietaupījums 2020.gadā - 0,670 Mtoe (28 
PJ), mērķis nesaistošs, noteikts Latvijas nacionālajā reformu 
programmā "ES
2020";
○ valsts obligātais uzkrātais gala enerģijas ietaupījums līdz 
2020.gadam - 0,850 Mtoe, mērķis saistošs, noteikts saskaņā ar
Energoefektivitātes Direktīvu 
2012/27/ES
9
;
○ katru gadu renovēti 3% no tiešās pārvaldes ēku platības 
(maksimālā prognoze - kopā renovēti 678 460 m
2
) - 
mērķis saistošs, noteikts
Energoefektivitātes Direktīvā 
2012/27/ES
;
○ samazināt vidējo siltumenerģijas patēriņu apkurei (ar 
klimata korekciju) par 50% pret 2009.gada patēriņu (202 
kWh/m
2
), līdz 2020.gadam
jāsasniedz mērķis 150 
kWh/m
2
 gadā. Mērķis nesaistošs, definēts Enerģētikas 
stratēģijā 2030.
○ energointensitātes samazināšanos no 372,9 kg naftas 
ekvivalenta uz 1000 
euro
 no IKP 2010.gadā līdz 280 kg 
naftas ekvivalenta uz 1000
euro
 no IKP 2020.gadā.
10
/
238
Avots: Eiropas Komisijas Klimata pārmaiņu 
ģenerāldirektorāts
1.attēls. ES dalībvalstu ne-ETS 
mērķi 2020.gadam
10
• Eiropas līmenī 
SEG emisijas
 līdz 2020.gadam 
jāsamazina par 20% pret emisiju apjomu 1990.gadā. Līdz ar to 
Latvijai
11
 ir obligāti mērķi
vides sektorā, kas 
vistiešāk skar arī enerģētiku:
∘
 ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas nozarēs ne-ETS tā, 
lai pieaugums nepārsniegtu 17%, salīdzinot ar 2005.gadu 
(salīdzinājumu pret
citām ES dalībvalstīm skat. 1.attēlā);
∘
 ierobežot valsts kopējās SEG emisijas, lai 2020.gadā tās 
nepārsniegtu 12,16 Mt CO
2
 ekvivalenta.
1.3. Sasniedzamie politikas 
rezultāti un to rezultatīvie radītāji
Lai novērtētu sekmes mērķu sasniegšanā, ir noteikti 
sasniedzamie politikas rezultāti un to rezultatīvie radītāji, 
kuri ir gan saistoši, gan
11
/
238
indikatīvi ES vai dalībvalstu līmenī 
(skat. 1.tabulu).
1.tabula
ES un Latvijas enerģētikas 
politikas rezultāti un to rezultatīvie radītāji
Politikas 
rezultāts
(rezultatīvais rādītājs)
ES-27/ES-
28
Latvija
Mērķa
vērtība
Faktiskā 
vērtība
Indikatīvā
starpvērtība
Mērķa 
vērtība
2020
2030
Bāzes
vērtība
(gads)
2013
2017
2020
 
Ilgtspējīga enerģētika
 
Rīcības virzieni mērķa 
sasniegšanai: 
Primāro energoresursu diversifikācija, AER 
īpatsvara pieaugums
1.1.
Enerģijas, kas ražota no AER īpatsvars
 
enerģijas bruto gala
patēriņā
 (%)
20
27
34,3
(2009)
37,1
37
40
1.2.
Enerģijas, kas ražota no AER īpatsvars
 
enerģijas bruto gala
patēriņā transportā
 (%)
10
 
1,35
(2005)
3,1
5
10
 
Rīcības virzieni mērķa 
sasniegšanai: 
4. Efektīvs siltumenerģijas tirgus; 6. 
Uzlabota energoefektivitāte
1.3.
Energoefektivitātes pieaugums
 (%)
20
27
 
 
 
 
1.4.
Primārās enerģijas ietaupījums
 (bruto iekšzemes 
enerģijas patēriņš,
Mtoe)
 
 
0,144
(2012)
0,160
n/a
0,670
1.5.
Valsts obligātais uzkrātais gala enerģijas 
ietaupījums,
 Mtoe (GWh;
PJ
)
 
 
1161
(2012)
1896
3483
0,85 Mtoe (9897
GWh; 35,6 
PJ)
1.6.
Katru gadu renovētas 3% no tiešās pārvaldes ēku 
platības
 (kopā
renovēti, m
2
)
 
 
 
 
 
678 460 m
2
1.7.
Īpatnējais siltumenerģijas patēriņš ēkās
 
(kWh/m
2
/gadā)
 
 
250
(2012)
230
160
150
1.8.
Enerģijas patēriņš iekšzemes kopprodukta 
radīšanai
 (kg naftas
ekvivalenta uz 1000 
euro
 no 
IKP)
280
<150
372,9
350
320
280
 
Energoapgādes drošības paaugstināšana reģionā
12
/
238
 
Rīcības virzieni mērķa 
sasniegšanai 
Primāro energoresursu diversifikācija, 
Efektīva enerģijas tirgus izveide, Efektīva enerģijas
infrastruktūra, Starptautiskās un reģionālās sadarbības 
stiprināšana
 
 
 
 
 
 
 
 
2.1.
Infrastruktūras savienojumi elektrības tirgū
 
(starpsavienojumu
jauda pret uzstādīto ģenerējošo jaudu, 
%)
10%
15%
 
4%
12
n/a
10%
2.2.
Infrastruktūras savienojumi 
gāzes tirgū
Integrācija ES tīklos, iespējas pirkt dabasgāzi no 
dažādiem avotiem
(
avotu skaits
)
 
 
1
1
≥ 1
≥ 1
2.3.
Energoatkarība
 - neto energoresursu imports/bruto 
iekšzemes
enerģijas patēriņš plus bunkurēšana (%)
n/a
n/a
41,6
(2010)
42,4
(2014)
43,2
44,1
2. Enerģētikas 
politikas pamatprincipi
Nākotnes enerģētikas politika tiks veidota, balstoties uz 
šādiem pamatprincipiem:
- ES klimata un enerģētikas politikas mērķu integrēšana 
nacionālajā politikā.
- Reģionālā sadarbība ar Igauniju un Lietuvu un citām valstīm 
ap Baltijas jūru (Baltijas enerģijas tirgus starpsavienojumu 
plāns (turpmāk -
BEMIP )) (skat. 3.9.sadaļu), lai nodrošinātu 
koordinētu enerģētikas politikas izstrādi un ieviešanu 
reģionā.
- Konkurētspējīga enerģijas cena, kas balstās uz tirgus 
darbības principiem un respektē dažādu sektoru mijiedarbību.
- Energoapgādes drošums, kas ir katra lēmuma pieņemšanas 
pamatā, lai energoresursu nodrošinājums būtu pietiekams 
tautsaimniecībai,
tajā skaitā mājsaimniecībām.
- Energoapgādes drošuma un kvalitātes uzlabošana kā pamats 
esošās infrastruktūras atjaunošanā un attīstībā ar mērķi veicināt
tautsaimniecības konkurētspēju.
- Resursu efektīva izmantošana, tajā skaitā izmaksu 
efektivitāte tiek veicināta visos enerģijas ražošanas, 
pārveidošanas, transportēšanas
un izmantošanas posmos.
- Vienlīdzīgi konkurences apstākļi atsevišķām ražotāju vai 
piegādātāju grupām.
- Enerģijas pieejamība lietotājiem ar salīdzinoši zemu 
ienākumu līmeni .
- Informācijas pieejamība par pasākumiem, kas nodrošina 
enerģētikas politikas ieviešanu.
13
/
238
- Inovatīvu risinājumu, tajā skaitā viedo tehnoloģiju, 
ieviešana.
- Apzinoties vides aizsardzības un klimata pārmaiņu problēmas, 
uz SEG emisijas samazināšanu orientēta ilgtspējīga politika.
- Energoefektivitāte kā viens no galvenajiem politikas 
instrumentiem kas ļauj samazināt izmaksas un samazinot enerģijas 
patēriņu tādejādi
paaugstina energoapgādes drošuma līmeni.
- Atjaunojamo energoresursu efektīva izmantošana visos 
sektoros, tajā skaitā transportā.
3. Enerģētikas 
sektora vispārējs raksturojums un attīstības tendences
3.1. Primārie energoresursi
Eiropas atkarība no importētajiem energoresursiem aizvien 
pieaug. Saskaņā ar Starptautiskās enerģētikas aģentūras (turpmāk 
- SEA)
prognozēm 2035.gadā vairāk kā 80% no patērētās naftas un 
gāzes tiks importēts. Globālais enerģijas patēriņš 2035.gadā 
varētu pieaugt vairāk
kā par trešdaļu, kur Ķīna, Indija un vidējo 
austrumu valstis patērēs vairāk kā 60% no prognozētā 
pieauguma.
Elektrības cenu atšķirības globālajā tirgū ievērojami ietekmē 
fosilās enerģijas cenas. Piemēram, slānekļa gāzes revolūcija 
Amerikas
Savienotajās valstīs (turpmāk - ASV) nodrošina 
attiecīgas priekšrocības ASV energointensīvajiem rūpnieciskajiem 
ražotājiem salīdzinājumā ar
ES ražotājiem. 2012.gadā gāzes cena 
rūpnieciskajiem ražotājiem ASV bija vairāk kā četras reizes 
zemāka nekā ES ražotājiem. 7 gadu laikā
(2005-2012), SEA 
noteiktais industriālais cenu indekss reālajai elektrības cenai 
pieauga par 37% starp Eiropas dalībvalstīm Ekonomiskās
sadarbības 
un attīstības organizācijā (turpmāk - OECD (skat. 1.pielikumu), 
kamēr ASV tas samazinājās par 4%. Slānekļa gāzes revolūcija ASV
izraisīja arī intensīvāku akmeņogļu izmantošanu ES, jo pretējā 
gadījumā samazinātos ES konkurētspēja. Latvijā pārsvarā izmanto 
importētos
energoresursus. 2013.gadā vietējie energoresursi 
nodrošināja 34,9% no kopējā primāro energoresursu patēriņa. 
Lielākā daļa no tiem bija AER -
koksnes biomasa, hidroresursi, 
vējš, biogāze, biodegvielas un vietējie energoresursi - kūdra, 
atkritumi. Pārējā daļa jeb 65,1% energoresursu,
starp kuriem 
svarīgākie ir naftas produkti un dabasgāze, tika importēti no 
dažādām Baltijas reģiona, ES un trešajām valstīm, tajā skaitā no
Krievijas. Dabasgāze tika piegādāta tikai no Krievijas, kas 
sastādīja 26,9% (50,27 PJ) (skat. 2.attēlu).
14
/
238
Avots: Aprēķinos izmantota Eiropas Savienības Statistikas 
biroja (turpmāk - EUROSTAT) External trade datu bāze
* Neatkarīgo Valstu Sadraudzība
2.attēls. Primāro energoresursu 
plūsma Latvijā 2013.gadā
Latvijas primāro energoresursu struktūrā dominē atjaunojamie 
energoresursi, naftas produkti un dabasgāze (skat. 3.attēlu). 
Latvijā pretēji
atsevišķām ES valstīm, akmeņogļu patēriņš aizvien 
samazinās un 2013.gadā tas bija vien 121 tūkst. tonnu. Laika 
posmā līdz 2020.gadam
būtiskas izmaiņas primāro energoresursu 
struktūrā netiek plānotas.
15
/
238
Avots: Latvijas Republikas Centrālā statistikas pārvalde 
(turpmāk - CSP)
3.attēls. Latvijas primāro 
energoresursu patēriņa struktūra 2013.gadā (pa energoresursu 
veidiem), PJ un %
3.1.1. Atjaunojamie 
energoresursi
Faktiskais AER īpatsvars kopējā primāro energoresursu turpina 
palēnām pieaugt (skat. 4.attēlu). Paredzams, ka līdz 2020.gadam 
tas
sasniegs AER Direktīvā 
2009/28/EK
 noteikto mērķi - 40%.
Svarīgākie AER Latvijā ir 
koksnes biomasa un 
hidroenerģija
. Koksnes biomasa ir nozīmīgākais vietējais 
kurināmais, kuru Latvijā izmanto
centralizētajā un lokālajā 
siltumapgādē, kā arī koģenerācijā. Kurināmās koksnes kopējais 
patēriņš pēdējos piecos gados ir nepārtraukti audzis.
16
/
238
2010.gadā 
tika patērēts 6477 cieš.m
3
 (45,65 PJ) kurināmās 
koksnes, 2011.gadā - 6677 cieš.m
3
 (46,90 PJ), 
2012.gadā - 7314 cieš.m
3
 (52,50
PJ), 2013.gadā - 7327 
cieš.m
3
 (53,11 PJ) un 2014.gadā - 7668 
cieš.m
3
 (55,92 PJ). Tās īpatsvars 2014.gada Latvijas 
primāro energoresursu
bilancē sastādīja 30% no kopējā primāro 
energoresursu patēriņa. Arī turpmāk enerģētikas sektorā tiek 
prognozēts biomasas patēriņa
pieaugums.
Avots: EUROSTAT
4.attēls. Faktiskais AER īpatsvars 
kopējā primāro energoresursu patēriņā
13
Izmaksu ziņā 
hidroenerģija
14
 ir raksturīga 
ar salīdzinoši viszemāko kapitālieguldījumu apjomu uz saražoto 
enerģijas daudzumu. Latvijā
piemēroti apstākļi hidroenerģijas 
izmantošanai un atsevišķas hidroelektrostacijas kombinācijā ar 
enerģijas uzkrāšanu ūdenskrātuvēs ar elastīgu
ražošanas iespējām 
no fosilajiem vai no biogāzes energoresursiem var tikt izmantotas 
arī kā bāzes elektrostacijas.
17
/
238
Ņemot vērā mūsdienu moderno un videi draudzīgo tehnoloģiju 
attīstību, hidroenerģijas resursu izmantošanai visās upēs ir 
jābalstās tikai uz
saudzējošām un ar vides saglabāšanu saistītām 
metodēm. Šis princips ir jāattiecina arī uz visām darbināmajām 
hidroelektrostacijām. Lai to
varētu īstenot, nepieciešams 
pārskatīt dabas resursu nodokļa piemērošanas nosacījumus un 
likmes visām hidroelektrostacijām.
Latvijas vidējo un mazo upju teorētiskie hidroenerģijas 
resursi ir 900 GWh elektroenerģijas gadā, neizmantojot Ventu, 
Lielupi un Gaujas vidus
un lejas posmus. Praktiski izmantojamie 
mazo upju hidroenerģijas resursi tiek lēsti robežās no 250-300 
GWh elektroenerģijas gadā. Līdz šim
apgūti tikai 70 GWh, tātad 
23-28 % no agrāko ūdensdzirnavu un bijušo mazo HES potenciālās 
jaudas. Ņemot vērā spēkā esošo tiesisko
regulējumu
15
, 
uz noteiktām upēm un upju posmiem ir aizliegums būvēt un atjaunot 
hidroelektrostacijas. Attiecībā uz pārējām upēm un upju
posmiem, 
kas nav iekļauti minētajā regulējumā, ir nepieciešams saņemt 
būvniecībai nepieciešamo dokumentāciju un veikt ar vides 
aizsardzību
nepieciešamās procedūras par jaunu 
hidroelektrostaciju būvniecību.
Elektroenerģijas izstrādes daudzums Latvijā ir atkarīgs no 
Daugavas caurteces. Daugavas kaskāde - Rīgas HES, Ķeguma HES un 
Pļaviņu
HES nodrošina vidēji 40% no Latvijā patērētās 
elektroenerģijas. Rūpējoties par efektīvu ūdens resursu 
izmantošanu un videi drošu saimniecisko
darbību, tiek veikta 
pakāpeniska Daugavas HES hidroagregātu atjaunošanu. 
Rekonstrukcijas projektu galvenais mērķis ir nomainīt novecojušās
hidroturbīnas, lai nodrošinātu drošu, efektīvu, ilgstošu un 
konkurētspējīgu Daugavas HES darbību kopējā energoapgādes 
sistēmā.
Rekonstrukcijas rezultātā tiks uzlaboti hidroturbīnu 
darbības parametri, tādi kā uzstādītā jauda un lietderības 
koeficienti, tādējādi palielinot
elektroenerģijas izstrādi gada 
griezumā. Kopumā no visiem Daugavas HES divdesmit trīs 
hidroagregātiem 2015.gadā ir modernizēti divpadsmit.
2013.gada 
nogalē ir noslēgts līgums par divu hidroagregātu nomaiņu Pļaviņu 
HES, savukārt 2014.gada sākumā - par trīs hidroagregātu
rekonstrukciju Ķeguma HES. Visu pagaidām nerekonstruēto 11 
hidroagregātu rekonstrukcijas procesu plānots noslēgt 2022.gadā, 
un
paredzams, ka to kopējās atjaunošanas izmaksas varētu 
pārsniegt 200 miljonus 
euro
. 2014.gadā kopējās 
investīcijas Daugavas HES aktīvos ir
20,4 miljoni 
euro
, no 
tiem 9,9 miljoni 
euro
 ir ieguldīti Daugavas HES 
hidroagregātu atjaunošanas programmā un 8,1 miljons 
euro
 
ir ieguldīts
dažādu hidrobūvju drošuma projektu realizācijā.
Attiecībā uz iespējamiem draudiem nozarē, plūdi Daugavā pie 
Pļaviņu HES var apdraudēt pašu hidrobūvi, kā arī pārraut Rīgas un 
Ķeguma
HES aizsprostus. Secīgi, postījumi tiktu nodarīti visā 
Daugavas lejtecē līdz pat jūrai. Šo draudu mazinoši risinājumi 
būtu jāvērtē pēc 2020.gada.
Savukārt, 
vēja energoresursu sadalījums
 Latvijā ir 
izteikti nevienmērīgs (skat. 5.attēlu). Latvijas vēju atlasā ir 
iezīmētas zonas ar
dažādiem gada vidējiem vēja ātruma intervāliem 
- no 2,8 m/s līdz pat vairāk kā 5,4 m/s. Vēja turbīnas enerģiju 
sāk ražot, līdz ko vēja ātrums
sasniedz 2,5 m/s.
Latvijas teritorijas iekšienē labvēlīgi vēja enerģijai ir 
tikai tie rajoni, kur vējš veidojas paaugstinājuma rezultātā. 
Latvijā rajons ar vislielāko
vēja ātrumu ir Baltijas jūras 
piekraste un Rīgas jūras līča rietumu piekraste, tās ziemeļu 
daļa. Vēja ātrums šajās zonās ir 5,1-5,8m/s.
Latvijas teritorija iekšienē vēja potenciāls ir līdz 1,5TWh 
(racionāli iegūstamā elektroenerģija gadā). Saskaņā ar pārvades 
sistēmas operatoru
(turpmāk - PSO) prognozi vēja enerģijas 
potenciāls selgā varētu sasniegt 95 MWh. 2014.gadā Latvijā kopējā 
uzstādītā elektriskā jauda vēja
parkos bija 69 MW (no tiem 
atbalstu obligātā iepirkuma (turpmāk - OI)) ietvaros saņēma 53 
vēja parki ar kopējo uzstādīto jaudu 58,3 MW) un
potenciāli 
varētu tikt īstenoti divi vēja parku projekti ar kopējo 
elektrisko jaudu 73 MW.
18
/
238
Avots: http://www.windenergy.lv
5.attēls. Latvijas vēju atlass 
(vidējais vēja ātrums gadā 100 m augstumā)
Latvijā 
saules enerģija
 kā resurss elektroenerģijas vai 
siltuma enerģijas ražošanai ir izmantots ierobežoti, jo augstās 
tehnoloģiskās
izmaksas
16
 līdz šim ir traucējušas 
pilnvērtīgi izmantot esošo resursu. 2013.gadā no saules saražotā 
atjaunojamā enerģija ir mazāka par
procentu Latvijas atjaunojamo 
energoresursu bilancē, neskatoties uz to, ka pasaulē saules 
energotehnoloģijas tiek uzskatītas par vienu no
nozīmīgākajiem 
nākotnes enerģijas avotiem
17
. Attīstoties atjaunojamās 
enerģijas uzglabāšanas iespējām, būtiska uzmanība būtu jāpievērš
enerģijas akumulēšanas un uzkrāšanas risinājumiem, kā arī saules 
energotehnoloģiju kombinēšanai ar citiem atjaunojamajiem 
energoresursiem.
19
/
238
Šāda pieeja nodrošina ilgtspējīgu energoapgādi 
un ļauj optimāli izmantot pieejamo saules starojuma 
potenciālu.
Latvijas teritorijas galvenie 
ģeotermālie resursi
 ir 
saistīti ar pazemes ūdeņiem, kuru temperatūra pārsniedz 30ºC, un 
pamatklintāja
karstajiem iežiem. Ģeotermālo ūdeņu izmantošanas 
iespējas saistās ar Elejas un Dienvidlatvijas ģeotermālajām 
anomālijām, kur temperatūra
sasniedz 57ºC uz pamatklintāja Elejas 
rajonā un 50ºC līdz 65ºC Baltijas jūras piekrastes daļā.
No 1993. līdz 1996.gadam Latvija un Lietuva Dānijas uzņēmuma 
"
Petroleum Geology Investigators
" vadībā īstenoja 
projektu, kura ietvaros
tika veikts ģeotermālās enerģijas 
potenciāla izvērtējums Latvijā. Tika novērtēts, ka devona un 
kembrija slāņos tā ir 65 000 PJ liels, pielīdzinot
1,6 miljardiem 
toe. Ņemot vērā pētījumā veiktos aprēķinus, ja Latvijas 
teritorijā tiktu apgūti siltie ūdeņi, kopējā termālo staciju 
jauda var būt
sākot no 175 MW
18
.
Ģeotermālās enerģijas izmantošana Latvijā ir perspektīvs 
virziens, jo ģeotermālās enerģijas izmantošana augstas 
efektivitātes apkures
tehnoloģijās ļauj samazināt CO2 emisijas, 
ļaujot daļēji atteikties no fosilā kurināma izmantošanas un 
paaugstināt neatkarību no importēta
kurināma. Savukārt, viens no 
pašlaik būtiskākajiem ierobežojumiem ģeotermālās enerģijas 
izmantošanai Latvijā ir samērā lielas investīcijas,
kas 
nepieciešamas, lai ieviestu Latvijā jaunos tehnoloģiskos 
risinājumus.
3.1.2. Fosilie energoresursi
Latvijai ir potenciāls ogļūdeņražu ieguvei (skat. 6.attēlu). 
Kā sauszemē, tā arī Latvijas Republikas iekšējos jūras ūdeņos, 
teritoriālajā jūrā un
ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā kopā Latvijā 
ir atklātas apmēram 35 ogļūdeņražu iegulas, tajā skaitā viena 
naftas atradne (Kuldīgas). Bez tam,
daudzviet naftas meklēšanas 
un izpētes urbumos bija novērotas naftas izpausmes (pazīmēs) iežu 
porās vai plaisās. Vienā licences laukumā
sauszemē notiek 
eksperimentālā ogļūdeņražu ieguve. Tajā pašā laikā līdz 
2020.gadam būtiskas izmaiņas Latvijas energobilancē nav
paredzētas.
Visperspektīvākā ir Latvijas šelfa dienviddaļa ar mazāko 
ģeoloģiskā riska pakāpi, proti, prognozējamo naftas iegulu 
atklāšanas iespējas ir
vislielākās. Šeit liela un vidēja izmēra 
lokālpacēlumos varētu būt izveidojušās komerciālas naftas 
iegulas. Vairāki no naftas meklēšanas
viedokļa nozīmīgi objekti 
atrodas Latvijas-Lietuvas robežas strīdus zonā, un neskatoties uz 
interesi, 2015.gadā nav pieejami izpētei.
Otra naftas perspektīvo objektu grupa ir centrālajā šelfā un 
tam piekļautajā sauszemē apzinātie objekti. Daudzos no tiem tika 
konstatētas
naftas izpausmes un nelielas naftas iegulas, kā arī 
atklāta vienīgā Latvijā Kuldīgas naftas atradne.
2015.gada beigās bija spēkā vairākas Ekonomikas ministrijas 
izsniegtās zemes dzīļu izmantošanas licences ogļūdeņražu 
meklēšanai,
izpētei un ieguvei gan Baltijas jūrā (E6, E5, E23 
struktūras) - Latvijas Republikas iekšējos jūras ūdeņos, 
teritoriālajā jūrā un ekskluzīvajā
ekonomiskajā zonā, gan 
teritorijā uz sauszemes. Ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un 
ieguvei jūrā
19
 zemes dzīļu izmantošanas licence ir
uzņēmumam SIA "Odin Energi Latvija". Savukārt ogļūdeņražu izpētei 
un ieguvei uz sauszemes
10
 Latvijas Republikas 
teritorijā:
• Liepājas rajona Dunalkas pagastā un Durbes novadā licence 
izsniegta uzņēmumam GotOil Recources Limited, Loon Energy, Alvils
20
/
238
Baušenieks;
• Liepājas rajona Nīcas pagastā licence izsniegta uzņēmumam PS 
"Baltic Oil Corporation";
• Kuldīgas rajona Gudenieku pagastā licence izsniegta 
uzņēmumam SIA "Baltic Oil Management".
21
/
238
Avots: Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs
6.attēls. Ogļūdeņražu iegulas un 
naftas ieguve Baltijas naftas provincē 
22
/
238
6.attēls. Ogļūdeņražu iegulas un 
naftas ieguve Baltijas naftas provincē
Dabasgāzei
 ir nozīmīga vieta Latvijas primāro 
energoresursu struktūrā, 2013.gadā tā aizņēma 26,9% jeb 50,27 PJ 
no kopējā primāro
energoresursu patēriņa, bet 2014.gadā - 24,4,% 
jeb 45,39 PJ.
2013.gadā Latvijā dabasgāzes kopējais patēriņš bija 1461 milj. 
m
3
, kas ir par 3,1% mazāk nekā 2012.gadā. Lielākā daļa 
no dabasgāzes -
1007 milj. m
3
 jeb 68,9%, izlietota 
pārveidošanas sektorā, tajā skaitā 877 milj. m
3
 
patērēti elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanai
koģenerācijā, bet 130 milj. m
3
 - siltumenerģijas 
ražošanai katlumājās. Mājsaimniecību sektorā 2013.gadā izlietoti 
124 milj. m
3
 dabasgāzes jeb
8,5% no kopējā Latvijas 
dabasgāzes patēriņa, rūpniecībā - 174 milj. m
3
 (11,9%) 
un pārējos sektoros - 156 milj. m
3
 (10,7%). 2014.gadā
dabasgāzes patēriņš saruka līdz 1313 mij m
3
.
Galvenais dabasgāzes piegādes ceļš Latvijas patērētājiem ir 
maģistrālie gāzesvadu tīkli, kuri atzarojas no Jamalas - Eiropas 
gāzes vada
Tveras apgabalā Krievijā, uz Sanktpēterburgu, Pleskavu 
un tālāk uz Igauniju, Latviju. Baltijas valstu maģistrālie 
dabasgāzes tīkli ir labi attīstīti
un to spēju nodrošināt 
stabilas piegādes paaugstina Inčukalna pazemes gāzes krātuve 
(turpmāk - PGK), kuras ietilpība ir 2,3 miljrd. m
3
 
aktīvās
gāzes. Inčukalna PGK ir vienīgā funkcionējošā krātuve 
Baltijas valstīs un tā nodrošina reģionālās gāzapgādes 
stabilitāti. Vasaras sezonā, kad
dabasgāzes patēriņš reģionā ir 
mazāks nekā aukstajā laikā, dabasgāze tiek iesūknēta krātuvē, lai 
apkures sezonā to piegādātu patērētājiem
Latvijā, Igaunijā, 
Krievijas ziemeļrietumu reģionā un (mazākos apjomos) Lietuvā. 
Inčukalna PGK krātuve dod iespēju nodrošināt Latvijas
patērētājiem dabasgāzi, un to neietekmē īslaicīgas dabasgāzes 
pieprasījuma izmaiņas citās valstīs.
2015.gada sākumā ekspluatācija tika nodots sašķidrinātās 
dabasgāzes terminālis Klaipēdā (Lietuvā), tādejādi pastāv iespēja 
iegādāties ar
kuģiem vesto SDG, un līdz ar to, vēl vairāk uzlabot 
situāciju gāzes apgādes drošuma jomā. Bez tam, līdz ar 
Klaipēdas-Kuršēnu cauruļvada
pabeigšanu, uz Latviju var nogādāt 
papildus gāzes apjomus, ļaujot būtiskai daļai no Latvijas 12,5 
miljonu kubikmetru lielā dienas patēriņa nākt
no alternatīva 
avota.
Termināli 
naftas produktu
 tranzīta nodrošināšanai pa 
jūras ceļiem Latvijā ir labi attīstīti (Rīga, Ventspils), kas 
ievērojami paplašina piegāžu
daudzveidību un konkurenci. Naftas 
produktu piegādes kanāli ir pietiekami diversificēti, jo naftas 
produkti tiek piegādāti gan no Austrumu, gan
Rietumu tirgiem. 
Latvijā darbojas starptautiskas mazumtirdzniecības naftas 
kompānijas, kuras naftas un naftas produktu iepirkumus var veikt
dažādos pasaules reģionos. Autobenzīna un dīzeļdegvielas ievešana 
vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības vajadzībām Latvijā 
iespējama
no vismaz 10 naftas pārstrādes uzņēmumiem 1000 - 1500 
km rādiusā. Naftas produktu cauruļvads no Samāras Krievijā, un 
Novopolockas
Baltkrievijā, ļauj transportēt dīzeļdegvielu ar 
iespēju to piegādāt Ilūkstē un Ventspilī.
Vērtējumā pa produktu kategorijām 2014.gadā salīdzinot ar 
2013.gadu - palielinājies realizācijas apjoms dīzeļdegvielai (par 
7%), autogāzei
(par 13%), kurināmai gāzei (par 9%). Savukārt 
samazinājies realizācijas apjoms benzīnam (par 3%), petrolejai 
(par 32%), degvieleļļai (par
57%)
9
.
3.1.3. Citi energoresursi
23
/
238
Atlikušo daļu Latvijas primāro energoresursu struktūrā veido 
elektroenerģijas neto imports, kā arī kūdra, ogles, kokss un 
atkritumi.
Zināms potenciāls ir 
kūdras
 ieguvei enerģētiskās 
neatkarības nodrošināšanai. Enerģētiskās kūdras ieguvi jau 
sagatavotās kūdras atradnēs,
kuru izstrādei ir spēkā esošas 
licences, var uzsākt aptuveni 4000 ha platībā, iegūstot vismaz 
700 tūkst. t enerģētiskās kūdras gadā
20
. Latvijā
2015.gadā darbojas vairāk nekā 300 ūdenssildāmie katli, kuros 
iespējams sadedzināt kūdru. Siltumenerģijas ražošanai var 
izmantot ap 462
tūkst. t kūdras gadā. Tai pat laikā, izmantojot 
kūdru kā kurināmo, ir svarīgi, ka nepasliktinās vides kvalitāte, 
it īpaši tas nav pieļaujami blīvāk
apdzīvotajās vietās un, 
galvenokārt, Rīgā. Vienlaikus ir svarīgi, lai kūdras izmantošana 
neapdraud SEG emisiju samazināšanas mērķu
sasniegšanu.
Latvijā aizvien ir saglabājies neliels skaits ogļu katlu 
iekārtu, galvenokārt, privātajā sektorā, daļa no tiem Rīgā.
Atkritumu izmantošana enerģijas ražošanā pašlaik Latvijā nav 
plaši attīstīta. Primāri šis jautājums ir jārisina atkritumu 
apsaimniekošanas
politikas ietvaros. Šeit būtiski ir tādi 
priekšnoteikumi kā atkritumu sagatavošana reģenerācijai, kā arī 
ekonomiskā efektivitāte raugoties no
atkritumu pārstrādes 
aspekta. Ja tiek izbūvētas jaunas atkritumu šķirošanas rūpnīcas, 
tad, piemēram, tādi sadzīves atkritumi kā tekstils, koks,
kartons, polimēru piemaisījumi vai tā saucamais alternatīvais 
kurināmais (RDF) var tikt izmantots enerģijas ražošanai.
3.2. Iekšējā enerģijas tirgus 
izveide
Integrētā un efektīvi funkcionējošā Eiropas iekšējā enerģijas 
tirgus izveide ilgtermiņā nodrošina lielāku sistēmas elastību, 
konkurenci starp
uzņēmumiem, tādējādi veicinot pakalpojumu 
attīstību un konkurētspējīgas cenas, kā arī stiprina tirgus 
caurspīdību un uzlabo enerģētisko
drošumu.
Trešā enerģētikas pakete nosaka, ka nepieciešams stiprināt un 
padziļināt ES dalībvalstu PSO sadarbību, kas garantētu pārvades 
sistēmu
vadības efektivitāti un caurredzamu pieeju 
elektroenerģijas un dabasgāzes pārvades infrastruktūrai uz 
nacionālo valstu robežām. Ar trešo
enerģētikas paketi ir 
izveidots institucionāls satvars tīkla kodeksu un vadlīniju 
izstrādei ar mērķi vajadzības gadījumā saskaņot tehniskos,
darbības un tirgus noteikumus, kuri regulē elektroenerģijas un 
gāzes tīklus.
Elektroenerģijas jomā 2013.gadā EK nāca klajā ar iniciatīvu 
izstrādāt ES dokumentu paketi, nosakot ES līmeņa tīklu kodeksus, 
kas līdz šim
tika noteikti tikai dalībvalstu vai elektroenerģijas 
pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīkla (ENTSO-E) regulējumos. 
Eiropas elektroenerģijas
pārvades sektorā tīkla kodeksi aptvers 
trīs jomas - tīkla savienojumus, tīkla darbību un pārrobežu 
elektroenerģijas tirgu. Šajās trīs jomās,
kopumā tiks izveidoti 
10 tīkla kodeksi (skat. 2.tabulu). Līdz ar noris darbs pie 
tehniskāka līmeņa regulējuma izstrādes -tīkla kodeksiem
elektrības un dabasgāzes sektoros.
2.tabula
Tīkla kodeksi elektroenerģētikā
 
 
24
/
238
1.Tīkla pieslēgumu 
prasības
- elektroenerģijas ražotājiem
- elektroenerģijas lietotājiem
- augstsprieguma līdzstrāvas sistēmām un 
elektroenerģijas parka moduļiem
2.Tīkla darbība
- darbības drošība
- darbības plānošana un grafiks
- tīkla frekvences regulēšana un rezerves
- avārijas un darbības atjaunošana
3.Vienots elektroenerģijas 
tirgus
- jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības 
vadlīnijas
- nākotnes jaudas piešķiršana
- elektroenerģijas balansēšana
Savukārt dabasgāzes sektorā, laika posmā līdz 2015.gadam ir 
pieņemti gāzes noteikumi par pārslodzes vadības procedūrām, 
jaudas
piešķiršanu, balansēšanu un sadarbības spēju un datu 
apmaiņu. 2016.gada paredzēts izstrādāt šādus dokumentus:
- noteikumi par saskaņotām pārvades tarifu struktūrām,
- noteikumi par ES mēroga tirgus orientētu pieeju 
jaunizbūvētās gāzes pārvades jaudas sadalei,
- noteikumi attiecībā uz gaidāmo CEN standartu par augstas 
kaloritātes gāzes kvalitāti.
Tīklu kodeksi veicinās pārvades sistēmu vadības efektivitāti, 
vienotus nosacījumus reģionālo tirgu sasaistīšanai, nodrošinot 
elektroenerģijas
un dabasgāzes pārvades infrastruktūras 
izmantošanu starp ES dalībvalstu robežām vienotajam ES enerģijas 
tirgum.
3.2.1. Elektroenerģija
s tirgus
Elektroenerģijas patēriņš.
Latvijas bruto elektroenerģijas patēriņš 2013.gadā bija 7564 
GWh, kas ir par 3,8% mazāk nekā 2012.gadā. 2014.gadā bruto 
elektroenerģijas
patēriņš bija 7457 GWh, kas ir par 19% mazāk 
nekā 2013.gadā. 2014.gada bruto elektroenerģijas patēriņa 
struktūrā izceļami trīs dominējošie
patēriņa sektori 
˗
 
komercpakalpojumi un sabiedriskie pakalpojumi (38,7%), 
mājsaimniecību sektors (23,4%) un rūpniecība un būvniecība 
(22,4%)
(skat. 7.attēlu).
Rūpniecība un būvniecība ir otrais lielākais elektroenerģijas 
galapatērētājs Latvijā. Apstrādes rūpniecībā lielākie enerģijas 
patērētāji ir
koksnes izstrādājumu (izņemot mēbeļu ražošanu) 
ražošanas nozare, metālu ražošanas nozare, pārtikas produktu un 
dzērienu ražošanas
nozare, kā arī nemetālisko minerālu 
izstrādājumu ražošanas nozare. Energoresursu tālāka 
sadārdzināšanās var ietekmēt vairākas ekonomikā
25
/
238
būtiskas nozares, 
kā piemēram, komerciālo un sabiedrisko pakalpojumu sektoru, 
pārstrādes rūpniecību (tostarp, visa veida kokapstrādi), kā arī
pārtikas ražošanu un būvniecību. Būtisku ietekmi uz 
elektroenerģijas patēriņu atstāj Latvijā lielākais metalurģijas 
uzņēmums AS "Liepājas
metalurgs", kura enerģijas patēriņš 
2014.gadā ievērojami saruka.
Avots: CSP
7.attēls. Bruto elektroenerģijas 
patēriņa struktūra Latvijā 2014.gadā, GWh, PJ, %
21
Elektroenerģijas ražošana
No 2014.gada kopējā bruto elektroenerģijas patēriņa 7457GWh AS 
"Latvenergo" savās stacijās (Rīgas TEC-1 un TEC-2; Daugavas HES
kaskādes elektrostacijas, Aiviekstes HES, Ainažu vēja 
elektrostacija, Liepājas ražotnes) saražoja 64,2%, 17,9% - 
iepirka no mazajiem
elektroenerģijas ražotājiem, kā arī 17,9% - 
veidoja elektroenerģijas neto imports. Rīgas TEC-1 un TEC-2 ir 
vienīgās bāzes jaudu elektrostacijas
Latvijā ar uzstādīto jaudu 
virs 100 MW, kas var nodrošināt nepārtrauktu elektroenerģijas un 
siltuma ražošanu gan koģenerācijas, gan
kondensācijas režīmā ar 
maksimālo summāro gada noslodzi līdz 7500 h. Dabasgāzes cena ir 
viens no būtiskākajiem izmaksu faktoriem, kas
ietekmē TEC-1 un 
TEC-2 darbību. Īslaicīga maksimuma cenas sasniegšana Nord Pool 
Spot (turpmāk - NPS) Latvijas tirdzniecības apgabalā ir
26
/
238
mazāk 
motivējoša Rīgas TEC-2 darbināšanai kondensācijas režīmā, tomēr 
pieļauj stacijas darbināšanu koģenerācijas režīmā - gan 
rēķinoties ar
nelielo Rīgas pilsētas siltumslodzi vasaras sezonā, 
jo saražotās siltumenerģijas nelietderīga izmantošana mazina 
stacijas ekspluatācijas
efektivitāti un, attiecīgi, palielina 
izmaksas uz vienu saražoto MWh. Ierobežota TEC-2 slogošana 
koģenerācijas režīmā vasaras sezonā
iespējama, ja 
elektroenerģijas cena NPS Latvijas tirdzniecības apgabalā 
diennakts griezumā pārsniedz 45 EUR/MWh. Vienlaikus jāatzīmē, ka
samazinoties naftas cenām pasaules tirgū, palielinās arī 
dabasgāzes tehnoloģiju konkurētspēja - pie relatīvi zemam 
dabasgāzes cenām TEC
varētu realizēt būtisku iekšzemes 
elektroenerģijas izstrādes pieaugumu, kas savukārt radītu 
dabasgāzes patēriņa pieaugumu, aktivizējot
dabasgāzes tirgu.
Latvijā lielākā daļa elektroenerģijas tiek ģenerēta trīs 
Daugavas HES kaskādes elektrostacijās - Ķeguma, Pļaviņu un Rīgas 
HES, kuru
kopējā uzstādītā jauda 2013.gadā bija 1559,5 MW. 
2013.gadā šajās stacijās tika saražotas 2852 GWh 
elektroenerģijas, kas veido 46% no
kopējā Latvijā saražotā bruto 
elektroenerģijas apjoma. HES uzstādīto jaudu pilnā apmērā ir 
iespējams izmantot tikai pavasarī palu jeb pilnūdens
periodā, kas 
ilgst aptuveni divus mēnešus. Vislielākais elektroenerģijas 
izstrādes apjoms parasti ir aprīlī. Atsevišķos gadījumos arī 
ziemā ir
vērojami īsi pilnūdens periodi. Gada griezumā Daugavas 
HES kaskādes elektrostacijas bāzes režīmā spēj nodrošināt 200-250 
MW. Daugavas
HES kaskādes stacijas kalpo arī kā elektroenerģijas 
sistēmas balansēšanas un pīķa (maksimuma) segšanas jaudas. 
Pilnūdens perioda
elektroenerģijas izstrādes ļauj Daugavas HES 
kaskādei veiksmīgi konkurēt Baltijas un Somijas NPS 
elektroenerģijas tirgū. Laika posmā līdz
2020.gadam jaunu 
lielākas jaudas HES būvniecība uz Daugavas nav paredzēta.
Nākotnē lielāka loma varētu būt arī izkliedētajai 
elektroenerģijas ražošanai, it īpaši potenciāls varētu būt tajās 
vietās, kur nav pieejami
sistēmas pakalpojumi.
Elektroenerģijas pašnodrošinājums Latvijā pa gadiem ir mainīgs 
(skat. 8.attēlu), attiecīgi 2013.gadā tas sastādīja 61% 
(2014.gadā - 88%).
Savukārt PSO ikgadējā novērtējuma ziņojumā par 
2015.gadu izvērtējot elektroenerģijas un elektriskās jaudas 
bilanču prognozi pie konservarīvā
scenārija
22
 tiek 
norādīts, ka jaudu deficīts varētu pieaugt no 60MW 2015.gadā līdz 
160MW 2020.gadā, kas savukārt veido 96%
pašanodrošinājumu 
2015.gadā, bet 89% - 2020.gadā. Aptuveni 1/5 daļu no kopējā 
Latvijas bruto elektroenerģijas patēriņa veido elektroenerģijas
neto imports (2013.gadā - 17,9%). Elektroenerģija tiek importēta 
pārsvarā, kad nav pietiekams ūdens līmenis hidroelektroenerģijas 
ražošanai, kā
arī, kad TEC nav nepieciešams darbināt 
koģenerācijas režīmā, pārsvarā vasarā. Nodrošinot pietiekamus 
starpsavienojumus ES globālajā tirgū,
pašnodrošinājumam ir mazāka 
nozīme drošai energoapgādei.
27
/
238
Avots: CSP
8.attēls. Latvijas elektroenerģijas 
piegādes struktūra
Elektroenerģijas 
vairumtirdzniecība.
Lai attīstītu pārrobežu tirdzniecību, kā arī stimulētu 
konkurenci Baltijas elektroenerģijas tirgū, Baltijā tika atvērti 
elektroenerģijas biržas
platformas NPS tirdzniecības apgabali. 
Latvijas tirdzniecības apgabals uzsāka darbību 2013.gada 
3.jūnijā, savukārt, Lietuva NPS
elektroenerģijas biržai 
pievienojās 2012.gada jūnijā, bet Igaunija - 2010.gadā.
28
/
238
Avots: NPS
9.attēls. Elektroenerģijas cenas NSP 
biržā 2014.gadā, EUR/MWH
Izteiktas cenu atšķirības vērojamas Latvijas - Lietuvas 
tirdzniecības apgabaliem pret Igaunijas - Somijas tirdzniecības 
apgabaliem (skat.
9.attēlu). Cenu atšķirības veidošanās pamatā ir 
nepietiekama jaudu pārvades spēja Igaunijas - Latvijas 
šķērsgriezumā, un tirgū
konkurētspējīgas ģenerācijas 
nepietiekamība Latvijā un Lietuvā dēļ samērā augstām 
elektroenerģijas ģenerācijas mainīgajām izmaksām.
Latvijas un 
Lietuvas kā elektroenerģijas deficīta reģionu cenas ir vienādas, 
jo pārvades jauda starp abām valstīm ir pietiekama. Pēc NordBalt
(Zviedrijas-Lietuvas starpsavienojums, caurlaides jauda 700 MW) 
kabeļa ieslēgšanas 2015.gada beigās, sagaidāma cenu 
izlīdzināšanās
dažādos reģiona tirdzniecības apgabalos.
2014.gadā tika uzsākta arī finanšu instrumentu 
Nasdaq OMX 
Commodities
 biržas kontraktu darbība Latvijā. Ziemeļvalstīs 
jau desmit gadus
darbojas finanšu instrumentu tirgus, ko organizē 
Nasdaq OMX Commodities
 birža. Līdz Igaunijas - Latvijas 
trešā starpsavienojuma izveidei
2020.gadā 
Nasdaq OMX 
Commodities
 finanšu instrumentu tirgū šajās valstīs ir 
prognozējama ierobežota likviditāte, tomēr cenu svārstību risks
varētu samazināties.
Elektroenerģijas 
mazumtirdzniecība.
Ilgtermiņā visefektīvāk tiek noteikta elektroenerģijas cena 
brīva tirgus apstākļos. Līdz ar to atvērtā elektroenerģijas tirgū 
vairs nepastāv
29
/
238
regulēti elektroenerģijas tarifi, bet regulēti 
tiek sistēmas pakalpojumi un obligātā iepirkuma komponente. 
Elektroenerģijas lietotāji var izvēlēties
savam elektroenerģijas 
patēriņam atbilstošāko elektroenerģijas tirdzniecības 
piedāvājumu.
Latvijā elektroenerģijas tirgus atvēršana aizsākās 2007.gadā 
1.jūlijā. Elektroenerģijas tirgus atvēršanas dažādi posmi ir 
attēloti 10.attēlā:
Avots: Ekonomikas ministrija
10.attēls. Elektroenerģijas tirgus 
sadalījums pa posmiem
Saskaņā ar Eurostat datiem elektroenerģijas cena (ieskaitot 
visus nodokļus un nodevas) mājsaimniecībām (ar gada patēriņu 
1000-2500 kWh)
Latvijā 2015.gada pirmajā pusgadā bija desmitā 
zemākā ES - 164 euro/MWh (skat. 11.attēlu). Attiecīgi Igaunijā - 
133.8 euro/MWh un Lietuvā -
127,8 euro/MWh.
30
/
238
Avots: Eurostat
11.attēls. Elektroenerģijas cena (ieskaitot visus nodokļus 
un nodevas) mājsaimniecībām (ar gada patēriņu 1000-2500 kWh)
2015.gada 1.pusgadā,
 
euro
/MWh
Elektroenerģijas kopējā cena veidojas no elektroenerģijas 
cenas, pārvades un sadales tīkla pakalpojumiem, obligātā 
iepirkuma komponentes
(turpmāk - OIK), tirdzniecības pakalpojuma 
un pievienotās vērtības nodokļa (PVN 21%). Pēc elektroenerģijas 
tirgus liberalizācijas 2015.gadā ir
spēkā Sabiedrisko pakalpojumu 
regulēšanas komisijas (turpmāk - SPRK) apstiprinātās tīkla 
pakalpojumu izmaksas - 5,63 centi/kWh un OIK,
kas pašlaik 
noteikts 2,68 centi/ kWh un tiek daļēji finansēts no valsts 
budžeta līdzekļiem. Līdz ar to mainīga ir tikai elektroenerģijas 
vairumcena,
kas mainās atkarībā no tirgus situācijas. 2014.gadā 
elektrības vidējā vairumcena Latvijas cenu zonā bija 50,12 
centi/kWh, kas pārsniedza gan
starta, gan pamata tarifā iekļautu 
elektrības vairumcenu (skat. 12.attēlu).
31
/
238
Avots: Ekonomikas ministrija
12.attēls. Elektroenerģijas tarifa 
struktūra mājsaimniecību elektroenerģijas lietotājiem (spēkā no 
2011.gada 1.aprīļa līdz 2014.gada
31.decembrim)
2015.gada 1.janvārī tika atvērts elektroenerģijas tirgus arī 
mājsaimniecībām, kā to paredz 2014.gada 20.marta grozījumi 
Elektroenerģijas
tirgus likumā
. Līdz ar elektroenerģijas tirgus 
atvēršanu mājsaimniecībām, tirgū nonāca aptuveni 847 300 
mājsaimniecību lietotāji, kas veido
aptuveni 90% no kopējā 
lietotāju skaita. Pilnīgi visām mājsaimniecībām elektroenerģijas 
cena vairs netiek subsidēta. Samazinātā
elektroenerģijas cena 
tiek nodrošināta mazaizsargātajām iedzīvotāju grupām - trūcīgām 
vai maznodrošinātām ģimenēm (personām), ģimenēm ar
bērnu 
invalīdu, personām ar pirmās grupas invaliditāti un daudzbērnu 
ģimenēm (tiek subsidēta elektroenerģijas cenas starpība).
Trūcīgai vai maznodrošinātai ģimenei (personai), kā arī 
ģimenei ar bērnu invalīdu un personai ar pirmās grupas 
invaliditāti tiek nodrošināti
100 kilovatstundu elektroenerģijas 
par subsidēto cenu 0,0131 
euro
 par vienu kilovatstundu 
katrā norēķinu periodā (kalendāra mēnesī) un
daudzbērnu ģimenei - 
300 kilovatstundu elektroenerģijas par cenu 0,0131 
euro
 
par vienu kilovatstundu katrā norēķinu periodā (kalendāra
mēnesī). Šajā gadījumā kopējā elektroenerģijas cena (ieskaitot 
elektroenerģijas cenu, tirdzniecības pakalpojumus, obligāto 
iepirkuma
komponenti, pievienotās vērtības nodokli un tīkla 
pakalpojumus) ir vienāda ar iepriekšējo starta tarifu - 11,64 
centi par vienu kilovatstundu.
32
/
238
Savukārt par elektroenerģijas 
apjomu, kas norēķinu periodā pārsniedz minētās 100 kilovatstundas 
trūcīgai vai maznodrošinātai ģimenei
(personai), kā arī ģimenei 
ar bērnu invalīdu un personai ar pirmās grupas invaliditāti, un 
300 kilovatstundas daudzbērnu ģimenei, aizsargātais
lietotājs 
maksā elektroenerģijas tirgotāja piedāvāto un aizsargātā 
lietotāja izvēlēto elektroenerģijas cenu vai noteikto universālā 
pakalpojuma
cenu. Aizsargātā lietotāja pakalpojuma sniedzēja 
pienākumu 2015.gadā pildīja AS Latvenergo, bet turpmāk tas tiks 
izvēlēts konkursa kārtībā
saskaņā ar 
Elektroenerģijas tirgus 
likumā
 un 
Publisko iepirkumu likumā
 noteiktajām prasībām. Turpmāk 
būtu jāvērtē šī risinājuma darbība,
nepieciešamības gadījumā to 
pilnveidojot (tajā skaitā vērtējot iespējas sniegt palīdzību 
mazāk aizsargātajām sociālajām grupām arī citu pirmās
nepieciešamības pakalpojumu nodrošināšanai).
3.2.2. Dabasgāzes tirgus
Eiropas Savienība kopumā joprojām ir ļoti atkarīga no trešo 
valstu dabasgāzes piegādēm. Latvijas dabasgāzes apgādes sistēma 
nav tieši
savienota ar citu ES dalībvalstu, izņemot Lietuvu un 
Igauniju, sistēmām. Toties kopš darbojas Klaipēdas SDG 
terminālis, pastāv iespēja fiziski
saņemt dabasgāzi ne tikai no 
Krievijas, bet arī citām valstīm.
Dabasgāzes patēriņš.
Latvijas dabasgāzes patēriņa struktūra ir ar izteikti sezonālu 
raksturu (skat. 13.attēlu). Ziemā centralizētās siltumapgādes 
sistēmas
siltumslodzes būtiski pieaug.
33
/
238
Avots: CSP
13.attēls. Dabasgāzes patēriņa 
svārstības 2012.-2013.gadā pa mēnešiem, milj.m
3
Kopš 2010.gada dabasgāzes patēriņš Latvijā ir samazinājies 
(skat. 14.attēlu). Galvenās nozares, kur patērē dabasgāzi, ir 
pārveidošanas
sektors (enerģētika), rūpniecība un būvniecība, kā 
arī mājsaimniecību jeb individuālā patēriņa sektors. 
Elektroenerģijas un centralizētās
siltumenerģijas ražošanai 
koģenerācijas stacijās tiek izmantots aptuveni vairāk nekā 50% no 
kopējā dabasgāzes patēriņa valstī. Divas lielākās
Latvijas 
elektrostacijas (Rīgas TEC
˗
1 un Rīgas TEC-2) ir kombinētā cikla 
dabasgāzes stacijas, kurās vienlaikus tiek ražota elektroenerģija 
un
siltums Rīgas pilsētas siltumapgādei. Ņemot vērā lielu 
siltumslodžu sezonālo raksturu, arī lielo koģenerācijas staciju 
enerģijas ražošanas
intensitāte koģenerācijas režīmā ir 
sezonāla.
Avots: CSP
34
/
238
14.attēls. Kopējais dabasgāzes 
patēriņš Latvijā 2000.-2013.g., milj. m
3
/gadā
Dabasgāzes kopējo patēriņu ietekmē šādi faktori:
• ārējā gaisa temperatūra, kā piemēram 2013.gadā siltās ziemas 
periodā tā ievērojami pārsniedza vidējo statistisko normu;
• kopējā tautsaimniecības, tajā skaitā rūpniecības, attīstība. 
Piemēram 2013.gadā uz laiku tika apturēta AS "Liepājas Metalurgs" 
darbība,
kas bija viens no lielākajiem enerģijas patērētājiem 
valstī;
• pāreja no dabasgāzes uz alternatīviem kurināmā veidiem 
centralizētā siltuma ražošanā,
• energoefektivitātes pasākumu ieviešana, kā piemēram ēku 
siltināšana.
Dabasgāzes pārvades sistēmas operators Latvijas dabasgāzes 
patēriņa prognozi ir izstrādājis diviem scenārijiem - 
pesimistiskajam un
optimistiskajam (skat. 15.attēlu). 
Pesimistiskajā scenārijā tiek ņemti vērā konkrētie mērķi 
energoefektivitātes uzlabošanai un attiecīgi primāro
energoresursu kopējā patēriņa samazināšanās, importēto 
energoresursu aizvietošanai ar vietējiem energoresursiem, tostarp 
AER, kā rezultātā
tiek paredzēts pakāpenisks dabasgāzes patēriņa 
samazinājums Latvijā no 1260 milj.m
3
 2015.gadā līdz 
1100 milj.m
3
 2024.gadā (skat.15.att.).
35
/
238
Avots: Dabasgāzes pārvades sistēmas operatora ikgadējā 
novērtējuma ziņojums par 2014.gadu.
15.attēls. Dabasgāzes patēriņa prognoze 2015.-2020.gadam 
(pesimistiskais un optimistiskais scenārijs),
milj. 
m
3
Optimistiskajā scenārijā dabasgāzes patēriņa izmaiņas tiek 
prognozētas, ņemot vērā dabasgāzes tirgus globalizācijas 
tendences un jauno
tehnoloģiju attīstību, kā rezultātā 
energoresursu cenas varētu izlīdzināties, kā arī plānoto 
dabasgāzes tirgus attīstību, kuras rezultātā
Austrumbaltijas 
reģionam, tostarp Latvijai, tiks nodrošinātas piegādēm no 
Krievijas alternatīvas dabasgāzes piegādes un novērsta Baltijas
valstu un Somijas dabasgāzes tirgus izolāciju no kopējā ES 
dabasgāzes tirgus.
Dabasgāzes patēriņa pieaugumu varētu sekmēt naftas produktu 
cenu, un līdz ar to arī dabasgāzes cenu, samazināšanās. Tādejādi
dabasgāzes kā videi visdraudzīgākā fosilā kurināmā īpatsvars 
kopējā energoresursu bilancē varētu palikt līdzšinējā līmenī, 
nodrošinot nelielu
dabasgāzes pieprasījuma pieaugumu no 1300 
milj.m
3
 2015.gadā līdz 1800 milj.m
3
 
2024.gadā (skat. 21.att.).
Optimistiskā scenārija gadījumā paredzēts, ka mainīsies 
dabasgāzes izmantošanas struktūra, un energoefektivitātes 
pasākumu un
atjaunojamo energoresursu atbalsta rezultātā 
samazināsies dabasgāzes patēriņš centralizētajā siltumapgādē, 
taču tas pieaugs transportā,
36
/
238
rūpniecībā un decentralizētās 
apkures sistēmās. Dabasgāze, ņemot vērā ievērojami zemāku emisiju 
intensitāti, salīdzinot ar oglēm un naftas
produktiem, un tirgus 
attīstību pasaulē, saglabās nozīmīgu lomu Latvijas primāro 
energoresursu bilancē līdztekus atjaunojamiem
energoresursiem.
Dabasgāzes patēriņu var ietekmēt arī dabasgāzes plašāka 
izmantošana transporta nozarē. Saistībā ar Direktīvas 
2014/94EK
 
prasību
ieviešanu (skatīt 3.3.3.sadaļu). Pēc nozares pārstāvju 
prognozēm līdz 2020.gada beigām ar dabasgāzi darbināmo 
transportlīdzekļu skaits varētu
pieaugt.
Dabasgāzes kopējā cena veidojas no dabasgāzes cenas, 
tirdzniecība komponentes, uzglabāšanas, pārvades un sadales 
sistēmas
pakalpojumiem, tirdzniecības pakalpojuma un nodokļa 
(skat. 16.attēlu).
37
/
238
Avots: Ekonomikas ministrija
16.attēls. Dabasgāzes cenas/ tarifa 
struktūra (%)
AS "Latvijas Gāze" 2009.gadā ir noslēgusi ilgtermiņa līgumus 
ar gāzes piegādātājiem AAS "Gazprom" un SIA "ITERA Latvija" līdz
2030.gadam, kas paredz dabasgāzes piegādes pietiekamā apjomā 
Latvijas lietotājiem. Šajos līgumos noteikti arī dabasgāzes 
piegādes
tehniskie parametri (spiediens, kaloritāte u.c.), 
piegādes un uzglabāšanas apjomi (gada un mēneša), dabasgāzes cenu 
aprēķina formula,
maksājumu nosacījumi, nosacījumi līgumu 
pārskatīšanai un citas saistības. Kā tas ir izplatīts dabasgāzes 
biznesā, piegādes līgumos ir "ņem
38
/
238
vai maksā (take-or-pay)" 
klauzula.
Līgumos noteiktajā dabasgāzes cenas aprēķina formulā tiek 
ņemta vērā mazuta ar sēra saturu līdz 1% un dīzeļdegvielas ar 
sēra saturu līdz
0,1% cenas/kotācijas indekss FOB ARA (Free On 
Board Amsterdam, Rotterdam, Antwerp) naftas produktu biržās, kā 
arī Eiropas Centrālās
bankas noteiktā 
euro
 un ASV dolāra 
kursa attiecība.
2014.gadā par dabasgāzes transportēšanu un uzglabāšanu 
Inčukalna PGK noslēgti 5 līgumi (skat. 3.tabulu).
3.tabula
Esošie AS "Latvijas Gāzes" 
dabasgāzes ilgtermiņa dabasgāzes piegādes līgumi
Līgumslēdzējs
Parakstīšanas datums
Darbības laiks
Pakalpojums
AS "LITGAS"
30.12.2013.
10.02.2017.
Transports, glabāšana
AS "Lietuvos duju tiekimas"
19.12.2014.
01.04.2017.
Transports, glabāšana
OU "Baltic Energy Partners"
30.10.2014
31.12.2014.
Transports
OU "Baltic Energy Partners"
19.12.2014.
30.04.2015.
Transports
Elering Gaas AS (AS EG Võrguteenus)
19.12.2014.
31.12.2015.
PSO
Vēl 5 līgumi par dabasgāzes transportēšanu un uzglabāšanu tika 
noslēgti 2015.gadā.
AS "Latvijas Gāze".
AS "Latvijas Gāze" lielākie akcionāri ir "E.ON Ruhrgas 
International GmbH", AAS Gazprom un SIA "ITERA Latvija" (skat. 
17.attēlu). AS
"Latvijas Gāze" lielākais akcionārs "E.ON Ruhrgas 
International" GmbH ir izteicis paziņojumu par plānoto aiziešanu 
no Baltijas valstu, tajā
skaitā Latvijas, dabasgāzes tirgus. AS 
"Latvijas Gāze" akcijas tiek kotētas NASDAQ OMX Rīga biržā, un to 
kopējais skaits ir 39,9 miljoni.
39
/
238
Avots: AS "Latvijas Gāze"
17.attēls. AS "Latvijas Gāze" 
akcionāru struktūra, uz 31.12.2013
Līdz dabasgāzes tirgus liberalizācijas pabeigšanai, AS 
"Latvijas Gāze" turpina būt vertikāli integrēts uzņēmums, kas 
nodrošina tirdzniecības,
sadales, pārvades un uzglabāšanas 
pakalpojumus. Izpildot Direktīvas 
2009/73/EK
 prasības paredzams, 
ka pēc 2017.gadam 3.aprīļa Latvijas
dabasgāzes sektorā pārvades 
un uzglabāšanas funkcijas tiks pilnībā nodalītas no 
tirdzniecības.
Direktīvas 
2009/73/EK
 kontekstā Latvijai atbilst divas 
atsevišķas atkāpes no vairākām prasībām, kas piemērojamas 
atšķirīgos termiņos.
- "Jauna tirgus" atkāpe bija spēkā līdz 2014.gada 4.aprīlim, 
kad apritējuši desmit gadi kopš pirmās komerciālās dabasgāzes 
piegādes
saskaņā ar pirmo ilgtermiņa līgumu. Līdz ar to sākot ar 
2014.gada 4.aprīli ir jānodrošina trešo pušu pieeja dabasgāzes 
sadales, pārvades
sistēmām un dabasgāzes krātuvei, balansēšanas 
maksas ieviešana un šķērssubsīdiju aizliegums, kā to paredz 
2014.gada 13.marta grozījumi
Enerģētikas likumā
.
- "Izolēta tirgus" atkāpe, kas darbojās līdz brīdim, kad 
Latvija ir savienota ar jebkuras Eiropas Savienības dalībvalsts, 
izņemot caur
40
/
238
Igaunijas, Lietuvas un Somijas dabasgāzes sistēmām 
vai dominējošā piegādātāja daļa kopējā Latvijas dabasgāzes 
patēriņā samazināsies zem
75%.
Ņemot vērā, ka no 2015.gada dabasgāzes piegādes fiziski ir 
iespējamas arī no Lietuvas SDG termināla un līdz ar Klaipēdas - 
Kimenai gāzes
vada rekonstrukciju pastāv teorētiska iespēja, ka 
dominējošā piegādātāja daļa kopējā Latvijas dabasgāzes patēriņa 
nodrošināšanā ir mazāka
par 75%, uz Latviju vairs nav 
attiecināmas atkāpes no 
2009/73/EK
 direktīvas.
3.3. Enerģijas infrastruktūra
Infrastruktūras projektu īstenošana ir nozīmīgs aspekts, lai 
pabeigtu iekšējā tirgus izveidi. Ciešāka tīklu integrācija ir 
īpaši svarīga valstīm,
kuru elektrības vai dabasgāzes tīkli nav 
saistīti ar citām ES valstīm, tā saucamajām "enerģijas 
salām".
Laika posmam no 2014. līdz 2020.gadam ES līmenī ir iedibināts 
jauns finanšu instruments, kura ietvaros tiks atbalstīti 
ieguldījumi ES
infrastruktūras attīstībai transporta, enerģētikas 
un telekomunikāciju jomā - "Eiropas infrastruktūras savienošanas 
instruments" (turpmāk - EISI).
Enerģētikas sektoram paredzētais 
budžets laikposmam no 2014. līdz 2020.gadam EISI ietvaros sastāda 
4,7 mljrd. 
euro
.
Lai veicinātu projektu ieviešanu, ilgtermiņa enerģētikas 
infrastruktūras politikas īstenošanu nosaka Eiropas Parlamenta un 
Padomes Regula
(ES) Nr. 
347/2013
 (2013.gada 17.aprīlis), ar ko 
nosaka Eiropas energoinfrastruktūras pamatnostādnes un atceļ 
Lēmumu Nr. 
1364/2006/EK
,
groza Regulu (EK) Nr. 
713/2009
, Regulu 
(EK) Nr. 
714/2009
 un Regulu (EK) Nr. 
715/2009
 (turpmāk - Regula 
Nr. 
347/2013
). Regula Nr. 
347/2013
nosaka Kopīgo interešu projektu 
(turpmāk - KIP) sarakstu izveidošanu ES līmenī. Regula 
Nr. 
347/2013
 paredz, ka projekti, kas iekļauti KIP
sarakstā, varēs 
ne tikai pretendēt uz finansējumu, bet arī varēs izmantot ātras 
un efektīvas atļauju saņemšanas procedūras, vienlaikus ievērojot
vides novērtēšanas un aizsardzības standartus. Lai īstenotu 
Regulas Nr. 
347/2013
 prasības, EK 2013.gada 14.oktobrī, izmantojot 
deleģēto aktu
procedūru, ir pieņēmusi pirmo Eiropas Savienības 
KIP sarakstu (EK Regula Nr.1391/2013), kurā ietverti 248 projekti 
- elektroenerģijas un gāzes
pārvades, uzglabāšanas un SDG 
projekti, kā arī projekti viedo tīklu un naftas jomā.2015.gada 
18.novembrī EK nāca klajā ar otro Eiropas
Savienības KIP 
sarakstu. Otrais Eiropas Savienības KIP saraksts, kurā kopumā 
iekļauti 195 projekti, oficiāli stāsies spēkā 2016.gada sākumā.
Tāpat Regula Nr. 
347/2013
 paredz arī ES atbalsta saņemšanas 
iespējas, gadījumos, ja šie projekti ir stratēģiski svarīgi, 
tomēr nevar tikt
īstenoti, ņemot vērā tikai tirgus intereses. 
Minētā regula būs spēkā līdz 2020.gadam un šajā laika periodā 
paredzēts ik pēc diviem gadiem
(attiecīgi 2017. un 2019.gadā) 
atjaunot šo KIP sarakstu. Regulas Nr. 
347/2013
 ietvaros paredzētās 
kompetentās iestādes lomu, kurai uzticēts
atvieglot 
administratīvās procedūras saistībā ar enerģētikas nozares KIP 
ieviešanu, uzdots pildīt Ekonomikas ministrijai. Līdz ar to
nepieciešama turpmāka KIP projektu ieviešanas nosacījumu 
atvieglošana.
Runājot par enerģētikas infrastruktūras objektu izbūvi vai 
rekonstrukciju kopumā, jāatzīmē, ka nepieciešams ņemt vērā jaunu 
transporta
infrastruktūras objektu izbūvi ar mērķi izmantot 
priekšrocības, ko rada vienota nozīmīgu projektu realizācija, 
piemēram, izmantojot kopīgus
infrastruktūras koridorus.
3.3.1. Elektroenerģijas 
infrastruktūra
Pārvades sistēma
41
/
238
Pietiekami starpsavienojumi ir viens no svarīgākajiem 
priekšnoteikumiem optimālai elektroenerģijas tirgus 
funkcionēšanai.
Baltijas elektroenerģijas sistēmu starpsavienojumu daudzums un 
pārvades jauda starp Baltijas valstīm un citām ES dalībvalstīm 
pagaidām ir
pietiekams tikai starp Somiju un Igauniju. Tie ir 
līdzstrāvas jūras kabeļi 
Estlink 1
 un 
Estlink 2
, 
kas savieno Somijas un Igaunijas
energosistēmas. 
Estlink 1
 
(Harku - Espoo; pārvades jauda - 350 MW) un 
Estlink 2
 
(Puusi - Anttila; pārvades jauda - 650 MW).
2015.gada nogalē pabeigta elektroenerģijas starpsavienojuma 
izbūve starp Lietuvu un Zviedriju (
NordBalt
; pārvades 
jauda - 700 MW, no
Klaipēdas, Lietuvā uz Nībo, Zviedrijā) (skat. 
18.attēlu). Paredzams, ka 
NordBalt
 starpsavienojums 
palīdzēs izveidot kopīgu, vienotu Baltijas un
Ziemeļvalstu 
elektroenerģijas tirgu un nodrošinās Lietuvai un Latvijai 
iespējas lielākā apjomā pirkt elektroenerģiju no hidroresursiem 
bagātajām
Ziemeļeiropas valstīm.
Notiek darbs arī pie Lietuvas - Polijas elektroenerģijas 
līdzstrāvas savienojuma 
LitPolLink 1
 ar pārvades jaudu 
1000 MW; no Kroņu
hidroakumulējošās stacijas (HAES), Lietuvā, 
caur Alitus uz Narevu Lietuvā un Elku Polijā izveides. Šīs 
elektroenerģijas sistēmas
starpsavienojuma saites pirmo kārtu (ar 
pārvades jaudu 500 MW) pabeigta 2015.gada nogalē. Notiek aktīvas 
diskusijas par otra LitPol Link 2
starpsavienojuma 
nepieciešamību, it īpaši Baltijas valstu sinhronizācijas gadījumā 
ar kontinentālo Eiropu.
42
/
238
Avots: ENTSO-E
18.attēls. Energosistēmu 
starpsavienojumu karte
43
/
238
Lai uzlabotu elektroenerģijas pārvades sistēmas infrastruktūru 
turpinās projekta "Kurzemes loks" realizācija Latvijā (skat. 
3.pielikumu).
"Kurzemes loka" pirmais posms ietvēra 330 kV 
augstsprieguma elektrolīnijas izbūvi, savienojot 330 kV 
apakšstaciju "Rīgas TEC-1" ar
apakšstaciju "Imanta" (noslēdzot 
330 kV loku ap Rīgu) un tika realizēts 2013.gadā. Otrais posms 
330 kV augstsprieguma elektrolīnija Grobiņa -
Ventspils izbūvēts 
2014.gadā. Projekta pirmā un otrā posma izbūves izmaksas ir 98,5 
milj. 
euro
, no tiem 38,5 milj. 
euro
 sedza no 
Eiropas
Enerģētikas atjaunošanas programmas līdzekļiem. Kurzemes 
loka 3.posma izmaksas ir 127,42 milj. 
euro
 un to plānots 
pabeigt 2019.gada
beigās. Kurzemes loks ir iekļauts KIP sarakstā 
un projekta 3.posma realizācijai ir piešķirts EISI finansējums 
(55,09 milj. 
euro
) saskaņā ar ES
Regulu Nr. 
1316/2013
.
Paralēli 
NordBalt
 projekta īstenošanai, tiek strādāts 
arī pie Latvijas - Igaunijas elektroenerģijas sistēmu 
3.starpsavienojuma izveides (skat.
3.pielikumu). Projekts paredz 
savienot Rīgas TEC-2 apakšstaciju un Kilingi-Nomme Igaunijā, kā 
arī Igaunijas pusē izbūvēt savienojumu starp
Harku un Sindi. 
Projektu paredzams realizēt līdz 2020.gadam tas nodrošinās 
caurlaides spējas palielinājumu starp Latviju un Igauniju 500-600
MW apjomā. Latvijas - Igaunijas elektroenerģijas sistēmu 
3.starpsavienojums ir iekļauts Eiropas kopienas KIP sarakstā un 
tā realizācijai ir
piešķirts EISI finansējums (112,3 milj. 
euro
) saskaņā ar ES Regulu Nr. 
1316/2013
.
Atšķirībā no citām ES valstīm, Baltijas valstu energosistēmas 
darbojas paralēlā, sinhronā režīmā ar IPS/UPS (Krievijas vienotā
energosistēmu/Ukrainas, Baltkrievijas, Kazahstānas, Kirgizstānas, 
Azerbaidžānas, Gruzijas, Tadžikistānas, Moldovas un Mongolijas 
integrētā
energosistēma) reģionu, nevis Eiropas energosistēmām. 
Baltijas valstu, Krievijas un Baltkrievijas elektroenerģijas 
tirgu pārrobežu darbību
nosaka Baltkrievijas, Krievijas, 
Igaunijas, Lietuvas un Latvijas PSO noslēgtais 
BRELL
 
(saīsinājums no: 
Belarus, Russia, Estonia, Latvia,
Lithuania
) līgums. 2015.gadā pārrobežu tirgus darbība ar 
Krieviju un Baltkrieviju notiek NPS elektroenerģijas biržas 
platformā. Lai izvērtētu
Baltijas valstu energosistēmu 
iekļaušanos ES iekšējā elektroenerģijas tirgū un iespējamo 
sinhrono darbu ar kontinentālās Eiropas elektriskajiem
tīkliem, 
2012./2013. gadā trīs Baltijas valstu PSO AS "Augstsprieguma 
tīkls", "Elering" un "Litgrid" piesaistot Zviedrijas enerģētikas 
nozares
konsultantu "Gothia Power", veica priekšizpēti. Pētījums 
secināja, ka sinhronizācija ir tehniski iespējama, bet tās 
sasniegšanai būs
nepieciešams vienots Baltijas valstu un Baltijas 
jūras reģiona valstu atbalsts, galvenokārt Polijas, sabiedrisko 
pakalpojumu regulējošo
organizāciju atbalsts un atbalsts no 
Eiropas Komisijas puses, lai veiktu pārrunas ar Krieviju un 
Baltkrieviju, kā arī ievērojami finansiālie līdzekļi.
2015.gada 
nogalē Baltijas valstis un Eiropas Komisija pieņēma lēmumu veikt 
pētījumus, izvērtējot arī alternatīvos scenārijus - Baltijas 
valstu
autonomo darbu "salas režīmā" un Baltijas valstu sinhrono 
darbu ar Skandināvijas valstīm. Pētījumus plānots pabeigt 
2016.gadā. Papildus tam,
2015.gadā tika pieņemts lēmums izveidot 
tehnisko darba grupu BEMIP formāta ietvaros, kurā notiks darbs ar 
sinhronizācijas projektu.
Baltijas valstu pārvades tīklu sinhrona darba uzsākšana ar 
Eiropas tīkliem ir plānota pēc 2025.gada.
Sadales sistēma
Lai nodrošinātu elektroenerģijas piegādi lietotāju objektiem, 
kas Latvijā ir vairāk nekā viens miljons, liela loma ir 
kvalitatīvu sadales sistēmas
pakalpojumu sniegšanai. 2015.gadā 
Latvijā sadales sistēmas operatora funkcijas pildīja vienpadsmit 
uzņēmumi, no kuriem lielākais ir AS
"Sadales tīkls", kas ir AS 
"Latvenergo" koncerna uzņēmums. Tas nodrošina elektroenerģijas 
piegādi vairāk nekā 99% no valsts elektroenerģijas
lietotāju un 
jaunu elektroenerģijas lietotāju pieslēgšanu elektrotīklam, kā 
arī veic elektroenerģijas izlietošanas uzraudzību, 
elektroenerģijas
patēriņa uzskaiti un sadales tīkla zudumu 
samazināšanas pasākumus. 
44
/
238
Elektroenerģijas sadales tīklu kopgarums Latvijā 2014.gadā 
sasniedz 94 609 kilometru. Sadales pakalpojumu sniegšanai tiek 
izmantotas
zemsprieguma 0,4 kV un vidēja sprieguma 6-20 kV 
elektroiekārtas. Apmēram trešo daļu (35 648 kilometru) no sadales 
sistēmas veido vidēja
sprieguma 6 - 20 kV tīkls un apmēram divas 
trešdaļas - 58 961 km zemsprieguma 0,4 kV tīkls. Elektrotīklam 
pieslēgto lietotāju elektroietaišu
apgādi nodrošina 26 764 
transformatoru apakšstacijas (6-20/ 0,4 kV). Kopš 2011.gada 
1.aprīļa līdz 2014.gadam AS "Sadales tīkls"
elektroenerģijas 
sadales sistēmas diferencētie tarifi netika 
pārskatīti.
23
Elektroenerģijas piegādes drošums visbiežāk tiek vērtēts pēc 
diviem būtiskākajiem nozares rādītājiem - elektroapgādes 
pārtraukumu ilgums
vienam klientam gadā (turpmāk - SAIDI) un 
elektroapgādes pārtraukumu biežums vienam klientam gadā (turpmāk 
- SAIFI) (skat. 19. un
20.attēlu).
19.attēls. Elektroapgādes 
pārtraukumu ilgums vienam klientam Eiropas valstīs gadā (SAIDI), 
minūtes
Pēdējo 10 gadu laikā SAIDI un SAIFI parametru uzlabošana ir 
viens no Eiropas valstu sadales sistēmas operatoru galvenajiem
uzdevumiem.
45
/
238
20.attēls. Elektroapgādes 
pārtraukumu biežums vienam klientam Eiropas valstīs gadā (SAIFI), 
reizes
2014.gadā elektroapgādes pārtraukumi gaisvadu elektrotīklā 
fiksēti 29 712 reizes, kas ir par 14% mazāk nekā 2013.gadā. 
Pārtraukumu
skaita lielāko īpatsvaru sastāda pārtraukumi gaisvadu 
līnijās (GVL), it sevišķi zemsprieguma elektrotīklā. 43% no 
kopējā pārtraukumu skaita
2014. gadā radušies nelabvēlīgu laika 
apstākļu ietekmē.
Veicot gaisvadu līniju pārbūvi par kabeļu līnijām un 
palielinot GVL trašu tīrīšanu un bīstamo koku izciršanas apjomu 
ir izdevies samazināt
bojājumu skaitu sadales elektrotīklos.
63% gadījumu kabeļu elektrotīklā tehnoloģiskos traucējumus 
izraisa kabeļu līniju izbūvē izmantoto materiālu novecošanās. 
Veicot kabeļu
elektrotīkla atjaunošanu, izdevies samazināt kabeļu 
tīkla bojājumu skaitu par 9% - no 2 886 gadījumiem 2013.gadā līdz 
2 644 gadījumiem 2014.
gadā.
Lielu ietekmi elektroenerģijas piegādes kvalitātē rada trešo 
personu izraisītie elektrotīkla bojājumi. 2014.gadā trešo personu 
izraisītie
bojājumi fiksēti 678 reizes, kas ir par 182 gadījumu 
jeb 37 % vairāk nekā 2013.gadā.
AS "Sadales tīkls" mērķis ir ik gadu samazināt SAIDI un SAIFI 
rādītājus. 2014.gadā kopējais SAIDI rādītājs samazināts līdz 409 
min
(plānotiem atslēgumiem 256 min, neplānotiem 153 min), plānoto 
atslēgumu SAIFI līdz 0.99 reizēm, neplānoto atslēgumu SAIFI līdz 
2.38 reizēm.
Rādītājus ietekmē gan elektroapgādes tīkla bojājuma 
raksturs, gan veicamo darbu apjoms, kā arī vide, kurā atrodas 
elektrotīkls. 53% no
Latvijas teritorijas ir meži, kuros ir 
apgrūtināta piekļuve pie elektrotīkla.
SAIDI un SAIFI parametru uzlabošana ir AS "Sadales tīkls" 
pēdējo 3 gadu prioritāte un nākamo 10 gadu mērķis, kas definēts 
2014.gadā
46
/
238
apstiprinātajā AS "Sadales tīkls" Attīstības plānā 
elektrotīklu savlaicīgai un efektīvai atjaunošanai, lai 
paaugstinātu elektroapgādes kvalitāti un
drošumu lietotājiem 
Latvijā līdz 2023.gadam. AS "Sadales tīkls" Attīstības plānā ir 
noteiktas sekojošas prioritātes:
- elektrotīkla atjaunošana, izmantojot drošākus tehniskos 
risinājumus, un finansējumu prioritāri novirzot stratēģiski 
svarīgākā 6-20 kV
elektrotīkla atjaunošanā;
- paātrināta elektroapgādes kvalitātes uzlabošana, realizējot 
20 kV gaisvadu līniju pārbūvi kabeļos, elektrotīkla 
automatizēšana un jaunu 110
kV apakšstaciju izbūve, lai 
samazinātu SAIDI un SAIFI rādītājus;
- SAIDI samazināšana līdz 120 minūtēm;
- SAIFI samazināšana līdz 1,7 reizēm;
- pieslēgumu procesa uzlabošana, samazinot nepieciešamo 
dokumentu skaitu un paātrinot pieslēguma procesu;
- elektrotīkla uzturēšanas darbu pilnveidošana, lai samazinātu 
tiem nepieciešamo atslēgumu ilgumu;
- viedā tīkla attīstība un viedo skaitītāju ieviešana visiem 
klientiem;
- tehnoloģiju izpēte un iekšējo procesu tālāka optimizācija, 
lai savlaicīgi varētu ieviest nepieciešamos tehniskos 
risinājumus, kuri efektīvāk
ļauj sasniegt noteiktos mērķus;
- sadarbības pilnveidošana ar pašvaldībām un citiem 
komunikāciju turētājiem, kas ļauj uzlabot elektrotīkla 
attīstību.
AS "Sadales tīkls" 10 gadu periodā plānotās kapitālieguldījumu 
programmas, kas paredzētas elektroapgādes kvalitātes 
paaugstināšanai,
ļaus uzlabot elektroenerģijas sadales sistēmas 
efektivitāti. Piemēram, viedā tīkla attīstība ietver sevī sadales 
tīkla automatizāciju, pakāpenisku
viedā tīkla elementu ieviešanu 
(sensori, aktīvas operatīvās elektrotīkla vadības iekārtas) un 
viedās elektroenerģijas uzskaites ieviešanu, kas
atļauj 
patērētājiem kontrolēt savu patēriņu. Plānots, ka līdz 2023.gadam 
viedo elektroenerģijas uzskaiti ieviesīs visiem elektroenerģijas 
gala
patērētājiem. Uz doto brīdi, piemēram, lielajiem 
juridiskajiem elektroenerģijas patērētājiem jau ir uzstādīti 10 
778 viedās uzskaites mēraparāti.
Sadales tīkliem arvien vairāk tiek pieslēgti atjaunojamās 
elektroenerģijas ražotāju ģeneratori. Pieaugot to īpatsvaram 
pieaug ietekme uz tīkla
normālu darbību, klientu elektroapgādes 
drošumu un sprieguma kvalitāti. Līdz ar to ir jāveic izmaiņas 
tīkla tehniskā un tehnoloģiskā aprīkojumā,
lai nodrošinātu 
sadales sistēmas harmonisku, drošu un kvalitatīvu darbību 
nākotnē.
Lai nodrošinātu elektroapgādes tīklu rekonstrukciju un 
modernizāciju, inovatīvu tehnisko risinājumu izmantošanu, 
uzlabojot drošu un
kvalitatīvu sadales pakalpojuma sniegšanu, ik 
gadu tiek veikti ievērojami elektroapgādes kvalitātes un drošuma 
uzlabošanas projekti, kas prasa
ilgtermiņa investīcijas. Lai 
īstenotu iepriekš minētos investīciju projektus, kopējais tarifa 
pieaugums varētu sastādīt 1-3% gadā atkarībā no
tautsaimniecības 
izaugsmes un ar to saistīto elektroenerģijas patēriņu.
47
/
238
Turpmāk līdz 2020.gadam nepieciešams arī atrisināt ieilgušo 
problēmu saistībā ar īpašuma piederības, elektrotīklu 
atjaunošanas un
uzturēšanas jautājumiem tā dēvētajiem 
bezsaimnieku 20/0,4kV tīkliem, kuriem pieslēgtas lietotāju 
elektroietaises.
3.3.2. Dabasgāzes infrastruktūra
AS "Latvijas Gāze" nodrošina ekspluatāciju Inčukalna pazemes 
gāzes krātuvei, pārvades gāzesvadu sistēmai 1191km garumā, 
sadales
gāzesvadu sistēmai 4950 km garumā, kas ietver dabasgāzes 
cauruļvadu tīklu, gāzes regulēšanas iekārtas, elektroaizsardzības 
iekārtas.
Dabasgāzes apgādes infrastruktūras būvniecība, kas sākusies 
1962.gadā, ir notikusi teritorijās, kuras ir ekonomiski aktīvākas 
un kurās ir
augstāks teritorijas attīstības līmenis (sk. 
21.attēlu). Vēsturiski ir izveidojies, ka AS "Latvijas gāze" 
investīcijas iegulda tikai ekonomiski
pamatotos būvobjektos.
Latvijas pārvades dabasgāzes infrastruktūra iekļaujas Baltijas 
valstu dabasgāzes pārvades sistēmā. Esošā dabasgāzes pārrobežu 
pārvades
sistēma dod iespēju saņemt dabasgāzi no Krievijas pa 
pārrobežu pārvades gāzesvadiem Valdaja - Pleskava - Rīga un 
Izborska - Inčukalna
PGK. Dabasgāzes piegāde virzienā no 
Pleskavas līdz Rīgai tiek nodrošināta ar diviem paralēliem 
gāzesvadiem, starp kuriem ir savienojošās
līnijas.
Lai nodrošinātu stabilu dabasgāzes piegādi Rīgas pilsētai un 
tās apkārtējai teritorijai - Mārupes, Babītes, Stopiņu, Ķekavas, 
Ādažu un
Carnikavas novados, kā arī iespējamo dabasgāzes 
caurplūdes pieaugumu, laika periodā no 2006. gada līdz 2010. 
gadam veiktas ievērojamas
investīcijas esošās sadales sistēmas 
dabasgāzes spiediena stabilizācijai un drošai ekspluatācijai.
Atbilstoši AS "Latvijas gāze" tehniskajai politikai no 2000. 
gada būvētas vidējā spiediena P<0,01 MPa un vidējā spiediena 
P<0,4 MPa
sadales gāzesvadu sistēmas individuālās apbūves 
teritorijās un augstā spiediena P<1,6 MPa sadales gāzesvadu 
sistēmas rūpnieciskajās
teritorijās, kas var nodrošināt iespējamo 
mikrokoģenerācijas un koģenerācijas iekārtu darbību no esošās 
sadales gāzesvadu sistēmas. AS
"Latvijas gāze" investējusi 65 
milj. 
euro
 jaunu sadales gāzesvadu būvniecībā, izbūvējot 
4950 km sadales gāzesvadus, pie kuriem nodrošināti
pieslēgumi 
40,85 tūkst. klientu, kas orientējoši ir 50% no visiem 
iespējamiem pieslēgumiem jaunizbūvētajai sadales sistēmai.
Pēdējos 15 gados ievērojamākais pieprasījumu un atbilstoši arī 
pieslēgumu skaits ir Rīgas reģiona teritorijās - Mārupē, Ķekavā, 
Carnikavā,
Stopiņos, Ādažos, Olainē Jūrmalā, kur sadales tīkla 
attīstībā ir ieguldītas lielākās investīcijas.
2014.gadā jauni pieslēgumi tika izbūvēti 1211 klientiem, 
savukārt, jauda tika palielināta 435 klientiem, kopumā pieslēdzot 
un palielinot jaudu
1646 klientiem. 2014.gadā izbūvēti 31,3 km 
jaunu sadales sistēmas gāzesvadu, kopējām investīcijām sasniedzot 
1,2 milj 
euro
. Jauno
pieslēgumu struktūra 2014.gadā ir 
sekojoša: individuālās mājas - 64%, komerciālie klienti - 17%, 
dzīvokļi ar apkuri - 11%, rūpnieciskie klienti -
5%, dzīvokļi ar 
plītīm (pavardiem) - 3%.
48
/
238
Avots: AS "Latvijas Gāze"
21.attēls. Dabasgāzes pārvades 
sistēma Latvijā
Pārvades sistēma nodrošina valsts lielāko pilsētu apgādi ar 
dabasgāzi pilnā apmērā, pastāvot dabasgāzes pārvades un sadales 
sistēmu
savienojošam posmam - gāzes regulēšanas staciju 
caurlaides spēju rezervēm.
Lai uzlabotu dabasgāzes piegādi un paaugstinātu dabasgāzes 
apgādes drošumu, AS "Latvijas Gāze" kopš tās privatizācijas 1997. 
gadā ir
modernizējusi dabasgāzes apgādes sistēmu kopā investējot 
270,4 miljonus latu (384,7 miljonus 
euro
). 2013.gadā 
Eiropas Enerģētikas
atveseļošanas programmas ietvaros tika 
pabeigta projekta "Divvirzienu dabasgāzes plūsmas palielināšana 
starp Latviju un Lietuvu" īstenošana.
Projektu īstenojot, Latvijā 
tika veikta jauna Daugavas zemūdens šķērsojuma izbūve, 
rekonstruēti 17 urbumi Inčukalna PGK un cauruļvadu
diagnostikai 
izveidots jauns attīrošo un intelektuālo virzuļu pieņemšanas 
kameras mezgls, Lietuvā veikta Paņevežas gāzes kompresoru 
stacijas
modernizācija un gāzes cauruļvadu modernizācija. No 
Eiropas Enerģētikas atveseļošanas programmas Inčukalna PGK 17 
urbumu
rekonstrukcijai tika piešķirti 7,5 milj. 
euro
, 
zemūdens šķērsojuma zem Daugavas izbūvei un jauna cauruļvadu 
apkopes iekārtas pieņemšanas
49
/
238
punkta būvniecībai - 2,5 milj. 
euro
. Projekta "Divvirzienu dabasgāzes plūsmas 
palielināšana starp Latviju un Lietuvu" īstenošanas rezultātā
Inčukalna PGK dabasgāzes izsūknēšanas jauda palielināta no 24 
milj. m
3
 dienā uz 30 milj. m
3
 dienā un 
Latvijas - Lietuvas starpsavienojuma
jauda palielināta līdz 6 
milj.m
3
 dienā.
Attiecībā uz dabasgāzes infrastruktūras attīstību jāņem vērā 
Baltijas valstu ierobežotais dabasgāzes tirgus, un līdz ar to 
projekta
atmaksāšanās iespējas, ja tam nav investīciju atbalsta. 
Lai nodrošinātu enerģētisko neatkarību arī attiecībā uz 
dabasgāzes piegādēm, Baltijas
reģionā BEMIP ietvaros pirmajam KIP 
sarakstam tika identificēti vairāki nozīmīgi starpsavienojumu 
infrastruktūras projekti, kā piemēram:
- Polijas-Lietuvas gāzes starpsavienojuma izbūve (turpmāk - 
GIPL).
- Latvijas-Lietuvas gāzes starpsavienojuma uzlabošana.
- Reģionālais SDG terminālis.
- Inčukalna PGK paplašināšana un modernizācija.
- Latvijas-Igaunijas gāzes starpsavienojuma uzlabošana.
GIPL projekta mērķis savienot Baltijas valstu izolēto 
dabasgāzes tirgu ar ES dabasgāzes tirgu, nodrošinot pieeju ES 
dabasgāzes
tirdzniecības platformām (piemērām, Centrāleiropas 
gāzes tirdzniecības platformai), kā arī pasaules SDG tirgum. 
Projekta īstenošana veicinās
dabasgāzes apgādes drošumu reģionā. 
Projekta attīstītāji ir Lietuvas pārvades sistēmas operators 
Amber Grid un Polijas pārvades sistēmas
operators GazSystem S.A. 
GIPL priekšizpēte pabeigta 2013.gada maijā. Projekts ir iekļauts 
KIP projektu sarakstā un tā realizācijai ir piešķirts
EISI 
finansējums. Plānotā starpsavienojuma kapacitāte sākotnēji būs 
2,4 mljrd.m³ ar iespēju palielināt, sagaidāmās izmaksas - 558 
milj. 
euro
.
Ar GIPL cieši saistīts ir arī cits BEMIP 
projekts - Polijas Svinojušče (
Świnoujście
) SDG termināļa 
izbūve, kas tika pabeigta 2015.gada rudenī.
Polijas - Lietuvas gāzes starpsavienojuma (GIPL) pilnīgai 
izmantošanai no Latvijas interešu viedokļa ir svarīgi palielināt 
Latvijas-Lietuvas
gāzes starpsavienojuma kapacitāti. Otrais etaps 
ir saistīts ar cauruļvada Iecava-Lietuvas robeža izbūve (plānotās 
izmaksas 31 milj. 
euro
).
Attiecībā uz reģionālā SDG izveidi, Latvija ir ieinteresēta 
tāda reģionālā SDG termināla izveidē, kas nodrošina dabasgāzes 
piegādes ceļu un
avotu diversifikāciju valstī un visā Baltijas 
reģionā un kura darbība ir ekonomiski pamatota. Pēc EK pasūtītā 
pētījuma rezultātiem tika secināts,
ka labākā reģionālā SDG 
termināļa vieta ir Somijas līcī. Latvijai ir svarīgi, ka 
reģionālais SDG projekts nodrošina reālu piegāžu diversifikāciju
visekonomiskākā veidā.
Alternatīvais dabasgāzes piegādes ceļš, sākot ar 2015.gadu, 
Latvijā ir no Klaipēdas SDG termināļa. Klaipēdas SDG termināls ir 
uzsācis
darbību un varēs nodrošināt līdz pat 75% no kopējā 
Baltijas gāzes patēriņa. Termināļa jauda ir četri miljardi 
kubikmetru gadā. Savukārt Lietuvas,
Latvijas un Igaunijas 
kopējais patēriņš gada laikā ir nepilni pieci miljardi 
kubikmetru.
2014.gadā Lietuvas - Latvijas starpsavienojuma jauda bija 6 
milj.m
3
/dienā pie Latvijas dienas dabasgāzes patēriņa 
ziemā 12,14
50
/
238
milj.m
3
/dienā. Savukārt, 2015.gada rudenī 
tika pabeigts projekts, kas paredz Klaipēdas - Kuršenai gāzes 
starpsavienojuma ieejas jaudu
palielināšanu līdz 12 
milj.m
3
/dienā.
Inčukalna PGK ir viens no svarīgākajiem dabasgāzes 
infrastruktūras elementiem. Tas ir stratēģiski svarīgs 
energoapgādes objekts un
saskaņā ar 
Enerģētikas likuma
 
20.pantu
, 
PGK pazemes daļa ir saglabājama valsts īpašumā.
Inčukalna PGK var uzglabāt līdz 2,32 miljrd. m
3
 
aktīvās gāzes un ar tās palīdzību var balansēt pieprasījuma 
svārstības ne tikai Baltijas
valstīs, bet arī Krievijas 
Ziemeļrietumu reģionā. Ziemas periodā Latvijas patērētāji saņem 
dabasgāzi tikai no Inčukalna PGK. Tāpat, dabasgāze
tiek padota 
patērētājiem Krievijā, Igaunijā un periodiski arī Lietuvā.
22.attēlā parādīts no Inčukalna PGK piegādātās dabasgāzes 
sadalījums starp patērētājiem trijās Baltijas valstīs un Krievijā 
laika posmā no
2000. - 2014.gadam. Šajā periodā lielākā daļa 
dabasgāzes no Inčukalna PGK ir piegādātas Latvijai, Lietuvai, 
Igaunijai un Krievijai.
51
/
238
Avots: AS "Latvijas Gāze"
22.attēls. Dabasgāzes piegādes no 
Inčukalna PGK 2000.-2014.g., milj.m
3
Inčukalna PGK ir iespējas nākotnē paplašināties un tādējādi 
uzglabāt vairāk gāzes. Aktīvās dabasgāzes apjoma uzglabāšanu 
iespējams
palielināt no 2,32 mljrd. m
3
 līdz 2,6-2,8 
mljrd. m
3
. Pēc paplašināšanas arī dabasgāzes padošanas 
apjoms pieaugs no 28-30 milj.m
3
/dienā līdz
34-35 
milj.m
3
/dienā.
Baltijas jūras reģiona plānotie gāzapgādes starpsavienojumi 
2020.gadā ir attēloti 23.attēlā.
Papildus Inčukalna PGK, Latvijā ir arī citas potenciāli 
dabasgāzes uzglabāšanai izmantojamas vietas, kuras var iegūt 
papildus nozīmi pēc
starpsavienojumu izbūves ar ES tīkliem. PGK 
pieejamība un pietiekamība reģionā ir nozīmīga, jo PGK būtiski 
uzlabo dabasgāzes piegādes
52
/
238
drošumu un ļauj regulēt dabasgāzes 
piegādi atkarībā no sezonas.
Avots: ENTSOG
23.attēls. Plānotā gāzapgādes 
infrastruktūra Baltijas jūras reģionā 2020.gadā
Kopumā Latvijā atrodas vismaz 11 pazemes struktūras, kuras ir 
atzītas par perspektīvām tālākai izpētei (skat. 24 attēlu un 
4.tabulu).
4.tabula
53
/
238
Latvijas ģeoloģiskās struktūras, 
kas piemērotas pazemes gāzes krātuvju izveidei
Pazemes 
krātuve
Laukums, 
km
2
Ietilpība, 
mljrd. m
3
Snēpele
75
17,5
Aizpute
95
16,0
Dobeles struktūra
47
7,74
Z-Blīdene
47
9,0
Līči
65
2,5
Liepāja
39
2,5
Degoles
46
3,5
Līgas
40
2,5
Z-Līgatnes
3x8
2,5
Amatas
5x5
2,0
Valmieras
3x10
2,5
Dobeles pazemes struktūra ir visdetalizētāk izpētītā no 
Latvijas potenciālajām PGK un atzīta par piemērotu dabasgāzes 
krātuves izveidei.
ES līdzfinansētā (ārvalstu finanšu palīdzība 
"Eiropas Kopienas atbalsts transporta, telekomunikāciju un 
enerģijas infrastruktūras tīkliem")
projekta "Ģeoloģiskā un 
ekonomiskā izpēte par dabasgāzes pazemes krātuves iespējamo 
izveidi Latvijā, Dobeles rajonā" ietvaros tika atzīts, ka
potenciālā Dobeles struktūras PGK izveides gadījumā, tā 
ietilpības ziņā būtu viena no lielākajām PGK ES valstīs.
54
/
238
Avots: AS "Latvijas Gāze"
24.attēls. Latvijas esošās un 
potenciālo pazemes gāzes krātuvju izvietojums
Dobeles struktūra tika atzīta par piemērotu dabasgāzes 
krātuves izveidei. Tās ietilpība ir apmēram 7,74 miljardi 
m
3
, tomēr
visoptimistiskākās aplēses liecina, ka 
kopējā izbūvētās Dobeles struktūras PGK ietilpība varētu sasniegt 
20 miljardus m
3
 dabasgāzes (no tiem
10 miljardi 
m
3
 bufergāzes). Reāli gan Dobeles struktūras 
dabasgāzes uzglabāšanas apjoms varētu būt 10 miljardi 
m
3
 dabasgāzes (5 miljardi m
3
aktīvās 
gāzes). Tādā gadījumā būtu nepieciešams ierīkot 80 dziļos 
urbumus. Kopējās investīcijas Dobeles struktūras PGK izveidē tiek 
vērtētas
aptuveni 1,3 miljardus 
euro
.
3.3.3. Transporta uzlādes/uzpildes 
infrastruktūra
2014.gada 22.oktobrī EK ir nākusi klājā ar jaunu direktīvu 
2014/94/ES
 par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu. Ar 
šo direktīvu
izveido vienotu pasākumu sistēmu alternatīvo 
degvielu infrastruktūras ieviešanai ES, lai līdz minimumam 
samazinātu transporta atkarību no
naftas un mazinātu transporta 
ietekmi uz vidi. Ar šo direktīvu nosaka arī minimālās prasības 
alternatīvo degvielu infrastruktūras, tostarp
55
/
238
elektrotransportlīdzekļu uzlādes punktu un dabasgāzes (SDG un 
saspiestā dabasgāze) un ūdeņraža uzpildes punktu, izbūvei, kuras
īstenojamas ar dalībvalstu valsts politikas regulējumu, kā arī 
kopējas tehniskās specifikācijas attiecībā uz šādiem uzlādes un 
uzpildes
punktiem, un prasības attiecībā uz lietotāju 
informēšanu.
Līdz 2020.gada 31.decembrim dalībvalstīm jānodrošina, ka tiek 
izveidots atbilstošs skaits publiski pieejamu saspiestās 
dabasgāzes
uzpildes punktu, lai panāktu, ka ar to darbināmi 
mehāniskie transportlīdzekļi var cirkulēt pilsētu/piepilsētu 
aglomerācijās un citās blīvi
apdzīvotās vietās, un attiecīgos 
gadījumos dalībvalstu noteiktajos tīklos.
Līdz 2025.gada 31.decembrim dalībvalstīm jānodrošina, ka 
vismaz pastāvošajā TEN-T pamattīklā tiek izvietots attiecīgs 
skaits publiski
pieejamu SDG un saspiestās dabasgāzes uzpildes 
punktu, lai panāktu, ka ar SDG un saspiesto dabasgāzi darbināmi 
mehāniskie
transportlīdzekļi var cirkulēt visā ES. Papildus tam, 
direktīva 
2014/94/ES
 nosaka, ka dalībvalstis ar savu valsts 
politikas regulējumu nodrošina,
ka līdz 2025.gada 31.decembrim 
jūras ostās un iekšzemes ostās tiek izvietots attiecīgs skaits 
SDG uzpildes punktu, lai SDG iekšzemes
ūdensceļu kuģu vai jūras 
kuģu kustība būtu iespējama visā TEN-T pamattīklā.
Latvijā ir izstrādāti inovatīvi risinājumi, lai nodrošinātu 
saspiestās dabasgāzes lietošanu transportā, tajā skaitā, arī 
autotransporta uzpildes
tehnoloģiju jomā. Kā piemēru var minēt 
saspiestās dabasgāzes uzpildes iekārtu, kura dabasgāzi ņem no 
dabasgāzes sadales tīkla pieslēguma
vietas, kompresē to un 
iepilda autotransporta degvielas tvertnē. Latvijā šī tehnoloģija 
ir izveidota un veiksmīgi testēta pilotprojekta ietvaros.
Pilotprojektā iekļautā saspiestās dabasgāzes mobilā uzpildes 
sistēma paredzēta Jūrmalas autobusu parkā esošo ar saspiesto 
dabasgāzi
darbināmo autobusu vienlaicīgai (paralēlajai) uzpildei. 
Saskaņā ar projekta sniegtajiem datiem, saspiestās dabasgāzes 
mobilās uzpildes stacijas
lietošana ir devusi 40% finanšu 
līdzekļu ietaupījumu salīdzinot ar dīzeļdegvielas izmaksām.
Inovatīvi risinājumi saspiestās dabasgāzes uzpildes jomā 
varētu kalpot par pamatu publisko stacionāro dabasgāzes uzpildes 
staciju
izveidei, kuras piedāvātu uzpildīt transportu ar 
saspiesto dabasgāzi. Pie tam šīs tehnoloģijas ieviešana Latvijā 
ļautu izvietot saspiestās
dabasgāzes uzpildes stacijas vietās, 
kur nav piekļuves dabasgāzes sadales tīklam.
Viens no izaicinājumiem ir vienotas elektrouzlādes staciju 
infrastruktūras izbūve atbilstoši valstī apstiprinātajam 
Elektromobilitātes attīstības
plānam 2014.-2016.gadam, kas 
apstiprināts ar Ministru kabineta 2014.gada 26.marta rīkojumu 
Nr.129. Lai nodrošinātu ērti lietojamu publisko
elektromobiļu 
uzlādes infrastruktūru, tai jāsastāv no ātrās un vidēji ātrās 
uzlādes stacijām, kuras aprīkotas ar auto identificēšanas, viedās
elektroenerģijas uzskaites un centralizētas datu uzkrāšanas 
infrastruktūru optimālai norēķinu organizēšanai par uzlādes 
pakalpojumu. Ņemot
vērā reģistrēto elektrotransportlīdzekļu 
paredzamo skaitu valstī, atbilstoši Elektromobilitātes attīstības 
plānam, līdz 2020.gadam būtu
nepieciešams ierīkot aptuveni 235 
šādu uzlādes staciju. Plānojot uzlādes staciju izbūvi, jāņem vērā 
arī esošās sadales elektrotīkla atrašanās
vieta un pieejamās 
jaudas, lai lietderīgi izmantotu esošo infrastruktūru un 
optimizētu uzlādes infrastruktūras izbūves izmaksas.
3.4. Siltumapgāde
Latvijā siltumapgāde tiek nodrošināta, izmantojot 
centralizētās siltumapgādes sistēmas, lokālo siltumapgādi un 
individuālo siltumapgādi.
Siltumapgādi savā administratīvajā 
teritorijā organizē pašvaldības saskaņā ar tām likumā noteikto 
autonomu funkciju.
56
/
238
Centralizētas siltumapgādes sistēmas mērķis ir nodrošināt 
iedzīvotājiem, kā arī komerciāliem un industriāliem patērētājiem 
nepieciešamo
siltumenerģijas daudzumu, izmantojot modernas un 
ilgtspējīgas siltumapgādes tehnoloģijas, nodrošināt šo 
tehnoloģiju konkurētspēju, drošumu
un kvalitatīvu servisa līmeni 
patērētājiem, ieviešot ilgtspējīgus tehnoloģiskus risinājumus 
visos siltumapgādes posmos - avotā, siltumtīklos un
pie gala 
patērētājā.
2013.gadā centralizēto siltumenerģiju pārdošanai ražoja 638 
katlumājās un 166 koģenerācijas stacijās, kuras pārdošanai kopā 
saražoja 7,29
TWh centralizētās siltumenerģijas.
Centralizētās siltumapgādes patērētāju struktūra, kas ir 
attēlota 25.attēlā, pēdējo gadu laikā nav mainījusies. Lielākais 
siltumenerģijas
patēriņš 2013.gadā bija mājsaimniecībām - 71,1% 
no kopējā centralizētās siltumenerģijas galapatēriņa.
Avots: CSP
25. attēls. Centralizētās 
siltumenerģijas gala patēriņš, 2013.gads
57
/
238
Savukārt, sadalījumā pa reģioniem Rīgas reģions ar 55,7% 
patērē vairāk kā pusi no centralizētās siltumenerģijas valstī 
(skat. 26.attēlu).
Lielākā daļa centralizētās siltumapgādes 
sistēmās saražotās siltumenerģijas apjomiem tiek saražoti Rīgā, 
pārsvarā augsti efektīvas
koģenerācijas procesā. AS "Rīgas 
siltums" ir lielākais centralizētās siltumapgādes uzņēmums 
Latvijā un Baltijas valstīs.
Avots:CSP
26.attēls. Centralizētās 
siltumenerģijas galapatēriņa sadalījums pa reģioniem 
2013.gadā
Saskaņā ar Latvijas Siltumuzņēmumu asociācijas sniegto 
informāciju, Latvijā dažādās pašvaldībās siltumenerģijas tarifi 
atšķiras būtiski
(skat. 27.attēlu). 2014.gadā vieni no zemākajiem 
tarifiem bija Ludzas pilsētā, Mālpils novadā, Valkas novadā, 
Kuldīgas pilsētā, kur gala lietotājs
par vienu MWh maksāja līdz 
50 
euro
. Savukārt, vieni no augstākajiem tarifiem Saldus 
pilsētā, Olaines pilsētā, Jūrmalas pilsētā, Lielvārdes
novadā un 
Grobiņas novadā, kur par vienu MWh bija jāmaksā vairāk kā 65 
euro
. Šīs siltumenerģijas tarifu atšķirības nosaka dažādi 
faktori,
piemēram:
58
/
238
• izmantotais kurināmā veids, jo līdz 90% siltumenerģijas 
ražošanas mainīgajās izmaksās veido tieši kurināmā izmaksas;
• siltumapgādes sistēmas lielums un tehniskais stāvoklis;
• siltumslodzes blīvums, t.i., siltumenerģijas patēriņa 
attiecība pret siltumapgādes sistēmas aptvertās teritorijas 
lielumu;
• centralizētās siltumapgādes sistēmas jaudas atbilstība 
pieprasītajai slodzei.
Avots: Latvijas Siltumuzņēmumu asociācija
27.attēls. Siltumenerģijas tarifi 
2014.gada martā, 
euro
/MWh
Atšķirības starp siltumenerģijas augstākajiem un zemākajiem 
tarifiem pakāpeniski mazinās. Zemākie tarifi vairumā gadījumu 
nākotnē varētu
tikt paaugstināti, jo tie varētu nesegt 
siltumenerģijas ražošanas un piegādes izmaksas, savukārt, 
augstākie tarifi varētu tikt samazināti, jo notiek
nozīmīgi 
pilsētu siltumapgādes sistēmu optimizācijas pasākumi. Lai 
samazinātu grūtības norēķināties par mājokļa uzturēšanas 
izdevumiem
valsts iedzīvotājiem nepieciešami kompleksi pasākumi, 
kas uzlabotu arī sociālās drošības sistēmu, tai skaitā sociālās 
palīdzības sistēmu
saistībā ar atbalsta sniegšanu trūcīgām un 
maznodrošinātām ģimenēm un personām dzīvokļa jautājuma 
risināšanā.
59
/
238
Siltumenerģijas pārvade ir viens no svarīgākajiem 
siltumapgādes posmiem, kas būtiski ietekmē kopējās sistēmas 
efektivitāti un rada
papildus izdevumus salīdzinājumā ar 
individuālo un decentralizēto siltumapgādi. Pēdējos gados veiktie 
energoefektivitātes pasākumi ļāvuši
siltumenerģijas zudumus 
tīklos samazināt, piemēram, Rīgā līdz 13% (skat. 28.attēlu). 
Straujāku energoefektivitātes paaugstināšanas pasākumu
īstenošanu 
centralizētajā siltumapgādē kavē trūkstošais investīciju apjoms, 
pašvaldību ierobežotās spējas ņemt kredītu, kā arī lēnais 
kapitāla
apgrozījuma ātrums. Šo iemeslu dēļ vēl aizvien 
pašvaldībās tiek darbinātas neefektīvas iekārtas, kas rada 
paaugstinātu kurināmā patēriņu un
nespēj nodrošināt siltuma 
apgādi nepieciešamā kvalitātē. Veicot kompleksu sistēmas 
atjaunošanu, iespējams optimizēt enerģijas ražošanas
procesu un 
samazināt siltumenerģijas zudumus pārvades sistēmās.
Avots: Latvijas Siltumuzņēmumu asociācija
28.attēls. Vidējie siltumenerģijas 
zudumi Latvijā, %
AER izmantojošu katlumāju jaudas pieaugums laika posmā no 
2007.-2013.gadam tika sekmēts, novirzot ne tikai ES budžeta 
finanšu
60
/
238
līdzekļus, bet arī Klimata pārmaiņu finanšu instrumenta 
finanšu līdzekļus. Piemēram, 2013.gadā AER īpatsvars 
centralizētajā siltumapgādē bija
26,8% un ir ar tendenci lēnām, 
bet konstanti pieaugt.
Vērtējot AER tehnoloģiju izmaksu dinamikas perspektīvu, 
nozares attīstības stratēģiju, ka arī skatoties no sistēmas 
drošības viedokļa,
centralizētās siltumapgādes sistēmā vēlams 
integrēt vairākas AER tehnoloģijas, kuru vienmērīgāks sadalījums 
padarīs centralizētās
siltumapgādes sistēmas stabilākas kopumā. 
Līdz ar to arī nākošajā plānošanas periodā paredzēts turpināt 
ieguldīt ES fondu atbalstu fosilos
energoresursus izmantojošo 
siltumavotu nomaiņai pret AER izmantojošiem siltumavotiem.
Katrai no ES dalībvalstīm ir jāveic augstas efektivitātes 
koģenerācijas un centralizētās siltumapgādes izvērtējums, lai 
nodrošinātu
rūpniecībā un elektroenerģijas ražošanā radītā 
pārpalikušā siltuma lietderīgu izmantošanu. Izvērtējuma mērķis ir 
nodrošināt, lai nākotnē visu
līmeņu politikas veidotāji un lēmumu 
pieņēmēji apzinātu un ņemtu vērā katras nacionālās valsts 
potenciāla esamību vai neesamību, nodrošinot
centralizētās 
siltumapgādes sistēmu efektīvu izmantošanu un attīstību. Latvijai 
šis novērtējums dos iespēju ne tikai novērtēt centralizētās
siltumapgādes potenciālu, bet ļaus arī sakārtot koģenerācijas 
jomu, nodrošinot ilgtspējīgu un uz tirgus principiem balstītas 
siltumapgādes
sistēmas attīstību.
Latvija ieņem trešo vietu Eiropā aiz Islandes un Lietuvas pēc 
iedzīvotāju skaita (%), kuriem siltumenerģija tiek nodrošināta 
centralizēti.
Nākotnes centralizētās siltumapgādes sistēmas 
izaicinājums saistīts ar šīs pozīcijas saglabāšanu un 
nostiprināšanu. Līdz ar to kā nākošais
solis pēc koģenerācijas un 
centralizētās siltumapgādes sistēmas izvērtējuma sekos esošās uz 
siltumapgādes jomu regulējošās normatīvās
bāzes pārskatīšana un 
sakārtošana, izveidojot vienotu tiesisko ietvaru ar mērķi 
pielāgot esošo siltumapgādes modeli nākotnes izaicinājumiem,
tai 
skaitā, potenciāli pārejai no trešās paaudzes uz ceturtās 
paaudzes siltumapgādes modeli, kuram ir raksturīgi atvērtie 
pārvades tīkli,
siltumenerģijas pārpalikuma savākšana un 
akumulācija, AER un citu inovatīvu enerģijas avotu izmantošanas 
palielināšana, patērētāju lomas
stiprināšanu enerģijas tirgū.
Izstrādājot centralizētās siltumapgādes sistēmas uzņēmumu 
nākotnes attīstības plānus un stratēģijas, uzņēmumu īpašniekiem 
būtu
nepieciešams ņemt vērā siltumenerģijas pieprasījuma 
prognozes, pieejamo tehnoloģiju izmaksas un jaunu tehnoloģiju 
attīstības tendences,
skatoties uz kompleksiem un inovatīviem 
risinājumiem, kas balstītos tai skaitā arī uz enerģijas 
ietaupījumu ne tikai centralizētās siltumapgādes
sistēmas 
infrastruktūrā, bet arī pie galapatērētājiem.
3.5. Atjaunojamie energoresursi
ES atjaunojamās enerģijas veicināšanas politikas svarīgākais 
instruments ir AER direktīva. Tā nosaka nacionālos atjaunojamās 
enerģijas
īpatsvara enerģijas patēriņā mērķus 2020.gadam.
Ņemot vērā, ka AER direktīva noteica katrai ES dalībvalstij 
savu mērķi, tad zemāk esošajā attēlā var salīdzināt katras ES 
dalībvalsts
sasniegto attiecībā uz sava nacionālā AER mērķa 
sasniegšanu. Saskaņā ar Eiropas Komisijas vērtējumu
24
 
septiņas (tai skaitā, Francija,
Luksemburga, Malta, Nīderlande, 
Lielbritānija, Beļģija un Spānija) no 28 ES dalībvalstīm varētu 
savus noteiktos mērķus līdz 2020.gadam
nesasniegt.
61
/
238
Avots: EUROSTAT
29.attēls. ES dalībvalstu progress 
AER īpatsvarā enerģijas bruto gala patēriņā 2013.gadā
Analizējot sasniegto AER īpatsvaru kopējā Latvijas enerģijas 
bruto gala patēriņā, kas aprēķināts saskaņā ar AER direktīvas 
metodoloģiju,
tad 2011.-2012.gadā tas bija 34,7% (2011.gadā - 
33,55% un 2012.gadā - 35,78%). 30.attēlā atspoguļotas AER 
īpatsvara enerģijas bruto gala
patēriņā plānotā trajektorija un 
sasniegtās vērtības.
62
/
238
Avots: CSP
30.attēls. No AER saražotās 
enerģijas īpatsvars enerģijas bruto galapatēriņā
Saskaņā ar CSP datiem AER izmantojošu elektrostaciju uzstādītā 
neto elektriskā jauda kopš 2008.gada pieauga par 206 MW, 
2014.gadā
sasniedzot 1780 MW, tostarp 1590 MW 
hidroelektrostacijas, 69 MW vēja elektrostacijas, 58 MW biogāzes 
elektrostacijas un 63 MW koksnes
biomasas elektrostacijas. 
Pieaugot saražotās elektroenerģijas jaudām, pieaug to saražotais 
apjoms, piemēram, 2014.gadā saražotais apjoms,
izmantojot koksnes 
biomasu un biogāzi, pieauga līdz 669 GWh, vēja elektrostacijās 
līdz 141 GWh, savukārt, HES ar jaudu līdz 10 MW
sasniedza 68 
GWh.
AER izmantojošu siltumavotu uzstādītā siltumenerģijas jauda 
šajā periodā pieauga par 885 MW, 2014.gadā sasniedzot 1951 MW, 
tostarp
647 MW koģenerācijas stacijās un 1304 MW katlumājās.
Atsevišķu tehnoloģiju praktiskais potenciāls, lai ražotu 
elektroenerģiju, izmantojot AER, ir zemāks nekā teorētiskais, ko 
pierāda līdzšinējo
AER atbalsta mehānismu īstenošanā gūtā 
pieredze.
Piemēram, mazo upju hidroenerģijas resursu praktiski 
izmantojamais potenciāls, kas tiek lēsts robežās no 250 - 300 
GWh
25
 elektroenerģijas
gadā, netiek apgūts, jo saskaņā 
ar spēkā esošās likumdošanas
26
 prasībām tika noteikti 
ierobežojumi mazo HES būvniecībai, lai aizsargātu
zivju resursus 
un saglabātu upju bioloģisko daudzveidību.
63
/
238
Vēja ātrums Latvijas piekrastē sasniedz 6-8m/s, kas atbilst 
mūsdienu turbīnu optimālu darbību nodrošinošam līmenim. Vidējais 
vēja
enerģijas teorētiskais potenciāls gadā ir no 1000 - 3000 
GWh. 2014. gada sākumā Baltijas valstīs uzstādītā vēja enerģijas 
jauda sasniedza 657
MW, no kuriem Latvijā bija uzstādīts 67 MW 
(2014.gada beigās 69 MW), kamēr Igaunijā - 290 MW, Lietuvā - 300 
MW. Baltijas vēja enerģijas
potenciālu vērtē robežās no 4,5 līdz 
7TWh gadā (Igaunijā - 4TWh, Latvijā līdz 1,5TWh, Lietuvā - 
1,5TWh). Vēja enerģija ir izplatītākā un lētākā
uzstādītā 
elektroenerģiju ražojošā tehnoloģija ES 28 
dalībvalstīs
27
.
Ņemot vērā, ka Latvija ir apņēmusies sasniegt 40% AER mērķi 
kopējā enerģijas bruto gala patēriņā, tad laika periodā līdz 
2020.gadam būs
nepieciešams papildu progress attiecībā pret 2013. 
gadā sasniegto 37,1% AER mērķi. Lai sasniegtu Latvijai noteikto 
mērķi, būs nepieciešams
izmantot esošo AER potenciālu un izvērtēt 
AER direktīvā piedāvātās papildus iespējas (elektronerģijas neto 
uzskaites sistēmas pilnveidošana,
AER statistiskās pārneses 
ieviešana, kopprojekti un harmonizētas valsts atbalsta 
shēmas).
Obligātais iepirkums un 
garantētā maksa par uzstādīto elektrisko jaudu
AER direktīva nosaka, ka nacionālajā līmenī valstis šīs 
politikas īstenošanai var izstrādāt dažādus nacionāla līmeņa 
valsts atbalsta
pasākumus, gan veidot sadarbības mehānismus ar 
citām ES dalībvalstīm, kā arī nosaka ilgtspējības kritērijus 
biodegvielām un bioloģiski
šķidrajiem kurināmajiem. Tomēr ES 
valstu centieni, izveidojot valsts atbalsta mehānismus AER 
Direktīvā noteikto mērķu izpildei, ir parādījusi
nepieciešamību 
pievērst pastiprinātu uzmanību izmaksu efektivitātei, līdz ar ko 
Eiropas Komisija kā atbildi uz šo jautājumu publicēja Vadlīnijās
par valsts atbalstu vides aizsardzībai un 
enerģētikai
28
 un noteikusi, ka ES dalībvalstīm ir 
jārada tādi valsts atbalsta mehānismi, kuru pamatā ir
uz tirgus 
balstīti principi. ES līmenī 2015.gadā tika diskutēts par 
veidiem, kā šī sektora darbību pārveidot uz tirgus darbības 
principiem.
Kā jau iepriekš minēts, tad arī Latvija ir ieviesusi valsts 
atbalsta mehānismu atjaunojamās enerģijas veicināšanai - obligāto 
iepirkumu un
garantēto maksu par uzstādīto elektrisko jaudu. 
Latvijā izmaksas, kas rodas, atbalstot no AER vai augstas 
efektivitātes koģenerācijā saražotu
elektroenerģiju, sedz visi 
Latvijas elektroenerģijas galalietotāji proporcionāli to 
elektroenerģijas patēriņam, jo cenā iekļauta OIK. Ja 2008.gadā
aprēķinātā OIK bija 0,80 centi/kWh, tad jau no 2010.gada 1.aprīļa 
Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisijas aprēķinātā OIK bija 
1,63
centi/kWh. 2012.gadā OIK bija pieaugusi līdz 1,75 centi/kWh 
un 2013.gadā līdz 2,69 centi/kWh. Salīdzinot ar 2008.gadu, kad 
sāka darboties OI
atbalsta mehānisms, OIK ir pieaugusi par 1,89 
centi/kWh jeb 3,3 reizes. Salīdzinot ar kaimiņvalstīm, Lietuvā 
2013.gadā OIK sastādīja 2,72
centi/kWh, bet Igaunijā OIK 0,87 
centi/kWh.
OIK apmēra izmaiņas pa gadiem bez dotācijas no valsts budžeta 
saskaņā ar publiskā tirgotāja prognozēm, kuras izstrādātas 
sadarbībā ar
neatkarīgiem enerģētikas nozares ekspertiem, 
atspoguļotas 31.attēlā.
64
/
238
Avots: AS "Enerģijas publiskais tirgotājs"
31.attēls. Prognozētās atbalsta 
izmaksas virs tirgus cenas sadalījumā pa resursu veidiem
OIK ir tieši atkarīga no iepriekšējā kalendāra gada 
faktiskajām izmaksām virs tirgus cenas un garantētās maksas par 
uzstādīto elektrisko
jaudu. Tiek prognozēts, ka pieaugums 
maksimumu sasniegs 2017.gadā. Savukārt, ja netiks atsākta jaunu 
atļauju izsniegšana, tad, sākot ar
2018. gadu, OI sāks 
samazināties (skat. 31.attēlu). Prognozēs ņemts vērā, ka līdz 
2018. gadam ekspluatācijā tiks nodotas jaunās biomasas un
biogāzes koģenerācijas stacijas ar potenciālo uzstādīto jaudu 
24,4 MW un vēja elektrostacijas ar jaudu 57 MW, kas arī pamatā 
izsauc OIK
pieaugumu.
No 5.tabulā iekļautās informācijas redzams, ka ar katru gadu 
pieaug ražotājiem, kas pārdod elektroenerģiju OI ietvaros vai 
saņem garantēto
maksu par uzstādīto elektrisko jaudu, izmaksātais 
kopējais atbalsta apjoms, kā arī šī atbalsta apjoms virs tirgus 
cenas, kurš tiek iekļauts OIK.
65
/
238
5. tabula
Obligātā iepirkuma ietvaros 
iepirktais elektroenerģijas apjoms un atbalsta izmaksas
 
Iepirktais elektroenerģijas
apjoms, GWh
Ražotājiem izmaksātais 
atbalsts,
milj. 
euro
Atbalsta apjoms virs tirgus 
cenas,
milj. 
euro
2013
2014
2015. gada 1.
pusgads
2013
2014
2015. gada 1.
pusgads
2013
2014
2015. gada 1.
pusgads
AER
613,6
685,3
417,6
104,29
116,73
69,50
73,98
83,07
53,96
Biogāzes 
elektrostacijas
281,9
335,5
186,3
53,35
62,39
33,91
39,25
45,64
26,89
Biomasas 
elektrostacijas
163,1
195,3
131,10
28,56
32,92
20,99
20,42
23,24
16,10
Vēja 
elektrostacijas
109,6
87,8
48,4
11,71
9,42
5,27
6,46
5,36
3,55
Hidroelektrostacijas
(līdz 5 MW)
59,0
66,6
51,7
10,67
12,00
9,32
7,85
8,83
7,42
Fosilās koģenerācijas stacijas
1996,1
598,3
335,1
236,99
79,23
42,26
135,92
49,72
29,67
Jaudas maksa (AER)
n/a
n/a
n/a
1,29
5,16
2,58
1,29
5,16
2,58
Jaudas maksa (fosilās koģenerācijas
stacijas)
n/a
n/a
n/a
0
107,78
53,93
0
107,78
53,93
Kopā
2609,7
1283,6
752,6
342.58
308,90
168,27
211.19
245,74
140,15
Avots: Ekonomikas ministrija
Ražotājiem, kas elektroenerģiju ražo no AER un to pārdod OI 
ietvaros, atbalsta apjoms virs tirgus cenas 2014.gadā, salīdzinot 
ar 2013.gadu,
ir pieaudzis par 12,3% (no 73,98 milj. 
euro
 
līdz 83,07 milj. 
euro
), savukārt 2015.gada 1.pusgadā tas 
sastāda 65% no 2014.gadā izmaksātā
atbalsta apjoma virs tirgus 
cenas. Tāpat pieaug arī koģenerācijas stacijām, kas enerģijas 
ražošanai izmanto fosilos energoresursus,
izmaksātais atbalsta 
apjoms virs tirgus cenas, kas 2014.gadā, salīdzinot ar 2013.gadu, 
ir pieaudzis par 15,9% (no 135,92 milj. 
euro
 līdz 157,50
milj. 
euro
), savukārt 2015.gada 1.pusgadā tas sastāda 53% 
no 2014.gadā izmaksātā atbalsta virs tirgus cenas.
Ņemot vērā iepriekš minēto, MK, pieņemot zināšanai konceptuālo 
ziņojumu "Kompleksi pasākumi elektroenerģijas tirgus 
attīstībai"
29
 lēma
saglabāt OIK 26,79 
euro
/MWh 
apmērā līdz 2019.gadam (skat. 32.attēlu). Lai kompensētu starpību 
starp reālo OIK un MK apstiprināto OIK,
finansējumu nodrošinās 
ienākumi no subsidētās enerģijas nodokļa (turpmāk - SEN), 
pievienotās vērtības nodokļa un AS "Latvenergo"
dividendēm. 
Paralēli tam 2015.gadā ir sagatavoti grozījumi OI regulējošajos 
normatīvajos aktos, lai pagarinātu moratoriju pēc 2016.gada
1.janvāra, kura laikā EM neizsniedz jaunas tiesības saņem valsts 
atbalstu.
66
/
238
Avots:EM
32.attēls. Obligātā iepirkuma 
komponentes dinamika
Atbalsts enerģijai, kas tiek ražota no AER vai augstas 
efektivitātes koģenerācijā, ir identificēts kā viens no 
faktoriem, kas ietekmē
energointensīvo uzņēmumu starptautisko 
konkurētspēju. Lai risinātu šo problēmu un nodrošinātu 
energointensīvo nozaru uzņēmumu
starptautiskās konkurētspēju, 
tika pieņemti MK 2015.gada 14.jūlija noteikumi Nr.395 "
Kārtība, 
kādā energoietilpīgi apstrādes rūpniecības
uzņēmumi iegūst 
tiesības uz samazinātu līdzdalību obligātā iepirkuma komponentes 
maksājumam
", kas ļauj energointensīvajiem apstrādes
rūpniecības 
komersantiem pretendēt uz samazinātu OIK līdzdalības maksājumu, 
sākot ar 2015.gada 1.jūliju. Minētie noteikumi stāsies spēkā
tikai pēc EK lēmuma par pasākuma atbilstību ES iekšējam tirgum 
stāšanās spēkā.
Līdz ar to komersants būs tiesīgs saņemt samazinātu OIK 
līdzdalības maksājumu, ja tā elektroenerģijas patēriņš vienā gadā 
vienā
pieslēguma vietā būs 10 GWh apjomā. Komersantam jāizpilda 
sekojoši kritēriji:
67
/
238
1. elektroenerģijas izmaksu īpatsvaram bruto pievienotajā 
vērtībā iepriekšējā gadā ir jāsasniedz 20%;
2. komersants ir ieviesis energopārvaldības sistēmu, kas 
atbilst standartam LVS NE ISO 50001:2012 "Energopārvaldības 
sistēmas.
Prasības un lietošanas norādījumi (ISO 
50001:2011)";
3. sava uzņēmējdarbība jāveic noteiktās nozarēs, kas ir 
energointensīvas, piemēram, metalurģija, stikla šķiedra, cementa 
ražošana,
elektroinstalāciju ražošana.
Nākamais izaicinājums atjaunojamās enerģijas veicināšanai ir 
atbalsta veicinošu pasākumu (atbrīvojums no elektroenerģijas 
nodokļa AER
un koģenerācijai, samazināto akcīzes nodokļa likmju 
piemērošanas degvielām ar augstu biodegvielu piejaukumu) 
reformēšanu. Ņemot vērā
turpmāko no AER ražotas enerģijas 
attīstības dinamiku, ko ietekmē gan enerģijas patēriņš, gan 
īstenoto valsts atbalsta pasākumu rezultāti, un
esošo atbalsta 
mehānismu ietekmi uz tautsaimniecību, ir nepieciešams vienoties 
par tādu atbalsta mehānismu, kas būtu vērst ne tikai uz AER
mērķa 
sasniegšanu, bet arī pēc iespējas mazāk ietekmētu 
tautsaimniecības izaugsmi un mājsaimniecību maksātspēju.
Lai nodrošinātu, ka enerģija tiek ražota maksimāli izmantojot 
izmaksu efektīvas tehnoloģijas, atbalsta pasākumiem jābūt 
tehnoloģiju
neitrāliem.
Ņemot vērā esošās tendences atjaunojamās enerģijas nozarē un 
tehnoloģiju izmaksu samazināšanos pasaulē, būtu nepieciešams 
veidot
tādu atbalsta mehānismu, kas reaģētu uz enerģijas tirgus 
prasībām. Atbalsta mehānisma pamatprincipiem būtu jābalstās uz 
sekojošiem
nosacījumiem:
• atbalsts ir piemaksa tirgus cenai (
feed-in-premium
), 
un elektroenerģijas ražotājs elektroenerģiju pārdot tieši 
tirgū;
• atbalsta saņēmējiem tiek noteikts pienākums attiecībā uz 
balansēšanas pakalpojumiem, izņemot ja neeksistē likvīds 
intra-dienas tirgus;
• atbalsts netiek sniegts, ja enerģija tiek ražota pie 
negatīvas cenas
30
;
• tiek nodrošināts pastāvīgs monitoringa process, lai 
nodrošinātu atbalsta mehānisma efektivitāti.
Ņemot vērā, ka atbalsts atjaunojamās enerģijas veicināšanai ir 
ES iekšējā tirgus jautājums, tad pirms atbalsta mehānisma 
ieviešanas būs
nepieciešams EK lēmums par atbilstību ES iekšējā 
tirgus prasībām.
Subsidētās elektroenerģijas 
nodoklis
Lai saglabātu atbalstu elektroenerģijas ražošanai, izmantojot 
AER vai augstas efektivitātes koģenerācijas iekārtas, un 
nepieļaujot būtisku
OIK palielinājumu un atstātu to 2013.gada 
līmenī (26,79 
euro
 /MWh), ir ieviests SEN. 
Subsidētās 
elektroenerģijas nodokļa likums
 tika pieņemts
Latvijas Republikas 
Saeimā 2013.gada 6.novembrī un stājās spēkā 2014.gada 
1.janvārī.
68
/
238
Subsidētās elektroenerģijas nodokļa likums
 paredz SEN piemērot 
no 2014.gada 1.janvāra līdz 2017.gada 31.decembrim. Šim nodoklim 
ir
noteiktas trīs dažādas likmes:
• 15% dabasgāzes koģenerācijas stacijām;
• 10% AER izmantojošām stacijām;
• 5% stacijām, kas atbilst noteiktiem 
nosacījumiem
31
.
SEN ieviešana bija nepieciešama, lai novērstu izmaksu 
palielināšanos gan elektroenerģijas lietotājiem, gan valsts 
budžetam, kas var
apdraudēt atbalstu videi draudzīgas 
elektroenerģijas ražošanai esošajā apmērā. Pie tam jāņem vērā, ka 
elektroenerģijas ražošanai no AER
izmantoto tehnoloģiju izmaksas 
ar laiku samazinās, palielinoties to izplatībai.
AER saražotās enerģijas 
īpatsvars transportā
Latvijai tāpat kā citām ES dalībvalstīm līdz 2020.gadam ir 
jāsasniedz 10% AER saražotās enerģijas īpatsvars enerģijas gala 
patēriņā
transportā. 2011.gadā Latvija sasniedza 3,24% AER 
enerģijas īpatsvara transporta sektorā, 2012.gadā - 3,10%, 
2013.gadā - 3,08%. Latvijai šī
mērķa sasniegšana pamatā ir 
saistīta ar tehnoloģiskiem izaicinājumiem (to ietekmē 
novecojušais autoparks, kā arī degvielas patēriņa
samazināšanās 
kopumā), gan sabiedrības transportlīdzekļu izvēles un 
izmantošanas paradumi, kas atstāj tiešu ietekmi uz enerģijas 
patēriņa
struktūru transporta sektorā.
Visplašāk pazīstamie pirmās paaudzes biodegvielas veidi ir 
bioetanols un biodīzeļdegviela, tomēr pasaulē kā autotransporta 
degvielu
izmanto arī tīru augu eļļu.
Latvijā bioetanola ražošanai izmanto graudaugus - kviešus, 
rudzus un tritikāli, bet tīras augu eļļas un biodīzeļdegvielas 
ražošanai - rapsi.
Daļa no Latvijā saražotās biodegvielas tiek 
izvesta uz Mažeiķu naftas pārstrādes rūpnīcu, kur biodegviela 
tiek sajaukta ar fosilo degvielu
atbilstoši Latvijas prasībai, ka 
fosilo degvielu atļauts realizēt tikai ar 5% biodegvielu 
piejaukumu, un pēc tam ievesta atpakaļ realizācijai Latvijas
tirgū.
Biodegvielas īpatsvars Latvijas primāro energoresursu patēriņā 
2014.gadā bija neliels un atbilda vien 1,0 PJ, kas ir, attiecīgi, 
par 10 un 0,06
PJ vairāk nekā 2012.un 2013.gadā.
Pašlaik Latvijā netiek ražotas un izmantotas otrās paaudzes 
biodegvielas, kas ražotas no atkritumiem, atlikumiem, nepārtikas 
celulozes
izejvielām un lignocelulozes izejvielām.
Lai veicinātu biodegvielas patēriņu Latvijā atbilstoši 
Biodegvielas likuma
 nosacījumiem, ar 2009.gada 1.oktobri tika 
ieviests obligātais 5%
biodegvielas piejaukums fosilajai 
degvielai.
69
/
238
Līdzšinējā biodegvielu ražošanas nozares attīstība Latvijā un 
valsts atbalsta instrumentu efektivitātes analīze
32
 
rāda, ka pieprasījuma
pieaugumu vislabāk stimulē tieši ar 
patēriņu saistīti politikas instrumenti, tāpēc biodegvielas 
izmantošanu būtu nepieciešams veicināt ar
dažādiem netiešā 
atbalsta pasākumiem. Lai sekmētu AER mērķa sasniegšanu transporta 
sektorā līdz 2020.gadam, prioritārie rīcības virzieni ir
biodegvielu nozares attīstība un transporta sektora 
elektrifikācija.
Vienīgais atbalsta pasākums biodegvielas veicināšanai ir 
samazinātā akcīzes nodokļa likme B100, kas ir jāsaskaņo ar 
Eiropas Komisiju par
atbilstību ES iekšējā tirgus prasībām. 
Savukārt, attiecībā uz potenciālajiem atbalsta pasākumiem nākotnē 
ir iespēja atbalstīt tikai tos
komersantus, kas plāno 
pārorientēšanos uz otrās paaudzes biodegvielas ražošanu.
Ne tikai biodegviela dod ieguldījumu AER mērķa sasniegšanai 
transportā, bet arī transporta sektora elektrifikācija, piemēram, 
tramvaju un
trolejbusu tīkla attīstība, dzelceļa tīkla 
elektrifikācija, elektromobilitāte. Līdz ar to Latvija laika 
posmā līdz 2020.gadam plāno īstenot vairākus
videi draudzīga 
transporta attīstības pasākumus, sākot ar Latvijas dzelzceļa 
elektrifikāciju un beidzot ar bezizmešu transporta attīstību 
Rīgas
pilsētā. Paralēli biodegvielu izmantošanas veicināšanai un 
transporta sektora elektrifikācijai, ir jāsekmē pasākumi 
enerģijas patēriņa
samazināšanai transporta sektorā.
3.6. Energoefektivitāte
ES enerģētikas politikā būtiska loma ir energoefektivitātes 
veicināšanai, jo tā horizontāli sniedz ieguldījumu SEG emisiju 
samazināšanā un
fosilās enerģijas importa samazināšanā. 2007.gada 
marta Eiropadomē nospraustā mērķa (paaugstināt energoefektivitāti 
par 20% līdz
2020.gadam) īstenošanai tika izstrādāti trīs 
galvenie instrumenti:
• 
Ēku 
energoefektivitātes direktīva
33
 ir mērķtiecīgs 
instruments ēku sektora energoefektivitātes uzlabošanai, kas 
paredz noteikt minimālos
ēku energoefektivitātes standartus 
jaunām un atjaunotām ēkām un to daļām, kā arī nacionālajā līmenī 
ieviest prasību virzīties uz gandrīz nulles
enerģijas līmeņa 
ēkām.
• 
Energomarķējuma 
direktīva
34
 un 
Ekodizaina 
direktīva
35
 nosaka vispārējas prasības preču 
marķēšanai un minimālajiem energoefektivitātes
rādītājiem.
• 
Energoefektivitātes 
direktīva
36
 nosaka, ka ES energoefektivitātes 
mērķis ir panākt, ka ES dalībvalstis kopumā nepatērē vairāk kā 
1474
Mtoe enerģijas 2020.gadā, katrai valstij nosakot indikatīvu 
primārās enerģijas ietaupījuma mērķi. Direktīva nosaka arī virkni 
apakšmērķu: katrai
valstij obligātu enerģijas gala patēriņa 
ietaupījuma mērķi, pienākumu valstij ik gadus renovēt 3% platības 
valsts īpašumā un izmantošanā
esošās ēkās.
Saskaņā ar EK paziņojumu
37
 2020.gadā būs iespējams 
energoefektivitāti paaugstināt par 18-19%. Energoefektivitātes 
direktīvā
38
 ir ietverti
pasākumi, kuri aptver visu 
energoapgādes ķēdi, t.sk. enerģijas ražošanu, pārvadi un sadali, 
un ietver publiskā sektora svarīgo lomu
energoefektivitātes jomā, 
ēkas un ierīces, rūpniecību, kā arī nepieciešamību sniegt iespēju 
galalietotājiem pārvaldīt savu enerģijas patēriņu.
70
/
238
Augstas efektivitātes koģenerācijai un centralizētajai 
siltumapgādei un dzesēšanai ir ievērojams primārās enerģijas 
ietaupījuma potenciāls.
Tāpēc Energoefektivitātes direktīva uzdod 
valstīm veikt izmaksu un ieguvumu izvērtējumu par augstas 
efektivitātes koģenerācijas un
centralizētas siltumapgādes un 
dzesēšanas potenciālu. Ja valstī tiek konstatēts izmaksu efektīvs 
potenciāls rūpniecībā vai elektroenerģijas
ražošanā pārpalikušā 
siltuma izmantošanai, jaunās rūpniecības un elektroenerģijas 
ražošanas iekārtas un iekārtas, kuras tiek būtiski
modernizētas 
būtu, pamatojoties uz pozitīvu ieguvumu analīzi, jāaprīko ar 
augstas efektivitātes koģenerācijas iekārtām, lai lietderīgi 
izmantotu
siltuma pārpalikumu.
EK ir aprēķinājusi, ka dzīvojamajā sektorā dzesēšanai patērētā 
enerģija ir tikai 1% no kopējā enerģijas patēriņa, bet 
pakalpojumu sektorā šis
rādītājs ir 9%. Tas nozīmē, ka ES 
dzesēšanai patērētā enerģija sastāda mazu daļu no kopējā 
enerģijas patēriņa, kas skaidrojams arī ar ES
valstu 
klimatiskajiem apstākļiem. Vairumā gadījumu elektroenerģijas 
patēriņš dzesēšanai netiek uzskaitīts atsevišķi, tāpēc ir grūti 
noteikt, cik
daudz elektroenerģijas tiek patērēts dzesēšanai un 
cik lieli ir elektroenerģijas ietaupījumi, ja aukstumapgādes 
sistēmā tiek veikti
energoefektivitātes uzlabošanas pasākumi.
Dzesēšanai patērēto enerģiju ietekmē daudzi faktori, piemēram, 
ēkas norobežojošo konstrukciju siltuma caurlaidība, dzesēšanas 
iekārtu
efektivitāte, klimats, iedzīvotāju ienākumi un uzvedība. 
Realizējot pasākumus ēku norobežojošo konstrukciju siltuma 
caurlaidības uzlabošanā,
iegādājoties energoefektīvākas 
dzesēšanas iekārtas un mainot iedzīvotāju paradumus dzesēšanas 
enerģijas izmantošanā, var panākt enerģijas
ietaupījumu līdzīgi 
kā to panāk attiecībā uz siltumenerģijas patēriņu.
Energomarķējuma un Ekodizaina direktīvu
39
 ietvaros 
tiek izstrādāti ieviešanas/deleģētie akti, kas nosaka konkrētas 
efektivitātes prasības
noteiktām preču grupām
40
. 
Latvijā energoefektivitātes un energomarķējuma prasību izpildes 
tirgus uzraudzību veic Patērētāju tiesību un
aizsardzības centrs 
(PTAC).
Atbilstoša uzraugošo iestāžu darbība (ieskaitot efektīvu 
sadarbību pārrobežu kontekstā) ir viens no būtiskākajiem rīkiem, 
lai nodrošinātu
energomarķējuma un ekodizaina normu pareizu 
īstenošanu, novēršot pārkāpumus tirgū, nodrošinot godīgu 
konkurenci un motivāciju
uzņēmumiem veikt inovācijas, un kopumā 
tiecoties pēc maksimāliem energoietaupījumiem. Ziņojumā par 
Energomarķējuma direktīvas un
specifisku Ekodizaina direktīvas 
aspektu piemērošanu
41
 secināts, ka ES nepietiekošu 
piemērošanas pasākumu (tirgus uzraudzības) dēļ rodas
ievērojami 
zaudējumi
42
.
Ņemot vērā spēkā esošo regulējumu, jaunu regulu izstrādes un 
pieņemšanas procesu ekodizaina un energomarķējuma 
jomās
43
, kā arī EK
regulāru monitoringu par Ekodizaina 
un Energomarķējuma direktīvās minētajiem dalībvalstu tirgus 
uzraudzības iestāžu īstenotajiem
pasākumiem, tiek prognozēts, ka, 
lai ievērotu prasības un uzlabotu ekodizaina un energomarķējuma 
prasību piemērošanu dažādām preču
grupām, Patērētāju tiesību un 
aizsardzības centram (PTAC) būs nepieciešami papildus budžeta 
līdzekļi administratīvās kapacitātes
stiprināšanai.
Energoefektivitāte 
elektroenerģijas ražošanā, sadalē un pārvadē
71
/
238
Elektroenerģijas ražošanas efektivitāti būtiski paaugstinājusi 
Rīgas TEC-1 un TEC-2 rekonstrukcija. TEC-1 rekonstrukcijas gaitā 
vecās
iekārtas tika aizvietotas ar jaunām augsti efektīvam un 
videi draudzīgām iekārtam. Rekonstrukcijas rezultātā tika radīta 
iespēja koģenerācijas
režīmā izstrādāt ap 3-4 reizes lielāku 
elektroenerģijas apjomu, ievērojami (no 74% līdz 87,7%) 
paaugstināts kurināmā izmantošanas koeficients.
Līdz ar Rīgas TEC-2 rekonstrukcijas 1. kārtu ievērojami 
paaugstinājusies tās darbības efektivitāte. Ievērojami 
palielinājās attiecība starp
elektrisko un siltuma jaudu 
koģenerācijā, no 0,5 līdz 1,5, tādējādi nodrošinot efektīvāku 
siltuma slodzes izmantošanu. Jaunais energobloks, arī
strādājot 
kondensācijas režīmā, var sasniegt ļoti augstu lietderības 
koeficientu, līdz 57 - 58%. 2013. gadā TEC-2 rekonstrukcija 
noslēdzās ar
termoelektrostacijas otrā bloka rekonstrukciju. 
TEC-2 jaunajā blokā uz vienu siltuma vienību iespējams izstrādāt 
līdz pat 3 reizēm vairāk
elektroenerģijas nekā iepriekš vecajos 
energoblokos.
Papildus tam, 2013.gadā sāka darboties FORTUM koģenerācijas 
stacijas Jelgavā, kas nodrošina siltumenerģijas un 
elektroenerģijas
ražošanu, tādā veidā ietaupot primāro 
energoresursu patēriņu.
Elektroenerģijas pārvades efektivitāti raksturo zudumi AS 
"Augstsprieguma tīkls" elektroenerģijas pārvades sistēmā, kas 
2013.gadā bija
2,4% no kopējā pārvadītā elektroenerģijas 
daudzuma. Ņemot vērā, ka zudumu apjomu elektroenerģijas pārvades 
sistēmā būtiski ietekmē
klimatiskie apstākļi un ar tehniskiem 
risinājumiem (iekārtu nomaiņa u.c.) panākamais zudumu apjoma 
samazinājums prasa apjomīgus finanšu
ieguldījumus, AS 
"Augstsprieguma tīkls" savā 10 gadu attīstības plānā ir 
paredzējis ekonomiski un tehniski pamatotus pasākumus zudumu
samazināšanai elektroenerģijas pārvades sistēmā.
Elektroenerģijas sadalē zudumu līmenis AS "Sadales tīkls" 
elektroenerģijas sadales sistēmā 2013.gadā bija 4,95% no 
pārvadītā
elektroenerģijas daudzuma. Zudumu līmenis kopš 90.-to 
gadu vidus ir samazināts vairāk nekā trīs reizes. Lielāko zudumu 
daļu, 3,46% no
pārvadītā elektroenerģijas daudzuma, veido 
tehniskie elektroenerģijas zudumi elektrolīnijās un 
transformatoros, t.sk. 2,43% vidējā/zemā
sprieguma 
transformatoros un 0,50% zemsprieguma tīklos. Atlikušo zudumu 
daļu veido netehniskie elektroenerģijas zudumi - komercuzskaišu
un norēķinu rezultējošā kļūda, neapmaksātais elektroenerģijas 
patēriņš, kā arī elektroenerģijas nelikumīga lietošana.
Energoefektivitāte 
dabasgāzes sadalē un pārvadē
44
Dabasgāzes apgādes sistēmas attīstībā un efektivitātē, 
nodrošinot tās drošu un stabilu darbību, ieguldīti ievērojami 
līdzekļi. Latvijā
izveidotās dabasgāzes apgādes sistēmas darbības 
efektivitātes rādītāji ir vieni no augstākajiem ES. Tehniskie 
zudumi sistēmā veido aptuveni
1% no kopējā Latvijā realizētās 
dabasgāzes daudzuma. Sistēmas darbības efektivitāti un dabasgāzes 
zudumu zemo lielumu nodrošina:
• augstas jūtības gāzes indikatoru pielietošana noplūžu 
meklēšanai;
• jaunu pieslēgumu izveidošanā pie ekspluatācijā esošiem 
gāzesvadiem un remontdarbos, pielietojot speciālas tehnoloģijas, 
kas novērš
dabasgāzes izplūdi atmosfērā, piemēram, 
T.D. 
Williamson
 un 
Raveti
 gāzesvadu nosprostošanas 
iekārtas;
• telemetrijas un telemehānikas uzstādīšana sistēmā, uzstādot 
attālināti vadāmas sistēmas noslēgšanas ierīces.
72
/
238
Energoefektivitāte 
centralizētajā siltumapgādē
Latvijas klimatiskajos apstākļos siltumapgāde ir nozīmīga 
enerģētikas nozares sastāvdaļa. Lielākā daļa no kopējā enerģijas 
patēriņa tiek
saražota decentralizētajās (lokālajās un 
individuālajās) siltumapgādes sistēmās. 2013.gadā 
decentralizētajās siltumapgādes sistēmās kopā tika
patērēts 44,6% 
no kopējā enerģijas gala patēriņa. Vienlaikus tieši centralizētā 
siltumapgāde ir no resursu izmantošanas un vides aizsardzības
viedokļa efektīvs risinājums. Centralizētā siltumapgāde ir 
energoefektīvākais siltumapgādes veids, kuru plaši izmanto gan 
sabiedrisko, gan
daudzdzīvokļu dzīvojamo ēku apsildei. Būtiska 
daļa kurināmā centralizētajai siltumapgādei ir jāimportē - 
2013.gadā 73,2% no centralizētajā
siltumapgāde siltumenerģijas 
tika saražota no importētā fosilā kurināmā, pārsvarā 
dabasgāzes.
Centralizētās siltumapgādes sistēmās Latvijā 2013.gadā tika 
saražots 7291 GWh (26,25 PJ) siltumenerģijas; Centralizētās 
siltumapgādes
galvenie klienti ir mājsaimniecības - 2013.gadā tās 
patērēja 71% no centralizēti piegādātās siltumenerģijas. 
Centralizētās siltumapgādes
sistēmās siltumenerģiju ražo 
koģenerācijas stacijās (2013.gadā 69,1% centralizētajā 
siltumapgādē saražotās siltumenerģijas) un katlumājās
(30,89% 
centralizētajā siltumapgādē saražotās siltumenerģijas).
Lielākā daļa centralizētās siltumapgādes sistēmu ir būvētas 
vairāk nekā pirms 25 gadiem, tās ir novecojušas un ar lieliem 
zudumiem.
Kopējais siltumtīklu garums Latvijā ir apmēram 2000 km. 
Daudzviet tiek izmantotas zemas energoefektivitātes un videi 
nedraudzīgas
siltumenerģijas ražošanas tehnoloģijas un 
nepietiekami tiek izmantoti atjaunojamie energoresursi. Pēdējos 
gados veiktie energoefektivitātes
pasākumi ļāvuši siltumenerģijas 
zudumus tīklos samazināt.
Pēc CSP datiem, siltumenerģijas zudumi pārvades un sadales 
tīklos 2014.gadā Latvijā bija 13%, tostarp Rīgas reģionā - 11,3%, 
Pierīgas
reģionā - 14,1%, Vidzemes reģionā - 14,8%, Kurzemes 
reģionā - 13,1%, Zemgales reģionā - 13,2%, bet Latgales reģionā - 
19,4%. Lielajās
pilsētas siltuma zudumi 2014.gadā bija 9%, bet 
mazajās pilsētās - 16%. Joprojām ir atsevišķas apdzīvojamās 
vietas kurās siltuma zudumi
sasniedz 35-38%.
Energoefektivitātes paaugstināšanu centralizētajā siltumapgādē 
kavē trūkstošais investīciju apjoms, pašvaldību ierobežotās 
spējas ņemt
kredītu, kā arī lēnais kapitāla apgrozījuma ātrums. 
Šo iemeslu dēļ vēl aizvien pašvaldībās tiek darbinātas 
neefektīvas iekārtas, kas rada
paaugstinātu kurināmā pārtēriņu un 
nespēj nodrošināt siltuma apgādi nepieciešamā kvalitātē. Veicot 
kompleksu sistēmas atjaunošanu,
iespējams optimizēt enerģijas 
ražošanas procesu un samazināt siltumenerģijas zudumus pārvades 
sistēmās.
Centralizēto siltumapgādes sistēmu energoefektivitātes 
uzlabošanai nepieciešams paaugstināt siltumenerģijas ražošanas 
efektivitāti,
samazināt siltumenerģijas zudumus pārvades un 
sadales sistēmās, kā arī vienlaikus sekmēt fosilā kurināmā veidu 
aizvietošanu ar
atjaunojamiem kurināmiem. ES fondu 
2014.-2020.gada plānošanas periodā darbības programma "Izaugsme 
un nodarbinātība" paredz finansēt
pasākumu 4.3.1. "Veicināt 
energoefektivitāti un vietējo AER izmantošanu centralizētajā 
siltumapgādē". Šo energoefektivitātes pasākumu
realizācija 
nodrošinās SEG emisiju samazinājumu par vismaz 30 454 
tCO2/gadā.
ES fondu 2007.-2013.gada plānošanas periodā tiek īstenots 
atbalsts centralizēto siltumapgādes sistēmu efektivitātes 
pasākumiem, kā arī
koģenerācijas staciju attīstībai. Ar ES fondu 
atbalstu centralizētās siltumapgādes kopumā projektu īstenošanas 
rezultātā plānots uzstādīt
302,51 MW siltuma jaudas un 
rekonstruēt 149,72 km siltumtrases, bet atjaunojamo energoresursu 
izmantojošu koģenerācijas staciju
73
/
238
celtniecības programma ir 
noslēgusies un kopējā uzstādītā siltuma jauda ir 105,89 
MW
th
, savukārt elektriskā jauda - 36,55 
MW
el
.
Energoefektivitāte 
galapatēriņā
Lielākie enerģijas patēriņa sektori Latvijā ir 
mājsaimniecības, transports, rūpniecība un pakalpojumi. 
Patērētāji ar visaugstāko
energoefektivitātes potenciālu Latvijā 
ir publiskās, privātās un komersantu ēkas, kā arī rūpniecība.
Izmaksu efektīvā veidā var renovēt 60-70% no Latvijas ēku 
sektora - dzīvojamo ēku sektorā tie ir ap 25 tūkstoši 
daudzdzīvokļu māju
kopplatībā 38 milj. m2. Lielākā daļa mājokļu 
ir uzbūvēti, pirms tika būtiski paaugstinātas siltumtehniskās 
prasības ēku norobežojošām
konstrukcijām un ir ar zemu 
energoefektivitātes līmeni. Investīcijas mājokļa sektora 
energoefektivitātes paaugstināšanai ir būtiskas resursu
efektivitātes un kopējās labklājības veicināšanai. Mūsdienu ēku 
siltuma un aukstuma apgādes sistēmas balstās uz trešās paaudzes
centralizētās siltumapgādes sistēmas elementiem, kas ilgtermiņā 
tiks nomainītas ar ceturtās paaudzes sistēmām. Tas saistīts ar 
zemāka
potenciāla siltumapgādes sistēmu attīstību un perspektīvā 
- ar zemas temperatūras siltumapgādi, kurā tiek integrēti 
atjaunojamie enerģijas
avoti.
Attiecībā uz daudzdzīvokļu un sociālo dzīvojamo ēku 
energoefektivitātes pasākumiem, kas atbalstīti 2007.-2013.gada 
plānošanas periodā,
4.pielikumā ir atspoguļota informācija par 
atbalsta pasākumiem un apjomiem.
Statistikas apkopojumi par ēku energoefektivitāti tiek 
regulāri publicēti Ekonomikas ministrijas mājas 
lapā
45
. Ir veikts "Daudzdzīvokļu māju
energoefektivitātes paaugstināšanas finanšu pieejamības ex-ante 
izvērtējums 2014.-2020.gada Eiropas Savienības fondu plānošanas
periodam", t.sk. izvērtējums par 2007.-2013.gada ES fondu 
plānošanas perioda 3.4.4.1.aktivitātes "Daudzdzīvokļu māju 
siltumnoturības
uzlabošanas pasākumi" ieviešanas efektivitāti un 
publisko finansējumu uz vienu ēkas kvadrātmetru
46
.
Publiskā sektora ēku energoefektivitāte ir svarīga ne tikai 
resursu taupības un vides apsvērumu dēļ. Valsts un pašvaldību ēku 
renovācija
nodrošina publiskā sektora vadošo lomu piemēra 
demonstrēšanā un sekmē ēku energosertifikāciju saskaņā ar ES 
direktīvu prasībām. Valsts
ēku atjaunošana paredzēta ES fondu ES 
fondu 2014.-2020.gada plānošanas perioda pasākuma "4.2.1.2. 
Veicināt energoefektivitātes
paaugstināšanu valsts ēkās". Primāri 
minētā pasākuma mērķis ir izpildīt Direktīvas 
2012/27/ES
 prasību 
laikā no 2014.-2020.gadam ik gadu
renovēt 3% valsts tiešās 
pārvaldes ēku platības, ņemot vērā Direktīvā 
2012/27/ES
 
paredzētās elastības iespējas mērķa izpildes sadalījumam
pa 
gadiem. Uz mērķi attiecināmo ēku saraksts publicēts Ekonomikas 
ministrijas tīmekļa vietnē un paziņots Eiropas 
Komisijai
47
.
Ražošanas ēkas saistītas ar rūpniecības un būvniecības 
sektoru, kas ir trešais lielākais enerģijas galapatērētājs 
Latvijā. Energoresursu
tālāka sadārdzināšanās var ietekmēt 
ekonomikai būtiskas rūpniecības nozares, jo izejvielu izmaksas 
ietekmē gan vietējos, gan ārvalstu
ražotājus vienādi, taču 
enerģijas izmaksas atšķiras atkarībā no valsts. Tāpēc svarīgi 
veicināt efektīvu energoresursu izmantošanu un enerģijas
patēriņa 
samazināšanu, sevišķi apstrādes rūpniecības nozarē.
ES fondu 2014.-2020.gada plānošanas perioda darbības programma 
"Izaugsme un nodarbinātība" paredz finansēt šādus ēku
energoefektivitātes uzlabošanas pasākumus:
74
/
238
• 4.1.1."Veicināt efektīvu energoresursu izmantošanu, 
enerģijas patēriņa samazināšanu un pāreju uz AER apstrādes 
rūpniecības nozarē"
• 4.2.1.1. "Veicināt energoefektivitātes paaugstināšanu 
dzīvojamās ēkās";
• 4.2.1.2. "Veicināt energoefektivitātes paaugstināšanu valsts 
ēkās";
• 4.2.2. "Atbilstoši pašvaldības integrētajām attīstības 
programmām sekmēt energoefektivitātes paaugstināšanu un AER 
izmantošanu
pašvaldību ēkās";
Šie pasākumi sniegs ieguldījumu valsts obligātā enerģijas 
ietaupījuma mērķa sasniegšanā un tajos kā finansējuma 
piešķiršanas kritērijs tiks
noteikts sasniedzamais ietaupījums, 
kura noteikšanai tiks ziņots enerģijas patēriņa rādītājs MWh gadā 
pirms un pēc projekta īstenošanas. Citās
ES fondu 2014.- 
2020.gada plānošanas perioda aktivitātēs, kurās tiks atbalstīti 
ieguldījumi ēkās, iekārtās un transporta līdzekļos, iepriekš
minētais enerģijas patēriņa rādītājs tiks ziņots atbilstoši 
Ekonomikas ministrijas izstrādātajiem metodiskajiem 
ieteikumiem
48
.
Šo energoefektivitātes pasākumu realizācija nodrošinās SEG 
emisiju samazinājumu par vismaz 32 256 tCO2/gadā.
Energoefektivitātes direktīvas 
2012/27/ES
 7.pants nosaka 
pienākumu ES dalībvalstīm izveidot energoefektivitātes pienākumu 
shēmu ar
mērķi enerģijas sadales uzņēmumus un / vai enerģijas 
mazumtirdzniecības uzņēmumus, kas noteikti kā atbildīgās puses 
pienākumu shēmā,
sniegt ieguldījumu gala patēriņa ietaupījuma 
mērķa sasniegšanā līdz 2020.gada 31.decembrim. Minētais mērķis ir 
vismaz līdzvērtīgs mērķim ik
gadu no 2014.gada 1.janvāra līdz 
2020.gada 31.decembrim panākt jaunus ietaupījumus 1,5 % apmērā no 
tā enerģijas apjoma, kuru ik gadu
pārdod visu enerģijas sadales 
uzņēmumu vai visu enerģijas mazumtirdzniecības uzņēmumu 
galalietotājiem. Minētais valsts obligātais uzkrātais
gala 
enerģijas ietaupījuma mērķis 9897 GWh apjomā saskaņā ar MK 
pieņemto konceptuālo lēmumu
49
 tiks sasniegts, veicot 
valsts ieviestus
energoefektivitātes politikas pasākumus un 
iesaistot energoapgādes komersantus energoefektivitātes pienākumu 
shēmā. Gala enerģijas
ietaupījuma mērķa sasniegšanā maksimāli 
tiks pielietoti Energoefektivitātes direktīvā 
2012/27/ES
 
paredzētie t.s. valsts veiktie
energoefektivitātes uzlabošanas 
pasākumi, kas paredz dažādu energoefektivitāti veicinošu 
mehānismu izveidi, nodrošinot, ka ar tiem tiek
izpildīti vismaz 
60% mērķa. Savukārt energoefektivitātes pienākumu shēma tiks 
veidota kā papildus elements kopējās energoefektivitātes
politikas ietvaros atkarībā no sasniegtā progresa mērķa izpildē, 
nodrošinot, ka tā veido mazāko daļu no kopējiem sasniedzamajiem
ietaupījumiem līdz 2020.gada 31.decembrim un ka tās galvenā 
mērķauditorija ir enerģijas gala lietotāji, kuriem pašiem varētu 
būt grūtības
izšķirties par energoefektivitātes pasākumiem un 
kuri nav aptverti ar valsts veiktajiem energoefektivitātes 
uzlabošanas pasākumiem.
Elektroenerģijas apgādes sistēmas saskaras ar daudziem 
inovatīviem risinājumiem, lai nodrošinātu efektīvu 
elektroenerģijas piegādi un
patēriņa samazināšanu gala 
lietotājiem. Līdz 2020.gadam dalībvalstīm, t.sk., Latvijai, 
jāuzstāda mājsaimniecībās viedas mērīšanas sistēmas,
lai 
nodrošinātu monitoringa iespējas patērētājiem. Enerģijas 
monitoringa sistēmas ieviešana rada ne tikai būtisku ietekmi uz 
patērētāju
uzvedības maiņu, bet arī veicina mājsaimniecību 
elektroenerģijas patēriņa samazinājumu. Lai sasniegtu šo 
rezultātu nepieciešams nodrošināt
visu iesaistīto pušu (enerģijas 
ražotāji, sistēmas operatori, tirgotāji un enerģijas lietotāji) 
līdzdalību viedas sistēmas darbībā, ka arī sniegt
iedzīvotājiem 
kvalitatīvu informāciju par viedajām sistēmām un tehnoloģijām. 
Informācijai ir būtiska loma iedzīvotāju izpratnē par vides un
75
/
238
energoefektivitātes jautājumiem.
Enerģijas patēriņa efektivitātes 
indikators - enerģijas intensitāte
Ekonomikas un enerģijas mijiedarbību raksturo virkne rādītāju, 
bet plašāk tiek izmantota primārās, gala enerģijas vai 
elektroenerģijas
intensitāte, kas parāda cik energointensīva ir 
valsts ekonomika (skat. 6.tabulu). Enerģijas intensitāti mēra 
enerģijas patēriņā uz vienu
iekšzemes kopprodukta vienību, 
izteiktu monetārās vienībās konstantās cenās (piemēram, GJ uz 
vienu IKP vienību 
euro
 2000.gada cenās (GJ/
euro
 
(2000)). Primārās enerģijas intensitātes izmaiņas mēra tendences 
kopējā enerģijas izmantošanas produktivitātē valstī.
6.tabula
Primārās un gala enerģijas 
intensitāte (toe/1000 
euro
 (2005))
2008
2009
2010
2011
2012
2013
ES-28 (vidējā primārās enerģijas intensitāte)
0,151
0,149
0,151
0,144
0,143
0,142
Latvija (primārās enerģijas intensitāte)
0,306
0,357
0,371
0,334
0,329
0,311
Gala enerģijas intensitāte 
(toe/1000 
euro
 (2005))
ES-28 (vidējā gala enerģijas intensitāte)
0,098
0,097
0,100
0,094
0,094
0,094
Latvija (gala enerģijas intensitāte)
0,271
0,320
0,331
0,295
0,292
0,268
Avots: Eurostat
Laika posmā no 2000. līdz 2013.gadam primārās enerģijas 
intensitāte Latvijā ir samazinājusies par aptuveni 30%. Tas 
skaidrojams gan ar
energoresursu aizvien efektīvāku izmantošanu, 
gan ar strukturālajām izmaiņām ekonomikā, kā arī ekonomikas 
izaugsmi kopumā. Primārās
enerģijas intensitātes samazinājums 
skaidrojams arī ar ieguldījumiem enerģijas pārveidošanas sektorā 
iekārtu nomaiņai un zudumu
samazinājumu enerģijas pārvades un 
sadales tīklos. Tomēr enerģijas intensitāte Latvijā ir vairāk 
nekā divas reizes augstāka kā vidēji ES (skat.
33.attēlu).
76
/
238
Avots: Eurostat
33.attēls. Primārās un gala 
enerģijas intensitāte ES-28 un Latvijā
Energoefektivitātes paaugstināšana rūpniecības sektorā cieši 
saistītā ar ilgtspējīgas attīstības stratēģijas īstenošanu un 
līdzsvara
noteikšanu starp ekonomisko izaugsmi un tīrāku 
ražošanu. Lai pārvarētu dažādus šķēršļus (ekonomiskus, 
organizatoriskus, uzvedības,
kompetences, informētības un citus) 
un veicinātu energoefektivitātes paaugstināšanu rūpniecības 
sektorā nepieciešams ieviest
energopārvaldības sistēmu vai 
regulāri veikt energoauditus, ieviešot tajos konstatētos 
pasākumus. Enerģijas patēriņa sistemātiska pārvaldība
palīdz 
uzņēmumiem izveidot organizētas ražošanas procesu sistēmas, lai 
nodrošinātu efektīvu uzņēmuma darbības kontroli un samazinātu
enerģijas patēriņu uzņēmumā. Regulāra un kvalitatīva monitoringa 
veikšana ir būtisks aspekts ražošanas uzņēmumos, kas veicina
energoefektivitātes paaugstināšanu.
Augsto enerģijas intensitāti ietekmē Latvijas rūpniecības 
struktūra, kur būtiska nozīme ir kokapstrādes nozarei, kurā 
ražošana, izmantojamo
77
/
238
tehnoloģiju (kokmateriālu žāvēšanas procesā 
izmanto siltumu, kas radies sadedzinot koksnes atlikumus) dēļ, 
notiek ar salīdzinoši zemu
energoefektivitāti
NAP2020 viens no rīcības virzieniem ir "Energoefektivitāte un 
enerģijas ražošana", ar mērķi nodrošināt tautas saimniecībai 
nepieciešamo
energoresursu ilgtspējīgu izmantošanu, tostarp 
veicinot energointensitātes samazināšanos no 372,9 kg naftas 
ekvivalenta uz 1000 
euro
 no IKP
2010.gadā līdz 280 kg 
naftas ekvivalenta uz 1000 
euro
 no IKP 2000.gada 
salīdzināmajās cenās 2020.gadā. Atbilstoši Eurostat datiem
energointensitāte 2013.gadā bija 321 kg naftas ekvivalenta uz 
1000 
euro
, kas pārsniedz plānoto mērķa sasniegšanas 
trajektoriju.
Energointensitātes samazināšanos nodrošināja gan 
īstenotie energoefektivitātes pasākumi enerģijas pārveidošanas 
sektorā, gan enerģijas gala
patēriņa sektoros.
Šie pasākumi nodrošina, ka Latvija virzās uz Nacionālo reformu 
programmā noteikto mērķi 2020.gadā panākt enerģijas ietaupījumu 
0,67
Mtoe apmērā. Pēdējos gados bruto iekšzemes enerģijas 
patēriņš ir samazinājies par 0,16 Mtoe (no 4,6 Mtoe 2008.gadā 
līdz 4,31 Mtoe
2013.gadā).
Svarīga loma energoefektivitātes paaugstināšanā Latvijas 
rūpniecības sektorā pieder atbalsta politikai, kurā ietilpst 
informācijas pieejamība
par energoefektivitātes tehnoloģiskajiem 
risinājumiem un rūpnieciskais energoaudits.
3.7. Krīzes situācijas 
pārvaldība
Kopumā Latvijas energoapgādes nodrošinājuma struktūra 
vērtējama kā līdzsvarota un pietiekami diversificēta. Kopš 
Klaipēdas sašķidrinātās
dabasgāzes termināla izbūves un 
Klaipēdas-Ķiemēni pārvades infrastruktūras uzlabošanas ir 
pieejami arī alternatīvi dabasgāzes piegādes ceļi
un izcelsmes 
avoti.
Latvijas primāro energoresursu patēriņa struktūru veido trīs 
galvenās sastāvdaļas - naftas produkti, kurināmā koksne un 
kokogles un
dabasgāze. 2014.gadā vietējie energoresursi 
nodrošināja 34,9% no kopējā primāro energoresursu patēriņa. 
Lielākā daļa no tiem bija atjaunojamie
energoresursi (AER) - 
koksnes biomasa, hidroresursi, vējš, biogāze, biodegvielas un 
vietējie energoresursi - kūdra, atkritumi. Pārējā daļa jeb
65,1% 
energoresursu, starp kuriem svarīgākie ir naftas produkti un 
dabasgāze, tika importēti no dažādām Baltijas reģiona, ES un 
trešajām
valstīm, tai skaitā no Krievijas. 2014.gadā dabasgāze 
tika piegādāta tikai no Krievijas.
Energoapgādes drošības jomā Latvijā jāturpina jau iepriekš 
uzsāktie procesi un valsts institūciju īstenotie pasākumi, lai 
mazinātu valsts
atkarību no ārējām resursu piegādēm un 
diversificētu energoresursu piegādes ceļus un avotus, stiprinātu 
energoapgādes tīklu un sistēmu
drošību, kas atbilst Latvijas 
enerģētikas ilgtermiņa stratēģijā 2030 noteiktajiem 
pamatvirzieniem.
Latvijā enerģētiskās krīzes situāciju regulē Ministru kabineta 
2011.gada 19.aprīļa noteikumi Nr.312 "Elektro
enerģijas lietotāju 
apgādes un
kurināmā pārdošanas kārtība izsludinātas enerģētiskās 
krīzes laikā un valsts apdraudējuma gadījumā
". Tie nosaka 
kārtību, kādā enerģijas
lietotāji tiek apgādāti ar enerģiju 
izsludinātas valsts vai vietējās enerģētiskās krīzes laikā, un 
kārtību, kādā energoapgādes komersanti, kā arī
komersanti, kuri 
nodrošina un sniedz drošības rezervju pakalpojumu, un komersanti, 
kuriem normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā ir izsniegtas
licences uzņēmējdarbībai ar degvielu, pēc valsts vai pašvaldības 
enerģētiskās krīzes centra pieprasījuma pārdod tiem piederošo 
kurināmo.
78
/
238
Lai nodrošinātu elektroenerģijas sektora un tirgus turpmāku 
attīstību, izšķiroša nozīme ir infrastruktūras pieejamībai un tās 
pārvades jaudām.
Latvijai un visam Baltijas reģionam nozīmīgākie 
enerģētikas infrastruktūras projekti definēti Baltijas enerģijas 
tirgu starpsavienojumu plānā
(turpmāk - BEMIP).
Elektroapgāde
Saskaņā ar elektroenerģijas pārvades sistēmas operatora 
sniegto informāciju 2014.gadā pašnodrošinājums ar jaudu ir 88% 
(pie maksimālās
slodzes). 
2014.
gadā 68,9% no kopējā bruto 
elektroenerģijas patēriņa tika saražoti Latvijas elektrostacijās 
un aptuveni 1/3 daļu no kopējā
Latvijas bruto elektroenerģijas 
patēriņa veidoja elektroenerģijas neto imports (2014.gadā - 
31,1%).
Lai veicinātu enerģētisko neatkarību, nodrošinātu 
elektroenerģijas fizisko plūsmu starp Baltijas un Ziemeļvalstīm 
un starpsavienojumu
caurlaides spēju, Latvijai ir svarīgi īstenot 
divus elektroenerģijas infrastruktūras attīstības projektus 
Eiropas infrastruktūras savienošanas
instrumenta (EISI) ietvaros 
- "Kurzemes loka 3.posms", kas paredz izbūvēt 330 kV gaisvadu 
augstsprieguma elektrolīniju Latvijas rietumu daļā,
lai novērstu 
līdz šim iztrūkstošo palielinātas jaudas pieslēgumu iespējamību, 
nodrošinātu vēja parku attīstību un palielinātu elektroapgādes
drošumu Kurzemē, un Igaunijas-Latvijas trešā starpsavienojuma 
izveide, kas paredz savienot Rīgas otrās elektrocentrāles 
apakšstaciju un
Kilingi-Nomme Igaunijā, kā arī Igaunijas pusē 
izbūvēt savienojumu starp Harku un Sindi.
Šie starpsavienojumi ir būtiski nākotnes infrastruktūras 
projekti visam Baltijas reģionam, kas uzlabos energoapgādes 
drošību reģionā un
palīdzēs izveidot kopīgu, vienotu Baltijas un 
Ziemeļvalstu elektroenerģijas tirgu un nodrošinās Lietuvai un 
Latvijai iespējas lielākā apjomā pirkt
elektroenerģiju no 
hidroresursiem bagātajām Ziemeļeiropas valstīm, samazinot 
elektroenerģijas vairumtirdzniecības cenu apgabalā.
Valsts elektroapgādei ir svarīgas bāzes režīmā strādājošās 
Latvijas un kaimiņvalstu elektrostacijas. Lielākā daļa patērētās 
elektroenerģijas
tiek saražota pašu elektrostacijās - Rīgas 
TEC-1, Rīgas TEC-2 un Daugavas hidroelektrostacijas kaskādē. 
Rīgas pirmā elektrocentrāle un Rīgas
otrā elektrocentrāle ir 
pilnībā rekonstruētas. Daugavas kaskādes hidroelektrostaciju 
darba režīms (lielākais ģenerācijas avots) ir tieši atkarīgs no
ūdens pieteces Daugavā.
Lai nodrošinātu elektroenerģijas piegādi lietotāju objektiem, 
kas Latvijā ir vairāk nekā viens miljons, liela nozīme ir 
kvalitatīvu sadales
sistēmas pakalpojumu sniegšanai. Latvijā 
sadales sistēmas operatora funkcijas pilda vienpadsmit uzņēmumi, 
no kuriem lielākais ir AS "Sadales
tīkls", kas ir AS "Latvenergo" 
koncerna uzņēmums. Tas nodrošina elektroenerģijas piegādi vairāk 
nekā 99% valsts elektroenerģijas lietotāju un
jaunu 
elektroenerģijas lietotāju objektu pieslēgšanu elektrotīklam, kā 
arī veic elektroenerģijas izlietošanas uzraudzību, 
elektroenerģijas patēriņa
uzskaiti un sadales tīkla zudumu 
samazināšanas pasākumus.
2014. gadā elektroapgādes pārtraukumi gaisvadu elektrotīklā 
fiksēti 29 712 reizes, kas ir par 14% mazāk nekā 2013.gadā. 
Pārtraukumu
skaita lielāko īpatsvaru sastāda pārtraukumi gaisvadu 
līnijās, it sevišķi zemsprieguma elektrotīklā. 43% no kopējā 
pārtraukumu skaita
2014.gadā radušies nelabvēlīgu laikapstākļu 
ietekmē. 63% gadījumu kabeļu elektrotīklā tehnoloģiskos 
traucējumus izraisa kabeļu līniju izbūvē
izmantoto materiālu 
novecošanās. Lielu ietekmi elektroenerģijas piegādes kvalitātē 
rada trešo personu izraisītie elektrotīkla bojājumi. 2014.gadā
trešo personu izraisītie bojājumi fiksēti 678 reizes, kas ir par 
182 gadījumiem jeb 37% vairāk nekā 2013.gadā.
79
/
238
Sadales tīkliem arvien vairāk tiek pieslēgti atjaunojamās 
elektroenerģijas ražotāju ģeneratori. Palielinoties to 
īpatsvaram, pieaug ietekme uz
normālu tīkla darbību, klientu 
elektroapgādes drošumu un sprieguma kvalitāti. Līdz ar to ir 
jāveic izmaiņas tīkla tehniskā un tehnoloģiskā
aprīkojumā, lai 
nodrošinātu sadales sistēmas harmonisku, drošu un kvalitatīvu 
darbību nākotnē.
Ņemot vērā 2010./2011.gada ziemā snieglauzes radīto bojājumu 
novēršanas gaitā gūto pieredzi, AS "Latvenergo" ir izstrādājusi 
savu
pasākumu kompleksu, lai mazinātu masveida bojājumu ietekmi 
uz klientu elektroapgādes pārtraukumu biežumu un ilgumu. Pasākumu
komplekss ietver:
1) pasākumu plānu AS "Latvenergo" koncerna kapitālsabiedrību 
rīcības pilnveidei ārkārtas situāciju operatīvajā vadībā, 
koordinēšanā un
ārkārtas situāciju komunikācijā;
2) pasākumu plānu elektroenerģijas sadales tīklu uzturēšanas 
un tehniskās attīstības pilnveidošanai, kas ilgtermiņā mazinātu
elektroapgādes traucējumu risku;
3) pasākumu plānu normatīvo aktu grozījumiem, kas nepieciešami 
elektroapgādes traucējumu riska mazināšanai un ārkārtas situāciju 
seku
novēršanas atvieglošanai;
4) pasākumu plānu speciālās tehnikas vienību 
iegādei/nodrošināšanai darbam ārkārtas situāciju seku 
novēršanā.
Dabasgāzes apgāde
2014.gada kopējo primāro energoresursu patēriņā dabasgāzes 
daļa bija 24,4%. Dabasgāze Latvijā galvenokārt tiek izmantota
elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanā. Dabasgāzes piegādes 
ir stabilas, par ko liecina Inčukalna gāzes krātuves pastāvīgs 
monitorings,
ko veic Ekonomikas ministrija. Tomēr atšķirībā no 
valsts apgādes ar elektroenerģiju un naftas produktiem dabasgāzes 
apgāde ir mazāk
diversificēta. Dabasgāzi Latvijā piegādā viens 
vertikāli integrēts uzņēmums AS "Latvijas Gāze", kurā 47,23% 
akciju pieder E. ON Ruhrgas
International GmbH, 34% - OAO 
"Gazprom", 16% - SIA "ITERA Latvija", bet 2,77% - citiem 
akcionāriem. 2009.gada februārī AS "Latvijas Gāze"
parakstīja 
jaunus dabasgāzes piegādes līgumus ar AS "Gazprom" un SIA "Itera 
Latvija". Šie jaunie līgumi nodrošina dabasgāzes piegādi AS
"Latvijas Gāze" līdz 2030.gadam.
Līdz ar Lietuvas Klaipēdas sašķidrinātās dabasgāzes termināļa 
nodošanu ekspluatācijā 2015.gada sākumā Latvijas un faktiski arī 
visas
Baltijas gāzes tirgus vairs nav izolēts un pilnībā atkarīgs 
tikai no vienas piegādātājvalsts - Krievijas līdz ar to samazinās 
drošuma riski.
Tai pat laikā Latvija nav tieši savienota ar citām ES valstīm. 
Lai turpmāk veicinātu dabasgāzes piegādes ceļu un avotu 
diversifikāciju, un
dabasgāzes tirgus izveidi, BEMIP ir noteikts 
nepieciešamais infrastruktūras projektu kopums, kas paredz 
Polijas-Lietuvas gāzes
starpsavienojuma izbūvi, kā arī 
Latvijas-Lietuvas un Latvijas-Igaunijas starpsavienojumu 
uzlabošanu un Inčukalna pazemes dabasgāzes
krātuves modernizāciju 
un paplašināšanu, kas palielinās dabasgāzes apgādes drošību un 
stabilitāti reģionā.
Lai mazinātu iespējamo krīzes situāciju ietekmi, tiek veikts 
risku novērtējums. To var vērtēt trīs līmeņos:
80
/
238
• lokālā mērogā (pārtraukums atsevišķā vienas valsts 
daļā),
• nacionālā mērogā (pārtraukums vienā no Baltijas 
valstīm),
• reģionālā mērogā (pārtraukums vai ierobežojumi visās 
valstīs).
Dabasgāzes infrastruktūras nepārtraukta darbība ir jānodrošina 
visos līmeņos, bet primāri jau reģionālajā mērogā. Situāciju 
gadījumā, ja
rodas kritiski traucējumi vienā lielākajā gāzapgādes 
infrastruktūras elementā raksturo infrastruktūras drošības 
indikators (kritērijs) N-1. Ja šis
kritērijs reģionā ir vienāds 
vismaz ar 100%, tad gadījumā, ja šajā elementā rodas traucējumi, 
dabasgāzes piegādes var tikt organizētas tā, lai
neveidotos 
nekādi dabasgāzes apgādes ierobežojumi. Baltijas valstīs N - 1 
kritērijs ir 145,94%, ar nosacījumu, ka ir pieejama gāze 
Inčukalna
PGK. N
˗
1 kritērija aprēķina gadījumā tiek ņemts vērā 
tikai dabasgāzes piegādes sistēmas ieplūdes punktu jaudas.
Līdz ar politiskās situācijas saasināšanos 2014.gadā ES sāka 
pievērst lielāku uzmanību enerģētiskajai drošībai. 2014.gada 
vasarā pēc
Eiropas Komisijas iniciatīvas visas ES dalībvalstis 
piedalījās īstermiņa enerģētikas piegādes risku vērtēšanas 
pasākumā. Uzdevuma mērķis
bija noteikt Eiropas savstarpēji 
savienotās enerģētikas sistēmas spēju izturēt ilgstošus gāzes 
padeves traucējumus (viena līdz septiņu mēnešu
garumā) ziemā. 
Pasākuma rezultātā izdarītie secinājumi ir iezīmējuši potenciālu 
efektīvāk izmantot sinerģijas starp ES dalībvalstīm Eiropas un
reģionālajos līmeņos un identificēt noteiktus risinājumus, kas 
nepieciešami, lai uzlabotu sistēmas elastīgumu un sagatavotu 
ārkārtas
reaģēšanas plānu reģionālā līmenī.
Gāzes apgādes drošuma nostiprināšanai nepieciešams nodrošināt 
laicīgu Latvijas dabasgāzes tirgus atvēršanu un dabasgāzes 
tirdzniecības
nodalīšanu no glabāšanas un pārvades, sekmēt kopīgu 
projektu īstenošanu, nodrošinot reģionālā gāzes tirgus efektīvu 
un drošu darbību,
pārskatīt un pilnveidot Preventīvās rīcības 
plānu un Ārkārtas rīcības plānu, tai skaitā reģionālajā līmenī, 
nodrošināt iespēju izmantot Klaipēdas
SDG termināļa potenciālu 
Latvijā, sekmēt ES līmeņa dialoga veidošanu un attīstību ar ārpus 
Eiropas esošajiem gāzes piegādātājiem, turpināt
uzturēt rezerves 
kurināmo siltumapgādes uzņēmumos, kā arī izvērtēt iespējas 
īstenot pakāpenisku pāreju siltumapgādes uzņēmumos uz
biomasu un 
BEMIP paredzēto aktivitāšu īstenošanu elektroenerģijas jomā.
Apgāde ar naftas produktiem
Situāciju valsts apgādē ar naftas produktiem var raksturot kā 
drošu un stabilu. Ņemot vērā, ka Latvija naftas produktus 
importē,
ekonomiskiem un politiskiem riskiem ir liela ietekme uz 
apgādes drošību, bet šo risku ietekme galvenokārt var izpausties 
tad, ja to rezultātā ir
traucēta visa Rietumeiropas naftas tirgus 
darbība.
Naftas produktu piegādes kanāli Latvijai ir pietiekami 
diversificēti, jo naftas produkti tiek piegādāti gan no austrumu, 
gan rietumu tirgiem.
Latvijā darbojas starptautiskas un vietējas 
mazumtirdzniecības naftas kompānijas, kuras naftas un naftas 
produktu iepirkumus var veikt
dažādos valstu reģionos. Naftas 
produkti var tikt piegādāti, gan izmantojot dzelzceļu, gan jūras 
transportu.
Autobenzīna un dīzeļdegvielas ievešana vairumtirdzniecībai un 
mazumtirdzniecībai Latvijā iespējama no vismaz 10 naftas 
pārstrādes
81
/
238
uzņēmumiem 1000-1500 km rādiusā. Naftas produktu 
cauruļvads no Samāras, Krievijā, un Novopolockas, Baltkrievijā, 
ļauj transportēt
dīzeļdegvielu, nodrošinot tās piegādi Ilūkstē un 
Ventspilī.
Latvijā tāpat kā citās ES dalībvalstīs tiek veidotas naftas 
produktu drošības rezerves (skat. 7.tabulu). Padomes 2009.gada 
14.septembra
Direktīva 
2009/119/EK
, ar ko dalībvalstīm uzliek 
pienākumu uzturēt jēlnaftas un/vai naftas produktu obligātās 
rezerves (turpmāk - Direktīva
2009/119/EK
) nosaka, ka 
dalībvalstij Eiropas Savienības teritorijā ir jānodrošina naftas 
krājumu apjoms, kas atbilst dienas vidējā tīrā importa
daudzumiem 
90 dienu laikā vai arī dienas vidējam iekšzemes patēriņam 61 
dienai atkarībā no tā, kurš no abiem daudzumiem ir lielāks.
Pamatojoties uz 
Enerģētikas likumā
 noteikto, Ekonomikas 
ministrija pilda Centrālās krājumu uzturēšanas struktūras 
funkcijas, tai skaitā
iegādājas un administrē naftas produktu 
drošības rezervju pakalpojumu, administrē valsts nodevu par 
drošības rezervju uzturēšanu un katru
gadu līdz 1. jūnijam 
izsludina atklātu konkursu par drošības rezervju pakalpojumu 
sniegšanu.
7.tabula
Naftas produktu drošības rezervju 
apjoms, pakalpojuma summas un vidējā cena par 1 tonnu
Gadi
Apjoms /tonnas/
Pakalpojuma summa bez PVN
 /
EUR
Vid.cena par 1 tonnu
 /
EUR
2011-2012
247 767
19 879 624
6,69
2012-2013
230 820
21 657 702
7,82
2013-2014
315 990
28 751 921
7,58
2014-2015
327 644
18 595 585
4,73
2015-2016
328 374
12 580 882
3,19
Ne mazāk kā 25% no kopējā uzglabājamo drošības rezervju apjoma 
tiek uzglabāti Latvijas Republikas teritorijā un ne vairāk kā 75% 
no
kopējā uzglabājamo drošības rezervju apjoma var uzglabāt citās 
Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Piemēram 2015./2016.gadam valsts naftas produktu drošības 
rezerves tik glabātas Latvijas Republikas teritorijā (61,32%), 
Lietuvas
Republikas teritorijā (11,27%), Beļģijas Karalistes 
teritorijā (12,18%) un Nīderlandes Karalistes teritorijā (15,23 
%).
Lai nodrošinātu stabilu un drošu apgādi ar naftas produktiem, 
nepieciešams turpināt valsts naftas produktu drošības rezervju 
uzturēšanu
noteiktā apjomā, kā arī stiprināt sadarbību ar ES 
dalībvalstu kompetentajām institūcijām, lai krīzes gadījumā 
paātrinātu savstarpēju apgādi ar
naftas produktu krājumiem.
Latvijas operatīvo dienestu nodrošināšanai ar degvielas 
rezervēm apdraudējuma situācijās izstrādāti Ministru kabineta 
2015.gada
1.decembra noteikumi Nr.673 "
Noteikumi par Nacionālo 
bruņoto spēku, Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta, Valsts 
policijas, Valsts
robežsardzes, Neatliekamās medicīniskās 
palīdzības dienesta un mobilizējamo civilās aizsardzības 
formējumu nodrošināšanu ar degvielu
valsts apdraudējuma 
gadījumā
", kuri nosaka kārtību kādā Nacionālo bruņoto spēki, 
Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienests, Valsts
82
/
238
policija, 
Valsts robežsardze, Neatliekamās medicīnas palīdzības dienests un 
mobilizējamo civilās aizsardzības formējumi tiek nodrošināti ar
degvielu valsts apdraudējuma gadījumā.
3.8. Inovatīvi risinājumi 
enerģētikas nozarē
Enerģētikas sektors nākotnē nav iedomājams bez inovatīviem 
risinājumiem. Kā viens no piemēriem ir ūdeņraža izmantošana.
Ūdeņraža tehnoloģijas ir ilgtermiņa energorisinājums, ko var 
izmantot visās ekonomikas nozarēs un kas nodrošina plašu ieguvumu 
klāstu
saistībā ar energodrošību, transportu, vidi un resursu 
efektivitāti, lai līdz 2050.gadam sasniegtu mērķi - samazināt SEG 
emisijas. Ūdeņradis tiek
uzskatīts par perspektīvu elementu 
energoresursu jomā, jo tam piemīt multifunkcionālas īpašības - 
tas ir gan enerģijas nesējs, gan degviela,
gan daudzās 
tautsaimniecības nozarēs nepieciešama izejviela. Ūdeņradi var 
iegūt, izmantojot gan atjaunojamus, gan fosilos energoresursus.
Kurināmā elementos ķīmiski sadedzinātais ūdeņradis, reakcijas 
gala rezultātā pārveidojas atpakaļ par ūdeni. Tā kā ūdens uz 
zemeslodes ir
pieejams lielos daudzumos un ūdeņraža 
‐
 skābekļa 
cikls ir atgriezenisks, šāda enerģijas iegūšana ir arī 
ilgtspējīga.
Ūdeņradis, atkarībā no tehnoloģijas, ir izmantojams elektrības 
un siltuma iegūšanai, kā arī to var uzglabāt, lai izmantotu, kad 
radīsies
pieprasījums pēc enerģijas. Atkarībā no nepieciešamās 
jaudas pieprasījuma un infrastruktūras pieejamības pastāv dažādas 
tehnoloģijas
ūdeņraža pārveidošanai enerģijā. Eiropā un citur 
pasaulē ūdeņradis jau tiek izmantots enerģijas iegūšanai un 
aktīvs zinātniskais darbs pie
ūdeņraža izpētes notiek arī 
Latvijā. Galvenie risināmie jautājumi ir - kā pietiekoši lēti 
iegūt ūdeņradi un kā to novadīt līdz patērētājam. Kā viens
no 
risinājumiem tiek apskatīti ūdeņradi ražojošie mikroorganismi - 
bioūdeņradi baktērijas var veidot fotosintēzes ceļā vai 
fermentācijas procesā.
Tajā pašā laikā pastāv šķēršļi ūdeņraža kā enerģijas avota 
izmantošanā:
• lielie ūdeņraža zudumi ģenerācijas ciklā;
• sarežģīts ūdeņraža ieguves process, salīdzinot ar 
ogļūdeņražu resursiem;
• lielas investīcijas ūdeņraža ieguvē un izmantošanā.
Latvijā ūdeņraža izmantošana varētu būt efektīvs risinājums, 
jo valstī ir daudz ūdens resursu. Piemēram, lietotājiem, kuriem 
nepieciešams
jauns pieslēgums vai jaudas palielinājums un kuri 
atrodas reģionos ar mazu lietotāju blīvumu un kuru elektroapgādes 
nodrošināšanai
nepieciešama garu elektrolīniju izbūve vai 
rekonstrukcija, kā lētāku alternatīvu iespējams piedāvāt autonomu 
elektroapgādi, izmantojot
progresīvas, videi draudzīgas 
tehnoloģijas (ūdeņraža ģeneratorus, degvielas šūnas, saules 
baterijas, vēja ģeneratorus vai arī vairāku minēto
tehnoloģiju 
apvienojumu) ar attiecīgu inteliģento patēriņa vadību un 
enerģijas akumulācijas iespējām. Pastāv iespējas no ūdeņraža 
ražot etogāzi
un e-degvielu, ko iegūst ūdens elektrolīzē ar 
saules un vēja ražotu elektroenerģiju.
Viens no lielākajiem potenciāliem ir ūdeņraža izmantošana 
transportā - konkrēts segments ir vieglās automašīnas un 
satiksmes autobusi.
Piemēram Rīgas pašvaldība ir iestājusies 
Eiropas ūdeņraža un elektromobilitātes asociācijā (HyER) un 
piedalās vairākos starptautiskos
projektos, kas saistīti ar 
ūdeņraža transporta ieviešanu, tostarp projektā, kas paredz 
publisku ūdeņraža uzpildes stacijas izvietošanu Rīgā.
83
/
238
Papildus 
notiek sadarbība projektā, kas paredz divu transportlīdzekļu 
kompāniju - "Ballard" (Kanāda) un "Škoda" (Čehija) sadarbību, lai 
izveidotu
būtiski jaunu transportlīdzekli - hibrīdu, kas darbojas 
ar elektrību un ūdeņraža (kurināmā elementi) piedziņu uz moderno 
trolejbusu bāzes un var
apkalpot pasažierus ne tikai trolejbusu 
infrastruktūras robežās, bet arī ārpus tās pilsētas nomalēs un 
piepilsētā.
Ūdeņradi var savienot ar CO2 gāzi, iegūstot metānu, kuru var 
lietot dabasgāzes tīklos vai kā šķidro degvielu 
transportlīdzekļos tiešā veidā
vai kopā ar parasto degvielu. 
Visas izejvielas, kas nepieciešamas šādas degvielas ražošanai, ir 
pieejamas Latvijā.
Attiecībā uz inovatīviem risinājumiem centralizētajā 
siltumapgādē, izaicinājums ikvienai no ES dalībvalstīm, tai 
skaitā, Latvijai, būs pāreja
no trešās paaudzes centralizētās 
siltumapgādes sistēmas modeļa uz ceturtās paaudzes siltumapgādes 
sistēmas modeli, ko raksturo:
1) atvērtie pārvades tīkli, kam var pievienoties jebkurš 
interesents, arī privātmāja, kas savam patēriņam ražo enerģiju, 
izmantojot AER, un
siltumenerģijas pārpalikumu tā var ievadīt 
tīklā, bet vajadzības gadījumā trūkstošo siltumenerģiju ņemt no 
tīkla;
2) pazemināts siltumnesēja temperatūras grafiks tīklos (līdz 
70/30 ºC), kas nodrošina ļoti zemus siltuma zudumus (līdz 2-3%) 
tīklos un
paaugstina centralizētās siltumapgādes konkurētspēju, 
salīdzinot ar individuālo apkuri;
3) tīklos tiek nodrošināta enerģijas pārpalikumu savākšana un 
akumulācija siltumenerģijas veidā, kas ir jauna centralizētās 
siltumapgādes
funkcija, pie kam tiek organizēta gan diennakts un 
neliela termiņa akumulācijas tvertnes, gan sezonas akumulācija, 
kam izmanto liela apjoma
segtus ūdensbaseinus, kā arī pazemes 
akumulācijas baseinus;
4) mērķtiecīga AER izmantošanas palielināšana, samazinot 
fosilā kurināmā izmantošanu;
5) jaunu enerģijas veidu izmantošana siltumenerģijas ražošanai 
(ūdeņradis, ģeotermālā enerģija u.c.);
6) ievērojams enerģijas patēriņa samazinājums ēku apkurei, ko 
jaunajā apbūvē nodrošina būvnormatīva prasības par gandrīz nulles 
enerģijas
patēriņu ēkām, bet esošajā apbūvē - šo ēku atjaunošana 
atbilstoši jaunajām normatīvu prasībām.
Šī ir joma, kur laika posmā līdz 2020.gadam būs nepieciešamas 
diskusijas ne tikai politikas veidotāju lokā, bet arī nozares 
profesionāļu lokā,
lai pielāgotos inovatīviem risinājumiem un 
īstenotu pilotprojektus tehnoloģiju attīstīšanai.
Izglītības un zinātnes ministrija administrē Valsts pētījumu 
programmu ietvaros apstiprinātu (MK 2014.gada 7.oktobra rīkojums 
Nr.558)
programmu "Energoefektīvi un oglekļa mazietilpīgi 
risinājumi drošai, ilgtspējīgai un klimata mainību mazinošai 
energoapgādei (LATENERGI)"
1.prioritārā zinātnes virziena "Vide, 
klimats un enerģija (vide, ekosistēmas un bioloģiskā 
daudzveidība, atjaunojamo resursu ieguve, enerģētiskā
neatkarība, 
elektroapgādes drošuma paaugstināšanas tehnoloģijas, oglekļa 
mazietilpīgas ražošanas attīstība, klimata pārmaiņu samazināšana
un pielāgošanās klimata pārmaiņām)" apakšvirzienā "Enerģētika". 
Programmas ietvaros īstenotie pētījumi paredz kompleksu un 
integrētu pieeju
Latvijas energosektora un to ierobežojošo vides 
faktoru mijiedarbības izpētē. Pētniecisko darbu veikšanā ir 
iesaistītas arī tādas zinātniskās
institūcijas kā Latvijas 
Universitāte, Latvijas Universitātes Cietvielu fizikas institūts 
un Latvijas Lauksaimniecības universitāte.
84
/
238
Nākotnē paredzama plašāka informācijas un komunikāciju 
tehnoloģiju (IKT) izmantošana enerģētikā un transportā, kas dod 
iespēju sasniegt
augstākus energoefektivitātes rādītājus. 
Piemēram viedo skaitītāju uzstādīšana elektrotīklos un 
siltumapgādē, ieviešot distances datu
nolasīšanas un kontroles 
iespējas, kas ļauj sekot energopatēriņam un nodrošināt 
energopatēriņa un sistēmu vadību.
Veicinot enerģētikas ilgtspēju un ņemot vērā elektroenerģijas 
tirgus attīstības tendences, svarīgi plānot enerģētikas 
infrastruktūras attīstības
pasākumus, lai uzlabotu Latvijas 
energosistēmas elektroapgādes drošumu (tīkla/stāvokļa kontrole, 
tīkla vadības iespējas, sprieguma un
frekvences regulēšana), 
pilnveidotu PSO un SSO darbības modeli energosistēmai ar augstu 
AER un izkliedētas ģenerācijas īpatsvaru
(sprieguma un frekvences 
kontrole) un attīstītu viedo tīklu tehnoloģijas, kas sniedz 
iespēju elektroenerģijas lietotājiem piedalīties lēmuma
pieņemšanas procesā par viņiem pieejamās elektroenerģijas 
izmantošanas laiku un apjomu. Tāpat būtiski veikt enerģijas 
resursu un enerģijas
ražošanas tehnoloģiju izpēti un izstrādi, 
ņemot vērā reģionālo ģenerācijas tehnoloģiju attīstību.
3.9. Starptautiskās un reģionālās 
sadarbības stiprināšana
Stratēģija ir pieņemta 2009.gadā ar mērķi stiprināt reģionālo 
sadarbību un veicināt reģiona līdzsvarotu attīstību. Programmā ir 
iesaistītas
Dānija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Somija, 
Vācija, un Zviedrija. Arī sadarbības valstis Norvēģija, 
Baltkrievija un Krievija var būt uzaicinātas
iesaistīties 
Stratēģijas ietvaros īstenotajos projektos.
Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija sadarbībā ar Dānijas 
Enerģētikas aģentūru ir Enerģētikas politikas jomas koordinatori 
Eiropas
Savienības stratēģijas Baltijas jūras reģionam
 
(turpmāk - Stratēģija) ietvaros.
Stratēģijā ir ietvertas 17 politikas jomas (PJ) un 5 
horizontālās darbības ar reģiona attīstībai nozīmīgiem 
projektiem. PJ Enerģētika ir vienīgā
Latvijas atbildībā esošā 
stratēģijas politikas joma. Stratēģijas PJ Enerģētika mērķis ir 
uzlabot enerģētikas tirgu pieejamību, efektivitāti un
drošību.
Stratēģijas galvenie mērķi ir glābt Baltijas jūru, apvienot 
reģionu un celt labklājību. 2015.gada jūnijā tika pieņemts jauns 
Stratēģijas rīcības
plāns 2015.-2020.
Latvija aktīvi iesaistās Baltijas jūras reģiona enerģētikas 
sektora izaicinājumu risināšanā 
Baltijas Enerģētikas tirgus 
starpsavienojuma
plāna (turpmāk - BEMIP)
 ietvaros. 2009.gada 
17.jūnijā astoņas Baltijas jūras reģiona dalībvalstis - Augsta 
līmeņa darba grupa - parakstīja
saprašanās memorandu ar Eiropas 
Komisijas priekšsēdētāju Žozē Manuelu Barrozu par BEMIP, kas ir 
deviņu gadu darba rezultāts, ko
ierosināja Komisija, lai apsvērtu 
konkrētus pasākumus ar mērķi labāk savienot Lietuvu, Latviju un 
Igauniju ar plašākiem ES enerģētikas tīkliem
un novērst trīs 
Baltijas valstu enerģētisko izolāciju un stiprināt enerģētisko 
drošību Baltijas jūras reģionā. BEMIP Augsta līmeņa darba grupu
veido Dānijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas, Polijas, Norvēģijas 
(novērotāja statuss), Somijas, Vācijas un Zviedrijas nominēti 
pārstāvji. Augsta
līmeņa darba grupas aktivitātes ir balstītas ap 
trīs pīlāriem:
- Iekšējais elektroenerģijas tirgus;
- Elektroenerģijas starpsavienojumi un elektroenerģijas 
ražošana;
85
/
238
- Iekšējais dabas gāzes tirgus un infrastruktūra.
BEMIP ietvaros tiek attīstīti reģionam nozīmīgi enerģētikas 
infrastruktūras projekti.
2014.gada rudenī Eiropas Komisija ir nākusi klajā ar 
priekšlikumu optimizēt divu reģionālās sadarbības formātu darbību 
Baltijas jūras
reģionā, apvienojot Baltijas Enerģijas Tirgus 
Savienojuma Plāna (BEMIP) un Stratēģijas PJ Enerģētika rīcības 
plānus, kā arī attiecīgi uzlabojot
abu sadarbības formātu 
koordināciju. BEMIP iniciatīvā ir iesaistītas tādas pašas valstis 
kā Stratēģijā. 2015.gada 8.jūnijā enerģētikas ministri
parakstīja 
jaunu saprašanas memorandu, apliecinot dalībvalstu gatavību 
kopīgi strādāt pie reģiona aktuālo problēmu risināšanas 
enerģētikas
jomā.
BEMIP un Stratēģijas atjaunotajā rīcības plānā līdz 2020.gadam 
ir iezīmēti šādi rīcības virzieni: elektroenerģijas un gāzes 
tirgus,
energoapgādes drošība, energoinfrastruktūra, 
kodolenerģētika, atjaunojamie energoresursi, energoefektivitāte. 
Rīcības plānā tiek uzsvērts, ka ir
nepieciešams izbeigt 
enerģētisku izolāciju, paaugstināt energoapgādes drošību, 
veicināt tirgus integrāciju, kā arī atbalstīt energoefektivitāti 
un
ilgtspējīgu enerģijas avotu izmantošanu, lai veicinātu reģiona 
attīstību un labklājību.
Kopš 2013.gada veiksmīgi darbojas Baltijas ministru padomes 
Augsta līmeņa Enerģētikas komiteja (BCM), kuras ietvaros 
Latvijas, Igaunijas
un Lietuvas augta līmeņa amatpersonas diskutē 
un vienojas par trīs Baltijas valstu aktuālajiem jautājumiem 
enerģētikas nozarē. Formāts
nodrošina iespēju rast savstarpēji 
izdevīgus risinājumus un veiksmīgi aizstāvēt kopīgas intereses 
ES. Sanāksmju organizēšanu un vadību
uzņemas prezidējošā valsts 
uz gadu. 2016.un 2019.gadā BCM formāta prezidējošā valsts ir 
Latvija.
Citu starptautiskās un reģionālās sadarbības formātu apraksts 
sniegts 1.pielikumā.
Latvija ir ieinteresēta aktīvi piedalīties starptautiskās un 
reģionālās sadarbības pasākumu īstenošanā. Iesaistoties pārrobežu 
aktivitātēs
Latvijai ir labākas iespējas veiksmīgi aizstāvēt 
valsts intereses kopīgo risinājumu izstrādē ar citām reģiona 
dalībvalstīm.
4. SVID 
analīze
4.1. Elektroenerģija
Stiprās 
puses
• Latvijas energosistēmas augsts pašu nodrošinājums ar 
ģenerējošām jaudām.
• Rekonstruētās lieljaudas termoelektrostacijas var efektīvi 
strādāt gan koģenerācijas, gan kondensācijas (Rīgas TEC-2) 
režīmā. Relatīvi
lielas, ātri reaģējošas AER jaudas Daugavas HES 
kaskādē.
• Ar relatīvi zemām elektroenerģijas ražošanas izmaksām 
Daugavas HES kaskādē tiek saražoti aptuveni 40-60% no valsts 
elektroenerģijas
gala patēriņa.
86
/
238
• Liels uzstādīto jaudu īpatsvars, kas darbojas koģenerācijas 
režīmā ar augstu lietderības koeficientu.
• Elektroenerģijas ražošana TEC rada nelielu CO2 un NOx izmešu 
apjomu.
• Liberalizēts un salīdzinoši likvīds elektroenerģijas tirgus 
elektroenerģijas lietotājiem.
• Latvijas elektroenerģijas pārvades sistēma caur sinhronām 
saitēm apvienota ar Igauniju, Lietuvu un Krieviju. Savukārt 
Baltijas
elektroenerģijas sistēma caur asinhronām saitēm ir 
savienota ar Skandināvijas pārvades tīkliem.
• Visās trīs Baltijas valstu tirdzniecības apgabalos ieviests 
gan nākamās dienas tirgus 
Elspot
, gan tās pašas dienas 
tirgus 
Elbas
, nodrošinot
efektīvu vairumtirdzniecības 
tirgus darbību.
• Brīva elektroenerģijas tirgus izvēle visiem lietotājiem.
Vājās puses
• Pie augstām dabasgāzes cenām TEC saražotajai 
elektroenerģijai kondensācijas režīmā ir relatīvi augsta 
cena.
• Elektrības ražošana no AER raksturojas ar sezonālu 
elektroenerģijas izstrādi, kā arī ar atkarību no klimatiskajiem 
un hidroloģiskajiem
apstākļiem (piemēram, Daugavas HES kaskāde, 
mazās HES).
• Valsts atbalsta mehānismi izraisa elektroenerģijas kopējās 
cenas pieaugumu (konkrēti OI komponente) un līdz ar to rada 
papildu finansiālo
slogu lietotājiem.
• Tehnoloģiju nepietiekama attīstība, lai AER bez subsīdijām 
būtu konkurētspējīgas brīvajā elektroenerģijas tirgū.
• Izbūvējot jaunas koģenerācijas stacijas vai katlu mājas 
augsti efektīvas koģenerācijas staciju darbības zonās samazina 
koģenerācijas
siltumenerģijas realizācijas iespējas un primāro 
energoresursu ietaupījumus un rada elektroenerģijas cenu celšanās 
riskus.
• Salīdzinoši liels elektroenerģijas lietotāju loks ar 
ierobežotu maksātspēju.
• Sarežģīts atbalsta mehānisms maznodrošinātajiem un 
trūcīgajiem elektroenerģijas lietotājiem. Ja tikai viens izvēlēts 
elektroenerģijas
tirgotājs var nodrošināt elektroenerģiju par 
samazinātu cenu, tad atbalstītajām lietotāju grupām tiek 
ierobežotas tirgotāja izvēles iespējas.
• Nepietiekami starpsavienojumi ar Ziemeļvalstu, Centrālās un 
Austrumeiropas energosistēmām, kas ir par iemeslu atšķirīgai
elektroenerģijas tirgus cenai.
• Administratīvo šķēršļu dēļ aizkavējas elektroenerģijas 
pārvades līniju izbūves atļauju iegūšana (piemēram, ietekmes uz 
vidi novērtējuma
apstiprināšana, būvniecības atļauju 
saņemšana).
87
/
238
• Sadales tīkla līniju garums salīdzinot pret elektroenerģijas 
patēriņu ir viens no lielākajiem ES, kas rada salīdzinoši lielas 
sadales tīkla
īpatnējās uzturēšanas izmaksas attiecībā pret vienu 
lietotāju.
• Vidēja sprieguma elektrolīniju tehniskais izpildījums 
(kailvadi) ņemot vērā to atrašanās vidi (meži, aizaugušas 
pļavas).
• Esošā tarifu struktūra privātpersonām, kura ir balstīta 
tikai uz elektroenerģijas patēriņu, nav motivējoša, lai 
samazinātu neizmantotā
elektrotīkla apjomus.
Iespējas
• Alternatīvo un atjaunojamo energoresursu efektīva 
izmantošana.
• Rīgas TEC un Daugavas HES jaudu izmantošana energosistēmas 
regulēšanas balansēšanas, rezervēšanas un citu pārvades sistēmas
pakalpojumu nodrošināšanai.
• Daugavas HES hidroagregātu efektivitātes un darbības drošuma 
paaugstināšana veicot rekonstrukcijas.
• Pie zemas dabasgāzes cenas Rīgas TEC konkurētspēja 
elektroenerģijas tirgū pieaug, it īpaši koģenerācijas režīmā.
• Valsts atbalsta uzlabošana AER un elektroenerģijas ražošanai 
koģenerācijā, pārejot uz tirgus balstītiem mehānismiem.
• Viedo tehnoloģiju ieviešana energoapgādes tīklos.
• Dabas stihiju ietekmes mazināšana, atsevišķas elektriskās 
līnijas pārbūvējot no gaisvadu uz kabeļu līnijām.
• Primāro energoresursu ietaupījuma paaugstināšana, palielinot 
enerģijas izstrādi koģenerācijā.
• Konkurētspējīgu Baltijas mēroga ģenerējošo jaudu projektu 
realizācija.
• Latvijas/Lietuvas cenu apgabala ar pietiekami lētu 
Skandināvijas valstu elektroenerģiju nodrošināšana.
• Dzelzceļa un sabiedriskā transporta plašāka 
elektrifikācija.
• Elektriskā autotransporta uzlādes infrastruktūras attīstība 
sabalansējot to ar lielāko sadales sistēmas operatoru pieejamajām 
elektriskajām
jaudām un elektrotīkla kapacitāti.
• Autonoma elektroapgāde - alternatīvu, videi draudzīgu 
tehnoloģiju izmantošana, kas ļautu samazināt tīkla kopgarumu un 
uzturēšanas
izmaksas attālos lauku reģionos, kur ir ļoti maz 
lietotāju.
88
/
238
Draudi
• Dabasgāzes cenas pieaugums vai piegādes pārtraukumi.
• Tiek traucēta elektroenerģijas padeve BRELL lokā.
• Energosistēmas darbības drošuma pazemināšanās, izbūvējot 
kaimiņu valstīs lielas jaudas ģenerējošus blokus un to darbība 
IPS/UPS
sistēmā vai Baltijas valstu sinhronizācijas režīmā ar 
kontinentālo Eiropu.
• Dabas stihijas un katastrofas var ietekmēt elektroapgādes 
drošumu, it īpaši apvidos, kuros ir lielas mežu platības.
4.2. Dabasgāze
Stiprās 
puses
• Augsts dabasgāzes drošības līmenis ar dabasgāzes 
infrastruktūras rezervi 45%.
• Tehniski optimāla augstspiediena pārvades dabasgāzes 
infrastruktūra Latvijā, it īpaši ekonomiski aktīvākās 
teritorijās.
• Labs dabasgāzes pārvades un sadales gāzesvadu tehniskais 
stāvoklis, modernizētas un rekonstruētas dabasgāzes mērīšanas 
stacijas.
• Dabasgāzes apgādi ziemas periodā nodrošina Inčukalna PGK, 
kas arī kalpo kā drošības garants visa gada griezumā
• Modernizēta Inčukalna PGK (dublējošā Inčukalna PGK 
maģistrālo gāzes vadu apsaistes infrastruktūra, kompresoru 
cehs).
• Videi draudzīgs enerģijas avots ar zemu CO2 izmešu līmeni un 
efektīvs kurināmais ar augstu sadegšanas siltumu.
Vājās puses
• Starpsavienojumu trūkums ar citām ES dalībvalstīm (caur 
Lietuvas vai Igaunijas dabasgāzes pārvades sistēmu).
• Nepietiekama Latvijas - Lietuvas starpsavienojuma 
kapacitāte.
• Attīstoties dabasgāzes piegādes ceļiem Igaunijā un Somijā, 
trūks reversās dabasgāzes plūsmas no Igaunijas uz Latviju.
Iespējas
• Nodrošināt caurspīdīgu trešās puses pieeju dabasgāzes 
sadales, pārvades sistēmām un dabasgāzes krātuves sistēmai.
• Dabasgāzes piegāžu ceļu diversifikācija izbūvējot jaunus 
pārvades sistēmas savienojumus (Polijas-Lietuvas gāzes 
starpsavienojums,
89
/
238
Somijas-Igaunijas gāzes starpsavienojums 
Balticconnector
) un konkurētspējīga SDG termināla 
izbūve.
• Dabasgāzes piegāde no Klaipēdas SDG termināla.
• Baltijas dabasgāzes tirdzniecības platformas/ centra (hub) 
izveide Latvijai līdzdarbojoties.
• Dabasgāzes cenas samazinājums, kas ļauj palielināt 
dabasgāzes izmantošanu gan elektroenerģijas, gan siltuma 
izstrādei; turklāt,
palielinoties dabasgāzes patēriņam, samazinās 
dabasgāzes infrastruktūras izmantošanas izmaksas dabasgāzes 
lietotājiem.
• Gadījumā, ja ilgtermiņā palielinās dabasgāzes patēriņš 
reģionā, citu dabasgāzes uzglabāšanas potenciālo vietu attīstība 
(piemēram,
Dobelē), kur iespējams uzglabāt dabasgāzi citu ES 
dalībvalstu tirgiem.
• Dabasgāzes uzglabāšanas potenciāla palielināšana Inčukalna 
PGK.
• Pārrobežu uzglabāšanas potenciāla izmantošana.
• Biogāzes, no koksnes biomasas saražotās gāzes (singāze) un 
etogāzes (e-metāns) ražošanas attīstība un ievadīšana dabasgāzes
sadales sistēmā.
• Plaša iespēja izmantot dabasgāzi gan ražošanas iekārtās, gan 
siltumapgādes iekārtām, it īpaši augstas energoefektivitātes 
koģenerācijas
iekārtās, vienlaicīgi ražojot siltumenerģiju un 
elektroenerģiju.
• Dabasgāzes izmantošana transporta sektorā, ja tiek 
nodrošināta gāzes uzpildes infrastruktūra.
Draudi
• Dabasgāzes cenas pieaugums pasaules tirgū.
• Dabasgāzes patēriņa kritums var sadārdzināt dabasgāzes 
infrastruktūras izmantošanas izmaksas dabasgāzes lietotājiem.
• Piegādes pārtraukumi iesūknēšanas Inčukalna PGK periodā.
• Gāzes apgādes nepietiekamība augsta patēriņa periodā (ziemas 
sezonā) Baltijas dabasgāzes sistēmu avāriju rezultātā.
• Kontroli pār stratēģiski svarīgu dabasgāzes piegādes un 
uzglabāšanas infrastruktūru iegūst trešo valstu kompānijas un 
izmanto to pretēji
Latvijas sabiedrības interesēm.
• Palielinot dabasgāzes patēriņu mazinās Latvijas 
energoneatkarība.
4.3. Siltumapgāde 
90
/
238
4.3. Siltumapgāde
Stiprās 
puses
• Centralizētajā siltumapgādē ir liels augstas efektivitātes 
koģenerācijas īpatsvars.
• Lielākajās centralizētās siltumapgādes sistēmās ir 
nodrošināta kurināmā diversifikācija un rezervēšana.
• Vairākās centralizētās siltumapgādes sistēmās lielos apjomos 
tiek nodrošināta AER izmantošana.
• Augsts AER īpatsvars decentralizētajā siltumapgādē, 
galvenokārt privātmāju sektorā.
• Lielākie siltumapgādes uzņēmumi ir veikuši siltumavotu un 
siltumapgādes infrastruktūras modernizāciju atbilstoši mūsdienu 
prasībām.
• Centralizētās siltumapgādes sistēmas ir nodrošinātas ar 
pietiekošām rezerves jaudām.
• Pietiekoši stingra CO2 un citu kaitīgo izmešu kontrole 
centralizētajās siltumapgādes sistēmās.
Vājās puses
• Esošais normatīvais regulējums siltumapgādes jomā neatbilst 
faktiskajai situācijai nozarē.
• Šķērssubsīdijas siltuma un elektroenerģijas ražošanai 
koģenerācijā.
• Atsevišķās siltumapgādes sistēmās darbojas novecojušas 
siltuma ražošanas iekārtas ar zemu energoresursu izmantošanas 
efektivitāti, kā
rezultātā ir paaugstināts siltumenerģijas 
tarifs.
• Atsevišķās vietās ir novecojusi siltumapgādes 
infrastruktūra, kā rezultātā ir augsti siltumenerģijas zudumi 
siltumtrasēs (2012.gadā
siltumenerģijas zudumi pārvades un 
sadales tīklos Latvijā bija vidēji 14%). Zema kurināmā 
izmantošanas efektivitāte decentralizētajā
siltumapgādē.
• Līdz šim veiktā siltumsistēmu un siltumavotu rekonstrukcija 
pārsvarā veikta, rēķinoties ar esošo neefektīvo patērētāju (īpaši
daudzdzīvokļu ēku) lielo siltumenerģijas pieprasījumu, t.i., 
centralizētās siltumapgādes siltumavotu un sistēmu uzlabojumi 
līdz šim notikuši
salīdzinoši straujāk nekā siltumenerģijas 
patērētāju energoefektivitātes paaugstināšanās.
• Centralizētās siltumapgādes jaudu neatbilstība patērētāju 
pieprasītajai slodzei gadījumos, kad centralizētās siltumapgādes 
sistēmu
rekonstrukcija un ēku energoefektivitātes pasākumi nav 
saskaņoti savā starpā.
• Gala patērētāju zemā iesaistīšanās energoefektivitātes 
paaugstināšanas pasākumos. Salīdzinoši augstas centralizētās 
siltumapgādes
sistēmas fiksētās izmaksas, kuru īpatsvars 
siltumenerģijas tarifā pieaug, ja tiek palielināta 
energoefektivitāte gala patērētāja pusē.
91
/
238
• Iespējama siltumenerģijas tarifa palielināšana atsevišķās 
pašvaldībās, beidzoties augstas efektivitātes koģenerācijas 
staciju atbalsta
termiņam obligātā iepirkuma ietvaros
• Zemā patērētāju maksātspēja un augstie iedzīvotāju parādi 
par siltumenerģiju rada atsevišķu siltumapgādes uzņēmumu 
maksātnespējas
risku.
Iespējas
• Paplašināt centralizētās siltumapgādes izmantotāju loku, 
pieslēdzot pie tas patērētājus kas lieto fosilo kurināmo.
• Uzlabot siltumapgādes sistēmu attīstības plānošanu 
pašvaldībās, veicot augstas efektivitātes koģenerācijas un 
efektīvas centralizētas
siltumapgādes un dzesēšanas izmantošanas 
potenciāla visaptverošu izvērtējumu.
• Rodoties jauniem rūpnieciskiem patērētājiem, kas varētu 
pieslēgties centralizētās siltumapgādes sistēmām, paaugstināsies 
sistēmas
efektivitāte.
• Ienākumu no valsts emisiju kvotu pārdošanas izmantošana 
jaunu un inovatīvu AER tehnoloģiju ieviešanai siltumapgādē.
• Siltuma sūkņu tehnoloģiju tālāka paplašināta izmantošana 
siltuma apgādē.
• Vietējo energoresursu plašāka izmantošana, īpaši 
centralizētā siltumapgādē, kā piemēram ģeotermālās enerģijas 
iespējas un kūdras
izmantošana enerģijas ražošanai ņemot vērā 
vides, it īpaši gaisa kvalitātes, prasības.
Draudi
• Nekonkurētspējīga siltumenerģijas tarifa dēļ patērētāju 
iespējamā atteikšanās no centralizētās siltumapgādes, aizstājot 
to ar tāda veida
individuālo vai lokālo siltumapgādi, kas 
paaugstina emisiju līmeni. Līdz ar to pieaugs maksājumi par 
siltumu patērētājiem, kas turpinās izmantot
centralizētās 
siltumapgādes pasākumus.
• Paaugstinātas energoresursu cenas, pieaugot pieprasījumam 
pēc biomasas gan Latvijā, gan ārpus tās robežām un mazinot 
pieprasījumu
pēc dabasgāzes, tādējādi paaugstinot sistēmas 
pakalpojumu izmaksas pārējiem dabasgāzes infrastruktūras 
lietotājiem.
• Atsevišķās vietās atkarība no viena fosilā kurināmā 
(dabasgāzes) piegādātāja rada siltumapgādes drošības risku.
• Lielā koncentrācijā biomasas, kūdras un citu energoresursu 
radītais gaisa piesārņojums negatīvi ietekmē cilvēku veselību un 
vidi.
• Veicinot plašāku biomasas izmantošanu rūpniecībā un 
enerģijas ražošanai izmantotajās sadedzināšanas iekārtās un 
neparedzot atbilstošu
gaisa piesārņojuma attīrīšanas tehnoloģiju 
izmantošanu, var rasties riski plānoto gaisa aizsardzības prasību 
nodrošināšanai.
92
/
238
• Veicinot plašāku biomasas un kūdras izmantošanu rūpniecībā 
un enerģijas ražošanai izmantotajās sadedzināšanas iekārtās 
palielināsies
pelnu kā atkrituma veida apjoms.
4.4. Energoefektivitāte
Stiprās 
puses
• Energoefektivitātes paaugstināšana daudzdzīvokļu dzīvojamās 
mājās nodrošina dzīvojamā fonda ilgtspēju un energoresursu 
efektīvu
izmantošanu kā arī īpašuma vērtības pieaugumu renovētās 
ēkās.
• Energoefektivitātes pasākumu ieviešanas rezultātā samazinās 
izmantotās enerģijas apjomi un līdz ar to izmaksas, kā rezultātā 
iespējama
atbrīvoto finanšu līdzekļu investīcijām citās 
tautsaimniecības nozarēs.
• Energoefektivitātes paaugstināšanas projekti veicina 
ekonomisko aktivitāti un nodarbinātību, īpaši reģionos.
• Energoauditu ieteikumu un energovadības sistēmu ieviešana, 
kā arī savlaicīga energoefektivitātes pasākumu realizēšana, 
paaugstina
uzņēmumu konkurētspēju un mājsaimniecību 
maksātspēju.
• Samazinās CO2 un citu izmešu apjoms tādējādi uzlabojot 
cilvēku veselību un paaugstinot dzīves kvalitāti ilgtermiņā.
• Ātra un izmaksu ziņā efektīva energoresursu piegāžu drošības 
risku mazināšana un izaugsmes veicināšana, kā arī ilgtspējas
paaugstināšanās, samazinot enerģijas patēriņu.
• Renovētās ēkās paaugstinās uzturēšanās komforts.
• Liels augstas efektivitātes koģenerācijas īpatsvars 
siltumenerģijas izstrādei, kas nodrošina primāro resursu 
ietaupijumu vairāk kā 20%
apmērā.
Vājās puses
• Sabiedrības zemā izpratne par energoefektivitātes 
jautājumiem un iespējām.
• Komersantu un iedzīvotāju zemā ieinteresētība 
energoefektivitātes pasākumos, kas atmaksājas laika periodā 
ilgākā par 5 gadiem.
• Atsevišķu energoefektivitātes pasākumu augstās sākotnējo 
investīciju izmaksas, patērētāju nespēja uzņemties 
energoefektivitātes
pasākumu izmaksas.
• Daudzdzīvokļu ēkās pastāvošā īpašuma struktūra apgrūtina 
īpašnieku lēmumu pieņemšanu par ēkas renovāciju.
93
/
238
• Jau izbūvētā siltumapgādes infrastruktūras efektivitātes 
kritums dēļ esošās jaudas neatbilstības patērētāju slodzei pēc 
patērētāju
energoefektivitātes pasākumu realizācijas.
• Nepietiekams skaits kompāniju ar atbilstošu praksi un 
pieredzi, kas varētu veikt kvalitatīvus energoefektivitātes 
pasākumus.
• Nepietiekama ar enerģijas patēriņu saistīto preču/produktu 
tirgus uzraudzība, kas noved pie tirgus kropļojuma un zaudētiem
energoietaupījumiem.
Iespējas
• Energoefektivitātes kā horizontāla starpnozaru politikas 
mērķa iekļaušana citās politikas jomās, tādās kā reģionālā un 
pilsētu attīstība,
transports, rūpniecības politika un 
lauksaimniecība.
• Siltumenerģijas lietderīgās izmantošanas veicināšana, 
atbalstot ēku siltināšanu.
• Saskaņota un plānota patērētāju un siltumapgādes sistēmu 
energoefektivitātes uzlabošana.
• Energoefektivitātes paaugstināšanas pasākumu plaša ieviešana 
un popularizēšana, t.sk. proaktīvi tirgus uzraudzības pasākumi, 
tādējādi
rādot paraugu (paraugloma energoefektivitātes jomā).
• Energoefektivitātes kritēriju izmantošana "Zaļā iepirkuma" 
ietvaros publiskajā sektorā, panākot energoresursu patēriņa un 
ietekmes uz vidi
samazinājumu.
• Energopārvaldības ieviešana valsts iestādēs un 
pašvaldībās.
• Energoapgādes komersantu sadarbība ar enerģijas 
patērētājiem, tai skaitā informēšanas un patērētāju izturēšanās 
maiņas pasākumu
ieviešanai.
• Nodokļu atlaides īpašumiem, kuros veikti energoefektivitātes 
pasākumi, vai papildus nodokļu sloga uzlikšana īpašumiem, kuros
energoefektivitātes pasākumi netiek veikti.
• Īpašumu, kuros veikti energoefektivitātes pasākumi, vērtības 
pieaugums un garāks kalpošanas ilgums.
• Veidojas tirgus jaunām inovācijām, kas uzlabo 
energoefektivitāti, tajā skaitā ēkām.
• Energoservisa kompāniju (energoefektivitātes pakalpojumu 
sniedzēju) izveidošanās un devums energoefektivitātes pasākumu 
īstenošanā.
Draudi
94
/
238
• Gadījumi, kuros lietotājs investē energoefektivitātes 
pasākumos, bet nesasniedz plānotos ietaupījumus, mazina 
energoefektivitātes
pasākumu popularitāti.
• Renovētais īpašums tiek bojāts plūdu vai citas dabas 
stihijas rezultātā.
• Renovācijas gadījumā palielinās īpašuma apdrošināšanas 
izmaksas.
• Latvijas dzīvojamā fonda novecošanās, nerenovēto 
daudzdzīvokļu māju pakāpeniska sabrukšana.
• Galapatērētāju zemā iesaistīšanās energoefektivitātes 
pasākumu īstenošanā.
• Ja gala enerģijas ietaupījuma mērķa nozīmīga daļa tiks 
attiecināta uz Energoefektivitātes pienākuma shēmu, gaidāms 
enerģijas cenu un
tarifu pieaugums.
4.5. Būtiskākās risināmās 
problēmas
Elektroenerģija
1. Nepietiekama Latvijas elektropārvades starpsavienojumu 
caurlaides spēja ar kaimiņvalstu elektropārvades tīkla 
infrastruktūru, kas rada
atšķirīgas cenas Latvijas/Lietuvas cenu 
apgabalā.
2. Administratīvie šķēršļi, veicot pārvades elektroenerģijas 
pārvades un sadales elektrotīklu izbūvi.
3. Nepietiekami līdzekļi sadales elektrotīkla uzturēšanai, kas 
rodas dēļ liela sadales elektrotīkla garuma reģionos ar nelielu 
tīkla nosegumu,
kā arī liela elektrotīkla garuma reģionos ar 
mežainiem apvidiem.
4. Baltijas energosistēma ir atkarīga no trešo valstu darbībām 
līdz ar to jārisina jautājumi par Baltijas valstu sinhronizāciju 
ar Eiropu.
5. Valsts atbalsta mehānismi rada papildu slogu gala 
lietotājiem.
6. Esošais tiesiskais mehānisms nenodrošina līdzsvarotu un 
saskaņotu augsti efektīvas koģenerācijas un biomasas izmantošanas 
atbalsta
politiku.
7. Sabiedrības nepietiekamās zināšanas par elektroenerģijas 
tirgus darbības principiem un cenas veidošanas mehānismiem (tajā 
skaitā
elektroenerģijas biržas darbību), brīvā tirgus 
priekšrocībām
8. Sabiedrības nepietiekamās zināšanas par elektroenerģijas 
efektīvu izmantošanu (enerģijas marķējums).
Dabasgāze
95
/
238
1. Nav liberalizēts dabasgāzes tirgus, kā rezultātā lietotāji 
nevar pilnībā izmantot brīvā tirgus priekšrocības.
2. Starpsavienojumu trūkums ar citām ES dalībvalstīm (caur 
Lietuvas vai Igaunijas dabasgāzes pārvades sistēmu), kas tajā 
skaitā kavē
pazemes gāzes krātuvju potenciāla attīstību Latvijā 
.
3. Nepietiekami diversificēti dabasgāzes piegādes avoti un 
ceļi, līdz ar to liela atkarība no vienas piegādātājvalsts. 
Attīstoties dabasgāzes
piegādes ceļiem Igaunijā un Somijā, trūks 
reversās dabasgāzes plūsmas no Igaunijas uz Latviju.
4. Nepietiekama Latvijas-Lietuvas starpsavienojuma kapacitāte, 
lai nosegtu Latvijas dabasgāzes pieprasījumu gadījumā, kad ir 
ārkārtīgi liels
dabasgāzes pieprasījums un dabasgāzes piegādes 
pārtraukums no Inčukalna PGK.
5. Nepastāv regulējums, kas nosaka prasības no biogāzes un no 
biomasas saražotās gāzes, etogāzes (e-metāna), kā arī 
sašķidrinātās
dabasgāzes ievadīšanai dabasgāzes sadales 
sistēmā.
6. Reģionālās drošības vajadzībām būtu svarīgi paplašināt 
Inčukalna PGK.
Siltumapgāde
1. Nepietiekama esošās centralizētās siltumapgādes 
infrastruktūras attīstība un efektivitāte.
2. Paaugstināto energoresursu cenu un citu faktoru, t.sk., 
beidzoties atbalsta termiņam augstas efektivitātes koģenerācijas 
stacijām,
ietekmē paaugstinās siltuma tarifi, kas rosina 
patērētājus atteikties no centralizētās siltumapgādes.
3. Iedzīvotāju augstie parādi par siltumu, kas rada risku 
siltumuzņēmumu maksātspējai.
4. Nav veikts visaptverošs centralizētās siltumapgādes 
sistēmas un koģenerācijas potenciāla izvērtējums Latvijai, kas 
uzlabotu jaunu
siltumapgādes objektu būvniecības plānošanu.
5. Izmantojot biomasu un citus vietējos resursus energoapgādē 
iespējama paaugstināta gaisu piesārņojošo vielu emisijas, kas 
negatīvi
ietekmē cilvēku veselību un vidi.
Energoefektivitāte
1. Energoefektivitātes direktīvas prasībām atbilstošā obligātā 
enerģijas gala patēriņa ietaupījuma mērķa sasniegšanas izmaksas 
ir augstas.
Mērķis nav sasniedzams tikai ar valsts mērķtiecīgi 
ieviestiem energoefektivitātes politikas pasākumiem, tāpēc 
atkarībā no sasniegtā progresa
būs nepieciešams veidot 
energoefektivitātes pienākumu shēmu, veidojot to ar potenciāli 
mazāko ietekmi uz enerģijas cenām un tarifiem.
2. Administratīvās kapacitātes nepietiekamība 
energoefektivitātes pienākuma shēmas (atbilstoši Direktīvai 
2012/27/ES
) ieviešanas
nodrošināšanai, t.sk. attiecībā uz tās 
funkcionēšanas un administrēšanas kārtību un regulējumu.
96
/
238
3. Resursu nepietiekamība pilnvērtīgu tirgus uzraudzības 
pasākumu (atbilstoši Direktīvai 
2010/30/ES
, Direktīvai 
2009/125/EK
 un attiecīgo
ieviešanas/deleģēto aktu) 
nodrošināšanai.
4. Sabiedrības nepietiekama ieinteresētība energoefektivitātes 
pasākumos un nepietiekama informētība par energoservisa kompāniju
(turpmāk - ESKO) sniegto pakalpojumu izmantošanas iespējām.
5. Nepietiekama kredītiestāžu iesaistīšanās māju renovācijas 
atbalstam.
6. Normatīvajos aktos ir noteikta pārāk augsta daudzdzīvokļu 
mājas siltumenerģijas patēriņa robežvērtība (200 
kWh/m
2
 gadā), sākot no
kuras mājas pārvaldniekam un 
dzīvokļa īpašniekam jāveic mājas siltumnoturības uzlabošanas 
pasākumi.
5. Turpmākās 
rīcības plānojums
Pamatnostādnēs definētais 
politikas apakšmērķis
Konkurētspējīga ekonomika, 
kuru nodrošina:
- nepārtraukta un droša 
energoapgāde, efektīva resursu izmantošana, kas ir
ilgtspējīgas enerģētikas pamatā.
Uzdevumi un galvenie pasākumi 
izvirzītā mērķa
sasniegšanai
Izpildes
termiņš
Atbildīgā
institūcija
Iesaistītās
institūcijas
Nepieciešamais finansējums
un tā avoti
Sasaiste
ar
politikas
rezultātu
un
rezultatīvo
rādītāju
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
1. Primāro 
energoresursu diversifikācija
 
1.1. Veicināt vietējo primāro energoresursu izpēti un
ieguvi Latvijā
 
 
1.1.1. Izvērtēt kūdras, ģeotermālās enerģijas
iegūšanas 
un citu alternatīvo avotu efektīvas
izmantošanas iespējas 
un ar to iegūšanu saistītos
apstākļus, ņemot vērā tās 
iegūšanas un
izmantošanas ietekmi uz vidi.
2017.-
2018.
EM, VARAM
SM, LM, FM,
ZM, LPS
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1.PR
1.1.2. Veicināt Latvijas-Lietuvas starpvaldību līguma
par Ekonomisko sadarbību Baltijas jūras
ekonomiskajā zonā 
un kontinentālajā šelfā izstrādi,
2016.-
2020.
ĀM, EM
AM, VARAM,
SM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
97
/
238
līdzdarbojoties darba 
grupās.
 
 
 
 
 
 
1.2. Veicināt energoresursu piegādes ceļu un avotu
diversifikāciju
 
 
1.2.1. Veicināt dabasgāzes starpsavienojumu
attīstību, 
aizstāvot Latvijas pozīcijas, vienojoties par
ES Kopējo 
interešu projektu sarakstu, vienojoties par
finanšu 
nosacījumiem un projektu realizāciju.
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM,
SM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, ES ESI
līdzfinansējums, privātie
kapitālieguldījumi
2.2. 
PR
1.2.2. Aizstāvēt Latvijas intereses vienojoties par
komerciāli izdevīga reģionālā sašķidrinātās
dabasgāzes 
termināļa projekta attīstību.
2016.-
2020.
EM, privātie
investori
ĀM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros,
 ES 
ESI
līdzfinansējums, privātie
kapitālieguldījumi
50
2.2. 
PR
1.2.3. Veicināt dažādu deggāzu izmantošanu
tautsaimniecībā, izstrādājot deggāzu izmantošanas
regulējumu.
2017.-
2018.
EM, SM
VARAM,
komersanti
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
1.3. Atkritumu pārstrāde
 
 
1.3.1. Izvērtēt iespējas atkritumu utilizācijas
veicināšanai enerģijas ražošanā un iespējas ieviest
pilotprojektus.
2016.-
2020.
Pašvaldības,
VARAM,
ZM, SM,
reģionālās
struktūras
Pašvaldību budžets, piešķirto
valsts budžeta līdzekļu
ietvaros, ES fondi, uzņēmumu
līdzekļi
1.1.PR
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
2. 
Efektīva enerģijas tirgus izveide
 
2.1. Aktīva līdzdalība ES tīkla kodeksu izstrādē ES
enerģijas tirgus pilnveidošanai
 
 
 
 
 
2.1.1. ES tīkla kodeksu izstrāde un ieviešana ES
elektroenerģijas tirgus pilnveidošanai.
2016.-
2020.
EM, FM
SPRK, pārvades
sistēmas
operators (AS
"AST")
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.1. 
PR
2.1.2. ES tīkla kodeksu izstrādē un ieviešana ES
dabasgāzes tirgus pilnveidošanai
51
 .
2016.-
2020.
EM
SPRK, pārvades
sistēmas
operators (AS
"LG")
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.2. 
PR
2.2. Samazināt cenu svārstību risku elektroenerģijas
 
 
 
 
 
98
/
238
vairumtirdzniecībā
2.2.1. Veicināt 
Nasdaq OMX Commodities
 biržas
finanšu kontraktu tirgus darbību Latvijas cenu zonā.
2016.-
2020.
AS "AST"
EM, FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.1. 
PR
2.3. Liberalizēt elektroenerģijas tirgu
mājsaimniecībām
 
 
 
 
 
2.3.1. Izstrādāt un ieviest mehānismu elektroenerģijas
izmaksu kompensēšanai trūcīgām un
maznodrošinātām personām 
un citām aizsargāto
lietotāju grupām, kā arī izvērtēt 
sistēmu pēc tās
ieviešanas un uzlabot tās darbību 
nepieciešamības
gadījumā.
2016. -
2020.
EM, LM
EM, VARAM,
SPRK, PTAC,
FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros: Ekonomikas
ministrijas apakšprogrammā
29.02.00 "Elektroenerģijas
lietotāju atbalsts" 2016.gadā 8
931 500 euro, 2017. un
2018.gadā 12 102 624 euro.
Provizoriski nepieciešamais
finansējums 2019. un
2020.gadā ik gadu - 12 102
624 
euro.
 
2.3.2. Informēt mājsaimniecības par elektroenerģijas
tirgus pēdējām aktualitātēm, darbības principiem un
priekšrocībām.
2016.-
2020.
EM, AS "ST"
LM, VARAM,
PTAC, SPRK,
pašvaldības,
mediji
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi
 
2.4. Nodalīt dabasgāzes pārvades un uzglabāšanas
pakalpojumus no tirdzniecības un sadales
pakalpojumiem
 
 
 
 
 
2.4.1. Izstrādāt grozījumus 
Enerģētikas likumā
attiecībā 
uz dabasgāzes tirgus liberalizācijas
pasākumiem, kā arī 
citus grozījumos paredzētos
tiesību aktus.
2016.-
2017.
EM
SPRK, IeM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.2. 
PR
2.4.2. Izstrādāt Dabasgāzes tirgus likumu.
2016.-
2017.
EM
SPRK
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.2. 
PR
2.4.3. Īstenot pārvades un uzglabāšanas sistēmas
operatora nodalīšanas modeli un uzlabot tā darbību.
2016.-
2017.-
2020.
AS "Latvijas
gāze";
Pārvades un
uzglabāšanas
sistēmas
EM, SPRK
AS "Latvijas Gāze" finanšu
līdzekļu ietvaros, piešķirto
valsts budžeta līdzekļu
ietvaros
2.2. 
PR
99
/
238
operators
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
3. 
Efektīva enerģijas infrastruktūra
 
3.1. Vienkāršot KIP projektu ieviešanas procesu.
 
 
 
 
 
Nostiprināt EM kā kompetentās iestādes Regulas
347/2011
 
izpratnē statusu un funkcijas izstrādājot
likumprojektu par 
ESI instrumentu un saistītos MK
noteikumus.
2016-
2017
SM
EM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
3.1.2. Pēc ES Kopējo interešu projekta
apstiprināšanas 
piešķirt Latvijā īstenojamiem KIP
projektiem nacionālās 
nozīmes projektu statusu.
2016.-
2020.
EM
VARAM, SM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.1., 2.2.
PR
3.2. Uzlabot elektroenerģijas pārvades sistēmas
infrastruktūru.
 
 
 
 
 
3.2.1. Kurzemes loka 3.posma izbūve.
2016.-
2019.
AS "AST", AS
"LET
EM, VARAM,
SM, SPRK
Attiecināmās izmaksas 122,
42 
milj. euro .
EISI (49% līdzfinansējums 
-
55,09 milj. euro ), AS
"Augstsprieguma tīkls" un AS
"LET" 
kapitālieguldījumi
2.1. 
PR
3.2.2. Trešais Igaunijas - Latvijas 
starpsavienojums.
2016.-
2020.
AS "AST", AS
"LET"
EM,ĀM,
VARAM, SM,
SPRK
Attiecināmās izmaksas 172,
77 
milj. euro .
EISI (65% līdzfinansējums 
-
112,30 milj. euro ), AS
"Augstsprieguma tīkls" un AS
"LET" 
kapitālieguldījumi
2.1. 
PR
3.2.3. Veicināt integrāciju Eiropas elektroenerģijas
tīklā turpmāk definējot Latvijai svarīgus projektus,
panākot to iekļaušanu ES KIP sarakstā, kā arī
iesaistoties 
optimāla risinājuma identificēšanā
sinhronizācijas projekta 
īstenošanai.
2016.-
2020.
EM, AS "AST"
ĀM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, AS "AST"
un AS "LET" 
kapitālieguldījumi
2.1. 
PR
3.3. Uzlabot elektroenerģijas sadales sistēmas
drošumu 
un veikt elektrotīkla modernizāciju.
 
 
 
 
 
3.3.1. Atjaunot elektropārvades līnijas, transformatoru
apakšstacijas, jaudas slēdžus, apakšstacijas,
2016.-
2020.
AS "Sadales
tīkls"
EM, SPRK
AS "Sadales tīkls"
kapitālieguldījumi
 
100
/
238
sadales 
punktus, džēšspoles un Rīgas pilsētas
novecojušo 
elektrotīklu.
3.3.2. Realizēt sadales elektrotīklu automatizācijas un
viedās elektroenerģijas uzskaites ieviešanu.
2016.-
2020.
AS "Sadales
tīkls"
EM, VARAM
AS "Sadales tīkls"
kapitālieguldījumi
 
3.3.3. Izbūvēt vidēja sprieguma kabeļu tīklu atbilstoši
AS "Sadales tīkls" Attīstības plānam.
2016.-
2020.
AS "Sadales
tīkls"
EM, VARAM
AS "Sadales tīkls"
kapitālieguldījumi
 
3.3.4. Izbūvēt jaunas 110 kV apakšstacijas, lai
nodrošinātu drošu un kvalitatīvu elektroapgādi.
2016.-
2020.
AS
"Augstsprieguma
tīkls", AS 
"LET"
EM, VARAM
AS "Sadales tīkls"
kapitālieguldījumi, AS "AST"
kapitālieguldījumi
 
3.3.5. Risināt bezīpašnieku 20/0,4kV elektrisko tīklu
ekspluatācijas jautājumus.
2016.-
2020.
EM, AS
"Sadales tīkls"
SPRK
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
3.4. Uzlabot dabasgāzes sadales, pārvades un
uzglabāšanas sistēmas infrastruktūru.
 
 
 
 
 
3.4.1. Inčukalna PGK modernizācija un
paplašināšana
52
.
2016.-
2020.
Uzglabāšanas
sistēmas
operators, EM
VARAM, SPRK
ESI finansējums,
uzglabāšanas 
sistēmas
operatora līdzekļi.
53
2.2. 
PR
3.4.2. Pilnveidot regulējumu gāzes apgādes sistēmas
būvniecības jomā.
2016.-
2017.
EM
VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.2. 
PR
3.5. Uzlabot normatīvo regulējumu cita veida
infrastruktūrai
 
 
 
 
 
3.5.1. Izstrādāt normatīvo aktu grozījumus, precizējot
regulējumu prasībām aizsargjoslās ap automobiļu
gāzes 
uzpildes stacijām.
2016.
EM
SM, VARAM,
pašvaldības
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
3.5.2. Izstrādāt normatīvo aktu grozījumus, precizējot
regulējumu prasībām aizsargjoslās ap naftas un
naftas 
produktu cauruļvadiem.
2016.
EM
ĀM, FM, IeM,
SM, VARAM,
pašvaldības
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
3.5.3.Mazināt birokrātisko slogu pārvades un sadales
elektrotīklu būvniecības jomā.
2016.-
2020
EM, VARAM
pašvaldības
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.1. 
PR
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
4. 
Efektīvs siltumenerģijas tirgus
 
4.1. Normatīvo regulējumu pilnveidošana.
 
 
 
 
 
4.1.1. Izstrādāt likumprojektu par siltumenerģijas tirgu
un tam pakārtotos normatīvos aktus.
2017.
EM
VARAM, SPRK,
LPS, NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1, 1.3.,
1.4., 1.7
101
/
238
PR
4.1.2 Veikt augstas efektivitātes koģenerācijas un
efektīvas centralizētās siltumapgādes un dzesēšanas
izmantošanas potenciāla visaptverošu izvērtējumu
(tai 
skaitā arī centralizēto siltumapgādes sistēmu
kartējumu 
atbilstoši finanšu iespējām).
2016.
EM
VARAM, SPRK,
LPS, NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1, 1.3.,
1.4., 1.7
PR
4.1.3. Izvērtēt pelnu, kas rodas sadedzināšanas
iekārtās 
ar nominālo siltumjaudu virs 5 MW, lietderīgu
izmantošanu 
mežsaimniecībā.
2017
ZM
VARAM
ZM būs nepieciešami papildus
līdzekļi no valsts budžeta,
indikatīvi 300 000 euro.
1.1, 1.3.,
1.4., 1.7
PR
4.2. Infrastruktūras izveidošana, sakārtošana un
attīstība
 
 
 
 
 
4.2.1. Centralizētās siltumapgādes siltumavotu un
pārvades un sadales sistēmu rekonstrukcija un
būvniecība.
2016.-
2020.
EM
Siltumuzņēmumi,
pašvaldības
4.3.1.specifiskā atbalsta
mērķa "Veicināt
energoefektivitāti un vietējo
AER 
izmantošanu
centralizētajā siltumapgādē"
ES Kohēzijas fonda
līdzfinansējums indikatīvi -
53,19 milj. euro; uzņēmumu
kapitālieguldījumi.
1.1, 1.3.,
1.4., 1.7
PR
4.2.2. Veicināt biomasas un kūdras izmantošanu
energoapgādē, piešķirot tam Eiropas Savienības
fondu 
atbalstu, nodrošināt atbilstošu attīrīšanas
tehnoloģiju 
uzstādīšanu šo iekārtu radīto gaisu
piesārņojošo vielu 
emisiju ierobežošanai.
2016.-
2020.
EM, VARAM
Siltumuzņēmumi,
pašvaldības
4.3.1.specifiskā atbalsta
mērķa "Veicināt
energoefektivitāti un vietējo
AER 
izmantošanu
centralizētajā siltumapgādē"
ES Kohēzijas fonda
līdzfinansējums indikatīvi -
53,19 milj. euro ;
uzņēmumu 
kapitālieguldījumi.
1.1, 1.3.,
1.4., 1.7
PR
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
5. AER 
īpatsvara pieaugums
 
5.1. Īstenot pasākumus, lai palielinātu AER īpatsvaru
bruto enerģijas gala patēriņā.
 
 
 
 
 
5.1.1. Elektroenerģijas obligātā iepirkuma
komponentes 
saglabāšana 26,79 EUR/MWh apmērā
2016.-
2019.
EM
FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
102
/
238
līdz 2019.gada 
1.aprīlim.
Ekonomikas ministrijas
apakšprogrammā 29.02.00
"Elektroenerģijas lietotāju
atbalsts"
2016.gadā -59 693 445 
euro,
2017.gadā -81 050 027 euro,
2018.gadā -89 892 692 euro.
Provizoriski nepieciešamais
finansējums 2019.gadā - 23
169 540 euro.
5.1.2. Esošā elektroenerģijas ražošanas atbalsta
mehānisma pārskatīšana atbilstoši EK Vadlīnijām par
valsts 
atbalstu vides aizsardzībai un enerģētikai
2014.-2020.gadam 
(publicētas 28.06.2014.).
2016.
EM
FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.1.3. Izstrādāt grozījumus obligāto elektroenerģijas
iepirkumu un garantēto maksu par elektrostacijā
uzstādīto 
jaudu regulējošos normatīvajos aktos,
ņemot saskaņošanas ar 
EK rezultātus.
2016.
EM
FM, VARAM,
ZM, NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.1.4. Izstrādāt jaunu valsts atbalsta mehānismu
elektroenerģijas ražošanai, izmantojot AER, atbilstoši
EK 
Vadlīnijām par valsts atbalstu vides aizsardzībai
un 
enerģētikai 2014.-2020.gadam (publicētas
28.06.2014.).
2018.
EM
FM, VARAM,
ZM, SM, NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.1.5. Saskaņot jauno valsts atbalsta mehānismu
elektroenerģijas ražošanai, izmantojot AER, ar EK.
2018.-
2019.
EM
FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.1.6. Ieviest valsts atbalsta mehānismu
energointensīvajiem apstrādes rūpniecības
komersantiem.
2016.-
2020.
EM
FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros: Ekonomikas
ministrijas apakšprogrammā
29.02.00 "Elektroenerģijas
lietotāju atbalsts"
2017.gadā - 3 500 000 
euro,
2018.gadā - 7 000 000 euro.
Provizoriski nepieciešamais
finansējums 2019.gadā un
2020.gadā ik gadu - 7 000 000
1.1. 
PR
103
/
238
euro.
5.1.7. Sagatavot un iesniegt EK ziņojumus par
sasniegto 
progresu enerģijas, kas ražota no AER,
īpatsvara 
mērķim.
2017.,
2019.
EM
VARAM, ZM,
FM, CSP, SPRK
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.1.8. Ikgadējā valsts budžeta sagatavošanas
procesā 
veikt subsidētā elektroenerģijas nodokļa
izvērtējumu un 
nepieciešamības gadījumā - tā
pārskatīšanu.
2017,
2018.,
2019.
EM
FM, ZM, VID
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.1.9. Pilnveidot izcelsmes apliecinājumu sistēmu
atbilstoši Eiropas Enerģijas Sertifikācijas Sistēmas
principiem un ieviest funkcionālu valsts izcelsmes
apliecinājumu reģistru.
2017.
EM
FM, VID, NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.1.10. Izvērtēt nepieciešamību veikt grozījumus
dabas 
resursu nodokļa aprēķināšanas metodikā,
izmantojot 
salīdzināmus nosacījumus attiecībā pret
visām HES.
2016.
VARAM
EM, FM, NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.1.11. Sagatavot un iesniegt MK ziņojumu par
papildus 
nepieciešamajiem pasākumiem AER mērķa
sasniegšanā.
2016.
EM
VARAM, ZM,
SM, FM, NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.1. 
PR
5.2. Īstenot pasākumus, lai palielinātu no AER
saražotas 
enerģijas īpatsvaru enerģijas gala patēriņā
transportā
 
 
 
 
 
5.2.1. Saskaņot samazināto akcīzes nodokļa likmi
B100 ar 
Eiropas Komisiju.
2016.
EM
FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.2. 
PR
5.2.2. Nodrošināt biomasas un biodegvielas atbilstību
ilgtspējas kritērijiem, ņemot vērā izmaiņas ILUC
direktīvā.
2016.
EM
ZM, VARAM,
NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.2. 
PR
5.2.3. Izvērtēt biodegvielas 2.paaudzes un citu
ilgtspējīgas biodegvielu ražošanas un izmantošanas
iespējas 
Latvijā, tostarp e-degvielas ražošanu,
izmantojot ūdeņraža 
tehnoloģijas.
2016.
EM
ZM, VARAM,
NVO
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.2. 
PR
5.2.4. AR dzelzceļa koridora un Pierīgas pasažieru
vilcienu maršrutu tīkla elektrifikācija ar 25 kV
2016. -
2020.
LDZ
SM
6.2.1.specifiskā atbalsta
mērķa "Nodrošināt
1.2. 
PR
104
/
238
maiņspriegumu (Ministru kabineta 2013.gada
27.decembra 
rīkojums Nr.683 "
Par Transporta
attīstības pamatnostādnēm 
2014.-2020.gadam
).
konkurētspējīgu un videi
draudzīgu TEN-T 
dzelzceļa
tīklu, veicinot tā drošību,
kvalitāti un 
kapacitāti" 6.2.1.2.
pasākums "Latvijas dzelzceļa
tīkla 
elektrifikācija" (ES
Kohēzijas fonda
līdzfinansējums - 
346.63 milj.
EUR un uzņēmuma
kapitālieguldījumi).
5.2.5. Attīstīt videi draudzīgu sabiedriskā transporta
infrastruktūru (Ministru kabineta 2013.gada
27.decembra 
rīkojums Nr.683 "
Par Transporta
attīstības pamatnostādnēm 
2014.-2020.gadam
).
2016.-
2020.
SM
pašvaldības
4.5.1. Attīstīt videi 
draudzīgu
sabiedriskā transporta
infrastruktūru.
ES Kohēzijas fonda
līdzfinansējums - 108,52 milj.
euro , pašvaldību budžeta
līdzekļi, uzņēmumu
kapitālieguldījumi
1.2. 
PR
5.2.6. Īstenot Elektromobilitātes attīstības plānu
2014.-2016.gadam
54
.
2016.
SM
EM, VARAM,
pašvaldības
4.4.1. Attīstīt ETL uzlādes
infrastruktūru Latvijā.
ES Eiropas Reģionālās
attīstības fonda (turpmāk -
ERAF) līdzfinansējums - 7,09
milj. euro , valsts budžeta
finansējums
1.2. 
PR
5.2.7.
55
 Veicināt bezizmešu transporta 
attīstību
Rīgas pilsētā.
2016.-
2020.
Rīgas dome
SIA "Rīgas
satiksme"
4.5.1. Attīstīt videi 
draudzīgu
sabiedriskā transporta
infrastruktūru.
ES Kohēzijas fonda
līdzfinansējums, pašvaldības
budžeta līdzekļi, uzņēmuma
kapitālieguldījumi
1.2. 
PR
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
6. 
Uzlabota energoefektivitāte
 
6.1. 
Normatīvā regulējuma 
pilnveidošana un
īstenošana
 
 
 
 
 
105
/
238
6.1.1. Izstrādāt un iesniegt Ministru kabinetā
nepieciešamos normatīvo aktu projektus
energoefektivitātes 
politikas īstenošanai.
2016.
EM
FM, VARAM,
IUB, LPS, SM,
ZUGD, ZM
PTAC BVKB
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.3., 
1.4.,
1.5., 1.6.,
1.7. PR
6.1.2. Izstrādāt valsts energoefektivitātes rīcības
plānu un iesniegt EK.
2017.,
2020.
EM
VARAM, SM,
FM, ZM, SPRK,
PTAC, BVKB
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.3., 
1.4.,
1.5., 1.6.,
1.7. PR
6.1.3. Izstrādāt vietējos un reģionālos ilgtspējīgus
enerģētikas attīstības plānus, ņemot vērā
sagatavotos 
metodiskos norādījumus.
2016 -
2020.
Pašvaldības,
plānošanas
reģioni
VARAM, EM
Pašvaldību budžets
1.3., 
1.4.,
1.5., 1.6.,
1.7. PR
6.1.4. Turpināt konsultācijas ar ieinteresētajām
pusēm, 
tostarp banku sektoru, par ESKO attīstības
veicināšanu.
2016.
EM
FM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.3., 
1.4.,
1.5., 1.6.
PR
6.1.5. Ieviest vadlīnijas zaļā iepirkuma veikšanai:
"Zaļā iepirkuma veicināšanas plāns 2015.-2017.
gadam".
2016.-
2017.
VARAM
Nozaru
ministrijas, IUB,
pašvaldības
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.3., 
1.4.,
1.5., 1.6.,
1.7. PR
6.2. 
Energoefektivitātes 
paaugstināšana ēkās
 
 
 
 
 
6.2.1. Īstenot energoefektivitātes paaugstināšanas
pasākumus valsts ēkās.
2016.-
2020.
EM
FM, tiešās valsts
pārvaldes
iestādes
4.2.1.2. Veicināt
energoefektivitātes
paaugstināšanu valsts ēkās.
ES ERAF finansējumus -97
857 
972 euro, valsts budžeta
finansējums 4.2.1.2.pasākuma
ietvaros 17 269 055 euro
1.6. 
PR
6.2.2. Īstenot energoefektivitātes pasākumus
daudzdzīvokļu ēkās.
2016.-
2020.
EM
Pašvaldības,
daudzdzīvokļu
māju dzīvokļu
īpašnieki,
apsaimniekotāji
4.2.1.1. Veicināt
energoefektivitātes
paaugstināšanu dzīvojamās
ēkās.
ES ERAF līdzfinansējums -
150 
000 000 euro un valsts
pamatbudžeta finansējums
1.3., 
1.4.,
1.5., 1.7.
PR
6.2.3. Īstenot energoefektivitātes pasākumus
pašvaldību 
ēkās.
2016.-
2020.
VARAM
FM, EM,
pašvaldības
4.2.2. Atbilstoši pašvaldības
integrētajām attīstības
programmām sekmēt
1.3., 
1.4.,
1.5., 1.6.,
1.7. PR 
106
/
238
energoefektivitātes
paaugstināšanu un AER
izmantošanu 
pašvaldību ēkās.
ES ERAF līdzfinansējums -
31,39 milj. euro, pašvaldību
budžeta līdzekļi
6.3. 
Energoefektivitātes 
paaugstināšana
rūpniecības sektorā
 
 
 
 
 
6.3.1. Veicināt uzņēmumu darbības
energoefektivitātes 
paaugstināšanu, ieviešot
energoauditu un energovadības 
sistēmu, aktivizējot
nozaru asociācijas lomu 
energoefektivitātes
veicināšanai, rosinot diskusiju par 
enerģijas patēriņa
līmeņatzīmju noteikšanu nozarē.
2016. -
2020.
EM
SM, ZM, FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.3., 
1.4.,
1.5. PR
6.3.2. Īstenot energoefektivitātes pasākumus
industriālajā sektorā.
2016.-
2020.
EM
Nozaru
asociācijas,
uzņēmēji
4.1.1.Veicināt efektīvu
energoresursu izmantošanu,
enerģijas patēriņa
samazināšanu 
un pāreju uz
AER apstrādes rūpniecības
nozarē.
ES Kohēzijas fonda
līdzfinansējums 32 555 030
euro, valsts pamatbudžets
1.3., 
1.4.,
1.5. PR
6.4. 
Sabiedrības 
informēšana un izglītošana par
energoefektivitātes 
lietderību
 
 
 
 
 
6.4.1. Informēt un izglītot sabiedrību par dažādām
energoefektivitātes palielināšanas iespējām un praksi.
2016.-
2020.
EM
SM, ZM, FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, ES
finansējums Ekonomikas
ministrijas 
Tehniskās
palīdzības projekta ietvaros
1.3., 
1.4.,
1.5. PR
6.4.2. Veicināt viedo enerģijas skaitītāju ieviešanu,
palielinot patērētāju izpratni par savu enerģijas
patēriņu 
un radot iespēju to regulēt un samazināt
patērēto 
energoresursu daudzumu.
2016.-
2020.
EM
FM, nozaru
asociācijas,
uzņēmēji
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
1.3., 
1.4.,
1.5., 1.7.
PR
107
/
238
6.5. 
Ekodizaina prasību 
ieviešana
 
 
 
 
 
6.5.1. Nodrošināt normatīvo regulējumu attiecībā uz
ekodizaina un energomarķējuma prasībām
piemērošanu, t.sk. 
veicot pilnvērtīgu tirgus
uzraudzības pasākumu kopumu.
2016.-
2020.
EM, VARAM
PTAC
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, PTAC būs
nepieciešami papildus valsts
budžeta līdzekļi - Provizoriski
pirmreizējā finansējuma
apjoms ir 226 000 euro (un
turpmākajos gados aptuveni
207 
524 euro ).
1.3., 
1.4.,
1.7. PR
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
7. 
Efektīva krīzes situācijas pārvaldība
 
7.1. Nodrošināt tautsaimniecību ar energoapgādi
apdraudējuma gadījumā
 
 
 
 
 
7.1.1. Izvērtēt tautsaimniecībai svarīgo objektu
apgādes 
kārtību ar energoresursiem valsts
apdraudējuma 
gadījumā.
2016.
EM
VARAM, SM,
LM, FM, TM,
IeM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
7.1.2. Izvērtēt dabasgāzes rezervju uzturēšanas
nepieciešamību un kārtību .
2016.
EM
FM, IeM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
7.1.3. Veikt dabasgāzes apgādes drošības
izvērtējumu 
(N-1), sadarbojoties Baltijas valstīm,
ieskaitot Somiju, un 
izstrādāt attiecīgo ziņojumu.
2016.-
2020.
EM, pārvades un
uzglabāšanas
sistēmas
operators
FM, VARAM,
IeM, ĀM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi
 
7.1.4. Atjaunot Latvijas dabasgāzes piegādes
drošības 
riska novērtējumu un Preventīvās rīcības
plānu un Ārkārtas 
rīcības plānu.
2016.-
2020.
EM, 
pārvades un
uzglabāšanas
sistēmas
operators
VARAM, IeM,
FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi
 
7.2. Nodrošināt naftas rezerves
 
 
 
 
 
7.2.1. Izsludināt jaunu atklātu konkursu par "Drošības
rezervju pakalpojuma sniegšanu valsts (Latvijas
Republikas) 
naftas produktu rezervju izveidei".
2016.-
2020.
EM
FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros.
 
7.2.2. Nodrošināt naftas krājumu apjomu
56
, 
kas
atbilst vismaz dienas vidējā tīrā importa 
daudzumiem.
2016.-
2020.
Komersanti
EM, FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu
ietvaros
57
:
 
Ekonomikas
ministrijas 
apakšprogrammā
 
108
/
238
29.01.00 "Naftas produktu
rezervju 
uzturēšana"
2016.gadā - 19 124 048 
euro
2017.gadā - 25 928 645 
euro
2018.gadā - 29 266 
917euro
Izdevumi 2019. un
2020.gadam 
tiks plānoti
atbilstoši valsts nodevas
ieņēmumu 
prognozei
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
8. 
Starptautiskās un reģionālās sadarbības stiprināšana
 
8.1. Aktīvi iesaistīties BEMIP darbā
 
 
 
 
 
8.1.1. Regulāri piedalīties BEMIP sanāksmēs un
aizstāvēt 
Latvijas intereses.
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM,
SM, AS "AST"
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
2.1., 2.2.
PR
8.2. Veicināt sadarbību ar Igauniju un Lietuvu, kā arī
citām reģiona valstīm
 
 
 
 
 
8.2.1. Regulāri piedalīties Baltijas ministru padomes
Augsta līmeņa Baltijas Komitejas Sanāksmēs (BCM)
un 
aizstāvēt Latvijas intereses.
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi
2.1., 2.2.
PR
8.2.2. Organizēt BCM pasākumus Latvijas
prezidentūras 
Baltijas Ministru padomē laikā.
2016.,
2019.
EM
ĀM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi
2.1., 2.2.
PR
8.2.3. Piedalīties Baltijas un Ziemeļvalstu sadarbības
(NB8) formāta enerģētikas jautājumu sanāksmēs, kā
arī 
organizēt enerģētikas jautājumu sanāksmes laikā,
kad 
Latvija būs NB8 formāta koordinējošā valsts.
2016.
EM
ĀM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi
2.1., 2.2.
PR
8.4. Koordinēt Baltijas jūras reģiona stratēģijas
Enerģētikas prioritāti
 
 
 
 
 
8.4.1. Vērtēt "Seed Money" projektus enerģētikas
jomā.
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi , projektu 
realizācijai
INERREG ES līdzfinansējums
 
8.4.2. Organizēt un regulāri piedalīties pasākumos
attiecībā uz enerģētikas jautājumiem un aizstāvēt
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
109
/
238
Latvijas 
intereses.
8.5. Veicināt Latvijas aktīvu dalību starptautiskās
organizācijās
 
 
 
 
 
8.5.1. Piedalīties Eiropas Enerģētikas Kopienas darbā
un 
aizstāvēt Latvijas intereses.
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
8.5.2. Piedalīties Enerģētikas Hartas pasākumos, kā
arī 
līdzdarboties jaunas redakcijas izstrādē un
aizstāvēt 
Latvijas intereses.
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
8.5.3. Veicināt divpusējus kontaktus enerģētikas
jomā, 
tajā skaitā risinot enerģētikas jautājumus
divpusējo 
starpvalstu tikšanās laikā.
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
8.5.4. Veicināt Latvijas Republikas pilsētu dalību
"Pilsētu mēru paktā" un "Viedo pilsētu un pašvaldību
sadarbībā", lai panāktu pašvaldību aktivitātes
palielināšanos valsts enerģētikas mērķu
sasniegšanai."
2016.-
2020.
Pašvaldības
EM, VARAM
Pašvaldību budžets
 
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
9. 
Sabiedrības informēšana par enerģētikas sektora 
aktualitātēm
 
9.1. Veicināt sabiedrības izpratni par notikumiem
enerģētikas sektorā
 
 
 
 
 
9.1.1. Regulāri organizēt Tautsaimniecības padomes
Enerģētikas apakškomitejas sanāksmes un
nodrošināt to 
efektīvu darbību.
2016.-
2020.
EM
NVO, nozares
pārstāvji
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros.
 
9.1.2. Pieņemot jaunus tiesību aktus enerģētikas
nozarē 
sagatavot preses relīzes un nepieciešamības
gadījumā 
organizēt preses konferences, kā arī
izmantot citus 
populāros saziņas līdzekļus, lai
informētu iedzīvotājus par 
gaidāmajām izmaiņām.
2016.-
2020.
EM
NVO, preses
pārstāvji
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi
 
Rīcības virziens mērķa 
sasniegšanai
10. 
Inovatīvi risinājumi enerģētikas nozares problēmām
 
10.1. Nodrošināt institucionālo ietvaru valsts un
uzņēmēju sadarbībai
 
 
 
 
 
10.1.1. Veicināt spēcīgu zinātnisko institūciju
izveidošanos enerģētikas jomā, izvietojot
kompetences 
centrus un tehnoloģiju pārneses centrus
2016.-
2020.
EM
ĀM, VARAM,
SM, VM, IZM,
augstskolas,
Eiropas Savienības
struktūrfondu finansējums
(darbības programmas
 
110
/
238
enerģētikas jomā 
zinātniskajās institūcijās, stiprinot
saikni starp 
zinātniskajām institūcijām un
uzņēmējdarbības sektoru un 
pasūtot enerģētikas
nozarei aktuālu risinājumu izstrādi, 
aprobāciju un
ieviešanu tirgū.
pētnieciskās
institūcijas
"Uzņēmējdarbība un
inovācijas" papildinājuma
2.1.2.1.1.apakšaktivitāte
"Kompetences centri"),
piešķirto 
valsts budžeta
līdzekļu ietvaros, privātie
līdzekļi
10.1.2. Izstrādāt jaunu, starpdisciplināru valsts
pētījumu programmu enerģētikas jomā, kas veido
zināšanu 
bāzi inovācijām visās pamatnostādnēs
ietvertajās 
tematiskajās jomās.
2016.-
2020.
IZM, EM
ĀM, VARAM,
SM, VM, IZM,
Zinātniskās
institūcijas
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros.
Provizoriski nepieciešamais
valsts finansējums:
1) IZM 2018.un 2019.gadā ik
gadu 1milj. euro;
2) EM 2018.un 2019.gadā ik
gadu 1milj. euro.
 
10.1.3. Izvērtēt inovāciju iepirkumu, tajā skaitā
enerģētikas nozarē, un nepieciešamības gadījumā
izstrādāt 
vadlīnijas.
2016.-
2020.
EM
IZM, FM
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
10.1.4. Nodrošināt atbalsta pasākumus dalības ES
programmā "Apvārsnis" veicināšanai.
2016.-
2020.
VIAA, LIAA
Zinātniskās
institūcijas, EM,
ĀM, VARAM,
SM, VM,
Pašvaldības
SAM 1.1.1.5. Atbalsts
starptautiskās sadarbības
projektiem pētniecībā un
inovācijās
, zinātnisko
institūciju līdzfinansējums
 
10.2. Veicināt Viedās specializācijas attīstību
enerģētikas jomā
 
 
 
 
 
10.2.1. Izstrādāt un iesniegt izskatīšanai Ministru
kabineta sēdē Informatīvo ziņojumu par viedās
stratēģijas 
īstenošanu enerģētikas nozarē.
2016.
EM
IZM, Zinātniskās
institūcijas
Piešķirto valsts budžeta
līdzekļu ietvaros
 
10.2.2. Sadarbojoties augstskolām, pētniekiem un
uzņēmējiem izstrādāt jaunas, inovatīvas
starpdisciplināras 
studiju programmas un attīstīt
starpdisciplināro pētniecību 
Viedās specializācijas
jomās enerģētikas nozares problēmu 
risināšanai.
2016.-
2020.
IZM, EM
VARAM,
Augstskolas,
Zinātniskās
institūcijas
Eiropas Savienības
struktūrfondu finansējums
(darbības programmas
"Izaugsme un nodarbinātība"
8.2.1. SAM 
"Samazināt
studiju programmu
 
111
/
238
fragmentāciju un stiprināt
resursu
koplietošanu",
 
piešķirto valsts
budžeta 
līdzekļu ietvaros,
privātie līdzekļi
Paredzēto pasākumu izpildē tiks iesaistītas nozares pārstāvji, 
nevalstiskās organizācijas un zinātniskās institūcijas.
6. Politikas 
ietekme uz valsts un pašvaldību budžetiem
Pamatnostādņu īstenošanai plānotie finanšu avoti ir valsts un 
pašvaldību budžets, ES Eiropas Savienojuma programmas līdzekļi, 
ES fondu
finansējums, kā arī privātais kapitāls. Pamatnostādņu 
paredzēto pasākumu īstenošana no valsts budžeta 2016.gadā tiks 
nodrošināta
minētajiem pasākumiem piešķirto līdzekļu 
ietvaros.
Sākot ar 2017.gadu un turpmākajos gados jautājums par papildu 
valsts budžeta līdzekļu piešķiršanu pamatnostādņu projektā 
minētiem
pasākumiem ir skatāms Ministru kabinetā kārtējā gada 
valsts budžeta projekta sagatavošanas procesā, izskatot visus 
jauno politikas iniciatīvu
pieprasījumus un ievērojot valsts 
budžeta finansiālās iespējas.
1
 Apstiprināts MK sēdē, protokols Nr.32, 59.§ (TA - 
378));
2
 Apstiprināts MK sēdē, protokols Nr.29, 39. § (TA 
- 1045);
3
 2007.gada 8.-9.marta Eiropadomes secinājumi - 
https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/93135.pdf
4
 COM (2011) 112 Ceļa karte līdz 2050.gadam - 
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/PDF/?uri=CELEX:52011DC0112&from=EN;
5
 2014.gada 24.oktobra Eiropadomes secinājumi - 
http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-169-2014-INIT/lv/pdf
6
 Ne-ETS sektori - lauksaimniecības un transporta 
sektors (izņemot starptautisko aviāciju un starptautisko jūras 
transportu), nelieli
rūpniecības uzņēmumi, mājsaimniecības (t.sk. 
to apkures) un atkritumu apsaimniekošanas sektors.
7
 Citu ES dalībvalstu AER mērķi - Eiropas 
Parlamenta un Padomes 2009.gada 23.aprīļa direktīvas 
2009/28/EK
 
par atjaunojamo
energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko 
groza un sekojoši atceļ Direktīvas 
2001/77/EK
 un 
2003/30/EK
 
pielikumā;
8
 Citu ES dalībvalstu energoefektivitātes mērķi - 
http://ec.europa.eu/energy/en/topics/energy-efficiency/energy-efficiency-directive;
112
/
238
9
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2012.gada 
25.oktobra direktīva 
2012/27/ES
 par energoefektivitāti, ar ko 
groza Direktīvas 
2009/125/EK
 un
2010/30/ES
 un atceļ Direktīvas 
2004/8/EK
 un 
2006/32/EK
;
10
 Apstiprināti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 
kopīgi pieņemto Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu Nr. 
406/2009/EK
 (2009. gada
23. aprīlis) par dalībvalstu pasākumiem 
siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai 
izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas
efektu izraisošu gāzu 
emisiju samazināšanas jomā līdz 2020.gadam 
(http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/PDF/?
uri=CELEX:32009D0406&from=EN);
11
 Citu ES dalībvalstu SEG emisiju samazināšanas 
mērķi - 
http://ec.europa.eu/clima/policies/g-gas/docs/kyoto_progress_2014_en.pdf;
12
 Mērķis norādīts attiecībā uz visām trim Baltijas 
valstīm kopā pirms KIP īstenošanas. Avots: Komisijas paziņojums 
Eiropas Parlamentam
un Padomei Elektrotīklu starpsavienojumu 10 % 
mērķrādītāja sasniegšana Eiropas elektrotīkla sagatavošana 2020. 
gadam
.
 Brisele, 25.2.2015
COM(2015) 82 final
13
 AER direktīvā ir noteikts, ka katras dalībvalsts 
AER mērķis tiek noteikts, izmantojot normalizētos rādītājus, tas 
ir, AER īpatsvars
enerģijas bruto gala patēriņā;
14
 Dr.Sc.Ing J. Strūbergs un Mg.Sc.Ing K. Siļķe 
pētījums "Latvijas mazo un vidējo upju hidroenerģētiskā 
potenciāla vērtējums" 20.02.2012;
15
 Ministru kabineta 2002.gada 15.janvāra noteikumi 
Nr.27 "
Noteikumi par upēm (upju posmiem), uz kurām zivju resursu 
aizsardzības nolūkā
aizliegts būvēt un atjaunot 
hidroelektrostaciju aizsprostus un veidot jebkādus mehāniskus 
šķēršļus
";
16
 Atjaunojamās enerģijas tehnoloģiju izmaksas - 
https://www.irena.org/DocumentDownloads/Publications/RE_Technologies_Cost_Analysis-
SOLAR_PV.pdf;
17
 Saules energotehnoloģijas - 
http://www.irena.org/DocumentDownloads/Pressrelease/G20_Toolkit.pdf;
18
 A.Blumberga, G.Bažbauers, u.c., Pētījums 
"Latvijas atjaunojamo energoresursu izmantošanas un 
energoefektivitātes paaugstināšanas
modelis un rīcības plāns", 
(RTU, 2009);
19
 Ogļūdeņražu izpēte un ieguve - 
https://www.em.gov.lv/lv/nozares_politika/zemes_dzilu_izpete/;
20
 Latvijas Kūdras ražotāju asociācijas 
informācija.
21
 Rūpniecība un būvniecība (NACE 2. red. 07, 
izņemot 07.21, 08, 09.9, 10-32, 41-43), transports (NACE 2. red. 
49-51), mājsaimniecības
113
/
238
(NACE 2. red. 97-98), komercpakalpojumi 
un sabiedriskie pakalpojumi (NACE 2. red. 33, 36-39, 45-47, 
52-96, 99), lauksaimniecība,
mežsaimniecība, medniecība, 
zivsaimniecība (NACE 2. red. 01-03).
22
 Ģenerējošo jaudu attīstības prognoze, kurā tiek 
ņemtas vērā elektrostacijas, kuras tiek nodotas ekspluatācijā vai 
tiek slēgtas saskaņā ar
pārvades sistēmas operatora (turpmāk 
tekstā arī - PSO) rīcībā esošo informāciju.
23
 Sadales sistēmas tarifi - 
http://www.sadalestikls.lv/files/newnode/infodudok/majas%20lapa_tarifi_LVL_no_01.01.2014.EUR_2.pdf;
24
 Eiropas Komisijas vērtējums - 
http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:4f8722ce-1347-11e5-8817-
01aa75ed71a1.0001.02/DOC_1&format=PDF;
25
 Dr.Sc.Ing J. Strūbergs un Mg.Sc.Ing K. Siļķe 
pētījums "Latvijas mazo un vidējo upju hidroenerģētiskā 
potenciāla vērtējums" 20.02.2012;
26
 Ministru kabineta 2002.gada 15.janvāra noteikumi 
Nr.27 "
Noteikumi par upēm (upju posmiem), uz kurām zivju resursu 
aizsardzības nolūkā
aizliegts būvēt un atjaunot 
hidroelektrostaciju aizsprostus un veidot jebkādus mehāniskus 
šķēršļus
";
27
 Vēja enerģija tehnoloģijas - 
http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/internal_market_en.htm;
28
 Vadlīnijās par valsts atbalstu vides 
aizsardzībai un enerģētikai - 
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/HTML/?
uri=OJ:C:2014:200:FULL&from=EN;
29
 Apstiprināts ar 2015.gada 17.septembra rīkojumu 
Nr.567 (prot. Nr. 43 2. §)
30
 Elektroenerģijas negatīvā cena ir vispārpieņemts 
termins, kas nozīmē, ka konkrētajā laika momentā elektroenerģijas 
cena tirgū ir zemāka
par 0. Negatīvās cenas rodas tad, kad ļoti 
zems pieprasījums sakrīt ar augstu piedāvājumu. Zema pieprasījuma 
gadījumi var būt, piemēram,
valsts svētku dienās un svētdienu 
naktīs, ko pastiprina iespējamās svārstības rūpnieciskajā darbībā 
ekonomiskās krīzes dēļ.
Savukārt, tipisku augsta piedāvājuma situāciju rada augsta vēja 
enerģijas padeve tīklā. Tīkla operators, kuram ir noteikts uzņemt 
tīklā vēja
elektrostacijā saražoto enerģiju ar prioritāti, lai 
panāktu tirgus līdzsvaru, iesniedz biržā piedāvājumu par šo 
enerģiju par negatīvu cenu. Arī
tradicionālās elektrostacijās 
saražotā elektroenerģija var tikt izsolīta tirgū par negatīvu 
cenu. Tas ir, piemēram, gadījumos, kad elektrostacija
ražo 
enerģiju par cenu, kas pārsniedz ģenerēšanas robežizmaksas, 
saskaņojot kādas konkrētas stundas ražošanu ar pieprasījumu citās
stundās, ja ir ekonomiski izdevīgāk atstāt staciju darbā konkrētā 
stundā, kad zaudējumi no negatīvās cenas, ir mazāki nekā 
izmaksas, no
ražošanas grafika maiņas.
31
 augstas efektivitātes dabas gāzes koģenerācijas 
stacijas ar elektrisko jaudu līdz 4 MW vai arī stacijas, kas 
izmanto AER bez jaudas
ierobežojuma, kuras nodrošina ar 
siltumenerģiju centralizētās siltumapgādes sistēmas;
augstas efektivitātes koģenerācijas stacijas ar elektrisko jaudu 
līdz 4 MW, kas vismaz 30% elektroenerģijas ražošanas nodrošina ar 
dzīvnieku
114
/
238
izcelsmes blakusproduktiem vai to atvasinājumiem un, 
kas vismaz 70% no izejvielām nodrošina pats vai iegādājas no 
ražotāja, kam pieder
vairāk nekā 50% no nodokļa maksātāja 
pamatkapitāla, turklāt saražotā siltumenerģija tiek izmantota 
savas produkcijas ražošanā;
augstas efektivitātes koksnes biomasas koģenerācijas stacijas ar 
elektrisko jaudu līdz 4 MW un vismaz 70% no koģenerācijas procesā 
iegūtās
siltumenerģijas izmanto savas produkcijas ražošanā;
augstas efektivitātes dabas gāzes koģenerācijas stacijas ar 
elektrisko jaudu līdz 4 MW vai bez uzstādītās elektriskās jaudas 
ierobežojuma AER
koģenerācijas stacijās, kas vismaz 70% no 
saražotās siltumenerģijas izmanto augu veģetācijas procesa 
nodrošināšanai segtajās platībās, kuru
kopējā platība ir ne 
mazāka kā 5000 m
2
.
32
 Informatīvais ziņojums "Par situāciju 
biodegvielas ražošanas nozarē" (TA-1804) (23.04.2013. prot. 
Nr.23, 31.§). Pieejams:
http://www.mk.gov.lv/lv/mk/tap/?pid=40248005
;
33
 Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva 
2010/31/ES
 par ēku energoefektivitāti;
34
 Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvā 
2010/30/ES
 par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu 
ražojumiem, kas saistīti ar
energopatēriņu, izmantojot etiķetes 
un standarta informāciju par precēm;
35
 Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvā 
2009/125/EK
, ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina 
prasības ar enerģiju saistītiem
ražojumiem;
36
 Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva 
2012/27/ES
 par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 
2009/125/EK
 un 
2010/30/ES
 un atceļ
Direktīvas 
2004/8/EK
 un 
2006/32/EK
;
37
 EK paziņojums - COM (2014) 520 final;
38
 Dažādie alternatīvie ieviešanas varianti ir 
analizēti sekojošos MK pieņemtajos dokumentos:
1) Koncepcijā par Eiropas Parlamenta un Padomes 2012.gada 
25.oktobra Direktīvas 
2012/27/ES
 par energoefektivitāti, ar ko 
groza Direktīvas
2009/125/EK
 un 
2010/30/ES
, un atceļ Direktīvas 
2004/8/EK
 un 
2006/32/EK
, prasību pārņemšanu normatīvajos aktos 
(MK 02.12.2013. rīkojums
Nr.587);
2) Ziņojumā par Eiropas Parlamenta un padomes Direktīvas 
2012/27/ES
 (2012. gada 25. oktobris) par energoefektivitāti, ar 
ko groza Direktīvas
2009/125/EK
 un 
2010/30/ES
 un atceļ Direktīvas 
2004/8/EK
 un 
2006/32/EK
 7.panta prasību izpildi;
3) Informatīvajā ziņojumā "Par virzību uz indikatīvo valsts 
energoefektivitātes mērķi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2012. gada
25. oktobra Direktīvu 
2012/27/ES
 par 
energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 
2009/125/EK
 un 
2010/30/ES
 un atceļ Direktīvas 
2004/8/EK
 un
2006/32/EK
";
39
 Vispārējais mērķis ir pārskatīt un noteikt 
energoefektivitātes minimālās prasības precēm un pakalpojumiem, 
kā arī pārskatīt un noteikt
preču marķēšanas prasības; 
115
/
238
40
 2015.gadā spēkā esošie ekodizaina un 
energomarķējuma tiesību akti aptver tādus produktus kā 
mājsaimniecības apgaismojuma
produktus (ieskaitot kvēlspuldzes), 
televizorus, gaisa kondicionierus, veļas mazgājamās mašīnas u.c. 
Kopumā spēkā stājušies 28 tiesību akti
ekodizaina jomā un 16 
tiesību akti energomarķējuma jomā;
41
 Gala tehniskais ziņojums: Evaluation of the 
Energy Labelling Directive and specific aspects of the Ecodesign 
Directive (ENER/C3/2012-
523), Ecofys, 2014;
42
 Apmēram 10-25% preču/produktu varētu būt 
neatbilstoši prasībām, kas atbilst 10% zaudētu potenciālo 
energoietaupījumu un apmēram 14
miljrd. eiro zaudējumu gadā;
43
 Cita starpā 2015.gadā norisinās Energomarķējuma 
Direktīvas pārskatīšanas process (skatīt Eiropas Komisijas 
izstrādāto priekšlikumu
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai ar 
ko izveido energoefektivitātes marķējuma satvaru un atceļ 
Direktīvu 
2010/30/ES
 (COM(2015) 341
final)). Regulas priekšlikumā 
cita starpā paredzēti stingrāki tirgus uzraudzības un patērētāju 
informēšanas pienākumi dalībvalstīm;
44
 AS "Latvijas gāze" sniegtā informācija "Gāzes un 
elektroenerģijas infrastruktūras energoefektivitātes potenciāla 
izvērtējumam Latvijas
Republikā", kas iesniegts Eiropas Komisijai 
š.g. 7.jūlijā.
45
 Statistikas apkopojumi par ēku 
energoefektivitāti - 
https://www.em.gov.lv/lv/nozares_politika/majokli/petijumi__statistika/;
46
 Izvērtējums pieejams Ekonomikas ministrijas 
mājas lapā sadaļā ES fondi, apakšsadaļā Apstiprinātie pasākumi 
2014.-2020.
https://www.em.gov.lv/lv/es_fondi/apstiprinatie_normativie_akti_2014__2020 
/;
47
 Valsts institūciju īpašumā, valdījumā un 
lietošanā esošās ēkas ar kopējo platību virs 250 m2 uz 
09.07.2015. saskaņā ar Eiropas Eiropas
Parlamenta un Padomes 
Direktīvas 
2010/27/ES
 par energoefektivitāti 5.panta 5.punktu 
(sagatavota pēc valsts institūciju sniegtās informācijas).
https://www.em.gov.lv/lv/nozares_politika/majokli/eku_energoefektivitate/no_direktivas_2012_27_es_par_energoefektivitati_izrietosas_prasibas/;
48
 
https://www.em.gov.lv/lv/nozares_politika/energoefektivitate_un_siltumapgade/energoefektivitate/noderigas_saites/
49
 Koncepcija par Eiropas Parlamenta un Padomes 
2012.gada 25.oktobra Direktīvas 
2012/27/ES
 par 
energoefektivitāti, ar ko groza
Direktīvas 
2009/125/EK
 un 
2010/30/ES
 un atceļ Direktīvas 
2004/8/EK
 un 
2006/32/EK
, prasību 
pārņemšanu normatīvajos aktos (Ministru
kabineta 2013.gada 
2.decembra rīkojums Nr. 587). Koncepcijā atbilstoši normatīvajiem 
aktiem par attīstības plānošanu izvērtēti vairāki mērķa
sasniegšanas varianti, tai skaitā pēc katra risinājuma ietekmes 
uz valsts un pašvaldību budžetiem, norādot pieejamo un papildus 
nepieciešamo
finansējumu, kā arī ietverot iespējamo līdzekļu 
ietaupījumu.
50
 Provizoriski nepieciešamie finanšu līdzekļi būs 
zināmi pēc projekta iesniegšanas finansēšanai 
116
/
238
51
 Saskaņā ar 
Enerģētikas likumu
 derogācija līdz 
2017.gadam.
52
 pie nosacījuma, ka tiek nodrošināta ES Trešās 
enerģētikas paketes ieviešana
53
 Partnerības līgumā ES fondu 2014.-2020.gada 
plānošanas periodā minēts, ka 2016.gadā paredzēts pārskatīt 
Kohēzijas Politikas fondu
ietvaros plānotos pasākumus, gadījumā, 
ja EISI ietvaros minētajiem projektiem finansējums netiks 
piešķirts. Pārskatot Partnerības līgumu
2016.gadā nepieciešams 
precizēt informāciju par projektu, tā ieviešanas grafiku un 
finansēšanas avotus. Projekts ir ietverts 2.KIP sarakstā un
var 
pretendēt uz EISI līdzekļiem līdz 2020.gadam.
54
 apstiprināts ar Ministru kabineta 2014.gada 
26.marta rīkojumu Nr.129
55
 Rīgas pilsētas ilgtspējīgas enerģētikas rīcības 
plāns viedai pilsētai 2014. - 2020.gadam.
56
 Saskaņā ar Padomes 2009.gada 14.septembra 
Direktīvas 
2009/119/EK
, ar ko dalībvalstīm uzliek pienākumu 
uzturēt jēlnaftas un/vai
naftas produktu obligātas rezerves 
3.panta prasībām, dalībvalstis Kopienas teritorijā pastāvīgi 
uztur naftas krājumu apjomu, kas atbilst vismaz
dienas vidējā 
tīrā importa daudzumiem 90 dienām vai arī dienas vidējam 
iekšzemes patēriņam 61 dienai atkarībā no tā, kurš no abiem
daudzumiem ir lielāks.
57
 Provizoriskie valsts nodevas ieņēmumi saskaņā ar 
Ministru kabineta 2011.gada 14.jūnija noteikumiem Nr.450 
"
Noteikumi par valsts
naftas produktu rezervju apmēru, apmēru, 
kādā maksājama valsts nodeva par drošības rezervju uzturēšanu, kā 
arī tās aprēķināšanas,
maksāšanas un administrēšanas 
kārtību
".
Ekonomikas ministre 
Dana 
Reizniece-Ozola
 
 
Pielikums Nr. 1
Latvijas dalība starptautiskajās 
enerģētikas organizācijās un platformās
Enerģētikas 
Kopiena
Enerģētikas Kopiena (turpmāk - EK) ir uz reģionālas sadarbības 
veicināšanu vērsta organizācija, kas ir dibināta ar mērķi 
veicināt Eiropas 
117
/
238
Enerģētikas Kopiena (turpmāk - EK) ir uz reģionālas sadarbības 
veicināšanu vērsta organizācija, kas ir dibināta ar mērķi 
veicināt Eiropas
valstu integrāciju un sadarbību enerģētikas 
sektorā pēc Aukstā kara, tādā veidā veicinot reģiona enerģētisko 
drošību. EK mērķis ir investīciju,
ekonomiskās attīstības, 
enerģijas piegādes drošības un sociālās stabilitātes sekmēšana, 
vienlaikus EK kalpo par platformu dalībvalstu
savstarpējās 
solidaritātes, uzticības un miera veicināšanai. EK paplašināšanās 
process sniedz iespēju nodrošināt iepriekšminēto vērtību
izplatīšanos plašākā mērogā.
EK līguma
 II sadaļa
 ietver Eiropas Savienības 
acquis 
communautaire
, kura nosacījumi tiek pielāgoti visām EK 
dalībvalstīm. 
Acquis
communautaire
 sastāv no 20 
tiesiskajiem aktiem, kuri aptver sekojošus ES enerģētikas 
likumdošanas centrālos jautājumus: elektroenerģija,
gāze, nafta 
konkurētspēja, atjaunojamā enerģija, energoefektivitāte, vide un 
statistika.
Par Enerģētikas Kopienas dalībvalsti var kļūt jebkura Eiropas 
Kopienas dalībvalsts. Visām Enerģētikas Kopienas dalībvalstīm ir 
jāievēro
acquis communautaire
 noteiktos pienākumus. 
Valsts, iegūstot dalībnieces statusu, ir tiesīga piedalīties 
visās Enerģētikas Kopienas
institucionālajās sanāksmēs
Latvija kļuva par Enerģētikas 
Kopienas dalībvalsti 2014.gada vidū.
Ņemot vērā pēdējos notikumus starptautiskajā arēnā, Latvija 
uzskata, ka Enerģētikas Kopiena var kalpot par vienu no 
platformām, kas
varētu veicināt enerģētiskās stabilitātes 
jautājuma risināšanu, kā arī stiprināt ES enerģētisko drošību. 
Enerģētikas Kopienas instrumenti varētu
palīdzēt nodrošināt 
attiecīgu tirgus funkcionēšanu un caurredzamību Austrumeiropā. 
Latvija uzskata, ka Enerģētikas kopienas stiprināšana un
paplašināšana, kas veicina ES likumdošanas pārņemšanas 
enerģētikas jomā ES kaimiņvalstīs, ir mehānisms, kas attīstīs ES 
sadarbību ar
trešajām valstīm.
Pašlaik Latvijai nav Enerģētikas Kopienas dalībnieka statusa 
un Latvija seko līdzi notikumiem Enerģētikas Kopienā tikai kā ES 
dalībvalsts,
taču ir uzsākts iestāšanās process.
Enerģētikas 
harta un Enerģētikas hartas nolīgums
Eiropas Enerģētikas hartas deklarācija tika parakstīta 
1991.gada 17.decembrī Hāgā un tā stājusies spēkā 1994.gadā. 
Latvija ratificēja
Eiropas enerģētikas hartu 1992.gada 
18.jūnijā.
 Enerģētikas harta kalpo par ilgtermiņa sadarbības 
modeli starptautiskās sadarbības
enerģētikas sektorā 
veicināšanai, īpaši pievēršoties ciešāku sadarbības saišu 
nodrošināšanai starp Austrumiem un Rietumiem. Organizācijas
darbības juridisko pamatu veido sekojošie dokumenti:
- politiskā deklarācija Eiropas Enerģētikas harta;
- juridiski saistošs Enerģētikas hartas nolīgums (tajā skaitā 
nolīguma tirdzniecības noteikumu grozījums),
- Enerģētikas Hartas Protokols par energoefektivitāti un ar to 
saistītajiem vides aspektiem.
Enerģētikas hartas lēmumpieņemšanas platforma ir Enerģētikas 
hartas konference.
118
/
238
Enerģētikas hartas nolīguma darbība ir koncentrēta ap pieciem 
pīlāriem: investīciju piesaistes un aizsardzības mehānismu 
izstrāde; brīva
enerģijas materiālu tirdzniecība saskaņā ar 
Pasaules tirdzniecības organizācijas nosacījumiem; vienotu 
noteikumu izstrāde enerģijas
tirdzniecībai, tranzītam, 
investīcijām un vides sektoram.
Enerģētikas hartas darbība ir vērsta uz sekojošām jomām: 
Enerģētikas resursu attīstīšana un pieejamības nodrošināšana; 
Pieejas tirgiem
nodrošināšana; Enerģijas tirdzniecības 
liberalizācija; Investīciju aizsardzības veicināšana; Drošības 
principu un vadlīniju izstrāde; Pētniecības,
tehnoloģiskās 
attīstības un inovāciju veicināšana; Energoefektivitātes un vides 
aizsardzības veicināšana; Izglītības un apmācību iespējas
nodrošināšana.
IRENA
2009.gada 26.janvārī IRENA dibināšanas konferencē Bonnā 75 
valstis, tostarp, Latvija, parakstīja IRENA organizācijas 
statūtus. 2010.gada
18.februārī Saeima pieņēma likumu "
Par 
Starptautiskās Atjaunojamo energoresursu aģentūras statūtiem
", 
likums ir stājies spēkā 2010.gada
8.jūlijā, līdz ar to Latvija ir 
kļuvusi par IRENA pilntiesīgu locekli.
IRENA darbības galvenais mērķis ir veicināt atjaunojamās 
enerģijas plašāku izmantošanu globālā mērogā. Tas tiks panākts ar 
dažādu
aktivitāšu palīdzību:
(a) konsultācijām enerģētikas politikas jomā;
(b) mehānismu izveidi tehnoloģiju un zināšanu pārnesei;
(c) izglītošanu atjaunojamās enerģijas jomā;
(d) zinātnisku pētījumu veikšanu;
(e) sabiedrības informēšanas kampaņām;
(f) konsultācijām par projektu finansējuma iespējām.
IRENA aptver visus atjaunojamo energoresursu veidus, ievērojot 
ilgtspējas kritērijus. Kā īpaši nozīmīga darbības joma tiek 
uzsvērta saikne
starp atjaunojamo energoresursu izmantošanas 
veicināšanu un energoefektivitāti.
Latvija novērtē centienus radīt un stiprināt starptautiska 
līmeņa aģentūru, kuras darbība vērsta uz sadarbības tīklu 
izveidi, informācijas
izplatīšanu un zināšanu bāzes attīstību 
atjaunojamās enerģijas jomā. Latvija uzskata, ka līdzdarbība šādā 
starptautiskā aģentūrā veicina
enerģētikas politikas 
pilnveidošanu un starptautisko sadarbību.
OECD
119
/
238
Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (turpmāk - 
OECD) savu misiju definē kā demokrātijas un tirgus ekonomikas 
principu
ievērošanas veicināšanu, kā arī valstu ilgtspējīgu 
tautsaimniecības attīstības sekmēšanu globalizācijas kontekstā. 
2013.gada 15.oktobrī OECD
Padomes sēdē Parīzē tika apstiprināta 
Latvijas iestāšanās sarunu "Ceļa karte". 2014.gada 14.februārī 
Ārlietu ministrijas valsts sekretārs A.
Pildegovičs iesniedza 
OECD ģenerālsekretāra vietniekam 
William C. Danvers
 
Latvijas iestāšanās sarunu sākotnējo memorandu. Sākotnējā
memorandā ir atspoguļots Latvijas sākotnējais viedoklis par 
Latvijas tiesību aktiem un to piemērošanas prakses atbilstību 230 
OECD
instrumentiem. Dalība OECD Latvijai piešķir kvalitātes 
zīmogu un sniedz iespēju attīstīt stratēģiski nozīmīgu dialogu ar 
pasaules lielvalstīm.
Apzinoties, ka tautsaimniecības sekmīgu un ilgtspējīgu 
attīstību nosaka ekonomiskie procesi pasaulē, Latvijas interesēs 
ir sadarboties ar
OECD - nozīmīgāko globālās ekonomikas 
veidošanas forumu. Latvija ir sākusi aktīvi iesaistīties OECD 
komiteju darbībā, tostarp arī ar
enerģētikas sektoru saistīto 
jautājumu risināšanā. Enerģētikas sektora intereses Latvija 
aizstāv, iesaistoties 
Vides komitejas aktivitātēs.
Latvija 
ir tostarp pievienojusies OECD Zaļās izaugsmes deklarācijai (OECD 
Declaration on Green Growth).
ACER
2009.gada 13.jūlijā tika pieņemta Eiropas Parlamenta un 
Padomes Regulas (EK) Nr. 
713/2009
, ar ko izveido Energoregulatoru 
sadarbības
aģentūru. Energoregulatoru sadarbības aģentūra 
(turpmāk - ACER) tika izveidota, lai novērstu regulatīvās 
funkcijas deficītu Eiropas Savienības
(ES) līmenī un lai 
veicinātu elektroenerģijas un gāzes iekšējo tirgu efektīvu 
darbību. ACER rada iespējas valstu regulatīvajām iestādēm uzlabot
sadarbību ES līmenī.
Latvija ir atbalstījusi Aģentūras izveides ideju, piekrītot 
enerģētikas tirgus liberalizēšanas likumdošanas paketes 
projektiem, tajā skaitā
regulai, ar ko izveido Energoregulatoru 
sadarbības aģentūru projektu.
Eiropas 
Savienības pašvaldību apvienība "Energy Cities"
"Energy Cities " ir Eiropas Savienības pašvaldību apvienība, 
kas darbojas Eiropas Savienības Pilsētu mēru pakta ietvaros un 
cieši
sadarbojas ar Eiropas Komisiju. Tā ir viena no institūcijām 
enerģētikas un klimata pārmaiņu vadības jomā, kas ietekmē finanšu 
līdzekļu
instrumentus, iesakot un atbalstot dažādus enerģētikas 
jomas investīciju projektus. Apvienības mērķi, kā arī to 
potenciālais ieguldījums tiešā
veidā sasaucas ar Apvienoto Nāciju 
Organizācijas (ANO) tūkstošgades attīstības mērķiem, kuri ir 
īpaši vērsti uz nabadzības izskaušanu un
vides ilgtspējības 
nodrošināšanu, izmantojot pieejamu, tīru un efektīvu 
enerģijas.
Jau 2012.gadā "Energy Cities" iesaistījās procesos, kas 
saistīti ar Eiropas Savienības pāreju uz tīru enerģiju un 
enerģijas patēriņa
samazinājumu. Apvienības priekšlikumi tika 
balstīti uz inovatīvām pieejām, jaunām idejām un revolucionāro 
praksi vienlaikus nodrošinot
praktiskas atbildes šodienas rīcībai 
un ilgtermiņa redzējumu pašvaldībām.
Ekonomikas ministre 
Dana 
Reizniece-Ozola
 
120
/
238
 
Pielikums Nr. 2
Sasaiste ar citiem plānošanas 
dokumentiem
Enerģētikas pamatnostādnes ir saistītas ES un nacionālā līmeņa 
politiskās plānošanas dokumentiem, no kuriem aktuālākie nacionālā 
līmenī
ir: "Latvijas Ilgtspējīgas attīstības stratēģija līdz 
2030.gadam", Latvijas nacionālā reformu programma "ES 
2020"stratēģijas īstenošanai,
"Latvijas Nacionālais attīstības 
plāns 2014.-2020.gadam" un "Latvijas Enerģētikas ilgtermiņa 
stratēģija 2030-konkurētspējīga enerģētika
sabiedrībai". Tāpat, 
atsevišķi Pamatnostādņu politikas mērķi un principi sasaucas arī 
ar citu jomu vidēja termiņa politiskās plānošanas
dokumentiem - 
tādiem kā "Nacionālās industriālās politikas pamatnostādnes 
2014.-2020.gadam" un "Transporta attīstības pamatnostādnes
2014.-2020.gadam".
ES politiskās plānošanas dokumentu jomā ar Pamatnostādnēm ir 
saistīti gan vidēja, gan ilga plānošanas perioda dokumenti, tādi 
kā:
"Enerģētikas ceļvedis līdz 2050.gadam", "Klimata un enerģijas 
mērķi konkurētspējīgai un drošai zema oglekļa ES ekonomikai līdz 
2030.gadam",
"Eiropa 2020 - Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un 
integrējošai izaugsmei", "Atjaunojamie energoresursi pēc 
2020.gada - izaugsmes plāns". Saistīto
politiskās plānošanas 
dokumentu galveno uzstādījumu kopsavilkums apkopots tabulā.
Sasaiste ar 
citiem plānošanas dokumentiem
N.p.k
Nosaukums
Kas un 
kad
apstiprinājis
Darbības
termiņš
Galvenie 
uzstādījumi
 
ES politikas plānošanas 
dokumenti
 
1.
Enerģētikas ceļvedis līdz 2050.gadam
EK
paziņojums,
15.12.2011.
ES
Padomes
secinājumi
Līdz
2050.gadam
Līdz 2050. gadam samazināt emisijas 80%-95% salīdzinot 
ar
1990.gada līmeni.
2.
Klimata un enerģijas mērķi konkurētspējīgai
un drošai 
mazoglekļa ES ekonomikai līdz
2030. gadam.
EK
paziņojums,
22.01.2014.
Līdz
2030.gadam
- Juridiski saistošs mērķis samazināt siltumnīcefekta 
gāzu
(SEG) emisijas par 40% salīdzinājumā ar 1990.gada 
līmeni.
- ES mērogā saistošs mērķis panākt, lai atjaunojamās
enerģijas īpatsvars būtu vismaz 27%, dalībvalstīm nav
paredzēti obligāti mērķi.
- Uzlabota energoefektivitāte.
121
/
238
- ES ETS reforma.
- Uz konkurenci balstīta un droša energoapgāde par
pieņemamām cenām.
- Ierosināta jauna pārvaldības sistēma,
- Jaunu indikatoru komplekts, lai nodrošinātu 
konkurētspējīgu
un drošu energosistēmu.
3.
Eiropa 2020 - Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un
integrējošai izaugsmei
Pamatiniciatīva - Resursu ziņā efektīva Eiropa
EK
paziņojums,
03.03.2012.
Līdz
2020.gadam
Iniciatīvas mērķis ir nodalīt ekonomikas izaugsmi no 
resursu
un enerģijas izmantošanas, samazināt CO
2
 
emisijas, palielināt
konkurētspēju un sekmēt lielāku 
energoapgādes drošību.
4.
Atjaunojamie energoresursi pēc 2020.gada -
izaugsmes 
plāns
EK
paziņojums,
08.06.2012.
Pēc
2020.gada
- pakāpeniski jālikvidē subsīdijas fosilajiem 
energoresursiem,
- jāpārskata enerģijas nodokļi, lai pastiprinātu 
ieguldījumus
zemas oglekļa emisijas tehnoloģijā,
- pakāpeniski jāsamazina vai jāizbeidz atbalsts
atjaunojamajiem energoresursiem, lai motivētu šo nozari
ilgtermiņā kļūt spējīgākai konkurēt ar citiem enerģijas 
avotiem.
- jāreformē arī dalībvalstu atbalsta programmas, lai 
sekmētu
izmaksu samazināšanu.
- ES jāstimulē vēja un saules enerģijas ražošana tur, 
kur to
darīt ir lētāk.
-
5.
Konkurētspējīgas, ilgtspējīgas un drošas
enerģijas 
stratēģija
EK
paziņojums,
10.11.2010.
 
Mērķis ir definēt - kā mainīt veidu kā Eiropā enerģija 
tiek ražota
un patērēta. Stratēģija ir strukturēta ņemot 
par pamatu piecas
prioritātes:
- ierobežot Eiropā enerģijas patēriņu,
- izveidot integrētu iekšējo tirgu;
- stiprināt lietotājus un sasniegt augstāko drošības un 
drošuma
līmeni;
- paplašināt Eiropas vadošo lomu enerģijas tehnoloģiju 
un
inovāciju attīstībā;
- stiprināt ES enerģijas tirgus ārējo dimensiju.
-
6.
Eiropas energoapgādes drošības stratēģija
EK
paziņojums,
28.05.2014.
Sākot no
2014.gada
Lai risinātu apgādes drošības problēmas, Komisija ir
ierosinājusi veikt pasākumus vairākās nozīmīgās jomās:
- pabeigt iekšējā enerģijas tirgus izveidi un izveidot
iztrūkstošos infrastruktūras savienojumus. Uzstādītās
122
/
238
elektroenerģijas jaudas starpsavienojumiem 2030.g. 
palielināt
mērķi līdz 15%, (dalībvalstis jau ir apņēmušās 
līdz 2020.gadam
nodrošināt starpsavienojumus 10% 
apmērā);
- piegādātājvalstu un piegādes maršrutu dažādošana;
- ārkārtas situāciju un solidaritātes mehānismu 
nostiprināšana
un kritiskās infrastruktūras 
aizsardzība.
- vietējās enerģijas ražošanas apjomu palielināšana.
- enerģētikas politikas saskaņošana starp dalībvalstīm 
un
vienota nostāja ārējā enerģētikas politikā.
- energotehnoloģiju attīstīšana;
- energoefektivitātes uzlabošana. Tā kā ēku 
energopatēriņš
veido 40% no kopējā energopatēriņa un tās 
patērē vienu trešo
daļu no izmantotajiem dabasgāzes 
resursiem, šis ir ļoti
nozīmīgs sektors.
7. A
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada
23.aprīļa 
direktīva 
2009/28/EK
 par
atjaunojamo energoresursu 
izmantošanas
veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ
Direktīvas 
2001/77/EK
 un 
2003/30/EK
(Direktīva 
2009/28/EK
)
Direktīva
Spēkā no
2009.gada
25.jūnija
Direktīva izstrādāta nolūkā radīt Eiropas Savienības
dalībvalstīs kopēju ietvaru atjaunojamo energoresursu
izmantošanai, nosakot obligātus mērķus Eiropas Savienības
kopējam atjaunojamo energoresursu īpatsvaram energoresursu
gala patēriņā un transporta degvielas patēriņam.
8.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2012.gada
25.oktobra 
Direktīva 
2012/27/ES
 par
energoefektivitāti, ar ko groza 
Direktīvas
2009/125/EK
 un 
2012/30/ES
, un atceļ
Direktīvas 
2004/8/EK
 un 
2006/32/EK
Direktīva
Spēkā no
2012.gada
25.oktobra
Direktīva izveido kopēju pasākumu klāstu, lai veicinātu
energoefektivitāti:
- Nacionālo energoefektivitātes mērķu aprēķināšanas 
kārtība;
- Ēku ilgtermiņa stratēģijas sagatavošana;
- Energoefektivitātes pienākumu shēmas izveidošanu;
- Normas energopakalpojumu attīstībai;
- Sabiedrības izglītošanas pasākumus.
9.
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva
2014/94/ES
 
(2014.gada 22.oktobris) par
alternatīvo degvielu 
infrastruktūras ieviešanu
Direktīva
Spēkā no
2014.gada
28.oktobra
Direktīva nosaka dalībvalstīm izpildei nodrošināt CNG 
uzpildes
punktu ieviešanu.
 
Latvijas politikas plānošanas 
dokumenti
10.
"Latvijas Ilgtspējīgas attīstības stratēģija līdz
2030.gadam", (turpmāk - Latvija 2030)
MK,
10.06.2010.
Saeima -
10.06.2010
Līdz
2030.gadam
- Enerģētiskā drošība un neatkarība, samazināt 
energoatkarību
- (neto energoresursu imports/ bruto 
iekšzemes enerģijas
patēriņš plus bunkurēšana, %) zem 
50%.
- Atjaunojamo energoresursu izmantošana un inovācija,
123
/
238
palielināt atjaunojamo energoresursu īpatsvaru bruto 
enerģijas
galapatēriņā vismaz līdz 50%;
- Energoefektivitātes pasākumi, energointensitāte 
ekonomikā
(bruto iekšzemes enerģijas patēriņš pret IKP, kg 
naftas
ekvivalenta uz 1000 EUR no IKP) 2030.g. nedrīkst 
pārsniegt
150.
11.
Informatīvais ziņojums "Latvijas Enerģētikas
ilgtermiņa 
stratēģija 2030 - konkurētspējīga
enerģētika 
sabiedrībai"
MK,
28.05.2013.
Līdz
2030.gadam
Galvenie mērķi 2030.gadam.
Galvenais mērķis - Konkurētspējīga ekonomika, palielināt
apstrādes rūpniecības daļu kopējā ekonomikā līdz 20%.
Apakšmērķi:
- Ilgtspējīga enerģētika - līdz 2030.gadam vidējais
siltumenerģijas patēriņš apkurei jāsamazina par 50% pret
rādītāju, kas ar klimata korekciju ir aptuveni 200 kWh/m2 
gadā
(2009. gadā - 202 kWh/m2) un nodrošināt 50% AER 
īpatsvaru
bruto enerģijas patēriņā (indikatīvs mērķis);
- Energoapgādes drošības paaugstināšana - par 50%
samazināt enerģijas un energoresursu importu no esošajiem
trešo valstu piegādātājiem, salīdzinot ar 2011. gadu.
12.
Latvijas nacionālā reformu programma "ES
2020"stratēģijas īstenošanai
2011.gada
26.aprīļa
MK
protokols,
TA-1013,
Nr.27, 
34.§,
Līdz
2020.gadam
Energoefektivitātes palielināšana, enerģijas ietaupījuma 
mērķis
2020.gadā 0,433 (bez pārveidošanas sektora), 0,668 
Mtoe
(ieskaitot pārveidošanas sektoru).
- Mājokļu siltināšana,
- Energoefektivitātes paaugstināšana sabiedriskās un
ražošanas ēkās,
- Efektīvas apgaismojuma infrastruktūras ieviešana 
pašvaldību
publiskajās teritorijās,
- Energoefektivitātes paaugstināšana siltumenerģijas 
ražošanā,
- Energoefektivitātes paaugstināšana transporta 
sektorā,
No atjaunojamiem energoresursiem saražotās enerģijas
īpatsvars kopējā enerģijas bruto galapatēriņā - 2020.gadā 
40%.
- Tiesiskās bāzes sakārtošana,
- Finanšu resursu pieejamības nodrošināšana atjaunojamās
enerģijas ražošanai,
- Biodegvielas izmantošanas veicināšana transporta 
sektorā,
SEG emisiju samazināšana: ierobežot valsts kopējās SEG
emisijas, lai 2020.g. tās nepārsniegtu 12,19 Mt CO2
124
/
238
ekvivalenta; ne-ETS nozarēs SEG emisiju pieaugums nedrīkst
pārsniegt 17% salīdzinot ar 2005.gadu; ETS nozarēm kopīgs
ES mērķis ir samazināt 21% pret 2005.gadu.
- Ne-ETS nozaru emisiju ierobežošana
- Pētniecība, inovācijas, sabiedrības informēšana.
13.
Nacionālās industriālās politikas
pamatnostādnes 
2014.-2020.gadam
MK,
28.06.2013.
2014.-2020.
Mērķis - veicināt ekonomikas strukturālās izmaiņas par 
labu
preču un pakalpojumu ar augstāku pievienoto vērtību
ražošanai, t.sk. rūpniecības lomas palielināšanai, 
rūpniecības
un pakalpojumu modernizācijai un eksporta 
sarežģītības
attīstībai.
Rezultatīvie rādītāji - apstrādes rūpniecības īpatsvars 
IKP
2020.gadā sasniedz 20% (2011.g. - 14,1%; 2017.g. - 
17,4%).
14.
Transporta attīstības pamatnostādnes 
2014.-
2020.gadam
MK,
27.12.2013.
2014.-2020.
Mērķis - konkurētspējīga, ilgtspējīga, komodāla 
transporta
sistēma, kas nodrošina augstas kvalitātes 
mobilitāti, efektīvi
izmantojot resursus, t.sk. ES 
fondus.
Prioritātes līdz 2020.gadam -
- Dzelzceļa elektrifikācija, politikas rezultāts - par 
20%
palielināts elektrificēto dzelzceļa līniju garums; CO2 
izmešu
samazinājums dzelzceļa kravu pārvadājumos 60% 
attiecībā
pret 2012.gadu.
15.
Latvijas Nacionālais attīstības plāns 
2014.-
2020.gadam
Saeima,
20.12.2012.
2014.-2020.
Nodrošināt tautas saimniecībai nepieciešamo 
energoresursu
ilgtspējīgu izmantošanu, veicinot resursu 
tirgus pieejamību,
sektoru energointensitātes un emisiju 
intensitātes
samazināšanos un vietējo atjaunojamo 
energoresusrsu
īpatsvara palielināšanos kopējā patērētajā 
apjomā, fokusējoties
uz konkurētspējīgām enerģijas 
cenām.
Energoefektivitāte - 
enerģijas patēriņš iekšzemes kopprodukta
radīšanai (kg 
naftas ekvivalenta uz 1000EUR no IKP) - 280;
- pašvaldību energoplānu izstrāde,
- energoefektivitātes programmas valsts, pašvaldību un
dzīvojamo ēku energoefektivitātei,
- inovatīvu enerģētikas un energoefektivitātes 
tehnoloģiju
attīstība,
- energoefektivitātes veicināšana centralizētajā 
siltumapgādē.
AER - no AER 
saražotās enerģijas īpatsvars kopējā bruto
125
/
238
enerģijas 
galapatēriņā vismaz 40% 2020.g.:
- pāreja uz AER transportā un nepieciešamās 
infrastruktūras
nodrošināšana,
- AER izmantošana enerģijas ražošanā
Energoatkarība - neto 
energoresusrsu imports/bruto iekšzemes
enerģijas patēriņš 
plus bunkurēšana (%) - 1,13.
- 
Energoinfrastruktūras tīklu attīstība
Tautsaimniecības 
siltumnīcefekta gāzu emisiju intensitāte ( t
CO2 
ekvivalenta/ uz 1000 LVL no IKP) - 1,13.
16.
Vides politikas pamatnostādnes 2014.-
2020.gadam
MK,
26.03.2014.
2014.-2020.
Mērķis - Latvijas vides politikas virsmērķis ir 
nodrošināt
iedzīvotājiem iespēju dzīvot tīrā un sakārtotā 
vidē, īstenojot uz
ilgtspējīgu attīstību veiktas darbības, 
saglabājot vides kvalitāti
un bioloģisko daudzveidību, 
nodrošinot dabas resursu
ilgtspējīgu izmantošanu, kā arī 
sabiedrības līdzdalību lēmumu
pieņemšanā un informētību par 
vides stāvokli.
Pamatnostādnēs ir identificētas aktuālākās problēmas,
pasākumi un ieguvumi gaisa aizsardzības un klimata pārmaiņu
jomās, kurās ir cieša mijiedarbība ar enerģētikas 
sektoru.
Ekonomikas ministre 
Dana 
Reizniece-Ozola
 
 
Pielikums Nr. 3
Eiropas Savienības atbalsts 
enerģētikas jomā.
Šajā pielikumā ir apkopota informācija par Eiropas Savienības 
fondu finansējumu, kas ticis piesaistīts, lai atbalstītu 
projektus atjaunojamo
energoresursu un energoefektivitātes jomās 
2007.-2013.gada ES finanšu plānošanas periodā.
1. tabula
ERAF finansējuma 
piesaiste 2007-2013, EUR
126
/
238
Investīciju joma
Kopā
ES fondu 
finansējums un
virssaistības
Nacionālais publiskais
finansējums
Privātais
kapitāls
3.4.4. Mājokļu 
energoefektivitāte
153 223 
201,48
96 202 
712,48
2 301 
117
54 719 
372
3.4.4.1.aktivitāte. Daudzdzīvokļu māju siltumnoturības
uzlabošanas pasākumi
144 018 733,48
89 299 361,48
(t.sk. virssaistības
11 382 974,48)
0
54 719 372
3.4.4.2.aktivitāte. Sociālo dzīvojamo māju 
siltumnoturības
uzlabošanas pasākumi
9 204 468
6 903 351
2 301 117
0
3.4.4.1.aktivitātē "Daudzdzīvokļu māju siltumnoturības 
uzlabošanas pasākumi" līdz 2015.gada 1.oktobrim noslēgti 811 
līgumi par projektu
īstenošanu par Eiropas Reģionālās attīstības 
fonda finansējumu (turpmāk - ERAF) finansējumu 70 259 686,40 EUR, 
no tiem pabeigti 629
projekti par ERAF finansējumu 51 536 061,03 
EUR. Projektu īstenošana turpinās.
3.4.4.2.aktivitātes "Sociālo dzīvojamo māju siltumnoturības 
uzlabošanas pasākumi" ietvaros ir īstenoti 55 projekti par ERAF 
finansējumu 5
164 740,45 EUR.
2. tabula
Kohēzijas fonda 
finansējuma piesaiste 2007-2013, EUR
Investīciju joma
Kopā
ES fondu 
finansējums un
virssaistības
Privātais
kapitāls
3.5.2. Enerģētika
228 077 
100
114 038 
550
114 038 
550
3.5.2.1.1.apakšaktivitāte. Pasākumi centralizētās 
siltumapgādes sistēmu
efektivitātes paaugstināšanai
168 897 766
84 448 883
84 448 883
3.5.2.2.aktivitāte. Atjaunojamo energoresursu 
izmantojošu koģenerācijas
elektrostaciju attīstība
59 179 334
29 589 667
29 589 667
3.5.2.1.1.apakšaktivitātes "Pasākumi centralizētās 
siltumapgādes sistēmu efektivitātes paaugstināšanai" ietvaros 
Kohēzijas fonda (turpmāk
- KF) līdzfinansējums paredzēts 
siltumtrašu un katlu māju rekonstrukcijai un būvniecībai. Līdz 
2015.gada 1.oktobrim ir noslēgti 136 līgumi par
projektu 
īstenošanu par KF finansējumu 78 593 382,33 EUR, no tiem pabeigti 
80 projekti par KF finansējumu 55 966 736,28 EUR.
3.5.2.2.aktivitātes "Atjaunojamo energoresursu izmantojošu 
koģenerācijas elektrostaciju attīstība" ietvaros ir noslēgti 10 
līgumi par projektu
īstenošanu par KF finansējumu 28 774 886 EUR, 
līdz 2015.gada 1.oktobrim būvniecības darbi ir noslēgušies visos 
projektos, bet vienā projektā
vēl tiek veikta dokumentu pārbaude. 
Projektu īstenošanas rezultātā veikti ieguldījumi atjaunojamos 
energoresursus izmantojošu koģenerācijas
127
/
238
elektrostaciju 
attīstībai Jelgavā, Jēkabpilī, Saldū, Rīgā, Gulbenē, Liepājā, 
Kārsavā, Valkā un Kuldīgā.
3. tabula
Eiropas 
Enerģētikas tīkla finansējuma piesaiste, EUR
Eiropas 
Enerģētikas tīkls
Kopā
ES fondu
finansējums
Privātais
kapitāls
Ģeoloģiskā un ekonomiskā izpēte par dabasgāzes pazemes 
krātuves iespējamo izveidi Latvijā,
Dobeles rajonā 
(2009-2010)
2 263 800
1 131 900
1 131 900
Kurzemes loka ietekmes uz vidi novērtējums un trases 
izpēte (2009-2013)
700 000
325 000
325 000
Igaunijas-Latvijas trešā starpsavienojuma ietekmes uz 
vidi novērtējums un trases izpēte (2013-
2015)
1 000 000
500 000
500 000
Projekts 
Dobeles ģeoloģiskā un ekonomiskā izpēte par 
dabasgāzes pazemes krātuves iespējamo izveidi
 ir noslēdzies 
2010.gada novembrī.
Projekta ietvaros tika noteikts, ka Dobeles 
struktūra ir piemērota pazemes gāzes krātuves ierīkošanai. 
Turklāt, tā potenciāli varētu kļūt par
lielāko pazemes gāzes 
krātuvi Eiropas Savienībā.
Kurzemes loka ietekmes uz vidi novērtējuma un trases 
izpētes
 projekts ir noslēdzies 2013.gada 5.aprīlī. Projekta 
rezultātā tika izvērtēta
Kurzemes loka ietekme uz vidi, kas 
nepieciešams Kurzemes loka izbūves uzsākšanai.
Igaunijas-Latvijas trešā starpsavienojuma ietekmes uz vidi 
novērtējums un trases izpētes
 projekts noslēgsies 2015.gada 
31.decembrī.
2012.gada 21.februārī ticis parakstīts nodomu 
protokols starp PSO "Elering AS", Latvijas PSO AS "Augstsprieguma 
tīkls" un AS "Latvijas
Elektriskie tīkli" par sadarbības 
principiem. 2012.gadā sākumā Latvijas puse pieteicās TEN-E 
līdzfinansējumam uz 2013.gadu trases izpētes un
IVN veikšanai 
Latvijas teritorijā. TEN-E - līdzfinansē projekta izpētes un 
infrastruktūras izbūves darbus.
4. tabula
Eiropas Enerģētikas atjaunošanas 
programmas un Eiropas infrastruktūras savienošanas 
instrumenta
 
finansējuma piesaiste, EUR
Eiropas Enerģētikas 
atjaunošanas programma /
 
Eiropas infrastruktūras 
savienošanas
instruments
Kopā
ES fondu
finansējums
Privātais
kapitāls
Kurzemes loka 1. un 2. posms (2009-2014)
88 298 676
44 000 000
44 298 676
Kurzemes loka 3.posms (2014-2019)
122 420 000
55 089 000
54 966 580
Latvijas-Igaunijas 3.starpsavienojums (2015-2020)
172 771 000
112 301 000
60 470 000
128
/
238
Latvijas-Lietuvas gāzes starpsavienojums (2009-2013)
33 000 000
12 940 000
12 940 000
Kurzemes loka jauno 330 kV elektrolīniju kopējais garums 
plānots ap 330 km, jauda - 800 MW, izmaksas - ap 220 milj. 
euro
, pusi no kā
segs Eiropas Komisija līdzfinansējuma 
programmu ietvaros - no Eiropas Enerģētikas atjaunošanas 
programmas (European Energy Programme
for Recovery) un Eiropas 
infrastruktūras savienošanas instrumentu (Connecting Europe 
Facility) līdzekļiem.
1.posms:
 330 kV kabeļa izbūve starp apakšstaciju "Rīgas 
TEC-1" ar apakšstaciju "Imanta", bija pabeigta 2013.gada 
25.septembrī. Ar šā
posma realizāciju un pēc Kurzemes loka 
izbūves tiks likvidēta elektrisko savienojumu "šaurā vieta" starp 
Latvijas centru un Rietumiem, kas
dažos gadījumos, nepietiekamās 
kapacitātes dēļ, ierobežo elektroenerģijas apjoma tranzīta 
plūsmas.
2.posms - 330 kV augstsprieguma elektropārvades līnija 
Grobiņa-Ventspils - ir ieslēgta zem sprieguma 2014.gada 1.jūlijā. 
Otrā posma
kopējās izmaksas ir 63,8 miljoni 
euro
. Kurzemes 
loka posma Grobiņa - Ventspils jaunā 330 kV elektropārvades 
līnija ievērojami paaugstinās
energoapgādes drošumu Latvijā un 
Kurzemē.
3.posms paredz noslēgt Kurzemes loka izbūvi ar posmu 
Ventspils-Tume-Imanta. 2014.gada novembrī Kurzemes loka posma 
"Ventspils-
Tume-Imanta" izbūvei ir piešķirts Eiropas 
līdzfinansējums 45% apmērā no Eiropas infrastruktūras 
savienošanas instrumentu (Connecting
Europe Facility) 
līdzekļiem.
Trešais Latvijas-Igaunijas elektropārvades tīkla 
starpsavienojums nodrošinās starpvalstu caurlaides spējas 
palielināšanai un pārslodžu
likvidēšanai Igaunijas-Latvijas 
pārvades šķērsgriezumā. Pēc projekta izbūves ir paredzēts 
caurlaides spējas palielinājums 500/600MW abos
virzienos. 
Projekta ietvaros paredzēts izbūvēt 330kV elektropārvades 
augstsprieguma līniju ar kopējo garumu Latvijas un Igaunijas 
teritorijā ap
200 km starp apakšstacijām Kilingi-Nimme Igaunijā 
un Rīgas TEC2 Latvijā. Jaunā elektropārvades līnija Latvijā un 
Igaunijā tiks izbūvēta
pārsvarā pa jau eksistējošām 
elektropārvades līniju trasēm. Projekta izmaksas Latvijas 
teritorijā ir plānotas ap 100 milj.EUR un daļēji tiks
segtas no 
Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu (Connecting 
Europe Facility) līdzekļiem.
Latvijas-Lietuvas gāzes starpsavienojuma kapacitātes 
palielināšanas projekts ir veiksmīgi noslēdzies 2013.gada 
decembrī. Šī projekta
rezultātā ir tikusi palielināta 
Latvijas-Lietuvas gāzes starpsavienojuma kapacitāte līdz 6milj 
m3/dienā.
Ekonomikas ministre 
Dana 
Reizniece-Ozola
 
 
4. pielikums
EKSPERTĪZE PAR GALVENO PLĀNOTO 
PASĀKUMU ENERĢĒTIKAS ATTĪSTĪBAS
129
/
238
PAMATNOSTĀDNĒS 2015.-2020. GADAM 
IETEKMI
ATSKAITE
AUTORS: JĀNIS REĶIS
VERSIJA 1.3
RĪGA
2014. GADA, DECEMBRIS
SATURS
1. IEVADS
2. KOPSAVILKUMS
3. MĒRVIENĪBAS
4. MODELĒTIE SCENĀRIJI
5. SCENĀRIJU PIEŅĒMUMI
5.1. MODEĻA VERIFICĒŠANA UN PIEŅĒMUMI
5.2. MAKROEKONOMISKĀ PROGNOZE
5.3. ENERĢIJAS PAKALPOJUMU PROJEKCIJAS
5.4. ENERĢIJAS RESURSU CENAS
5.4.1. Starpsavienojuma 
pastiprināšana starp Latvijas un Igaunijas energosistēmām un 
ārpuss
5.4.2. Starpsavienojuma 
pastiprināšana starp Latvijas un Lietuvas gāzes apgādes 
sistēmām
5.5. KVANTITATĪVIE MĒRĶI
5.5.1. AER mērķi
5.5.2. Emisju ierobežojums
130
/
238
5.6. PASĀKUMI
5.6.1. Emisiju nodokļi (Dabas 
resursu nodoklis)
5.6.2. Enerģijas nodokļi
5.6.3. Elektroenerģijas Obligātais 
iepirkums
5.6.4. Kurināmais ar zemu sēra 
saturu
5.6.5. Enerģijas efektivitāte 
ēkās
6. REZULTĀTU ANALĪZE
6.1. IZMAKSU NOVĒRTĒJUMS UN ANALĪZE
6.2. REZULTĀTUS RAKSTUROJOŠIE ENERĢĒTIKAS UN EKONOMIKAS 
INDIKATORI
6.3. PRIMĀRIE RESURSI
6.4. PĀRVEIDOŠANAS SEKTORS
6.5. GALA ENERĢIJAS PATĒRIŅŠ
6.6. ATJAUNOJAMO ENERGORESURSU DEVUMS KOPĒJĀ GALA ENERĢIJAS 
PATĒRIŅĀ
6.7. SEG EMISIJAS
6.8. IETEKME UZ SOCIĀLI EKONOMISKIEM RĀDĪTĀJIEM UN TERITORIJU 
LĪDZSVAROTU ATTĪSTĪBU
PIELIKUMS 1. IZMANTOTAIS MODELIS UN 
METODOLOĢIJA
PIELIKUMS 2. ENERĢIJAS PAKALPOJUMU 
PROJEKCIJU PIEMĒRI
PIELIKUMS 3. ENERĢIJAS PAKALPOJUMU 
PIEPRASĪJUMA ELASTĪBA
1. IEVADS
Atskaitē apkopota informācija par padziļinātu ekspertīzi par 
galveno enerģētikas jomas plānoto pasākumu (kas ietverti 
Enerģētikas attīstības
131
/
238
pamatnostādnēs 2014.-2020. gadam) ietekmi 
uz:
• Makroekonomiskajiem rādītājiem (iekšzemes kopprodukts 
(IKP));
• Sociālo ietekmi (ietekme uz enerģijas cenām 
patērētājiem);
• Klimata noteiktajiem mērķiem;
• Latvijas starptautiskajām saistībām attiecībā uz enerģētikas 
un klimata un vides politikā noteiktajiem mērķiem;
• Teritoriju līdzsvarotu attīstību;
• u.c. būtiskajiem procesiem,
izvērtējot savstarpējo mijiedarbību starp enerģētiku un citām 
ar enerģētiku saistītām jomām, ņemot vērā sekojošus enerģētikas 
tirgus
segmentus:
• Ģenerējošo jaudu sektors;
• Elektroenerģijas tirgus;
• Dabasgāzes tirgus;
• Enerģētikas infrastruktūra;
• Atjaunojamie energoresursi;
• Energoefektivitāte;
• Zinātniskā pētniecība (R&D), izglītība, inovācijas.
Atskaitē apkopota informācija, kas sniedz pārskatu par 
iegūtiem rezultātiem Latvijas enerģētikas attīstības bāzes 
scenārija modelēšanā un
tā raksturojošo parametru definēšanā, 
par:
• EM makroekonomisko rādītāju prognozi (IKP un iedzīvotāju 
skaits);
• Pieņēmumiem lietderīgās enerģijas pieprasījuma aprēķināšanā 
dažādiem enerģijas pakalpojuma veidiem patēriņa sektoros
(mājsaimniecības, transports, rūpniecība un pakalpojumi) un 
lietderīgās enerģijas pieprasījuma aprēķināšanā 2012.-2030. g. 
patēriņa sektoros;
• Primāro energoresursu cenu prognozi un elektroenerģijas 
importa/eksporta cenu;
132
/
238
• Enerģijas ražošanas un patēriņa tehnoloģiju attīstību;
• Spēkā esošām politikām un pasākumiem,
un pamatnostādņu Latvijas enerģētikas attīstības 2012.-2030. 
g. scenārija modelēšana, nosakot raksturojošos parametrus:
• AER daļa bruto enerģijas gala patēriņā 2020. gadā;
• Siltumnīcefekta gāzu emisiju līmenis 2020. gadā;
• Enerģijas efektivitātes līmenis 2020. gadā;
• Starpsavienojumu jaudu palielināšana dabasgāzes un 
elektroenerģijas tirgū.
Atskaite sniegta rezultātu analīze un rezultatīvie indikatori 
par modelētiem scenārijiem, piemēram,:
• Energoresursu bilance laika periodam 2010.-2030. gads ik pa 
5 gadiem;
• Enerģijas un emisiju intensitāte;
• AER īpatsvars;
• Enerģijas patēriņš uz kv.m mājsaimniecībās;
• Scenāriju izmaksu salīdzināšana un attiecināšana.
2. 
KOPSAVILKUMS
Lai veiktu Enerģētikas attīstības pamatnostādnēs plānoto 
lēmumu, izvirzīto indikatīvo mērķu ietekmes novērtējumu, darbā 
tiek izmantota
scenāriju modelēšanas un analīzes metode. Ietekmes 
novērtējums tika veikts, ņemot vērā Enerģētikas attīstības 
pamatnostādnēs paredzēto
ģenerējošo jaudu attīstību, 
elektroenerģijas un dabas gāzes patēriņu un tirgus attīstību, 
atjaunojamo energoresursu izmantošanas attīstību un
enerģijas 
efektivitātes uzlabošanu. Darbā veiktais ietekmes novērtējums 
aptvēra makroekonomiskos rādītājus (iekšzemes kopprodukts (IKP));
enerģijas cenas patērētājiem; klimata un gaisa kvalitātes 
noteiktos mērķus; Latvijas starptautiskās saistības attiecībā 
pret enerģētikas un
klimata un vides politikā noteiktiem mērķiem 
un teritoriju līdzsvarotu attīstību. Galvenie iegūtie rezultāti 
ir iedalīti vairākās enerģētikas politikas
svarīgās grupās un tie 
ir sekojoši.
ENERĢIJAS EFEKTIVITĀTE
Enerģijas efektivitāte ir viens no vissvarīgākajiem 
Enerģētikas attīstības pamatnostādņu politikas virzieniem, jo tas 
sekmē enerģijas 
133
/
238
Enerģijas efektivitāte ir viens no vissvarīgākajiem 
Enerģētikas attīstības pamatnostādņu politikas virzieniem, jo tas 
sekmē enerģijas
apgādes drošuma paaugstināšanu un tai izvirzīto 
mērķu sasniegšanu, palīdz izpildīt klimata un vides politikas 
izvirzītos mērķus, samazina
Latvijas ekonomikas 
energointensitāti, līdz ar to palielinot ekonomikas konkurētspēju 
un sekmē teritorijas līdzsvarotu attīstību.
Ekonomikas energointensitātes indikatora vērtība (bruto 
iekšzemes enerģijas galapatēriņa uz IKP vienību) 2020. gadā 
scenārijos uzlabojas
(samazinās) par 34% punktiem salīdzinājumā 
ar 2010. gadu. Enerģijas efektivitātes pasākumu īstenošana prasa 
lielas sākotnējās investīcijas
(BASE un EFF scenārijos attiecīgi 
8,2 un 20,2 miljardi EUR laika periodā 2015. - 2030. gads), bet 
tas samazina enerģētikas patēriņa -apgādes
sistēmas kopējās 
izmaksas, piemēram, EFF scenārijā par 0,2% no IKP gadā salīdzinot 
ar BASE scenāriju, kurā ir apgūts zemāks enerģijas
efektivitātes 
potenciāls. Enerģijas efektivitātes pasākumu īstenošana ļauj 
samazināt arī kopējās izmaksas par AER noteikto mērķu
sasniegšanu. Modelēšanas rezultāti ļauj secināt, ka 
administratīvo, organizatorisko un citu energoefektivitātes 
pasākumus īstenošanu kavējošo
šķēršļu novēršanas gadījumā, tirgus 
signāli stimulē plašu enerģijas efektivitātes pasākumu īstenošanu 
un atmaksāšanos ilgtermiņā.
Bāzes scenārija(BASE) rezultāti parāda, ka energoefektivitātes 
pasākumu īstenošana var nodrošināt Enerģētikas attīstības 
pamatnostādnēs
izvirzītā mērķa par enerģijas patēriņa apkurei 
mājsaimniecību dzīvojamās ēkās samazināšanu līdz 150 
kWh/m
2
 un 100 kWh/m
2
 attiecīgi 2020.
un 
2030. gadā izpildīšanu, apgūstot no izmaksu viedokļa lētāko 
energoefektivitātes pasākumu potenciālu.
Iepriekš minēto enerģijas efektivitātes indikatoru mērķa 
vērtību uz 2020. gadu sasniegšana sekmēs sasniegt primārās 
enerģijas ietaupījumu
0,670 Mtoe 2020. gadā.
ATJAUNOJAMO ENERGORESURSU 
IZMANTOŠANA
Atjaunojamo energoresursu plašāka izmantošana samazina 
Latvijas enerģētikas atkarību no importētiem enerģijas resursiem, 
sekmē klimata
un vides politikas izvirzīto mērķu sasniegšanu, 
uzlabo valsts importa-eksporta maksājumu bilanci.
Pie patreizējā tehnoloģiju attīstības līmeņa, kad pārsvarā AER 
izmantošana, sevišķi elektroenerģijas ražošanā, vēl ir saistīta 
ar augstākām
izmaksām, Enerģētikas attīstības pamatnostādnēs 
izvirzītā mērķa - 2020. gadā AER sastādīt 40% no bruto gala 
enerģijas patēriņa - izpildīšana
pēc modelēšanas rezultātiem 
prasa papildus izmaksas. 15 gadu periodā (2015-2030. gads) šīs 
papildus izmaksas (R40-F10 scenārijs pret
BASE scenāriju) ir 
0,56% no IKP. Izmaksu izmaiņu lielums ir atkarīgs no fosilās 
enerģijas cenām un piemērotās AER izmantošanas atbalsta
veida 
nākotnē, kas šajā pētījumā netiek izvērtēts . Pie augstākām 
fosilā kurināmā cenām, AER mērķa izpilde būtu relatīvi 
lētāka.
Izmantojot modelēšanas rezultātus ir novērtēts, ka viena 
papildus AER procentpunkta saražošana (R40-F10 scenārijs pret 
BASE scenāriju)
15 gadu periodā var izmaksāt 13 milj. EUR(2010) 
gadā, turpretim, ja tiek īstenots integrēts scenārijs ar 
enerģijas efektivitātes pasākumiem, tad
izmaksas samazinās līdz 
8,5 milj EUR(2010) gadā.
ENERGOAPGĀDES DROŠUMA 
PAAUGSTINĀŠANA
Energoapgādes drošuma paaugstināšana, kas paredz enerģijas 
lietotājiem pieejamas, stabilas enerģijas piegādes, mazinot 
ģeopolitiskos
riskus, dažādojot enerģijas resursu piegāžu avotus 
un ceļus, attīstot starpsavienojumu infrastruktūru, ir būtiska 
Enerģētikas attīstības
pamatnostādņu politikas mērķis. 
134
/
238
Kā jau minēts iepriekš, enerģijas efektivitāte un AER un 
vietējo resursu plašāka izmantošana sniedz tiešu pozitīvu ietekmi 
uz enerģijas
apgādes drošuma paaugstināšanu.
Modelējot un analizējot rezultātus par Enerģētikas 
pamatnostādnēs izvirzītā uzdevuma par energosistēmu 
starpsavienojumu pastiprināšanu
starp Latvijas un Igaunijas 
energosistēmām, ņemot vērā Lietuvas un Zviedrijas 
starpsavienojuma izveidi, var secināt, ka šī pasākuma
īstenošana 
rada nelielu sadārdzinājumu kopējām enerģijas apgādes-patēriņa 
sistēmas izmaksām 15 gadu periodā (2015-2030. gads). Izmaksu
palielinājums ir tikai 0,04% no IKP (ELC_LV-EE scenārijs), 
salīdzinot ar BASE scenāriju bez šādas politikas īstenošanas. 
Jāatzīmē, ka šis
sadārdzinājums ir novērtēts pie pieņēmuma, ka 
elektroenerģijas neto imports BASE un ELC_LV-EE scenārijos 
attiecīgi nepārsniedz 2,5 TWh un
4,5 TWh gadā.
Dabas gāzes infrastruktūras pilnveidošanas (Latvijas-Lietuvas 
gāzes starpsavienojuma kapacitātes palielināšana) scenārijs, kas 
ļautu
saņemt dabas gāzi no citiem potenciāliem avotiem, rada 
kopējo enerģijas apgādes-patēriņa sistēmai papildus izmaksas 15 
gadu periodā (2015-
2030. gads) 0,01% no IKP apmērā, salīdzinot ar 
scenāriju bez šāda pasākuma īstenošanas.
Dažādu iepriekš minēto pasākumu, kas vērsta arī uz 
energoapgādes drošuma paaugstināšanu, kopuma īstenošanas 
scenārija (WAM
scenārijs) rezultāti parādīja, ka tie paaugstina 
kopējās sistēmas izmaksas 15 gadu periodā par 0,36% no IKP, bet 
elektroenerģijas piegādes
cenu uz 2020. gadu par 5%, salīdzinot 
ar BASE scenāriju.
Energoapgādes drošuma paaugstināšanā var nosacīti izdalīt 
vairākus secīgus soļus, kas ir novērtēti un analizēti modelētajos 
scenārijos:
• Ja izvirzītais uzdevums energoapgādei ir primāro resursu 
daudzveidošana elektroenerģijas ražošanai, t.i., uz vietas 
saražotās
elektroenerģijas apjoms ir ne mazāks par 85% no 
elektroenerģijas patēriņa un zemāko cenu nodrošināšana, tad 
risinājums ir ogļu izmantošana
elektroenerģijas ražošanā. Lai gan 
ogles ir importēts energoresurss, taču to piegādes reģionus ir 
iespējams diversificēt un elektroenerģijas
ražošanas izmaksas 
šajā scenārijā ir konkurētspējīgas;
• Ja papildus iepriekšējam nosacījumam tiek izvirzīts uzdevums 
palielināt vietējo resursu izmantošanu, tad ir nepieciešama 
biomasas un
kūdras līdz sadedzināšanu ogļu elektrostacijās;
• Ja energoapgādes drošuma paaugstināšana tiek veikta pie 
nosacījuma, kas pieļauj elektroenerģijas importa palielināšanu 
līdz 4,5 TWh, tad
modelis, ņemot vērā Enerģētikas pamatnostādnēs 
minētā uzdevuma par energosistēmu starpsavienojumu 
pastiprināšanu, izmanto tikai esošās
lielo staciju 
elektroenerģijas ražošanas jaudas;
• Ja energoapgādes drošuma paaugstināšana tiek izvērtēta 
klimata politikas izvirzīto mērķu ietvarā (SEG emisiju 
samazināšana uz 2020. un
2030. gadu), tad modelis piedāvā 
samazinās fosilā kurināmā izmantošanu un palielinās atjaunojamo 
energoresursu izmantošana
elektroenerģijas ražošanā (vējš, 
biomasa) un siltumenerģijas ražošanā.
Šis secīgais dažādu energoapgādes drošuma paaugstināšanas 
pasākumu salīdzinājums pie dažādiem nosacījumiem parāda, ka 
ilgtermiņa
135
/
238
enerģētikas un klimata politikas mērķa definēšana ir 
svarīgs priekšnosacījums energosistēmas attīstības stratēģijas 
izvēlei.
KLIMATA POLITIKAS MĒRĶI
ES enerģētikas un klimata politikas pakete ir noteikusi 
siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju mērķus ne-ETS sektoram 
dalībvalstīm uz 2020.
gadu (Latvijai 9617 Gg CO
2 ekv.
 
no 2020. gada). Scenāriju kopas modelēšanas rezultāti parādīja, 
ka ja netiek īstenoti Enerģētikas
pamatnostādnēs minētie 
pasākumi, it īpaši enerģijas efektivitātes paaugstināšanas un AER 
izmantošanas jomā, tad pēc 2025. gada
aprēķinātais SEG emisiju 
apjoms pārsniedz noteiktos griestus.
Latvijas noteikto SEG emisiju mērķa izpilde līdz 2030. gadam 
tiek īstenota modelētā integrētā scenārijā (WAM scenārijs), kas 
ietver
Enerģētikas pamatnostādnēs minēto dažādu pasākumu 
īstenošanu un izvirzīto mērķu sasniegšanu. Jāatzīmē, ka kopējās 
SEG emisijas WAM
scenārijā ir mazākas nekā Bāzes scenārijā arī 
dēļ lielāka elektroenerģijas importa daudzuma. Tas galvenokārt 
ietekmē SEG emisiju apjomu
ETS sistēmā.
Modelēšanas rezultātu analīze ļauj secināt, ka enerģētikas 
politikas izvirzīto mērķu sasniegšana enerģijas efektivitātes, 
AER izmantošanas
un energoapgādes drošuma paaugstināšanas jomā, 
nodrošina arī klimata politikas mērķu izpildīšanu Latvijai.
IETEKME UZ MAKROEKONOMISKAJIEM 
RĀDĪTĀJIEM
Integrētā scenārija īstenošana (WAM scenārijs), kas ietver 
energoapgādes drošuma paaugstināšanu, dažādojot enerģijas resursu 
piegāžu
avotus un ceļus, attīstot starpsavienojumu 
infrastruktūru, paaugstinot enerģijas efektivitāti un paplašinot 
AER izmantošanu, paaugstina kopējās
sistēmas izmaksas 15 gadu 
periodā par 0,36% no IKP pret Bāzes scenāriju. Lielāko daļu no 
šīm papildus izmaksām rada AER izmantošanas
plašāka 
izmantošana.
Vienlaicīgi daļa no šiem pasākumiem rada arī ieguldījumu 
Latvijas tautsaimniecības attīstībā. Enerģijas efektivitātes 
pasākumu īstenošana
ļauj samazināt izdevumus par importētajiem 
enerģijas resursiem 15. gadu periodā par 62 milj.EUR(2010) gadā 
(EFF scenārijs). Plašāka AER
izmantošana, sasniedzot 40% bruto 
gala enerģijas patēriņā 2020. gadā, samazina izdevumus par 
importētajiem enerģijas resursiem 15 gadu
periodā par 144 
miljEUR(2010) gadā.
Integrētā scenārija (WAM scenārijs) īstenošana ar plašu 
energoefektivitātes pasākumu īstenošanu, var dot līdz 30 
tūkstošiem jaunu darba
vietu līdz 2030. gadam, kas palielina 
strādājošo skaitu būvniecības sektorā par 50% punktiem. Līdz 60% 
no jaunām darba vietām varētu
veidoties Rīgā un Rīgas reģionā, 
bet atlikušā daļa no jaunām darba vietām sadalās vienmērīgi starp 
reģioniem.
Novērtējums parāda, ka iepriekšējā ES struktūrfondu finanšu 
periodā (2007.-2013. gads) atbalstīto AER koģenerācijas un 
biomasas katlu
projektu īstenošana ir radījusi aptuveni 1250 
tiešās un netiešās darba vietas. Papildus līdz 2020. gadam AER 
tehnoloģiju plašāka izmantošana
un mērķa izpilde var dot līdz 
1600 jaunas darba vietas (tiešās un netiešās). Darba vietas tiek 
radītas vienmērīgi visos Latvijas reģionos, tādejādi
panākot 
reģionu vienmērīgu attīstību.
136
/
238
IMPORTĒTĀS ELEKTROENERĢIJAS DAUDZUMA 
IETEKME UZ REZULTĀTIEM
Lai novērtētu elektroenerģijas importētā daudzuma ietekmi uz 
dažādiem energosistēmas rādītājiem, tika veikta jutīguma analīze 
integrētam
scenārijam (WAM), kurā pirmajā gadījumā neto 
elektroenerģijas importa ierobežojums ir 4,5 TWh, bet otrajā 
gadījumā - 1 TWh. Apkopojot
modelēšanā iegūtos rezultātus, var 
atzīmēt sekojošas galvenās atšķirības:
• Pirmajā gadījumā WAM scenārijs ir lētāks izmaksu ziņā, jo 
lētāka ir AER mērķa izpilde;
• Ietaupījums par kopējiem importētajiem enerģijas resursiem 
otrajā gadījumā ir lielāks, neskatoties uz to, ka 
elektroenerģijas imports šajā
gadījumā ir mazāks;
• Pie zemāka elektroenerģijas importa enerģijas patēriņš 
pārveidošanas sektorā ir augstāks (lielāks biomasas un ogļu 
patēriņš), kā arī
uzstādītās jaudas;
• Lielāka elektroenerģijas importa gadījumā primārā enerģijas 
patēriņā ir zemāks ogļu patēriņš, jo elektroenerģijas 
pieprasījums tiek
nodrošināts ar esošajās fosilā kurināmā 
izmantojošās ražošanas iekārtās, AER izmantojošās ražošanas 
iekārtās saražoto elektroenerģiju un
importēto 
elektroenerģiju;
• Elektroenerģijas cena ir zemāka pirmajā gadījumā (pie 
lielāka importētā elektroenerģijas apjoma). Galvenais 
ietekmējošais faktors šajā
gadījumā ir pieņēmums par cenu 
importētai elektroenerģijai., kuru ietekmē dažādi apstākļi, 
piemēram, CO2 emisiju cena ETS sistēmā vai
enerģijas nodokļu 
politika;
• Pie lielāka elektroenerģijas importa tiek nedaudz mazāk 
patērēta centralizētā siltumenerģija, kas šajā gadījumā tiek 
ražota biomasas
katlumājās. Turpretim pie mazāka elektroenerģijas 
importa centralizētā siltumpiegāde tiek nodrošināta ar biomasas 
koģenerācijas stacijās
saražotu enerģiju,
• Pie zemāka elektroenerģijas importa AER mērķa sasniegšana 
tiek panākta ar AER-DH un AER-E, pateicoties koģenerācijai, bet 
lielāka
elektroenerģijas importa - ar AER-H;
• Kopējās SEG emisijas ir zemākas pie lielāka elektroenerģijas 
importa.
3. 
MĒRVIENĪBAS
MARKAL-LV modelī naudas mērvienība ir 2000. gada EUR 
[EUR(2000)]. Lai pārietu no modelī dotajām izmaksām, piemēram, uz 
EUR(2010),
izmanto Eiropas Savienības Eiro zonas HICP (Harmonized 
indices of consumer prices) - 1 EUR(2000) ir vienāds 1,2247 
EUR(2010). Pārejas
koeficienti un modelī izmantotās mērvienības 
dotas 1. tabulā.
1. TABULA. MODELĪ 
IZMANTOTĀS MĒRVIENĪBAS
137
/
238
 
Modelī izmantotās 
mērvienības
Mērvienību pārveidošanas 
koeficienti
Enerģija
PJ
1 PJ = 0,2778 TWh = 277778 MWh
1 TWh = 3,6 PJ
Jauda
GW
1 GW = 1000 MW
Izmaksas
EUR(2000)
1 EUR(2000) = 1,2247 EUR(2010) = 0,5592 LVL(2000) = 
0,8679 LVL(2010)
1 EUR(2010) = 0,7087 LVL(2010)
Īpatnējās izmaksas
MEUR(2000)/PJ
MEUR(2000)/GW
1 MEUR(2000)/PJ = 1 EUR(2000)/GJ
1 EUR(2000)/GJ = 4,4088 EUR(2010)/MWh = 3,1245 
LVL(2010)/MWh
Emisijas
kT
1 kT = 1000 t = Gg =10
-3
Mt
4. MODELĒTIE 
SCENĀRIJI
Analīzē tika pielietota scenāriju analīzes pieeja, lai 
projicētu enerģētikas - vides sistēmas attīstību balstītu uz 
ārējo parametru prognozēm
(iedzīvotāju skaita prognoze, IKP 
struktūra un izaugsmes prognoze, enerģijas resursu cenu prognoze 
u.tml.) un spēkā esošām politikām un
pasākumiem (enerģijas un 
vides nodokļi, atbalsts AER un energoefektivitātei u.tml.), ņemot 
vērā kompleksās mijiedarbības šajā sistēmā. Tas ir
veids, kas 
ļauj ņemt vērā atsevišķus nenoteiktības faktorus, jo ilgtermiņa 
stratēģiskos risinājumus pamatot tikai uz pieņēmumiem, ka
pastāvošās attīstības tendences turpināsies, ietver risku, ka 
netiek ņemtas vērā situācijas, kuras var rasties, ja pieņēmumi 
neizpildās. Tādējādi
tiek ņemtas vērā iespējas, ka daži no 
sistēmu ietekmējošiem faktoriem var attīstīties dažādos 
virzienos, bet citi var tikt aizvietoti ar jauniem vai
mainīsies 
to ietekmes pakāpe. Izmaiņas politikā un jauni pasākumi enerģijas 
piegāžu drošuma nodrošināšanā un vides aizsardzībā, īpaši
klimata 
izmaiņu jomā, jūtami var ietekmēt enerģijas tirgu.
Latvijas enerģētikas sistēmas attīstības analīzei tika 
izveidoti scenāriji, kas raksturo dažus no svarīgākiem 
enerģētikas pamatnostādņu
projektā plānotajiem pasākumiem, t.i., 
vietējo primāro resursu daļas palielināšana, esošo fosilo 
enerģijas resursu piegāžu daudzveidošana,
enerģijas efektivitātes 
palielināšana. 2. tabulā raksturoti modelētie scenāriji, kuri 
turpmāk analizēti un salīdzināti.
2. TABULA. APSKATĪTIE 
SCENĀRIJI
Scenārija
saīsinājums
Scenārija
nosaukums
AER mērķis
SEG mērķis
Efektivitātes mērķis
Citi pieņēmumi
(politikas un 
pasākumi)
REF
References
scenārijs
nav
nav
nav
nav
BASE
Bāzes scenārijs
AER-F (Obligātais
biodegvielas
piejaukums)
nav
nav
Efektivitātes pasākumi;
Emisiju un enerģijas
nodokļi;
138
/
238
AER un CHP subsīdijas;
Neto elektroenerģijas
imports nepārsniedz 2,5
TWh
SEG
Emisiju
ierobežojums
=BASE
SEG emisiju
ierobežojums neETS
9617 Gg līmenī sākot ar
2020. gadu
nav
=BASE
EFF
Efektivitātes
scenārijs
=BASE
nav
Siltumenerģijas patēriņš apkurei
mājsaimniecībās 150 un 
100
kWh/m
2
 attiecīgi 2020. un 2030.
gadā
=BASE
R40-F10
AER 40%
scenārijs
AER 40% mērķis
sākot ar 2020.
gadu, t.sk., AER-F -
10%
nav
nav
=BASE
ELC_LV-EE
LV-EE
starpsavienojuma
jaudas
palielināšana
=BASE
nav
nav
=BASE; Neto
elektroenerģijas imports
nepārsniedz 4,5 TWh 
no
2020. gada
NGA_LV-LT
LV-LT
starpsavienojuma
jaudas
palielināšana
=BASE
nav
nav
=BASE
WAM
Integrētais
scenārijs, t.sk.,
ELC_LV-EE un
NGA_LV-LT
=R40-F10
=SEG
=EFF
=BASE; Neto
elektroenerģijas imports
nepārsniedz 4,5 TWh 
no
2020. gada
PIEZĪME: AER mērķus attiecina uz bruto gala enerģijas patēriņu 
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 
2009/28/EK
 
(2009.
gada 23. aprīlis) par atjaunojamo energoresursu 
izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ 
Direktīvas 
2001/77/EK
 un
2003/30/EK
.
Uz references scenārija (REF) pamata izveidots bāzes scenārijs 
(BASE) ar spēkā esošajām politikām uz 2014. gadu. Lai analizētu 
AER,
139
/
238
enerģijas efektivitātes un SEG emisiju ierobežošanas, mērķu 
sasniegšanas iespējas, kā arī starpsavienojumu lietderību, tika 
izstrādāti attiecīgi
tabulā aprakstītie scenāriji.
5. SCENĀRIJU 
PIEŅĒMUMI
Lai veiktu projekta uzdevumu izpildi, tika izmantots 
izstrādātais MARKAL-LV modelis, kas balstās uz MARKAL
1
 
modelēšanas platformas
matemātisko un programmu 
nodrošinājumu.
Modelī MARKAL-LV ir aprakstīta Latvijas enerģijas sistēma (sk. 
1. attēlu) - sākot ar enerģijas pakalpojuma pieprasījumu 
[lietderīgā enerģija
līmenī (energy service demands)], sekojošiem 
gala patēriņa un pārveidošanas sektora posmiem, un beidzot ar 
primārās enerģijas piegādi
(vietējo resursu ieguve, imports un 
eksports u.tml.).
Modelētās sistēma ir aprakstīta ar enerģijas resursu un 
tehnoloģiju (pašreizējās un nākotnes) iespējām, kuras raksturotas 
ar tehniskiem,
ekonomiskiem un vides parametriem. Vienā sistēmā 
ir integrēta enerģijas lietotāju un enerģijas apgādes puse, 
tādējādi tās atrodas savstarpējā
mijiedarbībā. Modeļa reālo 
atrisinājumu kopā ieiet daudz un dažādas enerģijas resursu un 
tehnoloģiju kombinācijas, bet atrisinājums ir
kombinācija ar 
viszemākajām kopējām izmaksām, kas tiek atrasta optimizācijas 
ceļā, piemēram, izmantojot simpleksa metodi.
140
/
238
1. ATTĒLS. NO 
VAJADZĪBAS LĪDZ ENERĢIJAS RESURSAM
Ieejas informācija modelī ir prognozes par enerģijas resursu 
cenām, tehnoloģiju tehniski ekonomiskie parametri, enerģijas 
pakalpojumu
pieprasījumu prognoze, piemēram, lietderīgās 
enerģijas lielums, apsildāmo telpu platība, tonnu kilometri, 
transporta kilometri, kas netieši vai
tieši atspoguļo 
nepieciešamību pēc enerģijas daudzuma.
Modelēšanas scenāriju ticamība nav atkarīga tikai no tā, cik 
adekvāti modelis spēj attēlot realitāti, bet arī no pieņēmumu 
pamatotības.
Izmaiņas valdības politikā un tehnoloģiju attīstības 
tendences pasaulē kopā ar makroekonomiskajiem nosacījumiem ir 
galvenie nenoteiktību
avoti. Šie faktori iespaido gan 
pieprasījumu pēc enerģijas, gan investīciju apjomus enerģijas 
apgādes infrastruktūrā. Būtisks nenoteiktības
cēlonis ir mūsdienu 
tehnoloģiju efektivitātes uzlabošanas iespējas, kā arī jaunu 
tehnoloģiju ieviešana Latvijā. Protams, nenoteiktība palielinās
tālākos prognozes periodos.
5.1. MODEĻA VERIFICĒŠANA UN 
PIEŅĒMUMI
Pēc CSP enerģijas resursu bilances
2
 modeļa bāzes 
gadam (2000. gads) kā arī 2005. un 2010. gadiem ir kalibrēts, kā 
arī 2015. gadam ir
141
/
238
ņemtas vērā 2013. gada energobilances 
tendences:
• Enerģijas gala patēriņš (enerģijas pakalpojums) - 
rūpniecība, pakalpojumi, mājsaimniecības, lauksaimniecība, 
transports, pēc
nepieciešamības tos sadalot apakšsektoros;
• Zudumi - elektroenerģijas un siltumenerģijas tīklos, dabas 
gāzes sistēmā;
• Ražošanas procesi - biodīzeļdegvielas un bioetanola 
ražošana, kokogļu un kūdras brikešu ražošana;
• Pārveidošanas sektors - elektrostacijas (atsevišķi izdalītas 
3 lielās HES), koģenerācijas stacijas (atsevišķi izdalītas Rīgas 
3 CHP) un
katlumājas;
• Enerģijas resursu ieguve, imports un eksports.
Atbilstoši ārējās tirdzniecības bilancei noteiktas importēto 
un eksportēto energoresursu cenas. Enerģijas un emisiju nodokļu 
likmes noteiktas
atbilstoši normatīvajiem aktiem.
Veidojot scenārijus ir izdarīti būtiski pieņēmumi:
• Scenārijos ir uzlikts konstants ierobežojums uz minimālo 
siltumenerģijas ražošanu lielajās TEC līdz 2030. gadam.
• Iepriekšējās izpētēs neto elektroenerģijas imports tika 
ierobežots robežās no 0-1 TWh, bet ņemot vērā, ka funkcionējoša 
ES iekšējā tirgus
izveidošana paredz, ka dalībvalstis aizvien 
mazāk sargās nacionālos tirgus un nepieņems lēmumus konkrētu 
kompāniju labā, šo ierobežojums
tika mainīts (sk. 2. Tabulas 
kolonnu "Citi pieņēmumi (politikas un pasākumi)").
5.2. MAKROEKONOMISKĀ PROGNOZE
Pieprasījums pēc enerģijas ir tieši saistīts ar ekonomisko 
attīstību, tāpēc enerģijas pakalpojumu (lietderīgās enerģijas) 
nākotnes
pieprasījums ir aprēķināts par izejas parametriem 
izmantojot prognozētos makroekonomikas attīstību raksturojošos 
parametrus- iedzīvotāju
skaita, IKP, nozaru un apakšnozaru 
pievienotās vērtību, privātā patēriņa izmaiņu dinamikas.
2. attēlā ir parādīta Ekonomikas ministrijas ilgtermiņa IKP 
prognoze līdz 2030. gadam (ekstrapolēta līdz 2050. gadam) 
atsevišķi agregētām
nozarēm atbilstoši energoresursu bilances 
enerģijas gala patēriņa sektoriem, t.i., rūpniecība, pakalpojumi, 
lauksaimniecība un daļēji transports.
Apstrādes rūpniecības 
nozaru struktūra ir redzama 3. attēlā.
142
/
238
2. ATTĒLS. IKP 
PROGNOZE 2010. GADA CENĀS, MEUR(2010)
143
/
238
3. ATTĒLS. IKP 
PROGNOZES STRUKTŪRA APSTRĀDES RŪPNIECĪBĀ
Iedzīvotāju skaita, privātā patēriņa un makroekonomiskā 
prognoze ir parādīta 2. tabulā.
3. TABULA. IEDZĪVOTĀJU 
SKAITA, PRIVĀTĀ PATĒRIŅA UN MAKROEKONOMISKĀ PROGNOZE
2010
2015
2020
2025
2030
2050
Iedzīvotāju skaits gada vidū, 
1000
2098
1980
1951
1939
1927
1889
ikgadējās 
izmaiņas
 
-1.1%
-0.3%
-0.1%
-0.1%
-0.1%
Privātais patēriņš 2010. gada 
cenās, GEUR
11.48
14.43
18.04
21.49
25.26
45.62
ikgadējās 
izmaiņas
 
4.7%
4.6%
3.6%
3.3%
3.0%
IKP 2010. 
gada cenās, GEUR
IKP
18.19
22.58
28.40
34.00
39.74
70.96
Lauksaimniecība
0.82
0.85
0.97
1.07
1.15
1.41
Pakalpojumi (bez Transports, 
glabāšana un sakari)
9.83
12.18
15.41
18.66
22.05
39.83
144
/
238
Transports, glabāšana un 
sakari
1.86
2.20
2.67
2.88
3.00
3.66
Apstrādes rūpniecība
2.08
2.79
3.53
4.52
5.63
10.76
Ķīmiskā 
rūpniecība
0.15
0.18
0.22
0.29
0.36
0.65
Pārtikas 
rūpniecība
0.53
0.63
0.76
0.93
1.10
1.64
Metālu 
rūpniecība
0.08
0.03
0.05
0.08
0.12
0.46
Nemetālisko 
minerālu rūpniecība
0.13
0.22
0.28
0.36
0.45
0.81
Papīra 
ražošana, poligrāfija
0.11
0.14
0.17
0.21
0.25
0.36
Kokapstrādes rūpniecība
0.47
0.63
0.82
1.05
1.31
2.36
Pārējā 
apstrādes rūpniecība
0.61
0.95
1.23
1.61
2.04
4.47
Pārējā rūpniecība
0.86
0.81
0.95
1.02
1.06
1.30
Būvniecība
0.86
1.29
1.80
2.25
2.75
6.02
Nodokļi
1.88
2.51
3.15
3.80
4.48
7.99
ikgadējās 
izmaiņas
IKP
 
4.4%
4.7%
3.7%
3.2%
2.9%
Lauksaimniecība
 
0.6%
2.7%
2.1%
1.5%
1.0%
Pakalpojumi (bez Transports, 
glabāšana un sakari)
 
4.4%
4.8%
3.9%
3.4%
3.0%
Transports, glabāšana un 
sakari
 
3.5%
3.9%
1.5%
0.8%
1.0%
Apstrādes rūpniecība
 
6.0%
4.8%
5.1%
4.5%
3.3%
Ķīmiskā 
rūpniecība
 
3.2%
4.7%
5.1%
4.6%
3.0%
Pārtikas 
rūpniecība
 
3.4%
3.7%
4.1%
3.6%
2.0%
Metālu 
rūpniecība
 
-19.3%
13.9%
9.2%
7.7%
7.0%
Nemetālisko 
minerālu rūpniecība
 
11.3%
4.8%
5.1%
4.6%
3.0%
Papīra 
ražošana, poligrāfija
 
4.7%
3.7%
4.1%
3.6%
2.0%
Kokapstrādes rūpniecība
 
6.2%
5.3%
5.1%
4.6%
3.0%
Pārējā 
apstrādes rūpniecība
 
9.5%
5.2%
5.6%
4.8%
4.0%
Pārējā rūpniecība
 
-1.2%
3.2%
1.5%
0.8%
1.0%
Būvniecība
 
8.4%
6.9%
4.6%
4.0%
4.0%
Nodokļi
 
5.9%
4.7%
3.8%
3.3%
2.9%
145
/
238
struktūra
IKP
100.0%
100.0%
100.0%
100.0%
100.0%
100.0%
Lauksaimniecība
4.5%
3.7%
3.4%
3.1%
2.9%
2.0%
Pakalpojumi (bez Transports, 
glabāšana un sakari)
54.0%
53.9%
54.3%
54.9%
55.5%
56.1%
Transports, glabāšana un 
sakari
10.2%
9.8%
9.4%
8.5%
7.5%
5.2%
Apstrādes rūpniecība
11.4%
12.3%
12.4%
13.3%
14.2%
15.2%
Ķīmiskā 
rūpniecība
0.8%
0.8%
0.8%
0.8%
0.9%
0.9%
Pārtikas 
rūpniecība
2.9%
2.8%
2.7%
2.7%
2.8%
2.3%
Metālu 
rūpniecība
0.4%
0.1%
0.2%
0.2%
0.3%
0.7%
Nemetālisko 
minerālu rūpniecība
0.7%
1.0%
1.0%
1.1%
1.1%
1.1%
Papīra 
ražošana, poligrāfija
0.6%
0.6%
0.6%
0.6%
0.6%
0.5%
Kokapstrādes rūpniecība
2.6%
2.8%
2.9%
3.1%
3.3%
3.3%
Pārējā 
apstrādes rūpniecība
3.3%
4.2%
4.3%
4.7%
5.1%
6.3%
Pārējā rūpniecība
4.7%
3.6%
3.3%
3.0%
2.7%
1.8%
Būvniecība
4.7%
5.7%
6.4%
6.6%
6.9%
8.5%
Nodokļi
10.3%
11.1%
11.1%
11.2%
11.3%
11.3%
Ekonomikā aktivitāte ir galvenais faktors, kas ietekmē 
enerģijas patēriņu. Ja IKP pieaugs straujāk, kā pieņemts, tad arī 
pieprasījums pēc
enerģijas gandrīz noteikti palielināsies 
straujāk. Jāatzīmē, ka pamatnostādņu projektā minēts, ka 
apstrādes rūpniecības daļa kopējā ekonomikā
jāpalielina līdz 20% 
līdz 2020. gadam.
Salīdzinot Latvijas IKP prognozēto izaugsmi ar pasaules un 
atsevišķu valstu un reģionu doto prognozi IEA World energy 
outlook 2014 (sk. 4.
tabulu), redzams, ka prognoze ir 
optimistiska un tā ir augstāka nekā attīstītās valstīs.
4. TABULA. IKP 
IKGADĒJO PIEAUGUMU TEMPU SALĪDZINĀJUMS
2012-2020
2012-2040
Latvija
4,4%
3,5%
Pasaule
3,7%
3,4%
OECD Eiropa
1,7%
1,7%
ES
1,7%
1,6%
146
/
238
ASV
2,6%
2,1%
Japāna
1,1%
1,0%
Krievija
2,2%
2,8%
Ķīna
6,9%
5,0%
Indija
6,2%
6,0%
5.3. ENERĢIJAS PAKALPOJUMU 
PROJEKCIJAS
Kopējais valsts enerģijas gala patēriņš modelī ir aprakstīts 
pa sektoriem (rūpniecība, lauksaimniecība, pakalpojumi, 
mājsaimniecības un
transports) un apakšsektoriem (piemēram, 
transporta un rūpniecības sektorā), kas atbilst enerģijas resursu 
bilances dalījumam. Atsevišķiem
sektoriem (piemēram, 
mājsaimniecības, pakalpojumi, autotransports), kuriem enerģijas 
resursu bilancē nav dots sīkāks dalījums, enerģijas
patēriņš ir 
sadalīts detalizētāki pēc enerģijas pakalpojuma veida, piemēram, 
apkure, ēdienu gatavošana, apgaismojums (mājsaimniecības un
pakalpojumi), autobusi, vieglās un smagās automašīnas 
(autotransports). Lauksaimniecībā un rūpniecībā enerģijas 
patēriņš nav sīkāk dalīts.
Enerģijas gala patēriņa sadalījuma 
salīdzinājums modelī un enerģijas resursu bilancē ir apkopots 5. 
tabulā.
5. TABULA. ENERĢIJAS 
GALA PATĒRIŅA SADALĪJUMS
Sektori
Apakšsektori
Enerģijas 
resursu
bilancē
Modelī
Enerģijas 
resursu bilancē (NACEs kods)
Modelī
Rūpniecība un
būvniecība
Rūpniecība
Būvniecība (41-43)
Būvniecība
Ķīmisko vielu un ķīmisko produktu ražošana; 
farmaceitisko pamatvielu un
farmaceitisko preparātu 
ražošana (20, 21)
Ķīmiskā
Koksnes, koka un korķa izstrādājumu ražošana, izņemot 
mēbeles; salmu un
pīto izstrādājumu ražošana (16)
Kokapstrādes
Pārtikas produktu ražošana; dzērienu ražošana; tabakas 
izstrādājumu ražošana
(10-12)
Pārtikas
Metālu ražošana (24.1, 24.2, 24.3, 24.51, 24.52)
Metālu
Pārējo metālu ražošana (24.4, 24.53, 24.54)
Papīra un papīra izstrādājumu ražošana, poligrāfija un 
ierakstu reproducēšana
(17, 18)
Papīra ražošana,
poligrāfija
Nemetālisko minerālu izstrādājumu ražošana (23)
Nemetālisko
147
/
238
minerālu
Ieguves rūpniecība un karjeru izstrāde (07, izņemot 
07.21, 08, 09.9)
Pārējā
Tekstilizstrādājumu, apģērbu, ādas un ādas izstrādājumu 
ražošana (13-15)
Gumijas un plastmasas izstrādājumu, mēbeļu un cita veida 
ražošana (22, 31,
32)
Gatavo metālizstrādājumu (izņemot mašīnas un iekārtas), 
datoru, elektronisko
un optisko iekārtu, elektrisko 
iekārtu, citur nekvalificētu iekārtu, mehānismu un
darba 
mašīnu ražošana (25-28)
Automobiļu, piekabju, puspiekabju ražošana un citu 
transportlīdzekļu ražošana
(29, 30)
Transports
Transports
Dzelzceļa
Dzelzceļa
Cauruļvadu
Cauruļvadu
Auto
Autobusi
Kravas mašīnas
Pasažieru
automašīna un
motocikli
Ūdens
Vietējā kuģošana
Gaisa
Vietējā aviācija
Bunkurēšana
Starptautiskā
aviācija
Bunkurēšana
Bunkurēšana
Starptautiskā
kuģošana
Pārējie patērētāji
Pakalpojumi
Pārējie patērētāji - komerciālais un sabiedriskais 
sektors (33, 36-39, 45-47, 52,
53, 55, 56, 58-66, 68-75, 
77-82, 84-88, 90-96, 99)
Gaisa
kondensēšanas
iekārtas
Ēdienu
gatavošana
Apkure un siltais
ūdens
Apgaismojums
148
/
238
Elektriskās
iekārtas un ierīces
Saldēšanas
iekārtas
Mājsaimniecības
Mājsaimniecības
Mājsaimniecības
Gaisa
kondensēšana
Veļas žāvēšanas
mašīnas
Ēdienu
gatavošana
Veļas
mazgājamās
mašīnas
Trauku
mazgājamās
mašīnas
Elektriskās
iekārtas un ierīces
Apkure un siltais
ūdens
daudzdzīvokļu
ēkām
Apkure un siltais
ūdens
savrupmājām
Apgaismojums
Ledusskapji un
saldētavas
Lauksaimniecība,
mežsaimniecība un
zivsaimniecība
Lauksaimniecība
augkopība un lopkopība, medniecība un saistītas 
palīgdarbības,
mežsaimniecība un mežizstrāde (01, 02); 
zivsaimniecība (03)
Elektroenerģija
Kurināmais un
degviela
149
/
238
Izmantotais modelis ir "demand driven" optimizācijas modelis, 
t.i., optimizējot aprakstīto enerģijas-vides sistēmu visi 
enerģijas gala
patērētāju sektori tiek nodrošināti ar enerģiju, 
lai tādējādi apmierinātu dažādās vajadzības - enerģijas 
pakalpojumus, kas modelī atspoguļoti
lietderīgās enerģijas 
pieprasījuma veidā. Lietderīgās enerģijas pieprasījums ir ieejas 
parametrs modelī un tiek prognozēts ārpus modeļa, bet
enerģijas 
gala patēriņš ir modeļa rezultāts.
Apakšsektoriem prognozētais pieprasījums pēc pakalpojuma vai 
lietderīgās enerģijas (UC) (sk. 4. attēlu) modelī tiek 
nodrošināts caur
attiecīga apakšsektora tehnoloģijām (Tehn), 
izmantojot attiecīgu enerģijas resursu, t.i., enerģijas gala 
patēriņš (FEC), kura patērēto daudzumu
raksturo iekārtas 
raksturojoši parametri - pārveides koeficients (
ɳ
), piemēram, 
katla lietderības koeficients. Apakšektora kopējo lietderīgās
enerģijas pieprasījumu iegūst summējot atsevišķu tehnoloģiju 
nodrošināto lietderīgo pieprasījumu - 
UC
apakšsektors
=∑UC
Tehn
. Tādējādi
tehnoloģiju patērētie enerģijas resursi veido enerģijas gala 
patēriņu (FEC).
4. ATTĒLS. LIETDERĪGĀS 
ENERĢIJAS UN GALA ENERĢIJAS SASAISTE MODELĪ
Pieprasījums pēc enerģijas ir saistīts ar ekonomisko 
attīstību, respektīvi, lai prognozētu lietderīgās enerģijas 
patēriņu, ņemam vērā
ilgtermiņa makroekonomiskās attīstības 
prognozi, kā arī identificē ekonomisko, tehnisko un sociālo 
faktoru kopu, kas ietekmē katra enerģijas
pakalpojuma vai 
lietderīgās enerģijas veida pieprasījumu:
• Iedzīvotāju skaits;
• Nozaru pievienotā vērtība (PV);
150
/
238
• Iedzīvotāju privātais patēriņš;
• Ton-kilometri (T-km) kravu transportēšanā;
• Pasažieru kilometric (P-km) pasažieru pārvadājumos;
• Pakalpojuma sektora apkurināmā kopējā platība;
• Mājsaimniecību skaits;
• Mājokļu kopējā dzīvojamā platība
• u.c.
Pamatojoties uz vēsturiskām kopsakarībām starp minēto 
parametru un enerģijas patēriņa izmaiņām, izmantojot IKP prognozi 
pa nozarēm un
definējot ekonomisko, tehnisko un sociālo faktoru 
vērtību attīstības scenārijus nosaka lietderīgās enerģijas 
patēriņa attīstības tendences
apakšsektoriem. Respektīvi, 
vispārējā gadījumā attiecīga sektora lietderīgo enerģijas 
patēriņu ar pievienoto vērtību sasaista caur elastības
parametru, 
t.i., par cik procentiem izmainīsies lietderīgais enerģijas 
patēriņš uz viena procenta pievienotās vērtības izmaiņām. 
Aprēķinot
elastību vēsturiskās vērtības un izdarot pieņēmumus par 
nākotnes vērtībām, projicē lietderīgās enerģijas patēriņa 
izmaiņas nākotnē.
Modelētajos scenārijos ir ņemts vērā pieprasījuma elastīgums, 
respektīvi, pieprasījums pēc enerģijas pakalpojuma reaģē uz cenu 
izmaiņām
attiecīgā apakšsektorā. Standarta modeļa gadījumā 
optimizācija ir sistēmas diskontēto izmaksu minimalizē pie 
nemainīga enerģijas
pieprasījuma, bet elastīga pieprasījuma 
gadījumā enerģijas pakalpojuma pieprasījums ir aizstāts ar 
pieprasījuma soļu līknēm. Tas ļauj
pieprasījumam samazināties vai 
palielināties, ja gala enerģijas izmaksas pieaug vai samazinās. 
Pieprasījums tiek definēts kā funkcija, kas
nosaka to, kā katrs 
enerģijas pakalpojums mainīsies atkarībā no šo enerģijas 
pakalpojumu tirgus cenas atbilstošu paša elastībai attiecīgajā
periodā.
Lietderīgās enerģijas projicēšanas piemēri ir apkopoti 
pielikumā.
5.4. ENERĢIJAS RESURSU CENAS
Enerģijas resursu cenu attīstība ir viens no galvenajiem 
faktoriem, kas ietekmē enerģijas patēriņa tendences, jo cena ko 
enerģijas lietotājs ir
gatavs maksāt rāda, cik daudz enerģijas 
resursus viņi vēlas patērēt un cik daudz ir vērts ieguldīt 
tehnoloģiju efektivitātes uzlabošanā, lai
nodrošinātu enerģijas 
pakalpojumu. Cenu prognozes ir ieejas parametrs modelī. Nākotnes 
cenas enerģijas resursiem ar pietiekami lielu ticamību
ir grūti 
prognozēt. To uzskatāmi parāda 5. attēlā, apkopotās IEA 
izstrādātās Eiropas valstu dabas gāzes cenas vēsturiskās prognožu 
lielā
izkliede. Attēlā arī redzamas Eiropas valstu dabas gāzes un 
LNG vidējās cena, kā arī Latvijā importētās un apstrādes 
rūpniecībā patērētās
dabas gāzes cena.
151
/
238
5. ATTĒLS. EIROPAS 
VALSTU DABAS GĀZES FAKTISKĀ CENA UN CENAS VĒSTURISKĀS PROGNOZES, 
US$2000/1000M3
Katrs enerģijas resursa veids būs pieejami pietiekošā 
daudzumā, lai apmierinātu enerģijas pieprasījumu apskatāmajā 
laika periodā, bet
iegūšanas un transportēšanas cena ir 
nenoteikta.
Enerģijas resursu cenu prognozes sastādītas, izmantojot IEA 
WEO 2014 "esošo politiku scenārija" prognozes (sk. 6. 
attēlo):
• IEA valstu naftas vidējās cenas prognozes izmaiņu tempi 
izmantoti naftas produktu un citu šķidro enerģijas resursu cenu 
prognozē;
• Eiropas valstu dabas gāze vidējās cenas prognozes izmaiņu 
tempi izmantota dabas gāzes un elektroenerģijas importa cenu 
prognozē;
• OECD valstu ogļu vidējās cenas prognozes izmaiņu tempi 
izmantoti ogļu un citu cieto kurināmo cenu prognozē.
152
/
238
6. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
RESURSU CENU PROGNOZE PĒC IEA WEO 2014
Cenu prognožu trajektorijas ir pieņemtas gludas, bet tas 
nenozīmē, ka tās interpretē kā stabilu cenu prognozi, drīzāk kā 
ilgtermiņa
trajektorijas, ap kurām cenas var svārstīties. 
Enerģijas resursu cenas
3
 2000.-2013. gadam ir 
aprēķinātas pēc EUROSTAT (External trade datu
bāze) datiem par 
ārējo tirdzniecību un neietver nodokļus. Vietējo enerģijas 
resursu cenas ir atkarīgas importēto enerģijas resursu cenām.
Prognozēts, ka enerģijas resursu cenas pieaugs laika periodā 
2000.-2050. gadam. Elektroenerģijas un centralizētā siltuma cena 
tiek aprēķināta
modelī. Enerģijas resursu cenu prognoze redzama 
7. attēlā un 6. tabulā.
153
/
238
7. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
RESURSU CENU PROGNOZE
Cietā biomasa (koksne) sadalīta četrās cenu grupās ar 
atšķirīgiem pieejamiem daudzumiem. Kopējais pieejamais daudzums 
ir 100 PJ gadā.
6. TABULA. CENAS 
IMPORTĒTAJIEM ENERGORESURSIEM, EUR(2000)/GJ
1998-2002
2003-2007
2008-2012
2015
2020
2025
2030
2035
Importētās elektroenerģijas 
vidējā cena no Igaunijas*
5.8
5.6
9.7
10.9
11.3
12.1
13.0
13.4
Dīzeļdegviela
4.6
8.4
11.8
13.4
14.4
15.7
17.2
18.2
Benzīns
4.7
8.7
11.1
12.7
13.5
14.8
16.2
17.1
Mazuts
2.4
4.2
6.6
7.5
8.0
8.8
9.6
10.1
Dabas gāze
2.3
2.5
6.4
7.2
7.5
8.1
8.7
8.9
Ogles
1.3
1.6
2.2
3.5
4.1
4.2
4.4
4.6
Biomasa - A
1.4
1.5
1.8
2.8
3.2
3.4
3.5
3.6
Biomasa - B
1.8
2.0
2.3
3.6
4.2
4.4
4.6
4.7
154
/
238
Biomasa - C
2.7
3.0
3.5
5.4
6.3
6.6
6.9
7.1
Biomasa - D
3.8
4.2
4.9
7.6
8.9
9.3
9.7
9.9
* - Norādītā cena ir gada vidējā svērtā, bet, pa cik gads ir 
sadalīts 12 frakcijās, tad katrai frakcijai ir sava cena (sk. 7. 
tabulu). Papildus
norādītajam elektroenerģijas imports ir 
modelētas arī no Lietuvas un Krievijas, kā arī eksports no 
Latvijas.
Pastāv daudzi viedokļi par iespējamo dabas gāzes cenas 
attīstību nākotnē, ņemot vērā slānekļa gāzes plašo iegūšanu un 
izmantošanu
ASV. Proti, šis apstāklis, kā arī iespējamā slānekļa 
gāzes iegūšanas attīstība Eiropā, varētu apturēt dabas gāzes 
cenas pieaugumu nākotnē.
Tomēr jāatzīmē, ka dažādu kurināmo veidu 
izmantošana un to cenas ir mijiedarbībā. Piemēram, slānekļa gāzes 
plaša izmantošana ASV ir
palielinājusi ogļu pieejamo apjomu (arī 
LNG) pasaules tirgū. Tas savukārt var samazināt ogļu cenu 
pasaules tirgū. Tiek prognozēts, ka slānekļa
gāzes iegūšanai 
Eiropā būs vairāk nacionāla jeb vienas valsts ietekme, tas 
nozīmē, iegūšana apjomi būs pakārtoti valsts gāzes patēriņam, bet
nenotiks tās eksports uz pārējām valstīm.
Enerģijas resursu piegādes izmaksas jeb transportēšanas 
izmaksas modelī ir ņemtas vērā katram sektoram atsevišķi. 
Enerģijas resursu
piegādes cenās ir iekļauti iekšzemes kravas 
pārvadājumi, enerģijas resursu uzglabāšana, degvielas uzpildes 
stacijas utt. Elektroenerģijas,
centralizētā siltuma un dabas 
gāzes piegādes sistēmas modelī attēlotas kā atsevišķas 
tehnoloģijas.
5.4.1. STARPSAVIENOJUMA 
PASTIPRINĀŠANA STARP LATVIJAS UN IGAUNIJAS ENERGOSISTĒMĀM UN 
ĀRPUSS
Kopš 2013. gada 3. jūnija Nord Pool Spot biržā nosaka 
elektroenerģijas cenu Latvijas cenu apgabalam. Vidējās mēneša, 
nedēļas, dienas, kā
arī stundas elektroenerģijas vidējās cenas ir 
parādītas 8. attēlā.
155
/
238
8. ATTĒLS. NORD POOL 
SPOT BIRŽAS ELEKTROENERĢIJAS CENA LATVIJAS CENU APGABALĀ - 
STUNDAS UN DIENAS,
NEDĒĻAS, MĒNEŠA VIDĒJĀ, EUR/MWH
Balstoties uz Nord Pool Spot publicēto informāciju no Latvijas 
starpsistēmu plūsmām tika aprēķinātas ekonomiskās plūsmas (neto 
imports)
2014. gadam, t.i., noņemot nost tranzītu: EE>LV- 
2,365 TWh; LT>LV-0,007 TWh; LV>EE-0,002 TWh; LV>LT-0,078 
TWh. 9. attēlā ir parādīts no
Igaunijas importētās 
elektroenerģijas apjoma sadalījums par importētās 
elektroenerģijas cenas intervāliem. Analīze rāda, ka lielākais 
importētās
elektroenerģijas apjoms 2014. gadā ir bijis cenu 
intervālā 30-35 EUR/MWh. Tas arī ir redzams 10. attēlā, kurā ir 
redzams elektroenerģijas
importa apjoma atkarība no cenas, proti, 
posmā 30-35 EUR/MWh līkne ir stāvākā. Līkne 60-65 EUR/MWh rajonā 
noliecās, jo Latvijas lielās
elektrostacijas kļūst 
konkurētspējīgas. Starpsavienojuma pastiprināšanas gadījumā šī 
līkne varētu palikt stāvāka, kas nozīmētu vidējās svērtās
importa 
cenas samazināšanos.
156
/
238
9. ATTĒLS. NO 
IGAUNIJAS IMPORTĒTĀS ELEKTROENERĢIJAS APJOMA SADALĪJUMS PAR 
IMPORTĒTĀS ELEKTROENERĢIJAS
CENAS INTERVĀLIEM
157
/
238
10. ATTĒLS. NO 
IGAUNIJAS IMPORTĒTĀS ELEKTROENERĢIJAS KUMULATĪVAIS APJOMS 
ATKARĪBĀ NO IMPORTĒTĀS
ELEKTROENERĢIJAS CENAS
Lai modelētu elektroenerģijas gada slodzes stundu grafiks 
modelī, gads ir sadalīts 12 daļās (WD, WN, WP, SD, SN, SP, ID,IN, 
IP, AD, AN,
AP) - 4 sezonās (Z - I, S, W, A) un 3 diennakts 
laikos (Y - D, N, P) (sk. 7. tabulu). Gada elektroenerģijas 
patēriņš tiek sadalīts atbilstoši gada
sadalījumam un diennakts 
slodzes grafikam, kuru raksturo ar koeficientiem - attiecīgās 
gada frakcijas patēriņš attiecībā uz gada patēriņu.
Elektrostaciju izstrāde, kā arī elektroenerģijas imports un 
eksports tiek, sadalīts un aprēķināts atbilstoši gada 
sadalījumam.
7. TABULA. GADA UN 
ELEKTROENERĢIJAS SLODZES GRAFIKA SADALĪJUMS
Sezona 
Z
Diennakts 
laiks Y
 
h
N 
-Nakts
D - 
Diena
P - 
Pīķis
Gada 
sadalījums
158
/
238
I - Starpsezona
Mar(31), Mai(31), Sep(30), Okt(31), Nov(30)
3672
1224 (24-7)
2142 (8-10, 13-23)
306 (11-12)
S - Vasara
Jūn(30), Jūl(31), Aug(31)
2208
736 (24-7)
1288 (8-10, 13-23)
184 (11-12)
W - Ziema
Jan(31), Feb(28), Dec(31)
2160
720 (24-7)
1260 (8-18, 21-23)
180 (19-20)
A - Aprīlis
Apr(30)
720
240 (24-7)
420 (8-10, 13-23)
60 (11-12)
Slodzes 
grafika sadalījums (Kopā=1)
I - Starpsezona
0.108
0.272
0.041
S - Vasara
0.053
0.132
0.021
W - Ziema
0.077
0.190
0.029
A - Aprīlis
0.021
0.050
0.008
Katrai gada sadalījuma frakcijai tiek aprēķināta atbilstošā 
Nord Pool Spot elektroenerģijas vidējā svērtā cena, kas parādīta 
8. tabulā.
Pārvades jaudu ierobežojumiem dēļ Latvijas cenu apgabalā cenas 
ir augstākas nekā Igaunijā (sk., 8. tabulu). Gada griezumā cenas 
Latvijā ir
augstākas par 31% (LV-54,4 EUR/MWh; EE-41,6 EUR/MWh). 
Mazākās atšķirības ir ziemā. Tai pašā laikā cena elektroenerģijas 
importam no
Igaunijas (EE>LV-43,8 EUR/MWh) ir augstāka par 
cenu Igaunijas cenas apgabalā. Lai cenas izlīdzinātos ir 
nepieciešams pastiprināt starp
savienojumu starp Latvijas un 
Igaunijas energosistēmām, kā arī ņemt vērā plānoto NordBalt starp 
savienojumu starp Zviedriju un Lietuvu
(savienoti cenu apgabali 
SE4 ar LT ar 700MW DC kabeli). Zviedrijas SE4 cenu apgabalā 
(SE4-32.8 EUR/MWh) elektroenerģijas cenas ir
zemākas kā Igaunijā 
(sk. 8. tabulu).
Pēc norādītās informācijas "Baltic Energy Market 
Interconnection Plan in electricity" starpsavienojuma EE>LV 
jauda tiek palielināta līdz
1143 MVA 2020. gadā, kas izmaksās 
112,3 MEUR. Scenārijā ELC_LV-EE ir modelēts starpsavienojuma 
pastiprināšana, kam ir piesaistīts
elektroenerģijas imports, kura 
cenas ir zemākas salīdzinājumā ar BASE scenāriju.
8. TABULA. NORD POOL 
SPOT ELEKTROENERĢIJAS CENAS SALĪDZINĀJUMS LATVIJĀ UN IGAUNIJĀ 
GADA FRAKCIJU
GRIEZUMĀ, EUR/MWH
 
Sezona 
Z
Diennakts 
laiks Y
Kopā 
sezonā Z
P
D
N
Vidējā svērtā cena LV
S
72.1
64.6
35.5
57.0
A
53.8
46.5
36.7
43.3
I
67.4
62.8
37.4
55.9
W
48.0
45.1
31.7
40.6
159
/
238
Kopā 
diennakts laikā Y
67.3
61.4
36.0
54.4
Cenu atšķirība no kopējā 
cenas
S
1.33
1.19
0.65
1.05
A
0.99
0.86
0.68
0.80
I
1.24
1.15
0.69
1.03
W
0.88
0.83
0.58
0.75
Kopā 
diennakts laikā Y
1.24
1.13
0.66
1.00
Vidējā svērtā cena EE
S
55.7
47.3
32.7
44.3
A
39.9
34.8
26.1
32.9
I
48.7
44.9
32.3
41.9
W
45.8
42.1
30.4
39.3
Kopā 
diennakts laikā Y
49.8
44.5
31.7
41.6
Cenu atšķirība no kopējā 
cenas
S
1.34
1.14
0.79
1.06
A
0.96
0.84
0.63
0.79
I
1.17
1.08
0.78
1.01
W
1.10
1.01
0.73
0.95
Kopā diennakts laikā Y
1.20
1.07
0.76
1.00
Par cik % LV ir augstāka cena 
par EE
S
30%
37%
8%
29%
A
35%
34%
41%
32%
I
38%
40%
16%
33%
W
5%
7%
4%
3%
Kopā 
diennakts laikā Y
35%
38%
14%
31%
Vidējā svērtā cena 
EE>LV
S
63.6
54.7
32.2
48.5
A
41.2
35.8
30.8
33.2
I
53.2
49.6
33.0
43.8
W
46.6
42.3
30.7
38.1
Kopā 
diennakts laikā Y
55.5
49.5
32.1
43.8
Vidējā svērtā cena SE4
S
37.4
34.7
28.3
33.4
A
31.2
29.0
24.8
28.1
160
/
238
I
36.4
34.3
27.8
32.9
W
38.0
34.7
29.3
33.7
Kopā 
diennakts laikā Y
36.7
34.0
28.1
32.8
No elektroenerģijas importa vidējās cenas (sk. 6. tabulu) tiek 
aprēķināta atbilstošās cena elektroenerģijas importam ņemot vērā 
cenu
atšķirības gada griezumā - pavisam 12.
5.4.2. STARPSAVIENOJUMA 
PASTIPRINĀŠANA STARP LATVIJAS UN LIETUVAS GĀZES APGĀDES 
SISTĒMĀM
Lai analizētu enerģētisko neatkarību attiecībā uz dabasgāzes 
piegādēm Latvijā, tika modelēta Latvijas-Lietuvas gāzes 
starpsavienojuma
uzlabošana (kapacitātes palielināšana), kas 
ļautu saņemt dabas gāzi no citiem potenciāliem avotiem - Polijas, 
Lietuvas SDG termināļa. Pēc
norādītās informācijas "BEMIP. Gas 
Regional Investment Plan 2012-2021. Annex: Infrastructure 
Projects" starpsavienojuma jauda tiks
palielināta no 62 līdz 
124,2 GWh/d (t.i., no 223,2 līdz 447,12 TJ/d, jeb no 81,5 līdz 
163,2 PJ/gadā, ja 1 m3 ir 10,35 kWh), kas izmaksās 27,9
MEUR(2012). Pēc sniegtās informācijas pamatnostādņu projektā: 31 
MEUR - cauruļvads Iecava-Lietuvas robeža; 1,897 MEUR - gāzes
starpsavienojuma Klaipēdas-Kiemenai ieejas jaudu palielināšanu 
līdz 12 Mm
3
/d. Dabas gāzes importa cena no šī 
starpsavienojuma pieņemta
vienāda ar Krievijas importa cenu.
5.5. KVANTITATĪVIE MĒRĶI
5.5.1. AER MĒRĶI
Modelī enerģijas ražošanai no AER ir pieejami dažādas 
tehnoloģijas un AER avoti, piemēram, cietās (koksne, salmi u.c.), 
šķidrās
(bioetanols, biodīzeļdegviela u.c.) un gāzveida (biogāze) 
biomasa un to izmantošanas tehnoloģijas, hidro, vēja un saules 
enerģijas tehnoloģijas
u.tml.
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas 
2009/28/EK
 
par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko
groza un sekojoši atceļ Direktīvas 
2001/77/EK
 un 
2003/30/EK
, kas 
stājās spēkā 2009. gada 25. jūnijā, I pielikuma A daļu Latvijai 
vispārējais
mērķis no AER saražotas enerģijas īpatsvaram 
enerģijas bruto gala patēriņā 2020. gadā noteikts 40% apmērā, 
t.sk., jānodrošina, ka no RES-F
īpatsvars transportā 2020. gadā 
ir vismaz 10% no enerģijas gala patēriņa transportā. AER mērķis 
ir analizēts scenārijā R40-F10, kā arī
integrētajā scenārijā - 
WAM (sk. 2. tabulu). AER minimālā īpatsvara enerģijas bruto gala 
patēriņā, kā arī AER-F minimālā īpatsvara transporta
enerģijas 
gala patēriņā, trajektorijas ir parādītas 9. tabulā.
9. TABULA. AER 
ĪPATSVARA TRAJEKTORIJAS ATTIECĪGĀ ENERĢIJAS GALA 
PATĒRIŅĀ
Scenārijs
Ierobežojums
2010
2015
2020
2025
2030
2035
EFF_R40-F10
AER, %
32,5
35,8
40,0
40,0
40,0
40,0
161
/
238
t.sk., AER-F, %
3,3
7,88
10,0
10,0
10,0
10,0
Saskaņā ar MK noteikumiem Nr.772 
Noteikumi par biodegvielas 
kvalitātes prasībām, atbilstības novērtēšanu, tirgus uzraudzību 
un
patērētāju informēšanas kārtību
 (sk. arī MK noteikumus Nr.332 
Noteikumi par benzīna un dīzeļdegvielas atbilstības novērtēšanu
) 
Latvijā ir
atļauts realizēt šādu iekšdedzes dzinējos izmantojamu 
biodegvielu un biodegvielas sajaukumu (AER-F) ar fosilo 
degvielu:
• Svinu nesaturošu benzīnu, kurš satur dehidratētu bioetanolu, 
ja absolūtā spirta saturs ir 4,5-5 (E5) vai 9,5-10 (E10) vai 
70-85 (E85) tilpuma
% no kopējā produktu daudzuma;
• Dīzeļdegvielu (t.sk. mērenā klimata apstākļos izmantojamu A, 
B, C, D, E un F kategorijas dīzeļdegvielu), kura satur 
biodīzeļdegvielu, kas
iegūta no rapšu sēklu eļļas, 4,5-5 (B5) vai 
6,5-7 (B7) tilpuma % apjomā no kopējā produkta daudzuma;
• Dīzeļdegvielu, kura satur biodīzeļdegvielu, kas iegūta no 
rapšu sēklu eļļas 30-30,5 tilpuma % apjomā no kopējā produkta 
daudzuma (B30);
• Biodīzeļdegvielu, kas iegūta no rapšu sēklu eļļas 
(B100);
• Tīru rapša sēklu eļļu un citas no eļļas augiem iegūtas tīras 
nerafinētas vai rafinētas augu eļļas, kas kā degviela ir 
piemērotas izmantošanai
noteiktu veidu iekšdedzes dzinējos 
(AE100);
• Biogāzi - gāzdegvielu, kas iegūta no biomasas un (vai) 
bioloģiski noārdāmās atkritumu frakcijas un attīrīta līdz 
kvalitātei, kas ir līdzvērtīga
dabas
gāzes kvalitātei.
Kā redzams zemākā robeža biokomponetes piejaukumam fosilajai 
degvielai ir 4,5 tilpuma %. Tāpēc visos modeļa scenārijos 
(izņemot
references (REF) scenāriju) sākot ar 2010. gadu 
autotransportā izmantotais benzīns un dīzeļdegviela attiecīgi 
satur vismaz 4,5 tilpuma %
bioetanolu vai biodīzeļdegvielu, kam 
atbilst attiecīgi 2,89 vai 4,21 % ņemot vērā enerģijas ietilpību. 
Tas ir nedaudz zemāk par 2011. gada
rādītājiem. Bioetanola un 
biodīzeļdegvielas īpatsvars laika periodam 2008.-2011. gads ir 
redzams10. tabulā.
10. TABULA. FOSILĀS 
DEGVIELAS UN BIOKOMPONENŠU PATĒRIŅŠ UN ĪPATSVARS 
AUTOTRANSPORTĀ
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Pēc 
2013
Benzīns, TJ
16269
13586
12308
11432
9697
8794
 
Bioetanols, TJ
1
108
350
318
279
264
 
Bioetanola īpatsvars, %
0.01%
0.79%
2.84%
2.78%
2.88%
3.00%
2,89%
Dīzeļdegviela, TJ
28256
25154
27449
22945
22465
23539
 
Biodīzeļdegviela, TJ
81
65
752
526
463
473
 
Biodīzeļdegvielas īpatsvars, 
%
0.29%
0.26%
2.74%
2.29%
2.06%
2.01%
4,21%
162
/
238
AVOTS: CSP
Elektroenerģijas tirgus likumā
 noteikto AER-E mērķi 
neņem vērā, jo 
Elektroenerģijas tirgus likuma
 
29. panta
 2. 
daļā
4
 49,3% AER-E daļa
Latvijas elektroenerģijas 
galalietotāju kopējā patēriņā ir noteikta līdz 2010. gada 31. 
decembrim.
5.5.2. EMISJU IEROBEŽOJUMS
Emisiju samazināšanas pasākumus, kurus var novērtēt ar modeli, 
var sagrupēt pēc sekojošām īpašībām:
• Kurināmā aizvietošana un kurināmā kvalitātes uzlabošana 
nozīmē emisiju intensīvu kurināmo aizstāšanu ar tīrāku kurināmo
sadedzināšanas iekārtā, kur var lietot arī vienlaicīgi vairākus 
kurināmos. Kurināmo aizvietošanas piemērs attiecībā uz CO2 
emisijām ir ogļu
aizstāšana ar biomasu katlumājā;
• Enerģijas pārveides tehnoloģiju aizvietošana nozīmē augstu 
emisiju enerģijas pārveides procesu aizstāšana ar mazāk emisiju 
intensīviem
procesiem. Piemēram, ogļu elektrostaciju aizstāšana 
ar gāzes elektrostacijām;
• Enerģijas efektivitātes pasākumi iekļauj visus tehniskos un 
ekonomiskos pasākumu, kuri vērsti uz ražošanas sistēmu vai 
enerģijas
sektora īpatnējā enerģijas patēriņa samazināšanu;
• Emisiju samazināšanas tehnoloģijas ir dažādas tehnoloģijas, 
kuras izstrādātas, lai samazinātu gaisa piesārņošanu. Tās 
atšķiras pēc
izmantotā kurināmā veida un var būt dažādas. 
Piemēram, slapjā kaļķakmens un sausā sorbenta inžekcija metodes 
var izmantot SO2 emisiju
samazināšanā.
5.5.2.1. SEG EMISIJAS
Latvija uzņēmusies pildīt starptautiskās saistības globālo 
klimata pārmaiņu novēršanai parakstot un ratificējot ANO 
Vispārējo konvenciju par
klimata pārmaiņām Saeimā 1995. gadā. 
Konvencijas mērķis ir sasniegt SEG koncentrācijas stabilizāciju 
atmosfērā tādā līmenī, kas novērstu
bīstamu antropogēnu 
iejaukšanos klimata sistēmā. Atbilstoši Konvencijas 1997. gada 
11. decembra Kioto protokolam, kuru Latvija parakstīja un
Saeima 
ratificēja 2002. gadā, Latvijai individuāli vai kopīgā rīcībā ar 
citu valsti jāpanāk, ka antropogēnie tiešie SEG (t.i., 
CO
2
, CH
4
, N
2
O, HFC,
PFC un 
SF
6
) izmeši, izteikti kopējā formā, laika posmā no 
2008. līdz 2012. gadam būs 8% zem 1990. gada izmešu līmeņa.
Izvirzītais Kioto mērķis Latvijai nav ambiciozs, jo saskaņā ar 
2014. gada SEG emisiju inventarizāciju (sk. 11. tabulu) Latvijas 
kopējās SEG
emisijas 2012. gadā ir par 58% zemākas kā 1990. gadā. 
Tas ļauj Latvijai piedalīties starptautiskajā emisiju 
tirdzniecībā kā emisiju atļauju
pārdevējai citām valstīm, kuras 
tās pērk, lai izpildītu savas saistības.
163
/
238
11. ATTĒLS. SEKTORĀLĀS 
SEG EMISIJAS 2005. GADĀ
164
/
238
2008. gada 23. janvārī Eiropas Komisija nāca klajā ar Klimata 
enerģētikas paketi , kuras kontekstā tika publicēti divi 
dokumenti, kas ir
saistīti ar SEG emisiju ierobežošanu:
• Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra 
Direktīvas 
2003/87/EK
 par SEG emisijas kvotu tirdzniecības 
sistēmas izveidi
Kopienā un groza Padomes Direktīvu 
96/61/EK
 
līdzšinējās darbības pārskats, t.i., emisijas kvotu tirdzniecības 
sistēmas (ETS) pārskats.
Sistēmas dalībnieki ir rūpnieciskās 
iekārtas energoietilpīgajās tautsaimniecības nozarēs, tai skaitā 
elektroenerģijas un siltumenerģijas, cementa,
keramikas, tērauda, 
stikla u.c. ražošanas iekārtas. Galvenā korekcija bija ieviest 
vienotu ES mēroga emisijas ierobežojumu, kas 2020. gadā
sasniegtu 
līmeni, kas ir zemāks par 21% pret 2005. gadu. ETS iekļautajām 
nozarēm nav valstīm noteikta individuāla mērķa.
• Lēmums emisiju samazināšanai nozarēs, ko neaptver ETS 
(ne-ETS). Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un padomes 2009. gada 23. 
aprīļa
lēmums Nr. 
406/2009/EK
 par dalībvalstu pasākumiem 
siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai 
izpildītu Kopienas saistības
siltumnīcas efektu izraisošu gāzu 
emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam Latvija ir 
uzņēmusies, ka SEG emisiju pieaugums ne-ETS
nozarēs 2020. gadā 
nedrīkst pārsniegt +17%, salīdzinot ar 2005. gadu.
Saskaņā ar Latvijas nacionālo reformu programmu "ES 2020" 
stratēģijas īstenošanai Latvijas mērķis ir ierobežot valsts 
kopējās SEG
emisijas, lai 2020. gadā tās nepārsniegtu 12,2 Mt 
CO
2
 ekvivalenta. Šis mērķis iekļauj visu augstākminēto 
starptautisko saistību izpildi.
11. TABULA. SEKTORĀLĀS 
SEG EMISIJAS
1990
2000
2005
2010
2012
2020
(Reformu programma)
1. Enerģētika (t.sk., transports)
Gg
19052
7252
8031
8438
7222
8550
2. Rūpniecības procesi
Gg
598
162
237
566
689
500
3. Solventi un citu produktu lietošana
Gg
43
38
37
42
49
 
4. Lauksaimniecība
Gg
5933
1957
2176
2327
2420
2500
5. ZIZIIM
Gg
-19867
-14090
-13395
-11130
-12301
 
6. Atkritumi
Gg
588
585
576
615
600
650
Kopā (bez ZIZIIM)
Gg
26213
9994
11056
11988
10980
12200
Indekss 
(2005=100%)
1. Enerģētika (t.sk., transports)
%
237.2
90.3
100
105.1
89.9
106.3
2. Rūpniecības procesi
%
251.9
68.1
100
238.5
290.3
171.2
3. Solventi un citu produktu lietošana
%
117.4
104.8
100
114.1
132.7
 
4. Lauksaimniecība
%
272.6
89.9
100
107.0
111.2
114.7
 
165
/
238
5. ZIZIIM
%
148.3
105.2
100
83.1
91.8
 
6. Atkritumi
%
102.1
101.6
100
106.9
104.2
93.8
Kopā (bez ZIZIIM)
%
237.1
90.4
100
108.4
99.3
108.5
Struktūra 
(bez ZIZIIM)
1. Enerģētika (t.sk., transports)
%
72.7
72.6
72.6
70.4
65.8
70.1
2. Rūpniecības procesi
%
2.3
1.6
2.1
4.7
6.3
4.1
3. Solventi un citu produktu lietošana
%
0.2
0.4
0.3
0.3
0.4
0.0
4. Lauksaimniecība
%
22.6
19.6
19.7
19.4
22.0
20.5
6. Atkritumi
%
2.2
5.8
5.2
5.1
5.5
5.3
Kopā (bez ZIZIIM)
%
100
100
100
100
100
100
ZIZIIM - Zemes izmantošana, zemes izmantošanas izmaiņas un 
mežsaimniecība (LULUCF - Land Use, Land-Use Change and 
Forestry)
AVOTS: Inventory 2012. Submission 2014 v3.1. Latvia.
Enerģētika ir lielākais SEG emisiju avots (70% 2010. gadā), 
tāpēc mērķa sasniegšana ir atkarīga no SEG emisiju ierobežojošu 
politiku un
pasākumu īstenošanas šai sektorā. Latvijā ETS sektors 
pārveidošanas sektorā un rūpniecībā attiecīgi veido aptuveni 90% 
un 60% sektora
SEG emisijās.
SEG emisiju mērķu kopsavilkums ir apkopots 12. tabulā.
12. TABULA. SEG 
EMISIJU MĒRĶI 2020. GADĀ
Gg
% no 2005. 
gada līmeņa
Fiksētās kopējās SEG emisija 
2005. gadā
11074
 
t.sk., ETS verificētās CO2 
emisijas
2854
 
t.sk., ne-ETS
8219
 
SEG emisijas 2020. gadā, 
pieņemot, ka ETS mērķi sasniedz bez emisiju 
tirdzniecības
11872
+7.2
t.sk., ETS
2255
-21.0
t.sk., ne-ETS
9617
+17%
Cipari mainīgi, jo ETS "scope" mainās
166
/
238
Izmaiņu lielumi ir nedaudz savādāki, ja skatās pēc pēdējās 
inventarizācijas 2005. gada emisijām
Darbā ir apskatīts scenārijs SEG, kurā ir modelētas SEG 
emisijas visiem sektoriem (t.sk., enerģētika), kuras ir sadalītas 
ETS un ne-ETS
sektoros. Ne-ETS sektora SEG emisiju apjoms ir 
ierobežots sākot ar 2020. gadu - 9617 Gg CO
2
 
ekvivalenta, t.i., 2020. gadā nedrīkst pārsniegt
+17%, salīdzinot 
ar 2005. gadu. ETS sektora emisijas nav ierobežotas, jo pieņemts, 
ka EUA (European Union Allowance) vienības brīvi pērk un
pārdod.
5.5.2.2. PĀRĒJĀS EMISIJAS
Saskaņā ar MK noteikumiem Noteikumi par kopējo valstī 
maksimāli pieļaujamo emisiju gaisā sākot ar 2010. gadu ir 
jāievēro sēra dioksīdam
(SO
2
), slāpekļa oksīdiem 
(NO
x
), gaistošiem organiskajiem savienojumiem (GOS) un 
amonjakam (NH
3
) noteiktā maksimāli pieļaujamā emisija
gaisā. Kopējo valstī maksimāli pieļaujamo emisiju gaisā un 2010. 
gada faktiskās emisijas ir apkopotas13. tabulā.
Kā redzams, ka 2012. gadā emisijas ir būtiski zem pieļaujamā 
emisiju līmeņa. 2010. gadā kopējo NO
x
 un 
SO
2
 emisiju daudzumu
galvenokārt veidoja enerģētikas 
sektora emisijas (83% un 81%), GOS emisijās tas sastādīja nedaudz 
vairāk par pusi (58%) pie kam puse ir
transporta sektors, bet 
NH
3
 emisijām tas veidoja 15%.
13. TABULA. KOPĒJĀ 
VALSTĪ MAKSIMĀLI PIEĻAUJAMĀ EMISIJA GAISĀ UN EMISIJU LĪMENIS 
2010. GADĀ
Mērvienība
NO
x
GOS
SO
2
NH
3
Pieļaujamās emisijas
Gg
61
136
101
44
2010
Gg
35.2
54.2
2.4
19.0
% no pieļaujamās emisijas
57.8%
39.9%
2.4%
43.2%
t.sk., Enerģētika
Gg
29.4
29.1
2.0
2.9
% no kopējā
83.4%
53.6%
81.0%
15.1%
no tā Transports
Gg
15.6
3.5
0.2
0.2
% no enerģētikas
53.1%
12.1%
10.5%
8.1%
AVOTS: Air emission annual data reporting (CLRTAP/EMEP). 
CLRTAP LV 2014 Submission, v2. TABLE IV 1: National sector 
emissions:
Main pollutants, particulate matter, heavy metals and 
persistent organic pollutants.
Modelēšanas scenārijos nav uzlikti "griestu" ierobežojumi šīm 
emisijām. Taču pašreiz saistībā ar Ženēvas konvencijas par 
robežšķērsojošo
gaisa piesārņošanu lielos attālumos Gēteborgas 
protokolu
5
 tiek gatavoti stingrāki emisiju 
ierobežojumi, kas nākotnē būtu jāņem vērā scenāriju
izstrādē.
167
/
238
Eiropas Savienībā norit darbs pie politikas pasākumu 
izstrādāšanas gaisa piesārņojuma samazināšanai līdz 2030. gadam. 
Eiropas Komisija
(EK) ir izstrādājusi priekšlikumu Eiropas 
Parlamenta un Padomes direktīvai par dažu atmosfēru piesārņojošo 
vielu emisiju samazināšanu un
Direktīvas 
2003/35/EK
 grozīšanu 
(Valsts kopējo emisiju samazināšanas direktīvas priekšlikums). 
Minētā direktīva izstrādāta pamatojoties uz
Eiropas Komisijas 
Tematiskās stratēģijas par gaisa piesārņojumu, kurā ir aprakstīti 
Eiropas Savienībā paredzamie pasākumi gaisa
piesārņojuma 
samazināšanai, ko plānots īstenot Eiropas Savienības līmenī.
Valsts kopējo emisiju samazināšanas direktīvas priekšlikumā 
valstīm tiek noteiktas jaunas emisiju samazināšanas saistības 
SO
2
, NO
X
,
NMGOS, NH
3
, daļiņām 
PM2,5 un CH
4
 laika posmam no 2020. līdz 2030. gadam, 
un starpposma emisiju līmeņi 2025. gadam, kuri piemērojami
tām 
pašām piesārņojošajām vielām. Emisiju samazināšanas saistības ir 
paredzēts noteikt relatīvās vienībās pret 2005.gada emisiju 
līmeni.
Līdz 2020. gadam spēkā būs Direktīvas 
2001/81/EK
 regulējuma 
noteikto gaisu piesārņojošo vielu emisiju maksimums gadā tādām 
vielām kā
sēra dioksīds (SO2), slāpekļa oksīdi (NOX), nemetāna 
gaistošo organisko savienojumi (NMGOS) un amonjakam (NH3).
5.6. PASĀKUMI
5.6.1. EMISIJU NODOKĻI (
DABAS RESURSU 
NODOKLIS
)
Saskaņā ar 
Dabas resursu nodokļa likumu
 ar nodokli apliek 
piesārņojošu vielu emisiju vidē un emitēto SEG gāzu apjomu.
Stacionāras tehnoloģiskās iekārtas operatori un gaisa kuģu 
operatori, kuri ir iekļauti ES ETS nemaksā nodokli par 
CO
2
 emisijām kā tādu,
bet, lai imitētu ETS darbību, 
pieņem, ka ETS sektorā CO
2
 cena ir vienāds ar ES ETS 
tirgoto EUA (European Union Allowance) vienību ikgadējo
vidējo 
cenu un PRIMES modeļa prognozēto
6
 (sk. 12. Attēlu un 
14. tabulu).
168
/
238
12. ATTĒLS. TIRGOTAIS 
EAU APJOMS UN VIDĒJĀ CENA
Avots: Publikāciju sērija State and trends of the Carbon 
Market, World Bank.
Modelētās emisiju vidējās nodokļu likmes ir apkopotas 14. 
tabulā.
14. TABULA. EMISIJU 
NODOKĻU LIKMES, EUR (2000)/TONNA
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
2035
CH
4
, 
NO
x
, SO
x
,
GOS
Lauksaimniecības, Pakalpojumu, Rūpniecības un 
Pārveidošanas sektors
17.7
30.0
65.4
65.4
65.3
65.3
65.3
65.3
PM
Lauksaimniecības, Pakalpojumu, Rūpniecības un 
Pārveidošanas sektors
5.4
4.4
8.2
40.9
57.4
57.4
57.4
57.4
NH
3
Rūpniecības un Pārveidošanas sektors
19.0
17.0
15.0
14.0
14.2
14.2
14.2
14.2
CO
2
ETS
0.0
16.1
12.3
5.8
8.2
11.4
28.6
46.5
 
ne-ETS (Lauksaimniecības, Pakalpojumu, Rūpniecības un 
Pārveidošanas
sektors)
0.0
0.1
0.7
2.3
2.7
2.7
2.7
2.7
169
/
238
Piezīme: Likmes aprēķināts vidējās piecu gadu garam laika 
periodam, kura vidus gads ir tabulā redzamais
5.6.2. ENERĢIJAS NODOKĻI
Elektroenerģijas nodokļa likums nosaka kārtību, kādā 
elektroenerģiju apliek ar elektroenerģijas nodokli. Saskaņā ar 
Dabas resursu nodokļa
likumu
 ar nodokli apliek kūdras ieguvi, 
ogles, koksu un lignītu (brūnogles), kā arī lietoto ūdens 
resursus elektroenerģijas ražošanai
hidroelektrostacijā, kuras 
kopējā uzstādītā jauda ir mazāka par 2 MW. Pēdējais ir ieviest 
kopš 2014. gada sākuma, tāpēc tas nav vēl modelēts.
Likums 
par akcīzes nodokli
 nosaka kārtību, kādā akcīzes preces 
- naftas produktus un dabas gāzi atkarībā no to izmantošanas 
apliek ar
akcīzes nodokli. Akcīzes nodoklis neattiecas uz 
energoresursiem, ja tos izmanto citiem mērķiem, nevis kā degvielu 
vai kurināmo.
Modelētās enerģijas vidējās nodokļu likmes ir apkopotas 15. 
tabulā.
15. TABULA. ENERĢIJAS 
NODOKLIS, EUR(2000)/GJ
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
2035
Transports
Benzīns
7.78
7.22
9.09
9.36
9.36
9.36
9.36
9.36
Dīzeļdegviela
5.15
5.47
7.29
7.19
7.18
7.18
7.18
7.18
LPG
1.42
2.14
2.26
2.52
2.71
2.71
2.71
2.71
Dabas gāze
0
0
1.18
2.27
2.27
2.27
2.27
2.27
Kurināmais
Dīzeļdegviela
0.50
0.51
0.88
1.23
1.23
1.23
1.23
1.23
Degvieleļļa
0
0
0.18
0.30
0.30
0.30
0.30
0.30
Ogles
0
0.03
0.23
0.24
0.24
0.24
0.24
0.24
Dabas gāze
0
0
0.23
0.39
0.39
0.39
0.39
0.39
Kūdras ieguve
0.02
0.02
0.02
0.04
0.04
0.04
0.04
0.04
Rūpniecība
LPG
1.42
2.14
2.26
2.52
2.71
2.71
2.71
2.71
Dīzeļdegviela
0.50
0.51
0.88
1.23
1.23
1.23
1.23
1.23
Dabas gāze
0
0
0.23
0.39
0.39
0.39
0.39
0.39
170
/
238
Elektroenerģija
Elektroenerģija
0
0.02
0.20
0.22
0.22
0.22
0.22
0.22
Piezīmes: Vidējās likmes aprēķināts piecu gadu garam laika 
periodam, kura vidus ir tabulā redzamais gads.
* - neattiecas uz avio un kuģošanu;
** - neattiecas uz lauksaimniecībā izmantotās zemes 
apstrādāšanu un pasažieru pārvadājumiem;
*** - neattiecas, ja izmanto elektroenerģijas ražošanai vai 
koģenerācijā.
Enerģijas nodokļu likmes ir attiecinātas uz enerģiju, bet lai 
tās varētu salīdzināt ar CO
2
 emisiju nodokļa lielumu 
vai EUA cenu, tad tās,
pārrēķinot caur emisiju faktoriem, var 
izteikt uz tonnu CO
2
. No 15. tabulas redzam, ka 
atsevišķiem produktiem tās ir stingri augstākas
salīdzinājumā ar 
CO
2
 nodokli (sk. 14. tabulu).
16. TABULA. ENERĢIJAS 
NODOKLIS, EUR(2000)/TONNU CO
2
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
2035
Transports
Benzīns
109.3
101.5
127.8
131.5
131.4
131.4
131.4
131.4
Dīzeļdegviela
69.5
73.9
98.5
97.1
97.1
97.1
97.1
97.1
LPG
22.8
34.3
36.1
40.4
43.3
43.3
43.3
43.3
Dabas gāze
0
0
21.3
41.2
41.1
41.1
41.1
41.1
Kurināmais
Dīzeļdegviela
6.7
6.9
11.9
16.6
16.6
16.6
16.6
16.6
Degvieleļļa
0
0
2.4
3.9
3.9
3.9
3.9
3.9
Ogles
0
0.3
2.5
2.6
2.6
2.6
2.6
2.6
Dabas gāze
0
0
4.1
7.1
7.0
7.0
7.0
7.0
Kūdras ieguve
0.21
0.16
0.22
0.38
0.40
0.40
0.40
0.40
Rūpniecība
LPG
22.8
34.3
36.1
40.4
43.3
43.3
43.3
43.3
Dīzeļdegviela
6.7
6.9
11.9
16.6
16.6
16.6
16.6
16.6 
171
/
238
Dabas gāze
0
0
4.1
7.1
7.0
7.0
7.0
7.0
Vispārējā sakarība starp enerģijas nodokli un emisiju nodokli 
enerģijas resursiem ir parādīta 13. attēlā. Piemēram, lai ar 
enerģijas nodokli
panāktu tādu pašu efektu kā ar 100 EUR par 
tonnu CO
2
 emisiju nodokli, enerģijas resursu nodoklim 
būtu sekojošas likmes:
• Benzīns 239 EUR/1000l;
• Dīzeļdegviela 263 EUR/1000l;
• LPG 284 EUR/t;
• Dabas gāze 185 EUR/1000m3;
• Degvieleļļa 311 EUR/t;
• Ogles 242 EUR/t;
• Kūdra 104 EUR/t.
172
/
238
13. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
NODOKLIS VS. CO
2
 EMISIJU NODOKLIS
5.6.3. ELEKTROENERĢIJAS OBLIGĀTAIS 
IEPIRKUMS
Latvijā AER un koģenerācijas izmantošanas veicināšanu regulē 
Elektroenerģijas tirgus likums
, 
Enerģētikas likums
 un uz šo 
likumu pamata
izdotie MK noteikumi, kā arī citi normatīvie 
akti:
• MK 2010. gada 16. marta noteikumi Nr.262 "
Noteikumi par 
elektroenerģijas ražošanu, izmantojot atjaunojamos 
energoresursus, un cenu
noteikšanas kārtību
", kas aizstāj MK 
2009. gada 24. februāra noteikumus Nr.198 "
Noteikumi par 
elektroenerģijas ražošanu, izmantojot
atjaunojamos 
energoresursus, un cenu noteikšanas kārtību
";
• MK 2009. gada 10. marta noteikumi Nr.221 "
Noteikumi par 
elektroenerģijas ražošanu un cenu noteikšanu, ražojot 
elektroenerģiju
koģenerācijā
", kas aizstāj MK 2006. gada 6. 
novembra noteikumus Nr.921 "
Noteikumi par elektroenerģijas 
ražošanu koģenerācijā
".
Minētie noteikumi regulē saražotās elektroenerģijas obligāto 
iepirkumu par noteiktu cenu, kā arī tiesības uz garantētas maksas 
par
koģenerācijas elektrostacijā uzstādīto elektrisko jaudu 
saņemšanu.
Līdz 2016. gada 1. janvārim elektroenerģijas obligāto 
iepirkumu regulējošie tiesību akti paredz moratoriju, kura laikā 
EM neizsniedz jaunas
tiesības saņem valsts atbalstu.
Savukārt 
Subsidētās elektroenerģijas nodokļa likums
, kas 
stājies spēkā 2014. gada 1. janvārī, nosaka subsidētās 
elektroenerģijas nodokļa
(SEN) objektu, SEN maksātājus un SEN 
likmi.
EM ir apkopojusi informāciju par esošā atbalsta lielumu un tā 
prognozi nākamajiem gadiem, kas ir apkopota 17. tabulā.
17. TABULA. EM 
APKOPOTAIS UN PROGNOZĒTAIS ATBALSTS
2011
2012
2013
2014
2015
2020
2025
2030
2035
Atbalstītā jauda, MW
TEC1
139.0
139.0
144.0
144.0
144.0
144.0
144.0
 
 
TEC2
597.0
597.0
832.3
832.3
832.3
832.3
832.3
 
 
Imantas CHP
47.7
47.7
47.7
47.7
47.7
47.7
47.7
 
 
Fortum Jelgava
 
 
 
23.0
23.0
23.0
23.0
 
 
Cietā biomasa
 
 
 
 
 
6.0
6.0
6.0
 
Juglas jauda
11.8
14.9
14.9
14.9
14.9
14.9
14.9
 
 
173
/
238
Gāzveida biomasa
 
 
 
 
 
4.2
4.2
4.2
 
Iepirktā elektroenerģija, 
MWh
TEC1
626727
312260
386889
 
 
 
 
 
 
TEC2
1426335
891492
933256
 
 
 
 
 
 
Imantas CHP
131968
104495
91662
 
 
 
 
 
 
Fosilās CHP
415550
503552
584319
677612
703010
355669
8011
 
 
Cietā biomasa
9458
57551
163088
174171
308700
716409
516828
104014
 
Gāzveida biomasa
100976
214336
281855
328473
416111
633793
429546
238537
30272
HES
62877
77675
59044
93014
93736
93736
93736
5537
 
VES
69748
101336
109571
124465
124294
246166
192350
185581
124862
Jaudas iepirkums
kLVL
kEUR
TEC1
 
14680
13514
14732
14732
12276
 
 
 
TEC2
 
37366
40936
85148
85148
85148
85148
 
 
Imantas CHP
 
3997
3997
5688
5688
5688
 
 
 
Fortum Jelgava
 
 
 
5163
5163
5163
5163
 
 
Cietā biomasa
 
 
 
 
 
921
921
921
 
Juglas jauda
 
1489
1608
2288
2288
2288
2288
 
 
Gāzveida biomasa
 
 
 
 
 
645
645
645
 
Elektroenerģijas iepirkums
kLVL
kEUR
TEC1
31620
10664
13301
 
 
 
 
 
 
TEC2
76910
32397
35316
 
 
 
 
 
 
Imantas CHP
7506
3956
3288
 
 
 
 
 
 
Fosilās CHP
33151
48251
54598
89770
93372
48203
1034
 
 
Cietā biomasa
1104
7506
20075
28038
53002
122893
83164
12286
 
Gāzveida biomasa
12991
29328
37494
61064
77619
115034
71532
37030
4589
HES
7998
9873
7498
16750
16872
13694
13497
792
 
VES
4947
7587
8232
12032
12019
24463
17759
12006
7822
174
/
238
Jaudas atbalsta novērtējums parāda, ka tas ir pietiekams, lai 
segtu elektrostacijas investīcijas un fiksētās izmaksas. Tāpēc, 
lai modelētu
garantēto maksu par jaudu, atbalstu attiecināja arī 
uz enerģijas vienību, pieņemot, ka uzstādītās elektriskās jaudas 
izmantošanas stundu skaits
gadā ir vismaz 1200 stundu. 
Respektīvi, lai iegūtu modelēšanā izmantoto atbalsta lielumu 
(neto atbalsts), abus atbalstus saskaita kopā un
atņem SEN (sk. 
18. tabulu), pieņemot, ka 2010. gads ir vienāds ar 2011.
18. TABULA. MODELĒŠANĀ 
IZMANTOTAIS ATBALSTA LIELUMS
2010=2011
2015
2020
2025
2030
2035
Atbalsts, 
EUR/MWh
TEC1
71
85
71
0
0
0
TEC2
76
85
85
85
0
0
Imantas CHP
81
99
99
0
0
0
Fosilās CHP
113
133
135
128
0
0
Cietā biomasa
165
173
172
162
119
0
Gāzveida biomasa
182
187
181
166
155
152
HES
180
180
146
144
143
0
VES
100
97
99
92
65
63
Nodoklis, 
EUR/MWh
TEC1
0
13
0
0
0
0
TEC2
0
13
0
0
0
0
Imantas CHP
0
15
0
0
0
0
Fosilās CHP
0
9
0
0
0
0
Cietā biomasa
0
14
0
0
0
0
Gāzveida biomasa
0
15
0
0
0
0
HES
0
18
0
0
0
0
VES
0
10
0
0
0
0
Neto 
atbalsts (Atbalsts-Nodoklis), EUR(2000)/GJ
TEC1
15.8
15.4
15.1
0.0
0.0
0.0
TEC2
16.9
15.4
18.1
18.1
0.0
0.0
Imantas CHP
17.8
18.0
21.1
0.0
0.0
0.0
175
/
238
Fosilās CHP
24.9
26.4
28.7
27.3
0.0
0.0
Cietā biomasa
36.5
33.8
36.5
34.4
25.2
0.0
Gāzveida biomasa
40.2
36.4
38.5
35.3
32.9
32.2
HES
39.8
34.4
31.1
30.6
30.4
0.0
VES
22.2
18.5
21.1
19.6
13.8
13.3
Modelētā 
subsīdija, EUR(2000)/GJ*
TEC1
-4.81
-3.84
-3.45
 
 
 
TEC2
-4.97
-1.00
-5.47
-5.23
 
 
Imantas CHP
-7.92
-6.69
-9.90
 
 
 
Fosilās CHP
-13.81
-13.91
-16.43
 
 
 
Cietā biomasa
-23.66
-12.52
-22.66
-20.13
-10.09
 
Gāzveida biomasa
-16.64
-12.28
-21.03
-13.19
-7.96
 
HES
-26.46
-18.64
-15.26
-14.82
-14.62
 
VES
-2.78
-2.69
-5.24
-3.74
 
 
Modelī AER un koģenerācijas atbalsts tiek modelēts subsīdiju 
veidā, kur subsīdija ir starpība starp neto atbalsta lielumu un 
attiecīgās
tehnoloģijas elektroenerģijas cenu, kas aprēķināta 
modelī. Tāpēc subsīdijas lieluma noteikšanas process ir 
iteratīvs, jo subsīdija ietekmē
tehnoloģijas konkurētspēju 
modelī. Tāpat subsīdijas lielumu ietekmē arī pieņēmums, ka 
uzstādītās elektriskās jaudas izmantošanas stundu
skaits gadā ir 
vismaz 1200 stundu.
Esošās (uz 2014. gadu) izkliedētās ģenerācijas jaudas un to 
tehniskais darba mūžs ir parādītas 14. attēlā.
176
/
238
14. ATTĒLS. 
IZKLIEDĒTĀS ĢENERĀCIJAS JAUDAS UZ 2014. GADU, MW
5.6.4. KURINĀMAIS AR ZEMU SĒRA 
SATURU
MK noteikumi Nr.332 Par benzīna un dīzeļdegvielas atbilstības 
novērtēšanu nosaka kvalitātes prasības, kā arī sēra saturu, 
Latvijas tirgū
piedāvātajam benzīnam un dīzeļdegvielai (t.sk., 
gāzeļļai), kas paredzēta izmantot autotransporta līdzekļu un 
visurgājēja tehnikas (tostarp
iekšējo ūdensceļu kuģu, kad tie 
nekuģo jūrā), lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru, kā 
arī atpūtas kuģu, kad tie nekuģo jūrā,
dzirksteļaizdedzes dzinēju 
un kompresijaizdedzes dzinēju darbināšanai.
MK Noteikumi Nr.801 
Noteikumi par sēra satura ierobežošanu 
atsevišķiem šķidrās degvielas veidiem
 nosaka šķidrās degvielas 
veidus ar
paaugstinātu sēra saturu, kurus aizliegts izlaist 
brīvam apgrozījumam vai realizēt, kā arī nosaka vides kvalitātes 
normatīvus iekārtām un
noteikta veida kuģošanas līdzekļiem, kuri 
izmanto sēru saturošu šķidro degvielu. Sēra saturs degvielā ir 
apkopots 19. tabulā.
19. TABULA. SĒRA 
SATURS KURINĀMĀ, GG/PJ
177
/
238
2005
2010
2015 
...
Benzīns
0,0023
0,0005
0,0005
Dīzeļdegviela transportam
0,0024
0,0005
0,0005
Dīzeļdegviela lauksaimniecības 
traktor tehnikai
0,0471
0,0471
0,0471
Dīzeļdegviela u.c. naftas 
produkti citām vajadzībām
0,0941
0,0471
0,0471
Flotes dīzeļdegviela
0,0941
0,0471
0,0471
Mazuts u.c. naftas 
produkti
0,4828
0,4828
0,4828
5.6.5. ENERĢIJAS EFEKTIVITĀTE 
ĒKĀS
Visos scenārijos (izņemot REF) apskatītas enerģijas patēriņa 
samazināšanas iespējas dzīvojamās un publiskās ēkās (attiecīgi
mājsaimniecības un pakalpojumi) izmantojot energoefektivitātes 
paaugstināšanas pasākumus, kā arī rūpniecībā un autotransportā, 
kuri
samazina nepieciešamo finanšu resursu apjomu importētiem 
energoresursiem un tehnoloģijām, kā arī dod pozitīvu ieguldījumu 
SEG emisiju
samazināšanā.
Enerģijas efektivitāte ir modelēta ietaupītās enerģijas un 
izmaksu līkņu veidā (sk. 20. tabulu).
20. TABULA. ENERĢIJAS 
EFEKTIVITĀTES PASĀKUMU PAKEŠU POTENCIĀLS UN ĪPATNĒJĀS 
IZMAKSAS
Pasākumu 
potenciāls
Pasākumu 
pakete
A
B
C
D
Ēkās
% no enerģijas lietderīgā 
patēriņa 2010. gadā
15%
15%
30%
 
Savrupmājas
EUR(2000)/GJ
100
199
272
 
Daudzdzīvokļu mājas
EUR(2000)/GJ
109
190
254
 
Pakalpojumu sektors
EUR(2000)/GJ
50
113
181
 
Rūpniecībā
% no enerģijas gala 
patēriņa
5%
5%
5%
 
 
EUR(2000)/GJ
81
161
322
 
Vieglās automašīnās
% no enerģijas gala 
patēriņa
1.50%
3.00%
2.50%
1.35%
 
EUR(2000)/GJ
138-256
49-181
58-181
198-1657
Smagās automašīnās
% no enerģijas gala 
patēriņa
4.00%
3.00%
2.50%
3.75%
 
EUR(2000)/GJ
263-704
47-93
126-290
19-43
178
/
238
6. REZULTĀTU 
ANALĪZE
Šajā atskaites sadaļā ir dots pārskats par projekta ietvaros 
definēto un aprakstīto scenāriju kopas modelēšanas rezultātiem. 
Scenāriju
rezultāti tiek salīdzināti pēc vairākiem parametriem, 
tajā skaitā, gala enerģijas patēriņa apjoms un struktūra, primāro 
resursu patēriņa apjoms un
struktūra, elektroenerģijas un 
centralizētās siltumenerģijas ražošanas struktūra un izmaksas, 
SEG emisiju apjoms, scenāriju kopējās
energoapgādes izmaksas un 
citiem enerģētikas sistēmu raksturojošiem indikatoriem.
6.1. IZMAKSU NOVĒRTĒJUMS UN 
ANALĪZE
Modelis atrod optimālu risinājumu katrā no definētiem 
scenārijiem, minimizējot mērķa funkciju, un iegūtais optimālais 
risinājums nodrošina
mazākās kopējās sistēmas izmaksu pie 
noteiktās ierobežojuma kopas. Modelī kopējās sistēmas izmaksu 
aprēķinā izmanto konstantas naudas
vērtības, šajā gadījumā 2000. 
gada EUR.
15. attēlā ir parādītas scenāriju kopējo izmaksu izmaiņas pret 
BASE scenārija izmaksām, bet 16. attēlā ir parādītas šo izmaiņu 
lielums
salīdzinājumā ar IKP. Šāds salīdzinājums no vienas puses 
dod iespēju novērtēt cik viena vai otra enerģētikas un vides 
politika ietekmē kopējās
sistēmas izmaksas, no otras puses dod 
iespēju izvērtēt kā šīs izmaksas ir saistītas ar prognozēto IKP 
apjomu un tālāk ar iespējamo
pienesumu IKP.
Izmaksu salīdzināšanai izvēlēts laika nogrieznis 2015.-2030. 
gads, jo tas patiesāk attēlos ieguldīto investīciju ietekmi uz 
izmaksām. Kā
redzams attēlā, efektivitātes pasākumi dod pozitīvu 
ietekmi (sk. EFF scenārijs), jo to īstenošana kopējās sistēmas 
izmaksas scenārijos tikai
samazina. Tas izskaidrojams ar to, ka 
investīcijas energoefektivitātē ne tikai samazina patērēto 
enerģijas apjomu pie patērētāja, bet visā
apgādes ķēdē līdz 
primāriem resursiem, kas būtiski samazina izmaksas par kurināmo. 
Modelēšanas rezultāti parāda, ka energoefektivitāte ir
pasākums, 
kas noteikti samazina kopējās sistēmas izmaksas, bet jāņem vērā 
tas, ka daļēji tas tiek realizēts jau BASE scenārijā. Pilnā 
apmērā
energoefektivitātes pasākumu īstenošanai vienīgais 
šķērslis ir nepieciešamība pēc lielām sākotnējām investīcijām un 
to atmaksāšanās samērā
ilgais periods tieši energoefektivitātes 
pasākumiem ēkās.
179
/
238
15. ATTĒLS. IZMAKSU 
IZMAIŅAS MODELĒTOS SCENĀRIJOS, MEUR(2010)/GADĀ
180
/
238
16. ATTĒLS. IZMAKSU 
IZMAIŅAS MODELĒTOS SCENĀRIJOS SALĪDZINĀJUMĀ AR IKP
AER īpatsvara palielināšana, kā arī starpsavienojuma 
(NGA_LV-LT un ELC_LV-EE scenāriji) rada kopējo sistēmas 
sadārdzinājumu, bet
kombinācijā ar efektivitātes pasākumiem šīs 
izmaksas tiek daļēji kompensētas. AER izmantojošā scenārija 
(R40-F10) izmaksas 15 gadu
periodā ir dārgākas par bāzes 
scenāriju par 0,56% no IKP, savukārt EFF scenārija izmaksas ir 
zemākas par 0.21% no IKP, turpretim WAM
scenārijā, izmaksas ir 
augstākas par 0,36% no IKP.
BASE-NOSUB scenārijs rāda, ka BASE scenārijs būtu lētāks par 
0,1% no IKP bez subsīdijām koģenerācijā un no AER saražotai
elektroenerģijai.
Izmaksu izmaiņu lielums, protams, ir atkarīgs no fosilās 
enerģijas cenām. Pie lielākām cenām, AER mērķa izpilde būtu 
relatīvi lētāka.
Jāatzīmē, ka SEG emisiju ierobežojuma scenārijs (sk. SEG 
scenāriju) minētajā laika posmā rada kopējās sistēmas 
palētinājumu, bet
modelēšanas visā laika periodā - 
sadārdzinājumu. Tas nozīmē, ka sistēma reaģē uz SEG emisiju mērķi 
jau pirms 2020. gada. No augstāk
minētā un 41. attēla izriet, ka 
WAM scenārijs pilnīgi nodrošina SEG mērķu izpildi.
Pie patreizējās tehnoloģiju attīstības līmeņa pārsvarā AER 
izmantošana, sevišķi, elektroenerģijas ražošanā vēl ir saistīta 
ar augstākām
izmaksām. Sekojošā attēlā (sk. 17. attēlu) ir 
parādīta viena AER procenta punkta pieauguma vidējās izmaksas 
dažādos laika nogriežņos
salīdzinājumā ar BASE scenāriju.
181
/
238
17. ATTĒLS. AER % 
PUNKTA IZMAKSAS GADĀ
15 gadu periodā (2015.-2030. gads) WAM scenārijā viena 
papildus AER % punkta saražošana var izmaksāt 8,5 miljoni 
EUR(2010) gadā,
turpretim, ja netiek realizēti papildus enerģija 
efektivitātes pasākumi ēkās, tad izmaksas sasniedz 13,0 miljonus 
EUR(2010) gadā (R40-F10
scenārijs). Šo izdevumu starpību no 
kopējās sistēmas izmaksu viedokļa kompensē ar ieguvumiem no 
energoefektivitātes pasākumiem un no
AER nozares attīstības un 
tās devuma IKP. 18. attēlā ir parādītas papildus izmaksas uz AER 
pieauguma vienību (MWh) salīdzinot ar BASE
scenāriju.
182
/
238
18. ATTĒLS. AER 
VIENĪBAS PIEAUGUMA VIDĒJĀS IZMAKSAS PRET BASE SCENĀRIJU 
GADĀ
Enerģijas efektivitāte un plašāka AER izmantošana samazinātu 
izdevumus par importētajiem enerģijas resursiem, tādējādi 
uzlabotos valsts
tirdzniecības importa eksporta bilance. 
Piemēram, Latvija 2013. gada vienā dienā samaksāja par 
importētajiem fosilajiem energoresursiem -
17,3 MEUR, 
elektroenerģiju - 0,5 MEUR, bioeļļām - 1 MEUR, spirtiem - 0,2 
MEUR, bet par eksportēto enerģētisko koksni saņēma - 3,1 MEUR
(sk. 19. attēlu).
183
/
238
19. ATTĒLS. IZDEVUMI 
PAR IMPORTĒTAJIEM ENERĢIJAS RESURSIEM DIENĀ
No šāda skatu punkta 20. un 21. attēlā ir parādīts scenāriju 
novērtējums. No vienas puses enerģijas efektivitāte un plašāka 
AER
izmantošana samazina izdevumus par importētajiem enerģijas 
resursiem, bet no otras puses šo samazinājumu daļēji kompensē 
pieaugošās
investīcijas tehnoloģijās. Bet ieguvums (starpība 
starp izdevumiem) ir pozitīvs (starpība starp abiem attēliem), 
piemēram, laika posmā 2015.-
2030. gads ieguvums ir 77 MEUR(2010) 
gadā salīdzinājumā ar BASE scenāriju.
184
/
238
20. ATTĒLS. IZDEVUMU 
SAMAZINĀJUMS PAR IMPORTĒTAJIEM ENERGORESURSIEM
185
/
238
21. ATTĒLS. IZDEVUMU 
PALIELINĀJUMS PAR INVESTĪCIJĀM TEHNOLOĢIJĀS
6.2. REZULTĀTUS RAKSTUROJOŠIE 
ENERĢĒTIKAS UN EKONOMIKAS INDIKATORI
Modelēto scenāriju rezultātus var raksturot ar indikatoriem, 
kas sasaista ekonomisko attīstību ar primārās un gala enerģijas 
patēriņu šīs
attīstības nodrošināšanai un šīs mijiedarbības 
efektivitāti. Makroekonomiskā līmenī tās ir primārās un gala 
enerģijas intensitātes indikators, kas
parāda cik daudz primārās 
vai gala enerģijas tiek patērēts vienas pievienotās vērtības 
radīšanai. Rezultāti parāda (sk. 22. attēlu), ka pieņemtie
ekonomikas attīstības tempi tiek nodrošināti ar efektīvāku 
primārās enerģijas izmantošanu. Pēc intensitātes vērtības 
palielināšanās 2010. gadā,
kas saistīta ar ekonomisko lejupslīdi, 
tā līdz 2030. gadam samazinās, jo modelis piedāvā no izmaksu 
viedokļa izdevīgāko enerģijas apgādes
sistēmas konfigurāciju, kas 
vienlaicīgi nodrošina efektīvu enerģijas izmantošanu. Jāatzīmē, 
ka pat pie šāda strauja pozitīva Latvijas indikatoru
uzlabošanās, 
tie ir sliktāki nekā ES vidējā vērtība
7
. Ekonomikas 
energointensitāte (bruto iekšzemes enerģijas patēriņa uz IKP 
vienību) WAM
scenārijā kopš 2010. gada samazinās par apmēram 31% 
līdz 2020. gadam. Savukārt ekonomikas SEG emisiju intensitāte 
(kopējās SEG
emisijas (bez ZIZIIM) uz IKP vienību) WAM scenārijā 
tai pašā laika posmā samazinās par apmēram 39%, bet enerģētikas 
SEG emisiju
intensitāte samazinās par 44%.
186
/
238
22. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
PATĒRIŅA INTENSITĀTES
187
/
238
23. ATTĒLS. SEG 
EMISIJU INTENSITĀTE
Pamatnostādņu projektā starp Latvijas enerģētikas politikas 
kvantitatīviem rādītājiem ir raksturoti sekojoši indikatori:
• Īpatnējais siltumenerģijas patēriņš ēkās - samazināt no 202 
kWh/m
2
 2009. gadā uz 150 kWh/m
2
 2020. gadā, 
bet saskaņā ar "Latvijas
Enerģētikas ilgtermiņa stratēģija 2030 - 
konkurētspējīga enerģētika sabiedrībai" līdz 2030. gadam - 100 
kWh/m
2
;
• Latvijai 2020. gadā ir jāsasniedz primārās enerģijas 
ietaupījums 0,670 Mtoe apmērā un obligātais uzkrātais gala 
enerģijas ietaupījuma
mērķis - 0,850 Mtoe, t.i., 1,5% apjomā no 
galalietotājiem piegādātās enerģijas no 2014. līdz 2020. 
gadam.
Viens no enerģētikas stratēģijas izvirzītiem mērķiem ir 
energoefektivitātes paaugstināšana dzīvojamās ēkās. BASE 
scenārija rezultāti
parāda, ka energoefektivitātes pasākumu 
īstenošana var nodrošināt enerģijas patēriņa apkurei 
mājsaimniecību dzīvojamās ēkās samazināšanu
zemāku par 100 
kWh/m
2
 2030. gadā (sk. 24. attēlu). BASE scenārijā 
veiktie energoefektivitātes pasākumi ietver lētāko pasākumu 
pakešu
potenciālu (sk. 20. tabulu) apgūšanu. Energoefektivitātes 
rādītāja tālākai uzlabošanai ir nepieciešams pieslēgt arī dārgāko 
pasākumu paketi.
188
/
238
24. ATTĒLS. ĪPATNĒJAIS 
SITUMENERĢIJAS PATĒRIŅŠ MĀJSAIMNIECĪBĀ, 
KWH/M
2
Šo indikatoru aprēķina dzīvojamā fonda platību, kurā ietilpst 
viendzīvokļa dzīvojamās mājas, daudzdzīvokļu dzīvojamo māju 
dzīvojamās
telpas un dzīvojamās telpas nedzīvojamajās ēkās, 
attiecinot uz enerģijas patēriņu apkurei mājsaimniecībās (sk. 75. 
lpp), pieņemot, ka apkure
daļa enerģijas patēriņā apkurei un 
siltajam ūdenim mājsaimniecībā ir 80% (sk., 25. attēlu). Kā 
redzams 2010. gadā krasi ir samazinājusies šī
indikatora vērtība. 
Iemesls tam ir lūzums dzīvojamā fonda laika rindā - tas ir 
strauji palielinājies, jo sākot ar 2010. gadu ir ņemti vērā 
tautas
skaitīšanas rezultāti.
189
/
238
25. ATTĒLS. 
DZĪVOJAMAIS FONDS, ENERĢIJAS PATĒRIŅŠ APKUREI UN SILTAJAM ŪDENIM, 
ĪPATNĒJAIS SITUMENERĢIJAS
PATĒRIŅŠ MĀJSAIMNIECĪBĀ, 
KWH/M
2
Ietaupītais enerģijas daudzums modelēto enerģijas 
efektivitātes pasākumu rezultātā apkopots 21. tabulā. BASE un WAM 
scenārijā 2020.
gadā ietaupītais enerģijas daudzums attiecīgi ir 
7,3 un 13,3 PJ, bet 2030. gadā attiecīgi 16,4 un 29,9 PJ. Pie 
ietaupītas enerģijas vēl būtu jāņem
vērā enerģijas pakalpojuma 
izmaiņas, reaģējot uz pakalpojuma cenām (sk. 22. tabulu).
21. TABULA. IETAUPĪTĀ 
ENERĢIJA, PJ
 
Scenārijs
2020
2030
Modelētie 
energoefektivitātes pasākumi
Mājsaimniecības
D-BASE
3.9
9.4
 
D-WAM
7.7
18.8
Pakalpojumi
D-BASE
1.3
3.3
 
D-WAM
2.7
6.6
Rūpniecība
D-BASE
1.1
1.3
 
D-WAM
1.4
1.7
Transports
D-BASE
1.0
2.4
190
/
238
 
D-WAM
1.5
2.9
Kopā
D-BASE
7.3
16.4
 
D-WAM
13.3
29.9
Kopā, MTOE
D-BASE
0.17
0.39
 
D-WAM
0.32
0.72
Nepieciešamais investīciju apjoms parādīts 26. attēlā.
26. ATTĒLS. 
INVESTĪCIJAS ENERĢIJAS EFEKTIVITĀTES PASĀKUMOS LAIKA POSMĀ 
2015.
-
2030. GADS, 
MEUR(2010)
6.3. PRIMĀRIE RESURSI
BASE scenārija rezultāti parāda optimizācijas modelēšanas 
optimālāko risinājumu pie spēkā esošiem pasākumiem un politikām, 
bet WAM
scenārijs pie papildus pasākumiem un politikām (sk. 27. 
attēlu). Galvenās iezīmes, kas raksturo primāro resursu struktūru 
scenārijos ir
sekojošas:
• Kopējais primāro resursu patēriņš scenārijos ir līdzīgs, bet 
tas ir mazliet lielāks BASE scenārijā. Primāro resursu patēriņš 
2030. gadā
191
/
238
salīdzinot ar 2010. gadu BASE un WAM scenārijos 
attiecīgi pieaug apmēram par 7% un 2% punktiem.
• Enerģijas efektivitātes devums enerģijas ietaupījumam 2030. 
gadā BASE un WAM scenārijos sasniedz attiecīgi 18,7 PJ un 32.3 
PJ, kas ir
apmēram 9% un 16% no primārā enerģijas patēriņa.
• Pieņēmumi par ogļu cenas prognozi nosaka ogļu patēriņa 
ienākšanu enerģijas bilancē, un 2030. gadā to daļa primāro 
resursu apgādē BASE
scenārijā sastāda apmēram 17%. Lielākā daļa 
no oglēm tiek patērēta elektroenerģijas ražošanai, bet pārējā, 
galvenokārt, rūpniecībā. WAM
scenārijā ogļu daļa veido apmēram 2% 
2030. gadā, kas ir mazāka kā 2010. gadā (3%);
• Dabas gāzes daļa primāro resursu struktūrā samazinās no 
apmēram 31% 2010. gadā uz apmēram 19% un 17% attiecīgi BASE un 
WAM
scenārijos 2030. gadā. Galvenais iemesls ir to konkurence ar 
oglēm un biomasu elektroenerģijas ražošanā, un to nespēja 
konkurēt pēc saražotā
produkta izmaksām;
• Elektroenerģijas imports daļa ir palielinājusies - no 2% 
2010. gadā attiecīgi uz 4% un 7% BASE un WAM scenārijos;
• 2030. gadā biomasas daļa primāro resursu apgādē BASE 
scenārijā sastāda 21%, kas ir zemāka nekā 2010. gadā (24%). WAM 
scenārijā
biomasas daļa veido 33% no primāro resursu patēriņa 
2030. gadā.
• Ne AER noteiktais mērķis, ne patreizējais noteiktais SEG 
emisiju ierobežošanas mērķis uz 2020. gadu WAM scenārijā no 
primāro resursu
bilances neizspiež ogles. Tehnoloģijas paredz 
biomasas līdzsadedzināšanu (līdz 15%) oglēm, un pieņēmumi par to 
cenu prognozi nākotnē
nodrošina to konkurētspēju elektroenerģijas 
ražošanas sektorā. Ogļu izmantošanas samazināšanos WAM scenārijā 
galvenokārt ietekmē
elektroenerģijas importa apjoma 
palielināšanās.
192
/
238
27. ATTĒLS. PRIMĀRO 
ENERGORESURSU PATĒRIŅŠ (BEZ JŪRAS BUNKURIEM), PJ
Piezīme: Tiek rādīts biodegvielas neto imports, jo biodegviela 
tiek ražota pārveidošanas procesā no cietās biomasas
Pašnodrošinājums ar vietējiem enerģijas resursiem BASE un WAM 
scenārijos mainās no 31% 2010. gadā attiecīgi uz 28% un 40% 2020.
gadā.
6.4. PĀRVEIDOŠANAS SEKTORS
Pārveidošanas sektors ietver elektroenerģijas un 
siltumenerģijas ražošanu centralizētā siltumapgādes sistēmā. 
Pārveidošanas sektoram
193
/
238
BASE un WAM scenārijā ir sekojoša 
enerģijas resursu struktūra (sk. 28. attēlu):
• Kopējais izmantotais kurināmā daudzums pārveidošanas sektorā 
līdz 2030. gadā BASE scenārija laika periodā (2015.-2030.g.) 
mainās
nenozīmīgi turpretī WAM scenārijā samazinās. Bāzes 
scenārijā neskatoties uz veiktajiem energoefektivitātes 
pasākumiem mājsaimniecībās un
pakalpojumu sektorā siltumenerģijas 
pieprasījums palielinās, kas ietekmē kurināmā izmantošanu 
pārveidošanas sektorā;
• BASE scenārijā pēc 2015. gada pieaug biomasas un ogļu 
izmantošana aizstājot dabas gāzi, bet WAM scenārijā pieaug 
biomasas
izmantošana;
• Spēkā esošā klimata politikas un tās izvirzīto SEG emisiju 
mērķu 2020. gadam sasniegšana, kā arī elektroenerģijas importa 
apjoma
palielināšanās ietekmē pārveidošanas sektora kurināmā 
struktūru. WAM scenārijā samazinās ogļu daļa kurināmā 
struktūrā.
194
/
238
28. ATTĒLS. 
PĀRVEIDOŠANAS SEKTORS ENERGORESURSU GRIEZUMĀ, PJ
Stratēģijas scenārija bruto elektroenerģijas 
patēriņa
8
 salīdzinājums ar citām prognozēm ir parādīts 
29. attēlā. Pārveidošanas sektora primāro
resursu struktūru 
nosaka elektroenerģijas ražošanas sadalījums pēc izmantotā 
resursu veida, kas parādīts 30. attēlā.
29. ATTĒLS. BRUTO 
ELEKTROENERĢIJAS PATĒRIŅŠ, MWH
195
/
238
30. ATTĒLS. 
ELEKTROENERĢIJAS PIEGĀDE PĒC ENEĢIJAS RESURSA VEIDA, 
GWH
Salīdzinot elektroenerģijas piegādes struktūru modelētos 
scenārijos pēc izmantotā resursu veida, tā sasaucas ar iepriekš 
aprakstītām
iezīmēm pārveidošanas sektorā, bet var atzīmēt 
sekojošus galvenos virzienus:
• Ar dabas gāzi izstrādātās elektroenerģijas apjoms BASE 
scenārijā sasniedz maksimumu 2020. gadā un pēc tam samazinās. 
Turpretī
WAM scenārijā tas samazinās pakāpeniski aplūkotajā laika 
periodā;
• No oglēm saražotās elektroenerģijas daļa BASE scenārijā 
2030. gadā sasniedz 13%;
196
/
238
• Biomasa ieņem nozīmīgu vietu elektroenerģijas ražošanā WAM 
scenārijā 2030. gadā sasniedzot 11%;
• Elektroenerģijas imports ir ierobežots un 2030. gadā tā daļa 
elektroenerģijas piegādēs attiecīgi sasniedz 24% un 40% BASE un 
WAM
scenārijos.
Nākotnes optimālā (minimālas kopējās izmaksas pie noteiktiem 
ierobežojumiem) elektroenerģijas ražošanas struktūrā lielu lomu 
spēlē
pieņēmumi par resursu cenu attīstību nākotnē. Kā redzams 
scenārijos, pie esošiem pieņēmumiem par ogļu un dabas gāzes cenas 
attiecību un
prognozes par to attīstību nākotnē, dabas gāzi 
izmantojošām iekārtām elektroenerģijas ražošanai ir vājāka 
konkurētspēja ar pārējiem resursu
veidiem.
31. ATTĒLS. 
ELEKTROENERĢIJAS RAŽOŠANAS JAUDAS PĒC IZMANTOTĀ ENERĢIJAS RESURSA 
VEIDA, MW 
197
/
238
31. ATTĒLS. 
ELEKTROENERĢIJAS RAŽOŠANAS JAUDAS PĒC IZMANTOTĀ ENERĢIJAS RESURSA 
VEIDA, MW
31. attēlā ir parādīta elektroenerģijas ražošanas jaudu 
kopums, kas modelētos scenārijos ir iesaistītas ražošanas procesā 
vismaz 1 stundu
gadā. Galvenās iezīmes analizējot šos rezultātus 
laika posma 2010.-2030. gadā ir sekojošas:
• Dabas gāzes izmantojošo jaudu apjoms paliek nemainīgs, jo 
nav ekonomiska pamata jaunu lielu jaudu celtniecībai. 
Elektroenerģijas
ražošanas apjomu nodrošina esošo lielo 
koģenerācija staciju piedalīšanās siltumenerģijas ražošanā 
centralizētās siltumapgādes sistēmai, un
līdz ar to 
elektroenerģijas ražošanas pakārtošana siltuma pieprasījuma 
slodzei;
• BASE scenārijā pieaug ogļu izmantojošo tehnoloģiju jauda, un 
perioda beigās tā sasniedz apmēram 208 MW .
Elektroenerģijas izmaksas katrā gada griezumā ir modeļa 
rezultāts un tiek aprēķināta kā elektroenerģijas piegādes (pirms 
sistēmas
pakalpojumiem) vidējā svērtā gada cena. Kā redzams WAM 
scenārijā elektroenerģijas cena ir nedaudz augstāka kā BASE 
scenārijā, bet pēc
2020. gada tā samazinās pateicoties lētākai 
importētai elektroenerģijai.
32. ATTĒLS. 
ELEKTROENERĢIJAS PIEGĀDES CENAS IZMAIŅA MODELĒTOS 
SCENĀRIJOS
Analizējot modelēšanas rezultātus (sk. 33. un 34. attēlu) par 
centralizētā siltumapgādē saražotās siltumenerģijas apjomu pēc 
izmantotā
198
/
238
resursa veida var atzīmēt sekojošas tendences:
• Veiktie papildus energoefektivitātes pasākumi ēkās integrētā 
scenārijā (WAM) būtiski samazina enerģijas pieprasījumu 
salīdzinot ar bāzes
(BASE) scenāriju, kurā CSP laika posmā 
2015-2030.gads pieaug salīdzinot ar 2010. gadu, jo no kopējo 
energoapgādes sistēmu izmaksu
viedokļa, modelis piedāvā jaunu 
patērētāju pieslēgšanu CSP sistēmai;
• Noteiktais AER mērķis WAM scenārijā samazina fosilā cietā un 
šķidrā kurināmā, kā arī dabas gāzes izmantošanu. Šie kurināmā 
veidi tiek
aizvietoti ar biomasu;
• BASE un WAM scenārijos ne tikai no biomasas saražotās 
siltumenerģijas apjoms CSP ir atšķirīgs, bet atšķiras arī 
izmantotās
tehnoloģijas. WAM scenārijā, kurā tiek noteikti AER 
mērķi, lielāks daudzums siltumenerģijas CSP sistēmai tiek 
saražota biomasu izmantojošās
koģenerācijas stacijās, turpretim 
BASE scenārijā šis apjoms tiek saražots biomasu izmantojošās 
katlu mājās. WAM scenārijā CSP tiek
izmantota kā potenciāls no 
izmaksu viedokļa optimālai AER mērķa sasniegšanai.
199
/
238
33. ATTĒLS. 
CENTRALIZĒTĀS SILTUMENERĢIJAS PIEGĀDE PĒC ENERĢIJAS RESURSA 
VEIDA, GWH
200
/
238
34. ATTĒLS. SARAŽOTĀ 
CENTRALIZĒTĀ SILTUMENERĢIJA, GWH
6.5. GALA ENERĢIJAS PATĒRIŅŠ
Salīdzinot modelēto scenāriju kopas gala enerģijas patēriņa 
izmaiņu tendences un struktūru var atzīmēt sekojošas galvenās 
iezīmes (sk.35.
attēlu):
• Ja tiek realizēta spēkā esošā energoefektivitātes politika 
un patērētāji reaģē uz resursu cenu signāliem, tad, saskaņā ar 
BASE scenāriju,
tas ļauj samazināt enerģijas patēriņu 
salīdzinājumā ar REF scenāriju, kurā nav ņemti vērā minētie 
faktori, par apmēram 6 PJ un 14 PJ attiecīgi
2020. un 2030. gadā, 
bet WAM scenārijā attiecīgi 10 PJ un 23 PJ. Tas ir apmēram 3-7% 
enerģijas gala patēriņa samazinājums 2020. gadā, bet
2030. gadā - 
5-12%;
• Bāzes scenārijā starp strukturālām izmaiņām jāatzīmē ogļu 
patēriņa palielināšanās rūpniecības sektorā un biomasas patēriņa
samazināšanās mājsaimniecībās, kā arī dabas gāzes patēriņa 
samazināšanās. Pirmās no minētām izmaiņām saistītas ar pieņēmumu 
par
konkurētspējīgo ogļu prognozi, bet otrais saistīts ar 
energoefektivitātes pasākumu realizāciju mājsaimniecībās;
• Elektroenerģijas patēriņa daļa 2030. gadā attiecīgi 
palielinās enerģijas gala patēriņā par apmēram 4,9 un 5,6 
procenta punktiem BASE un
WAM scenārijos, kas saistīts ar 
modernāku tehnoloģiju izmantošanu aizvietojot kurināmā 
izmantošanu;
201
/
238
• Centralizētās siltumenerģijas patēriņš palielinās abos 
scenārijos un tā daļa enerģijas gala patēriņā manās no 14% 2010. 
gadā attiecīgi uz
17% un 14% BASE un WAM scenārijos 2030. 
gadā;
• WAM scenārijs raksturojas ar plašāku AER izmantošanu un tā 
lielāku daļu kopējā gala enerģijas patēriņā. Biomasas patēriņš 
2030. gadā
sasniedz 24% pret BASE scenārija 11%.
35. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
GALA PATĒRIŅŠ ENERĢIJAS RESURSU GRIEZUMĀ (BEZ NEENERĢĒTISKĀM 
VAJADZĪBĀM), PJ
Analizējot modelēšanas rezultātus, var konstatēt dažādas 
enerģijas gala patēriņa izmaiņu tendences patēriņa sektoros laika 
periodā 2010.-
2030. gads (sk. 36. attēlu). WAM scenārijā patēriņš 
nedaudz mainās pakalpojumu (-9%) un transporta (+1%) sektorā, kā 
arī lauksaimniecībā 
202
/
238
(+11%). Rūpniecībā patēriņš palielinās par 
apmēram 51% turpretim, mājsaimniecībās samazinās par 41%. Tas ir 
ienesis izmaiņās patēriņa
sektoru īpatsvarā kopējā gala enerģijas 
patēriņā. Tā rūpniecības sektora īpatsvars ir pieaudzis no 19% 
2010. gadā līdz 31% 2030. gadā, bet
mājsaimniecību patēriņa 
īpatsvars attiecīgi samazinājies no 35% uz 22%. Par iemeslu tam 
ir veiktie papildus energoefektivitātes pasākumi
mājsaimniecībās 
un pieņēmumi IKP prognozē par attīstības tempiem rūpniecības 
nozarēs un apstrādājošās rūpniecības ieguldījuma
palielināšanos 
IKP veidošanā.
36. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
GALA PATĒRIŅŠ SEKTORU GRIEZUMĀ (BEZ EFEKTIVITĀTES), PJ
Tā kā modelētajos scenārijos ir ņemts vērā pieprasījuma 
elastīgums, respektīvi, pieprasījums pēc enerģijas pakalpojuma 
reaģē uz cenu
izmaiņām attiecīgā apakšsektorā, tad pieprasījums 
pēc enerģijas pakalpojuma var samazināties vai palielināties, ja 
gala enerģijas izmaksas
203
/
238
attiecīgi pieaug vai samazinās. Enerģijas 
lietderīgā patēriņa izmaiņas ir parādītas 22. tabulā. Ja izmaksas 
samazinās, piemēram, pateicoties
enerģijas efektivitātei, tad 
patēriņš uz to reaģē palielinoties pieprasījumam pēc enerģijas 
pakalpojuma.
22. TABULA. ENERĢIJAS 
LIETDERĪGĀ PATĒRIŅA (ENERĢIJAS PAKALPOJUMA) IZMAIŅAS IZMAKSU 
IETEKMĒ
Scenārijs
2020
2025
2030
Palielinās
AEL - Lauksaimniecība: Elektroenerģija
D-BASE
3.3%
0.0%
0.0%
D-WAM
2.7%
2.7%
1.5%
COE - Pakalpojumi: Elektriskās iekārtas un ierīces
D-BASE
3.4%
0.0%
0.0%
D-WAM
2.2%
2.2%
1.4%
REA - Mājsaimniecības: Elektriskās iekārtas un 
ierīces
D-BASE
3.7%
0.0%
0.0%
D-WAM
2.4%
2.4%
1.4%
Samazinās
AEL - Lauksaimniecība: Elektroenerģija
D-BASE
0.0%
1.3%
3.1%
D-WAM
0.0%
0.0%
0.0%
COE - Pakalpojumi: Elektriskās iekārtas un ierīces
D-BASE
0.0%
1.5%
3.1%
D-WAM
0.0%
0.0%
0.0%
ICH - Rūpniecība: Ķīmiskā
D-BASE
1.4%
1.9%
5.3%
D-WAM
0.4%
4.7%
5.3%
IFB - Rūpniecība: Pārtikas
D-BASE
1.4%
1.4%
3.4%
D-WAM
0.9%
3.9%
4.6%
ILP - Rūpniecība: Papīra ražošana, poligrāfija
D-BASE
2.7%
1.9%
5.3%
D-WAM
0.0%
3.5%
5.3%
INM - Rūpniecība: Nemetālisko minerālu
D-BASE
1.7%
2.4%
4.3%
D-WAM
5.3%
5.3%
4.6%
IOI - Rūpniecība: Pārējā
D-BASE
1.0%
1.9%
2.8%
D-WAM
0.6%
3.9%
3.9%
REA - Mājsaimniecības: Elektriskās iekārtas un 
ierīces
D-BASE
0.0%
1.7%
3.2%
D-WAM
0.0%
0.0%
0.0%
TRB - Transports: Autobusi
D-BASE
5.3%
3.4%
5.3%
204
/
238
D-WAM
5.3%
3.9%
5.3%
TRH - Transports: Kravas mašīnas
D-BASE
3.8%
3.1%
5.3%
D-WAM
5.3%
5.3%
5.3%
TTE - Transports: Dzelzceļa
D-BASE
1.1%
1.1%
1.0%
D-WAM
3.6%
2.7%
2.6%
Piezīmes: Tabulā apkopotie tie apakšsektori, kuru enerģijas 
pakalpojumu samazinājums vai pieaugums kādā no gadiem vai 
scenārijiem ir
bijis lielākas par 3%
6.6. ATJAUNOJAMO ENERGORESURSU 
DEVUMS KOPĒJĀ GALA ENERĢIJAS PATĒRIŅĀ
Bāzes scenārijā AER daļa kopējā gala enerģijas patēriņā 2020. 
un 2030. gadā sastāda attiecīgi 28,4% un 26,9%. Sekojošos attēlos 
ir
parādīta AER daļas izmaiņas BASE un WAM, kā arī SEG scenārijos 
(sk. 37. attēlu). WAM scenārija aprakstā ir noteikts zināmas AER 
daļas
(40%) nodrošināšana sākot no 2020. gada. Jāatzīmē, ka SEG 
emisiju ierobežošanas scenārijā AER daļa 2020. gadā ir tāda pati 
kā BASE
scenārijā (28,4%), bet 2030. gadā tā ir lielāka - 31,2%. 
Tas norāda, ka noteiktie SEG emisiju mērķi sāk ietekmēt enerģijas 
patēriņa un piegādes
sistēmas struktūru, palielinot AER 
īpatsvaru.
205
/
238
206
/
238
37. ATTĒLS. AER 
ĪPATSVARS ENERĢIJAS BRUTO GALA PATĒRIŅĀ, %
6.7. SEG EMISIJAS
Latvijas kopējās un enerģētikas SEG emisijas ir parādītas 
attiecīgi 38. un 40. attēlā. Attiecīgi 41. un 43. attēlā ir 
redzamas SEG emisijas ne-
ETS sektorā un enerģētikas ne-ETS 
sektorā.
Saskaņā ar Latvijas nacionālo reformu programmu valsts kopējās 
SEG emisijas jāierobežo, lai 2020.gadā tās nepārsniegtu 12,19 Mt
CO
2
ekv., t.s., enerģētika - 8,55 Mt CO
2
ekv. 
Saskaņā ar38. un 40. attēliem WAM scenārijā SEG emisijas 
nepārsniedz šīs vērtības.
ES Enerģētikas un klimata politikas pakete ir noteikusi SEG 
emisiju mērķus ne-ETS sektoram dalībvalstīm uz 2020. gadu (9617 
GG no
2020. gada sk. 12. tabulu). Šis noteiktais SEG emisiju 
daudzums ir noteiktais ierobežojums SEG un WAM scenārijos. Kā 
redzams 41. attēlā,
BASE scenārijā SEG emisijas no 2025. gadā 
pārsniedz noteikto emisiju ierobežojumu. Savukārt WAM scenārijā 
SEG emisijas ne-ETS sektorā
ir zemākas par mērķi.
39. un 42. attēlos ir parādīta SEG emisiju struktūra kopējām 
un ne-ETS sektora SEG emisijām BASE un WAM scenārijos SEG emisiju
inventarizācijas griezumā, t.i., kopā ar enerģētikas 
apakšsektoriem (1A1, 1A2, 1A3, 1A4 un 1B) ir parādīti 
ne-enerģētiskas sektori: 2.
Rūpniecības procesi, 3. Solventi un 
citu produktu lietošana; 4. Lauksaimniecība un 6. Atkritumi. 
Ne-ETS sektorā šajā griezumā 1A3. Transporta
un 4. 
Lauksaimniecības sektors ir lielākie SEG emisiju avoti 2005. gadā 
un arī 2030. gadā ar ierobežotām iespējām samazināt emisijas. WAM
scenārijā, kad ir jāizpilda SEG emisiju mērķis ne-ETS sektorā, 
lētāko misiju samazinājumu iegūst ne-ETS enerģētikas sektorā 
izņemot 1A3.
Transportu.
207
/
238
38. ATTĒLS. KOPĒJĀS 
SEG EMISIJAS LATVIJĀ, T.SK., ENERĢĒTIKA, GG
208
/
238
39. ATTĒLS. SEG 
EMISIJAS STRUKTŪRA, T.SK., ENERĢĒTIKA, GG
209
/
238
40. ATTĒLS. SEG 
EMISIJAS ENERĢĒTIKĀ, GG
210
/
238
41. ATTĒLS. SEG 
EMISIJAS NE-ETS SEKTORĀ, T.SK., ENERĢĒTIKAS NE-ETS SEKTORS, 
GG
211
/
238
42. ATTĒLS. SEG 
EMISIJAS STRUKTŪRA NE-ETS SEKTORĀ, T.SK., ENERĢĒTIKAS NE-ETS 
SEKTORS, GG
212
/
238
43. ATTĒLS. SEG 
EMISIJAS ENERĢĒTIKAS NE-ETS SEKTORĀ, GG
6.8. IETEKME UZ SOCIĀLI EKONOMISKIEM 
RĀDĪTĀJIEM UN TERITORIJU LĪDZSVAROTU ATTĪSTĪBU
AER plašāka izmantošana enerģētikas sektora attīstībā sniedz 
ieguldījumu ne tikai enerģijas apgādes daudzveidošanā un drošuma
paaugstināšanā, klimata pārmaiņu ierobežošanā, bet dod arī 
vairākus sociālus un ekonomiskus ieguvumus. Tie ir saistīti gan 
ar AER
izmantojošo tehnoloģiju izstrādi, ražošanu un uzstādīšanu, 
gan arī ar to ekspluatāciju, uzturēšanu un kurināmā sagatavošanu. 
Turklāt AER
izmantošana ir cieši saistīta ar uzņēmējdarbības 
veicināšanu, izglītību, zinātni, izgudrojumiem un modernu 
tehnoloģiju izmantošanu.
Uz AER izmantošanu balstītās enerģijas apgādes sistēmas, 
salīdzinot ar fosilos kurināmos resursus izmantojošajām sistēmām, 
ir vairāk
darbaspēka patēriņa ziņā ietilpīgas, lai spētu 
nodrošināt tādu pašu saražotās enerģijas daudzumu. Pastāv 
nozīmīgas atšķirības starp dažādām
AER tehnoloģijām, proti, 
bioenerģijas projektos nodarbinātība būtiski atšķiras no vēja, 
hidro un saules enerģijas projektiem. Pēdējos darbvietas
galvenokārt rada iekārtu ražošana un uzstādīšana, kā arī 
ekspluatācija, savukārt bioenerģijas projektos - biomasas 
ražošana un tās piegāde.
Lai novērtētu AER tehnoloģiju ietekmi uz jaunu darba vietu 
radīšanu tika izmantota ražošanas rindas izmaksu analīzes 
modelis. Vienkāršotā
veidā šī pieeja enerģijas (elektroenerģija, 
siltumenerģija) ražošanā izdala 3 piegādes jeb izmaksu rindas - 
tehnoloģijas piegādes rinda,
ekspluatācijas un uzturēšanas rinda 
un kurināmā piegādes rinda (kurināmā piegādes rinda, protams, nav 
tehnoloģijās, kuras kurināmo tieši
neizmanto, kā saules, vēja, 
hidro enerģētikas tehnoloģijas).
213
/
238
Novērtējums, izmantojot minēto modeli, parāda, ka iepriekšējā 
ES struktūrfondu finanšu periodā (2007.-2013. gads) atbalstīto 
AER
koģenerācijas un biomasas katlu projektu īstenošana ir 
radījusi aptuveni 1250 tiešās un netiešās darba vietas.
Papildus līdz 2020.gadam AER tehnoloģiju plašāka izmantošana 
un mērķa izpilde var dot līdz 1600 jaunas darba vietas (tiešās un 
netiešās).
Dominējošo ieguldījumu šeit sniedz staciju ekspluatācija (~ 
50%) un biomasas (cietā biomasa un lauksaimniecības sektora 
biogāze)
ražošana un piegāde (~40%). AER 
elektroenerģijas/koģenerācijas staciju celtniecība iegulda ~10%. 
Šāds neliels ieguldījums ir skaidrojams ar
to, ka staciju 
izveides darba vietas ir īslaicīgas, bet novērtējumā tiek 
attiecinātas uz visu stacijas tehnisko dzīves laiku un ļoti 
ierobežotu
Latvijas ieguldījumu AER 
elektroenerģētikas/koģenerācijas tehnoloģijās.
Reģionālās attīstības vērtējumā nozīmīgs ir darbvietu 
reģionalizācijas faktors, kas parāda, cik no darbvietām tiek 
radītas tieši pašvaldības
vai novada teritorijā. Acīmredzami uz 
reģionu tieši attiecināmas ir ar biomasas ieguvi saistītās 
darbvietas, pieņemot, ka biomasa tiek iegūta
reģiona teritorijā. 
Savukārt attiecībā uz tām darbvietām, kas saistītas ar stacijas 
celtniecību un ekspluatāciju, situācija var būt neskaidra, jo
reģionā var izrādīties nepietiekams skaits atbilstošas 
kvalifikācijas speciālistu, kurus tādējādi būs nepieciešams 
piesaistīt no citiem reģioniem.
Par pamatu izmantojot iegūtos novērtējuma rezultātus par AER 
plašākas izmantošanas ietekmi uz jaunu darba vietu veidošanos, un
izmantojot vienkāršus pieņēmumus un pieejamo informāciju, tika 
novērtēta augstāk minēto darba vietu reģionalizācija.
Vēja staciju radīto darba vietu reģionālo izvietojumu var 
saistīt ar perspektīvo vēja staciju izvietojumu Latvijas 
piekrastē. Tomēr vēja staciju
gadījumā darba vietu 
reģionalizācija ir tikai aptuvena, jo pateicoties staciju 
automatizācijai, to apkalpe var tikt veikta no vienota 
centra/centriem,
izvietotiem Latvijas lielākajās pilsētās.
Savukārt cietās biomasas koģenerācijas staciju radīto darba 
vietu izvietojums ir pieņemts tuvu koksnes kurināmā šī brīža 
patēriņa
sadalījumam centralizētās siltumapgādes un rūpniecības 
sektorā.
Apkopojot visus šos iepriekš aplūkotos apsvērumus, autoru 
novērtējums par jauno tiešo darba vietu reģionālo sadalījumu, ir 
sekojošs: Rīga
un Rīgas reģions - 24%, Kurzemes reģions - 24%, 
Vidzemes reģions - 27%, Zemgales reģions - 10%, Latgales reģions 
- 15%.
Enerģijas efektivitātes paaugstināšana, renovējot ēkas 
mājsaimniecību un pakalpojumu sektorā, dod ne tikai enerģijas 
ietaupījumu, iekštelpu
gaisa kvalitātes uzlabošanu un SEG emisiju 
samazināšanu, bet var stimulēt ekonomikas izaugsmi, attīstot 
būvniecības nozari. Būvniecības
nozare Latvijā veido 6,3% no 
saražotās pievienotās vērtības 2013. gadā un šajā sektorā ir 
nodarbināti mazliet vairāk kā 59 tūkstoši darbinieki.
Plānveidīgi 
atbalstīta enerģijas efektivitātes pasākumu īstenošana ēku 
renovācijai var stimulēt vietējo un reģionālo attīstību, radot 
jaunas darba
vietas. Līdz ar to jaunu darba vietu radīšana var 
kalpot kā viens no galvenajiem argumentiem, lai valsts un 
pašvaldības ar savu līdzfinansējumu
piedalītos investīcijās ēku 
renovācijā, tādejādi sasniedzot no enerģētikas sektora viedokļa 
galveno mērķi - enerģijas ietaupījumu.
Izmantojot modelēto scenāriju rezultātus (sk. 21. tabulu un 
26. attēlu) par enerģijas efektivitātē īstenošanai nepieciešamo 
investīciju apjomu
un iegūto ietaupījumu ir novērtēts enerģijas 
efektivitātes pasākumu īstenošanas ēkās mājsaimniecībās un 
pakalpojumu sektorā ietekme uz
tautsaimniecības attīstību - jaunu 
darba vietu radīšanu.
214
/
238
BASE scenārijā īstenoto enerģijas efektivitātes pasākumi var 
dot aptuveni 10,5 tūkstoši jaunas darba vietas, jeb 18% punktu 
pieaugumu
nodarbināto skaitam būvniecības sektorā. Turpretim WAM 
scenārija īstenošana var dot līdz 30 tūkstošiem jaunu darba 
vietu, kas palielina
strādājošo skaitu būvniecības sektorā par 
50% punktiem.
Ņemot vērā dzīvojamo ēku platību izvietojumu reģionos un 
pieņemot, ka celtniecības nozare reģionos attīstīsies saistībā ar 
tur veicamo
enerģijas efektivitātes projektu apjomu, novērtējums 
par jaunu darba vietu veidošanos būvniecības nozarē reģionu 
sadalījumā ir sekojošs: Rīga
un Rīgas reģions - 60%; Vidzemes 
reģions - 8%; Kurzemes reģions - 12%; Zemgales reģions - 9% un 
Latgales reģions - 11%.
 
PIELIKUMS 1.
IZMANTOTAIS MODELIS UN METODOLOĢIJA
MARKAL-LV
Enerģētikas un vides sistēmas pētījumos pasaulē plaši tiek 
izmantots MARKAL modelis (sk. 
http://www.iea-etsap.org/web/index.asp). Tas
tapis un tiek 
attīstīts kopš pirmās naftas krīzes starptautiskas sadarbības 
rezultātā
9
, kas ir liela priekšrocība, salīdzinot ar 
modeļiem, kuri
izstrādāti vienas institūcijas ietvaros. MARKAL 
modeli arī lieto IEA
10
 un ASV EIA
11
 savu 
pārskatu veidošanā par enerģijas patēriņa nākotnes
scenārijiem 
pasaulē.
MARKAL ir optimizācijas modelis, kurā parasti attēlo 
enerģētikas sistēmas attīstību ilgā laika periodā (parasti 40-50 
gadu) nacionālā vai
reģionālā līmenī. MARKAL-LV ir optimizācijas 
modelis, kurā attēlota Latvijas enerģētikas nozares attīstību 50 
gadu laika posmā nacionālā
līmenī. Iegūtie rezultāti ir atkarīgi 
no ieejas parametriem un izmantotā modeļa algoritma 
modifikācijas. Galvenās modeļa paradigmas ir ideāls
tirgus 
(
competitive partial equilibrium
) un tehnoloģiju 
attīstības pār redzamība visa apskatāmā perioda garumā 
(perfect foresight)
.
215
/
238
44. ATTĒLS. MARKAL 
MODELĒŠANAS PLATFORMAS ENERĢĒTIKAS - EKONOMIKAS - VIDES 
MIJIEDARBĪBA
Modelī MARKAL-LV matemātiski ir aprakstīta visa Latvijas 
enerģijas sistēma - sākot ar enerģijas pieprasījumu (lietderīgās 
enerģijas patēriņi
jeb enerģijas pakalpojumi), tad enerģijas gala 
patēriņa un pārveidošanas sektora posmi, un beidzot ar primārās 
enerģijas piegādi (vietējo resursu
ieguve, imports un 
eksports).
Modeļa ieejas informācija ir prognozes par enerģijas resursu 
cenām, tehnoloģiju un enerģijas resursu raksturojums, kā arī 
enerģijas
pakalpojumu pieprasījumu(
energy service 
demands
), piemēram, apsildāmo telpu platība vai tonnu 
kilometri, kas atspoguļo nepieciešamību pēc
attiecīg enerģijas 
daudzuma.
MARKAL-LV kā enerģētikas un vides sistēmas analīzes 
instrumentārijs nodrošina daudzpusīgu analīžu veikšanu, kurā 
līdzās esošajai
Latvijas enerģētikas struktūrai ir aprakstītas 
nākotnē iespējamās alternatīvās enerģijas piegādes ķēdes, 
tehnoloģijas un emisiju samazināšanas
iespējas. Modeļa struktūra 
ir pielāgota tā, ka emisijas var rēķināt ne tikai pēc kurināmā 
veida, bet arī pēc sektora un tam atbilstošo tehnoloģiju
veida.
Modelētajos enerģētikas attīstības scenārijos pēc vajadzības 
var ņem vērā dažādas iespējas, piemēram:
• AER un vietējo resursu izmantošana, piemēram, lielāka AER 
daļa bruto enerģijas gala patēriņā, plašāka koksnes izmantošana 
centralizētā
216
/
238
siltumenerģijas ražošanā, biodegvielu piejaukums 
fosilajai degvielai u.tml.;
• vides faktors, piemēram, SEG, NOx, SO2, GOS, PM emisiju 
ierobežojumi un nodokļi;
• emisiju samazināšanas iespējas, piemēram, veicot 
energoefektivitātes paaugstināšanas pasākumus u.tml.;
• apgādes drošums, piemēram, elektroenerģijas importa 
ierobežojumi, LNG termināls u.tml.;
• reģionālās tirdzniecības iespējas, piemēram, 
elektroenerģijas un emisiju tirdzniecība;
• nākotnes nenoteiktība, piemēram, enerģijas resursu cenas, 
SEG emisiju ierobežošanas mērķi,
• kā arī citas iespējas.
Izmantojot enerģētikas un vides sistēmas modeli MARKAL-LV, 
var, piemēram, atbildēt uz šādiem vai līdzīgiem fundamentāliem
jautājumiem:
• kādam jābūt enerģētikas attīstības scenārijam, lai 
nodrošinātu drošu un izmaksu efektīvu enerģijas apgādi;
• kādi būs atbilstošie emisiju līmeņi enerģētikas attīstības 
scenārijiem;
• kāds izmaksu sadārdzinājums ir sagaidāms, lai sasniegtu 
izvirzītos AER mērķus;
• kādi pasākumi jāveic, lai varētu izpildīt vides nosacījumus, 
kā tie ietekmēs enerģijas piegādes struktūru, kādas būs emisiju
samazināšanas izmaksas;
• cik attīstību scenāriju izvēlētas stratēģiju izmaksas ir 
atkarīgas no pieņēmumiem (energoresursu cenas, ekonomiskā 
izaugsmes tempi
u.tml.).
Pirmā MARKAL-LV versija tika izveidota 1995. gadā sadarbībā ar 
Norvēģu institūtu IFE un modelis tiek attīstīts līdz pat šim 
laikam.
Sadarbībā ar dažādām institūcijām MARKAL-LV ir izmantots 
vairākos pētījumos par SEG emisiju prognožu izstrādāšanu 
enerģētikas sektoram,
kā arī dažādos projektos saistībā ar 
enerģētikas attīstības scenāriju izstrādi un enerģētikas 
politikas novērtēšanu, kuru atsevišķi rezultāti ir
aprobēti 
dažādu politisko dokumentu izstrādē:
• pētījums "Latvijas enerģētikas attīstības scenāriju 
modelēšana" (2012., FEI sadarbībā ar SPRK);
• pētījuma "Latvijas siltumnīcefekta gāzu emisiju un 
piesaistes prognožu līdz 2020. gadam sagatavošana saskaņā ar 
Eiropas Parlamenta un
Padomes Lēmumu Nr. 
280/2004/EK
" (2011., FEI 
sadarbībā ar VARAM);
217
/
238
• pētījums "Latvijas starpposma mērķi nacionālajiem emisiju 
griestiem atsevišķām gaisu piesārņojošām vielām 2020. gadā 
saskaņā ar
Direktīvu 
2001/81/EC
 un 
2003/35/EC
 grozījumiem" 
(2008.-2009., FEI sadarbībā ar Latvijas Vides aizsardzības 
fondu);
• valsts pētījumu programma "Modernu metožu un tehnoloģiju 
izpēte un izstrāde enerģētikā: videi draudzīgiem atjaunojamās 
enerģijas
veidiem, enerģijas piegādes drošībai un enerģijas 
efektīvai izmantošanai". Projekts Nr. 6 "Metodes un tehnoloģijas 
ilgtspējīgas un drošas
Latvijas valsts enerģijas apgādes 
plānošanai" (2007.-2008., FEI);
• pētījums "Latvijas Siltumnīcefekta gāzu emisiju un 
piesaistes prognožu sagatavošana līdz 2020. gadam saskaņā ar 
Eiropadomes 2007.
gada 8.-9. marta secinājumiem" (2007., FEI 
sadarbībā ar Vides ministriju);
• prognozes izstrāde energoresursu patēriņam un SEG emisijām 
enerģētikā, ieskaitot transportu (2006. un 2007.);
• priekšlikumu sagatavošana Rīcības programmas valsts kopējo 
emisiju gaisā samazināšanas datu un satura precizēšanai, ietverot 
SO2,
NOx, GOS, NH3 emisiju un prognožu rādītājus 2010. gadam 
attiecībā uz enerģētikas nozari (2006.);
• Enerģijas patēriņa prognozes klimata pārmaiņu samazināšanas 
programmai 2005.-2010. gadam (2005.);
• "Nacionālās stratēģijas izstrādes nosacījumu izpēte un 
stratēģijas izstrāde biomasas un citu reģeneratīvo energoresursu 
izmantošanai
Latvijas pašvaldību siltumapgādes sistēmās" (2004., 
sadarbībā ar BO VSIA "Vides projekti");
• pasākumu novērtējums nacionālo emisiju samazināšanai 
enerģētikā laika posmā līdz 2010. gadam. Rīcības programmas 
"Valsts kopējo
emisiju samazināšana" ietvaros (2003., sadarbībā 
ar LR Vides ministriju);
• RES-E atbalsta shēmu modelēšana un izpēte (2003., sadarbībā 
ar Ekonomikas ministriju);
• Latvijas elektroenerģijas apgādes sistēmas drošuma un 
ekonomiskais novērtējums laika posmam līdz 2006. gadam (2001., 
sadarbībā ar
Ekonomikas ministriju);
• 1998. un 2001. gadā, izmantojot modeli izstrādātas enerģijas 
patēriņa prognozes Latvijas Republikas otrajam un trešajam 
nacionālam
ziņojumam ANO vispārējās konvencijas "Par klimata 
pārmaiņām" ietvaros (sadarbībā ar Vides ministriju);
• Emisiju atļauju tirdzniecība starp Ziemeļu un Baltijas 
valstīm. (sadarbībā ar Tallinas Tehnisko universitāti un 
Institutt For Energiteknikk);
• CO2 izmešu samazināšanas potenciāla novērtējums, realizējot 
energoefektivitātes paaugstināšanas pasākumus ēkās, izmantojot
enerģētikas sistēmu optimizācijas modeli MARKAL (2000., sadarbībā 
ar Vides ministriju);
• Latvijas enerģētikas sektora ekonomikas vērtējums klimata 
pārmaiņu kontekstā (2000., sadarbībā ar International Resources 
Group, Ltd.
un Vides ministriju);
218
/
238
• pētījumam "Dažu politisko līdzekļu un pasākumu novērtējums 
enerģētikas un mežsaimniecības sektoros" tika izstrādāti 
attīstības scenāriji
enerģētikas sektoram (1998., sadarbībā ar 
Vides ministriju);
• CO
2
 emisijas Latvijā (1998., sadarbībā ar 
Institutt For Energiteknikk);
• SO
x
 izmešu prognoze Latvijai līdz 2010. gadam 
(1996., sadarbībā ar Vides ministriju).
METODOLOĢIJA
Parasti ar modeli atrod optimālo atrisinājumu vairākiem 
scenārijiem, lai varētu tos izvērtēt un salīdzināt. Parasti 
izstrādā references
scenārijs, kurā, piemēram, nav ierobežotas 
CO
2
 emisijas vai zemākas energoresursu cenas, kuru 
salīdzina ar citiem scenārijiem, kuros ir
paredzēta 
CO
2
 emisiju ierobežošana vai pie augstākām 
energoresursu cenām. Katram scenārijam modelis atradīs vislētāko 
resursu, tehnoloģiju
un apgāžu ķēžu kombināciju.
Modeļa pamatā ir enerģijas un izmešu tehnoloģijas, kuras ir 
raksturotas ar tehniskiem un ekonomiskiem parametriem. 
Pašreizējās un
nākotnes tehnoloģijas ir ieejas informācija 
modelī. Modelī vienā sistēmā ir integrēta gan enerģijas 
lietotāju, gan apgādes puse, tāpēc tās
mijiedarbojas. Meklējot 
atrisinājumu, modelis izvēlas tehnoloģiju kombināciju, 
minimizējot kopējās izmaksas:
• nosakot visām tehnoloģijām pilnās dzīves cikla izmaksas, 
ietverot vides izmaksas;
• identificējot un sarindojot tehnoloģijas pēc to iespaida uz 
sistēmas kopējām izmaksām;
• pārbaudot, vai ievēroti visi ierobežojumi;
• nosakot, kad vislabāk sākt "rīkoties", lai ievērotu 
ierobežojumus nākotnē;
• nepārtraukti pārliecinoties vai identificētās tehnoloģijas 
ir joprojām labākās.
219
/
238
45. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
PLŪSMAS CAUR REFERENCES ENERĢĒTIKAS SISTĒMU
Modelī izmantots enerģētikas references sistēmas (skat. 45. 
attēlu) koncepts, kas sasaista vienā sistēmā enerģijas 
pieprasījumu, resursus,
tehnoloģijas un tirgus preces (enerģijas 
nesēji, emisijas). Dažādi enerģijas resursu piegādātāji, procesu, 
transformācijas un patērētāju
tehnoloģijas konkurē gala enerģijas 
patērētāju tirgū, lai nodrošinātu lietderīgās enerģijas 
pieprasījumu. Modelis izvēlas optimālāko enerģētikas
sistēmas 
struktūru katram laika posmam, minimizējot izmaksas, ņemot vērā 
dažādus ierobežojumus.
MARKAL modeļa struktūra ir formulēta ar mainīgajiem lielumiem, 
vienādībām un nevienādībām, kuras nosaka ar ieejas parametriem. 
Viss
šīs informācijas kopums ir matemātisks enerģētiskās 
references sistēmas attēlojums. Optimizācijas uzdevuma 
formulējums sastāv no triju
objektu grupām
12
: 
mērķfunkcija
 (izsaka lielumu, kurš ir jāminimizē vai 
jāmaksimizē), 
mainīgie locekļi
 (nezināmie) un 
ierobežojumi
(nevienādības, kuras ir jāievēro).
MARKAL modeļa mērķfunkcija ir aplūkotās sistēmas katra laika 
perioda kopējo izmaksu (visos reģionos 
r
, visām 
tehnoloģijām 
k
, visām
emisijām 
p
 un enerģijas 
nesējiem 
f
) diskontētā summa. Vienkāršotā veidā tā ir 
parādīta izteiksmes veidā:
220
/
238
kur
Invcost(k,t,r), Fixom(k,t,r), Varom(k,t,r)
- tehnoloģijas 
k
 vienības investīciju, mainīgās 
un pastāvīgās izmaksas reģionā 
r
 laika
periodā 
t
;
Delivcost(f,k,t,r)
- enerģijas nesēja 
f
 vienības piegādes izmaksas 
tehnoloģijai 
k
 reģionā 
r
 laika periodā
t
;
Input(f,k,t,r)
- enerģijas nesēja 
f
 daudzums, lai darbinātu 
tehnoloģijas 
k
 vienu vienību reģionā 
r
laika 
periodā 
t
;
Miningcost(c,r,l,t)
- preces 
c
 ieguves izmaksas ar cenu līmeni 
l
 reģionā 
r
 laika periodā 
t
;
Tradecost(c,r,t)
- transporta vai darījuma izmaksas precei 
c
 
reģionā 
r
 laika periodā 
t
;
Importprice(c,r,l,t), Exportprice(c,r,l,t)
- importa un eksporta cena precei 
c
 reģionā 
r
 laika periodā 
t
;
Tax(p,t,r)
- nodoklis par emisiju 
p
 reģionā 
r
 laika 
periodā 
t
;
d
- diskonta likme.
Mainīgo locekļu vērtības izvēlas modelis, piemēram:
INV(k,t,r)
- jaunu jaudu ievešanas lielums tehnoloģijai 
k
 
laika perioda 
t
 un reģionā 
r
. Pieņem, ka
investīcijas jaunās jaudās tiek veiktas perioda 
t
 
sākumā;
CAP(k,t,r)
- tehnoloģijas 
k
 uzstādītā jauda periodā 
t
 
un reģionā 
r
; 
221
/
238
CAP(k,t,r)
- tehnoloģijas 
k
 uzstādītā jauda periodā 
t
 
un reģionā 
r
;
ACT(k,t,r,s)
- tehnoloģijas 
k
 izmantošana laika periodā 
t
 reģionā 
r
 diennakts laikā 
s
;
TRADE(c,t,r,r')
- preces 
c
 daudzums, kuru pārdod reģions 
r
 
reģionam 
r'
 laika periodā 
t
. Šis mainīgais
attēlo tirdzniecību starp reģioniem endogēni;
IMPORT(c,t,r,l), EXPORT(c,t,r,l)
- preces 
c
 daudzums reģionā 
r
 ar cenu 
līmeni 
l,
 kas tiek eksportēta vai importēta
reģionā 
r
 laika periodā 
t
. Līdzīgs 
TRADE
 
mainīgajam, bet nav noteikta importa
eksporta izcelsme;
MINING(c,t,r,l)
- iegūtās preces 
c
 daudzums reģionā 
r
 ar 
cenu līmeni 
l
 laika periodā 
t
;
ENV(p,t,r)
- emisijas 
p
 laika periodā 
t
 reģionā 
r
.
MARKAL modeļa ierobežojumos ir izteiktas loģiskas sakarības, 
kuras modelim ir jāievēro, piemēram, lietderīgās enerģijas 
pieprasījumu
nodrošināšana, enerģijas bilance, rezerves 
ierobežojums elektroenerģijas patēriņam maksimumā, emisiju 
ierobežojumi u.c. Ja kaut viens
ierobežojums nav ievērots, tad 
uzdevumam nav atrisinājuma.
Modeļa kods ir uzrakstīts GAMS (General Algebraic Modeling 
System) valodā. GAMS ir modelēšanas sistēma matemātiskās
programmēšanas uzdevumiem. Tā ietver valodas kompilatoru un 
virkni augstas veiktspējas risinātāju (solvers) - lineāriem un 
nelineāriem
uzdevumiem. GAMS ir pielāgots sarežģītiem, liela 
mēroga modelēšanas uzdevumiem, kas ļauj izveidot lielus 
modeļus.
 
PIELIKUMS 
2.
ENERĢIJAS PAKALPOJUMU PROJEKCIJU PIEMĒRI
MĀJSAIMNIECĪBAS
Vēsturiskais enerģijas gala patēriņš mājsaimniecībās ir 
sadalīts apakšsektoros (sk. 46. un 47. attēlu) atbilstoši 5. 
tabulā redzamajam un,
izmantojot iekārtām raksturīgos pārveides 
koeficientus (sk. 4. attēlu), ir aprēķināts atbilstošais 
enerģijas pakalpojums jeb lietderīgais patēriņš.
Lietderīgā 
patēriņa izmaiņu tendences indeksu veidā, kā arī aprēķinātā 
izmaiņu elastība pret privāto patēriņu, ir parādītas 23. 
tabulā.
222
/
238
46. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
GALA PATĒRIŅA SADALĪJUMS APAKŠSEKTOROS, PJ
223
/
238
47. ATTĒLS. 
ELEKTROENERĢIJAS GALA PATĒRIŅA SADALĪJUMS APAKŠSEKTOROS, 
PJ
23. TABULA. LIETDERĪGĀ 
PATĒRIŅA IZMAIŅU INDEKSS - 2010=1 UN IZMAIŅU ELASTĪBA
 
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
Elastība
2000-2010
2010-2030
Privātais patēriņš
0,65
0,98
1
1,26
1,55
1,85
2,18
 
 
Veļas žāvējamās mašīnas
0,61
0,81
1
1,05
1,16
1,31
1,50
1,13
0,51
Veļas mazgājamās mašīnas
0,61
0,81
1
1,01
1,08
1,17
1,29
1,13
0,32
Trauku mazgājamās mašīnas
0,61
0,81
1
1,01
1,08
1,17
1,29
1,13
0,32
Gaisa kondicionēšana
0,61
0,81
1
1,00
1,09
1,18
1,28
1,13
0,31
Apgaismojums
0,60
0,78
1
0,97
1,03
1,09
1,14
1,18
0,17
Ledusskapji un saldētavas
0,61
0,81
1
0,95
0,97
1,00
1,03
1,13
0,04
Citas elektroiekārtas
0,72
0,86
1
0,99
1,04
1,12
1,21
0,75
0,24
224
/
238
Apkure un karstais ūdens 
savrupmājās
0,78
0,95
1
1,00
1,04
1,07
1,11
0,56
0,13
Apkure un karstais ūdens 
daudzdzīvokļu mājās
0,98
1,04
1
0,98
1,00
1,02
1,04
0,05
0,05
Ēdiena gatavošana
0,92
1,00
1
0,92
0,89
0,88
0,88
0,18
-0,16
Sākot ar 2015. gadu lietderīgais patēriņš (UC) ir prognozēts 
un vispārīgā gadījumā ir aprēķināts izmantojot divu parametru 
sakarību -
UC(20YY)
apakšsektors
 = Parametrs_A(20YY) X 
Parametrs_B(20YY). Parametru raksturojums apkopots 24. 
tabulā.
24. TABULA. LIETDERĪGĀ 
PATĒRIŅA PROGNOZĒŠANĀ IZMANTOTIE PARAMETRI
Apakšsektors
Parametrs_A
Parametrs_B
Gaisa kondicionēšana
dzīvojamais fonds
UC intensitāte - UC patēriņš uz dzīvojamo fondu
Apkure un karstais ūdens
Apgaismojums
Ēdiena gatavošana
iedzīvotāju skaits
UC intensitāte - UC patēriņš uz iedzīvotāju
Ledusskapji un saldētavas
mājsaimniecību skaits
UC intensitāte - UC patēriņš uz mājsaimniecību
Citas elektroiekārtas
Trauku mazgājamās mašīnas
Veļas mazgājamās mašīnas
Veļas žāvējamās mašīnas
Parametri ir laikā mainīgi un to vērtības ir atkarīgas no 
citiem parametriem, kuru vērtības ir prognozētas. Tā, piemēram, 
dzīvojamā fonda
(Parametrs_A) laika rinda ir aprēķināta, 
izmantojot iedzīvotāju skaita prognozi (sk., 3. tabulu) un 
dzīvojamā fonda lieluma (m
2
 uz iedzīvotāju)
laika 
rindu, kas savukārt ir aprēķināta, ņemot vērā privātā patēriņa 
prognozi (sk., 3. tabulu) un pieņēmumu par elastību (0,15-0,38), 
kas sasaista
dzīvojamā fonda un privātā patēriņa izmaiņu 
lielumus. Dzīvojamā fonda un citu parametru izmaiņas ir parādītas 
25. tabulā.
25. TABULA. 
PARAMETRA_A PROGNOZE UN CITU SAISTĪTO PARAMETRU 
IZMAIŅAS
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
Dzīvojamais fonds
milj. m²
53,5
57,0
58,6
57,1
60,6
63,8
67,1
- mājokļu platība 
daudzdzīvokļu mājas
milj. m²
35,3
36,7
36,4
35,0
36,7
38,1
39,4
- mājokļu platība 
savrupmājās
milj. m²
18,2
20,3
22,2
22,1
23,9
25,8
27,7
Dzīvojamā fonda lielums
m²/iedz.
22,5
24,8
27,1
28,7
31,1
32,9
34,5 
225
/
238
Dzīvojamā fonda lielums
m²/iedz.
22,5
24,8
27,1
28,7
31,1
32,9
34,5
Mājokļu skaits
tūkst.
 
998
1035
981
987
1009
1041
Mājokļa lielums
iedz./māj.
 
2,3
2,1
2,0
2,0
1,9
1,9
m
2
/māj.
 
57,1
56,6
58,2
61,4
63,2
64,4
- daudzdzīvokļu mājās
m
2
/māj.
 
51,5
49,6
50,8
53,3
54,6
55,3
- savrupmājās
m
2
/māj.
 
71,0
74,0
76,1
80,2
82,6
84,1
Mājsaimniecību skaits
tūkst.
925
905
888
838
839
854
876
Mājsaimniecības lielums
iedz./mājs.
2,6
2,5
2,4
2,4
2,3
2,3
2,2
m
2
/mājs.
57,8
63,0
66,0
68,2
72,2
74,8
76,5
Savukārt Parametrs_B raksturo attiecīga sektora intensitāti, 
respektīvi, lietderīgais patēriņš (UC) attiecināts uz 
Parametru_A, t.i.,
dzīvojamais fonds, iedzīvotāju vai 
mājsaimniecību skaits. Parametru_B aprēķina vēsturiskās vērtības 
un izdara pieņēmumus par tā attīstību
nākotnē, ņemot vērā 
iespējamos energoefektivitātes uzlabojumus (ja vien tā nav 
modelēta sektoram atsevišķi) un enerģijas pakalpojumu tirgus
piesātinājumu (piemēram, cik mājokļos būs trauku mazgājamās 
mašīnas). Piemēram, aprēķinot lietderīgo patēriņu mājokļu apkurei 
pieņem, ka
esošajai platībai enerģijas patēriņš uz kvadrātmetru 
(Parametru_B) paliek konstants 2010. gada līmenī (171 
kWh/m
2
/gadā), bet klāt nākušajai
platībai enerģijas 
patēriņš apkurei ir pieņemts attiecīgi 83 un 76 
kWh/m
2
/gadā 2015. un 2030. gadā.
PAKALPOJUMI
Līdzīgi mājsaimniecību gadījumam vēsturiskais enerģijas gala 
patēriņš pakalpojumu sektorā ir sadalīts apakšsektoros (sk. 48. 
un 49. attēlu)
atbilstoši 5. tabulā redzamajam un, izmantojot 
iekārtām raksturīgos pārveides koeficientus (sk. 4. attēlu), ir 
aprēķināts atbilstošais enerģijas
pakalpojums jeb lietderīgais 
patēriņš. Lietderīgā patēriņa izmaiņu tendences indeksu veidā, kā 
arī izmaiņu elastība pret pievienoto vērtību, ir
parādītas 26. 
tabulā.
226
/
238
48. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
GALA PATĒRIŅA SADALĪJUMS APAKŠSEKTOROS, PJ
227
/
238
49. ATTĒLS. 
ELEKTROENERĢIJAS GALA PATĒRIŅA SADALĪJUMS APAKŠSEKTOROS, 
PJ
26. TABULA. LIETDERĪGĀ 
PATĒRIŅA IZMAIŅU INDEKSS - 2010=1 UN IZMAIŅU ELASTĪBA
 
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
Elastība
2000-2010
2010-2030
Pievienotā vērtība
0,67
1,00
1
1,24
1,50
1,81
2,11
 
 
Elektroierīces
0,64
0,89
1
1,19
1,38
1,59
1,78
1,11
0,77
Ledusskapji un saldētavas
0,64
0,89
1
1,19
1,38
1,59
1,78
1,11
0,77
Ēdiena gatavošana
0,55
0,93
1
1,08
1,15
1,23
1,29
1,47
0,34
Gaisa kondicionēšana
0,64
0,89
1
1,07
1,13
1,19
1,24
1,11
0,29
Apgaismojums
0,64
0,89
1
1,07
1,13
1,19
1,24
1,11
0,29
Apkure un karstais ūdens
0,81
0,97
1
1,04
1,09
1,12
1,16
0,51
0,19
Sākot ar 2015. gadu lietderīgais patēriņš (UC) ir prognozēts 
un vispārīgā gadījumā ir aprēķināts izmantojot sakarību -
228
/
238
kur 
PV
 ir pakalpojumu sektora pievienotā vērtība un 
ELAST
 ir elastība, kas raksturo sasaisti starp attiecīga 
apakšsektora (DM) lietderīgo
patēriņu un pievienoto vērtību. 
Sektoru vēsturiskā un nākotnes vidējās elastību vērtības ir 
parādītas 26. tabulā.
RŪPNIECĪBA
Modelēto rūpniecības nozaru vēsturiskais enerģijas gala 
patēriņš ir parādīts 50. attēlā. Rūpniecības nozares, kuras nav 
atsevišķi modelētas
ir apkopotas zem pārējās rūpniecības (sk. 5. 
tabulu). Izmantojot iekārtām raksturīgos pārveides koeficientus 
(sk. 4. attēlu), ir aprēķināts
atbilstošais enerģijas pakalpojums 
jeb lietderīgais patēriņš. Lietderīgā patēriņa izmaiņu tendences 
indeksu veidā, kā arī izmaiņu elastība pret
pievienoto vērtību, 
ir parādītas 27. tabulā.
50. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
GALA PATĒRIŅA RŪPNIECĪBAS NOZARĒS, PJ
229
/
238
27. TABULA. LIETDERĪGĀ 
PATĒRIŅA IZMAIŅU INDEKSS - 2010=1 UN IZMAIŅU ELASTĪBA
 
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
Elastība
2000-2010
2010-2030
Pievienotā 
vērtība
Visa rūpniecība
0,70
1,08
1
1,50
2,01
2,42
2,89
 
 
Ķīmiskā
0,45
0,77
1
1,50
1,97
2,37
2,85
 
 
Pārtikas
1,04
1,43
1
1,11
1,32
1,47
1,64
 
 
Metālu
1,15
1,56
1
1,38
1,94
2,55
3,21
 
 
Nemetālisko 
minerālu
0,37
0,73
1
1,69
2,23
2,69
3,23
 
 
Papīra 
ražošana, poligrāfija
1,18
1,46
1
1,21
1,53
1,75
2,00
 
 
Kokapstrādes
0,56
0,82
1
1,53
2,00
2,41
2,90
 
 
Pārējā
0,61
0,93
1
1,58
2,09
2,60
3,16
 
 
Lietderīgā 
patēriņa izmaiņu indekss
Visa rūpniecība
0,78
0,94
1
1,20
1,37
1,49
1,61
0,68
0,44
Ķīmiskā
0,55
0,66
1
1,17
1,30
1,39
1,48
0,75
0,37
Pārtikas
1,49
1,49
1
1,03
1,07
1,10
1,13
11,34
0,24
Metālu
1,06
1,02
1
1,14
1,30
1,45
1,58
0,41
0,38
Nemetālisko 
minerālu
0,55
0,96
1
1,31
1,50
1,64
1,78
0,59
0,49
Papīra 
ražošana, poligrāfija
0,78
1,20
1
1,06
1,13
1,18
1,22
-1,54
0,29
Kokapstrādes
0,31
0,50
1
1,23
1,39
1,51
1,63
2,11
0,45
Pārējā
1,95
2,05
1
1,18
1,30
1,40
1,49
-1,29
0,34
Sākot ar 2015. gadu lietderīgais patēriņš (UC) ir prognozēts 
un vispārīgā gadījumā ir aprēķināts izmantojot sakarību -
230
/
238
kur 
PV
 ir attiecīgas rūpniecības nozares (DM) 
pievienotā vērtība un 
ELAST
 ir elastība, kas raksturo 
sasaisti starp lietderīgo patēriņu un
pievienoto vērtību. 
Rūpniecības nozaru vēsturiskā un nākotnes vidējās elastību 
vērtības ir parādītas 27. tabulā.
Rūpniecības nozarēs enerģijas pakalpojumu, kuru nodrošina ar 
elektroenerģiju, prognozē atsevišķi pēc tādas pašas metodes ar 
atšķirīgām
elastībā, bet tas iekļaujas attiecīgas rūpniecības 
nozares kopējā lietderīgā patēriņā.
TRANSPORTS
Vēsturiskais enerģijas gala patēriņš autotransportā, 
izmantojot COPERT modeli, ir sadalīts apakšsektoros atbilstoši 5. 
tabulā redzamajam
un kopā ar pārējiem transporta apakšsektoriem, 
kā arī bunkuriem, ir redzams 51. attēlā.
Izmantojot transporta tehnoloģijām raksturīgos pārveides 
koeficientus (sk. 4. attēlu), ir aprēķināts atbilstošais 
enerģijas pakalpojums jeb
lietderīgais patēriņš, kura izmaiņu 
tendences indeksu veidā ir parādītas 28. tabulā.
51. ATTĒLS. ENERĢIJAS 
GALA PATĒRIŅA SADALĪJUMS APAKŠSEKTOROS, PJ
28. TABULA. LIETDERĪGĀ 
PATĒRIŅA IZMAIŅU INDEKSS - 2010=1 UN IZMAIŅU ELASTĪBA
231
/
238
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
Vietējā kuģošana
0,03
0,03
1
1,11
1,20
1,29
1,37
Starptautiskā kuģošana
0,03
1,03
1
1,09
1,17
1,24
1,30
Starptautiskā aviācija
0,23
0,50
1
1,09
1,17
1,24
1,30
Pasažieru automašīna un 
motocikli
0,56
0,91
1
1,14
1,26
1,35
1,42
Kravas mašīnas
0,69
0,86
1
1,08
1,15
1,21
1,27
Autobusi
0,62
0,80
1
0,93
0,92
0,93
0,94
Dzelzceļa
0,97
1,21
1
1,08
1,16
1,22
1,28
Cauruļvadu
2,00
1,43
1
1,09
1,17
1,24
1,30
Vietējā aviācija
3,79
7,33
1
1,11
1,20
1,29
1,37
Sākot ar 2015. gadu enerģijas pakalpojums ir prognozēts un 
atkarībā no sektora ir funkcija no iedzīvotāju skaita, pasažieru 
skaita un
apgrozības, auto skaita, nobraukuma, kravu pārvadājuma 
un apgrozības, IKP un privātā patēriņa.
Piemēram, pasažieru automašīna un motocikli gadījumā 
pakalpojums (
Mkm
) tiek prognozēts izmantojot sakarību 
-
kur 
Mkm
 ir nobraukums, 
iedz
 ir iedzīvotāju 
skaits, 
Mkm/auto
 ir auto nobraukums gadā un 
auto/iedz
 ir auto skaits uz iedzīvotāju. Respektīvi,
izmantojot prognozētu iedzīvotāju skaitu, sasaistot auto skaitu 
un nobraukumu caur elastību ar privāto patēriņu, var aprēķināt 
pieprasījumu pēc
enerģijas pakalpojuma - miljons kilometri.
LAUKSAIMNIECĪBA
Lauksaimniecībā modelēts ir enerģijas resursu un 
elektroenerģijas patēriņš, bet ne atsevišķu tehnoloģiju līmenī, 
izmantojot iekārtām
raksturīgos pārveides koeficientus (sk. 4. 
attēlu). Respektīvi, enerģijas gala patēriņš ir vienāds ar 
enerģijas pakalpojumu jeb lietderīgo patēriņu.
Patēriņa izmaiņu 
tendences indeksu veidā, kā arī izmaiņu elastība pret pievienoto 
vērtību, ir parādītas 29. tabulā.
29. TABULA. LIETDERĪGĀ 
PATĒRIŅA IZMAIŅU INDEKSS - 2010=1 UN IZMAIŅU ELASTĪBA
 
2000
2005
2010
2015
2020
2025
2030
Elastība
2000-2010
2010-2030
232
/
238
Pievienotā vērtība
0,72
0,88
1
1,15
1,39
1,58
1,77
 
 
Elektroiekārtas
1,14
1,12
1
1,05
1,11
1,15
1,19
-0,39
0,30
Pārējie enerģijas resursi
0,80
0,96
1
1,05
1,11
1,15
1,19
0,66
0,30
Sākot ar 2015. gadu lietderīgais patēriņš (UC) ir prognozēts 
un vispārīgā gadījumā ir aprēķināts izmantojot sakarību -
kur 
PV
 ir lauksaimniecības sektora (DM) pievienotā 
vērtība un 
ELAST
 ir elastība, kas raksturo sasaisti starp 
lietderīgo patēriņu un pievienoto
vērtību. Sektoru vēsturiskā un 
nākotnes vidējās elastību vērtības ir parādītas 29. tabulā.
 
PIELIKUMS 
3.
ENERĢIJAS PAKALPOJUMU PIEPRASĪJUMA ELASTĪBA
An elastic demand version (MED) of MARKAL-LV account for the 
response of energy service demands to prices at the individual 
demand
level and it does not provide an assessment of 
macro-economic impacts (e.g. GDP). The standard model does 
optimization by minimizing
(discounted) energy systems cost when 
exogenously defined (input in model) energy service demands are 
unchanging. In MED, these energy
service demands are replaced 
with demand step-curves and now have options of 
decreasing/increasing demands as final energy costs rise or
fall. 
Demands are defined as functions which determine how each energy 
service varies as a function of the market price of that energy 
service
with corresponding own-price elasticity in a given 
period. The demand function:
DES/DES
0
 = (p/p
0
)E:
Where: DES is a demand for specific energy service;
DES
0
 is the demand in the reference case;
p is the marginal price of each energy service demand;
p
0
 is the marginal price of each energy service 
demand in the reference case;
233
/
238
E is the own-price elasticity of the demand.
DES
0
 and p
0
 are obtained from standard 
MARKAL reference run. DES
0
 is the energy service 
demand projection defined exogenously and p
0
is the 
marginal price of that energy service demand obtained from model 
run - endogenously. The change in prices and the elasticity 
parameter
determines when the energy service demand changes.
The MAEKAL MED objective function maximises both producer 
surplus and consumer surplus - the area between the supply cost 
and the
demand curves (see Fig.). In addition to the standard 
model the MED model accounts for welfare losses from reduced 
demands - consumers
reduce some energy services that they would 
otherwise have used if prices were lower. In a higher price case, 
the combined surplus or
economic surplus will always be lower 
than in a lower price case.
For more details on MARKAL-ED see the report " Markal Model 
with Elastic Demands: Application to Greenhouse Gas emission 
Control" By
R. Loulou and D. Lavigne in "Operations Research and 
Environmental management", 1996, Kluwer Academic Publishers 
edited by C. Carraro
and A. Haurie.
1
 - http://www.iea-etsap.org
234
/
238
2
 - IEA-EUROSTAT-UNECE Energy Questionnaire 
2011R-2012
3
 - Preču importa dati, sākot ar 1995. gadu, 
uzrādīti faktiskajās CIF cenās (preces cena, kuru veido preces 
vērtība, ieskaitot transporta un
apdrošināšanas izmaksas līdz 
importētājvalsts robežai). Preču eksports uzrādīts faktiskajās 
FOB cenās (preces cena, kuru veido preces
vērtība, ieskaitot 
transporta un apdrošināšanas izmaksas līdz eksportētājvalsts 
robežai)
4
 - Noteikta daļa no visu Latvijas elektroenerģijas 
galalietotāju kopējā patēriņa ir obligāti nosedzama ar 
elektroenerģiju, kas ražota, izmantojot
atjaunojamos 
energoresursus. Šo daļu katram atjaunojamo energoresursu veidam 
piecu gadu periodam, sākot no 2006. gada 1. janvāra, nosaka
Ministru kabinets tā, lai līdz 2010. gada 31. decembrim šīs daļas 
procentuālais īpatsvars attiecībā pret kopējo elektroenerģijas 
patēriņu
sasniegtu ne mazāk kā 49,3 procentus
5
 - The 1999 Gothenburg Protocol to Abate 
Acidification, Eutrophication and Ground-level Ozone
6
 - The Communication a policy framework for 
climate and energy in the period from 2020 up to 2030 vs. 2005. 
Impact assessment
(PRIMES references scenārijs)
7
 - IEE project "Monitoring of EU and national 
energy efficiency targets" (ODYSSEE-MURE 2012)
8
 - Bruto elektroenerģijas ražošanu no visiem 
kurināmajiem (t.sk., autoražotāji, kas ražo elektroenerģiju 
galvenokārt pašu lietošanai), plus
elektroenerģijas importu, 
mīnus eksports
9
 - Enerģijas tehnoloģiju sistēmu analīzes 
programma (ETSAP - Energy Technology Systems Analysis Program) ir 
Starptautiskās
Enerģētikas aģentūras (IEA) īstenošanas nolīgumu, 
kas izveidota 1976.gadā 
(http://www.iea-etsap.org/web/index.asp)
10
 - International Energy Agency (Starptautiskā 
enerģētikas aģentūra)
11
 - Energy Information Administration (Enerģētikas 
informācijas administrācija)
12
 - 
http://www.iea-etsap.org/web/MrklDoD-I_StdMARKAL.pdf
 
 
(Ministru kabineta
235
/
238
2016. gada 9. februāra
rīkojums Nr. 129)
Enerģētikas attīstības 
pamatnostādņu 2016.-2020. gadam
kopsavilkums
Enerģētikas attīstības pamatnostādnes 2016.-2020.gadam 
(turpmāk - pamatnostādnes) nosaka Latvijas enerģētikas politikas
pamatprincipus, mērķus un rīcības virzienus četru gadu periodam, 
nodrošinot sasaisti ar informatīvajā ziņojumā "Latvijas 
Enerģētikas ilgtermiņa
stratēģija 2030 - konkurētspējīga 
enerģētika sabiedrībai" noteiktajiem mērķiem, un iezīmē arī 
nozares ilgtermiņa attīstības tendences visās
enerģētikas 
jomās.
Pamatnostādnes nosaka darbības virzienus, ņemot vērā šādus 
klimata un enerģētikas politikas mērķus, kuri 2007.gada 
8.-9.martā tika
izvirzīti Eiropadomē
1
 un kurus Eiropas 
Savienībai jāsasniedz līdz 2020.gadam:
• samazināt SEG emisijas par 20%, salīdzinot ar 1990.gada 
līmeni;
• palielināt atjaunojamās enerģijas īpatsvaru enerģijas 
patēriņā līdz 20%;
• palielināt energoefektivitāti par 20%.
Latvijas enerģētikas politikas galvenais mērķis ir vienlaikus 
ar citu nozaru politiku īstenošanu paaugstināt tautsaimniecības 
konkurētspēju,
sekmējot piegāžu drošumu, nodrošinot brīvā tirgus 
un konkurences noteiktu energoresursu un enerģijas cenu 
veidošanos, ilgtspējīgu enerģijas
ražošanu un patēriņu ar diviem 
enerģētikas politikas apakšmērķiem:
• ilgtspējīga enerģētika: plānotas aktivitātes "zaļās 
enerģijas" īpatsvara palielināšanai, SEG emisiju samazināšanai un 
patērētās enerģijas
efektīvākai izmantošanai. Lai palielinātu 
atjaunojamās enerģijas īpatsvaru enerģijas gala patēriņā, 
plānotās aktivitātes ir vērstas uz atbalsta
mehānisma sakārtošanu 
un tālāku attīstību, nodrošinot tā darbību atbilstoši tirgus 
principiem. Energoefektivitātes jomā tiks sakārtots tiesiskais
ietvars, lai Latvija varētu sasniegt tai noteiktos enerģijas 
ietaupījuma mērķus, turpināt iesāktās siltināšanas programmas 
daudzdzīvokļu mājām
un uzsākt valsts un pašvaldību ēku 
sakārtošanu. Papildus tam ir plānots attīstīt efektīvāku 
siltumapgādes tirgu un bezizmešu transportu;
• energoapgādes drošuma paaugstināšanas jomā paredzēts īstenot 
pasākumus, kas vērsti uz enerģijas lietotājiem pieejamu un 
stabilu
enerģijas piegādi, mazinot ģeopolitiskos riskus, 
dažādojot enerģijas resursu piegāžu avotus un ceļus, attīstot 
starpsavienojumus un valsts
iekšējās energoapgādes 
infrastruktūru, ieviešot energoapgādes tīklos viedās 
tehnoloģijas, veidojot energoresursu rezerves un iesaistoties
tiesiskā regulējuma pilnveidošanā. Lai ilgtermiņā optimizētu 
energoapgādes drošuma izmaksas, nepieciešama arī reģionu 
sadarbība, veicinot
turpmāku integrāciju Eiropas Savienībā un 
Skandināvijas valstu tīklos, panākot cenu izlīdzinājumu reģionā, 
kā arī enerģijas piegāžu
dažādošanu, risinot gan 
elektroenerģijas, gan gāzes infrastruktūras jautājumus Eiropas 
Savienības līmenī enerģijas iekšējā tirgus ietvaros.
236
/
238
Kopumā pamatnostādnes aptver deviņas jomas: iekšējā enerģijas 
tirgus attīstība, enerģijas infrastruktūra, transporta 
uzlādes/uzpildes
infrastruktūra, elektroapgāde, siltumapgāde, 
energoefektivitāte, krīzes situāciju pārvaldība, inovācijas un 
atjaunojamā enerģija. Katrā no tām ir
piedāvāti vairāki darbības 
virzieni. Pamatnostādņu projektā plaši analizēta situācija 
enerģētikas nozarē, sniegts ieskats aktuālajos Eiropas
Savienības 
un starptautiskajos procesos, kas ir svarīgi visām nozarēm, 
plānojot turpmāko attīstību.
Pamatnostādnēs izvirzīto mērķu sasniegšanai paredzēti šādi 
pamatvirzieni:
• primāro energoresursu diversifikācija, veicinot vietējo 
primāro energoresursu izpēti un ieguvi Latvijā un energoresursu 
piegādes ceļu un
avotu diversifikāciju, jo īpaši attīstot 
dabasgāzes starpsavienojumus, kas pozitīvi ietekmēs Latvijas 
enerģijas tirgu;
• efektīva enerģijas tirgus izveide, liberalizējot enerģijas 
tirgu, tajā skaitā nodalot dabasgāzes sadales sistēmas un 
tirdzniecības
pakalpojumus no dabasgāzes pārvades un uzglabāšanas 
sistēmas pakalpojumiem;
• efektīva enerģijas infrastruktūra, uzlabojot pārvades 
sistēmas infrastruktūru, tajā skaitā būvējot starpvalstu 
savienojumus, uzlabojot
sadales sistēmas drošumu un uzlabojot 
dabasgāzes uzglabāšanas sistēmu;
• efektīvs siltumenerģijas tirgus;
• atjaunojamo energoresursu īpatsvara pieaugums, īstenojot 
pasākumus, lai palielinātu AER īpatsvaru bruto enerģijas gala 
patēriņā un gala
patēriņā transportā;
• uzlabota energoefektivitāte, ieviešot Energoefektivitātes 
direktīvu un īstenojot energoefektivitātes pasākumus valsts 
sektorā,
daudzdzīvokļu ēku un rūpniecības sektorā;
• efektīva krīzes situācijas pārvaldība;
• starptautiskās un reģionālās sadarbības stiprināšana;
• sabiedrības informēšana par enerģētikas sektora 
aktualitātēm;
• inovatīvi risinājumi enerģētikas nozares problēmām.
Pamatnostādnēs ietverto pasākumu īstenošanai līdz 2020.gadam 
paredzēts finansējums no valsts vai pašvaldību budžeta, Eiropas
Savienības fondiem, Eiropas infrastruktūras savienošanas 
instrumenta, kā arī no kapitālsabiedrību līdzekļiem.
Pamatnostādņu izstrādes procesā piedalījās sabiedrības un 
nozares pārstāvji. 2014.gada 23.oktobrī pamatnostādņu projekts 
tika nodots
publiskajai apspriešanai, ievietojot to Ekonomikas 
ministrijas tīmekļvietnē. Papildu apspriešanai Ekonomikas 
ministrijā un Tautsaimniecības
padomes Enerģētikas apakškomitejā 
tika rīkota pamatnostādņu projekta apspriešanas sanāksmes. Visi 
nozares pārstāvju iesniegtie
237
/
238
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
priekšlikumi tika izvērtēti, 
pamatnostādņu projekts precizēts, un tā aktualizētās redakcijas 
ievietotas Ekonomikas ministrijas tīmekļvietnē.
Papildus tika izstrādāts Stratēģiskais ietekmes uz vidi 
novērtējums Enerģētikas attīstības pamatnostādnēm 
2015.-2020.gadam un nodots
publiskajai apspriešanai. 2015.gada 
28.oktobrī tas tika iesniegts Vides pārraudzības valsts birojā, 
un par to ir saņemts pozitīvs atzinums.
1
 2007. gada 8.-9. marta Eiropadomes secinājumi - 
https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/93135.pdf
Ekonomikas ministre 
Dana 
Reizniece-Ozola
238
/
238