Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 135,
05.07.2019.
OP numurs: 
2019/135.2
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
280
Pieņemts: 
25.06.2019.
Stājas spēkā: 
01.01.2020.
Ministru kabineta noteikumi Nr. 280
Rīgā 2019. gada 25. jūnijā (prot. Nr. 30 1. §)
Noteikumi par Latvijas būvnormatīvu LBN 002-19 "Ēku
norobežojošo konstrukciju siltumtehnika"
Izdoti saskaņā ar 
Būvniecības likuma
5. panta pirmās daļas 3. punktu
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 19. maija
Direktīvas 
2010/31/ES
 par ēku energoefektivitāti.
Ministru prezidents 
A. K. Kariņš
Ekonomikas ministrs 
R. Nemiro
1. Noteikumi apstiprina Latvijas būvnormatīvu LBN 002-19 "Ēku norobežojošo konstrukciju siltumtehnika" (turpmāk
– būvnormatīvs).
2. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2015. gada 30. jūnija noteikumus Nr. 339 "
Noteikumi par Latvijas
būvnormatīvu LBN 002-15 "Ēku norobežojošo konstrukciju siltumtehnika"
" (Latvijas Vēstnesis, 2015, 125. nr.).
3. Būvprojekti, kuri noteiktā kārtībā izstrādāti un saskaņoti līdz šo noteikumu spēkā stāšanās dienai, nav
jāpārstrādā atbilstoši būvnormatīvā noteiktajām prasībām.
4. Noteikumi stājas spēkā 2020. gada 1. janvārī.
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvu
Apstiprināts ar
Ministru kabineta
2019. gada 25. jūnija
noteikumiem Nr. 280
Latvijas būvnormatīvs LBN 002-19 "Ēku norobežojošo konstrukciju
siltumtehnika"
I. Vispārīgie jautājumi
1
/
16
1. Būvnormatīvs nosaka:
1.1. ēku ārējo norobežojošo konstrukciju būves elementu un to savienojumu energoefektivitātes projektēšanas
kārtību jaunbūvējamām, pārbūvējamām un atjaunojamām apkurināmām ēkām, kā arī esošajās ēkās
ierīkojamām jaunām apkurināmām telpām, kurās apkures sezonā tiek uzturēta temperatūra 8 °C un augstāka;
1.2. aprēķinos izmantojamos siltumtehniskos parametrus apkures, ventilācijas un sistēmu projektēšanā.
2. Būvnormatīva mērķis ir samazināt enerģijas patēriņu ēkās, paaugstinot enerģijas izmantošanas efektivitāti, un
novērst būvfizikāla rakstura defektu veidošanos ēkās un to būves elementos. Ēku būvniecībā paredz enerģētiski
efektīvus būves elementus, kas ierobežo oglekļa dioksīda emisiju.
3. Ēku ārējās norobežojošās konstrukcijas vai elementi (turpmāk – būves elements) ir ārējās sienas, jumti, bēniņu
pārsegumi, pārsegumi, kas saskaras ar āra gaisu (arī virs caurbrauktuvēm), grīdas virs neapkurināmiem pagrabiem,
aukstās pagrīdes un grīdas uz grunts, pagraba ārsienas, kas saskaras ar āra gaisu vai grunti, ārsienu logi, durvis un
vārti, kā arī iekšējās sienas un citas virsmas, ja tās norobežo telpas, starp kurām gaisa temperatūras starpība ir 5 °C
un vairāk. Enerģētiski efektīvi ir tādi būves elementi un to risinājumi, kuri pietiekami efektīvi pasargā telpas no
atdzišanas ziemā un no pārkaršanas vasarā, nodrošinot labāku termālo komfortu iekštelpās. Būves elementiem
novērtē siltuma inerci un izvēlas piemērotāko nesošo un siltumizolējošo slāņu kombināciju.
4. Projektos, kurus līdzfinansē Eiropas Savienība, valsts vai pašvaldība, ārējo sienu apmesto fasāžu projektu
risinājumus un ventilējamo fasāžu projektu risinājumus izstrādā atbilstoši Eiropas tehniskajiem apstiprinājumiem, kas
izdoti, pamatojoties uz Eiropas tehnisko apstiprinājumu vadlīnijām ārējām daudzslāņu siltumizolācijas sistēmām
ETAG 004.
5. Būvnormatīvu nepiemēro ēkām, kas minētas 
Ēku energoefektivitātes likuma
 
3.
 panta otrās daļas 2. punktā.
6. Ēkām un telpām nodrošina augstas energoietilpības specifisku mikroklimatu (piemēram, saldētavām,
klimatkamerām), paredzot enerģētiski efektīvus būves elementus, un šā būvnormatīva piemērošanā nodrošina
tehniski un ekonomiski piemērotāko risinājumu, papildus tam nodrošinot arī augstu enerģijas izmantošanas
efektivitāti.
7. Veicot būves elementu siltumtehnisko aprēķinu un projektēšanu, piemēro šajā būvnormatīvā minētos
standartus. Alternatīvas aprēķina metodikas piemērošana ir atļauta, ja tās tehniskā izpildījuma rezultāts nav sliktāks
par to, kas ir noteikts standartā un nodrošina atbilstību 
Būvniecības likumā
 noteiktajām būtiskajām būvei
izvirzāmajām prasībām.
II. Energoefektivitātes prasības
8. Jaunbūvējamo ēku energoefektivitāte atbilst šā būvnormatīva 
pielikuma
 1. tabulā norādītajām robežvērtībām.
Enerģijas patēriņa aprēķins veicams saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem par ēku energoefektivitātes aprēķina
metodi.
9. Atjaunojamo vai pārbūvējamo ēku energoefektivitāte atbilst šā būvnormatīva 
pielikuma
 2. tabulā norādītajām
robežvērtībām. Enerģijas patēriņa aprēķins veicams saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem par ēku
energoefektivitātes aprēķina metodi.
10. Ja ēkas vidējais apkurināmo telpu augstums ir lielāks par 3,5 metriem, ēku energoefektivitātes minimālais
pieļaujamais līmenis var pārsniegt šā būvnormatīva 
8. 
un 
9.
 punktā minētos rādītājus. Ņemot vērā ēkas vidējo
apkurināmo telpu augstumu, ēku energoefektivitātes minimālo pieļaujamo līmeni apkurei aprēķina, izmantojot šādu
formulu:
2
/
16
E
min.apr.
 = 
E
min
  ×   
h
, kur          (1)
3,5
 E
min.apr.
 – ēku energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis, ja ēkas vidējais apkurināmo telpu augstums
pārsniedz 3,5 metrus (kWh/m
2
 gadā). Ja pārrēķinātais ēku energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis
jaunbūvei pārsniedz 90 kWh/m
2
 gadā, jaunbūves ēkas energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis ir
90 kWh/m
2
 gadā. Ja pārrēķinātais ēku energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis atjaunošanai vai pārbūvei
pārsniedz 120 kWh/m
2
 gadā, atjaunošanas vai pārbūves ēkas energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis ir
120 kWh/m
2
 gadā;
h – faktiskais ēkas vidējais apkurināmo telpu augstums (m);
E
min
 – ēku energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis saskaņā ar šā būvnormatīva 
9. 
vai 
10.
 punktu
(kWh/m
2
 gadā).
11. Atsevišķu būvju elementu un lineāro termisko tiltu aprēķina siltuma caurlaidības koeficientu vērtības U
i
 un 
ψ
j
nedrīkst pārsniegt maksimālās vērtības U
RM
 un 
ψ
RM
, kas noteiktas šā būvnormatīva 
pielikuma
 3. tabulā. U
RM
 ir
attiecīgā būves elementa maksimālais siltuma caurlaidības koeficients W/(m
2
 × K), bet 
ψ
RM
 – attiecīgā lineārā
termiskā tilta maksimālais siltuma caurlaidības koeficients W/(m × K). Maksimālās vērtības U
RM
 grīdām, kas
saskaras ar āra gaisu, ir tādas pašas kā jumtiem.
12. Ja atjaunošana vai pārbūve skar mazāk par 25 % no ēkas būves elementu kopējās laukuma virsmas, var
nepiemērot šā būvnormatīva 
9.
 punktā minētās prasības.
13. Temperatūru neapkurināmās blakus telpās nosaka saskaņā ar standartu LVS EN ISO 13789:2017 "Ēku
siltumtehniskās īpašības. Siltumpārvades un ventilācijas siltumapmaiņas koeficienti. Aprēķināšanas metodika (ISO
13789:2017)".
III. Būvizstrādājumu un būves elementu aprēķina vērtības
14. Aprēķina siltuma caurlaidības koeficientu U
i
, ψ
j
 un χ
k
 vērtības nosaka:
14.1. sienām, jumtiem un grīdām, kas ir saskarē ar āra gaisu, – saskaņā ar standartu LVS EN ISO 6946:2017
"Būvdetaļas un būvelementi. Siltumpretestība un siltumcaurlaidība. Aprēķinu metodes (ISO 6946:2017)";
14.2. grīdām, kam nav saskares ar āra gaisu, − saskaņā ar standartu LVS EN ISO 13370:2017 "Ēku
siltumtehniskās īpašības. Siltuma zudumi caur zemi. Aprēķina metodes (ISO 13370:2017)";
14.3. logiem un durvīm – saskaņā ar standartu LVS EN ISO 10077-1:2017 "Logu, durvju un slēģu
siltumefektivitāte. Siltuma caurlaidības aprēķini. 1. daļa: Vispārīgi (ISO 10077-1:2017)" un LVS EN ISO 10077-
2:2017 "Logu, durvju un slēģu siltumefektivitāte. Siltuma caurlaidības aprēķini. 2. daļa: Skaitliskā metode
rāmjiem (ISO 10077-2:2017)";
14.4. termiskajiem tiltiem 
ψ
j
 un 
χ
k
 − saskaņā ar standartu LVS EN ISO 10211:2017 "Termiskie tilti
būvkonstrukcijās. Siltuma plūsmas un virsmas temperatūras. Detalizēti aprēķini" vai LVS ISO 14683:2017
"Termiskie tilti būvkonstrukcijās. Lineārās siltumapmaiņas koeficients. Vienkāršotas metodes un pieņemtās
vērtības (ISO 14683:2017)". Termisko tiltu siltumcaurlaidības koeficientu 
ψ
j
 un 
χ
k
 noteikšanai drīkst izmantot
termisko tiltu katalogus, kuros termisko tiltu vērtības noteiktas, izmantojot standarta LVS EN ISO 10211:2017
"Termiskie tilti būvkonstrukcijās. Siltuma plūsmas un virsmas temperatūras. Detalizēti aprēķini (ISO
10211:2017)" aprēķina nosacījumus, un kuru aprēķina nosacījumi ir atbilstoši projektējamai situācijai;
14.5. punktveida termiskajiem tiltiem 
χ
k
, ja tie rada kondensāta risku, – novērtējot kā papildu vājinājumu
konstrukcijās. Nepieciešamie aprēķini un robežvērtības noteiktas saskaņā ar LVS EN ISO 13788:2013 "Ēku
būvmateriālu un būvelementu higrosiltumtehniskās īpašības. Iekšējās virsmas temperatūra kritiskā virsmas
mitruma un iekšējās kondensācijas novēršanai. Aprēķina metodes (ISO 13788:2012)".
3
/
16
15. Termiskais tilts 
ψ
j
 (W/mK) ir jebkurš veidojums ēkas konstrukcijā, kur viendabīgo norobežojošo konstrukciju
siltuma caurlaidību izmaina šādi faktori:
15.1. norobežojošo konstrukciju vai to daļu šķērso materiāli ar atšķirīgu siltumvadītspēju;
15.2. izmainās materiālu biezums;
15.3. ir starpība starp būves elementa ārējiem un iekšējiem izmēriem;
15.4. citi faktori, kas ietekmē siltuma zudumus lokālās zonās.
16. Termiskā tilta siltuma caurlaidības koeficienta atbilstību šajā būvnormatīvā definētajām vērtībām novērtē pēc
būves elementa ārējām dimensijām. Termiskā tilta vietās kritisko virsmas relatīvo mitrumu pārbauda atbilstoši
standartā LVS EN ISO 13788:2013 "Ēku būvmateriālu un būves elementu higrosiltumtehniskās īpašības. Iekšējās
virsmas temperatūra kritiskā virsmas mitruma un iekšējās kondensācijas novēršanai. Aprēķina metodes (ISO
13788:2012)" definētajai aprēķina metodikai un pieļaujamām robežvērtībām. Nosakot kritisko virsmas relatīvo
mitrumu, aprēķinu veic pie āra gaisa temperatūras nosacījuma Θ
e
 (–5 °C).
17. Aprēķina siltuma caurlaidības koeficientu U
i
 rūpnieciski ražotiem būves elementiem reglamentētajā sfērā
apliecina atbilstības novērtēšanas procesā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 9. marta Regulu
(ES) Nr. 305/2011, ar ko nosaka saskaņotus būvizstrādājumu tirdzniecības nosacījumus un atceļ Padomes Direktīvu
89/106/EEK
 (turpmāk – regula Nr. 305/2011).
18. Būvizstrādājumiem, kuru galvenā funkcija būves elementā nav siltumizolācija un atbilstības novērtēšanas
procesā to siltumtehniskās īpašības netiek apliecinātas, aprēķina siltumvadītspējas un citu siltumtehnisko
raksturlielumu vērtības nosaka saskaņā ar šā būvnormatīva 
pielikuma
 10. tabulu.
19. Būves elementu aprēķina siltuma caurlaidības koeficienta U
i
 faktisko vērtību mērījumus veic atbilstoši
standartam LVS EN ISO 8990:2007 L "Siltumizolācija. Stacionāru siltumpārvades raksturlielumu noteikšana.
Kalibrētas un norobežotas karstās kastes metode".
IV. Ēku gaiscaurlaidība un energoefektivitātes rādītāji
20. Būves gaiscaurlaidība ir būvfizikāls lielums, kas raksturo ēkas izbūves kvalitāti un nodrošina iespēju ēkā
efektīvi kontrolēt mikroklimatu un nodrošināt energoefektivitātes prasības.
21. Visas būves gaiscaurlaidība, izteikta kā gaisa noplūde m
3
/(m
2
 × h) un izmērīta ar spiediena starpību 50 Pa
(q
50
), nedrīkst pārsniegt šā būvnormatīva 
22.
 punktā norādītās robežvērtības.
22. Atkarībā no attiecīgās ēkas ventilēšanas paņēmiena dzīvojamām mājām, pansionātiem, slimnīcām,
bērnudārziem un publiskajām ēkām gaiscaurlaidībai ir noteiktas šādas robežvērtības:
22.1. ēkām ar dabīgo ventilāciju (vēdināšanu) − q
50
 ≤ 3 m
3
/(m
2
 × h);
22.2. ēkām ar mehānisko ventilācijas sistēmu − q
50
 ≤ 2 m
3
/(m
2
 × h);
22.3. ēkām ar mehānisko ventilācijas sistēmu, kas aprīkota ar siltuma atguves (gaisa rekuperācijas) ierīcēm, −
q
50
 ≤ 1,5 m
3
/(m
2
 × h);
22.4. ražošanas ēkām – q
50
 ≤ 4 m
3
/(m
2
 × h).
4
/
16
, kur          (2)
s
d
 – būvizstrādājumu ūdens tvaika pretestības gaisa difūzijas ekvivalents (m);
µ – ūdens tvaika pretestības faktors;
d – viendabīgā būvizstrādājuma materiāla slāņa biezums (m).
23. Šā būvnormatīva 
22.
 punktā minētās prasības ņem vērā arī attiecībā uz būves elementa savienojumiem un
montāžas šuvēm.
24. Ēku gaiscaurlaidību nosaka saskaņā ar standartu LVS EN 9972:2016 "Ēku termiskā efektivitāte. Ēku gaisa
caurlaidības noteikšana. Piespiedu ventilācijas metode (ISO 9972:2016)". Testa veikšanai ēka sagatavojama
atbilstoši minētā standarta 2. metodei – aizverot ēkā visus logus, durvis, lūkas.
V. Būves elementu ūdens tvaika caurlaidība
25. Ja būves elements, tā savienojumi un montāžas šuves sastāv no dažādiem slāņiem, tā siltajā pusē esošo
slāņu kopējais ūdens tvaika pretestības gaisa difūzijas ekvivalents s
d
 ir vismaz piecas reizes lielāks par aukstajai
pusei piegulošo slāņu kopējo ūdens tvaika pretestības gaisa difūzijas ekvivalentu s
d
. Biežāk izmantojamiem
membrānmateriāliem s
d
 vērtības noteiktas šā būvnormatīva 
pielikuma
 4. tabulā.
26. Būvizstrādājumu ūdens tvaika pretestību nosaka, izmantojot šādu formulu:
27. Būves elementu projektē un izbūvē tā, lai:
27.1. mitruma uzkrāšanās bilance būves elementā gada laikā nav pozitīva;
27.2. ārsienas būves elementiem mitruma žūšanas rezerve gada laikā ir vismaz 100 g/m
2
, jumta būves
elementiem – vismaz 200 g/m
2
;
27.3. netiek pārsniegts būves elementa slāņu materiālu maksimāli iespējamais absorbētā ūdens daudzums;
27.4. ūdens tvaika kondensāta daudzums nepārsniedz 400 g/m
2
 uz mitrumu neabsorbējošām virsmām, lai
izvairītos no ūdens pilienu tecēšanas;
27.5. kopējais kondensāta daudzums gada apkures sezonas laikā nepārsniedz 1 kg/m
2
;
27.6. kokmateriāliem mitruma daudzums summāri pieaug ne vairāk kā par 5 % no to masas, koksni
saturošiem materiāliem mitruma daudzums pieaug ne vairāk kā par 3 % no to masas;
27.7. novērtējot būves elementa ilgtermiņa mitruma bojājumu drošību, novērtējums ietver būves elementu
slāņu mitruma daudzumu, kā arī ēkas gaiscaurlaidības radīto mitruma pārnesi būves elementā.
28. Šā būvnormatīva 
25. 
vai 
27.
 punktā minēto prasību izpildes tehnisko risinājumu būves elementam, tā
savienojumiem un montāžas šuvēm norāda tādā apjomā un saturā, lai varētu novērtēt atbilstību noteiktajām
prasībām.
29. Atkāpes no šā būvnormatīva 
25.
 punktā minētajām prasībām ir pieļaujamas, ja ir nodrošināta atbilstība šā
būvnormatīva 
27.
 punktā minētajām prasībām.
30. Ja šā būvnormatīva 
25. 
vai 
27.
 punktā minēto prasību izpildei starp siltumizolāciju vai tai piegulošo vēja
5
/
16
barjeru un ārējo apdari ir nepieciešama gaisa sprauga, siltumizolācijai jābūt ventilējamai. Ventilēta ir tāda
siltumizolācija, kuras gaisa šķirkārta ir saskarē ar āra gaisu un gaisa plūsmas nosacījumi atbilst standartā LVS EN
ISO 6946:2017 "Būvdetaļas un būvelementi. Siltumpretestība un siltumcaurlaidība. Aprēķinu metodes (ISO
6946:2017)" noteiktajiem kritērijiem. Gaisa šķirkārta ir ventilēta, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
30.1. ventilācijas atveru šķērsgriezuma laukums ir ne mazāks par 15 cm
2
 uz katru vertikālas gaisa šķirkārtas
garuma (pa ēkas perimetru) metru;
30.2. ventilācijas atveru šķērsgriezuma laukums ir ne mazāks par 15 cm
2
 uz katru norobežojošās
konstrukcijas virsmas kvadrātmetru horizontālai gaisa šķirkārtai.
31. Stiklam, keramikas flīzēm, metālam un metāla loksnēm s
d
 ir bezgalīgi liels. Aprēķinos izmanto vērtību 10
6
 m.
32. Hermētiskiem daudzslāņu paneļiem, kas no abām pusēm ir pārklāti ar metāla loksnēm, starp kurām ir
siltumizolācijas slānis, šā būvnormatīva 
25.
 punktā minētā prasība attiecas uz paneļu savienojuma vietām, kas
atrodas siltumizolācijai siltajā un aukstajā pusē.
VI. Būvizstrādājumu siltumtehniskie raksturlielumi
33. Veicot inženiertehniskos aprēķinus, par izejas datiem primāri izvēlas ražotāja sniegto informāciju. Ja šāda
informācija nav pieejama, atļauts izmantot pētījumus, nozares literatūru vai šā būvnormatīva 
pielikumu
. Izvēloties
ražotāja sniegtos datus par materiālu siltumvadītspēju, pārliecinās, ka tā ir pārbaudīta saskaņā ar šā būvnormatīva
36.
 punktā minēto metodoloģiju. Aprēķinu veikšanai izmanto deklarēto siltumvadītspēju λ
D
.
34. Deklarēto siltumvadītspēju 
λ
D
 W/(m × K) katram siltumizolācijas produkcijas veidam ražotājs norāda
atbilstības deklarācijā saskaņā ar tehniskajiem noteikumiem.
35. Visiem siltumizolācijas materiāliem nosaka deklarētās siltumvadītspējas klasi. Siltumizolācijas materiāla klase
ir tā garantētā deklarētā siltumvadītspēja, kas izteikta W/(m × K) (vatos uz metru un grādu) un noapaļota uz augstāko
tuvāko klases rādītāju. Ražotājs siltumizolācijas materiāla klasi norāda atbilstoši būvizstrādājuma tehniskajiem
noteikumiem.
36. Siltumizolācijas materiāla deklarēto siltumvadītspējas koeficientu 
λ
D
 vai deklarēto siltumpretestību R
D
 nosaka
saskaņā ar standartu LVS EN ISO 10456+AC:2013 L "Būvmateriāli un būvizstrādājumi. Higrotermiskās īpašības.
Projektos lietojamo vērtību tabulas un deklarēto un aprēķina siltumtehnisko vērtību noteikšanas procedūras".
37. Siltumtehnisko vērtību konversiju veic saskaņā ar standartu LVS EN ISO 10456+AC:2013 L "Būvmateriāli un
būvizstrādājumi. Higrotermiskās īpašības. Projektos lietojamo vērtību tabulas un deklarēto un aprēķina siltumtehnisko
vērtību noteikšanas procedūras".
38. Nosakot būves elementam aprēķina siltuma caurlaidības vērtību U
i
 un siltumizolācijas slāņa biezumu, ņem
vērā brīvi bērta siltumizolācijas materiāla sēšanos tā kalpošanas laikā. Stikla un akmens vatei sēšanās apmērs ir ne
mazāks par 5 %, bet celulozes šķiedrām – ne mazāks par 20 %.
39. Ja siltumvadītspējas mērījumus veic saskaņā ar būvizstrādājumu harmonizētajiem tehniskajiem noteikumiem
vai ar izturētiem (novecinātiem) materiāliem, korekcijas faktors Dl
a
 var būt nulle.
40. Deklarēto siltumvadītspēju 
λ
D
 W/(m × K) nosaka saskaņā ar būvizstrādājumu harmonizētajiem tehniskajiem
noteikumiem vai izmantojot šādu formulu (ja attiecīgajam siltumizolācijas materiālam nav harmonizēto tehnisko
noteikumu vai harmonizētajos tehniskajos noteikumos nav minēts deklarētās siltumvadītspējas noteikšanas veids):
6
/
16
, kur          (3)
λ
10m
 – siltumizolācijas materiāla siltumvadītspējas vērtība vidējā temperatūrā 10 °C saskaņā ar šā būvnormatīva
28. 
vai 
38.
 punktu;
Δ
λs
 – korekcijas faktors novērtētajai standartnovirzei saskaņā ar šā būvnormatīva 
27.
 punktu;
Δ
λa
 – novecošanās korekcijas faktors.
, kur          (4)
d
N
 – siltumizolācijas izstrādājuma nominālais biezums saskaņā ar attiecīgo harmonizēto Eiropas standartu. Šajā
gadījumā ražotājs uz iepakojuma norāda deklarēto siltumvadītspēju λ
D
 vai būvizstrādājuma deklarēto siltumpretestību
R
D
, nenorādot ar atsevišķu apzīmējumu siltumvadītspējas klasi.
  (5)
41. Ja siltumizolācijas materiāliem, kas ražoti saskaņā ar harmonizētajiem Eiropas standartiem un marķēti ar CE
zīmi, ir deklarēta izstrādājuma siltumpretestība R
D
 (m
2
K/W), šo izstrādājumu siltumvadītspējas klasi nosaka saskaņā
ar 4. formulu un iegūto vērtību noapaļo uz augšu līdz tuvākajai vērtībai ar precizitāti līdz 0,001 W/(m × K):
42. Siltumizolācijas materiāla aprēķina siltumvadītspēju 
λ
D
 W/(m × K), ņemot vērā norobežojošās konstrukcijas
reālos darba apstākļus, nosaka saskaņā ar standartu LVS EN ISO 6946:2017 "Būvdetaļas un būvelementi.
Siltumpretestība un siltumcaurlaidība. Aprēķinu metodes (ISO 6946:2017)" vai izmantojot 5. formulu, iegūtajam
rezultātam pieskaitot siltumizolācijas darba apstākļu labojuma koeficientu 
Δλ
w
 saskaņā ar šā būvnormatīva 
pielikuma
4. tabulu, ja harmonizētā būvizstrādājuma standartā nav noteikts citādi:
43. Būves elementa siltumizolācijas materiāla aprēķina siltumvadītspēju, kas norādāma būvniecības ieceres
dokumentācijā, nosaka saskaņā ar šā būvnormatīva 
42.
 punktu.
44. Būves elementos biežāk lietojamo siltumizolācijas materiālu labojuma koeficienta 
Δλ
w
 vērtības noteiktas šā
būvnormatīva 
pielikuma
 5. tabulā.
45. Šā būvnormatīva 
pielikuma
 6. tabulā noteiktās labojuma koeficienta 
Δλ
w
 vērtības attiecas uz siltumizolācijas
materiāliem, kurus izmanto gruntīs, pagraba ārsienās, zem grīdas uz grunts vai horizontāli ārpusē kā aizsardzības
līdzekli pret grunts izcilāšanos salā. Ja siltumizolācijas materiāla blīvums atbilst minētajā tabulā norādītajam
diapazonam, labojuma koeficienta 
Δλ
w
 vērtības nosaka, lineāri interpolējot. Ja siltumizolācijas materiāla blīvums
neatbilst minētajā tabulā norādītajam diapazonam, tā izmantošana šādā veidā nav pieļaujama.
46. Labojuma koeficienta 
Δλ
w
 vērtības apvērstā jumta konstrukcijām, kuru siltumizolācijai izmantots ekstrudēts
putu polistirols (XPS) vai tā rievotas plāksnes, kas pārklātas ar filtraudumu, noteiktas šā būvnormatīva 
pielikuma
7. tabulā. Apvērstais jumts ir tāds jumts, kurā siltumizolācijas slānis novietots virs hidroizolācijas slāņa.
47. Aprēķina siltumvadītspēju izmanto, nosakot būves elementa aprēķina siltuma caurlaidības koeficienta U
i
vērtību.
48. Reglamentētajā sfērā lietojamiem būvizstrādājumiem, kuru atbilstība nav apliecināta kā siltumizolācijas
materiāliem saskaņā ar regulu Nr. 305/2011, aprēķina siltumvadītspēju 
λ
d
 nosaka saskaņā ar šā būvnormatīva
pielikuma
 10. tabulu.
7
/
16
Ekonomikas ministrs 
R. Nemiro
1. tabula
Ēku energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis jaunbūvēm
1
Nr.
p. k.
Ēkas būvniecības
ieceres dokumentācijas
akceptēšanas periods
Ēku energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis, energoefektivitātes
novērtējums apkurei jaunbūvēm
dzīvojamām ēkām
nedzīvojamām ēkām
(noteikumu
2
 6.1.3., 6.1.4., 6.1.5., 6.1.6.,
6.1.7., 6.1.8. un 6.1.9. apakšpunktā minētie
ēku veidi)
daudzdzīvokļu
ēkas
viendzīvokļa vai
divdzīvokļu ēkas
ēkas, kuras ir valsts vai
pašvaldības īpašumā un
institūciju valdījumā un
kurās atrodas valsts vai
pašvaldības institūcijas
pārējās
nedzīvojamās ēkas
1.
Līdz 2016. gada
31. decembrim
≤ 70 kWh/m
2
gadā
≤ 80 kWh/m
2
gadā
≤ 100 kWh/m
2
 gadā
≤ 100 kWh/m
2
 gadā
2.
No 2017. gada
1. janvāra līdz
2017. gada
31. decembrim
≤ 60 kWh/m
2
gadā
≤ 70 kWh/m
2
gadā
≤ 90 kWh/m
2
 gadā
≤ 90 kWh/m
2
 gadā
3.
No 2018. gada
1. janvāra līdz
2018. gada
31. decembrim
≤ 60 kWh/m
2
gadā
≤ 70 kWh/m
2
gadā
≤ 65 kWh/m
2
 gadā
≤ 90 kWh/m
2
 gadā
4.
No 2019. gada
1. janvāra līdz
2020. gada
31. decembrim
≤ 50 kWh/m
2
gadā
≤ 60 kWh/m
2
gadā
gandrīz nulles enerģijas
ēka
≤ 65 kWh/m
2
 gadā
5.
No 2021. gada
gandrīz nulles
gandrīz nulles
gandrīz nulles enerģijas
gandrīz nulles
VII. Būves elementu siltuma inerce
49. Siltuma inerce ir atkarīga no ēkas konstrukciju termālās masas. Termālā masa ir funkcija no materiāla blīvuma
(ρ, kg/m
3
) un īpatnējās siltumietilpības c
p
 (kJ/(kgK)) un ir materiāla siltumnoturības rādītājs.
50. Būves elementa siltuma inerci aprēķina saskaņā ar standartu LVS EN ISO 52016-1:2017 "Ēku
energoefektivitāte. Apkurei un dzesēšanai nepieciešamās enerģijas, iekšējās temperatūras un sajūtamā un latentā
siltuma slodzes. 1. daļa: Aprēķina procedūras (ISO 52016-1:2017)".
51. Lielumi 
λ
, 
ρ
 un c dažādiem būvizstrādājumiem norādīti saskaņā ar šā būvnormatīva 
39.
 punktu, kā arī norādīti
šā būvnormatīva 
pielikuma
 9. un 10. tabulā. Dažu būvizstrādājumu svara mitrums procentos siltuma inerces
aprēķiniem noteikts šā būvnormatīva 
pielikuma
 7. tabulā. Siltumizolācijas materiāliem, kuru aprēķina siltuma
vadītspēju λ
d
 nosaka saskaņā ar šo būvnormatīvu, inerces aprēķinos λ = λ
d
.
Pielikums
Latvijas būvnormatīvam LBN 002-19
"Ēku norobežojošo konstrukciju
siltumtehnika"
(apstiprināts ar Ministru kabineta
2019. gada 25. jūnija
noteikumiem Nr. 280)
Ēku norobežojošo konstrukciju siltumtehnikas rādītāji un to vērtības
8
/
16
1. janvāra
enerģijas ēka
enerģijas ēka
ēka
enerģijas ēka
Piezīmes.
1
 Ēku energoefektivitātes minimālo pieļaujamo līmeni (klasi) jaunbūvēm nepiemēro, ja attiecīgo prasību
piemērošana nav tehniski vai funkcionāli iespējama vai ja izmaksu un ieguvumu analīze par attiecīgās ēkas
kalpošanas laiku norāda uz zaudējumiem.
2
 Ministru kabineta 2013. gada 9. jūlija noteikumi Nr. 383 "
Noteikumi par ēku energosertifikāciju
".
2. tabula
Ēku energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis ēku atjaunošanai un pārbūvei
Nr.
p. k.
Ēkas būvniecības
ieceres dokumentācijas
akceptēšanas periods
Ēku energoefektivitātes minimālais pieļaujamais līmenis, energoefektivitātes
novērtējums apkurei
atjaunojamām un pārbūvējamām ēkām
dzīvojamām ēkām
nedzīvojamām ēkām
(noteikumu
1
 6.1.3., 6.1.4., 6.1.5., 6.1.6.,
6.1.7., 6.1.8. un 6.1.9. apakšpunktā minētie
ēku veidi)
daudzdzīvokļu
ēkas
viendzīvokļa vai
divdzīvokļu ēkas
ēkas, kuras ir valsts vai
pašvaldības īpašumā un
institūciju valdījumā un
kurās atrodas valsts vai
pašvaldības institūcijas
pārējās
nedzīvojamās ēkas
1.
No 2015. gada
21. novembra līdz
2020. gada
31. decembrim
≤ 90 kWh/m
2
gadā
≤ 100 kWh/m
2
gadā
≤ 110 kWh/m
2
 gadā
≤ 110 kWh/m
2
 gadā
2.
No 2021. gada
1. janvāra
≤ 80 kWh/m
2
gadā
≤ 90 kWh/m
2
gadā
≤ 90 kWh/m
2
 gadā
≤ 100 kWh/m
2
 gadā
Piezīme. 
1
 Ministru kabineta 2013. gada 9. jūlija noteikumi Nr. 383 "
Noteikumi par ēku energosertifikāciju
".
3. tabula
Būves elementa un lineārā termiskā tilta siltuma caurlaidības koeficientu U
RM 
W/(m
2
 × K) un ψ
RM
 W/(m ×
K) maksimāli pieļaujamās vērtības
Nr.
p. k.
Konstrukcija
Dzīvojamās ēkas,
pansionāti, slimnīcas
un bērnudārzi
Nedzīvojamās
ēkas
Ražošanas ēkas
U
RM
 vērtība,
W/(m
2
K)
U
RM
 vērtība,
W/(m
2
K)
U
RM
 vērtība,
W/(m
2
K)
1.
Grīda
1
:
 
 
 
1.1.
grīdas un sienas saskarē ar grunti
0,2
0,25
0,35
1.2.
grīda uz neapkurināmu pagrabstāvu vai grīda ar
ventilējamu pagrīdi
0,3
0,35
0,40
2.
Ārsienas:
 
 
 
2.1.
ārsienas
0,23
0,25
0,30
2.2.
sienas tradicionālajās guļbūvēs bez
siltumizolācijas slāņa iebūvēšanas sienā
0,65
0,65
0,65
3.
Jumti un pārsegumi, kas saskaras ar āra gaisu
0,20
0,23
0,25
4.
Ārdurvis un vārti
1,80
2,00
2,20
5.
Logi un balkona durvis
2
1,10
1,10
1,30
6.
Termiskie tilti, ψ
RM
0,20
0,20
0,35
Piezīmes.
1
 Visos gadījumos aprēķins saskaņā ar standartu LVS EN ISO 13370:2017 "Ēku siltumtehniskās īpašības.
Siltuma zudumi caur zemi. Aprēķina metodes (ISO 13370:2017)".
9
/
16
2
 Norādītā U vērtība ir aprēķina vērtība saskaņā ar standarta LVS EN ISO 10077-1:2017 "Logu, durvju un slēģu
siltumefektivitāte. Siltuma caurlaidības aprēķini. 1. daļa: Vispārīgi (ISO 10077-1:2017)" F 
pielikuma
 F3 tabulu.
Apskatāms standarta logs ar rāmja daļu 30 % no loga kopējā laukuma.
4. tabula
Ūdens tvaika pretestības gaisa difūzijas ekvivalents s
d
 membrānmateriāliem
Nr.
p. k.
Izstrādājums vai materiāls
Ūdens tvaika pretestības gaisa difūzijas
ekvivalents s
d
 (m)
1.
Polietilēna plēve 0,15 mm
50
2.
Polietilēna plēve 0,2 mm
75
3.
Polietilēna plēve 0,25 mm
100
4.
Poliestera plēve 0,2 mm
50
5.
Polivinilhlorīda (PVC) plēve
30
6.
Alumīnija folija 0,05 mm
1500
7.
Polietilēna plēve (skavota) 0,15 mm
8
8.
Polietilēna plēve (skavota) 0,20 mm
12
9.
Pergamīns 1 mm
2
10.
Ruberoīds
15
11.
Aluminizēts papīrs 0,4 mm
10
12.
Gaiscaurlaidīga (elpojoša) pretvēja membrāna
0,2
13.
Akrila krāsa (0,1–0,2 mm kārta)
1
14.
Lateksa krāsa (0,1 mm kārta)
0,3
15.
Alkīda krāsa (0,1 mm kārta)
4
16.
Poliuretāna krāsa (0,03 mm kārta)
4
17.
Silikātkrāsa (0,1 mm kārta)
0,2
18.
Vinila tapetes
2
Piezīmes.
1. Būves elementa siltā puse s
d
 ir to slāņu vērtība, kuri atrodas pirms siltumizolācijas slāņa līdz pat pirmajam
ventilējamam gaisa slānim (iekšējais slānis).
2. Būves elementa aukstā puse s
d
 ir to slāņu vērtība, kuri atrodas pēc siltumizolācijas slāņa (to ieskaitot) līdz pat
pirmajam ventilējamam gaisa slānim (ārējais slānis).
3. Mūra un masīviem būves elementiem to siltajā pusē esošo slāņu kopējais ūdens tvaika pretestības gaisa
difūzijas ekvivalents s
d,i
 nav mazāks par 2 m.
4. Atvieglotu karkasa konstrukciju būves elementiem to siltajā pusē esošo slāņu kopējais ūdens tvaika pretestības
gaisa difūzijas ekvivalents s
d,i
 nav mazāks par 5 m.
5. Neventilējamiem jumtu būves elementiem ar neventilējamu jumta seguma konstrukciju to siltajā pusē esošo
slāņu kopējais ūdens tvaika pretestības gaisa difūzijas ekvivalents s
d,i
 nav mazāks par 50 m.
5. tabula
Labojuma koeficients Δλ
w
 W/(m × K) būves elementos lietojamiem siltumizolācijas materiāliem un
izstrādājumiem atkarībā no siltumizolācijas darba apstākļiem
Nr.
p. k.
Siltumizolācijas materiāla vai izstrādājuma nosaukums, gaisa
caurlaidības īpatnējā pretestība vai blīvums
Siltumizolācijas darba apstākļi
ventilēts
būves elements
Δλ
w
 (W/mK)
neventilēts
būves elements
Δλ
w
 (W/mK)
1.
Minerālvates (akmens vate, stikla vate) izstrādājumi ar R
a
 ≤ 6
kPa × s × m
–2
0,006
0,008
2.
Minerālvates (akmens vate, stikla vate) izstrādājumi ar R
a
 > 6
kPa × s × m
–2
0,001
0,002
3.
Brīvi bērta minerālvate ar R
a
 ≤ 6 kPa × s × m
–2
0,008
nedrīkst lietot
10
/
16
4.
Brīvi bērta celulozes šķiedra (ekovate)
r > 25 kg/m
3
 (R
a
 > 6 kPa × s × m
–2
)
0,008
nedrīkst lietot
5.
Celulozes šķiedra ar hidromehanizēto iestrādi
ρ = 35–75 kg/m
3
 (R
a
 > 6 kPa × s × m
–2
)
0,008
0,02
6.
Ekstrudēta putupolistirola (XPS) plāksnes
0,001
0,002
7.
Fenola un karbamīda–formaldehīda putuplasta plāksnes
0,02
0,03
8.
Gāzbetons ρ ≤ 400 kg/m
3
0,015
0,02
9.
Gāzbetons 400 < ρ ≤ 600 kg/m
3
0,03
0,04
10.
Gāzbetons ρ > 600 kg/m
3
0,07
0,08
11.
Niedru plāksnes ρ = 200 kg/m
3
0,035
nedrīkst lietot
12.
Perhlorvinila putuplasta loksnes
0,012
0,015
13.
Uzputota polistirola (EPS) plāksnes
0,003
0,004
14.
Putu ģipsis ρ = 500 kg/m
3
0,07
0,08
15.
Putupoliuretāns un putupoliuretāna plāksnes
0,012
0,015
16.
Salmu plāksnes (ar šķidrā stikla saistvielu) ρ = 350 kg/m
3
0,045
nedrīkst lietot
17.
Fibrolīta plāksnes
0,002
0,003
18.
Arbolīta plāksnes
0,015
0,017
19.
Keramzītbetons 400 < ρ ≤ 600 kg/m
3
0,01
0,02
20.
Keramzītbetons 600 < ρ ≤ 800 kg/m
3
0,025
0,045
21.
Keramzītbetons 800 < ρ ≤ 1000 kg/m
3
0,05
0,07
22.
Kūdras plāksnes 200 ≤ ρ ≤ 300 kg/m
3
0,015
0,02
23.
Kokšķiedru un kokskaidu plāksnes ρ = 200 kg/m
3
0,015
nedrīkst lietot
24.
Kokšķiedru un kokskaidu plāksnes ρ = 1000 kg/m
3
0,11
nedrīkst lietot
25.
Putustikls ρ = 200 kg/m
3
0,02
0,025
26.
Putustikls ρ = 400 kg/m
3
0,035
0,04
Piezīme. Ventilētās gaisa šķirkārtās siltumizolācijas materiālus no ārpuses aizsargā ar vēja barjeru vai to virsmu
nodrošina ar siltumizolācijas materiālu pret piespiedu konvekcijas ietekmi uz siltumizolācijas materiāla siltuma
caurlaidību. Šis nosacījums neattiecas uz aukstajiem bēniņiem, kuros gaisa plūsmas ātrums virs siltumizolācijas
materiāla nav lielāks par 0,5 m/s.
6. tabula
Labojuma koeficients Δλ
w
 W/(m × K) paaugstināta mitruma apstākļos dažāda blīvuma r (kg/m
3
)
siltumizolācijas materiāliem, kuri tieši saskaras ar grunti
Nr.
p. k.
Izolācijas materiāls
Vienpusējai saskarei ar
grunti
Δλ
w
Divpusējai (abpusējai)
saskarei ar grunti
Δλ
w
1.
Gāzbetons ρ = 300–600 kg/m
3
0,02–0,04
nedrīkst lietot
2.
Keramzītbetons ρ = 400–600 kg/m
3
0,01–0,02
nedrīkst lietot
3.
Keramzīta bērums ρ = 200–400 kg/m
3
0,05–0,06
0,06–0,07
4.
Minerālvate ρ ≥ 100 kg/m
3
0,005
0,01
5.
Uzputots polistirols (EPS) ρ ≥ 30 kg/m
3
0,01
0,02
6.
Ekstrudēts putupolistirols (XPS) ρ ≥ 25 kg/m
3
0,002
0,004
7. tabula
Labojuma koeficients Δλ
w
 W/(m × K) paaugstināta mitruma apstākļos ekstrudēta putupolistirola (XPS)
plāksnēm, kuru blīvums ρ = 25–40 kg/m
3
 un kuras atrodas apvērstā jumtā
Nr.
p. k.
Konstrukcijas veids
Δλ
w
 (W/mK)
11
/
16
1.
Atklāta ventilēta virsma:
 
1.1.
viens ekstrudēta putupolistirola (XPS) slānis un grants uzbērums
0,001
1.2.
divi ekstrudēta putupolistirola (XPS) slāņi un grants uzbērums
0,003
2.
Slēgta neventilēta virsma:
 
2.1.
jumta terases ar ekstrudēta putupolistirola (XPS) siltumizolāciju un uzbērtu melnzemi
0,008
2.2.
ekstrudēta putupolistirola (XPS) izolācija zem bruģējuma
0,008
2.3.
ekstrudēta putupolistirola (XPS) izolācija zem betona seguma autostāvvietās
0,008
8. tabula
Būvizstrādājumu svara mitrums w procentos siltuma inerces aprēķināšanai
Nr.
p. k.
Materiāls
Svara mitrums w (%)
1.
Putupolistirols (EPS)
10
2.
Putupoliuretāns
5
3.
Dzelzsbetons
3
4.
Keramzītbetons
10
5.
Izdedžu betons
8
6.
Gāzbetons
12
7.
Java
4
8.
Ķieģeļu mūris
4
9.
Skujkoki
20
10.
Ozols
15
11.
Kokskaidu plātnes
12
12.
Smiltis
2
13.
Keramzīts
3
14.
Izdedži
4
9. tabula
Būvizstrādājumu siltumtehniskie raksturlielumi un aprēķina vērtības
Nr.
p. k.
Materiāls
Blīvums
ρ
o
(kg/m
3
)
Mitrums
gaisa
relatīvajā
mitrumā
50 % un
23 °C
temperatūrā
u
23,50
(kg/kg)
Mitrums
gaisa
relatīvajā
mitrumā
80 % un
23 °C
temperatūrā
u
23,80
(kg/kg)
Mitruma
konversijas
koeficients f
u
Ūdens
tvaika
pretestības
faktors
µ
Īpatnējā
siltumietilpība
c
J/(kg × K)
1.
Putupolistirols (EPS)
10–50
0,01
0,01
0,1
60
1450
2.
Ekstrudētais putupolistirols
(XPS)
20–65
0,001
0,0015
0,1
150
1450
3.
Putupoliuretāna plātnes
28–55
0,02
0,03
0,3
60
1400
4.
Fenola putuplasti
20–50
0,02
0,03
0,2
50
1400
5.
Stikla vate
10–120
0,004
0,005
2,5
1
1030
6.
Akmens vate
15–200
0,004
0,005
2,5
1
1030
7.
Putustikls
100–150
0
0
0
10
6
1000
8.
Perlīta plātnes
140–240
0,02
0,03
0,8
5
900
9.
Korķa plāksnes
90–160
0,05
0,07
1,0
10
1560
10.
Fenola un karbamīda–
formaldehīda putuplasti
10–30
0,1
0,15
0,7
2
1400
11.
Izpūstas poliuretāna putas
10–30
0,02
0,03
0,3
60
1400
12.
Koka vate ar šķidro stiklu
30–150
0,12
0,2
1,0
5
1600
13.
Koka vate ar cementu
250–450
0,06
0,1
1,0
5
1470
14.
Kokšķiedru plāksne
(mīkstā)
150–250
0,1
0,16
1,5
10
1400
12
/
16
15.
Beramā stikla vate
15–60
0,004
0,005
2,5
1
1030
16.
Beramā akmens vate
20–60
0,004
0,005
2,5
1
1030
17.
Beramā celulozes šķiedra
(ekovate)
20–60
0,11
0,18
0,5
2
1600
18.
Beramais putuperlīts
30–150
0,01
0,02
3
2
900
19.
Beramais keramzīts
200–400
0
0,001
4
2
1080
20.
Beramais putupolistirols
(daļiņas)
10–30
0,01
0,02
0,2
2
1400
21.
Māla ķieģeļi
1000–2400
0,006
0,01
10
16
1000
22.
Kalcija silikāts
1000–2000
0,006
0,012
4
20
1000
23.
Betons ar pumeka pildījumu
500–1300
0,025
0,045
2,6
50
1000
24.
Betons ar blīviem
pildījumiem
1600–2400
0,011
0,018
6,4
150
1000
25.
Rūpnieciski ražots akmens
1600–2400
0,011
0,018
6,4
150
1000
26.
Betons ar putupolistirola
pildījumu
600–1200
0,06
0,10
3
120
1000
27.
Betons ar keramzīta
pildījumu
400–700
0,02
0,03
2,6
6
1000
10. tabula
Būvizstrādājumu siltumtehnisko raksturlielumu aprēķina vērtības
Nr.
p. k.
Materiālu
grupa
Materiāls
Blīvums
ρ
o
(kg/m
3
)
Siltumvadītspēja
λ
d
 
W/(m × K)
Īpatnējā
siltumietilpība
c J/(kg × K)
Ūdens tvaika
pretestības
faktors µ
1.
Metāli
alumīnijs
2700
220
890
∞ (10
6
)
dūralumīnijs
2800
160
880
∞ (10
6
)
misiņš
8400
120
380
∞ (10
6
)
bronza
8700
65
380
∞ (10
6
)
varš
8900
370
380
∞ (10
6
)
mazoglekļa tērauds
7900
75
450
∞ (10
6
)
čuguns
7500
50
450
∞ (10
6
)
leģētais tērauds
7800
50
450
∞ (10
6
)
stiegrojuma tērauds
7850
58
480
∞ (10
6
)
nerūsējošais tērauds
7900
17
460
∞ (10
6
)
svins
11300
35
130
∞ (10
6
)
cinks
7100
110
380
∞ (10
6
)
2.
Koks un
materiāli uz tā
bāzes
viendabīgs koks
150
0,07
1610
40
300
0,10
1610
40
500
0,13
1610
40
1000
0,24
1610
40
saplāksnis
150
0,07
1610
400
300
0,10
1610
400
500
0,13
1610
400
1000
0,24
1610
400
kokskaidu plātne
300
0,10
1700
50
500
0,14
1700
50
700
0,18
1700
50
kokskaidu plātne ar
cementa saistvielu
1200
0,23
1500
50
kokšķiedru plātne
400
0,09
1700
10
600
0,15
1700
10
800
0,18
1700
10
13
/
16
presētais kartons
1000
0,23
2300
10
papīrs
1000
0,27
2300
–
gofrētais kartons
650
0,18
2300
7
3.
Ģipsis
ģipsis
600
0,18
1000
10
1500
0,54
1000
10
ģipškartons
900
0,25
1050
10
4.
Java
normāla mūrjava, iejaukta
būvobjektā
1800
0,9
1100
10
5.
Betoni
lietie betoni ar šķembām
vai oļiem
1600
0,7
1080
100
2400
2,0
1060
130
dzelzsbetons
2500
2,0
840
100
māls ar salmiem
800
0,4
1260
–
skaidbetons
800
0,3
1460
2
1000
0,4
1520
2,5
izdedžbetons
1400
0,93
840
30
6.
Akmeņi
bazalts
2700–3000
3,5
860
10000
granīts
2500–3000
2,8
800
10000
smilšakmens
2000–2500
2,0
860
40
kaļķakmens
2000–2500
2,5
870
200
dolomīts
2400
2,2
880
10
7.
Augsnes
māls
1200–1800
1,5
1670–2500
–
smiltis un grants
1700–2200
2,0
910–1180
–
8.
Ūdens, ledus,
sniegs
ūdens (10 °C)
1000
0,6
4187
–
ledus (0 °C)
900
2,2
2000
–
sniegs (svaigs) < 30 mm
100
0,06
2000
–
sniegs (svaigs)
30–70 mm
200
0,12
2000
–
sniegs (nedaudz nosēdies)
70–100 mm
300
0,23
2000
–
sniegs (stipri nosēdies)
> 200 mm
500
0,70
2000
–
9.
Apmetumi
cementa–perlīta
1000
0,3
840
4
cementa–izdedžu
putupolistirola (XPS)
1400
0,7
840
6
ģipša–perlīta
600
0,25
840
4
ģipša
1300
0,65
840
6
kaļķu–smilšu–cementa
1700
0,9
840
6
kaļķu–smilšu
1600
0,8
840
5
polimērcementa
1800
1,0
840
10
10.
Stikli
kvarca stikls
–
1,4
700
∞ (10
6
)
stikla mozaīka
2000
1,2
1000
∞ (10
6
)
parastais logu stikls
2500
1,0
720
∞ (10
6
)
11.
Gāzes
gaiss
1,23
0,025
1008
1
argons
1,7
0,017
519
1
kriptons
3,56
0,009
245
1
ksenons
5,90
0,0055
160
1
oglekļa dioksīds (CO
2
)
1,95
0,014
820
1
12.
Plastmasas,
cietas (bez
porām)
akrils
1050
0,20
–
10000
polikarbonāts
1200
0,21
1200
5000
PTFE
2200
0,23
1000
10000
cietais polivinilhlorīds
(PVC)
1390
0,18
900
50000
polivinilhlorīds (PVC) ar
40 % mīkstinātāju
1200
0,14
1000
50000
14
/
16
polietilēns, augsta blīvuma
(HD)
980
0,40
1800
100000
polietilēns, zema blīvuma
(LD)
920
0,32
2100
100000
polistirols
1050
0,18
1300
100000
poliacetāts
1410
0,30
1400
100000
fenolformaldehīds
1400–1800
0,3–0,7
1200
–
polipropilēns
910
0,22
1700
10000
EPDM
1150
0,20
1000
6000
PMMA (akrilāts)
1180
0,18
1500
–
poliuretāns
1200
0,25
1800
6000
poliamīds
1130
0,25
1700
–
epoksīdu sveķi
1200
0,23
800–1400
10000
13.
Silikoni
tīrs silikons
1000–1050
0,25–0,35
1000
5000
pildīts silikons
1300–1450
0,35–0,5
1000
5000
14.
Gumija
poliisobutilēns
920
0,13
1130
–
butils (karsti kausēts)
1200
0,24
–
200000
neoprēns
1240
0,23
2140
 
porgumija
60–80
0,04
1500
7000
15.
Stiklojuma
distanceri
butila cietā gumija
–
0,24
–
200000
poliestera sveķi
1,4
0,19
1200
200000
silikagels
–
0,13
–
–
silikona putas
–
0,12
–
–
16.
Blīvēšanas
materiāli
neilons
1140
0,23
1700
–
uretāns (šķidrs)
–
0,3
–
–
silikona putas
–
0,12
–
–
elastīgais vinils
–
0,12
–
–
elastīgā porgumija
70
0,05
–
–
polietilēna putas
36
0,06
2300
100
17.
Jumta
pārklājumi
asfalts
2100–2300
0,7
1500
50000
bitums
1000
0,13
1000
50000
ruberoīds
1100
0,23
1000
50000
māla dakstiņi
1900
0,9
900
10
betona dakstiņi
2100
1,4
1000
50
18.
Grīdas
pārklājumi
linolejs
1300
0,17
1400
5000
korķa linolejs
500–700
0,10
1300
1500
paklājgrīdas
–
0,07
–
5
plastikāti un gumija
1200–1700
0,17–0,27
1400
10000
19.
Pilnķieģeļu
mūris
keramikas ķieģeļi,
cementa–smilšu java
1800
0,81
880
10
silikātķieģeļi, cementa–
smilšu java
1800
0,87
880
10
20.
Dobo ķieģeļu
mūris
keramikas ķieģeļi,
1400 kg/m
3
 bruto
cementa–smilšu java
1600
0,64
880
155
keramikas ķieģeļi,
1300 kg/m
3
 bruto
cementa–smilšu java
1400
0,58
880
15
keramikas ķieģeļi,
1000 kg/m
3
 bruto
cementa–smilšu java
1200
0,52
880
15
silikātķieģeļi, cementa–
smilšu java
1500
0,81
880
15
silikātķieģeļi, cementa–
smilšu java
1400
0,76
880
15
15
/
16
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Ekonomikas ministrs 
R. Nemiro
16
/
16