Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 65 (196),
02.06.1994.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
19.05.1994.
Stājas spēkā: 
01.07.1994.
Attēlotā redakcija:
 13.07.2016. - ...
Grozījumi:
11.01.1996. likums / LV, 10 (495), 19.01.1996. / Stājas spēkā 20.01.1996.
23.05.1996. likums / LV, 94 (579), 31.05.1996. / Stājas spēkā 01.06.1996.
02.04.1998. likums / LV, 99 (1160), 15.04.1998. / Stājas spēkā 29.04.1998.
22.10.1998. likums / LV, 331/332 (1392/1393), 04.11.1998. / Stājas spēkā 18.11.1998.
08.06.2000. likums / LV, 240/241 (2151/2152), 27.06.2000. / Stājas spēkā 11.07.2000.
Satversmes tiesas 04.06.2002. spriedums / LV, 84 (2659), 05.06.2002. / Stājas spēkā 04.06.2002.
10.10.2002. likums / LV, 156 (2731), 29.10.2002. / Stājas spēkā 12.11.2002.
19.06.2003. likums / LV, 97 (2862), 01.07.2003. / Stājas spēkā 01.07.2003.
02.06.2005. likums / LV, 98 (3256), 22.06.2005. / Stājas spēkā 06.07.2005.
04.04.2007. likums / LV, 67 (3643), 25.04.2007. / Stājas spēkā 09.05.2007.
17.07.2008. likums / LV, 116 (3900), 30.07.2008. / Stājas spēkā 13.08.2008.
12.12.2008. likums / LV, 202 (3986), 30.12.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
21.05.2009. likums / LV, 90 (4076), 10.06.2009. / Stājas spēkā 24.06.2009.
01.12.2009. likums / LV, 194 (4180), 10.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
16.12.2010. likums / LV, 205 (4397), 29.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
08.07.2011. likums / LV, 112 (4510), 20.07.2011. / Stājas spēkā 03.08.2011.
14.07.2011. likums / LV, 117 (4515), 28.07.2011. / Stājas spēkā 11.08.2011.
22.11.2012. likums / LV, 195 (4798), 12.12.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
05.09.2013. likums / LV, 183 (4989), 19.09.2013. / Stājas spēkā 03.10.2013.
05.03.2015. likums / LV, 56 (5374), 19.03.2015. / Stājas spēkā 02.04.2015.
09.06.2016. likums / LV, 123 (5695), 29.06.2016. / Stājas spēkā 13.07.2016.
Saeima 
ir 
pieņēmusi 
un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Prokuratūras likums
Pirmā nodaļa 
Prokuratūras uzdevumi, funkcijas un darbības principi
1. pants. Prokuratūra un tās uzdevums
(1) Prokuratūra ir tiesu varas institūcija, kas patstāvīgi veic uzraudzību pār likumības ievērošanu šajā likumā
noteiktās kompetences ietvaros.
(2) Prokuratūras uzdevums ir reaģēt uz likuma pārkāpumu un nodrošināt ar to saistītās lietas izlemšanu likumā
noteiktajā kārtībā.
(3) Prokurors ir prokuratūras amatpersona, kas ieņem kādu no šā likuma 
30. pantā
 minētajiem amatiem.
2. pants. Prokuratūras funkcijas
Prokuratūra:
1
/
25
1) uzrauga pirmstiesas izmeklēšanas un operatīvās darbības, valsts drošības iestāžu izlūkošanas un
pretizlūkošanas procesu un valsts noslēpuma aizsardzības sistēmas atbilstību likumiem;
2) veic pirmstiesas izmeklēšanu;
3) uzsāk un veic kriminālvajāšanu;
4) uztur valsts apsūdzību;
5) uzrauga sodu izpildi;
6) likumā noteiktajā kārtībā aizsargā personu un valsts tiesības un likumīgās intereses;
7) likumā noteiktajos gadījumos iesniedz prasības pieteikumu vai iesniegumu tiesā;
8) likumā noteiktajos gadījumos piedalās lietu izskatīšanā tiesā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.05.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
24.06.2009.
)
3. pants. Prokurora darbības tiesiskais pamats
Prokurora darbības tiesiskais pamats ir Satversme, šis likums un citi likumi, kā arī normatīvie akti.
4. pants. Prokuratūras organizatoriskie principi
(1) Prokuratūra ir vienota, centralizēta triju līmeņu struktūrvienību sistēma, kuru vada ģenerālprokurors.
(2) Vienāda amata prokurori ir savstarpēji aizstājami. Ģenerālprokuroru pagaidu prombūtnes laikā pēc viņa
norādījuma aizstāj viens no departamentu virsprokuroriem. Pagaidu prombūtnes laikā virsprokuroru pēc
ģenerālprokurora norādījuma aizstāj cits prokurors.
(3) Prokuratūras pārraudzībā saskaņā ar speciāliem likumiem var atrasties valsts iestādes, kas neveic prokuratūras
funkcijas, bet, savas kompetences ietvaros izmantojot likumā noteiktās pilnvaras, veicina kriminālprocesa uzdevumu
īstenošanu. Šo valsts iestāžu pārraudzības kārtību nosaka šis likums un speciāli likumi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.04.1998.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
5. pants. Prokurora darbības pamatprincipi
(1) Prokurors lēmumus pieņem patstāvīgi un vienpersoniski, pamatojoties uz savu pārliecību un likumiem, ievērojot
personu vienlīdzību likuma un tiesas priekšā, nevainīguma prezumpciju, patiesību un likumību.
(2) Prokurors ievēro Latvijas Prokuroru ētikas kodeksa (turpmāk — Prokuroru ētikas kodekss) normas.
(3) Prokuroram ir pienākums regulāri papildināt zināšanas un pilnveidot profesionālās iemaņas un prasmes, kas
nepieciešamas amata pienākumu pildīšanai.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
6. pants. Prokurora neatkarība
(1) Prokurors savā darbībā ir neatkarīgs no citu valsts varu un pārvaldi realizējošo institūciju vai amatpersonu
ietekmes un pakļaujas tikai likumam.
(2) Saeimai, Ministru kabinetam, valsts un pašvaldību institūcijām, valsts un pašvaldību ierēdņiem, visu veidu
uzņēmumiem un organizācijām, kā arī personām ir aizliegts iejaukties prokuratūras darbā lietu izmeklēšanas vai citu
prokuratūras funkciju izpildes laikā.
(3) Prokurora rīcība vai lēmums pārsūdzams šajā likumā un procesuālajos likumos noteiktajos gadījumos un
kārtībā. Sūdzības jautājumos, kas ir tikai prokuratūras kompetencē, iesniedzamas vienu līmeni augstākas
prokuratūras struktūrvienības virsprokuroram, bet par Ģenerālprokuratūras prokurora rīcību vai lēmumu — 
2
/
25
prokuratūras struktūrvienības virsprokuroram, bet par Ģenerālprokuratūras prokurora rīcību vai lēmumu —
ģenerālprokuroram. Šo amatpersonu pieņemtie lēmumi nav pārsūdzami.
(4) Amatā augstāks prokurors ir tiesīgs dot norādījumus vai pieņemt savā lietvedībā jebkuru lietu, bet nav tiesīgs dot
norādījumus vai uzdot prokuroram veikt darbības pret viņa pārliecību. Pēc prokurora pieprasījuma vai amatā augstāka
prokurora ieskata norādījums noformējams rakstveidā.
(5) Prokuroram ir tiesības nesniegt ziņas par pārbaužu vai izmeklēšanas materiāliem, kas atrodas prokuratūras
lietvedībā.
(6) Mītiņi, piketi un citas akcijas prokuratūras iestāžu telpās ir aizliegti.
(7) Par mēģinājumiem pretlikumīgi ietekmēt prokuroru vai iejaukties prokuratūras darbībā persona saucama pie
likumā noteiktās atbildības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
7. pants. Prokurora neaizskaramība
(1) Kriminālvajāšanas uzsākšana pret prokuroru, kā arī viņa aizturēšana, apcietināšana, piespiedu atvešana un
pakļaušana kratīšanai notiek likumā noteiktajā kārtībā, par to nekavējoties paziņojot ģenerālprokuroram.
(2) Prokuroru nedrīkst aizturēt administratīvā kārtā. Par izdarītajiem administratīvajiem pārkāpumiem prokurors
sodāms disciplināri.
(3) Tikai ar ģenerālprokurora piekrišanu ir atļauts kontrolēt prokuratūras dienesta telpas, kā arī prokuratūras darbībā
izmantojamās informācijas sistēmas un sakaru līdzekļus, arī elektroniskos līdzekļus, noņemt informāciju no tiem un
iejaukties to darbībā.
(4) Par zaudējumiem, kas radušies personai sakarā ar nelikumīgu vai nepamatotu prokurora rīcību vai lēmumu,
prokurors nav mantiski atbildīgs. Likumā noteiktajos gadījumos zaudējumus atlīdzina valsts.
(5) Persona, kura uzskata, ka prokurora rīcība vai lēmums ir nelikumīgs vai nepamatots, var to pārsūdzēt likumā
noteiktajā kārtībā, bet nevar celt tiesā prasību pret prokuroru, kurš šādi rīkojies vai šādu lēmumu pieņēmis.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
8. pants. Prokurora noraidījums
(1) Prokurors nedrīkst piedalīties lietas izskatīšanā tiesā vai veikt iesnieguma pārbaudi, ja izskatāmajā lietā
tiesnesis vai aizstāvis, bet iesnieguma pārbaudes gadījumā — persona, kuras darbību viņš pārbauda, ir prokurora
laulātais, viņa paša vai viņa laulātā radinieks taisnā līnijā bez pakāpju ierobežojuma, bet sānu līnijās — radniecības
pirmajās trijās pakāpēs vai svainības divās pakāpēs, kā arī likumā "
Par interešu konflikta novēršanu valsts
amatpersonu darbībā
" paredzētajos gadījumos. Šādos gadījumos prokuroram sevi jāatstata.
(2) Ja prokurors nav sevi atstatījis, personas, kuru tiesības vai likumīgās intereses var tikt aizskartas, drīkst pieteikt
prokurora noraidījumu, ko iesniedz amatā augstākam prokuroram vai tiesai.
(3) Prokurora noraidījumu izskata likumā noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.05.1996.
 un 
10.10.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
12.11.2002.
)
9. pants. Prokurora prasību obligātums
(1) Prokurora likumīgās prasības ir obligātas visām personām Latvijas Republikas teritorijā.
(2) Par prokurora likumīgo prasību neizpildi personas sauc pie likumā noteiktās atbildības.
10. pants. Prokurora politiskā neitralitāte
Prokurora amats nav savienojams ar piederību pie partijām vai citām politiskajām organizācijām.
3
/
25
11. pants. Prokurora darba ierobežojumi
(Izslēgts ar 
23.05.1996
. likumu, kas stājas spēkā 
01.06.1996.
)
Otrā nodaļa 
Prokurora pilnvaras
12. pants. Pirmstiesas izmeklēšanas un operatīvās darbības, izlūkošanas un pretizlūkošanas procesu
uzraudzība
Prokurors uzrauga pirmstiesas izmeklēšanas un operatīvās darbības, valsts drošības iestāžu izlūkošanas un
pretizlūkošanas procesu un valsts noslēpuma aizsardzības sistēmas atbilstību likumiem.
(
21.05.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.06.2009.
)
13.pants. Prokurora pilnvaras pirmstiesas kriminālprocesā
Prokurors uzsāk un veic kriminālvajāšanu, piemēro kriminālsodu vai atbrīvo personu no kriminālatbildības, kā arī
realizē citas 
Kriminālprocesa likumā
 paredzētās prokurora pilnvaras.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
14. pants. Valsts apsūdzības uzturēšana
(1) Prokurors 
kriminālprocesa likumā
 noteiktajā kārtībā uztur valsts apsūdzību krimināllietās visās Latvijas
Republikas tiesās.
(2) Prokuroram ir pienākums iesniegt protestu par nelikumīgu vai nepamatotu tiesas nolēmumu krimināllietā.
15. pants. Uzraudzība pār brīvības atņemšanas sodu izpildi
(1) Prokurors veic uzraudzību, kas vērsta uz noziedzīgu nodarījumu atklāšanu un novēršanu tajās vietās, kur tiek
turētas apcietinātās, aizturētās un apsardzībā turamās personas, kā arī personas, kuras izcieš ar brīvības atņemšanu
saistītu sodu, un likumos noteiktajos gadījumos piedalās ar kriminālsodu izpildi saistītu jautājumu izskatīšanā.
(2) Prokuroram ir tiesības un pienākums nekavējoties pieņemt lēmumu un atbrīvot no brīvības atņemšanas vai
ierobežošanas vietām tur nelikumīgi turētās personas.
(3) 
(Izslēgta ar 
14.07.2011
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.07.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
11.08.2011.
)
16. pants. Personu un valsts tiesību un likumīgo interešu aizsardzība
(1) Prokurors, saņēmis informāciju par likuma pārkāpumu, likumā noteiktajā kārtībā izdara pārbaudi, ja:
1) informācijā ir ziņas par noziegumu;
2) ir pārkāptas ierobežoti rīcībspējīgo, invalīdu, nepilngadīgo, ieslodzīto vai citu tādu personu tiesības un
likumīgās intereses, kurām ir ierobežotas iespējas aizstāvēt savas tiesības.
(2) Prokuroram ir pienākums veikt nepieciešamos pasākumus personu un valsts tiesību un likumīgo interešu
aizsardzībai, ja:
1) ģenerālprokurors vai virsprokurori atzīst šādas pārbaudes nepieciešamību;
2) faktus par likuma pārkāpumu uzdod pārbaudīt Valsts prezidents, Saeima vai Ministru kabinets;
4
/
25
3) tas noteikts citos likumos.
(3) Prokurors izdara pārbaudi arī tad, ja ir saņemts iesniegums no personas par tās tiesību vai likumīgo interešu
pārkāpumu, turklāt šis iesniegums jau ir izskatīts kompetentā valsts institūcijā un ir saņemts tās atteikums novērst
iesniegumā minēto likuma pārkāpumu vai likumā noteiktajā termiņā vispār nav sniegta atbilde. Šāds iesniegums ir
iesniedzams prokuratūrai rakstveidā, un tajā jānorāda:
1) fiziskajai personai — iesniedzēja vārds, uzvārds un dzīvesvieta, bet juridiskajai personai — tās nosaukums
un atrašanās vieta;
2) ziņas par iesnieguma iepriekšējās izskatīšanas rezultātiem;
3) ziņas par pārkāpuma būtību;
4) iesniegšanas datums.
(4) Uz iesnieguma jābūt iesniedzēja parakstam, un iesniegumam jāpievieno citu institūciju sniegtās atbildes vai citi
ar tā saturu saistītie dokumenti vai to noraksti.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
)
17. pants. Prokurora pilnvaras, veicot iesnieguma pārbaudi
(1) Prokuroram, likumā noteiktajā kārtībā veicot iesnieguma pārbaudi, ir tiesības:
1) pieprasīt un saņemt no valsts pārvaldes institūcijām, bankām, Valsts kontroles, pašvaldībām, uzņēmumiem,
iestādēm un organizācijām normatīvos aktus, dokumentus un citu informāciju, kā arī netraucēti ieiet šo
institūciju telpās;
2) uzdot uzņēmumu, iestāžu un organizāciju vadītājiem un citām amatpersonām veikt pārbaudes, revīzijas un
ekspertīzes un iesniegt atzinumus, kā arī sniegt speciālistu palīdzību prokurora veiktajās pārbaudēs;
3) uzaicināt personu un saņemt no tās paskaidrojumu par likuma pārkāpumu. Ja persona ļaunprātīgi izvairās
ierasties pēc prokurora uzaicinājuma, prokurors var pieņemt lēmumu par šīs personas piespiedu atvešanu, ko
izpilda policija.
(2) Prokuroram, konstatējot likuma pārkāpumu, atbilstoši tā raksturam ir pienākums:
1) brīdināt par likuma pārkāpuma nepieļaujamību;
2) iesniegt protestu vai iesniegumu par nepieciešamību novērst likuma pārkāpumu;
3) iesniegt prasības pieteikumu tiesā;
4) uzsākt kriminālprocesu;
5) ierosināt izskatīt jautājumu par saukšanu pie administratīvās vai disciplinārās atbildības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.05.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
24.06.2009.
)
18. pants. Prokurora brīdinājums
Ja personas rīcībā ir konstatētas likuma pārkāpuma pazīmes vai pazīmes, kas liecina par prettiesiskas darbības
iespējamību, prokurors šai personai rakstveidā izsaka brīdinājumu par likuma pārkāpuma nepieļaujamību.
19. pants. Prokurora protests
(1) Protests iesniedzams par Ministru kabineta, ministriju, departamentu un citu valsts pārvaldes institūciju, banku,
Valsts kontroles, pašvaldību iestāžu, inspekciju un valsts dienestu, uzņēmumu, iestāžu, organizāciju un amatpersonu
pieņemtajiem, bet likumam neatbilstošajiem juridiskajiem aktiem. Protests iesniedzams tai pašai institūcijai vai
amatpersonai, kas šādu aktu pieņēmusi, vai augstākai institūcijai vai amatpersonai.
5
/
25
(2) Protests jāizskata un par rezultātiem jāpaziņo prokuroram 10 dienu laikā no tā saņemšanas dienas. Ja protests
iesniegts koleģiālai institūcijai, prokurors var noteikt ilgāku tā izskatīšanas termiņu.
(3) Ja protests tiek nepamatoti noraidīts vai uz to netiek sniegta atbilde, prokurors ir tiesīgs mēneša laikā no
protesta izskatīšanas termiņa beigām griezties tiesā ar pieteikumu par nelikumīgā akta atcelšanu un par atbildīgās
personas saukšanu pie likumā noteiktās atbildības. Prokurora pieteikums tiesā aptur noprotestētā akta darbību.
20. pants. Prokurora iesniegums
(1) Ja nepieciešams pārtraukt nelikumīgu darbību, novērst šādas darbības sekas vai nepieļaut pārkāpumu,
prokurors iesniedz rakstveida iesniegumu attiecīgajam uzņēmumam, iestādei, organizācijai, amatpersonai vai
personai.
(2) Iesniegumā izteikto prasību izpildes un atbildes sniegšanas termiņu nosaka prokurors, ievērojot pārkāpuma
raksturu un tā novēršanai nepieciešamo laiku.
(3) Ja iesniegumā izteiktās prasības netiek izpildītas vai uz to netiek sniegta atbilde, prokurors ir tiesīgs griezties
tiesā vai citā kompetentā institūcijā ar pieteikumu par personas saukšanu pie likumā noteiktās atbildības.
21. pants. Citas prokurora pilnvaras
Ja prokurors ir konstatējis likuma pārkāpumu, kuram nav noziedzīga nodarījuma pazīmju, bet ar brīdinājuma,
protesta vai iesnieguma palīdzību nav izdevies vai nav iespējams atjaunot likumību, viņš vēršas tiesā. Šādā gadījumā
prokurors ir atbrīvots no valsts nodevas samaksas.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
Trešā nodaļa 
Prokuratūras uzbūve
22.pants. Prokuratūras struktūra
Prokuratūru veido Ģenerālprokuratūra, tiesu apgabalu prokuratūras, rajonu (pilsētu) prokuratūras un specializētās
prokuratūras, kā arī Administratīvā direktora dienests.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
23. pants. Ģenerālprokurors
(1) Ģenerālprokurors vada un kontrolē prokuratūras darbību, nosaka tās iekšējo struktūru un štatus atbilstoši
iedalītajiem valsts budžeta līdzekļiem, apstiprina Ģenerālprokurora padomes pieņemtos normatīvos aktus, kā arī tieši
vada Ģenerālprokuratūras prokuroru darbu.
(2) Ģenerālprokurors likumā noteiktajā kārtībā ieceļ amatā un atbrīvo vai atlaiž no amata prokurorus, kā arī
darbiniekus, ar kuriem darba tiesisko attiecību dibināšana saskaņā ar šo likumu ir ģenerālprokurora kompetencē.
Ģenerālprokurora instrukcijas, pavēles un rīkojumi ir obligāti visiem prokuroriem un darbiniekiem.
(3) Ģenerālprokuroram ir tiesības:
1) atcelt nepamatotus vai prettiesiskus prokuroru lēmumus;
2) ierosināt Augstākās tiesas plēnumam sniegt viedokli par aktuālu tiesību normu interpretācijas jautājumiem;
3) piedalīties Augstākās tiesas plēnuma darbā un tur izteikt savu viedokli par izskatāmajiem jautājumiem;
4) veikt prokurora funkcijas visās Latvijas Republikas tiesās;
6
/
25
5) piedalīties Ministru kabineta sēdēs un tur izteikt savu viedokli par izskatāmajiem jautājumiem;
6) 
(izslēgts ar 
22.11.2012
. likumu)
;
7) 
Satversmes tiesas likumā
 noteiktajos gadījumos un kārtībā iesniegt pieteikumu par lietas ierosināšanu
Satversmes tiesā;
8) 
(izslēgts ar 
22.11.2012
. likumu)
;
9) personīgi vai kopā ar pilnvarotiem prokuroriem pārraudzīt šā likuma 
49.
1
 panta
 kārtībā izveidotās valsts
iestādes;
10) norīkot prokurorus dalībai starptautiskajās misijās;
11) realizēt citas šajā likumā un citos normatīvajos aktos noteiktās tiesības.
(4) Ģenerālprokuroram ir jāziņo Valsts prezidentam, Saeimai un Ministru kabinetam par atklātiem būtiskiem likuma
pārkāpumiem, kam ir valstiska nozīme.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.04.1998.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
24. pants. Ģenerālprokuratūra
(1) Ģenerālprokuratūru veido departamenti un nodaļas.
(2) Ģenerālprokuratūras departamentus un nodaļas vada departamentu un nodaļu virsprokurori.
(3) Ģenerālprokuratūras prokuroriem ir tiesības veikt prokurora funkcijas Augstākās tiesas departamentu sēdēs,
apgabaltiesās un rajonu (pilsētu) tiesās.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012.
 un 
05.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
 Trešās daļas
jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2014.
 Sk. Pārejas noteikumu 
23. 
un 
24.punktu
)
25.pants. Ģenerālprokuratūras departamenti
(1) Katra Ģenerālprokuratūras departamenta virsprokurors vada departamenta prokuroru darbu un kontrolē konkrēto
darbības virzienu visās prokuratūras struktūrvienībās.
(2) Departamentu virsprokuroriem ir tiesības piedalīties Ministru kabineta sēdēs un tur izteikt viedokli par izskatāmo
normatīvo aktu atbilstību Satversmei un likumiem.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
26. pants. Tiesu apgabalu prokuratūras
(1) Tiesu apgabalu prokuratūras nodibina ģenerālprokurors atbilstoši likumā "
Par tiesu varu
" noteiktajam tiesu
darbības teritoriju iedalījumam, un tās veic prokuratūras funkcijas tiesu apgabalu teritorijās.
(2) Tiesas apgabala prokuratūras virsprokurors vada apgabala prokuroru darbu un kontrolē apgabala teritorijā esošo
rajonu (pilsētu) prokuratūru darbību. Tiesu apgabalu prokuratūrās var būt virsprokurora vietnieki, kuru tiesības un
pienākumus nosaka attiecīgās prokuratūras virsprokurors.
(3) Tiesas apgabala prokuratūras prokuroriem ir tiesības veikt prokurora funkcijas apgabaltiesā, kā arī attiecīgā
tiesas apgabala rajonu (pilsētu) tiesās.
(4) 
(Izslēgta ar 
22.11.2012
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.10.2002.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
27. pants. Rajonu (pilsētu) prokuratūras
7
/
25
(1) Rajonu (pilsētu) prokuratūras nodibina un to darbības teritorijas nosaka ģenerālprokurors. Rajona (pilsētas)
prokuratūras prokuroriem ir tiesības veikt prokurora funkcijas rajona (pilsētas) tiesai un apgabaltiesai piekritīgās lietās.
(2) Rajona (pilsētas) prokuroru darbu vada rajona (pilsētas) virsprokurors. Rajonu (pilsētu) prokuratūrās var būt
virsprokurora vietnieki, kuru tiesības un pienākumus nosaka attiecīgās prokuratūras virsprokurors.
(3) 
(Izslēgta ar 
22.11.2012
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.01.1996.
, 
10.10.2002.
, 
17.07.2008.
, 
22.11.2012.
 un 
05.03.2015
. likumu, kas
stājas spēkā 
02.04.2015.
)
28. pants. Specializētās prokuratūras
Ja nepieciešams, ģenerālprokurors var nodibināt specializētu nozares prokuratūru. Specializētajām nozares
prokuratūrām var būt rajona prokuratūras vai tiesas apgabala prokuratūras statuss.
29. pants. Ģenerālprokurora padome
(1) Ģenerālprokurors izveido padomi, kuras sastāvā ir Ģenerālprokuratūras departamentu un tiesu apgabalu
virsprokurori un prokuratūras administratīvais direktors. Padomes sastāvā var tikt iekļauti citi prokurori un prokuratūras
pārraudzībā esošo valsts iestāžu vadītāji.
(2) Ģenerālprokurora padome ir koleģiāla padomdevēja institūcija, kas izskata galvenos prokuratūras organizācijas
un darbības jautājumus, kā arī veic citas šajā likumā noteiktās funkcijas.
(3) Ģenerālprokurora padome izstrādā un pieņem:
1) prokuratūras pārraudzībā esošu valsts iestāžu nolikumus;
2) prokuroru atestācijas un kvalifikācijas komisiju nolikumus;
3) Prokuroru ētikas kodeksu;
4) Nolikumu par prokurora tērpa un amata zīmes valkāšanas kārtību un paraugiem;
5) prokurora amata kandidātu atlases, stažēšanās un kvalifikācijas pārbaudes nolikumus;
6) Prokuroru profesionālās darbības novērtēšanas nolikumu;
7) Prokuratūras ģerboņa izmantošanas nolikumu;
8) Apbalvojumu piešķiršanas nolikumu;
9) Nolikumu par prokurora palīgu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.04.1998.
, 
22.10.1998.
, 
10.10.2002.
 
un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2013.
)
29.
1
 pants. Prokuroru atestācijas komisija
(1) Prokuroru atestācijas komisiju (turpmāk — atestācijas komisija) izveido Ģenerālprokurora padome uz gadu,
nosakot tās locekļu skaitu un sastāvu.
(2) Atestācijas komisija pirms prokurora iecelšanas vai paaugstināšanas amatā dod atzinumu par viņa atbilstību
šim amatam, izsaka priekšlikumu ģenerālprokuroram par amata pakāpes piešķiršanu prokuroram, par disciplinārsoda
piemērošanu prokuroram, ja likums paredz šāda atzinuma nepieciešamību, kā arī veic citas šajā likumā noteiktās un
Prokuroru atestācijas komisijas nolikumā paredzētās funkcijas.
(3) Atestācijas komisijas lēmumiem un atzinumiem ir rekomendējošs raksturs.
8
/
25
(4) Par šā panta otrajā daļā doto atzinumu prokurors vai prokurora amata kandidāts var izteikt iebildumus
ģenerālprokuroram.
(5) Atestācijas komisija sniedz darbības pārskatu Ģenerālprokurora padomei ne retāk kā reizi gadā.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
29.
2
 pants. Prokuroru kvalifikācijas komisija
(1) Prokuroru kvalifikācijas komisiju (turpmāk — kvalifikācijas komisija) izveido Ģenerālprokurora padome uz gadu,
nosakot tās locekļu skaitu un sastāvu.
(2) Kvalifikācijas komisija izvērtē un dod atzinumu par prokurora amata kandidāta stažēšanās programmas izpildi,
par prokurora amata kandidāta un prokurora zināšanu un profesionālo iemaņu atbilstību prokurora amatam, kā arī veic
citas šajā likumā noteiktās un Prokuroru kvalifikācijas komisijas nolikumā paredzētās funkcijas.
(3) Par šā panta otrajā daļā doto atzinumu prokurors vai prokurora amata kandidāts var izteikt iebildumus
ģenerālprokuroram.
(4) Kvalifikācijas komisija sniedz darbības pārskatu Ģenerālprokurora padomei ne retāk kā reizi gadā.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
Ceturtā nodaļa 
Prokurori
30. pants. Prokuroru amati
Prokuratūrā ir šādi prokurora amati: ģenerālprokurors, virsprokurors, virsprokurora vietnieks un prokurors.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
31.pants. Prokuroru amata pakāpes
Prokuroriem tiek piešķirtas šādas amata pakāpes:
1) jaunākais tieslietu padomnieks;
2) tieslietu padomnieks;
3) vecākais tieslietu padomnieks;
4) valsts tieslietu padomnieks;
5) vecākais valsts tieslietu padomnieks.
(
05.09.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
)
32. pants. Prokurora amata pakāpju piešķiršanas kārtība
(1) Prokuroram amata pakāpi piešķir atbilstoši ieņemamam amatam un profesionālajām zināšanām, kvalifikācijai un
darba pieredzei.
(2) Prokuroram amata pakāpes var piešķirt šādā secībā:
1) jaunākā tieslietu padomnieka amata pakāpi — pēc trim prokurora amatā nostrādātiem gadiem;
2) tieslietu padomnieka amata pakāpi — pēc trim prokurora amatā jaunākā tieslietu padomnieka amata pakāpē
nostrādātiem gadiem;
9
/
25
3) vecākā tieslietu padomnieka amata pakāpi — pēc četriem prokurora amatā tieslietu padomnieka amata
pakāpē nostrādātiem gadiem;
4) valsts tieslietu padomnieka amata pakāpi — pēc pieciem prokurora amatā vecākā tieslietu padomnieka
amata pakāpē nostrādātiem gadiem;
5) vecākā valsts tieslietu padomnieka amata pakāpi — pēc pieciem prokurora amatā valsts tieslietu
padomnieka amata pakāpē nostrādātiem gadiem vai apstiprinot ģenerālprokurora amatā.
(3) Atsevišķos gadījumos prokuroram var piešķirt augstāku amata pakāpi, ja viņš iepriekšējā amata pakāpē ir
nostrādājis divas trešdaļas no šā panta otrajā daļā norādītā termiņa un nokārtojis nākamās amata pakāpes
kvalifikācijas eksāmenu.
(4) Ja prokurors pāriet no augstākas prokuratūras struktūrvienības uz zemāka līmeņa prokuratūras struktūrvienību
vai no augstāka prokurora amata zemākā prokurora amatā, viņam piešķirtā amata pakāpe tiek saglabāta.
(5) Vecākā valsts tieslietu padomnieka amata pakāpi ģenerālprokuroram piešķir Saeima, apstiprinot viņu amatā.
Citiem prokuroriem amata pakāpes piešķir ģenerālprokurors pēc atestācijas komisijas ieteikuma.
(6) Atkarībā no ieņemamā amata piešķiramās amata pakāpes augstākā robeža var būt šāda:
1) ģenerālprokurors, Ģenerālprokuratūras departamenta virsprokurors — vecākais valsts tieslietu padomnieks;
2) Ģenerālprokuratūras nodaļas virsprokurors, tiesas apgabala virsprokurors, tiesas apgabala virsprokurora
vietnieks — valsts tieslietu padomnieks;
3) Ģenerālprokuratūras prokurors, rajona (pilsētas) virsprokurors, rajona (pilsētas) virsprokurora vietnieks, tiesas
apgabala prokurors, rajona (pilsētas) prokurors — vecākais tieslietu padomnieks.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012.
 un 
05.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā
03.10.2013.
)
33.pants. Prokurora amata kandidāts
(1) Par prokuroru var iecelt personu, kura:
1) ir Latvijas pilsonis;
2) prot valsts valodu augstākajā līmenī;
3) sasniegusi 25 gadu vecumu;
4) ieguvusi augstāko profesionālo vai akadēmisko izglītību (izņemot pirmā līmeņa profesionālo izglītību) un
jurista kvalifikāciju, kā arī maģistra vai doktora grādu;
5) ir ar nevainojamu reputāciju;
6) stažējusies prokuratūrā, izpildījusi stažēšanās programmu, nokārtojusi kvalifikācijas eksāmenu un saņēmusi
atestācijas komisijas atzinumu par atbilstību prokurora amatam.
(2) Ģenerālprokurors no kvalifikācijas eksāmena kārtošanas var atbrīvot personu, kura atbilst tiesnesim,
augstskolas tieslietu specialitātes akadēmiskajam personālam vai zvērinātam advokātam šā likuma 
34. 
un 
35.pantā
noteiktajām prasībām kandidēšanai uz prokurora amatu.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 
17.punktu
)
33.
1
 pants. Prokurora amata kandidātu atlase
(1) Prokurora amata kandidātu atlasē nav pieļaujama nekāda diskriminācija atkarībā no kandidātu izcelsmes,
sociālā un mantiskā stāvokļa, rases un nacionālās piederības, dzimuma, attieksmes pret reliģiju, nodarbošanās veida
un rakstura, politiskajiem vai citiem uzskatiem.
10
/
25
(2) Ģenerālprokurors vai viņa pilnvarota amatpersona var pieprasīt no personas, kura vēlas kandidēt uz prokurora
amatu, informāciju un dokumentus par tās atbilstību likumā noteiktajām prasībām kandidēšanai uz šo amatu, kā arī
informāciju no citām institūcijām vai personām par personu, kura vēlas kandidēt uz prokurora amatu. Ģenerālprokurors
vai viņa pilnvarota amatpersona var pārbaudīt saņemto informāciju un dokumentus.
(3) 
(Izslēgta ar 
09.06.2016
. likumu)
(4) Kārtību, kādā veicama prokurora amata kandidātu atlase, nosaka Prokurora amata kandidātu atlases nolikums.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2016.
)
33.
2
 pants. Prokurora amata kandidāta stažēšanās un kvalifikācijas pārbaude
(1) Prokurora amata kandidāts stažējas vakantajā rajona (pilsētas) prokurora amata vietā saskaņā ar stažēšanās
līgumā noteikto kārtību, termiņu un citiem nosacījumiem.
(2) Stažēšanās līgumu ar prokurora amata kandidātu slēdz ģenerālprokurors. Līguma neatņemama sastāvdaļa ir
stažēšanās programma.
(3) Stažēšanās laikā prokurora amata kandidātam nav prokurora procesuālo tiesību.
(4) Prokurora amata kandidāta mēnešalgu stažēšanās laikā nosaka 
Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu
un darbinieku atlīdzības likums
.
(5) Citus jautājumus, kas saistīti ar prokurora amata kandidāta stažēšanos prokuratūrā un kvalifikācijas pārbaudi,
reglamentē Prokurora amata kandidātu stažēšanās un kvalifikācijas pārbaudes nolikums.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
13.07.2016.
)
34.pants. Rajona (pilsētas) prokuratūras virsprokurora, tiesas apgabala prokuratūras prokurora un
Ģenerālprokuratūras prokurora amata kandidāts
(1) Par rajona (pilsētas) prokuratūras virsprokuroru var iecelt personu, kurai ir ne mazāk kā piecus gadus ilgs darba
stāžs prokurora vai tiesneša amatā.
(2) Par tiesas apgabala prokuratūras prokuroru un par Ģenerālprokuratūras prokuroru var iecelt personu, kurai ir ne
mazāk kā piecus gadus ilgs darba stāžs prokurora vai tiesneša amatā vai ne mazāk kā 10 gadus ilgs darba stāžs
augstskolas tieslietu specialitātes akadēmiskā personāla vai zvērināta advokāta amatā.
(3) Par rajona (pilsētas) prokuratūras virsprokuroru, tiesas apgabala prokuratūras prokuroru un par
Ģenerālprokuratūras prokuroru amatu vakancēm ne vēlāk kā vienu mēnesi pirms to aizpildīšanas publicējama
informācija prokuratūras mājaslapā internetā, norādot pieteikšanās termiņu, kas nav īsāks par vienu nedēļu.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
35. pants. Ģenerālprokuratūras departamenta virsprokurora, nodaļas virsprokurora un tiesas apgabala
prokuratūras virsprokurora amata kandidāts
Par Ģenerālprokuratūras departamenta, nodaļas vai tiesas apgabala prokuratūras virsprokuroru un virsprokurora
vietnieku var iecelt personu, kurai ir ne mazāk kā 10 gadus ilgs darba stāžs prokurora amatā vai ne mazāk kā piecus
gadus ilgs darba stāžs Augstākās tiesas tiesneša amatā.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
35.
1
 pants. Prokurora stažēšanās citā prokuratūras struktūrvienībā
Pirms prokurora paaugstināšanas amatā, kā arī prokurora kvalifikācijas celšanas nolūkā ģenerālprokurors var uzdot
prokuroram stažēties citā prokuratūras struktūrvienībā prokurora amatā uz laiku, kas nepārsniedz sešus mēnešus.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
11
/
25
36. pants. Ģenerālprokurora amata kandidāts
Par ģenerālprokuroru var iecelt 40 gadus sasniegušu personu, kura atbilst šā likuma 
33.panta
 1., 2., 4. un 5.punkta
prasībām un kura ne mazāk kā piecus gadus strādājusi Satversmes tiesas tiesneša, Augstākās tiesas tiesneša,
starptautiskas tiesas tiesneša vai pārnacionālas tiesas tiesneša amatā vai ne mazāk kā 10 gadus strādājusi
apgabaltiesas tiesneša, virsprokurora, tiesas apgabala prokuratūras vai Ģenerālprokuratūras prokurora amatā.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
37. pants. Personas, kuras nevar būt par prokuroru un prokurora amata kandidātu
(1) Par prokuroru un prokurora amata kandidātu nevar būt persona, kura:
1) neatbilst šā likuma 
33.panta
 prasībām, izņemot 
33.panta
 pirmās daļas 3.punktu, ja persona ir prokurora
amata kandidāts;
2) ir ar rīcībspējas ierobežojumu;
3) pamatojoties uz lēmumu disciplinārlietā, atlaista no prokurora amata, atcelta no tiesneša amata, no zvērināta
tiesu izpildītāja, zvērināta tiesu izpildītāja palīga, zvērināta notāra, zvērināta notāra palīga amata vai izslēgta no
zvērinātu advokātu vai zvērinātu advokātu palīgu skaita un no disciplinārlietā pieņemtā lēmuma spēkā stāšanās
brīža nav pagājuši vismaz pieci gadi;
4) ir sodīta par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu (neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas);
5) izdarījusi noziedzīgu nodarījumu, bet no soda izciešanas atbrīvota sakarā ar noilgumu, amnestiju vai
apžēlošanu;
6) ir saukta pie kriminālatbildības, bet kriminālprocess pret to izbeigts uz nereabilitējoša pamata;
7) ir vai ir bijusi PSRS Aizsardzības ministrijas, PSRS vai Latvijas PSR Valsts drošības komitejas vai to valstu,
kas nav Eiropas Savienības vai Ziemeļatlantijas līguma organizācijas dalībvalstis, valsts drošības dienesta,
izlūkdienesta vai pretizlūkošanas dienesta štata vai ārštata darbinieks, aģents, rezidents vai konspiratīvā
dzīvokļa turētājs;
8) ir vai ir bijusi ar likumu vai tiesas nolēmumu aizliegtas organizācijas dalībnieks pēc šīs organizācijas
aizliegšanas.
(2) Par prokurora amata kandidātu nevar būt 
Kriminālprocesa likuma
 
60.panta
 pirmajā daļā minētā persona, kura
īsteno savu procesuālo aizstāvību kriminālprocesā.
(
10.10.2002
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012.
 un 
09.06.2016
. likumu, kas stājas spēkā
13.07.2016.
)
38.pants. Prokuroru iecelšanas kārtība un pilnvaru termiņš
(1) Ģenerālprokuroru pēc Augstākās tiesas priekšsēdētāja priekšlikuma, kas saskaņots ar Tieslietu padomi, amatā
ieceļ Saeima uz pieciem gadiem. Viena un tā pati persona var būt par ģenerālprokuroru ne vairāk kā divus termiņus
pēc kārtas.
(2) Ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms ģenerālprokurora pilnvaru izbeigšanās Augstākās tiesas priekšsēdētājam savus
ierosinājumus par ģenerālprokurora amata kandidātu var izteikt Ģenerālprokurora padome, Augstākās tiesas plēnums,
tiesnešu vai prokuroru profesionālās biedrības, kā arī fiziskā persona, piesakot savu kandidatūru.
(3) Augstākās tiesas priekšsēdētājs priekšlikumu par ģenerālprokurora iecelšanu amatā iesniedz Saeimai ne vēlāk
kā divus mēnešus pirms ģenerālprokurora pilnvaru termiņa beigām. Ja Saeima Augstākās tiesas priekšsēdētāja
priekšlikumu noraida, Augstākās tiesas priekšsēdētājs jaunu priekšlikumu par ģenerālprokurora iecelšanu amatā
Saeimai iesniedz ne vēlāk kā divus mēnešus pēc iepriekšējā priekšlikuma noraidīšanas dienas.
(4) Virsprokuroru un virsprokurora vietnieku amatā ieceļ ģenerālprokurors uz pieciem gadiem, ievērojot atestācijas
komisijas atzinumu.
12
/
25
(5) Pārējos prokurorus amatā ieceļ ģenerālprokurors bez pilnvaru termiņa ierobežojuma. Pirms prokurora iecelšanas
vai paaugstināšanas amatā atestācijas komisija dod atzinumu par viņa atbilstību amatam.
(6) Par ģenerālprokurora, virsprokuroru un virsprokurora vietnieku iecelšanu amatā paziņo oficiālajā izdevumā
"Latvijas Vēstnesis" un ievieto informāciju prokuratūras mājaslapā.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 
18.punktu
)
38.
1
 pants. Prokurora amata pienākumu pildīšanas maksimālais vecums
(1) Amata pienākumu pildīšanas maksimālais vecums prokuroram ir 65 gadi.
(2) Ģenerālprokurors, izvērtējis atestācijas komisijas atzinumu, var turpināt amata attiecības ar prokuroru, kurš
sasniedzis amata pienākumu pildīšanas maksimālo vecumu, un virsprokuroru vai virsprokurora vietnieku, kura amata
termiņš beigsies pēc amata pienākumu pildīšanas maksimālā vecuma sasniegšanas, atkarībā no ieņemamā amata uz
laiku līdz diviem gadiem.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
)
38.
2
 pants. Prokurora profesionālās darbības novērtēšana
(1) Prokurora profesionālās darbības novērtēšanas mērķis ir veicināt prokurora nepārtrauktu profesionālo izaugsmi
amata pienākumu pildīšanas laikā.
(2) Prokurora profesionālās darbības novērtēšanu, piedaloties prokuroram, veic atestācijas komisija ne retāk kā
reizi piecos gados.
(3) Novērtējot prokurora profesionālo darbību, atestācijas komisija analizē prokurora funkciju izpildes kvalitāti,
individuālā darba organizāciju, dalību kvalifikācijas celšanas pasākumos, darba statistiskos rādītājus, kā arī citus
Prokuroru profesionālās darbības novērtēšanas nolikumā paredzētos kritērijus.
(4) Ja prokurors atkārtoti neierodas uz atestācijas komisijas sēdi bez attaisnojoša iemesla, prokurora profesionālo
darbību var novērtēt, viņam klāt neesot.
(5) Ja atestācijas komisijas rīcībā nav pietiekamas informācijas prokurora profesionālās darbības novērtēšanai, tā
var uzdot pārbaudīt prokurora zināšanu un profesionālo iemaņu atbilstību ieņemamam amatam kvalifikācijas komisijai
vai arī uzdot veikt atsevišķu prokurora profesionālās darbības pārbaudi amatā augstākam prokuroram.
(6) Par prokurora profesionālo darbību atestācijas komisija sniedz atzinumu.
(7) Ja prokurora profesionālās darbības novērtēšanā prokurors saņēmis negatīvu atzinumu, ģenerālprokurora
noteiktajā termiņā, bet ne vēlāk kā viena gada laikā no iepriekšējā atzinuma sniegšanas dienas veicama prokurora
profesionālās darbības atkārtota novērtēšana.
(8) Ja prokurora profesionālās darbības novērtēšanā prokurors saņēmis atkārtotu negatīvu novērtējumu, viņu atlaiž
no amata.
(9) Kārtību, kādā veicama prokuroru profesionālās darbības novērtēšana, nosaka Prokuroru profesionālās darbības
novērtēšanas nolikums.
(10) Ģenerālprokurora lēmumu par prokurora atlaišanu no amata atkārtota negatīva profesionālās darbības
novērtējuma dēļ prokurors var pārsūdzēt Disciplinārtiesā, kas lietu izskata likumā "
Par tiesu varu
" un 
Tiesnešu
disciplinārās atbildības likumā
 noteiktajā kārtībā.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 
19.punktu
)
39. pants. Prokurora atbrīvošana no amata
Prokuroru no amata atbrīvo:
1) pēc paša vēlēšanās;
13
/
25
2) sakarā ar ievēlēšanu vai iecelšanu citā amatā;
3) veselības stāvokļa dēļ, ja tas neļauj turpināt prokurora darbu;
4) beidzoties amata pienākumu pildīšanas termiņam, ja prokurors nepiekrīt iecelšanai citā prokurora amatā;
5) sakarā ar prokuratūras struktūrvienības vai prokurora amata likvidāciju vai prokuroru skaita samazināšanu, ja
nav iespējams prokuroru iecelt citā struktūrvienībā vai citā prokurora amatā vai ja prokurors šādai iecelšanai
nepiekrīt;
6) sakarā ar likumā noteiktā amata pienākumu pildīšanas maksimālā vecuma sasniegšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.05.2009.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
40. pants. Prokuroru atlaišanas pamati
(1) Prokurors ir jāatlaiž no amata:
1) ja ģenerālprokurors ir konstatējis, ka nav ievērots kāds no šā likuma 
37. panta
 pirmajā daļā minētajiem
nosacījumiem;
2) 
(izslēgts ar 
22.11.2012
. likumu)
;
3) ja prokurors atsakās pārtraukt savu piederību pie partijām vai politiskajām organizācijām;
4) ja 
Kriminālprocesa likumā
 noteiktajā kārtībā konstatēta prokurora vaina noziedzīga nodarījuma izdarīšanā;
5) ja profesionālās darbības novērtēšanā prokurors atkārtoti saņēmis negatīvu novērtējumu.
(2) Prokuroru var atlaist no amata:
1) par tīšu likuma pārkāpumu vai nolaidību, kas saistīta ar viņa profesionālo darbību un izraisījusi būtiskas
sekas;
2) par apkaunojošu nodarījumu, kas nav savienojams ar prokurora amatu;
3) 
(izslēgts ar 
22.11.2012
. likumu)
;
4) ja atestācijas komisija konstatē, ka viņa profesionālās iemaņas ir nepietiekamas;
5) par darba pienākumu tīšu nepildīšanu;
6) par Prokuroru ētikas kodeksa normu rupju pārkāpšanu;
7) ja ģenerālprokurors konstatējis, ka nav ievērots kāds no likumā "
Par interešu konflikta novēršanu valsts
amatpersonu darbībā
" noteiktajiem ierobežojumiem un aizliegumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.05.1996.
, 
22.10.1998.
, 
08.06.2000.
, 
10.10.2002.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2013.
)
41. pants. Prokuroru atbrīvošanas vai atlaišanas kārtība
Prokurorus un virsprokurorus atbrīvo vai atlaiž no amata ģenerālprokurors šajā likumā noteiktajos gadījumos un
kārtībā.
(
22.10.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.11.1998.
)
41.
1
 pants. Ģenerālprokurora atlaišanas pamati
Ģenerālprokuroru var atlaist no amata, ja šajā likumā noteiktajā kārtībā konstatēts, ka viņš:
14
/
25
1) neatbilst šā likuma 
37. pantā
 noteiktajām prasībām;
2) ir partijas vai politiskas organizācijas biedrs;
3) nav ievērojis kādu no likumā "
Par interešu konflikta novēršanu valsts amatpersonu darbībā
" noteiktajiem
ierobežojumiem un aizliegumiem;
4) pildot dienesta pienākumus, pieļāvis tīšu likuma pārkāpumu vai nolaidību, kā rezultātā iestājušās būtiskas
kaitīgas sekas;
5) pieļāvis apkaunojošu rīcību, kas nav savienojama ar viņa amatu.
(
22.10.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.10.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
12.11.2002.
)
41.
2
 pants. Ģenerālprokurora pilnvaru izbeigšanās
(1) Ģenerālprokurora pilnvaras bez īpaša lēmuma izbeidzas:
1) ja Saeima ievēlējusi, iecēlusi vai apstiprinājusi viņu citā amatā, vienlaikus atbrīvojot no iepriekšējā amata;
2) ja beidzies likumā noteiktais pilnvaru termiņš;
3) ja spēkā stājies notiesājošs spriedums;
4) ja iestājusies nāve;
5) pēc trim mēnešiem no dienas, kad viņš Augstākajai tiesai un Saeimas priekšsēdētājam iesniedzis
iesniegumu par atteikšanos no amata.
(2) Ģenerālprokurora pilnvaras izbeidzas, ja Saeima atbrīvo ģenerālprokuroru no amata sakarā ar veselības stāvokli,
kas neļauj viņam tālāk pildīt pienākumus, un to ir apstiprinājusi (konstatējusi) Augstākās tiesas priekšsēdētāja
noteikta kompetenta medicīniskā komisija.
(3) Ģenerālprokurora pilnvaras izbeidzas, ja Saeima viņu šajā likumā noteiktajā kārtībā atlaiž no amata.
(4) Visos šajā pantā paredzētajos ģenerālprokurora pilnvaru izbeigšanās gadījumos Augstākās tiesas
priekšsēdētājs nosaka, kurš no Ģenerālprokuratūras departamentu virsprokuroriem līdz jauna ģenerālprokurora
iecelšanai pilda ģenerālprokurora pienākumus.
(
22.10.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.11.1998.
)
41.
3
 pants. Ģenerālprokurora atlaišanas kārtība
(1) Saeima ģenerālprokuroru no amata var atlaist, ja Augstākās tiesas priekšsēdētāja īpaši pilnvarots Augstākās
tiesas tiesnesis, veicot pārbaudi, konstatējis kādu no šā likuma 
41.
1
 pantā
 minētajiem atlaišanas pamatiem un par to
atzinumu devis Augstākās tiesas Plēnums.
(2) Pārbaudi ierosina Augstākās tiesas priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc vienas trešdaļas Saeimas
deputātu pieprasījuma.
(3) Ierosinājumā ir jānorāda:
1) konkrēts šā likuma 
41.
1
 pantā
 noteiktais pārkāpuma fakts;
2) ierosinājumu iesniegušo deputātu vārds, uzvārds un ierosinājuma parakstīšanas datums.
(4) Ja Augstākās tiesas priekšsēdētājs, ierosinot pārbaudi, uzskata, ka ģenerālprokurora atrašanās amatā var
traucēt jautājuma objektīvu izskatīšanu, viņš atstādina ģenerālprokuroru no amata līdz galīgā lēmuma pieņemšanai,
nosakot, kurš no Ģenerālprokuratūras departamentu virsprokuroriem šajā laikā pildīs ģenerālprokurora pienākumus.
15
/
25
(5) Ja ir konstatēts šā likuma 
41.
1
 pantā
 paredzētais atlaišanas pamats, Augstākās tiesas priekšsēdētājs
pārbaudes materiālus kopā ar savu un Plēnuma atzinumu nosūta izskatīšanai Saeimā.
(6) Ja likumā paredzētais atlaišanas pamats netiek konstatēts, Augstākās tiesas priekšsēdētājs par to informē
ģenerālprokuroru un ierosinājumu iesniegušos deputātus.
(
22.10.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.11.1998.
)
42. pants. Prokurora atstādināšana no amata
(1) Ja prokurors pieļāvis pārkāpumu, par kuru viņu var atlaist no amata, ģenerālprokurors drīkst atstādināt viņu no
amata līdz nolēmuma pieņemšanai disciplinārlietā vai — ar kriminālatbildību saistītos gadījumos 
— 
līdz
krimināltiesisko attiecību noregulējumam kriminālprocesā.
(2) No amata atstādināto prokuroru ģenerālprokurors ar šā prokurora piekrišanu uz atstādināšanas laiku norīko veikt
prokurora palīga pienākumus vai atļauj prokuratūras administratīvajam direktoram norīkot atstādināto prokuroru darbam
Administratīvā direktora dienestā amatā, kas nav valsts amatpersonas amats, uz atstādināšanas laiku, izmaksājot
attiecīgajā darbā noteikto darba samaksu. Ja prokurors nepiekrīt norīkošanai citā darbā, viņam atstādināšanas laikā
izmaksā valstī noteikto minimālo mēnešalgu.
(3) Ja likumā paredzētais atlaišanas pamats netiek konstatēts, prokuroram izmaksā visu par atstādināšanas laiku
viņam neizmaksāto mēnešalgu, kā arī piemaksas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.10.2002.
, 
22.11.2012.
 un 
05.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
 Sk.
Pārejas noteikumu 
25.punktu
)
43. pants. Prokurora disciplinārā atbildība
(1) Prokuroru var saukt pie disciplinārās atbildības par:
1) tīšu likuma pārkāpumu vai nolaidību, pildot amata pienākumus;
2) amata pienākumu tīšu nepildīšanu;
3) apkaunojošu rīcību, kas nav savienojama ar prokurora amatu;
4) administratīvo pārkāpumu;
5) Prokuroru ētikas kodeksa normu neievērošanu.
(2) Attaisnojoša sprieduma taisīšana, lietas nosūtīšana pārkāpumu novēršanai vai procesuālo lēmumu atcelšana
pati par sevi nevar būt par pamatu prokurora disciplinārajai atbildībai, ja vien prokurors nav pieļāvis tīšu likuma
pārkāpumu vai nolaidību, kura izraisījusi būtiskas sekas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.04.1998.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
44. pants. Disciplinārsodi
(1) Par šā likuma 
43. pantā
 paredzētajiem pārkāpumiem prokuroram var tikt piemēroti šādi disciplinārsodi:
1) piezīme;
2) rājiens;
3) prokurora mēneša algas samazināšana līdz 20 procentiem uz laiku, kas nav ilgāks par sešiem mēnešiem;
4) 
(izslēgts ar 
22.11.2012
. likumu)
;
5) pazemināšana amatā;
6) atlaišana no amata.
16
/
25
(2) Par vienu un to pašu pārkāpumu drīkst piemērot tikai vienu disciplinārsodu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.04.1998.
, 
10.10.2002.
, 
19.06.2003.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2013.
)
45. pants. Disciplinārsodu piemērošanas un pārsūdzēšanas kārtība
(1) Ģenerālprokuroram ir tiesības piemērot jebkuru disciplinārsodu jebkuram prokuroram.
Virsprokuroram ir tiesības kā disciplinārsodu izteikt piezīmi vai rājienu viņa vadītās struktūrvienības prokuroram. Ja
izdarīts smagāka rakstura pārkāpums, virsprokurors var iesniegt ierosinājumu ģenerālprokuroram par cita
disciplinārsoda piemērošanu.
(2) Amatpersona, kurai ir tiesības piemērot disciplinārsodu, iepazīstas ar saņemtajiem materiāliem un pieprasa
prokurora paskaidrojumu, bet, ja nepieciešams, — organizē disciplinārā pārkāpuma fakta pārbaudi ģenerālprokurora
noteiktajā kārtībā. Pirms mēneša algas samazināšanas, pazemināšanas amatā vai atlaišanas no amata saņemtie
materiāli iesniedzami atestācijas komisijai atzinuma došanai.
(3) Disciplinārsodu drīkst uzlikt ne vēlāk kā triju mēnešu laikā pēc pārkāpuma atklāšanas dienas, neskaitot
pārbaudes laiku un to laiku, kad prokurors nav bijis darbā attaisnotu iemeslu dēļ, bet ne vēlāk kā divus gadus pēc
pārkāpuma izdarīšanas dienas.
(4) Ar pavēli par disciplinārsoda piemērošanu iepazīstina pie atbildības saukto prokuroru, nodrošinot pavēles
pieejamību visiem prokuroriem. Pavēli pievieno prokurora personas lietai.
(5) Ja gada laikā pēc disciplinārsoda piemērošanas, izņemot atlaišanu no amata, prokuroram nav uzlikts jauns
disciplinārsods, viņš neskaitās disciplināri sodīts, taču atjaunošana iepriekšējā amatā iespējama tikai atestācijas
kārtībā.
(6) Amatpersona, kas piemērojusi disciplinārsodu, ir tiesīga to atcelt, pirms pagājis gads. Ar pavēli par
disciplinārsoda atcelšanu iepazīstina pie atbildības saukto prokuroru, nodrošinot pavēles pieejamību visiem
prokuroriem. Pavēli pievieno prokurora personas lietai.
(7) Personai ir tiesības iepazīties ar disciplinārā pārkāpuma fakta pārbaudes materiāliem.
(8) Virsprokurora piemēroto disciplinārsodu mēneša laikā var pārsūdzēt ģenerālprokuroram, bet ģenerālprokurora
lēmumu vai piemēroto disciplinārsodu — Disciplinārtiesā. Lēmuma par disciplinārsoda piemērošanu pārsūdzēšana
neaptur tā darbību.
(9) Persona ģenerālprokurora lēmumu vai piemēroto disciplinārsodu pārsūdz un Disciplinārtiesa attiecīgo sūdzību
izskata 
Tiesnešu disciplinārās atbildības likumā
 noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.10.2002.
, 
19.06.2003.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
 Sk.
Pārejas noteikumu 
20.punktu
)
Piektā nodaļa 
Prokuratūras darbinieki
(Nodaļas nosaukums 
19.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
45.
1
 pants. Prokuratūras darbinieki
(1) Prokuratūras darbinieki ir prokuratūras administratīvais direktors, Administratīvā direktora dienesta darbinieki,
konsultatīvais personāls, prokurora palīgs, auditors un citi darbinieki.
(2) Prokuratūras darbinieku atlīdzību nosaka atbilstoši 
Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku
atlīdzības likumam
.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2013.
)
17
/
25
45.
2
 pants. Auditors
Auditors ir prokuratūras amatpersona, kuru amatā ieceļ ģenerālprokurors iestādes iekšējā audita darbības
nodrošināšanai.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
46. pants. Prokuratūras administratīvais direktors un prokuratūras Administratīvā direktora dienests
(1) Darba attiecības ar prokuratūras administratīvo direktoru nodibina un izbeidz ģenerālprokurors. Administratīvais
direktors vada prokuratūras administratīvā direktora dienestu.
(2) Prokuratūras Administratīvā direktora dienests ir prokuratūras struktūrvienība, kas nodrošina prokuratūras un tās
pārraudzībā esošo iestāžu finansiālo un saimniecisko darbību.
(3) Darba attiecības ar Administratīvā direktora dienesta darbiniekiem nodibina un izbeidz prokuratūras
administratīvais direktors.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
47. pants. Apkalpojošais personāls
(Izslēgts ar 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
48. pants. Prokurora palīgs
(1) Par prokurora palīgu var būt persona, kura uzsākusi studijas augstākās izglītības mācību iestādē jurista
kvalifikācijas iegūšanai vai ieguvusi pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību tiesību zinātnē (4.līmeņa profesionālo
kvalifikāciju) vai citu augstāko izglītību (5.līmeņa profesionālo kvalifikāciju).
(2) Prokurora palīgu atbilstoši ģenerālprokurora noteiktajai struktūrai darbā pieņem, atbrīvo vai atlaiž no darba
ģenerālprokurors pēc attiecīgās prokuratūras struktūrvienības virsprokurora ieteikuma.
(3) Prokurora palīgam nav prokurora pilnvaru, un viņa tiesības un pienākumus nosaka Nolikums par prokurora
palīgu.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
49. pants. Konsultatīvais personāls
Atbilstoši iedalītajiem valsts budžeta līdzekļiem un ģenerālprokurora noteiktajai struktūrai ģenerālprokurors vai
prokuratūras administratīvais direktors var pieņemt darbā speciālistu uz nenoteiktu laiku vai uz noteiktu laiku konkrēta
uzdevuma veikšanai.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
Piektā A nodaļa 
Prokuratūras pārraudzībā esošās valsts iestādes
(Nodaļa 
02.04.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.04.1998.
)
49.
1
 pants. Prokuratūras pārraudzībā esošo valsts iestāžu izveidošanas kārtība
(1) Prokuratūras pārraudzībā esošās valsts iestādes saskaņā ar speciāliem likumiem izveido, reorganizē un likvidē
ģenerālprokurors. Ģenerālprokurors atbilstoši iedalītajiem valsts budžeta līdzekļiem nosaka arī šo iestāžu struktūru un
štatus.
(2) Prokuratūras pārraudzībā esošās valsts iestādes nolikumu apstiprina Ģenerālprokurora padome.
49.
2
 pants. Prokuratūras pārraudzībā esošo valsts iestāžu darbinieku iecelšanas, pieņemšanas, 
18
/
25
atbrīvošanas un atlaišanas kārtība
(1) Prokuratūras pārraudzībā esošās valsts iestādes vadītāju amatā uz likumā paredzēto laiku ieceļ
ģenerālprokurors. Atlaist iestādes vadītāju amata pilnvaru termiņa laikā ģenerālprokurors var tikai par noziedzīga
nodarījuma izdarīšanu, par tīšu likumpārkāpumu vai nolaidību, kas saistīta ar viņa profesionālo darbību un izraisījusi
būtiskas sekas, un par apkaunojošu nodarījumu, kas nav savienojams ar vadītāja statusu.
(2) Pārējos prokuratūras pārraudzībā esošās valsts iestādes darbiniekus pieņem darbā, atbrīvo vai atlaiž no darba
iestādes vadītājs.
49.
3
 pants. Prokuratūras pārraudzībā esošo valsts iestāžu darbinieku atlīdzība
Prokuratūras pārraudzībā esošo valsts iestāžu darbinieku atlīdzību nosaka atbilstoši 
Valsts un pašvaldību
institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzības likumam
.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
49.
4
 pants. Pārraudzības īstenošanas kārtība
Pārraudzību veic ģenerālprokurors un viņa īpaši pilnvaroti prokurori. Minētajām personām ir tiesības iepazīties ar
visu iestādes rīcībā esošo informāciju, lietvedību, pieprasīt paskaidrojumus no darbiniekiem, dot norādījumus attiecībā
uz pieļauto likuma pārkāpumu novēršanu. Ja pieņemtie lēmumi ir nelikumīgi, tos var atcelt tikai ģenerālprokurors.
Ģenerālprokurora lēmumu var pārsūdzēt tiesā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
Sestā nodaļa 
Prokuratūras darbības nodrošināšana
50. pants. Prokuratūras un tās pārraudzībā esošo valsts iestāžu finansēšana
Prokuratūru un tās pārraudzībā esošās valsts iestādes finansē no valsts budžeta, un tām ir atsevišķas izdevumu
tāmes.
(
02.04.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.04.1998.
)
51. pants. Prokuratūras materiāltehniskā bāze
Valsts nodrošina prokuratūru ar dienesta telpām, sakaru līdzekļiem un atbilstošu materiāltehnisko bāzi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
05.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
)
Septītā nodaļa 
Prokurora atlīdzība un garantijas
(Nodaļas nosaukums 
16.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
52. pants. Prokurora darba samaksa
(1) Prokurora atlīdzību nosaka atbilstoši 
Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzības
likumam
.
(2) 
(Izslēgta ar 
16.12.2010
. likumu)
(3) 
(Izslēgta ar 
16.12.2010
. likumu)
(4) 
(Izslēgta ar 
16.12.2010
. likumu)
19
/
25
(
19.06.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
53. pants. Prokuroru darba stimulēšana
(Izslēgts ar 
05.03.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
02.04.2015.
)
54. pants. Prokuroru atvaļinājumi
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
55.pants. Prokuroru izdienas pensijas
Prokuroru izdienas pensiju piešķiršanas pamatu, kā arī izdienas pensiju piešķiršanas, aprēķināšanas un izmaksas
kārtību nosaka īpašs likums.
(
16.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
56. pants. Prokurora drošības garantijas
(1) Prokuroram ir tiesības uz viņa un viņa ģimenes locekļu aizsardzību, kā arī uz savu ģimenes locekļu mantas
aizsardzību.
(2) 
(Izslēgta ar 
21.05.2009
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.10.2002.
 un 
21.05.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
24.06.2009.
)
57. pants. Prokuroru dzīvokļu nodrošināšana ar telefonu
(Izslēgts ar 
21.05.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
24.06.2009.
)
57.
1
 pants. Pabalsts prokurora ievainojuma, prokurora vai viņa ģimenes locekļa nāves gadījumā
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
57.
2
 pants. Pabalsts bērna piedzimšanas gadījumā
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
57.
3
 pants. Pabalsts sakarā ar atbrīvošanu no amata
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
57.
4
 pants. Piemaksa par amata pienākumu pildīšanu paaugstinātas darba intensitātes apstākļos
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
57.
5
 pants. Atvaļinājuma pabalsts
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
57.
6
 pants. Pārcelšanās izdevumu atlīdzināšana
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
57.
7
 pants. Piemaksa par svešvalodu prasmi
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
57.
8
 pants. Citi pabalsti, piemaksas un prēmijas
20
/
25
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
58. pants. Citas garantijas
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
Septītā A nodaļa 
Latvijas Republikas pārstāvība Eirojustā, attiecīgo amatpersonu 
apstiprināšana un norīkošana un sociālās garantijas
(Nodaļa 
02.06.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.07.2005.
)
58.
1
 pants. Latvijas Republikas pārstāvība Eirojustā
(1) Latvijas Republikas pārstāvību Eirojustā veic šajā likumā noteiktajā kārtībā ģenerālprokurora apstiprināts
pārstāvis (turpmāk — Eirojusta pārstāvis). Eirojusta pārstāvis darbojas saskaņā ar Latvijas Republikas normatīvajiem
aktiem, kas regulē prokurora darbību, un Eiropas Savienības Padomes 2002.gada 28.februāra lēmumu 
2002/187/
TI, ar
ko izveido Eirojustu, lai stiprinātu cīņu pret smagiem noziegumiem, kā arī Eiropas Savienības Padomes 2008.gada
16.decembra lēmumu 
2009/426/
TI par Eirojusta stiprināšanu un ar kuru groza lēmumu 
2002/187/
TI, ar ko izveido
Eirojustu, lai stiprinātu cīņu pret smagiem noziegumiem.
(2) Eirojusta pārstāvi viņa prombūtnes laikā aizstāj šajā likumā noteiktajā kārtībā ģenerālprokurora norīkots
Eirojusta pārstāvja vietnieks vai Eirojusta pārstāvja palīgs.
(3) Eirojusta pārstāvim var būt korespondenti — valsts korespondenti pārstāvībai Eirojustā (turpmāk — Eirojusta
korespondents), kuri nodrošina Eirojusta pārstāvja funkciju izpildi un kurus šajā likumā noteiktajā kārtībā norīko
ģenerālprokurors.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
03.08.2011.
)
58.
2
 pants. Prasības Eirojusta pārstāvja, viņa vietnieka, palīga, kā arī Eirojusta korespondenta amata
kandidātam
(1) Par Eirojusta pārstāvi, Eirojusta pārstāvja vietnieku un Eirojusta pārstāvja palīgu var būt prokurors, kuram ir
vismaz triju gadu darba stāžs prokurora amatā.
(2) Par Eirojusta korespondentu var būt prokurors, kuram ir vismaz triju gadu darba stāžs prokurora amatā un kurš
pilda Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkla kontaktpersonas funkcijas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.07.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
03.08.2011.
)
58.
3
 pants. Eirojusta pārstāvja apstiprināšana, viņa vietnieka, palīga, kā arī Eirojusta korespondentu
norīkošana
(1) Eirojusta pārstāvi ģenerālprokurors apstiprina uz pieciem gadiem, ievērojot konkursa komisijas atzinumu.
(2) 
(Izslēgta ar 
22.11.2012
. likumu)
(3) Eirojusta pārstāvja vietnieku, Eirojusta pārstāvja palīgu un Eirojusta korespondentus ģenerālprokurors norīko pēc
Eirojusta pārstāvja ieteikuma bez pilnvaru termiņa ierobežojuma.
(4) 
(Izslēgta ar 
22.11.2012
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 08.07.2011. un 22.11.2012. 
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
58.
4
 pants. Pabalsti un kompensācijas Eirojusta pārstāvim un viņa palīgam
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
21
/
25
58.
5
 pants. Eirojusta valsts koordinācijas sistēma
(1) Eirojusta valsts koordinācijas sistēma darbojas, lai organizētu darbu un veicinātu Eirojusta uzdevumu veikšanu
dalībvalstī.
(2) Eirojusta valsts koordinācijas sistēmas funkcijas, darba kārtību un sastāvu nosaka Ministru kabinets.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
Astotā nodaļa 
Prokuratūras simboli
59. pants. Prokuratūras simboli
Prokuratūras simboli ir prokurora zvērests (svinīgais solījums), tērps un amata zīme.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
60. pants. Prokurora zvērests (svinīgais solījums)
(1) Prokurors pēc iecelšanas amatā dod zvērestu (svinīgo solījumu):
"Es, uzņemoties prokurora pienākumus, apzinos man uzticēto atbildību un zvēru (svinīgi solu) būt godīgs un
taisnīgs, uzticīgs Latvijas Republikai, vienmēr censties noskaidrot patiesību, nekad nenodot to, savus prokurora
pienākumus veikt stingrā saskaņā ar Satversmi un likumiem."
(2) Prokurora zvērestu (svinīgo solījumu) pieņem ģenerālprokurors.
(3) Prokurors svinīgos apstākļos nolasa zvēresta (svinīgā solījuma) tekstu un to paraksta.
(4) Ģenerālprokurors, kurš līdz iecelšanai ģenerālprokurora amatā nav bijis iecelts prokurora amatā, zvērestu
(svinīgo solījumu) dod Augstākās tiesas priekšsēdētājam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
61. pants. Prokurora tērps un amata zīme
(1) 
(Izslēgta ar 
22.11.2012
. likumu)
(2) Prokurori, pildot pienākumus tiesā un citos Nolikumā par prokurora tērpa un amata zīmes valkāšanas kārtību un
paraugiem noteiktajos gadījumos, valkā prokurora tērpu ar tam piestiprinātu amata zīmi — krūšu nozīmi.
(3) Kārtību, kādā valkājams prokurora tērps un valkājama amata zīme, kā arī prokurora tērpa un amata zīmes
paraugus nosaka nolikums.
(4) 
(Izslēgta ar 
10.10.2002
. likumu.)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.10.2002.
 un 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
 Sk. Pārejas
noteikumu 
21.punktu
)
62. pants. Prokurora apliecība
Prokuroram izsniedz apliecību, kuras paraugu apstiprina ģenerālprokurors.
63. pants. Prokuratūras un prokuratūras pārraudzībā esošās valsts iestādes zīmogs
(1) Ģenerālprokuratūrai ir zīmogs ar Latvijas Republikas valsts lielā ģerboņa attēlu un iestādes nosaukumu.
22
/
25
(2) Pārējām prokuratūras struktūrvienībām, Ģenerālprokuratūras departamentiem un nodaļām, kā arī prokuratūras
pārraudzībā esošajām valsts iestādēm ir zīmogs ar papildinātā mazā valsts ģerboņa attēlu un attiecīgās
struktūrvienības vai iestādes nosaukumu.
(
02.04.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
Pārejas noteikumi
1. Prokuratūras reorganizācija jāpabeidz triju mēnešu laikā no likuma spēkā stāšanās dienas.
Ar šā likuma stāšanos spēkā zaudē spēku likums "
Par prokurora uzraudzību Latvijas Republikā
" 
(Latvijas
Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1990, 41).
2. Personas, kuras Iekšlietu ministrijas Izmeklēšanas departamenta reorganizācijas rezultātā pāriet strādāt uz
prokuratūru un kurām līdz Iekšlietu ministrijas darbinieka izdienas pensijas saņemšanai ir palikuši ne vairāk kā pieci
gadi, saglabā tiesības uz šīs pensijas saņemšanu.
Šīm personām darba stāžā, kas dod tiesības uz prokurora izdienas pensiju, ieskaita arī Iekšlietu ministrijas
sistēmā izmeklētāja amatā nostrādāto laiku. Ja prokuroram vienlaikus rodas tiesības gan uz prokurora izdienas
pensiju, gan Iekšlietu ministrijas darbinieka izdienas pensiju, viņš ir tiesīgs saņemt tikai vienu izdienas pensiju pēc
paša izvēles.
3. 1990. gada 26. septembrī ieceltais Latvijas Republikas ģenerālprokurors turpina pildīt savus pienākumus līdz
pilnvaru termiņa beigām galvenā valsts tieslietu padomnieka pakāpē. Prokurora zvērestu viņš nodod Augstākās tiesas
priekšsēdētājam. Ģenerālprokurors nodrošina prokuratūras reorganizāciju un šai nolūkā triju mēnešu laikā no šā
likuma spēkā stāšanās dienas:
1) apstiprina prokuratūras struktūru un štatus;
2) nosaka kārtību, kādā piešķiramas amata pakāpes prokuroriem, kuriem bija likumā "
Par prokurora uzraudzību
Latvijas Republikā
" noteiktajā kārtībā piešķirtās dienesta pakāpes;
3) nosaka kārtību, kādā ir ieskaitāms darba stāžs jurista specialitātē;
4) nodrošina nolikuma par atestācijas un kvalifikācijas komisijām apstiprināšanu un šo komisiju izveidošanu.
Ģenerālprokurors reorganizācijas laikā ir tiesīgs uzdot prokuroriem pildīt pienākumus neatkarīgi no viņu ieņemamā
amata.
4. Šā likuma 
33. panta
 pirmajā daļā noteiktās prasības nav attiecināmas uz prokuratūrā pašlaik strādājošajām
personām, kā arī uz Iekšlietu ministrijas Izmeklēšanas departamentā pašlaik strādājošajām personām, kuras
departamenta reorganizācijas procesā pāriet darbā uz prokuratūru.
Studenti, kuri, likumam stājoties spēkā, apgūst jurista specialitāti un prokuratūrā vai Iekšlietu ministrijas
Izmeklēšanas departamentā ir nostrādājuši vairāk nekā gadu, drīkst kārtot kvalifikācijas eksāmenu un var tikt iecelti
prokurora amatā, bet pārējie studenti var turpināt stažēties kā rajona (republikas pilsētas) prokurora amata kandidāti
līdz augstākās juridiskās izglītības iegūšanai.
Personām, kuras jau strādā prokuratūrā vai Iekšlietu ministrijas Izmeklēšanas departamentā un kurām ir augstākā
juridiskā izglītība, bet darba stāžs jurista specialitātē ir mazāks par gadu, ir jānokārto kvalifikācijas eksāmens. Pārējie
prokurori (1990. gada 26. septembra likuma 
"
Par prokurora uzraudzību Latvijas Republikā
" izpratnē) un prokuratūras
izmeklētāji turpina darbu prokuratūrā bez kvalifikācijas eksāmena kārtošanas, bet Iekšlietu ministrijas Izmeklēšanas
departamenta izmeklētāji, kuri pāriet darbā uz prokuratūru, tiek pakļauti atestācijai bez kvalifikācijas eksāmena
kārtošanas.
Prokuratūras darbinieki, kuri saskaņā ar šā likuma prasībām turpmāk nevar ieņemt prokurora amatu, atbrīvojami no
darba, izmaksājot viņiem kompensāciju triju mēnešu algas apmērā.
23
/
25
5. 
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
6. 
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
7. 
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
8. 
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
9. Prokuroriem tiek saglabātas amata pakāpes, kas piešķirtas līdz 2003. gada 30. jūnijam. Ar 2003. gada 1. jūliju
galvenā tieslietu padomnieka amata pakāpe tiek pielīdzināta vecākā valsts tieslietu padomnieka amata pakāpei un tiek
likvidēta tieslietu padomnieka kandidāta amata pakāpe. Kārtību, kādā pārējiem prokuroriem līdzšinējās amata pakāpes
pielīdzināmas jaunajām amata pakāpēm, nosaka ģenerālprokurors.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
10. 
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
11. Šā likuma 
27.panta
 grozījumi, kas paredz rajona (republikas pilsētas) līmeņa prokuratūru reorganizāciju
atbilstoši izveidotajām rajonu (pilsētu) tiesām, stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
12. Rajona (republikas pilsētas) līmeņa prokuratūru reorganizāciju atbilstoši izveidotajām rajonu (pilsētu) tiesām
pabeidz līdz 2009.gada 1.oktobrim.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
13. 
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
14. 
(Izslēgts ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
15. Prokuroriem izmaksājama vienreizēja kompensācija. To aprēķina kā mēneša amatalgas, kāda prokuroram tiktu
izmaksāta atbilstoši likuma “
Par tiesu varu
” pārejas noteikumu 
20.punkta
 trešā teikuma redakcijai, kas būtu spēkā
2011.gada 1.janvārī, ievērojot Prokuratūras likuma 
52.panta
 redakciju, kāda bija spēkā 2010.gada 16.decembrī, un
Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku likuma 6.
2
 pantā prokuroram noteiktās mēnešalgas
starpību neto. Kompensāciju neapliek ar nodokļiem.
(
16.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
16. Prokuroru profesionālās darbības kārtējo novērtēšanu atestācijas komisija pirmo reizi veic no 2014.gada
1.janvāra līdz 2017.gada 1.janvārim. Ģenerālprokurors apstiprina prokuroru sarakstu, atbilstoši kuram secīgi tiek veikta
prokuroru profesionālās darbības kārtējā novērtēšana.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
17. Šā likuma 
33.panta
 pirmās daļas 4.punkta prasībām atbilst arī personas, kuras ieguvušas augstāko juridisko
izglītību, kas tiesību ziņā pielīdzināma maģistra grādam.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
18. Virsprokurora vietnieki, kuri iecelti amatā līdz dienai, kad stājas spēkā šā likuma 
38.panta
 ceturtā daļa, kas
paredz virsprokurora vietnieku iecelšanu amatā uz pieciem gadiem, pilda savus pienākumus līdz 2018.gada 1.janvārim.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
19. Prokuroram, kura profesionālo darbību novērtējusi atestācijas komisija, kurš saņēmis pozitīvu šīs komisijas
24
/
25
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums stājas spēkā ar 1994. gada 1. jūliju. 
Likums Saeimā pieņemts 1994. gada 19. maijā.
Valsts prezidents G.ULMANIS
Rīgā 1994. gada 2. jūnijā
PIEZĪMES:
04.04.2007
. likuma "
Grozījumi Prokuratūras likumā
"
Pārejas noteikums:
Šā likuma 1. 
(
26. 
panta pirmās daļas jaunā redakcija)
 un 
2. 
pants 
(
31. panta
 jaunā redakcija)
 stājas spēkā
vienlaikus ar Tiesu iekārtas likuma spēkā stāšanos.
(Minētie grozījumi tiks iekļauti likuma redakcijā uz Tiesu iekārtas likuma spēkā stāšanās dienu)
atzinumu un kuram amata pakāpe piešķirta vai kurš amatā iecelts pēc šā likuma 
38.
2
 panta
 spēkā stāšanās, nākamā
profesionālās darbības novērtēšana veicama šā likuma 
38.
2
 panta
 otrajā daļā noteiktajā termiņā.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
20. Šā likuma 
45.panta
 astotajā daļā paredzētā ģenerālprokurora lēmumu vai piemēroto disciplinārsodu
pārsūdzēšana Disciplinārtiesā piemērojama pēc 2014.gada 1.janvāra. Līdz 2014.gada 1.janvārim attiecīgie lēmumi
pārsūdzami administratīvajā tiesā 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
21. Ģenerālprokurors nosaka dienu, kad uzsākama šā likuma 
61.panta
 otrajā daļā paredzētās prokurora amata
zīmes valkāšana.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
22. Līdz jauna Prokuroru ētikas kodeksa apstiprināšanai spēkā ir 1998.gada 17.jūnijā Ģenerālprokurora padomē
apstiprinātais Latvijas Prokuroru ētikas kodekss.
(
22.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
23. Grozījums šā likuma 
24.panta
 trešajā daļā stājas spēkā 2014.gada 1.janvārī.
(
05.09.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
)
24. Papildus šā likuma 
24.panta
 trešajā daļā noteiktajam līdz 2014.gada 31.decembrim Ģenerālprokuratūras
prokuroriem ir tiesības veikt prokurora funkcijas arī Augstākās tiesas Krimināllietu tiesu palātas un Augstākās tiesas
Civillietu tiesu palātas sēdēs, bet no 2015.gada 1.janvāra līdz 2016.gada 31.decembrim — Augstākās tiesas Civillietu
tiesu palātas sēdēs.
(
05.09.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
)
25. Grozījumi šā likuma 
42.pantā
, kas attiecas uz prokurora atstādināšanu no amata, pēc to spēkā stāšanās
piemērojami arī prokuroram, kurš atstādināts no amata pirms šā likuma 
42.panta
 grozījumu spēkā stāšanās.
(
05.09.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.10.2013.
)
25
/
25