Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 26,
18.02.1995.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 7, 13.04.1995.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
02.02.1995.
Stājas spēkā: 
01.04.1995.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2022. - ...
Grozījumi:
06.06.1996. likums / LV, 108, 21.06.1996. / Stājas spēkā 05.07.1996.
13.11.1997. likums / LV, 309/310, 28.11.1997.; Ziņotājs, 24, 24.12.1997. / Stājas spēkā 01.01.1998.
04.12.1997. likums / LV, 333, 18.12.1997.; Ziņotājs, 2, 22.01.1998. / Stājas spēkā 01.01.1998.
18.06.1998. likums / LV, 196/197, 03.07.1998. / Stājas spēkā 17.07.1998.
14.10.1998. likums / LV, 317/320, 28.10.1998.; Ziņotājs, 22, 19.11.1998. / Stājas spēkā 11.11.1998.
22.10.1998. likums / LV, 333, 05.11.1998.; Ziņotājs, 24, 24.12.1998. / Stājas spēkā 19.11.1998.
25.11.1999. likums / LV, 406/407, 08.12.1999.; Ziņotājs, 24, 30.12.1999. / Stājas spēkā 01.01.2000.
13.04.2000. likums / LV, 154/157, 03.05.2000.; Ziņotājs, 11, 01.06.2000. / Stājas spēkā 17.05.2000.
14.12.2000. likums / LV, 473/476, 29.12.2000.; Ziņotājs, 3, 08.02.2001. / Stājas spēkā 12.01.2001.
08.03.2001. likums / LV, 46, 21.03.2001.; Ziņotājs, 8, 19.04.2001. / Stājas spēkā 04.04.2001.
10.05.2001. likums / LV, 78, 22.05.2001.; Ziņotājs, 12, 21.06.2001. / Stājas spēkā 05.06.2001.
20.12.2001. likums / LV, 188, 28.12.2001.; Ziņotājs, 2, 24.01.2002. / Stājas spēkā 01.01.2002.
09.10.2002. likums / LV, 154, 24.10.2002.; Ziņotājs, 22, 28.11.2002. / Stājas spēkā 07.11.2002.
12.12.2002. likums / LV, 187, 20.12.2002.; Ziņotājs, 2, 23.01.2003. / Stājas spēkā 01.01.2003.
13.02.2003. likums / LV, 28, 20.02.2003. / Stājas spēkā 06.03.2003.
28.02.2003. likums / LV, 39, 12.03.2003.; Ziņotājs, 8, 24.04.2003. / Stājas spēkā 01.07.2003.
19.06.2003. likums / LV, 101, 08.07.2003.; Ziņotājs, 15, 14.08.2003. / Stājas spēkā 22.07.2003.
09.10.2003. likums / LV, 147, 22.10.2003.; Ziņotājs, 22, 27.11.2003. / Stājas spēkā 05.11.2003.
31.03.2004. likums / LV, 56, 08.04.2004.; Ziņotājs, 9, 13.05.2004. / Stājas spēkā 01.05.2004.
16.12.2004. likums / LV, 208, 28.12.2004.; Ziņotājs, 2, 27.01.2005. / Stājas spēkā 11.01.2005.
21.04.2005. likums / LV, 74, 11.05.2005.; Ziņotājs, 11, 09.06.2005. / Stājas spēkā 01.07.2005.
01.12.2005. likums / LV, 198, 13.12.2005.; Ziņotājs, 1, 12.01.2006. / Stājas spēkā 27.12.2005.
30.03.2006. likums / LV, 62, 19.04.2006.; Ziņotājs, 9, 11.05.2006. / Stājas spēkā 03.05.2006.
25.05.2006. likums / LV, 92, 14.06.2006.; Ziņotājs, 13, 13.07.2006. / Stājas spēkā 28.06.2006.
14.09.2006. likums / LV, 154, 27.09.2006.; Ziņotājs, 20, 26.10.2006. / Stājas spēkā 11.10.2006.
26.10.2006. likums / LV, 183, 15.11.2006.; Ziņotājs, 24, 28.12.2006. / Stājas spēkā 01.01.2007.
19.12.2006. likums / LV, 207, 29.12.2006.; Ziņotājs, 3, 08.02.2007. / Stājas spēkā 01.01.2007.
01.03.2007. likums / LV, 40, 08.03.2007.; Ziņotājs, 7, 12.04.2007. / Stājas spēkā 09.03.2007.
17.05.2007. likums / LV, 85, 29.05.2007.; Ziņotājs, 12, 28.06.2007. / Stājas spēkā 12.06.2007.
08.11.2007. likums / LV, 191, 28.11.2007.; Ziņotājs, 1, 10.01.2008. / Stājas spēkā 12.12.2007.
31.01.2008. likums / LV, 27, 19.02.2008.; Ziņotājs, 6, 27.03.2008. / Stājas spēkā 04.03.2008.
08.05.2008. likums / LV, 82, 28.05.2008.; Ziņotājs, 13, 10.07.2008. / Stājas spēkā 11.06.2008.
11.12.2008. likums / LV, 200, 23.12.2008.; Ziņotājs, 2, 29.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009.
30.04.2009. likums / LV, 75, 15.05.2009. / Stājas spēkā 29.05.2009.
21.05.2009. likums / LV, 89, 09.06.2009.; Ziņotājs, 13, 09.07.2009. / Stājas spēkā 23.06.2009.
11.06.2009. likums / LV, 100, 30.06.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 14.07.2009.
12.06.2009. likums / LV, 100, 30.06.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
01.12.2009. likums / LV, 200, 21.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
17.12.2009. likums / LV, 205, 30.12.2009. / Stājas spēkā 13.01.2010.
20.05.2010. likums / LV, 91, 09.06.2010. / Stājas spēkā 23.06.2010.
17.06.2010. likums / LV, 101, 29.06.2010. / Stājas spēkā 01.07.2010.
09.08.2010. likums / LV, 131, 19.08.2010. / Stājas spēkā 02.09.2010.
09.09.2010. likums / LV, 151, 23.09.2010. / Stājas spēkā 07.10.2010.
23.09.2010. likums / LV, 157, 05.10.2010. / Stājas spēkā 19.10.2010.
21.10.2010. likums / LV, 178, 10.11.2010. / Stājas spēkā 24.11.2010.
28.10.2010. likums / LV, 183, 17.11.2010. / Stājas spēkā 01.12.2010.
20.12.2010. likums / LV, 206, 30.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
14.04.2011. likums / LV, 68, 03.05.2011. / Stājas spēkā 17.05.2011.
05.05.2011. likums / LV, 80, 25.05.2011. / Stājas spēkā 08.06.2011.
12.05.2011. likums / LV, 85, 01.06.2011. / Stājas spēkā 01.08.2011.
13.10.2011. likums / LV, 169, 26.10.2011. / Stājas spēkā 09.11.2011.
26.01.2012. likums / LV, 24, 10.02.2012. / Stājas spēkā 11.02.2012.
15.03.2012. likums / LV, 50, 28.03.2012. / Stājas spēkā 01.04.2012.
22.03.2012. likums / LV, 56, 11.04.2012. / Stājas spēkā 25.04.2012.
1
/
144
21.06.2012. likums / LV, 109, 12.07.2012. / Stājas spēkā 26.07.2012.
27.09.2012. likums / LV, 157, 04.10.2012. / Stājas spēkā 18.10.2012.
08.11.2012. likums / LV, 186, 27.11.2012. / Stājas spēkā 11.12.2012.
29.11.2012. likums / LV, 199, 19.12.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
13.12.2012. likums / LV, 203, 28.12.2012. / Stājas spēkā 11.01.2013.
14.03.2013. likums / LV, 61, 27.03.2013. / Stājas spēkā 10.04.2013.
25.04.2013. likums / LV, 92, 15.05.2013. / Stājas spēkā 29.05.2013.
12.09.2013. likums / LV, 187, 25.09.2013. / Stājas spēkā 09.10.2013.
19.09.2013. likums / LV, 194, 04.10.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
06.11.2013. likums / LV, 232, 27.11.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
19.12.2013. likums / LV, 6, 09.01.2014. / Stājas spēkā 23.01.2014.
27.02.2014. likums / LV, 51, 12.03.2014. / Stājas spēkā 13.03.2014.
05.06.2014. likums / LV, 119, 19.06.2014. / Stājas spēkā 03.07.2014.
18.09.2014. likums / LV, 189, 24.09.2014. / Stājas spēkā 01.10.2014.
25.09.2014. likums / LV, 204, 15.10.2014. / Stājas spēkā 29.10.2014.
16.10.2014. likums / LV, 214, 29.10.2014. / Stājas spēkā 12.11.2014.
23.10.2014. likums / LV, 220, 05.11.2014. / Stājas spēkā 06.11.2014.
17.12.2014. likums / LV, 257, 30.12.2014. / Stājas spēkā 01.01.2015.
29.01.2015. likums / LV, 29, 11.02.2015. / Stājas spēkā 25.02.2015.
26.03.2015. likums / LV, 68, 08.04.2015. / Stājas spēkā 01.07.2015.
11.06.2015. likums / LV, 118, 18.06.2015. / Stājas spēkā 19.06.2015.
17.09.2015. likums / LV, 190, 29.09.2015. / Stājas spēkā 13.10.2015.
08.10.2015. likums / LV, 208, 23.10.2015. / Stājas spēkā 01.01.2016.
05.11.2015. likums / LV, 230, 24.11.2015. / Stājas spēkā 01.03.2016.
26.11.2015. likums / LV, 245, 15.12.2015. / Stājas spēkā 29.12.2015.
30.11.2015. likums / LV, 248, 18.12.2015. / Stājas spēkā 01.01.2016.
17.12.2015. likums / LV, 251, 23.12.2015. / Stājas spēkā 31.12.2015.
17.12.2015. likums / LV, 2, 05.01.2016. / Stājas spēkā 19.01.2016.
21.04.2016. likums / LV, 91, 12.05.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
23.11.2016. likums / LV, 241, 10.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
15.12.2016. likums / LV, 254, 29.12.2016. / Stājas spēkā 12.01.2017.
22.12.2016. likums / LV, 5, 05.01.2017. / Stājas spēkā 19.01.2017.
30.03.2017. likums / LV, 75, 12.04.2017. / Stājas spēkā 26.04.2017.
08.06.2017. likums / LV, 124, 22.06.2017. / Stājas spēkā 23.06.2017.
22.06.2017. likums / LV, 128, 29.06.2017. / Stājas spēkā 01.07.2017.
28.07.2017. likums / LV, 156, 08.08.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
16.11.2017. likums / LV, 236, 29.11.2017. / Stājas spēkā 13.12.2017.
23.11.2017. likums / LV, 242, 06.12.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
08.02.2018. likums / LV, 36, 20.02.2018. / Stājas spēkā 06.03.2018.
27.09.2018. likums / LV, 197, 05.10.2018. / Stājas spēkā 19.10.2018.
25.10.2018. likums / LV, 225, 14.11.2018. / Stājas spēkā 28.11.2018.
01.11.2018. likums / LV, 225, 14.11.2018. / Stājas spēkā 28.11.2018.
10.01.2019. likums / LV, 10, 15.01.2019. / Stājas spēkā 16.01.2019.
03.04.2019. likums / LV, 75, 12.04.2019. / Stājas spēkā 01.05.2019.
30.05.2019. likums / LV, 118, 12.06.2019. / Stājas spēkā 13.06.2019.
17.10.2019. likums / LV, 214, 22.10.2019. / Stājas spēkā 23.10.2019.
13.11.2019. likums / LV, 240, 28.11.2019. / Stājas spēkā 01.01.2020.
19.12.2019. likums / LV, 259A, 30.12.2019. / Stājas spēkā 13.01.2020.
20.02.2020. likums / LV, 46, 05.03.2020. / Stājas spēkā 19.03.2020.
Satversmes tiesas 06.04.2021. spriedums / LV, 66, 07.04.2021. / Stājas spēkā 07.04.2021.
16.06.2021. likums / LV, 121B, 28.06.2021. / Stājas spēkā 12.07.2021.
06.07.2021. likums / LV, 139, 22.07.2021. / Stājas spēkā 05.08.2021.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Par nodokļiem un nodevām
I nodaļa
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
2
/
144
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
nodoklis
 — ar likumu noteikts obligāts periodisks vai vienreizējs maksājums valsts budžeta vai pašvaldību
budžetu (pamatbudžeta vai speciālā budžeta) ieņēmumu nodrošināšanai un valsts funkciju un pašvaldību
funkciju finansēšanai. Nodokļu samaksa neparedz atlīdzinājumu nodokļa maksātājam tiešā veidā. Minētais
termins piemērojams arī valsts sociālās apdrošināšanas obligātajām iemaksām, kā arī muitas nodoklim un
citiem līdzvērtīgiem maksājumiem, kuri noteikti tieši piemērojamos Eiropas Savienības normatīvajos aktos par
muitas lietām;
2) 
valsts nodeva
 — obligāts maksājums valsts budžetā vai šajā likumā noteiktajos gadījumos pašvaldības
budžetā par valsts vai pašvaldības institūcijas veicamo darbību, kas izriet no šīs institūcijas funkcijām. Valsts
nodevas mērķis ir personu darbību regulēšana (kontrolēšana, veicināšana, ierobežošana). Valsts nodevas
apmērs nav tiešā veidā saistīts ar institūcijas veiktās darbības izmaksu segšanu;
3) 
pašvaldības nodeva
 — pašvaldības domes noteikts obligāts maksājums pašvaldības pamatbudžetā vai
speciālajā budžetā šajā likumā paredzētajos gadījumos. Pašvaldības nodevas apmērs nav tiešā veidā saistīts
ar pašvaldības institūcijas vai tās struktūrvienības veiktās darbības izmaksu segšanu;
4) 
nodokļu maksātāji
 — Latvijas Republikas vai ārvalstu fiziskās un juridiskās personas un uz līguma vai
norunas pamata izveidotas šādu personu grupas vai to pārstāvji, kas veic ar nodokli apliekamas darbības vai
kam tiek garantēts ienākums nākotnē. Konkrētā nodokļa objekts un maksātāju loks tiek noteikts katra konkrētā
nodokļa likumā. Šā likuma un konkrēto nodokļu likumu izpratnē par nodokļu maksātājiem uzskatāmi arī
reģistrēti pievienotās vērtības nodokļa maksātāji un personas, to grupas vai grupu pārstāvji, kuras ietur vai
kurām jāietur nodoklis no maksājumiem citām personām, to grupām vai grupu pārstāvjiem;
5) 
nodokļu administrācija
 — Valsts ieņēmumu dienests un tā izveidotas institūcijas, pašvaldības domes
ieceltas amatpersonas vai izveidotas iestādes, kā arī citas valsts institūcijas, ja tās paredzētas konkrētos
likumos;
5
1
) 
valsts nodevas administrācija
 — institūcija, izņemot pašvaldības institūciju vai tās struktūrvienību, kas
normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā sniedz no tās funkcijām izrietošu pakalpojumu vai nodrošinājumu, par
kuru maksājama valsts nodeva, kas ieskaitāma valsts budžetā, un vienlaikus kontrolē maksājamās valsts
nodevas samaksu un veic tās uzskaiti, ja normatīvajos aktos nav noteikts citādi;
5
2
) 
pašvaldības nodevu administrācija
 — pašvaldības institūcija vai tās struktūrvienība, kas normatīvajos
aktos noteiktajā kārtībā sniedz no tās funkcijām izrietošu pakalpojumu vai nodrošinājumu, par kuru maksājama
pašvaldības nodeva vai valsts nodeva, kas ieskaitāma pašvaldības budžetā;
6) 
nodokļa atlaide
 — nodokļa daļa, par kuru var samazināt aprēķināto nodokli, ja nodokļa maksātājs ir
izpildījis konkrētā nodokļa likuma nosacījumus vai to paredz likumā noteiktie kritēriji. Atbilstoši likuma
nosacījumiem nodokļa atlaide ir atmaksājama vai neatmaksājama;
7) 
(izslēgts ar 
26.10.2006
. likumu)
;
8) 
taksācijas periods
 — laika posms (gads, mēnesis u.c.), par kuru tiek aprēķināts nodoklis;
9) 
pirmstaksācijas periods
 — laika posms pirms taksācijas perioda;
10) 
pēctaksācijas periods
 — laika posms pēc taksācijas perioda;
11) 
darījums
 — darbība tiesisku attiecību nodibināšanai, grozīšanai, turpināšanai vai izbeigšanai;
12) 
nodokļu parādu kapitalizācija
 — kapitālsabiedrības pamatkapitāla palielināšana par nodokļu parādu
summu;
13) 
īpašs nodokļu režīms
 — likumos noteiktais nodokļu režīms, kas paredz īpašu nodokļu atlaižu
piemērošanu, īpašu kārtību pamatlīdzekļu nolietojuma norakstīšanai vai īpašu kritēriju noteikšanu
atbrīvojumam no nodokļa maksāšanas, vai arī visu minēto nosacījumu vienlaicīgu piemērošanu;
14) 
izvairīšanās no nodokļu vai nodevu maksāšanas
 — apzināta nepatiesas informācijas sniegšana
nodokļu deklarācijās, nodokļu deklarāciju, informatīvo deklarāciju vai nodokļu administrēšanai un kontrolei
nepieciešamās pieprasītās informācijas neiesniegšana, nelikumīga nodokļu atvieglojumu, priekšrocību un
atlaižu piemērošana vai jebkura cita apzināta darbība vai bezdarbība, kuras dēļ nodokļi vai nodevas nav 
3
/
144
atlaižu piemērošana vai jebkura cita apzināta darbība vai bezdarbība, kuras dēļ nodokļi vai nodevas nav
samaksātas pilnā apmērā vai daļēji;
15) 
novērošana
 — nodokļu administrācijas kontrole, kad pēc nodokļu maksātāja juridiskās adreses vai
saimnieciskās darbības veikšanas vietas noteiktā laika posmā tiek fiksētas visas ar saimnieciskās darbības
veikšanu saistītās darbības;
16) 
nodokļu revīzija (audits)
 — nodokļu administrācijas pārbaude, kad tiek kontrolēta viena vai vairāku
nodokļu, nodokļu deklarācijas posteņu vai nodevu un citu valsts noteikto maksājumu aprēķināšanas,
maksāšanas un ieskaitīšanas budžetā pareizība un atbilstība normatīvajiem aktiem noteiktā taksācijas
periodā;
17) 
tematiskā pārbaude
 — nodokļu administrācijas pārbaude, kad tiek kontrolēta atsevišķu normatīvo aktu
ievērošana, pārbaudīti atsevišķi grāmatvedības dokumenti, salīdzinot tos ar darījuma dalībnieku
grāmatvedības informāciju, kā arī tiek veiktas citas pārbaudes, kuru rezultātā netiek noteikti papildu nodokļu
maksājumi budžetā;
18) 
saistītas personas
 — divas vai vairākas fiziskās vai juridiskās personas (izņemot kapitālsabiedrības, kuru
saistību veido valstij vai pašvaldībai tieši piederošas kapitāla daļas vai akcijas) vai ar līgumu saistīta šādu
personu grupa, vai šādu personu vai grupas pārstāvji, ja pastāv vismaz viens no šādiem apstākļiem:
a) tās ir mātes un meitas komercsabiedrības vai kooperatīvās sabiedrības,
b) vienas komercsabiedrības vai kooperatīvās sabiedrības līdzdalības daļa otrā sabiedrībā ir no 20 līdz
50 procentiem, turklāt šai mātes un meitas komercsabiedrībai vai kooperatīvajai sabiedrībai nav balsu
vairākuma. Šis apakšpunkts neattiecas uz nosacīti sadalītās peļņas noteikšanu atbilstoši 
Uzņēmumu
ienākuma nodokļa likuma
 
4.
 panta otrās daļas 2. punkta "e" apakšpunktam, izņemot gadījumu, kad
darījums tiek veikts ar saistītu ārvalstu uzņēmumu,
c) vairāk nekā 50 procenti no pamatkapitāla vai komercsabiedrības vai kooperatīvās sabiedrības daļu
vērtības katrā no šīm divām vai vairākām komercsabiedrībām vai kooperatīvajām sabiedrībām pieder vai ar
līgumu vai citādi ir nodrošināta izšķiroša ietekme šajās divās vai vairākās komercsabiedrībās vai
kooperatīvajās sabiedrībās (ir balsu vairākums) vienai un tai pašai personai un šīs personas radiniekiem
līdz trešajai pakāpei vai šīs personas laulātajam, vai ar šo personu svainībā esošiem līdz otrajai pakāpei,
d) vairāk nekā 50 procenti no pamatkapitāla vai komercsabiedrības vai kooperatīvās sabiedrības daļu
vērtības katrā no šīm divām vai vairākām komercsabiedrībām vai kooperatīvajām sabiedrībām pieder vai ar
līgumu vai citādi ir nodrošināta izšķiroša ietekme šajās divās vai vairākās komercsabiedrībās vai
kooperatīvajās sabiedrībās (ir balsu vairākums) vairākām, bet ne vairāk kā 10 vie
nām un tām pašām
personām,
e) vairāk nekā 50 procenti no pamatkapitāla vai komercsabiedrības vai kooperatīvās sabiedrības daļu
vērtības katrā no šīm divām vai vairākām komercsabiedrībām vai kooperatīvajām sabiedrībām pieder vai ar
līgumu vai citādi ir nodrošināta izšķiroša ietekme šajās divās vai vairākās sabiedrībās (ir balsu vairākums)
komercsabiedrībai vai kooperatīvajai sabiedrībai, kurā fiziskajai personai (vai šīs personas radiniekiem līdz
trešajai pakāpei, vai šīs personas laulātajam, vai ar šo personu svainībā esošiem līdz otrajai pakāpei)
pieder vairāk nekā 50 procenti no šo sabiedrību pamatkapitāla vai daļu vērtības,
f) vienai un tai pašai personai vai vienām un tām pašām personām ir balsu vairākums šo komercsabiedrību
vai kooperatīvo sabiedrību valdēs (izpild
institūcijās),
g) starp šīm personām papildus līgumam par konkrētu darījumu jebkādā formā ir noslēgta vienošanās (arī
vienošanās, kas atklātībai nav darīta zināma) par jebkādu līgumā neparedzētu papildu atlīdzību vai šīs
komercsabiedrības vai kooperatīvās sabiedrības veic cita veida saskaņotu darbību, lai samazinātu
nodokļus,
h) fiziskajai personai (vai tās radiniekiem līdz trešajai pakāpei, vai laulātajam, vai ar šo fizisko personu
svainībā esošajiem līdz otrajai pakāpei) tieši vai pastarpināti pieder vairāk nekā 50 procenti no
komercsabiedrības pamatkapitāla vai daļu vērtības vai kooperatīvās sabiedrības paju vērtības vai fiziskajai
personai (vai tās radiniekiem līdz trešajai pakāpei, vai laulātajam, vai ar šo personu svainībā esošajiem līdz
otrajai pakāpei) ar līgumu vai citādi ir nodrošināta izšķiroša ietekme komercsabiedrībā vai kooperatīvajā
sabiedrībā;
19) 
nodokļa deklarācija
 — nodokļu administrācijai iesniedzamā nodokļu maksātāja nodokļa deklarācija (arī
tās pielikumi), pārskats, nodokļa aprēķins, ziņojums vai paziņojums, kurā norādāmi budžetā maksājamie 
4
/
144
nodokļi un no budžeta atmaksājamās nodokļu summas;
20) 
informatīvā deklarācija
 — nodokļu administrācijai iesniedzamie nodokļu maksātāja pārskati (arī to
pielikumi) un paziņojumi, kas satur ziņas, kuras atbilstoši nodokļu likumu prasībām nodokļu maksātājam ir
pienākums sniegt nodokļu administrācijai vai citai personai, kā arī cita nodokļa aprēķināšanai izmantojamā
informācija, kas paredzēta konkrēto nodokļu likumos, bet kas attiecīgajam nodokļu maksātājam nerada
nodokļa maksāšanas saistības vai tiesības saņemt no budžeta nodokļa atmaksu;
21) 
nodokļu pārkāpums
 — prettiesiska, vainojama (ar nodomu vai aiz neuzmanības izdarīta) darbība vai
bezdarbība, kuras dēļ ir pārkāptas šā likuma, konkrēto nodokļu likumu un citu nodokļu jomu reglamentējošo
normatīvo aktu un Eiropas Savienības tiesību normas un par kuru ir paredzēta atbildība;
22) 
nokavējuma nauda
 — procentu maksājums par nodokļu, nodevu samaksas termiņa nokavējumu;
23) 
soda nauda
 — obligāts maksājums, kas tiek uzlikts nodokļu revīzijas (audita) rezultātā par budžetā
iemaksājamās nodokļa summas samazināšanu vai no budžeta atmaksājamās nodokļa summas palielināšanu
nodokļu administrācijai iesniegtajās vai iesniedzamajās nodokļu deklarācijās vai ko nodokļu administrācija
aprēķina gadījumā, kad nodokļu maksātājs nodokļu deklarācijas precizējumu un deklarācijā precizēto nodokļa
maksājumu veic pēc tam, kad saņemts paziņojums par nodokļu revīzijas (audita) uzsākšanu vai lēmums par
nodokļu revīzijas (audita) veikšanas nosacījumu maiņu, vai ko nodokļu administrācija uzliek par transfertcenu
dokumentācijas vai starptautiskajai automātiskajai informācijas apmaiņai iesniedzamās informācijas
iesniegšanas vai sagatavošanas noteikumu pārkāpumu;
24) 
struktūrvienība
 — juridiskās personas vai uz līguma vai norunas pamata izveidotu fizisko un juridisko
personu grupu vai to pārstāvju (citas personas) teritoriāli nošķirta saimnieciska vienība, kuras atrašanās vietā
tiek veikta saimnieciskā darbība Latvijas Republikā vai ārpus tās. Struktūrvienībai nav juridiskās personas
statusa. Par struktūrvienību uzskata arī tīmekļa vietni vai mobilo lietotni, kurā ir izvietotas preču vai
pakalpojumu tirdzniecības un pasūtījumu pieņemšanas vai komplektēšanas sistēmas, pasūtījumu sistēma vai
norēķinu sistēma, vai kurā veic cita veida saimniecisko darbību, kuras rezultātā tiek gūti ieņēmumi;
25) 
nodokļu kopīgā starpvalstu pārbaude
 — saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starpvalstu līgumiem vai
Eiropas Savienības normatīvajiem aktiem pēc iepriekšējas vienošanās vismaz divu valstu nodokļu
administrāciju veikta neatkarīga nodokļu revīzija (audits) attiecībā uz nodokļu maksātāju veiktajiem darī
jumiem
un nodokļu maksājumu atbilstību normatīvajiem aktiem. Minētais termins attiecināms arī uz vienlaicīgām
pārbaudēm un daudzpusējām kontrolēm;
26) 
valsts noteiktais maksājums
 — ar likumu vai Ministru kabineta no
teikumiem paredzēts un Valsts
ieņēmumu dienesta administrēts maksājums valsts budžetā (izņemot nodokļu un valsts un pašvaldību nodevu
maksājumus);
27) 
datu atbilstības pārbaude
 — nodokļu administrācijas pārbaude, kuras laikā tiek kontrolēta nodokļu,
nodokļu deklarācijas posteņu vai nodevu un citu valsts noteikto maksājumu aprēķināšanas pareizība un
atbilstība normatīvajiem aktiem, izvērtējot nodokļu administrācijas rīcībā esošo informāciju, nodokļu maksātāja
nodokļu un informatīvajās deklarācijās norādītos datus, ja šīs deklarācijas nodokļu administrācijai ir iesniegtas
vai tās bija jāiesniedz. Datu atbilstības pārbaudi veic nodokļu administrācijas telpās, nepieprasot no nodokļu
maksātāja saimnieciskās darbības attaisnojuma dokumentus, izņemot muitas deklarāciju pārbaudes saskaņā
ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības
Muitas kodeksu, kuru veikšanai nodokļu administrācija ir tiesīga pieprasīt no nodokļu maksātāja
nepieciešamos dokumentus;
28) 
nodokļu prasījums
 — nodokļu, nodevu un citu valsts noteikto maksājumu pamatparāda summas, kā arī
nokavējuma naudas un soda naudas samaksas prasījums. Minētais termins attiecināms arī uz maksājumiem,
kas iekasējami Eiropas Savienības dalībvalsts, tās teritoriālās vai administratīvās vienības budžetā vai
Eiropas Savienības budžetā. Savstarpējās palīdzības prasījumos šis termins ietver arī ar šo prasījumu
piedziņu saistītās izmaksas;
29) 
transfertcena
 — preču vai pakalpojumu cena (vērtība) vai cita veida vērtība vai noteikumi, kas piemēroti
kontrolētā darījumā vai pastāv komerciālās vai finanšu attiecībās starp saistītām personām, kuras atbilst šā
panta 18. punktā vai 
15.
2
 panta
 otrās daļas 1., 2., 3. un 4. punktā minētajām personām;
29
1
) 
kontrolēts darījums
 — darījums starp divām personām, kas ir saistītas personas viena attiecībā pret otru
šā panta 18. punkta izpratnē, vai darījums, kas veikts ar šā likuma 
15.
2
 panta
 otrās daļas 1., 2., 3. un
4. punktā minēto personu;
5
/
144
29
2
) 
starptautiska uzņēmumu grupa
 — ar īpašumtiesībām vai kontroli tieši vai netieši atbilstoši šā panta
18. punktam saistītu uzņēmumu kopums, kas ietver divus vai vairākus uzņēmumus, kuriem ir rezidences
dažādās valstīs vai teritorijās;
29
3
) 
saistīts ārvalstu uzņēmums
 — juridiskā persona vai cita veida juridisks veidojums, kas atbilst šā panta
18. punktā noteiktajam un ir komercsabiedrība (personālsabiedrība vai kapitālsabiedrība), kooperatīvā
sabiedrība vai cita privāto tiesību juridiskā persona, kuras rezidences valsts nav Latvijas Republika;
30) 
riska adrese
 — nodokļu maksātāja adrese, ja pastāv vismaz viens no turpmāk minētajiem nosacījumiem:
a) Valsts ieņēmumu dienests ir konstatējis, ka ne nodokļu maksātāja juridiskajā adresē, ne reģistrētās
struktūrvienības, ja tāda ir, adresē saimniecisko darbību nav iespējams veikt,
b) nodokļu maksātāja juridiskā adrese vai komercsabiedrības vienīgā dalībnieka vai vienīgās amatpersonas
deklarētās dzīvesvietas adrese ir sociālās institūcijas, kas personām bez noteiktas dzīvesvietas vai krīzes
situācijā nonākušām personām nodrošina īslaicīgas uzturēšanās iespējas, vai ieslodzījuma vietas adrese;
31) 
riska persona
 — fiziskā persona, kas atbilst vismaz vienam no šādiem kritērijiem:
a) persona ir piekritusi ieņemt komercsabiedrības valdes locekļa amatu bez nolūka veikt komercdarbību,
b) personas deklarētās dzīvesvietas adrese atbilst šā panta 30.punktā minētajam terminam "riska adrese",
c) persona ir vai ir bijusi amatpersona komercsabiedrībā un tās amata pienākumu pildīšanas laikā ir
iestājušies apstākļi, kas bija par pamatu komercsabiedrības saimnieciskās darbības apturēšanai, un no
dienas, kad Valsts ieņēmumu dienests ir pieņēmis lēmumu par komercsabiedrības saimnieciskās darbības
apturēšanu, nav pagājuši divi gadi,
d) persona, kurai saimnieciskās darbības veikšanas rezultātā ir izveidojušies nokavētie nodokļu maksājumi,
kas pārsniedz 7000 
euro
, ja to samaksas termiņš normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā nav pagarināts vai
nav iesniegts maksātnespējas procesa pieteikums tiesā, Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā ir tiesiski
apstiprināts akts par piedziņas neiespējamību un nav pagājuši trīs gadi no nodokļu samaksas termiņa
dienas,
e) persona ir vai ir bijusi amatpersona komercsabiedrībā, un tās amata pienākumu pildīšanas laikā
komercsabiedrībai ir izveidojušies nokavētie nodokļu maksājumi, kas pārsniedz 15 000 euro, ja to
samaksas termiņš normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā nav pagarināts vai komercsabiedrība nav
iesniegusi maksātnespējas procesa pieteikumu tiesā, Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā ir tiesiski
apstiprināts akts par piedziņas neiespējamību un nav pagājuši trīs gadi no nodokļu samaksas termiņa
dienas;
32) 
pamatdarbības veids
 — atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2006.gada 20.decembra regulai (EK)
Nr. 
1893/2006
, ar ko izveido NACE 2.red. saimniecisko darbību statistisko klasifikāciju, kā arī groza Padomes
regulu (EEK) Nr. 
3037/90
 un dažas EK regulas par īpašām statistikas jomām (Dokuments attiecas uz EEZ)
(turpmāk — NACE 2.red.) klasificēts nodokļa maksātāja (izņemot fiziskās personas, kas neveic saimniecisko
darbību) darbības veids ar vislielāko īpatsvaru kopējā apgrozījumā taksācijas gadā. Nodokļu maksātājiem, kas
uzsāk saimniecisko darbību, pamatdarbības veidu nosaka pēc plānotajiem apgrozījuma rādītājiem;
33) 
maksājumu pakalpojumu sniedzējs
 — maksājumu pakalpojumu sniedzējs, kurš noteikts Maksājumu
pakalpojumu un elektroniskās naudas likuma 2.panta otrās daļas 2., 3., 4., 7. un 8.punktā, kurš nav
kredītiestāde un kura darbība ietver bezskaidras naudas maksājumu veikšanu;
34) 
vienotais nodokļu konts
 — valsts budžeta ieņēmumu konts Valsts kasē, kurā nodokļu maksātājs
iemaksā šā likuma 
23.
1
 panta
 pirmajā daļā noteiktos maksājumus;
35)
 saimnieciskās darbības ieņēmumu konts
 — konts, kurš atbilst Maksājumu pakalpojumu un
elektroniskās naudas likumā noteiktajam terminam "maksājumu konts" un kuru nodokļu maksātājs izmanto
vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma ietvaros;
36)
 vienkāršotais nodokļa samaksas risinājums
 — speciāls nodokļa aprēķināšanas, ieturēšanas un
uzskaites risinājums, kas piemērojams šajā likumā noteiktajā kārtībā, ievērojot konkrētā nodokļa likuma
nosacījumus.
6
/
144
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.06.1996.
, 
04.12.1997.
, 
09.10.2002.
, 
28.02.2003.
, 
09.10.2003.
, 
26.10.2006.
,
08.11.2007.
, 
11.12.2008.
, 
21.05.2009.
, 
01.12.2009.
, 
13.10.2011.
, 
15.03.2012.
, 
21.06.2012.
, 
14.03.2013.
, 
06.11.2013.
,
27.02.2014.
, 
17.09.2015.
, 
23.11.2016.
, 
16.11.2017.
, 
23.11.2017.
, 
25.10.2018.
, 
01.11.2018.
, 
20.02.2020.
 un
16.06.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
)
2.pants. Likuma darbības sfēra
(1) Likums nosaka nodokļu un nodevu sistēmas principus, valsts nodokļu veidus, nodevu veidus, pašvaldības
nodevu objektus, nodokļu un nodevu noteikšanas, aprēķināšanas, iekasēšanas un atmaksāšanas kārtību, nodokļu un
nodevu maksātāju (turpmāk — nodokļu maksātāji) un nodokļu administrācijas, kā arī valsts nodevas administrācijas
un pašvaldības nodevu administrācijas (turpmāk — nodevu administrācija) tiesības un pienākumus, nodokļu
maksātāju klasifikāciju un reģistrācijas kārtību, nodokļu un nodevu jautājumos pieņemto lēmumu apstrīdēšanas un
pārsūdzēšanas kārtību, informācijas apmaiņas kārtību nodokļu jomā, elektronisko informācijas uzskaiti būvlaukumā
un tās izmantošanas kārtību, kā arī atbildību par nodokļu pārkāpumiem, tajā skaitā nosakot administratīvos
pārkāpumus nodokļu jomā, par tiem piemērojamos sodus un kompetenci sodu piemērošanā.
(1
1
) Atbilstoši nodokļu jomas tiesiskā regulējuma īpatnībām administratīvā atbildība par nodokļu pārkāpumiem var
būt noteikta arī konkrētā nodokļa vai nodevas likumā.
(2) Šis likums attiecas uz visiem nodokļiem un nodevām, ja konkrētā nodokļa likums neparedz citu, konkrētā
nodokļa vai nodevas specifikai atbilstošu kārtību, kura nedrīkst būt pretrunā ar šo likumu. Muitas nodokļa noteikšanas
kārtību, iekasēšanu un sankciju piemērošanu reglamentē arī 
Muitas likums
 un citi muitas lietās noteikto kārtību
reglamentējoši normatīvie akti.
(3) Konkrēto nodokli vai nodevu uzliek saskaņā ar konkrētā nodokļa vai nodevas likumu, kā arī šajā likumā
paredzētajos gadījumos saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem vai vietējo pašvaldību saistošiem noteikumiem.
(4) Ja Ministru kabineta noteikumos vai vietējo pašvaldību saistošajos noteikumos ir iekļautas normas, kas paredz
obligātus maksājumus, kuri atbilst šā likuma 
1.pantā
 minētajiem terminiem "nodoklis" vai "pašvaldības nodeva", bet
kuri nav paredzēti šajā likumā, tad šādu normu piemērošana nav pieļaujama tikmēr, kamēr nav stājušies spēkā
atbilstoši grozījumi šajā likumā.
(5) Šā likuma normas attiecināmas uz muitas nodokli un citiem līdzvērtīgiem maksājumiem tiktāl, ciktāl to
piemērošanas jautājumus neregulē attiecīgi tieši piemērojamie Eiropas Savienības normatīvie akti.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.06.1996.
, 
22.10.1998.
, 
14.12.2000.
, 
09.10.2003.
, 
31.03.2004.
, 
26.10.2006.
,
11.12.2008.
, 
17.09.2015.
, 
16.11.2017.
 un 
19.12.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Grozījums pirmajā daļā
par administratīvo pārkāpumu nodokļu jomā, tiem piemērojamo sodu un kompetenci sodu piemērošanā noteikšanu
šajā likumā un 
1.
1
 daļa
 stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 229. punktu)
3.pants. Nodokļu un nodevu sistēma
(1) Nodokļu un nodevu sistēmu veido:
1) valsts nodokļi, ar kuriem apliekamos objektus un kuru likmi nosaka Saeima;
2) valsts nodevas, kuras tiek uzliktas saskaņā ar likumiem un Ministru kabineta noteikumiem;
3) pašvaldību nodevas, kuras tiek uzliktas saskaņā ar šo likumu, Ministru kabineta noteikumiem un vietējo
pašvaldību saistošiem noteikumiem;
4) tieši piemērojamos Eiropas Savienības normatīvajos aktos noteiktie nodokļi.
(2) Konkrētā nodokļa likumā pašvaldībām var dot tiesības piemērot atvieglojumus tiem maksājumiem, kuri
ieskaitāmi pašvaldību budžetos, kā arī noteikt nekustamā īpašuma nodokļa objektu un likmi. Konkrētā nodokļa likumā
var dot tiesības Ministru kabinetam noteikt obligāto iemaksu likmi personām, kuras nav pakļautas visiem sociālās
apdrošināšanas veidiem.
(3) Konkrētās valsts nodevas likumā vai Ministru kabineta noteikumos pašvaldībām var dot tiesības piemērot
atvieglojumus tām valsts nodevām, kuras ieskaitāmas pašvaldību budžetos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.02.2003.
, 
26.10.2006.
, 
08.11.2007.
, 
11.12.2008.
, 
26.01.2012.
, 
30.11.2015.
 un
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
 Grozījumi pirmās daļas 2. un 3. punktā stājas spēkā 
01.01.2018.
7
/
144
Sk. Pārejas noteikumu 201. punktu)
4.pants. Ienākuma nodokļu sistēma
(1) Iedzīvotāju ienākuma nodoklis un uzņēmumu ienākuma nodoklis veido vienotu ienākuma nodokļu sistēmu.
(2) Jebkura persona, kas gūst ienākumus Latvijas Republikā, ir iedzīvotāju ienākuma nodokļa vai uzņēmumu
ienākuma nodokļa maksātāja, ja konkrētā nodokļa likumā nav noteikts citādi.
(3) Jebkurš ienākums, ko gūst personas, kas ir iekšzemes nodokļu maksātājas, ir apliekams ar iedzīvotāju
ienākuma nodokli vai uzņēmumu ienākuma nodokli, ja konkrētā nodokļa likumā nav noteikts citādi.
(4) Vienu un to pašu ienākumu nevar aplikt vienlaikus ar iedzīvotāju ienākuma nodokli un uzņēmumu ienākuma
nodokli, ja konkrētā nodokļa likumā nav noteikts citādi.
5.pants. Noteikumi
(1) Nodokļu un nodevu likumu normu piemērošanas kārtību nosaka tikai konkrētie likumi vai Ministru kabineta
noteikumi.
(2) Valsts ieņēmumu dienests izdod ieteikumus nodokļu maksātājiem par nodokļu deklarāciju izpildīšanas kārtību
un nodokļu maksājumu uzskaiti nodokļu maksātāju grāmatvedībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
6.pants. Nodokļu un nodevu maksāšana
(1) Nodokļi un nodevas aprēķināmi un maksājami 
euro
 un centos. Ārvalstīs esošajās Latvijas Republikas
diplomātiskajās un konsulārajās iestādēs valsts nodevas var maksāt konvertējamā valūtā vai attiecīgās ārvalsts
valūtā.
(2) Nodokļu administrācija nevar atteikties no savām prasījuma tiesībām par labu citai personai vai arī nodot
jebkurai citai personai savas tiesības attiecībā uz nodokļu, nodevu un ar tiem saistīto maksājumu prasībām, izņemot
nodokļu parādu piedziņai un citos nodokļu likumos paredzētajos gadījumos konfiscētās un aprakstītās mantas
pārdošanu.
(3) Nav pieļaujams nodokļu, nodevu un ar tiem saistīto maksājumu ieskaits.
(
06.06.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.12.2000.
, 
09.10.2003.
 un 
19.09.2013
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2014.
)
7.pants. Starptautisko līgumu piemērošana
(1) Ja Saeimas apstiprinātajos starptautiskajos līgumos ir noteikta citāda nodokļu aprēķināšanas vai maksāšanas
kārtība nekā Latvijas Republikas nodokļu likumos, piemēro šo starptautisko līgumu noteikumus.
(2) Ārvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām, kā arī to darbiniekiem un viņu ģimenes locekļiem,
kuru deklarētā dzīvesvieta nav Latvijas Republikā, nodokļu un nodevu maksājumi tiek noteikti atbilstoši prasībām,
kādas izvirzītas 1961.gada 18.aprīļa Vīnes konvencijā par diplomātiskajiem sakariem un 1963.gada 24.aprīļa Vīnes
konvencijā par konsulārajiem sakariem.
(3) Ministru kabinets ir tiesīgs izdot noteikumus par Saeimas apstiprinātajos starptautiskajos līgumos noteikto
nodokļu atvieglojumu piemērošanas kārtību.
(4) Kārtību, kādā tiek veikta informācijas apmaiņa starp Latvijas un ārvalstu kompetentajām iestādēm, sniedzot un
saņemot nodokļu administrēšanas funkciju izpildei nepieciešamo paredzami svarīgo vai svarīgo informāciju saskaņā
ar Saeimas apstiprināto starptautisko līgumu prasībām, kā arī informācijas pieprasījumā norādāmās ziņas nosaka
Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.12.2000.
, 
30.03.2006.
, 
13.12.2012.
 un 
14.03.2013
. likumu, kas stājas spēkā
10.04.2013.
 Ceturtās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.07.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 150.punktu)
8
/
144
7.
1
 pants. Padziļinātās sadarbības programma
(1) Padziļinātās sadarbības programmas mērķis ir veicināt nodokļu maksātāju un nodokļu administrācijas ciešāku
un efektīvāku sadarbību un mazināt administratīvo slogu.
(2) Padziļinātās sadarbības programmā iekļautajam nodokļu maksātājam (turpmāk — programmas dalībnieks) ir
tiesības saņemt programmas dalībniekam piemērojamās priekšrocības un atvieglojumus, kurus:
1) nosaka attiecīgi normatīvie akti;
2) piemēro attiecīgas iestādes, kas informāciju par to noteiktajām priekšrocībām un atvieglojumiem publicē
savā mājaslapā internetā.
(3) Valsts ieņēmumu dienests uztur programmas dalībnieku sarakstu un nodrošina šā saraksta publisku
pieejamību savā mājaslapā internetā.
(4) Ministru kabinets nosaka:
1) kārtību, kādā nodokļu maksātāju iekļauj Padziļinātās sadarbības programmā;
2) kritērijus programmas dalībnieka statusa iegūšanai;
3) kritērijus programmas dalībnieka brīdināšanai par neatbilstību un izslēgšanai no Padziļinātās sadarbības
programmas;
4) kārtību, kādā programmas dalībnieku brīdina par neatbilstību un izslēdz no Padziļinātās sadarbības
programmas;
5) kārtību, kādā informāciju par programmas dalībnieku publicē Valsts ieņēmumu dienesta mājaslapā internetā.
(
27.09.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2018.
 Panta jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2019.
 Sk.
Pārejas noteikumu 210. punktu)
7.
2
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta izdoto dokumentu paziņošana, izmantojot elektroniskos sakarus
(1) Valsts ieņēmumu dienests izdoto administratīvo aktu (arī nelabvēlīgu administratīvo aktu) un citus lēmumus,
dokumentus un informāciju nodokļu maksātājam, kurš ir Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas
sistēmas lietotājs, paziņo, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmu, vienlaikus par
to nosūtot informāciju uz nodokļu maksātāja elektroniskās deklarēšanas sistēmā norādīto elektroniskā pasta adresi
un oficiālo elektronisko adresi, ja nodokļu maksātājam ir aktivizēts oficiālās elektroniskās adreses konts. Valsts
ieņēmumu dienests nodrošina, ka nodokļu maksātājam no oficiālās elektroniskās adreses konta ir piekļuve Valsts
ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmai un tajā paziņotajiem administratīvajiem aktiem (arī
nelabvēlīgiem administratīvajiem aktiem) un citiem lēmumiem, dokumentiem un informācijai.
(2) Valsts ieņēmumu dienesta izdotais administratīvais akts (arī nelabvēlīgs administratīvais akts) un citi lēmumi,
dokumenti un informācija nodokļu maksātājam uzskatāma par paziņotu otrajā darba dienā pēc tās ievietošanas Valsts
ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā.
(3) Šā panta pirmajā un otrajā daļā minētais neattiecas uz gadījumiem, kad fiziskā persona, kura neveic
saimniecisko darbību un ir Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmas lietotāja, norādījusi citu
dokumenta paziņošanas veidu.
(
13.12.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.09.2015.
, 
16.11.2017.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas
stājas spēkā 
05.08.2021.
 Trešās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2022.
 Sk. Pārejas noteikumu 232. punktu)
7.
3
 pants. Iesnieguma iesniegšanas kārtība Valsts ieņēmumu dienestam
Nodokļu maksātājs, izņemot fizisko personu, kura neveic saimniecisko darbību, iesniedz Valsts ieņēmumu
dienestam iesniegumu, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmu, ja konkrētajā
nodokļu jomu reglamentējošā normatīvajā aktā iesniegumam nav noteikta cita iesniegšanas kārtība. Ja iesniegums
Valsts ieņēmumu dienestam ir iesniegts, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmu,
9
/
144
tam ir juridisks spēks arī tad, ja tas nesatur rekvizītu "paraksts".
(
06.07.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
 Pants stājas spēkā 
01.01.2022.
 Sk. Pārejas
noteikumu 232. punktu)
II nodaļa
Nodokļi
8.pants. Valsts nodokļu veidi un tiem atbilstošie likumi
Latvijas Republikā ir šādi valsts nodokļi un tiem atbilstošie likumi par nodokļu uzlikšanu:
1) iedzīvotāju ienākuma nodoklis — "
Par iedzīvotāju ienākuma nodokli
";
2) uzņēmumu ienākuma nodoklis — 
Uzņēmumu ienākuma nodokļa likums
;
3) nekustamā īpašuma nodoklis — "
Par nekustamā īpašuma nodokli
";
4) pievienotās vērtības nodoklis — 
Pievienotās vērtības nodokļa likums
;
5) akcīzes nodoklis — "
Par akcīzes nodokli
";
6) muitas nodoklis — 
Muitas likums
 un citi muitas lietās noteikto kārtību reglamentējoši normatīvie akti;
7) dabas resursu nodoklis — 
Dabas resursu nodokļa likums
;
8) izložu un azartspēļu nodoklis — "
Par izložu un azartspēļu nodevu un nodokli
";
9) valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas — "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
";
10) 
(izslēgts ar 
08.06.2017
. likumu)
;
11) elektroenerģijas nodoklis — Elektroenerģijas nodokļa likums;
12) mikrouzņēmumu nodoklis — Mikrouzņēmumu nodokļa likums;
13) transportlīdzekļa ekspluatācijas nodoklis — Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa un uzņēmumu vieglo
transportlīdzekļu nodokļa likums;
14) uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodoklis — Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa un uzņēmumu
vieglo transportlīdzekļu nodokļa likums;
15) subsidētās elektroenerģijas nodoklis — 
Subsidētās elektroenerģijas nodokļa likums
;
16) solidaritātes nodoklis — 
Solidaritātes nodokļa likums
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.11.1997.
, 
04.12.1997.
, 
14.10.1998.
, 
25.11.1999.
, 
09.10.2003.
, 
31.03.2004.
,
30.03.2006.
, 
19.12.2006.
, 
09.08.2010.
, 
20.12.2010.
, 
14.03.2013.
, 
06.11.2013.
, 
30.11.2015.
, 
08.06.2017.
 un
25.10.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
9.pants. Valsts nodokļu sadalījums pa budžetiem
(1) Valsts nodokļi tiek iemaksāti valsts budžetā vai arī pēc noteikta to sadalījuma — valsts budžetā un pašvaldību
budžetos atbilstoši konkrētā nodokļa likumam.
(2) Budžetos ieskaitāmā soda nauda par nodokļu likumu pārkāpumiem, nokavējuma nauda un nodokļu papildu
maksājumi, saglabājot nodokļu sadales proporciju, tiek iemaksāti tajos pašos budžetos, kuros maksājams konkrētais
nodoklis, ja konkrētā nodokļa likumā nav noteikts citādi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2001
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2002.
)
10
/
144
III nodaļa
Nodevas
10.pants. Nodevu sistēma
(1)  Valsts nodevu objektus nosaka saskaņā ar likumiem, savukārt pašvaldību nodevu objektus — saskaņā ar šo
likumu. Valsts nodevas, ievērojot šajā likumā noteikto, piemēro saskaņā ar šo likumu, citiem likumiem, kā arī Ministru
kabineta noteikumiem, ja attiecīgais likums, ar kuru valsts nodeva noteikta, paredz deleģējumu Ministru kabinetam
izdot noteikumus valsts nodevas piemērošanai. Pašvaldību nodevas piemēro saskaņā ar šo likumu, citiem likumiem,
Ministru kabineta noteikumiem un vietējo pašvaldību saistošajiem noteikumiem.
(2) Ministru kabineta noteikumos par valsts nodevām jāparedz to maksāšanas kārtība, likmes, atvieglojumi,
atbrīvojumi, kā arī valsts nodevas atmaksas kārtība gadījumos, kad pieņemts nelabvēlīgs gala lēmums, ja šajā
likumā vai citos likumos nav noteikts citādi. Valsts nodeva par likumos vai Ministru kabineta noteikumos paredzētās
speciālās atļaujas (licences) izsniegšanu preču un pakalpojumu importam un eksportam nedrīkst pārsniegt ar tās
izsniegšanu saistītās vidējās izmaksas.
(3) Vietējo pašvaldību saistošajos noteikumos par pašvaldības nodevu uzlikšanu jāparedz to maksāšanas kārtība,
ar nodevām apliekamie objekti, likmes, atbrīvojumi un atvieglojumi, kā arī citas prasības, kuras paredz citi likumi un
Ministru kabineta noteikumi.
(4) 
(Izslēgta ar 
16.11.2017
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.12.1997.
, 
11.12.2008.
, 
14.03.2013.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā
13.12.2017.
 Pirmās daļas jaunā redakcija stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 201. punktu)
11. pants. Valsts nodevu objekti
(Izslēgts no 
01.01.2018.
 ar 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 201. punktu)
12.pants. Pašvaldību nodevu objekti
(1) Vietējās pašvaldības domei ir tiesības Ministru kabineta noteikumos noteiktajā kārtībā savā administratīvajā
teritorijā uzlikt pašvaldības nodevas par:
1) pašvaldības domes izstrādāto oficiālo dokumentu un apliecinātu to kopiju saņemšanu;
2) izklaidējoša rakstura pasākumu sarīkošanu publiskās vietās;
3) atpūtnieku un tūristu uzņemšanu;
4) tirdzniecību publiskās vietās;
5) visu veidu dzīvnieku turēšanu;
6) transportlīdzekļu iebraukšanu īpaša režīma zonās;
7) reklāmas, afišu un sludinājumu izvietošanu publiskās vietās;
8) laivu, motorlaivu un jahtu turēšanu;
9) pašvaldību simbolikas izmantošanu;
10) būvatļaujas izdošanu vai būvniecības ieceres akceptu, izdarot atzīmi paskaidrojuma rakstā vai
apliecinājuma kartē, būvniecību reglamentējošo normatīvo aktu noteiktajā kārtībā;
11) pašvaldības infrastruktūras uzturēšanu un attīstību.
11
/
144
(2) 
(Izslēgta ar 
11.12.2008
. likumu.)
(3) Ja pašvaldības dome vai tās iestādes sniedz pakalpojumus, kas saskaņā ar šo likumu nav pašvaldības
nodevas objekts, un ja par šiem pakalpojumiem ir ņemama samaksa, tad ir jākārto atsevišķa grāmatvedības uzskaite
un jānodrošina nodokļu un citu obligāto maksājumu veikšana par tiem saskaņā ar šo likumu un konkrēto nodokļu
likumiem.
(4) Vietējo pašvaldību saistošie noteikumi par pašvaldību nodevām tiek nosūtīti Vides aizsardzības un reģionālās
attīstības ministrijai un publicēti likuma “
Par pašvaldībām
” 
45.pantā
 noteiktajā kārtībā.
(5) 
(Izslēgta ar 
11.12.2008
. likumu.)
(6) Nelikumīgi saistošie noteikumi par pašvaldību nodevām tiek apturēti likuma "
Par pašvaldībām
" 
49.pantā
noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.06.1996.
, 
14.10.1998.
, 
16.12.2004.
, 
08.05.2008.
, 
20.12.2010.
, 
14.03.2013.
 un
17.12.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
13.pants. Nodevu sadalījums pa budžetiem
(1) Valsts nodevas iemaksājamas valsts budžetā, ja konkrētās nodevas likumā vai Ministru kabineta noteikumos
nav noteikts citādi. Valsts nodevas, kuras iekasē pašvaldības nodevu administrācija, iemaksājamas pašvaldību
budžetos.
(2) Pašvaldību nodevas iemaksājamas attiecīgo pašvaldību budžetos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.06.1996.
, 
16.12.2004.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
Grozījums pirmās daļas otrajā teikumā stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 201. punktu)
IV nodaļa
Nodokļu maksātāji
14.pants. Nodokļu maksātāju klasifikācija
(1) Latvijas Republikas likumos noteiktos nodokļus (nodevas) maksā:
1) iekšzemes nodokļu maksātāji (rezidenti);
2) ārvalstu nodokļu maksātāji (nerezidenti).
(2) Nodokļu likumos fiziskā persona tiks uzskatīta par rezidentu, ja:
1) šīs personas deklarētā dzīvesvieta ir Latvijas Republikā vai
2) šī persona uzturas Latvijas Republikā 183 dienas vai ilgāk jebkurā 12 mēnešu periodā, kas sākas vai
beidzas taksācijas gadā, vai
3) šī persona ir Latvijas pilsonis, ko ārzemēs nodarbina Latvijas Republikas valdība.
(3) Šā panta otrās daļas 2. punkta piemērošanai:
1) fiziskā persona, kas nav atzīta par rezidentu pirmstaksācijas gadā, tiks uzskatīta par rezidentu taksācijas
gadā ar datumu, kad tā pirmoreiz ieradās Latvijā;
2) fiziskā persona, kas netiks atzīta par rezidentu pēctaksācijas gadā, netiks atzīta par rezidentu arī taksācijas
gadā pēc datuma, kad tā atstāja Latviju, ja laika posmā pēc šā datuma šai personai ir ciešākas attiecības ar
ārvalsti nekā ar Latviju (šai personai ārvalstīs pieder īpašums vai dzīvo ģimene, vai tā veic ārvalstīs sociālās
apdrošināšanas maksājumus).
(4) Nodokļu likumos nodokļu maksātājs, kurš nav fiziskā persona, tiks uzskatīts par rezidentu, ja tas ir izveidots
12
/
144
un reģistrēts vai tas bija jāizveido un jāreģistrē saskaņā ar Latvijas Republikas likumiem.
(5) Nodokļu maksātāji, kuri neatbilst šā panta otrās, trešās un ceturtās daļas nosacījumiem, uzskatāmi par
nerezidentiem. Nerezidenti maksā nodokļus saskaņā ar Latvijas Republikas likumiem par Latvijas Republikā, tās
teritoriālajos ūdeņos un gaisa telpā gūto ienākumu, kā arī citus nodokļus atbilstoši konkrēto nodokļu likumiem.
(6) Nerezidenta (ārvalsts komersanta) pastāvīgā pārstāvniecība Latvijā visu nodokļu likumu piemērošanai
uzskatāma par atsevišķu iekšzemes nodokļu maksātāju. Ja šā panta septītās un astotās daļas izpratnē nerezidentam
(ārvalsts komersantam) ir pastāvīgā pārstāvniecība Latvijā, tā reģistrējama kā nodokļu maksātājs Valsts ieņēmumu
dienestā šā likuma 
15.
1
 panta
 septītajā daļā noteiktajā kārtībā.
(7) Tiks uzskatīts, ka nerezidentam (ārvalsts komersantam) ir pastāvīgā pārstāvniecība Latvijā, ja vienlaikus ir
ievēroti visi turpmāk minētie noteikumi:
1) nerezidents (ārvalsts komersants) Latvijā izmanto noteiktu darbības vietu;
2) darbības vieta tiek izmantota pastāvīgi vai ir izveidota nolūkā to izmantot pastāvīgi;
3) darbības vieta tiek izmantota saimnieciskās darbības veikšanai.
(8) Neatkarīgi no šā panta septītajā daļā minētā tiks uzskatīts, ka nerezidentam (ārvalsts komersantam) ir
pastāvīgā pārstāvniecība Latvijā, ja nerezidents (ārvalsts komersants) Latvijā veic vismaz vienu no turpmāk
minētajām darbībām:
1) izmanto būvlaukumu vai veic celtniecības, montāžas vai instalācijas darbus, vai veic ar būvlaukumu vai
minētajiem darbiem saistītu uzraudzības vai konsultatīvo darbību;
2) izmanto dabas resursu pētīšanai vai iegūšanai paredzēto aprīkojumu vai iekārtas, urbšanas platformas un
speciālos kuģus vai veic ar tiem saistīto pārraudzības vai konsultatīvo darbību;
3) laika posmā vai laika posmos, kas kopumā pārsniedz 30 dienas jebkurā sešu mēnešu periodā, sniedz
pakalpojumus, to skaitā konsultatīvos, vadības un tehniskos pakalpojumus, izmantojot savus darbiniekus vai
piesaistīto personālu;
4) izmanto fiziskās, juridiskās vai citas personas darbību savas saimnie
cis
kās darbības vajadzībām, ja
minētajai personai ir piešķirtas un tā regulāri (vairāk nekā vienu reizi taksācijas periodā) izmanto pilnvaras
noslēgt līgumus ne
re
zidenta (ārvalsts komersanta) vārdā.
(8
1
) Piemērojot šā panta astotās daļas 4.punktu, par nodokļu maksātāju tiek uzskatīta persona, kurai ir piešķirtas
un kura regulāri (vairāk nekā vienu reizi taksācijas periodā) izmanto pilnvaras noslēgt līgumus tās fiziskās, juridiskās
vai citas personas vārdā, kura atrodas, ir izveidota vai nodibināta kādā no:
1) normatīvajos aktos par zemu nodokļu vai beznodokļu valstīm un teritorijām minētajām valstīm vai
teritorijām;
2) valstīm, ar kuru Latvijas Republikai nav noslēgts un nav stājies spēkā starptautisks līgums par nodokļu
dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu, izņemot Eiropas Savienības dalībvalstis.
(9) Nerezidenta (ārvalsts komersanta) pastāvīgā pārstāvniecība Latvijā maksā nodokļus saskaņā ar Latvijas
Republikas likumiem par Latvijas Republikā, tās teritoriālajos ūdeņos, ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā un gaisa telpā
gūto ienākumu, par ārvalstīs gūto ienākumu, kas attiecināms uz šo pārstāvniecību, kā arī citus nodokļus atbilstoši
konkrēto nodokļu likumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2004.
, 
26.10.2006.
, 
09.08.2010.
, 
21.06.2012.
 un 
13.12.2012
. likumu, kas
stājas spēkā 
11.01.2013.
)
15.pants. Nodokļu maksātāju pienākumi
(1) Nodokļu maksātāju vispārīgie pienākumi ir šādi:
1) aprēķināt maksājamo (iemaksājamo) nodokļu summas;
13
/
144
2) noteiktajā termiņā un pilnā apmērā nomaksāt nodokļus un nodevas;
3) iesniegt nodokļu administrācijai elektroniska dokumenta veidā šajā likumā vai konkrēto nodokļu likumos
paredzētās nodokļu deklarācijas un informatīvās deklarācijas normatīvajos aktos noteiktajos termiņos. Nodokļu
maksātāji, iesniedzot Valsts ieņēmumu dienestam nodokļu deklarācijas un informatīvās deklarācijas
elektroniska dokumenta veidā, izmanto Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmu.
Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā tiek
identificētas personas, kas iesniedz elektroniskos dokumentus. Ja nodokļu deklarācijas vai informatīvās
deklarācijas ir iesniegtas, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmu, šīm
deklarācijām ir juridisks spēks arī tad, ja tās nesatur rekvizītu "paraksts";
4) nodokļu aprēķinu pareizības pierādīšanai uzglabāt finansiālās un saimnieciskās darbības ieņēmumus un
izdevumus apliecinošus attaisnojuma dokumentus un citus darbību apliecinošus dokumentus (tajā skaitā
jebkādu elektronisku vai papīra dokumentu formā esošu informāciju, kas ietekmē nodokļu aprēķinu un
nomaksu) līdz dienai, kad tie nepieciešami, lai izpildītu prasības par saimnieciskās un finansiālās darbības
norises izsekojamību, bet ne mazāks kā piecus gadus. Izpildot šo pienākumu, nodokļu maksātājs ievēro citu
personu tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību un fizisko personu datu aizsardzību;
4
1
) 
(izslēgt
s ar 
06.07.2021
. likumu)
;
5) ziņot par visiem saviem ienākumiem, pamatot nodokļu, nodevu un citu valsts noteikto maksājumu summu
atbilstību normatīvajiem aktiem par valstij un pašvaldībām pienākošos summu aprēķināšanas un maksāšanas
kārtību, uzrādot vai iesniedzot nodokļu administrācijas ierēdņiem (darbiniekiem) viņu pieprasītos dokumentus;
6) atļaut nodokļu administrācijas ierēdņiem (darbiniekiem) likumā noteiktajā kārtībā apskatīt saimnieciskajai
darbībai izmantojamās telpas;
7) ieturēt konkrēto nodokļu likumos paredzētās maksājamo nodokļu summas;
8) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
9) šajā likumā un Ministru kabineta noteikumos paredzētajā kārtībā reģistrēt nodokļus un citus maksājumus ar
elektroniskajām ierīcēm un iekārtām;
10) 
(izslēgt
s ar 
06.07.2021
. likumu)
;
11) iesniegt nodokļu administrācijai pieprasītos dokumentus, kuri izmantoti nodokļu aprēķināšanai;
12) nodrošināt nodokļu administrācijai piekļuvi jebkurai papīra formā un elektroniski apstrādātai un glabātai ar
saimniecisko darbību saistītai informācijai un datu nesējiem, kā arī citai informācijai, kas ietekmēja vai varēja
ietekmēt nodokļu aprēķinu un samaksu, un nodrošināt iespēju nodokļu administrācijai no attiecīgā datu nesēja
nolasīt kontroles pasākumu veikšanai nepieciešamos datus, kā arī iegūt funkcionāli identisku attiecīgā datu
nesēja kopiju. Ja dati ir aizsargāti, izmantojot paroles, šifrēšanu, kriptēšanu vai citus loģiskās aizsardzības
līdzekļus, nodokļu maksātājs elektroniski iesniedz nodokļu administrācijai datu piekļuvei un izmantošanai
nepieciešamo informāciju (piemēram, šifrēšanas atslēgu);
13) šajā likumā noteiktajos gadījumos ievērot aizliegumu pildīt maksājumu saistības vai veikt darījumus ar
nodokļu maksātāju, kuram Valsts ieņēmumu dienests apturējis saimniecisko darbību, izņemot šā likuma 
34.
1
panta
 desmitajā daļā paredzēto gadījumu;
14) iesniegt nodokļu administrācijai citas Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas iestādes
pieprasīto informāciju, ja iesniedzējai dalībvalstij šī informācija ir paredzami svarīga konkrēta nodokļu
maksātāja nodokļu administrēšanas vajadzībām. Minēto informāciju pēc nodokļu administrācijas pieprasījuma
sniedz neatkarīgi no tā, vai attiecīgā informācija ir nepieciešama Latvijas Republikas nodokļu administrēšanas
vajadzībām;
15) izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmu, līdz 1.maijam iesniegt nodokļu
administrācijai informāciju par iepriekšējā taksācijas gada pamatdarbības veidu, ja tas iepriekšējā taksācijas
gadā ir mainījies un neatbilst nodokļu administrācijai sniegtajai informācijai. Nodokļu maksātāji, kas uzsāk
saimniecisko darbību, informāciju iesniedz mēneša laikā pēc saimnieciskās darbības reģistrācijas Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistrā vai Valsts ieņēmumu dienestā;
16) nodrošināt nodokļu administrācijas pilnvarotajam pārstāvim piekļuvi nodokļu maksātāja elektroniskā veidā
14
/
144
apstrādātajai vai glabātajai informācijai, kas saistīta ar internetā veiktajiem nodokļu maksātāja darījumiem [tajā
skaitā ar preču pirkuma vai pakalpojuma darījuma pasūtījumu un apstiprinājumu, ar samaksu un samaksas
pakalpojumiem, ar e-saraksti, ar informāciju, kas saistīta ar interneta elementiem (interneta protokola adresi,
domēniem u.tml.), un ar jebkuru citu informāciju, kas saistīta ar internetā veiktajiem nodokļu maksātāja
darījumiem saimnieciskās darbības ietvaros], un iespēju nodokļu administrācijai kontroles pasākumu veikšanai
nolasīt no attiecīgā datu nesēja nepieciešamos ar saimniecisko darbību saistītos datus. Ja dati ir aizsargāti,
izmantojot paroles, šifrēšanu, kriptēšanu vai citus loģiskās aizsardzības līdzekļus, nodokļu maksātājs
elektroniskā veidā iesniedz nodokļu administrācijai informāciju, kas nepieciešama datu piekļuvei un
izmantošanai (piemēram, šifrēšanas atslēgu).
(2) Fiziskajām personām kā nodokļu maksātājiem ir šādi papildu pienākumi:
1) izņemt algas nodokļa grāmatiņu atbilstoši likumam "
Par iedzīvotāju ienākuma nodokli
";
2) iesniegt algas nodokļa grāmatiņu darbvietā, kuru nodokļa maksātājs uzskata par galveno ienākuma gūšanas
vietu (neattiecas uz mikrouzņēmuma darbinieku);
3) 
(izslēgt
s ar 
06.07.2021
. likumu)
;
4) uzrādīt personu apliecinošus dokumentus, ja to pieprasa nodokļu administrācijas ierēdnis (darbinieks), pildot
dienesta pienākumus;
5) normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā un noteiktajos gadījumos reģistrēties kā nodokļu maksātājam Valsts
ieņēmumu dienestā;
6) normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā uzskaitīt ieņēmumus no saimnieciskās darbības un saimnieciskās
darbības izdevumus un aprēķināt nodokļus.
(3) Fiziskajām personām, ja tās ir darba devēji, un komercsabiedrībām, kooperatīvajām sabiedrībām un citām
privāto tiesību juridiskajām personām kā nodokļu maksātājiem ir šādi papildu pienākumi:
1) uzturēt noteiktā kārtībā grāmatvedību, sastādīt pārskatus par savu finansiālo un saimniecisko darbību,
aprēķināt nodokli par taksācijas periodu;
2) uzrādīt savu nodokļu maksātāja kodu noteiktos uzskaites un pārskata dokumentos;
3) šajā likumā un citos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā un noteiktajos gadījumos reģistrēties Valsts
ieņēmumu dienestā;
4) normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos desmit dienu laikā paziņot Valsts ieņēmumu dienestam par
izmaiņām to reģistrācijas datos;
5) šajā likumā un Ministru kabineta noteikumos noteiktajā kārtībā iesniegt nodokļu administrācijai informatīvo
deklarāciju par visiem iepriekšējā mēnesī atsevišķi veiktajiem darījumiem skaidrā naudā (arī par pirkumiem),
kuri pārsniedz 1500 
euro
;
5
1
) šajā likumā un Ministru kabineta noteikumos noteiktajā kārtībā iesniegt nodokļu administrācijai informatīvo
deklarāciju par iepriekšējā gadā ar fiziskajām personām, kurām atbilstoši nodokļu jomu reglamentējošiem
normatīvajiem aktiem nav jāreģistrē saimnieciskā darbība, skaidrā naudā veiktajiem darījumiem, ja viena
darījuma summa vienā operācijā ar katru darījuma partneri pārsniedz 3000 
euro
;
5
2
) nodokļu maksātājam, kas sniedz līzinga un kreditēšanas pakalpojumus, izņemot kredītiestādes, šajā
likumā un Ministru kabineta noteikumos paredzētajā kārtībā vienu reizi gadā līdz 1.februārim iesniegt Valsts
ieņēmumu dienestam informatīvo deklarāciju par fiziskās personas — Latvijas Republikas rezidenta —
veiktajiem līzinga un kredīta vai arī tikai līzinga vai tikai kredīta un ar to saistīto procentu maksājumiem, kuru
summa mēnesī pārsniedz 360 
euro
 vai šādu iemaksu kopsumma kalendārā gada laikā pārsniedz 4320 
euro
.
Ministru kabinets nosaka šajā punktā minētajā deklarācijā norādāmās ziņas un tās iesniegšanas kārtību;
6) nomaksāt nodokļus un citus maksājumus, arī nodokļu parādus, valsts budžetā un pašvaldību budžetos pēc
tam, kad apmierināti darbinieku prasījumi atbilstoši darba tiesiskajām attiecībām un prasījumi atlīdzināt
kaitējumu, kas nodarīts sakropļojuma vai cita veselības bojājuma rezultātā, kā arī sakarā ar apgādnieka
zaudējumu;
15
/
144
7) pēc lēmuma pieņemšanas par komercsabiedrības, kooperatīvās sabiedrības un citas privāto tiesību
juridiskās personas likvidāciju, reorganizāciju vai darbības pārtraukšanu normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā
10 dienu laikā rakstveidā informēt par to attiecīgo nodokļu administrācijas institūciju;
8) iesniegt Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram attiecīgās nodokļu administrācijas institūcijas izsniegtu
izziņu par nodokļu maksājumu samaksu, ja likvidējamai komercsabiedrībai, kooperatīvajai sabiedrībai un citai
privāto tiesību juridiskajai personai ir veikti visi normatīvajos aktos noteiktie pasākumi kreditoru prasību
apmierināšanai, šīs prasības ir apmierinātas un apstiprināta slēguma (likvidācijas) bilance. Izziņa par nodokļu
maksājumu samaksu iesniedzama ne vēlāk kā 10 dienu laikā no šīs izziņas izsniegšanas dienas. Izziņa, kura
Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram iesniegta vēlāk, nav derīga;
9) komercsabiedrībai, kooperatīvajai sabiedrībai un citai privāto tiesību juridiskajai personai deklarēt Valsts
ieņēmumu dienestā ārvalstīs atvērtos pieprasījuma noguldījumu kontus, kā arī ārvalstīs maksājumu iestādē
vai elektroniskās naudas iestādē atvērtos maksājumu kontus, 30 dienu laikā pēc to atvēršanas.
(4) Nodokļu maksātājiem, kuri atbilst Latvijas finanšu iestādes definīcijai, kas noteikta Latvijas Republikas
valdības un Amerikas Savienoto Valstu valdības līgumā par starptautisko nodokļu pienākumu izpildes uzlabošanu un
likuma par ārvalstu kontu nodokļu pienākumu izpildi (
FATCA
) ieviešanu, un uz kuriem neattiecas šajā līgumā minētie
izņēmumi attiecībā uz informācijas sniegšanu, ir pienākums sniegt informāciju Valsts ieņēmumu dienestam līgumā
noteiktajā apjomā. Ministru kabinets nosaka termiņus un kārtību, kādā informācija sniedzama.
(5) Darbības apturēšana 
Komerclikuma
 XIV
1
 sadaļā
 noteiktajā gadījumā neatbrīvo nodokļu maksātāju no šā panta
pirmajā un trešajā daļā noteikto pienākumu pildīšanas.
(6) Interneta sludinājumu ievietošanas pakalpojuma sniedzējam pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma
saņemšanas ir pienākums sniegt tā rīcībā esošo informāciju par izvietotajiem sludinājumiem un to izvietotājiem
(sludinājumu iesniedzējiem). Valsts ieņēmumu dienesta informācijas pieprasījuma apstrīdēšana vai pārsūdzēšana
neaptur tā darbību.
(7) Maksājumu pakalpojumu sniedzējam, maksājumu karšu darījumu apstrādes pakalpojumu sniedzējam un
elektroniskās naudas iestādei pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma saņemšanas ir pienākums sniegt to rīcībā
esošos vai glabātos datus par citu personu saimniecisko un finansiālo darbību. Piemērojot šo normu, attiecīgajam
maksājumu pakalpojumu sniedzējam, maksājumu karšu darījumu apstrādes pakalpojumu sniedzējam un
elektroniskās naudas iestādei ir pienākums sniegt informāciju, kuru tie glabā saskaņā ar normatīvajiem aktiem. Valsts
ieņēmumu dienesta informācijas pieprasījuma apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(7
1
) Kredītiestādei pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma saņemšanas ir pienākums sniegt tās rīcībā esošo
informāciju, neietverot maksātāju identificējošus datus, par maksājumu saņēmējam veiktajiem maksājumiem no
kredītiestādē atvērtajiem kontiem. Kredītiestāde, sniedzot informāciju par Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījumā
norādīto maksājumu saņēmēju, šajā informācijā ietver maksājumu saņēmēju identificējošo informāciju, konta numuru
un uz šo kontu veikto maksājumu kopējo summu par katru Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījumā norādīto periodu.
Valsts ieņēmumu dienesta informācijas pieprasījuma apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(8) Mobilās lietotnes pakalpojumu sniedzējam un interneta vai tiešsaistes tirdzniecības vietas pakalpojumu
sniedzējam, ar kura starpniecību personas piedāvā preces vai pakalpojumus, pēc Valsts ieņēmumu dienesta
pieprasījuma saņemšanas ir pienākums sniegt tā rīcībā esošo informāciju par personām, kuras piedāvā preces vai
pakalpojumus, izmantojot tā pakalpojumus, un par minēto personu piedāvātajām precēm vai pakalpojumiem. Valsts
ieņēmumu dienesta informācijas pieprasījuma apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(8
1
) Pasta komersantam pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma saņemšanas ir pienākums sniegt tā rīcībā
esošo informāciju par personām, kuras izmanto šā pasta komersanta pakalpojumus, un par minēto personu nosūtīto
sūtījumu vērtību. Piemērojot šo normu, pasta komersantam ir pienākums sniegt informāciju, kuru tas glabā saskaņā
ar normatīvajiem aktiem. Valsts ieņēmumu dienesta informācijas pieprasījuma apstrīdēšana vai pārsūdzēšana
neaptur tā darbību.
(9) Nodokļu maksātājam — starptautiskas uzņēmumu grupas sastāvā esošai vienībai — ir pienākums iesniegt
Valsts ieņēmumu dienestam starptautiskas uzņēmumu grupas pārskatu par katru valsti. Nosacījumus, kuriem
iestājoties ir sniedzams pārskats, pārskata struktūru un saturu, pārskatā lietoto terminu skaidrojumu, kā arī tā
sagatavošanas un iesniegšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(10) Iestājoties nodokļu normatīvajos aktos minētajiem nosacījumiem, nodokļu maksātājam ir pienākums iesniegt
Valsts ieņēmumu dienestam informāciju par ziņojamām pārrobežu shēmām, kuras saistītas ar iespējami agresīvu
nodokļu plānošanu. Nosacījumus, kuriem iestājoties ir sniedzams ziņojums, tā struktūru un saturu, ziņojumā lietoto
16
/
144
terminu skaidrojumu, kā arī tā sagatavošanas un iesniegšanas kārtību un kārtību, kādā veic automātisko informācijas
par ziņojamām pārrobežu shēmām apmaiņu starp Latvijas Republikas un citu Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm vai jebkuru citas valsts vai teritorijas kompetento iestādi, ar kuru Latvijas Republikas
kompetentā iestāde, pamatojoties uz Latvijas Republikas noslēgto starptautisko līgumu, noslēgusi attiecīgu
kompetento iestāžu līgumu, nosaka Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.06.1996.
, 
04.12.1997.
, 
22.10.1998.
, 
14.12.2000.
, 
09.10.2002.
, 
28.02.2003.
,
01.12.2005.
, 
26.10.2006.
, 
31.01.2008.
, 
11.12.2008.
, 
12.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
13.10.2011.
, 
21.06.2012.
, 
13.12.2012.
,
14.03.2013.
, 
19.09.2013.
, 
27.02.2014.
, 
17.12.2014.
, 
29.01.2015.
, 
17.09.2015.
, 
23.11.2016.
, 
08.06.2017.
 
01.11.2018.
,
20.02.2020.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
05.08.2021
; Grozījums pirmās daļas 
3. punktā
 stājas spēkā
01.01.2022.
 Sk. Pārejas noteikumu 232. punktu)
15.
1
 pants. Nodokļu maksātāju reģistrācija
(1) Uzņēmumu reģistrs likumā "
Par Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistru
" un citos likumos noteiktajā kārtībā
reģistrē komersantus un to filiāles, kooperatīvās sabiedrības, individuālos uzņēmumus, zemnieku vai zvejnieku
saimniecības, ārvalstu komersanta filiāles, ārvalstu komersanta pārstāvniecības, ārvalstu komersanta pārstāvjus,
organizāciju pārstāvniecības un pārstāvjus, Eiropas ekonomisko interešu grupas, Eiropas komercsabiedrības, Eiropas
kooperatīvās sabiedrības, politiskās partijas, biedrības un nodibinājumus, arodbiedrības, reliģiskās organizācijas un to
iestādes arī kā nodokļu maksātājus un piešķir vienoto vienpadsmitzīmju reģistrācijas numuru, kas vienlaikus ir arī
nodokļu maksātāja reģistrācijas kods. Uzņēmumu reģistra izsniegtā reģistrācijas apliecība (ja tāda ir izsniegta)
vienlaikus ir arī nodokļu maksātāja apliecība.
(1
1
) Uzņēmumu reģistrs publiskās personas un iestādes likumā "
Par Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistru
" un
citos likumos noteiktajā kārtībā ieraksta publisko personu un iestāžu sarakstā un piešķir reģistrācijas numuru, kas
vienlaikus ir arī nodokļu maksātāja reģistrācijas kods.
(2) 
(Izslēgta ar 
26.10.2006
. likumu.)
(3) 
(Izslēgta ar 
26.10.2006
. likumu.)
(4) Uzņēmumu reģistrs, reģistrējot:
1) komersanta filiāli, piešķir filiālei vienoto vienpadsmitzīmju reģistrācijas numuru un filiāles reģistrācijas
apliecībā norāda arī vienoto attiecīgā ko
mersanta reģistrācijas numuru;
2) ārvalstu komersanta filiāli, ārvalstu komersanta pārstāvniecību vai pārstāvi, piešķir filiālei vai pārstāvniecībai
vienoto vienpadsmitzīmju reģistrācijas numuru un izsniedz filiāles vai pārstāvniecības reģistrācijas apliecību.
(5) Tās juridiskās personas, kuras saskaņā ar likumiem nav jāreģistrē Uzņēmumu reģistrā, kā nodokļu maksātājus
reģistrē Valsts ieņēmumu dienests.
(5
1
) Valsts ieņēmumu dienests lēmumu par šā panta septītajā daļā noteiktajā kārtībā reģistrēto nodokļu maksātāju
un nodokļu maksātāju struktūrvienību paziņo, par to izdarot ierakstu publiski pieejamā datubāzē (reģistrā). Ar attiecīgā
ieraksta izdarīšanas datumu nodokļu maksātājs un nodokļu maksātāja struktūrvienība ir uzskatāma par reģistrētu
Valsts ieņēmumu dienesta Nodokļu maksātāju reģistrā. Valsts ieņēmumu dienests lēmumu par izmaiņu veikšanu
nodokļu maksātāja reģistrācijas datos vai lēmumu par atteikumu reģistrēt nodokļu maksātāju vai veikt izmaiņas
reģistrācijas datos paziņo šā likuma 
7.
2
 pantā noteiktajā kārtībā.
(6) Personu, kura reģistrējama Valsts ieņēmumu dienesta pievienotās vērtības nodokļa maksātāju reģistrā, Valsts
ieņēmumu dienests reģistrē pievienotās vērtības nodokli regulējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(7) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā nodokļu maksātāji un nodokļu maksātāju struktūrvienības, kuras nav
jāreģistrē Uzņēmumu reģistrā, ir reģistrējamas Valsts ieņēmumu dienestā, kā arī Valsts ieņēmumu dienestam
iesniedzamos dokumentus.
(8) Vienas darbdienas laikā pēc šā panta pirmajā un 1.
1
 daļā minēto subjektu reģistrācijas Uzņēmumu reģistrs
elektroniskā veidā nosūta Valsts ieņēmumu dienestam informāciju par katru no jauna reģistrēto komersantu un tā
filiāli, kooperatīvo sabiedrību, ārvalstu komersanta filiāli, ārvalstu komersanta pārstāvniecību, ārvalstu komersanta
pārstāvi, organizācijas pārstāvniecību vai pārstāvi, Eiropas ekonomisko interešu grupu, Eiropas komercsabiedrību,
Eiropas kooperatīvo sabiedrību, politisko partiju, biedrību un nodibinājumu, arodbiedrību, reliģisko organizāciju un tās
iestādi, publisko personu un iestādi, kā arī ziņas par grozījumiem Uzņēmumu reģistra žurnālā, komercreģistrā,
17
/
144
biedrību un nodibinājumu reģistrā, sabiedrisko organizāciju reģistrā, politisko partiju reģistrā, Eiropas ekonomisko
interešu grupu reģistrā, publisko personu un iestāžu sarakstā un saskaņā ar starpresoru vienošanos, kas noslēgta
starp Valsts ieņēmumu dienestu un Uzņēmumu reģistru, informāciju par sabiedrību ar ierobežotu atbildību
dalībniekiem, kā arī citas ziņas, kas nepieciešamas nodokļu administrācijas funkciju nodrošināšanai.
(9) Papildus šā panta astotajā daļā noteiktajai informācijai pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma Uzņēmumu
reģistrs sniedz tā rīcībā esošo informāciju par reģistrētajiem komersantiem un to filiālēm, kooperatīvajām
sabiedrībām, ārvalstu komersanta filiālēm, ārvalstu komersanta pārstāvniecībām, ārvalstu komersanta pārstāvjiem,
organizāciju pārstāvniecībām un pārstāvjiem, Eiropas ekonomisko interešu grupām, Eiropas komercsabiedrībām,
Eiropas kooperatīvajām sabiedrībām, politiskajām partijām, biedrībām un nodibinājumiem, arodbiedrībām, reliģiskajām
organizācijām un to iestādēm, publisko personu un iestāžu sarakstā ierakstītajām personām.
(
14.12.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
, 
11.12.2008.
, 
14.03.2013.
, 
13.12.2012.
,
16.11.2017.
un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
)
15.
2
 pants. Nodokļu maksātāja pienākums sagatavot un sniegt transfertcenu dokumentāciju
(1) Transfertcenu dokumentācija ietver globālo dokumentāciju, vietējo dokumentāciju un starptautiskās uzņēmumu
grupas pārskatu par katru valsti. Šā panta noteikumi neattiecas uz starptautiskās uzņēmumu grupas pārskatu par
katru valsti.
(2) Šajā pantā noteiktajos gadījumos, kārtībā un apjomā 
Uzņēmumu ienākuma nodokļa likumā
 minētais nodokļu
maksātājs — rezidents vai nerezidenta pastāvīgā pārstāvniecība — globālajā dokumentācijā un vietējā dokumentācijā
vai tikai vietējā dokumentācijā pamato darījuma cenas (vērtības) atbilstību tirgus cenai (vērtībai) darījumos, ko tas
veic ar:
1) saistītu personu, kas šā likuma izpratnē uzskatāma par saistītu ārvalstu uzņēmumu;
2) šā likuma 
1.
 panta 18. punktā minētajām fiziskajām personām;
3) citām komercsabiedrībām vai personām, ja tās atrodas, ir izveidotas vai nodibinātas zemu nodokļu vai
beznodokļu valstīs vai teritorijās;
4) saistītu personu — rezidentu, ja darījums, komerciālās vai finanšu attiecības pēc izpildītajām funkcijām,
uzņemtajiem, kontrolētajiem vai vadītajiem riskiem vai izmantotajiem aktīviem ir ekonomiski saistītas (notiek
vienas piegādes ķēdes ietvaros) ar šo personu darījumiem, komerciālajām vai finanšu attiecībām ar citu
saistītu ārvalstu uzņēmumu vai šā panta otrās daļas 3. punktā noteiktajām personām.
(3) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļu maksātājs saistībā ar kontrolētiem darījumiem, ko tas veic ar šā panta
otrās daļas 1., 2. un 3. punktā minētajām personām attiecīgajā pārskata gadā, 12 mēnešu laikā pēc attiecīgā pārskata
gada beigām iesniedz nodokļu administrācijai:
1) globālo dokumentāciju, ja ir vismaz viens no šādiem nosacījumiem:
a) šajā pantā minēto kontrolēto darījumu summa attiecīgajā pārskata gadā pārsniedz 15 000 000 
euro
,
b) šā panta otrajā daļā minētā nodokļu maksātāja neto apgrozījums attiecīgajā pārskata gadā pārsniedz
50 000 000 
euro
 un šajā pantā minēto kontrolēto darījumu summa attiecīgajā pārskata gadā pārsniedz
5 000 000 
euro
;
2) vietējo dokumentāciju, ja šajā pantā minēto kontrolēto darījumu summa attiecīgajā pārskata gadā pārsniedz
5 000 000 
euro
.
(4) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļu maksātājs saistībā ar kontrolētiem darījumiem, ko tas veic ar šā panta
otrās daļas 1., 2. un 3. punktā minētajām personām attiecīgajā pārskata gadā, 12 mēnešu laikā pēc attiecīgā pārskata
gada beigām sagatavo un, ja nodokļu administrācija pieprasa, mēneša laikā pēc pieprasījuma saņemšanas iesniedz
tai:
1) globālo dokumentāciju, ja nodokļu maksātāja neto apgrozījums attiecīgajā pārskata gadā nepārsniedz
50 000 000 
euro
 un šajā pantā minēto kontrolēto darījumu summa attiecīgajā pārskata gadā nepārsniedz
15 000 000 
euro
, bet pārsniedz 5 000 000 
euro
;
2) vietējo dokumentāciju, ja šajā pantā minēto kontrolēto darījumu summa attiecīgajā pārskata gadā pārsniedz
18
/
144
250 000 
euro
, bet nepārsniedz 5 000 000 
euro
.
(5) Lai nodrošinātu, ka veiktā funkcionālā un ekonomiskā analīze, kā arī piemērotā transfertcenu metodoloģija ir
aktuāla, atbilstoši šā panta ceturtajai daļai sagatavoto transfertcenu dokumentāciju nodokļu maksātājs pārskata katru
gadu. Ja transfertcenu metodoloģiju ietekmējošā situācija nav būtiski mainījusies, atbilstoši šā panta ceturtās daļas
2. punktam sagatavoto transfertcenu dokumentāciju, izņemot tajā iekļautos salīdzināmos finanšu datus, nodokļu
maksātājs ir tiesīgs pārskatīt reizi trijos gados.
(6) Neierobežojot nodokļu administrācijas tiesības pieprasīt transfertcenu dokumentāciju atbilstoši šā panta
ceturtajai daļai, gadījumos, kad nodokļu maksātājam rodas pienākums sagatavot transfertcenu dokumentāciju,
nodokļu administrācija ir tiesīga to pieprasīt kopā ar jebkuru citu informāciju, kas nepieciešama darījuma tirgus cenas
(vērtības) pamatošanai, arī lai pārbaudītu nodokļu maksātāja transfertcenu korekciju riskus un konsultētu nodokļu
maksātāju par iespējamiem transfertcenu korekciju riskiem, piedāvātu labprātīgi labot nodokļu deklarāciju vai aicinātu
nodokļu maksātāju uzsākt iepriekšējas vienošanās procedūru par darījuma cenas (vērtības) atbilstību tirgus cenai
(vērtībai) saskaņā ar šā likuma 
16.
1
 pantu
. Šādā gadījumā nodokļu maksātājs iesniedz nodokļu administrācijai
transfertcenu dokumentāciju un citu pieprasīto informāciju 90 dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas. Šo termiņu
var pagarināt par 30 dienām, ja nodokļu maksātājs iesniedz nodokļu administrācijai motivētu lūgumu.
(7) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļu maksātājs saistībā ar kontrolētiem darījumiem, ko tas veic ar šā panta
otrās daļas 4. punktā minēto personu, sagatavo vietējo dokumentāciju, ja šajā pantā minēto kontrolēto darījumu
summa attiecīgajā pārskata gadā pārsniedz 250 000 
euro
 un vietējās dokumentācijas sagatavošanu pieprasa nodokļu
administrācija. Pieprasot vietējo dokumentāciju atbilstoši šai panta daļai, nodokļu administrācija izvērtē, vai pieprasīt
visas vietējās dokumentācijas vai tikai tās noteiktas daļas sagatavošanu. Šajā panta daļā noteiktajā gadījumā vietējo
dokumentāciju iesniedz 90 dienu laikā pēc nodokļu administrācijas pieprasījuma saņemšanas. Šo termiņu var
pagarināt par 30 dienām, ja nodokļu maksātājs iesniedz nodokļu administrācijai motivētu lūgumu.
(8) Globālā dokumentācija ir transfertcenu dokumentācija, kas satur informāciju par visu starptautisko uzņēmumu
grupu kopumā un ietver vismaz šādas sastāvdaļas:
1) starptautiskās uzņēmumu grupas organizatorisko struktūru, tajā skaitā juridisko un kapitāldaļu vai akciju
īpašumtiesību struktūru, un grupas vienību ģeogrāfisko izvietojumu;
2) starptautiskās uzņēmumu grupas saimnieciskās darbības aprakstu;
3) starptautiskās uzņēmumu grupas nemateriālo īpašumu;
4) iekšējo finanšu aktivitāti starptautiskajā uzņēmumu grupā;
5) starptautiskās uzņēmumu grupas finanšu pārskatus un nodokļus.
(9) Vietējā dokumentācija ir transfertcenu dokumentācija, kas satur informāciju par nodokļu maksātāja veikto
kontrolēto darījumu, un ietver vismaz šādas sastāvdaļas:
1) informāciju par nodokļu maksātāju un ar to saistīto starptautisko uzņēmumu grupu;
2) informāciju par katru būtisku kontrolēto darījumu vai darījumu kategoriju, kurā iesaistīts nodokļu maksātājs;
3) finanšu informāciju.
(10) Ministru kabinets nosaka šā panta astotajā un devītajā daļā paredzētajā transfertcenu dokumentācijā
ietveramās informācijas detalizētu saturu.
(11) Ja darījuma kopējā vērtība attiecīgajā pārskata gadā nepārsniedz 20 000 
euro
, nodokļu maksātājs,
sagatavojot transfertcenu dokumentāciju, jebkurā gadījumā ir tiesīgs neuzskatīt to par būtisku darījumu šā panta
astotās un devītās daļas izpratnē un neiekļaut informāciju par to transfertcenu dokumentācijā.
(12) Nodokļu maksātājam ir tiesības nesagatavot vietējo dokumentāciju par darījumiem, kuriem nodokļu
normatīvajos aktos ir paredzēta vienkāršota transfertcenu noteikšanas kārtība un vienkāršota transfertcenu
dokumentācija. Šādā gadījumā nodokļu maksātājs 12 mēnešu laikā pēc attiecīgā pārskata gada beigām sagatavo un,
ja nodokļu administrācija pieprasa, mēneša laikā pēc pieprasījuma saņemšanas iesniedz tai vienkāršoto transfertcenu
dokumentāciju. Vienkāršotajā transfertcenu dokumentācijā ietveramo informāciju nosaka Ministru kabinets.
(13) Nodokļu maksātājs nodrošina, lai transfertcenu dokumentācija atbilstu šādiem noteikumiem: 
19
/
144
(13) Nodokļu maksātājs nodrošina, lai transfertcenu dokumentācija atbilstu šādiem noteikumiem:
1) transfertcenu dokumentāciju sagatavo, pamatojoties uz informāciju, kāda ir saprātīgi pieejama pārskata
gada ietvaros vai, ja veic uzņēmumu ienākuma nodokļa deklarācijas labojumus, — pamatojoties uz
informāciju, kas pieejama brīdī, kad tiek veikti attiecīgie labojumi;
2) transfertcenu dokumentācija ir pieejama elektroniskā formā, kas pieļauj meklēšanas funkciju tekstā;
3) globālo dokumentāciju sagatavo latviešu vai angļu valodā. Ja globālā dokumentācija ir sagatavota angļu
valodā, nodokļu administrācijai ir tiesības valsts pārvaldes funkciju un uzdevumu izpildes nodrošināšanai
pieprasīt visas dokumentācijas vai tās daļas tulkojumu latviešu valodā un nodokļu maksātājam ir pienākums
pieprasīto tulkojumu iesniegt mēneša laikā pēc pieprasījuma saņemšanas.
(14) Nodokļu administrācijai ir tiesības piemērot nodokļu maksātājam soda naudu līdz vienam procentam no
kontrolētā darījuma (par kuru ir pienākums sagatavot transfertcenu dokumentāciju) summas, kas norādāma nodokļu
maksātāja pārskata gada ieņēmumos vai izdevumos attiecīgajā pārskata periodā, bet ne vairāk kā 100 000 
euro
, ja
nodokļu maksātājs nav ievērojis šajā pantā minēto transfertcenu dokumentācijas iesniegšanas termiņu, kā arī tad, ja
nodokļu maksātājs būtiski pārkāpis normatīvajos aktos paredzētās transfertcenu dokumentācijas sagatavošanas
prasības — transfertcenu dokumentācijā nav iekļautas vairākas normatīvajos aktos paredzētās transfertcenu
dokumentācijas sastāvdaļas (nav norādīta nepieciešamā informācija) — un tādēļ, izskatot transfertcenu
dokumentāciju, nav iespējams pārliecināties, vai veiktā darījuma cena (vērtība) ir noteikta atbilstoši tirgus cenai
(vērtībai).
(
25.10.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 214. punktu)
15.
3
 pants. Nodokļu maksātāja pienākums sevi identificēt, piedāvājot preci vai pakalpojumu internetā
Nodokļu maksātājs, veicot saimniecisko darbību un piedāvājot preci vai pakalpojumu internetā, papildus
Informācijas sabiedrības pakalpojumu likuma
 
4.panta
 pirmajā daļā minētajai informācijai tīmekļa vietnē, kuru
izmantojot tiek veikta saimnieciskā darbība, norāda šādu informāciju:
1) saimnieciskās darbības veikšanas faktisko adresi vai vietu (tīmekļa vietne, mobilā lietotne u.tml.);
2) fiziskā persona — nodokļu maksātāja reģistrācijas koda otro daļu.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
16.pants. Nodokļu maksātāju tiesības
(1) Nodokļu maksātājiem ir tiesības:
1) izmantot likumos noteiktos nodokļu un nodevu atvieglojumus;
2) izmantot likumos paredzētās nodokļu atlaides;
3) nodokļu administrācijā bez maksas iepazīties ar normatīvajiem dokumentiem, kas reglamentē nodokļu un
nodevu aprēķināšanas un maksāšanas kārtību;
4) iepazīties ar pārbaudes aktiem (pārskatiem) un revīzijas (audita) lietas materiāliem, kuri attiecas uz pašu
konkrēto nodokļu maksātāju, izņemot pārbaudes aktos (pārskatos) un revīzijas (audita) lietas materiālos esošo
informāciju, kas saskaņā ar likumu uzskatāma par ierobežotas pieejamības informāciju;
5) apstrīdēt un pārsūdzēt šā likuma
 VIII nodaļā
 noteiktajā kārtībā nodokļu administrācijas lēmumus;
6) iesniegt nodevu administrācijai iesniegumu par nodevu samaksas pārskatīšanu, ja normatīvajos aktos nav
noteikts citādi, savukārt nodokļu administrācijai — nodokļu deklarācijas labojumu vai precizējumu triju gadu
laikā (ja deklarācijas labojums vai precizējums izriet no transfertcenas korekcijas, — piecu gadu laikā) pēc
konkrētajos likumos noteiktā maksāšanas termiņa, ja šajā laikā par konkrētajiem nodokļiem un attiecīgajiem
taksācijas periodiem nav uzsākta vai veikta nodokļu revīzija (audits), nav beidzies šā likuma 
23.panta
 5.
1
 daļā
noteiktais deklarācijas precizējumu iesniegšanas termiņš vai šā likuma 
23.panta
 5.
2
 daļā noteiktajā gadījumā
nav pieņemts lēmums par nodokļu apmēra precizēšanu. Attiecībā uz valsts budžetā ieskaitāmiem nodokļu
maksājumiem šajā punktā noteikto termiņa nokavējumu var atjaunot Valsts ieņēmumu dienesta
ģenerāldirektors, ja nodokļu maksātājs iesniedz iesniegumu par termiņā nesamaksāto nodokļu samaksu;
20
/
144
7) 
(izslēgts ar 
06.07.2021
. likumu)
;
8) saņemt nodokļu administrācijas nepareizi piedzīto maksājumu summas šā likuma 
28.pantā
 noteiktajā
kārtībā;
9) saņemt no savu ienākumu gūšanas vietas rakstveida izziņu par to, kādus nodokļus darba devējs ir
nomaksājis;
10) pieprasīt pārmaksātās nodokļa summas atmaksāšanu vai novirzīšanu kārtējo nodokļu maksājumu
segšanai triju gadu laikā pēc konkrētā nodokļa likumā noteiktā maksāšanas termiņa;
11) pieprasīt pārmaksātās valsts nodevas atmaksāšanu vai novirzīšanu kārtējo nodokļu maksājumu segšanai
triju gadu laikā no dienas, kad ir izsniegts tās personas rakstveida atzinums, kura sniegusi pakalpojumu vai
devusi nodrošinājumu, vai stājies spēkā tiesas vai tiesneša nolēmums par valsts nodevas atmaksāšanu;
12) pieprasīt nepareizi iemaksātās (maksājums veikts, bet attiecīgā darbība iestādē nav veikta vai
pakalpojums nav sniegts, vai maksājums iemaksāts nepareizā valsts budžeta kontā) valsts nodevas
atmaksāšanu vai novirzīšanu kārtējo nodokļu maksājumu segšanai triju gadu laikā no dienas, kad valsts
nodeva ir iemaksāta;
13) iesniegt (ne biežāk kā vienu reizi mēnesī) Valsts ieņēmumu dienestam iesniegumu par kontu, kurā nodokļu
maksātājam tiek ieskaitīta darba samaksa, tai pielīdzinātie maksājumi vai citi maksājumi, uz kuriem
attiecināmi piedziņas vēršanas ierobežojumi;
14) apvienot akcīzes preču noliktavu ar muitas noliktavu vai preču pagaidu uzglabāšanas vietu, vai brīvo zonu,
izveidojot apvienoto noliktavu, lai tajā veiktu darbības ar akcīzes precēm, kas pakļautas atliktā akcīzes
nodokļa maksāšanai, un darbības ar precēm, kas atrodas muitas uzraudzībā. Apvienoto noliktavu var izveidot
nodokļu maksātāji, kuriem ir speciālā atļauja (licence) akcīzes preču (alkoholisko dzērienu vai tabakas
izstrādājumu, vai naftas produktu) noliktavas turētāja darbībai vai atļauja muitas noliktavas darbībai, vai atļauja
preču pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai, vai piešķirts brīvās zonas statuss.
15) fiziskajām personām, kas neveic saimniecisko darbību, — iesniegt nodokļu deklarācijas un informatīvās
deklarācijas ar Valsts ieņēmumu dienesta ierēdņu (darbinieku) palīdzību. Šajā gadījumā Valsts ieņēmumu
dienesta ierēdnis (darbinieks) sniedz visu nepieciešamo palīdzību, lai nodokļu maksātājam būtu nodrošināta
iespēja iesniegt Valsts ieņēmumu dienestam nodokļu deklarācijas un informatīvās deklarācijas elektroniska
dokumenta veidā, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta elektronisko deklarēšanas sistēmu;
16) fiziskajām personām, kas neveic saimniecisko darbību, —deaktivizēt Valsts ieņēmumu dienesta
elektroniskās deklarēšanas sistēmas lietojumu, par to iesniedzot iesniegumu Valsts ieņēmumu dienestam.
Šajā gadījumā Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmas lietojums tiek deaktivizēts ar
iesnieguma izskatīšanas dienu. Fiziskajai personai, kura neveic saimniecisko darbību un kurai Valsts
ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmas lietojums ir deaktivizēts, ir tiesības atkārtoti aktivizēt
Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmas lietojumu saskaņā ar kārtību, kādā Valsts
ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā tiek identificētas personas, kas iesniedz elektroniskos
dokumentus. Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmas lietojuma statusa maiņa nav
pieļaujama biežāk kā reizi 24 stundās.
(2) Ministru kabinets nosaka:
1) prasības un kritērijus, saskaņā ar kuriem nodokļu maksātāji iegūst šā panta pirmās daļas 14. punktā
minētās tiesības izveidot apvienoto noliktavu;
2) kārtību, kādā iesniedzams un izskatāms nodokļu maksātāja iesniegums apvienotās noliktavas statusa
piešķiršanai;
3) apvienotās noliktavas statusa apturēšanas, atjaunošanas un anulēšanas nosacījumus un kārtību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.10.2002.
, 
28.02.2003.
, 
26.10.2006.
, 
13.12.2012.
, 
17.09.2015.
, 
23.11.2016.
,
08.06.2017.
, 
16.11.2017.
, 
25.10.2018.
, 
01.11.2018.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
 Pirmās
daļas 15. punkts stājas spēkā 
01.01.2022.
 Sk. Pārejas noteikumu 232. punktu)
16.
1
 pants. Nodokļu maksātāja un nodokļu administrācijas iepriekšēja vienošanās par darījuma tirgus
21
/
144
cenas (vērtības) noteikšanu
(1) Šā likuma 
15.
2
 pantā
 minētais nodokļu maksātājs, veicot vai uzsākot darījumus ar saistītu ārvalstu
uzņēmumu, ir tiesīgs ierosināt noslēgt iepriekšēju vienošanos ar nodokļu administrāciju par tirgus cenas (vērtības)
noteikšanu konkrētam darījumam vai darījumu veidam, ja darījuma vai plānotā darījuma vērtība ar saistīto ārvalstu
personu pārsniedz 1 430 000 
euro
 gadā.
(1
1
) Nodokļu administrācija saskaņā ar šā likuma 
15.
2
 panta
 sesto daļu vai pēc nodokļu maksātāja iniciatīvas par
kontrolētiem darījumiem, kuru vērtība attiecīgajā pārskata gadā pārsniedz 1 430 000 
euro
, var ierosināt uzsākt
iepriekšējas vienošanās procedūru par darījuma cenas (vērtības) atbilstību tirgus cenai (vērtībai) par iepriekšējiem
pārskata gadiem, ja nav iestājies šajā likumā noteiktais transfertcenu nodokļu revīzijas (audita) veikšanas noilgums.
(2) Ja nodokļu maksātājs ir rīkojies atbilstoši noslēgtās iepriekšējās vienošanās nosacījumiem un tā
saimnieciskajā darbībā nav notikušas izmaiņas, kas ir pretrunā ar šo iepriekšējo vienošanos, nodokļu administrācijai
nav tiesību nodokļu revīzijā (auditā) precizēt konkrētam darījumam vai darījumu veidam noteikto tirgus cenu (vērtību).
(3) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā nodokļu administrācija noslēdz iepriekšēju vienošanos ar nodokļu
maksātāju par tirgus cenas (vērtības) noteikšanu konkrētam darījumam vai darījumu veidam, kā arī maksu par
iepriekšējās vienošanās noslēgšanu un kārtību, kādā tā tiek iekasēta. Maksa par iepriekšējās vienošanās noslēgšanu
nedrīkst pārsniegt ar tās noslēgšanu saistītās vidējās izmaksas.
(
21.06.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.09.2013.
 un 
25.10.2018
. likumu, kas stājas spēkā
28.11.2018.
 
1.
1
 daļa
 stājas spēkā 
01.01.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 215. punktu)
V nodaļa
Nodokļu administrācija un nodevu administrācija
(Nodaļas nosaukums 
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
 Nosaukuma jaunā redakcija
stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 201. punktu)
17.pants. Nodokļu administrācijas tiesības
Nodokļu administrācijas tiesības nosaka šis likums, likums "
Par Valsts ieņēmumu dienestu
" un citi likumi.
18. pants. Nodokļu administrācijas un nodevu administrācijas pienākumi
(1) Nodokļu administrācijas pienākumi ir šādi:
1) nodrošināt, lai šo likumu un citu nodokļu (nodevu) likumus ievēro gan nodokļu maksātāji, gan nodokļu
administrācija;
2) kontrolēt nodokļu, nodevu, kā arī citu valsts noteikto maksājumu aprēķināšanas un maksāšanas pareizību;
3) kontrolēt nodokļu (nodevu), kā arī citu valsts noteikto maksājumu parādus;
4) piemērot sankcijas nodokļu (nodevu) likumu pārkāpējiem, pamatojoties uz likumiem un Ministru kabineta
noteikumiem;
5) izskatīt un izlemt jautājumus par nodokļu maksāšanas termiņu pagarināšanu;
6) kontrolēt nodokļu (nodevu) atlaižu un atvieglojumu piemērošanas pareizību;
7) pēc pārbaudes pabeigšanas iesniegt nodokļu maksātājam pārbaudes aktu (pārskatu). Ja nodokļu
administrācija nodokļu revīzijā (auditā) izmanto kriminālprocesa virzītāja iesniegtos materiālus, nodokļu
maksātājam iesniedzams izraksts no pārbaudes akta (pārskata), kas ietver kriminālprocesa virzītāja pieļauto
informāciju;
8) nodrošināt nodokļu (nodevu) iekasēšanas publiskumu, regulāri publicējot informāciju par atsevišķu nodokļu
(nodevu) kopieņēmumiem, un informācijas pieejamību par tiem nodokļu maksātājiem, kuriem Valsts ieņēmumu
dienesta administrēto nodokļu (nodevu) parāda kopsumma pārsniedz 150 
euro
, izņemot nodokļu maksājumus,
22
/
144
kuru maksāšanas termiņš saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 pirmo un 1.
3
 daļu ir pagarināts, sadalīts termiņos,
atlikts vai atkārtoti sadalīts termiņos. Informāciju par minētajiem parādniekiem iekļauj Valsts ieņēmumu
dienesta administrēto nodokļu (nodevu) parādnieku datubāzē un tās pieejamību nodrošina, ievērojot šā likuma
22.panta
 pirmās daļas 1.punktā un trešajā daļā minētos nosacījumus, kā arī aktualizē katru mēnesi septītajā
un divdesmit sestajā datumā;
8
1
) nodrošināt nodokļu (nodevu) iekasēšanas publiskumu, ik gadu līdz 1.aprīlim publicējot informāciju par
nodokļu maksātāju (komersantu) iepriekšējā taksācijas gadā samaksāto Valsts ieņēmumu dienesta
administrēto nodokļu (nodevu) apmēra kopsummu, samazinot to par nodokļu summu, kas atmaksāta no
budžeta, atsevišķi norādot iedzīvotāju ienākuma nodokļa kopsummu un valsts sociālās apdrošināšanas
obligāto iemaksu kopsummu, kā arī vidējo nodarbināto personu skaitu;
8
2
) nodrošināt Eiropas Savienības normatīvajos aktos komercdarbības atbalsta jomā noteikto prasību izpildi
par informācijas publicēšanu par katru piešķirto individuālo atbalstu, kurš pārsniedz konkrētajā Eiropas
Savienības normatīvajā aktā komercdarbības atbalsta jomā noteikto piešķirtā atbalsta slieksni, ja
komercdarbības atbalsts piešķirts nodokļu atvieglojumu veidā un atbalsta programmā atbalsta sniedzējs nav
noteikts;
9) publicēt ziņas par nodokļu un nodevu likmju, soda naudas un nokavējuma naudas noteikšanas kārtības
grozīšanu;
10) pieņemt lēmumu par nodokļu revīzijas (audita) veikšanu un ne vēlāk kā 10 darbdienas pirms tās
uzsākšanas rakstveidā informēt nodokļu maksātāju par nodokļu revīzijas (audita) veikšanu, norādot nodokļu
revīzijas (audita) uzsākšanas dienu, revīzijas (audita) termiņu, pārbaudāmos nodokļus, nodokļu deklarācijas
posteņus, pārbaudāmās nodevas vai citus valsts noteiktos maksājumus un taksācijas periodus, kā arī to, vai
tiks pārbaudīta transfertcenas atbilstība darījuma tirgus cenai (vērtībai);
11) piedzīt bezstrīda kārtībā termiņā nesamaksātos nodokļus, nokavējuma naudas, soda naudas un citus
valsts noteiktos maksājumus šā likuma 
26.pantā
 paredzētajā kārtībā;
12) nodrošināt publiski pieejamu Valsts ieņēmumu dienesta pievienotās vērtības nodokļa maksātāju reģistru;
13) 
(izslēgts no 
01.01.2013.
 ar 
01.12.2009
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 117. punktu)
;
14) nodrošināt publiski pieejamu nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču un iekārtu, to
lietotāju un apkalpojošo dienestu vienoto datu bāzi (reģistru);
15) 
(izslēgts ar 
31.01.2008
. likumu)
;
16) visos gadījumos, kad nodokļu maksātājs izdarījis nodokļu pārkāpumu, par kuru paredzēta kriminālatbildība,
10 dienu laikā no dienas, kad nodokļu administrācijas ierēdnis (darbinieks) to konstatējis, iesniegt par to
ziņojumu attiecīgajai valsts institūcijai, kura izlemj jautājumu par kriminālprocesa uzsākšanu;
17) 
(izslēgts no 
01.09.2017.
 ar 
23.11.2016
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 182.
1
 punktu)
;
18) 
(izslēgts no 
01.09.2017.
 ar 
23.11.2016
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 182.
1
 punktu)
;
19) nodrošināt publiski pieejamu sabiedriskā labuma organizāciju vienoto datu bāzi (reģistru);
20) atbilstoši iekšzemes nodokļu maksātāju iesniegtajām nodokļu deklarācijām un NACE 2.red. klasifikācijas
divu zīmju līmenim apkopot un nodrošināt publiski pieejamu informāciju:
a) par iekšzemes nodokļu maksātāju — darba devēju — nodarbināto darba ņēmēju mēneša vidējiem darba
ienākumiem vismaz pirmajos trijos gada ceturkšņos pēdējo četru gada ceturkšņu periodā,
b) par to, cik liela ir valstī vidējā viena divpadsmitā daļa no to fizisko personu deklarētā gada apliekamā
ienākuma no saimnieciskās darbības, kuras ir reģistrētas kā saimnieciskās darbības veicējas un
nenodarbina citas personas;
21) uzturēt riska adrešu sarakstu un riska personu sarakstu atbilstoši šā likuma 
1.panta
 31.punktā noteiktajiem
kritērijiem un regulāri sniegt šo informāciju Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram. Kārtību, kādā tiek
nodrošināta Valsts ieņēmumu dienesta un Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra savstarpējā informācijas 
23
/
144
apmaiņa par Valsts ieņēmumu dienesta uzturētajā riska adrešu sarakstā un riska personu sarakstā iekļautajām
ziņām, un sniedzamās informācijas regularitāti nosaka starpresoru vienošanās;
22) nodrošināt publiski pieejamu datubāzi (reģistru) par šā likuma 
15.
1
 panta septītajā daļā noteiktajā kārtībā
Valsts ieņēmumu dienesta Nodokļu maksātāju reģistrā reģistrētajiem nodokļu maksātājiem un nodokļu
maksātāju struktūrvienībām;
23) nodrošināt publiski pieejamu Valsts ieņēmumu dienestā reģistrēto kvīšu vienoto datubāzi (reģistru);
24) sniegt kredītinformācijas birojam Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošo informāciju par fiziskās personas
ienākumiem šā likuma 
22.
1
 panta
 pirmajā daļā noteiktajā gadījumā;
25) regulāri sniegt informāciju Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram par nodokļu maksātājiem, kuriem
paredzēts veikt nodokļu revīziju (auditu). Savstarpējo informācijas apmaiņu par nodokļu maksātājiem, kuriem
paredzēts veikt nodokļu revīziju (auditu), un sniedzamās informācijas regularitāti nosaka starpresoru
vienošanās, kas noslēgta starp Valsts ieņēmumu dienestu un Uzņēmumu reģistru;
26) izvērtēt no Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra saņemto informāciju par iesniegtajiem pieteikumiem
ierakstu izdarīšanai komercreģistrā un 10 darbdienu laikā no šīs informācijas saņemšanas dienas sniegt
atzinumu, norādot Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošo informāciju, kas liecina par tiesību subjekta nodokļu
riskiem. Kārtību, kādā tiek nodrošināta Valsts ieņēmumu dienesta un Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra
savstarpējā informācijas apmaiņa par iesniegtajiem pieteikumiem ierakstu izdarīšanai komercreģistrā, un
sniedzamās informācijas regularitāti nosaka starpresoru vienošanās;
27) regulāri sniegt augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājam informāciju par:
a) domēna vārdiem, kuru lietošanas tiesības reģistrētas nodokļu maksātājiem, kuriem paredzēts veikt
nodokļu revīziju (auditu),
b) domēna vārdiem, kuru lietošanas tiesības nodokļu maksātājs ir nodevis lietošanā citam nodokļu
maksātājam, kuram paredzēts veikt nodokļu revīziju (auditu);
28) lai veicinātu komercdarbības vides drošību, godīgu konkurenci un labprātīgu nodokļu saistību izpildi,
nodrošināt publiski pieejamu informāciju par darba devējiem, kuru darbinieku vidējais mēneša atalgojums ir
valstī noteiktās minimālās mēneša darba algas apmērā vai mazāks. Valsts ieņēmumu dienests minēto
informāciju aktualizē nākamā mēneša divdesmit piektajā datumā, norādot attiecīgās juridiskās personas un
individuālā komersanta nosaukumu un reģistrācijas numuru, bet fiziskajai personai (darba devējam) — vārdu,
uzvārdu, personas koda otro daļu un dzimšanas gadu;
29) lai veicinātu komercdarbības vides drošību, godīgu konkurenci, labprātīgu nodokļu (nodevu) saistību izpildi,
kā arī motivētu darba devējus uzrādīt grāmatvedības uzskaitē pilnā apmērā darbiniekiem izmaksāto darba
samaksu, nodrošināt publiski pieejamu informāciju par fiziskajai personai un juridiskās personas amatpersonai
uzliktā administratīvā soda par grāmatvedības uzskaitē neuzrādītas darba samaksas izmaksāšanu esību.
Informāciju var iegūt Valsts ieņēmumu dienesta tīmekļvietnē par juridiskās personas amatpersonu — ievadot
juridiskās personas nosaukumu un reģistrācijas numuru, par fizisko personu — ievadot fiziskās personas
vārdu, uzvārdu un reģistrācijas kodu. Minētā informācija ir publiski pieejama no brīža, kad stājies spēkā un
likumā noteiktajā termiņā nav pārsūdzēts lēmums par administratīvā soda piemērošanu vai stājies spēkā
attiecīgs tiesas nolēmums, tik ilgi, kamēr persona atbilstoši normatīvajos aktos noteiktajam ir atzīstama par
administratīvi sodītu;
30) lai veicinātu savlaicīgu nodokļu deklarāciju iesniegšanu, komercdarbības vides drošību, godīgu konkurenci
un labprātīgu nodokļu (nodevu) saistību izpildi, publicēt informāciju par nodokļu maksātājiem, kuri nav
iesnieguši nodokļu administrācijai šajā likumā vai konkrēto nodokļu likumos paredzētās nodokļu deklarācijas, ja
nodokļu normatīvajos aktos noteiktais nodokļu deklarācijas iesniegšanas termiņš ir pārkāpts vairāk nekā par
15 dienām. Publicējot minēto informāciju, norāda neiesniegtās nodokļu deklarācijas nosaukumu un tās
iesniegšanas termiņu, nodokļu maksātāja — juridiskās personas vai individuālā komersanta — nosaukumu un
reģistrācijas numuru, bet fiziskajai personai — vārdu, uzvārdu, personas koda otro daļu un dzimšanas gadu.
Valsts ieņēmumu dienests mājaslapā internetā ievietoto informāciju aktualizē katru mēnesi septītajā un
divdesmit sestajā datumā, un tā ir publiski pieejama ne ilgāk kā trīs gadus no normatīvajos aktos noteiktās
nodokļu deklarācijas iesniegšanas termiņa iestāšanās dienas;
31) nodrošināt Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā nodokļu maksātājam pieejamus
datus par tā maksājamo un pārmaksāto Valsts ieņēmumu dienesta administrēto nodokļu, nodevu, citu valsts
24
/
144
noteikto maksājumu un ar tiem saistīto maksājumu (nokavējuma naudas un soda naudas) summām;
32) atbilstoši Latvijas Republikai saistošiem starptautiskajiem līgumiem veikt savstarpējās saskaņošanas
procedūru, tajā skaitā lai novērstu nodokļu dubulto uzlikšanu vai tādu nodokļu uzlikšanu, kuri ir pretrunā ar
attiecīgo starptautisko līgumu;
33) gadījumos, kad Valsts ieņēmumu dienesta informācijas sistēmā var fiksēt drīzumā iesniedzamo
normatīvajos aktos noteikto nodokļu deklarāciju vai informatīvo deklarāciju, ne vēlāk kā piecas dienas pirms
attiecīgās deklarācijas iesniegšanas termiņa informēt nodokļu maksātāju par iesniedzamo nodokļu deklarāciju
vai informatīvo deklarāciju, vienlaikus informējot, ka par deklarācijas iesniegšanas termiņa neievērošanu
nodokļu maksātājam var piemērot administratīvo sodu;
34) lai veicinātu komercdarbības vides drošību, godīgu konkurenci un labprātīgu nodokļu (nodevu) saistību
izpildi, kā arī sabiedrības tiesības uz informāciju, nodrošināt publiski pieejamu informāciju par šādiem
sabiedrībai nozīmīgiem lēmumiem, ar kuriem konstatēti juridisko personu nodokļu un muitas normatīvo aktu
pārkāpumi lēmumā:
a) par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem,
b) par datu atbilstības pārbaudes rezultātiem,
c) ar kuru precizēts nodokļu apmērs saskaņā ar likuma "Par nodokļiem un nodevām" 
23.
 panta 5.
2
 un
5.
3
 daļu,
d) ar kuru konstatēts muitas maksājumu parāds,
e) ar kuru atteikta pārmaksātā pievienotās vērtības nodokļa atmaksa;
35) lai veicinātu normatīvajos aktos noteikto nodokļu maksātāju pienākumu izpildi, komercdarbības vides
drošību, godīgu konkurenci un labprātīgu nodokļu (nodevu) saistību izpildi, nodrošināt publiski pieejamu
mikrouzņēmumu nodokļa maksātāju vienoto datubāzi (reģistru).
(1
1
) Nodevu administrācijai, izņemot valsts nodevas administrāciju, kas administrē valsts nodevas par darbību
veikšanu tiesu iestādēs, ir šā panta pirmās daļas 1., 2., 3., 4., 6. un 9. punktā noteiktie pienākumi. Valsts nodevas
administrācijai, tajā skaitā valsts nodevas administrācijai, kas administrē valsts nodevas par darbību veikšanu tiesu
iestādēs, ir pienākums veikt valsts budžetā ieskaitāmo valsts nodevu uzskaiti. Kārtību un apjomu, kādā veicama
valsts nodevu uzskaite, nosaka Ministru kabinets.
(2) Ja šā panta pirmās daļas 10.punktā noteikto paziņojumu par nodokļu revīzijas (audita) uzsākšanu nodokļu
administrācija nodokļu maksātājam sūta pa pastu, uzskatāms, ka nodokļu maksātājam informācija paziņota septītajā
dienā pēc sūtījuma nodošanas pastā.
(3) Šā panta pirmās daļas 10.punktā noteikto paziņojumu nodokļu maksātājam nodokļu administrācija nesniedz, ja
ir pierādījumi, ka nodokļu maksātājs veic darbības, lai izvairītos no nodokļu revīzijas (audita) vai apgrūtinātu to.
(4) Šā panta pirmās daļas 10.punktā nodokļu administrācijai noteiktais termiņš paziņojuma sniegšanai par nodokļu
revīzijas (audita) veikšanu nav attiecināms uz gadījumiem, kad nodokļu revīzija (audits) tiek uzsākta, lai izvērtētu
nodokļa pārmaksas atmaksas pamatotību.
(5) Šā panta pirmās daļas 8.punktā minētā informācija par nodokļu maksātājiem, kuriem Valsts ieņēmumu
dienesta administrēto nodokļu (nodevu) parāda kopsumma pārsniedz 150 
euro
, ir pieejama normatīvajos aktos
noteikto tiešās pārvaldes iestāžu un pašvaldību funkciju izpildes nodrošināšanai, komercdarbības vides drošības,
godīgas konkurences un labprātīgas nodokļu (nodevu) saistību izpildes veicināšanai. Šā panta pirmās daļas 8.punktā
minētajā datubāzē var saņemt informāciju par personas parāda esamību vai neesamību, ievadot attiecīgā nodokļu
maksātāja nosaukumu un reģistrācijas kodu vai fiziskās personas — saimnieciskās darbības veicēja — vārdu,
uzvārdu un reģistrācijas kodu.
(6) Šā panta pirmās daļas 22. punktā minētajā datubāzē esošā informācija par fiziskajām personām, kas
reģistrētas Valsts ieņēmumu dienesta Nodokļu maksātāju reģistrā, ir pieejama normatīvajos aktos noteikto nodokļu
maksātāju pienākumu izpildes nodrošināšanai, saimnieciskās darbības vides drošības, godīgas konkurences un
labprātīgas nodokļu (nodevu) saistību izpildes veicināšanai. Šā panta pirmās daļas 22. punktā minētajā datubāzē,
ievadot attiecīgā nodokļu maksātāja nosaukumu un reģistrācijas kodu vai fiziskās personas vārdu, uzvārdu un
reģistrācijas kodu, var saņemt šādu informāciju: 
25
/
144
reģistrācijas kodu, var saņemt šādu informāciju:
1) datums, kad nodokļu maksātājs vai nodokļu maksātāja struktūrvienība reģistrēta Valsts ieņēmumu dienesta
Nodokļu maksātāju reģistrā vai izslēgta no tā;
2) patentmaksas maksātāja patentmaksas piemērošanas periods (patentmaksas maksājuma termiņš);
3) datums, kad Valsts ieņēmumu dienestā apstiprināts tās personas saimnieciskās darbības paziņojums, kura
normatīvajos aktos noteiktajos gadījumos var nereģistrēties Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās
darbības veicēja, bet ir paziņojusi Valsts ieņēmumu dienestam par saimnieciskās darbības veikšanu, vai
saimnieciskās darbības izbeigšanas datums, ko minētā persona paziņojusi Valsts ieņēmumu dienestam;
4) par nerezidenta (ārvalstu komersanta) pastāvīgās pārstāvniecības Latvijā patieso labuma guvēju, izņemot
gadījumus, kad informācija par patieso labuma guvēju saskaņā ar Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likumu ir ierobežotas pieejamības, — vārdu, uzvārdu, daļu
no personas koda, valstspiederību un dzīvesvietas valsti un, ja fiziskā persona ir nerezidents, — arī
dzimšanas datumu, mēnesi un gadu un personu apliecinoša dokumenta numuru, izdošanas datumu, valsti un
iestādi, kas dokumentu izdevusi.
(7) Šā panta pirmās daļas 24.punktā noteiktās informācijas sniegšana kredītinformācijas birojam ir maksas
pakalpojums. Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā kredītinformācijas birojs no Valsts ieņēmumu dienesta pieprasa
šā panta pirmās daļas 24.punktā noteikto informāciju, pieprasāmās un izsniedzamās informācijas apjomu, tās saturu
un sniegšanas kārtību, kā arī pakalpojuma maksas apmēru un maksāšanas kārtību.
(8) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā fiziskā persona no Valsts ieņēmumu dienesta pieprasa informāciju par
tās ienākumiem, kā arī pieprasāmās un izsniedzamās informācijas apjomu, saturu un sniegšanas kārtību.
(9) Publicējot šā panta pirmās daļas 34. punktā minēto informāciju, norāda juridiskās personas nosaukumu un
reģistrācijas numuru, pieņemtā lēmuma spēkā stāšanās datumu, pieņemtā lēmuma būtību un nolemjošo daļu, kā arī
informāciju, vai lēmums ir pārsūdzēts tiesā. Informāciju par lēmumu publisko septiņu darbdienu laikā pēc tam, kad
attiecīgais lēmums kļuvis neapstrīdams vai ir pārsūdzēts tiesā un tā darbība nav apturēta. Informācija par lēmumu
pieejama līdz brīdim, kad lēmums tiek atcelts, bet ne ilgāk kā trīs gadus pēc tā publiskošanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
14.12.2000.
, 
12.12.2002.
, 
28.02.2003.
, 
31.03.2004.
, 
01.12.2005.
,
26.10.2006.
, 
19.12.2006.
, 
31.01.2008.
, 
11.12.2008.
, 
01.12.2009.
, 
20.05.2010.
, 
12.05.2011.
, 
21.06.2012.
, 
13.12.2012.
,
14.03.2013.
, 
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
, 
17.12.2014.
, 
17.09.2015.
, 
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
, 
28.07.2017.
, 
16.11.2017.
,
23.11.2017.
, 
25.10.2018.
, 
19.12.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
 Pirmās daļas 33. punkts
stājas spēkā 
01.01.2022.
 Sk. Pārejas noteikumu 228. punktu)
18.
1
 pants. Nodokļu administrācijas pienākumi attiecībā uz nodokļiem, nodevām un citiem valsts
noteiktajiem maksājumiem, kas tiek uzlikti saskaņā ar Eiropas Savienības un tās dalībvalstu normatīvajiem
aktiem
(1) Nodokļu administrācijai ir šādi pienākumi:
1) saskaņā ar Eiropas Savienības normatīvajiem aktiem koordinēt un veikt informācijas apmaiņu, sniedzot un
saņemot savu funkciju izpildei nepieciešamo informāciju no Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm. Nodokļu administrācija nodrošina arī tādas informācijas iegūšanu un sniegšanu citas Eiropas
Savienības dalībvalsts nodokļu administrācijai, kas nav nodokļu administrācijas rīcībā, ja attiecīgā informācija
ir nepieciešama, lai izpildītu pieprasījumu sniegt informāciju, kas ir paredzami svarīga konkrēta nodokļu
maksātāja nodokļu administrēšanas vajadzībām pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī;
2) veikt nodokļu prasījumu izpildi jebkuras Eiropas Savienības dalībvalsts labā pēc šīs valsts kompetentās
iestādes pamatota pieprasījuma savas valsts vārdā;
3) iekasēt un piedzīt nodokļus, nodevas un citus valsts noteiktos maksājumus, kā arī ar tiem saistītās
nokavējuma naudas Eiropas Savienības budžetam;
4) koordinēt un veikt vienlaikus nodokļu kopīgās starpvalstu pārbaudes saskaņā ar vienošanos ar Eiropas
Savienības dalībvalsts kompetento iestādi;
5) sadarboties ar Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm, piedaloties citas Eiropas
Savienības dalībvalsts nodokļu pārbaudēs vai pēc Eiropas Savienības dalībvalsts lūguma iesaistot nodokļu
pārbaužu veikšanā Latvijā attiecīgās dalībvalsts nodokļu administrācijas pārstāvi;
26
/
144
6) koordinēt un veikt informācijas apmaiņu ar Eiropas Komisiju un katru gadu līdz 31.martam informēt to par
nosūtīto un saņemto informācijas pieprasījumu, dokumentu paziņošanas pieprasījumu un piedziņas vai izpildes
nodrošināšanas pasākumu pieprasījumu skaitu, kā arī par to nodokļu prasījumu summu, par kuriem lūgta
palīdzība piedziņā, un piedzītajām summām.
(2) Attiecībā uz tādu nodokļu prasījumu izpildi, kuri piedzenami citas Eiropas Savienības dalībvalsts, tās
teritoriālās vai administratīvās vienības budžetā vai Eiropas Savienības budžetā, piemērojami šā likuma noteikumi.
(3) Kārtību, kādā tiek veikta informācijas apmaiņa starp Latvijas un citu Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm, sniedzot un saņemot nodokļu administrēšanas funkciju izpildei nepieciešamo informāciju
tiešo nodokļu jomā, nosaka Ministru kabinets.
(4) Šā panta izpratnē tiešie nodokļi ir nodokļi, kas uzlikti personas kopējiem ienākumiem, kopējam kapitālam vai
atsevišķiem ienākumu vai kapitāla elementiem, ieskaitot nodokļus no ienākumiem par kustama vai nekustama
īpašuma atsavināšanu, nodokļus no ienākuma, kas gūts uz darba attiecību pamata, kā arī kapitāla vērtības
pieauguma nodokļus.
(5) Šā panta sestā, septītā, astotā, devītā, desmitā, vienpadsmitā, divpadsmitā, trīspadsmitā un četrpadsmitā daļa
ir attiecināma uz nodokļu administrācijas un Eiropas Savienības dalībvalstu kompetento iestāžu sadarbību,
administrējot nodokļus, izņemot nodokļus, uz kuriem attiecas Eiropas Savienības tiesību akti par Eiropas Savienības
dalībvalstu savstarpējo administratīvo sadarbību: pievienotās vērtības nodokli, muitas nodokli un akcīzes nodokli.
Minētās normas netiek piemērotas attiecībā uz valsts sociālās apdrošināšanas obligātajām iemaksām. Šajā daļā
minētie nodokļi neaptver maksu, piemēram, par valsts iestāžu izsniegtajām izziņām un citiem dokumentiem, vai
līgumisku maksu, piemēram, atlīdzību par sabiedriskajiem pakalpojumiem.
(6) Ja nodokļu administrācija kopā ar vienu vai vairākām citu Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm vienojas savā teritorijā veikt vienlaicīgas pārbaudes par vienu vai vairākām personām, lai veiktu tādējādi
iegūtās informācijas apmaiņu, piemēro šā panta septītās, astotās un devītās daļas noteikumus.
(7) Nodokļu administrācija neatkarīgi identificē personas, attiecībā uz kurām tā paredzējusi ieteikt vienlaicīgas
pārbaudes veikšanu, un paziņo attiecīgo pārējo Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm par visiem
gadījumiem, par kuriem tā iesaka veikt vienlaicīgu pārbaudi, pamatojot savu izvēli, kā arī norāda laikposmu, kurā
minētās pārbaudes veicamas.
(8) Nodokļu administrācija lemj par dalību vienlaicīgās pārbaudēs. Tā apstiprina savu piekrišanu vai sniedz Eiropas
Savienības dalībvalsts kompetentajai iestādei, kas ieteikusi veikt vienlaicīgu pārbaudi, pamatotu atteikumu.
(9) Nodokļu administrācija ieceļ pārstāvi, kas ir atbildīgs par vienlaicīgas pārbaudes uzraudzību un koordinēšanu.
(10) Administratīvajam paziņojumam piemēro šā panta vienpadsmitās, divpadsmitās, trīspadsmitās un
četrpadsmitās daļas noteikumus.
(11) Pēc Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma nodokļu administrācija saskaņā ar
Paziņošanas likumu
 paziņo adresātam visus tos dokumentus, kurus izdevušas pieprasījuma iesniedzējas valsts
iestādes, kas administrē šā panta piektajā daļā minētos nodokļus.
(12) Nodokļu administrācija, pieprasot citas Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentajai iestādei paziņot
dokumentus, paziņojuma pieprasījumā norāda paziņojamā dokumenta priekšmetu, paziņojamā dokumenta adresātu
un dokumenta paziņošanas adresi, kā arī sniedz jebkuru citu informāciju, kas varētu atvieglot adresāta identificēšanu.
(13) Nodokļu administrācija, saņemot paziņojuma pieprasījumu, nekavējoties informē pieprasījuma
iesniedzējiestādi par pasākumiem, ko tā veikusi saistībā ar pieprasījumu, īpaši par dienu, kurā dokuments paziņots
adresātam.
(14) Nodokļu administrācija lūdz Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentajai iestādei paziņojumu saskaņā ar šo
pantu sniegt tikai tādā gadījumā, ja saskaņā ar 
Paziņošanas likumu
 tā nevar paziņojumu sniegt pati vai ja dokumenta
paziņošana tai radītu resursu nesamērīgu izlietojumu. Nodokļu administrācija citas Eiropas Savienības dalībvalsts
teritorijā esošai personai jebkuru dokumentu var paziņot pati ierakstīta pasta sūtījuma veidā vai izmantojot
elektroniskos sakarus.
(
31.03.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.03.2006.
, 
26.10.2006.
, 
15.03.2012.
, 
14.03.2013.
 un
27.02.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
13.03.2014.
)
27
/
144
18.
2
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta pienākumi saistībā ar piedziņas bezstrīda kārtībā vēršanu uz
parādnieka naudas līdzekļiem
(1) Valsts ieņēmumu dienests šā panta otrajā daļā noteiktos rīkojumus paziņo konkrētai kredītiestādei vai
maksājumu pakalpojumu sniedzējam, kurā nodokļu maksātājam ir atvērts konts, par kura esamību kredītiestāde vai
maksājumu pakalpojumu sniedzējs ir paziņojis Valsts ieņēmumu dienestam normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(2) Valsts ieņēmumu dienests paziņo šādus obligāti izpildāmus rīkojumus:
1) rīkojumu par nodokļu maksātāja norēķinu operāciju apturēšanu;
2) rīkojumu par naudas līdzekļu apķīlāšanu;
3) rīkojumu par naudas līdzekļu pārskaitīšanu;
4) rīkojumu par izpildāmo darbību vai tā naudas līdzekļu apmēra precizēšanu, kas noteikts ar šīs daļas 
1.
, 
2.
un 
3.punktā
 paredzēto rīkojumu, vai par iepriekš paziņotā rīkojuma atcelšanu.
(3) Valsts ieņēmumu dienests rīkojumā norāda personas identifikācijas datus (par fizisko personu — vārdu,
uzvārdu un personas kodu vai dzimšanas datumu; par juridisko personu — nosaukumu un reģistrācijas numuru),
rīkojuma numuru, kā arī:
1) ja paziņo šā panta otrās daļas 1. punktā noteikto rīkojumu, — dod rīkojumu apturēt veicamās norēķinu
operācijas, norādot naudas līdzekļu summu, kura saglabājama fiziskajām personām atbilstoši 
Civilprocesa
likuma
 
1.
 pielikuma 3. punktam attiecībā uz parādnieku vienu reizi mēnesī, un tā lēmuma datumu un numuru,
uz kura pamata pieņemts šis rīkojums;
2) ja paziņo šā panta otrās daļas 2.punktā noteikto rīkojumu, — dod rīkojumu apķīlāt naudas līdzekļus, norādot
apķīlājamo naudas līdzekļu summu, piedzenamo līdzekļu summu, to naudas līdzekļu summu, kura ir
saglabājama fiziskajām personām 
Civilprocesa likuma
 
1.pielikuma
 3.punktā noteiktajā apmērā attiecībā uz
parādnieku, valsts budžeta ieņēmumu konta numuru (kontu numurus) Valsts kasē, uz kuru pārskaitāmi naudas
līdzekļi, un tā lēmuma datumu un numuru, uz kura pamata pieņemts šis rīkojums;
3) ja paziņo šā panta otrās daļas 3.punktā noteikto rīkojumu, — maksājuma identifikatoru, tā rīkojuma numuru,
atbilstoši kuram naudas līdzekļi tika apķīlāti, vai tā lēmuma datumu un numuru, uz kura pamata pieņemts šis
rīkojums, un vismaz vienu no šādām darbībām:
a) pārskaitīt naudas līdzekļus, norādot piedziņai pārskaitāmo naudas līdzekļu apmēru un valsts budžeta
ieņēmumu konta numuru (kontu numurus) Valsts kasē, uz kuru pārskaitāmi naudas līdzekļi,
b) pārskaitīt naudas līdzekļus, tiklīdz tie saņemti nodokļu maksātāja kontos, līdz rīkojuma pilnīgai izpildei,
norādot pārskaitāmo naudas līdzekļu kopsummas apmēru un valsts budžeta ieņēmumu konta numuru
(kontu numurus) Valsts kasē, uz kuru pārskaitāmi naudas līdzekļi,
c) atbrīvot no apķīlājuma naudas līdzekļus, kas saglabājami fiziskajām personām atbilstoši 
Civilprocesa
likuma
 
1.pielikuma
 3.punktam, norādot naudas līdzekļu apmēru,
d) līdz šā panta otrās daļas 3.punktā noteiktā rīkojuma pilnīgai izpildei saglabāt no apķīlājuma naudas
līdzekļus, kas saglabājami fiziskajām personām atbilstoši 
Civilprocesa likuma
 
1.pielikuma
 3.punktam
attiecībā uz parādnieku vienu reizi mēnesī, norādot naudas līdzekļu apmēru,
e) atbrīvot no apķīlājuma naudas līdzekļus, kas pārsniedz piedziņai pārskaitāmo līdzekļu apmēru;
4) ja paziņo šā panta otrās daļas 4.punktā noteikto rīkojumu, — dod rīkojumu precizēt naudas līdzekļu apmēru
vai precizēt vai atcelt veicamo darbību, norādot apmēru un tā rīkojuma numuru, kurš tiek precizēts vai atcelts.
(4) Šā panta trešās daļas 1. un 2.punktā un 3.punkta "c" un "d" apakšpunktā noteikto pienākumu — saglabāt
fiziskajām personām naudas līdzekļus 
Civilprocesa likuma
 
1.pielikuma
 3.punktā noteiktajā apmērā attiecībā uz
parādnieku — paziņo vienai no kredītiestādēm vai vienam no maksājumu pakalpojumu sniedzējiem (pēc Valsts
ieņēmumu dienesta izvēles — pēc nejaušības principa), kuram paziņojams šā panta otrās daļas 1. punktā noteiktais
rīkojums vai attiecīgi kuram saistībā ar konkrēto izpilddokumentu paziņojami šā panta otrajā daļā noteiktie rīkojumi, ja
līdz rīkojuma pieņemšanas dienai nav saņemts nodokļu maksātāja iesniegums par kontu, kurā nodokļu maksātājam
28
/
144
tiek ieskaitīti maksājumi, uz kuriem attiecināmi piedziņas vēršanas ierobežojumi.
(5) Valsts ieņēmumu dienests apkopo informāciju, kas norādīta saistībā ar šā panta otrās daļas 2.punktā noteikto
rīkojumu sniegtajos paziņojumos par izpildi, un ne vēlāk kā četru darbdienu laikā pēc attiecīgā paziņojuma
saņemšanas nosūta kredītiestādēm un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem rīkojumu par naudas līdzekļu
pārskaitīšanu.
(6) Valsts ieņēmumu dienests šā panta otrajā daļā noteiktos rīkojumus paziņo un saņem paziņojumus par rīkojumu
izpildi (turpmāk — datu apmaiņa) vienā no šādiem datu apmaiņas veidiem:
1) elektroniski, izmantojot Valsts reģionālās attīstības aģentūras pārziņā esošo valsts informācijas sistēmu
savietotāju;
2) 
(zaudējis spēku ar 
01.07.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 185. punktu)
.
(7) Sagatavojot šā panta otrajā daļā noteikto rīkojumu, kā arī precizējot piedzenamās vai apķīlājamās summas
apmēru, Valsts ieņēmumu dienests kontrolē, lai no kredītiestādēm un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem pieprasīto
naudas līdzekļu kopsumma nepārsniegtu parāda summas segšanai nepieciešamo apmēru. Ja, izpildot rīkojumu par
naudas līdzekļu pārskaitīšanu, no vairākām kredītiestādēm un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem pārskaitīto
naudas līdzekļu kopsumma ir pārsniegusi piedzenamās summas apmēru, Valsts ieņēmumu dienests 10 darbdienu
laikā no dienas, kad valsts budžeta ieņēmumu kontā Valsts kasē tiek ieskaitīta summa, kas pārsniedz piedzenamās
summas apmēru, to atmaksā to vai novirza nokavēto nodokļu maksājumu segšanai.
(8) Ja nodokļu maksātājs nav informējis Valsts ieņēmumu dienestu par to kontu kredītiestādē vai pie maksājumu
pakalpojumu sniedzēja, kurā tiek ieskaitīta darba samaksa, tai pielīdzinātie maksājumi vai citi maksājumi, uz kuriem
attiecināmi piedziņas veikšanas ierobežojumi, un saskaņā ar rīkojumu par naudas līdzekļu pārskaitīšanu valsts
budžeta ieņēmumu kontā Valsts kasē ir ieskaitīti naudas līdzekļi, uz kuriem piedziņa saskaņā ar normatīvajiem
aktiem nav vēršama, nodokļu maksātājs ne vēlāk kā mēneša laikā no dienas, kad naudas līdzekļi ieskaitīti valsts
budžeta ieņēmumu kontā Valsts kasē, ir tiesīgs iesniegt iesniegumu par to atmaksu, iesniegumam pievienojot
prasījumu pamatojošus dokumentus. Šādā gadījumā Valsts ieņēmumu dienests ne vēlāk kā 15 darbdienu laikā pēc
nodokļu maksātāja iesnieguma saņemšanas atmaksā nodokļu maksātājam valsts budžeta ieņēmumu kontā Valsts
kasē ieskaitītos naudas līdzekļus, ja konstatē, ka saskaņā ar normatīvajiem aktiem piedziņa uz tiem nav vēršama.
(9) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts ieņēmumu dienests paziņo šā panta otrajā daļā noteiktos
rīkojumus un saņem paziņojumus par šo rīkojumu izpildi, izmantojot šā panta sestās daļas 1.punktā noteikto datu
apmaiņas veidu.
(10) Šā panta otrajā daļā noteiktais rīkojums, kas paziņots, izmantojot šā panta sestās daļas 1.punktā noteikto
datu apmaiņas veidu, uzskatāms par paziņotu brīdī, kad tas ievietots Valsts reģionālās attīstības aģentūras pārziņā
esošajā valsts informācijas sistēmu savietotājā.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
Sestās daļas 2. punkts, devītās daļas otrais teikums un desmitās daļas otrais teikums zaudē spēku 01.07.2019. Sk.
Pārejas noteikumu 185., 186. un 221. punktu)
19.pants. Nodokļu administrācijas atbildība
(Izslēgts ar 
14.03.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
10.04.2013.
)
20.pants. Konkrētu nodokļu administrēšana
Nodokļus administrē šādas institūcijas:
1) iedzīvotāju ienākuma nodokli — Valsts ieņēmumu dienests;
2) uzņēmumu ienākuma nodokli — Valsts ieņēmumu dienests;
3) nekustamā īpašuma nodokli — Valsts ieņēmumu dienests un pašvaldības atbilstoši likumam "
Par
nekustamā īpašuma nodokli
";
4) akcīzes nodokli — Valsts ieņēmumu dienests;
5) pievienotās vērtības nodokli — Valsts ieņēmumu dienests;
29
/
144
6) dabas resursu nodokli — Valsts ieņēmumu dienests, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija
un tās padotībā esošās iestādes atbilstoši 
Dabas resursu nodokļa likumam
;
7) izložu un azartspēļu nodokli — Valsts ieņēmumu dienests;
8) muitas nodokli un citus līdzvērtīgus maksājumus — Valsts ieņēmumu dienests;
9) valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas — Valsts ieņēmumu dienests;
10) 
(izslēgts ar 
08.06.2017
. likumu)
;
11) elektroenerģijas nodokli — Valsts ieņēmumu dienests;
12) mikrouzņēmumu nodokli — Valsts ieņēmumu dienests;
13) transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokli — Valsts ieņēmumu dienests un Ceļu satiksmes drošības direkcija
atbilstoši Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa un uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokļa likumam un
saskaņā ar to izdotajiem Ministru kabineta noteikumiem;
14) uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokli — Valsts ieņēmumu dienests un Ceļu satiksmes drošības
direkcija atbilstoši Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa un uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokļa
likumam un saskaņā ar to izdotajiem Ministru kabineta noteikumiem;
15) subsidētās elektroenerģijas nodokli — Valsts ieņēmumu dienests un Ekonomikas ministrija;
16) solidaritātes nodokli — Valsts ieņēmumu dienests un Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.06.1996.
, 
04.12.1997.
, 
30.03.2006.
, 
26.10.2006.
, 
19.12.2006.
, 
09.08.2010.
,
20.12.2010.
, 
06.11.2013.
, 
17.12.2014.
, 
30.11.2015.
 un 
08.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
23.06.2017.
)
21.pants. Nodokļu administrācijas autonomija
Nodokļu administrācija patstāvīgi veic šajā likumā un citos normatīvajos aktos noteiktos uzdevumus. Iejaukšanās
nodokļu administrācijas kompetencē ietilpstošajos nodokļu un muitas kontroles jautājumos un jebkāda nodokļu
administrācijas ietekmēšana, lai panāktu prettiesisku lēmumu, privileģētu stāvokli vai gūtu citus labumus, ir aizliegta.
(
09.10.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.11.2002.
)
22.pants. Konfidencialitāte
(1) Nodokļu administrācijas ierēdnim (darbiniekam), ja šā panta otrajā daļā nav noteikts citādi, aizliegts izpaust par
nodokļu maksātāju bez viņa piekrišanas jebkādu informāciju, kas šim ierēdnim (darbiniekam) kļuvusi zināma, pildot
dienesta (darba) pienākumus, izņemot:
1) informāciju par nodokļu maksātāja nodokļu parādiem, kas izveidojušies nodokļu revīzijas (audita) vai datu
atbilstības pārbaudes rezultātā vai nodokļu maksājumu kavējuma dēļ, norādot nodokļa parāda lielumu, nodokļu
maksātāja nosaukumu vai vārdu, uzvārdu un reģistrācijas kodu;
2) informāciju par fizisko personu — saimnieciskās darbības veicēju, kas nav reģistrēts komercreģistrā,
norādot fiziskās personas vārdu, uzvārdu un reģistrācijas kodu;
3) šā likuma 
18.panta
 pirmās daļas 8., 8.
2
, 12., 14., 22., 28., 29., 30., 34. un 35. punktā, 
24.panta
 otrajā daļā
un 
25.panta
 pirmajā daļā noteiktajos gadījumos;
4) 
(izslēgts ar 
06.07.2021
. likumu)
;
5) lai veicinātu komercdarbības vides drošību, godīgu konkurenci un labprātīgu nodokļu (nodevu) saistību
izpildi — informāciju par nodokļu maksātāja amatpersonu, kura iekļauta riska personu sarakstā, pamatojoties
uz šā likuma 
1.
 panta 31. punkta "c" apakšpunktā minēto kritēriju, norādot fiziskās personas vārdu, uzvārdu un
reģistrācijas kodu;
30
/
144
6) informāciju par nodokļu maksātāja darījuma partnera (juridiskās personas) nodokļu riskiem, ja nodokļu
maksātājs pievienotās vērtības nodokļa deklarācijā ir norādījis darījuma partneri (juridisko personu), kura
darbībā atbilstoši Valsts ieņēmumu dienesta veiktajam personas datu izvērtējumam nodokļu ieņēmumu riska
jomā ir konstatēti fakti, kas liecina par izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, un ir pamats sniegt minēto
informāciju. Šajā gadījumā tiek paziņots arī darījuma partnerim, ka informācija par to ir izpausta konkrētajam
nodokļu maksātājam;
7) gadījumos, kad nodokļu maksātājs publiski izplatījis nepatiesas ziņas par nodokļu administrācijas veiktajiem
nodokļu administrēšanas vai nodokļu kontroles pasākumiem vai citiem nodokļu maksātāja tiesības
ierobežojošiem līdzekļiem, — nodokļu administrācijas rīcībā esošo informāciju par nodokļu maksātājam
veiktajiem nodokļu administrēšanas vai nodokļu kontroles pasākumiem vai piemērotajiem tiesības
ierobežojošiem līdzekļiem, ciktāl tā attiecas uz lietu, par kuru nodokļu maksātājs publiskojis ziņas. Minētā
informācija apstrādājama žurnālistikas vajadzībām un tikai tādā apmērā, ciktāl tas nepieciešams, lai
sabiedrībai nodrošinātu objektīvu informāciju par konkrēto situāciju.
(2) Nodokļu administrācijas ierēdnis (darbinieks) drīkst sniegt informāciju par nodokļu maksātāju bez viņa
piekrišanas šādos gadījumos:
1) valsts ieņēmumu nodrošināšanai, kā arī pārraudzības funkciju veikšanai — Finanšu ministrijai;
2) valsts budžeta un pašvaldību budžetu līdzekļu ieņēmumu un izdevumu, kā arī valsts budžetā vai pašvaldību
budžetos iekļauto Eiropas Savienības un citu starptautisko organizāciju vai institūciju līdzekļu izlietošanas un
rīcības ar valsts un pašvaldību mantu vai tās daļu kontrolei;
3) nodokļu administrēšanas funkciju izpildei — citai nodokļu administrācijai, Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm un saskaņā ar starptautisko līgumu noteikumiem ārvalstu kompetentajām iestādēm;
4) normatīvajos aktos noteikto funkciju izpildes nodrošināšanai— pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, kā arī
zvērinātiem tiesu izpildītājiem, tiesai, prokuratūrai un citām tiesībaizsardzības iestādēm;
5) citu valsts pārvaldes funkciju un uzdevumu izpildes nodrošināšanai vai speciālajās tiesību normās par
sabiedrisko pakalpojumu regulēšanu noteikto regulēšanas funkciju izpildes nodrošināšanai, kā arī valsts
institūciju funkciju izpildes nodrošināšanai — informāciju, kura ir vienīgi nodokļu administrācijas rīcībā vai kuru
nodokļu administrācijai atbilstoši tās kompetencei ir pienākums radīt;
6) 
(izslēgts ar 
19.12.2006
. likumu)
;
7) šā likuma 
22.
1
 panta
 pirmajā daļā noteiktajā gadījumā — kredītinformācijas birojam.
(2
1
) Nodokļu administrācijas ierēdnim (darbiniekam) aizliegts izpaust nodokļu maksātājam nodokļu administrācijas
izveidoto nodokļu maksātāja personas datu izvērtējumu nodokļu ieņēmumu risku jomā, ja tā izpaušana var ierobežot
nodokļu administrācijas normatīvajos aktos noteikto funkciju izpildi.
(3) Šā panta pirmajā daļā minēto informāciju par nodokļu maksātāja nodokļu parādu, ja šis parāds ir noteikts,
pamatojoties uz nodokļu administrācijas lēmumu par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem vai lēmumu par datu
atbilstības pārbaudes rezultātiem, izpauž pēc tam, kad attiecīgais lēmums kļuvis neapstrīdams vai ir pārsūdzēts
tiesā, un tā darbība nav apturēta.
(4) 
(Izslēgta ar 
16.11.2017
. likumu)
(5) Informācijas saņemšana šā panta otrās daļas 5.punktā noteiktajā gadījumā notiek saskaņā ar valsts pārvaldē
noteiktajiem sadarbības pamatnoteikumiem vai, ja informācijas apmaiņa notiek starp padotības iestādēm, — saskaņā
ar iekšējiem normatīvajiem aktiem, norādot sniedzamās informācijas apjomu, izsniegšanas, izmantošanas un
apstrādes kārtību saskaņā ar informācijas pieprasītāja iesniegto pamatojumu.
(6) Šā panta noteikumus par informācijas konfidencialitāti ievēro šā panta otrajā daļā minētās amatpersonas un
minēto iestāžu amatpersonas (darbinieki), kā arī sabiedrības pārstāvji, kuri ir iekļauti vai pieaicināti normatīvajos
aktos noteiktajā kārtībā izveidotajās darba grupās un konsultatīvajās padomēs. Šajā pantā noteikto informācijas
konfidencialitāti personai ir pienākums ievērot arī pēc darbības pārtraukšanas minētajās darba grupās un
konsultatīvajās padomēs, kā arī pēc amata (dienesta, darba) tiesisko attiecību izbeigšanas.
(7) Persona, kas izpaudusi konfidenciālo informāciju par nodokļu maksātāju, tiek saukta pie likumos noteiktās
atbildības.
31
/
144
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.03.2001.
, 
12.12.2002.
, 
28.02.2003.
, 
09.10.2003.
, 
31.03.2004.
, 
16.12.2004.
,
01.12.2005.
, 
14.09.2006.
, 
19.12.2006.
, 
31.01.2008.
, 
11.12.2008.
, 
15.03.2012.
, 
13.12.2012.
, 
17.09.2015.
, 
16.11.2017.
,
28.07.2017.
, 
13.11.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
)
22.
1
 pants. Informācijas par fiziskās personas ienākumiem sniegšana kredītinformācijas birojam
(1) Valsts ieņēmumu dienestam ir atļauts sniegt tā rīcībā esošo informāciju par fiziskās personas ienākumiem
kredītinformācijas birojam nodošanai, nemainot tās saturu, kredītinformācijas lietotājam — kapitālsabiedrībai (tās
filiālei), kas Latvijas Republikā ir tiesīga veikt personu kreditēšanu vai ir saņēmusi speciālu atļauju (licenci) patērētāja
kreditēšanas pakalpojuma sniegšanai, — šīs fiziskās personas kā iespējamā vai esošā kredītinformācijas lietotāja
klienta kredītspējas vērtēšanai vai sava kredītriska pārvaldībai. Informācija sniedzama atbilstoši kredītinformācijas
biroja iesniegtam pamatotam pieprasījumam un tajā norādītajā apjomā, kas nedrīkst pārsniegt saskaņā ar šo likumu
izdotajos Ministru kabineta noteikumos paredzēto apjomu.
(2) Ja ir konstatēts, ka Datu valsts inspekcija pieņēmusi lēmumu par kredītinformācijas birojam izsniegtās
licences apturēšanu vai anulēšanu, Valsts ieņēmumu dienests šā panta pirmajā daļā noteiktās informācijas sniegšanu
aptur vai pārtrauc ar nākamo dienu pēc attiecīgā lēmuma publicēšanas Datu valsts inspekcijas tīmekļa vietnē līdz
licences atjaunošanas dienai.
(3) Kredītinformācijas birojam kā pārzinim ir šādi papildu pienākumi:
1) pieprasīt un saņemt informāciju pēc kredītinformācijas lietotāja — kapitālsabiedrības (tās filiāles), kas
Latvijas Republikā ir tiesīga veikt personu kreditēšanu vai ir saņēmusi speciālu atļauju (licenci) patērētāja
kreditēšanas pakalpojuma sniegšanai, — pieprasījuma;
2) veikt pieprasījumu tikai gadījumā, ja kredītinformācijas lietotājam pastāv kāds no 
Kredītinformācijas biroju
likuma
 
18.pantā
 noteiktajiem tiesiskajiem pamatiem informācijas saņemšanai;
3) nodot saņemto informāciju attiecīgajam kredītinformācijas lietotājam, nemainot tās saturu;
4) apstrādāt personas datus atbilstoši paredzētajam mērķim un tam nepieciešamajā apjomā;
5) uzskaitīt un saglabāt informāciju par katru:
a) informācijas pieprasījumu kredītinformācijas birojam, ko veicis kredītinformācijas lietotājs,
b) informācijas pieprasījumu, ko kredītinformācijas birojs veicis Valsts ieņēmumu dienestam,
c) gadījumu, kad informācija saņemta no Valsts ieņēmumu dienesta,
d) gadījumu, kad saņemtā informācija nodota kredītinformācijas lietotājam;
6) 
(izslēgts ar 
06.07.2021
. likumu)
;
7) 
(izslēgts ar 06.07.2021 likumu)
.
(
17.09.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
)
22.
2
 pants. Informācijas sniegšana Valsts ieņēmumu dienestam par aizdomīgiem darījumiem, kā arī citiem
darījumiem
(1) Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likuma subjekta
(turpmāk — subjekts) pienākums, konstatējot aizdomīgu darījumu Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likuma izpratnē, ir nekavējoties ziņot arī Valsts ieņēmumu
dienestam par tādu personas, kuras rezidences (reģistrācijas) valsts ir Latvijas Republika, aizdomīgu darījumu, kura
pazīmes atbilst vismaz vienai no šā panta trešajā daļā minētajām aizdomīguma pazīmēm nodokļu jomā. Subjekts
ziņojumu Valsts ieņēmumu dienestam iesniedz, izmantojot Finanšu izlūkošanas dienesta Finanšu izlūkošanas datu
saņemšanas un analīzes sistēmu.
(1
1
) Zvērinātam notāram kā subjektam ir papildu pienākums iesniegt ziņojumu Valsts ieņēmumu dienestam arī par
katru gadījumu, kad mantinieks, iesniedzot mantojamās mantas sarakstu ar mantas novērtējumu, mantojuma masas
32
/
144
sastāvā ir norādījis nereģistrējamu kustamu mantu (tajā skaitā skaidru naudu), kuras novērtējums pārsniedz 15 000
euro
. Zvērināts notārs ziņojumu Valsts ieņēmumu dienestam iesniedz, izmantojot Finanšu izlūkošanas dienesta
Finanšu izlūkošanas datu saņemšanas un analīzes sistēmu.
(2) Ziņojumu sniedz Valsts ieņēmumu dienestam, lai atklātu un novērstu likumpārkāpumus, kuru rezultātā
samazināts budžetā iemaksājamā nodokļa apmērs vai palielināts no budžeta atmaksājamā nodokļa apmērs un par
kuriem atbildība paredzēta šajā likumā vai konkrēto nodokļu likumos, kā arī noziedzīgus nodarījumus par izvairīšanos
no nodokļu un tiem pielīdzināto maksājumu nomaksas un par krāpšanu.
(3) Darījuma aizdomīguma pazīmes nodokļu jomā ir šādas:
1) privātpersona deklarē ienākumus, ieņēmumus, uzkrājumus, īpašumus vai to vērtības maiņas ar aizdomīgu
izcelsmi;
2) šim klientam neraksturīgi liels darījuma apjoms;
3) ienākošie darījumi veido daudzas mazas summas, bet izejošie ir par lielām summām;
4) nekustamā īpašuma iegāde par acīmredzamu neatbilstošu cenu;
5) darījumam nav acīmredzama likumīga nolūka (vai saistības ar personisko vai biznesa darbību);
6) darījumā izmantots viltots dokuments;
7) aizdomīgs darījums ar elektronisko naudu;
8) nauda tiek debetēta no konta tūlīt pēc tā kreditēšanas;
9) privātpersona vienā vai vairākos darījumos skaidrā naudā iegulda komercsabiedrībā, izmaksā, aizdod vai
aizņemas no citas privātpersonas 10 000 
euro
 vai vairāk;
10) izvairīšanās no nodokļu nomaksas;
11) uzkrītošas izmaiņas konta bilancē (palielināta apgrozība u.c.);
12) klientam ir pārmērīgi liels kontu skaits;
13) konta apgrozījums pārsvarā sastāv no skaidras naudas operācijām;
14) konts ir tālu no klienta rezidences;
15) klients darbojas kā aizsegs citas personas darījumam;
16) darījums ir klientam netipisks;
17) klients veic sarežģītus vai neparastus darījumus (kuriem pašiem vai atsevišķiem to noteikumiem nav
skaidri saprotama ekonomiskā vai juridiskā mērķa);
18) neskaidra darījumā izmantoto līdzekļu izcelsme.
(4) Aizdomīgus darījumus konstatē saskaņā ar Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanas likumā noteiktajā kārtībā izveidoto iekšējās kontroles sistēmu.
(5) Subjekts šā panta pirmajā daļā noteiktajos ziņojumos par aizdomīgiem darījumiem ietver informāciju atbilstoši
Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likuma prasībām, kas
noteiktas attiecībā uz ziņojuma par aizdomīgu darījumu saturu.
(6) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts ieņēmumu dienestam sniedzami šā panta pirmajā daļā noteiktie
ziņojumi par aizdomīgiem darījumiem un šā panta 1.
1
 daļā noteiktie ziņojumi par nereģistrējamas kustamas mantas
(tajā skaitā skaidras naudas) mantošanas gadījumiem.
33
/
144
(7) Informāciju par aizdomīgiem darījumiem un citu šajā pantā minēto informāciju Valsts ieņēmumu dienests glabā
piecus gadus.
(8) Subjektam nav atļauts informēt personu (klientu), patieso labuma guvēju, kā arī citas personas, izņemot
uzraudzības un kontroles institūcijas, par to, ka ir sniegtas ziņas par personu (klientu) vai tās darījumu (darījumiem)
šajā pantā noteiktajā kārtībā.
(9) Valsts ieņēmumu dienests veic nepieciešamos administratīvos, tehniskos un organizatoriskos pasākumus un
nodrošina šajā pantā noteiktajā kārtībā saņemtās informācijas aizsardzību, lai novērstu neatļautu piekļūšanu šai
informācijai, kā arī novērstu neatļautu tās grozīšanu, izplatīšanu vai iznīcināšanu.
(10) Valsts ieņēmumu dienestam, tā amatpersonām un darbiniekiem nav tiesību informēt personas, par kurām ir
sniegts ziņojums, un citas personas par to, ka Valsts ieņēmumu dienestam ir sniegts šā panta pirmajā un 1.
1
 daļā
noteiktais ziņojums.
(11) Subjektam, pildot šā panta prasības, piemēro Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un
proliferācijas finansēšanas novēršanas likuma subjektiem paredzētos tiesiskās aizsardzības mehānismus, to skaitā
atbrīvošanu no atbildības.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2016.
, 
30.05.2019.
, 
20.02.2020.
 un 
16.06.2021
.
likumu, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
 Grozījumi stājas spēkā 
01.10.2021.
 Sk. Pārejas noteikumu 232. punktu)
22.
3
 pants. Informācijas par fiziskās personas konta apgrozījumu sniegšana Valsts ieņēmumu dienestam
(1)  Lai veicinātu nodokļu maksātāju labprātīgu nodokļu nomaksu, kredītiestāde un maksājumu pakalpojumu
sniedzējs līdz katra gada 1. februārim iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam informāciju par klientiem — fiziskajām
personām, kas ir Latvijas Republikas rezidenti, — kuru pieprasījuma noguldījuma kontu un maksājumu kontu (tajā
skaitā slēgto pieprasījuma noguldījuma kontu un maksājumu kontu) iepriekšējā gada kopējā debeta vai kredīta
apgrozījuma summa vienas kredītiestādes vai maksājumu pakalpojumu sniedzēja ietvaros ir 15 000 
euro
 vai vairāk.
(1
1
) Kredītiestāde un maksājumu pakalpojumu sniedzējs klienta pieprasījuma noguldījuma kontu un maksājumu
kontu kopējā apgrozījumā neietver summas klienta darījumiem, kas veikti starp klienta kontiem (tajā skaitā slēgtajiem
kontiem) vienas kredītiestādes vai maksājumu pakalpojumu sniedzēja ietvaros. Šis nosacījums nav attiecināms uz
summām tiem klienta darījumiem, kas veikti no klienta pieprasījuma noguldījuma konta vai maksājumu konta uz
klienta darījuma kontu vai no klienta darījuma konta uz klienta pieprasījuma noguldījuma kontu vai maksājumu kontu.
(1
2
) Kredītiestāde un maksājumu pakalpojumu sniedzējs, sniedzot informāciju atbilstoši šā panta pirmajai daļai,
tajā norāda šādas ziņas:
1) klienta vārdu, uzvārdu un personas kodu;
2) pieprasījuma noguldījuma kontu un maksājumu kontu kopējo atlikuma summu iepriekšējā kalendāra gada
pēdējās dienas beigās;
3) pieprasījuma noguldījuma kontu un maksājumu kontu kopējo debeta apgrozījuma summu iepriekšējā gadā;
4) pieprasījuma noguldījuma kontu un maksājumu kontu kopējo kredīta apgrozījuma summu iepriekšējā gadā.
(1
3
) Informācija par pieprasījuma noguldījuma kontu un maksājumu kontu atlikumiem un to apgrozījumu
sniedzama 
euro
. Ja darījumi pieprasījuma noguldījuma kontos un maksājumu kontos veikti ārvalsts valūtā, veikto
darījumu summas pārrēķina no attiecīgās ārvalsts valūtas uz 
euro
 pēc Eiropas Centrālās bankas publicētā 
euro
atsauces kursa, kurš ir spēkā kalendāra gada pēdējās dienas sākumā.
(2)  Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts ieņēmumu dienestam sniedzama šā panta pirmajā daļā minētā
informācija.
(3)  No kredītiestādes un maksājumu pakalpojumu sniedzēja, šajā pantā noteiktajā kārtībā saņemto informāciju par
fizisko personu Valsts ieņēmumu dienests glabā piecus gadus.
(4)  Valsts ieņēmumu dienests veic nepieciešamos administratīvos, tehniskos un organizatoriskos pasākumus un
nodrošina šajā pantā noteiktajā kārtībā saņemtās informācijas aizsardzību, lai novērstu neatļautu piekļūšanu šai
informācijai, kā arī novērstu neatļautu tās grozīšanu, izplatīšanu vai iznīcināšanu.
34
/
144
(
28.07.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.02.2018.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā
05.08.2021.
)
VI nodaļa
Nodokļu (nodevu) aprēķināšana, iekasēšana un atmaksāšana
23.pants. Nodokļa maksājuma apmēra precizēšana
(1) Nodokļu administrācija pēc nodokļu revīzijas (audita) nosaka vai precizē nodokļu un informatīvo deklarāciju
sastāvdaļās norādāmās summas, apliekamos ienākumus (zaudējumus), nodokļu (nodevu) aprēķinus atbilstoši
nodokļu jomu reglamentējošiem normatīvajiem aktiem, uzliek soda naudu triju gadu laikā pēc normatīvajos aktos
noteiktā maksāšanas termiņa. Ja attiecībā uz konkrēto nodokli, nodokļu deklarācijas posteni, nodevu vai citu valsts
noteikto maksājumu par attiecīgo taksācijas periodu ir veikta nodokļu revīzija (audits), tās atzinums ir galīgs un var
tikt pārskatīts vienīgi tad, ja uzsākts kriminālprocess par krāpšanu, dokumentu viltošanu, izvairīšanos no nodokļu un
tiem pielīdzināto maksājumu nomaksas vai citiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas var ietekmēt nodokļa apmēra
noteikšanu.
(1
1
) Nodokļu administrācija, pārbaudot transfertcenas atbilstību tirgus cenai (vērtībai), nodokļu revīzijas (audita)
ietvaros nosaka vai precizē nodokļu un informatīvo deklarāciju sastāvdaļās norādāmās summas, apliekamos
ienākumus (zaudējumus), nodokļu aprēķinus atbilstoši nodokļu jomu reglamentējošiem normatīvajiem aktiem, uzliek
soda naudu piecu gadu laikā pēc normatīvajos aktos noteiktā maksāšanas termiņa, izņemot šā likuma 
16.
1
 panta
otrajā daļā minēto gadījumu.
(2) Nodokļu administrācija papildus aprēķina nodokļus saskaņā ar konkrēto nodokļu likumiem, ja, nosakot nodokļu
maksājumu apmēru, ir pārkāpti likumi, Ministru kabineta noteikumi vai vietējo pašvaldību saistošie noteikumi, kā arī
samazina nodokļa maksājuma apmēru triju gadu laikā pēc likumā noteiktā maksāšanas termiņa.
(3) Nodokļu administrācija pieņem lēmumu par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem ne vēlāk kā 90 dienu laikā no
nodokļu revīzijas (audita) uzsākšanas dienas, izņemot gadījumus, kad nodokļu administrācijas augstākā amatpersona
ir pagarinājusi lēmuma pieņemšanas termiņu atbilstoši šā panta 3.
1
 daļai.
(3
1
) Nodokļu administrācijas augstākā amatpersona ir tiesīga pagarināt nodokļu revīzijas (audita) lēmuma
pieņemšanas termiņu līdz 30 dienām, ja ir nepieciešama papildu informācija nodokļu revīzijas (audita) veikšanai, un
līdz 60 dienām, ja ir nepieciešama informācija no ārvalstu nodokļu administrācijas vai citām kompetentām ārvalstu
iestādēm. Nodokļu revīzijas (audita) termiņā neieskaita laikposmu:
1) no dienas, kad ārvalstu nodokļu administrācijai vai citām kompetentām ārvalstu iestādēm pieprasīta
informācija, līdz atbildes saņemšanas dienai;
2) par kādu nodokļu maksātājs ir nokavējis nodokļu administrācijas pieprasītās informācijas iesniegšanas
termiņu, ja nokavējuma fakts ir dokumentāri pierādīts un pieprasītās ziņas attiecas uz nodokļu revīzijā (auditā)
pārbaudāmiem nodokļiem, nodevām vai citiem valsts noteiktajiem maksājumiem, un tās ir vai tām vajadzēja
būt nodokļu maksātāja rīcībā;
3) kurā nodokļu revīzijas (audita) veikšana nav bijusi iespējama nodokļu maksātāja vai tā pilnvaroto personu
prombūtnes dēļ, arī slimības dēļ, ja prombūtnes fakts ir dokumentāri apstiprināts;
4) 
(izslēgts ar 
25.10.2018
. likumu)
;
5) no dienas, kurā nodokļu maksātājam ir paziņots par nodokļu revīzijas (audita) rezultātā konstatētajiem
pārkāpumiem un to pamatojumu, līdz nodokļu maksātāja viedokļa saņemšanas dienai, nepārsniedzot 30
dienas.
(3
2
) Par nodokļu revīzijas (audita) veikšanu neuzskata darbības, ko nodokļu administrācija šā panta 3.
1
 daļā
minētajos laikposmos veikusi informācijas iegūšanai iestādes ietvaros, no citām iestādēm, organizācijām,
pašvaldībām, finanšu iestādēm un kredītiestādēm, citām fiziskajām un juridiskajām personām, tajā skaitā citu fizisko
un juridisko personu nodokļu kontroles pasākumu veikšanu.
(4) Šā panta trešajā daļā minētie nodokļu revīzijas (audita) termiņa ierobežojumi neattiecas uz gadījumiem, kad
35
/
144
tiek veikta nodokļu kopīga starpvalstu pārbaude vai nodokļu revīzijā (auditā) tiek pārbaudīta transfertcena.
(4
1
) Nodokļu administrācija pēc kriminālprocesa virzītāja pieprasījuma, pamatojoties uz kriminālprocesa virzītāja
iesniegtajiem dokumentiem un nodokļu administrācijas rīcībā esošo informāciju, veic nodokļu aprēķinu un sniedz
atzinumu kriminālprocesa virzītājam par budžetam nodarīto zaudējumu [budžetā nenomaksāto nodokļu (nodevu) un
valsts noteikto maksājumu] summu. Šādā kārtā sagatavots atzinums nav administratīvs akts. Uz atzinumu
neattiecas šajā likumā paredzētā lēmumu apstrīdēšanas un pārsūdzēšanas kārtība.
(5) Nodokļu administrācija veic tematisko pārbaudi, apkopo tās rezultātus un informē nodokļu maksātāju 30 dienu
laikā no pārbaudes uzsākšanas dienas.
(5
1
) Datu atbilstības pārbaudi veic triju gadu laikā no normatīvajos aktos noteiktā maksāšanas termiņa. Datu
atbilstības pārbaudes laikā nodokļu vai informatīvajā deklarācijā konstatējot neatbilstības starp nodokļu maksātāja
iesniegto informāciju un nodokļu administrācijas rīcībā esošo informāciju, nodokļu administrācija par to informē
nodokļu maksātāju, nosūtot paziņojumu par konstatētajām konkrētajām neatbilstībām ar uzaicinājumu 30 dienu laikā
no paziņojuma saņemšanas dienas iesniegt nodokļu administrācijai nodokļu deklarācijas vai informatīvās deklarācijas
precizējumu vai konstatēto neatbilstību pamatotu izskaidrojumu. Ja nodokļu maksātājs noteiktajā termiņā nav
novērsis paziņojumā norādītās neatbilstības, nodokļu administrācija pieņem lēmumu par datu atbilstības pārbaudes
rezultātiem, kurā veic budžetā maksājamo vai atmaksājamo summu pārrēķinu, nosaka par labu budžetam
piedzenamo nodokļa summu (starpību starp maksātāja deklarēto un datu atbilstības izvērtēšanas rezultātā precizēto
nodokļu summu) un aprēķina nokavējuma naudu šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā noteiktajā apmērā par periodu no
konkrētā nodokļa maksāšanas termiņa līdz datu atbilstības pārbaudes uzsākšanas dienai. Lēmumā papildus
aprēķināto nodokļa summu un nokavējuma naudu nodokļu maksātājs iemaksā budžetā 30 dienu laikā no lēmuma
saņemšanas dienas. Ja šajā termiņā nodokļu maksātājs neveic lēmumā norādītos maksājumus, nodokļu
administrācija šā likuma 
29.
 panta otrajā daļā noteikto nokavējuma naudu aprēķina ar nākamo dienu pēc šajā daļā
noteiktā maksāšanas termiņa iestāšanās.
(5
2
) Ja pēc muitas kontroles veikšanas vai nodokļu administrācijas lēmuma administratīvā pārkāpuma lietā
pieņemšanas, vai citas kompetentās iestādes lēmuma administratīvā pārkāpuma lietā paziņošanas tiek noskaidrots,
ka muitas kontrolē konstatētais vai administratīvais pārkāpums var ietekmēt nodokļu, nodevu vai citu valsts noteikto
maksājumu apmēru, nodokļu administrācija mēneša laikā, bet ne vēlāk kā triju gadu laikā no pārkāpuma izdarīšanas
dienas pieņem:
1) lēmumu par nodokļu apmēra precizēšanu un papildus aprēķina nodokļus vai samazina nodokļa maksājuma
apmēru, kā arī aprēķina nokavējuma naudu šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā minētajā apmērā. Nokavējuma
naudu aprēķina par periodu no nodokļu, nodevu vai citu valsts noteikto maksājumu samaksas termiņa
iestāšanās vai pārkāpuma izdarīšanas dienas, ja maksāšanas termiņu nav iespējams noteikt, līdz dienai, kad
tiek pieņemts lēmums par nodokļu apmēra precizēšanu;
2) lēmumu, ar kuru precizē ar nodokļiem un nodevām apliekamo objektu un uzliek soda naudu saskaņā ar šā
panta 5.
3
 daļu.
(5
3
) Ja nodokļu administrācija konstatē, ka nodokļu maksātājs lieto kases aparātu, hibrīda kases aparātu, kases
sistēmu, specializēto ierīci vai iekārtu ar mainītu konstrukciju vai programmu, bet nav iespējams noteikt periodu, kurā
slēpts vai samazināts ar nodokļiem un nodevām apliekamais objekts, un šā objekta apmēru, nodokļu administrācija
nosaka samazināto ar nodokļiem un nodevām apliekamo objektu uz aprēķinu pamata, pamatojoties uz tās rīcībā
esošo informāciju, un piedzen soda naudu 100 procentu apmērā. Salīdzinot nodokļu maksātāja kases aparātā, hibrīda
kases aparātā, kases sistēmā, specializētajā ierīcē vai iekārtā reģistrēto darījumu kopsummu noteiktā periodā ar
pārbaudē konstatēto, nodokļu administrācija aprēķina nereģistrēto darījumu proporciju. Samazināto ar nodokļiem un
nodevām apliekamo objektu nosaka, attiecinot nereģistrēto darījumu proporciju uz konkrētajā kases aparātā, hibrīda
kases aparātā, kases sistēmā, specializētajā ierīcē vai iekārtā reģistrēto darījumu kopsummu par pēdējiem 12
mēnešiem vai īsāku laikposmu, ja nodokļu maksātājs ir uzsācis vai veic darbību nepilnu 12 mēnešu periodu, ņemot
vērā nodokļu maksātāja darbības periodiskumu un attiecīgās iekārtas reģistrāciju Valsts ieņēmumu dienesta vienotajā
datu bāzē (reģistrā).
(5
4
) Lēmumā norādītos aprēķinātos maksājumus nodokļu maksātājs iemaksā budžetā 30 dienu laikā no dienas,
kad paziņots lēmums par nodokļu apmēra vai ar nodokļiem un nodevām apliekamā objekta precizēšanu. Ja minētajā
termiņā nodokļu maksātājs neveic lēmumā norādītos maksājumus, nodokļu administrācija šā likuma 
29.
 panta otrajā
daļā noteikto nokavējuma naudu aprēķina ar nākamo dienu pēc šajā daļā noteiktā maksāšanas termiņa iestāšanās.
(6) Veicot nodokļu revīziju (auditu), nodokļu administrācijai ir tiesības uz aprēķinu pamata noteikt nodokļu
maksājumu apmēru atbilstoši nodokļu maksātāja īpašumā esošās mantas vai kapitāla vērtības pieaugumam vai
nodokļu administrācijas rīcībā esošajām ziņām, ja ir konstatēta vismaz viena no šādām pazīmēm:
36
/
144
1) ir konstatēts nodokļu maksātāja īpašumā esošās mantas vai kapitāla vērtības pieaugums, kurš neatbilst
nodokļu maksātāja deklarācijās uzrādītajiem ienākumiem vai par kuru nodokļu administrācijā nav iesniegtas
deklarācijas;
2) nodokļu maksātājs ir veicis darījumu, lai izvairītos no nodokļu vai nodevu maksāšanas, vai nav
identificējams kāds no darījuma dalībniekiem;
3) persona veic vai ir veikusi ar nodokļiem apliekamas darbības vai gūst ienākumus no īpašuma, bet nav
reģistrējusies kā nodokļu maksātājs;
4) nodokļu maksātājs nav iesniedzis normatīvajos aktos paredzētās nodokļu deklarācijas;
5) nodokļu maksātāja pārskatos vai grāmatvedības uzskaitē sniegtās ziņas neatbilst nodokļu administrācijas
rīcībā esošajai informācijai, pārbaudēs konstatētajiem faktiem vai nodokļu maksātāja rīcībā esošo vai bijušo
lietu vērtībai;
6) nodokļu administrācijas rīcībā esošā informācija liecina par to, ka nodokļu maksātājs ir veicis darījumus,
kuri nav atspoguļoti viņa grāmatvedības uzskaitē;
7) nodokļu maksātāja naudas līdzekļu kustība kredītiestāžu kontos neatbilst saimnieciskās darbības rādītājiem
vai liecina par tādu darījumu veikšanu, kuri nav atspoguļoti nodokļu maksātāja grāmatvedības uzskaitē;
8) nodokļu maksātājs nav veicis grāmatvedības uzskaiti;
9) nodokļu administrācijas amatpersonām pārbaudes laikā nav pieejami nodokļu maksātāja grāmatvedības
uzskaites dokumenti, nav iespējams pārbaudīt nodokļu maksātāja grāmatvedības uzskaites dokumentus vai
nav pieejami darījumu attaisnojuma dokumenti;
10) nodokļu maksātāja rīcībā ir vai ir bijuši izejmateriāli, preces, vērtspapīri, naudas līdzekļi un citas lietas,
kuru daudzums un veids liecina par iespējamo nodarbošanos ar saimniecisko darbību tādos apmēros un veidā,
kas neatbilst nodokļu administrācijai iesniegtajām ziņām;
11) nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības rādītāji būtiski atšķiras no statistikā uzrādītajiem vidējiem
rādītājiem attiecīgajā saim
nieciskās darbības veidā vai ir citi apstākļi [arī nodokļu revīziju (auditu) rezultāti vai
novērošanas rezultāti], kas ļauj uzskatīt, ka nodokļu maksātāja deklarācijās vai grāmatvedības uzskaitē
uzrādītie saimnieciskās darbības rādītāji neatbilst faktiskajiem rādītājiem pārbaudāmajā taksācijas periodā;
12) nodokļu maksātāja deklarētie ienākumi vai nodokļu administrācijas rīcībā esošajās deklarācijās uzrādītie
nodokļu maksātāja ienākumi neatbilst nodokļu maksātāja rīcībā esošajiem vai bijušajiem naudas līdzekļiem,
mantai, cita veida vērtībām vai izdevumiem un nodokļu maksātājs nevar pamatot minēto neatbilstību;
13) nodokļu maksātājs noteiktajā termiņā nav iesniedzis šā likuma 
15.
2
 pantā paredzētos dokumentus vai
būtiski pārkāpis (šā likuma 
15.
2
 panta četrpadsmitā daļa) normatīvajos aktos paredzētās transfertcenu
dokumentācijas sagatavošanas prasības.
(7) Nodokļu administrācija, uz aprēķinu pamata nosakot nodokļu maksājumu apmēru, izmanto:
1) tiešās aprēķinu metodes, tas ir, pamatojas uz nodokļu maksātāja grāmatvedības reģistros norādītajiem
datiem un attaisnojuma dokumentiem;
2) netiešās aprēķinu metodes, tas ir, aprēķina ar nodokļiem apliekamo objektu (ienākumu, darījumu vērtību
u.tml.), pamatojoties uz savā rīcībā esošo informāciju.
(8) Aprēķinot nodokļu maksājumu apmēru, nodokļu administrācija izmanto savā rīcībā esošo informāciju par
nedeklarētiem ienākumiem, par nodokļa maksātāja darbību, pārbaudāmajā taksācijas periodā veiktajiem darījumiem,
darījumiem, kuri, nosakot nodokļu maksājumu apmēru, nav ņemti vērā vai uzrādīti nepilnīgi, kā arī informāciju par
kredītiestādēs esošajiem kontiem un noguldījumiem, vērtspapīru kontiem un nodokļu maksātājam piederošām
kapitāla daļām kapitālsabiedrībās, apkopotiem attiecīgā saimnieciskās darbības veida sabiedrību saimniecisko
darbību raksturojošiem rādītājiem. Šī informācija bez maksas saņemama no:
1) izziņas, prokuratūras un tiesu iestādēm;
37
/
144
2) ārvalstu nodokļu administrācijām vai citām kompetentām ārvalstu iestādēm, ja attiecīgas vienošanās to
paredz;
3) citām fiziskajām un juridiskajām personām (arī pēc to pārbaudēm);
4) Centrālās statistikas pārvaldes — par attiecīgā saimnieciskās darbības veida komercsabiedrību,
kooperatīvo sabiedrību vai citu privāto tiesību juridisko personu saimniecisko darbību raksturojošiem
rādītājiem;
5) Latvijas Republikas reģistru iestādēm un citiem valsts informācijas sistēmu turētājiem (to skaitā Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistra, Ceļu satiksmes drošības direkcijas, Valsts zemes dienesta un citiem valsts
reģistriem).
(9) Ja konstatēts nodokļu maksātāja īpašumā esošās mantas vai kapitāla vērtības pieaugums, nodokļu
administrācija nodokļu summas aprēķinā ņem vērā starpību, kas veidojas starp faktiski konstatēto nodokļu maksātāja
īpašumā esošās mantas vai kapitāla vērtības pieaugumu un nodokļu maksātāja deklarācijās uzrādītajiem
ienākumiem.
(10) Nodokļu administrācija ir tiesīga noteikt nodokļu maksājumu apmēru, pamatojoties uz attiecīgajā taksācijas
periodā veikto novērošanu un tās rezultātā konstatētajiem nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības rādītājiem,
ņemot vērā nodokļu maksātāja darbības specifiku un periodiskumu.
(11) Ja taksācijas gadā novērošanas rezultātā ir atkārtoti konstatētas neatbilstības starp nodokļa maksātāja
deklarācijās uzrādītajiem saimnieciskās darbības rādītājiem un faktiskajiem rādītājiem, novērošanas rezultāti ir
attiecināmi uz visiem taksācijas gada nodokļu maksājumiem, ņemot vērā nodokļu maksātāja darbības specifiku un
periodiskumu.
(12) Saskaņā ar šā panta noteikumiem aprēķinātie nodokļu maksājumi tiek iekasēti bezstrīda kārtībā ne agrāk kā
pēc 30 dienām no dienas, kad nodokļu maksātājs saņēmis nodokļu revīzijas (audita) rezultātā pieņemto lēmumu, ja
nodokļu maksātājs nepierāda, ka nodokļu uzlikšana nav pamatota.
(13) 
(Izslēgta ar 
11.12.2008
. likumu.)
(14) Nodokļu administrācija nosaka nodokļa maksājuma apmēru, ņemot vērā nodokļu maksātāja atsevišķa
darījuma vai darījumu kopuma ekonomisko saturu un būtību, nevis tikai juridisko formu.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
, 
19.12.2006.
, 
11.12.2008.
, 
21.05.2009.
,
21.06.2012.
, 
13.12.2012.
, 
30.11.2015.
, 
16.11.2017.
 un 
25.10.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
23.
1
 pants. Nodokļu un nodevu iemaksāšana budžetā
(1) Nodokļu maksātājs vienotajā nodokļu kontā iemaksā šādus Valsts ieņēmumu dienesta administrētos nodokļus,
nodevas, citus valsts noteiktos maksājumus un ar tiem saistītos maksājumus (nokavējuma naudas un soda naudas):
1) iedzīvotāju ienākuma nodokli;
2) uzņēmumu ienākuma nodokli;
3) pievienotās vērtības nodokli;
4) akcīzes nodokli;
5) 
Muitas likuma
 
1. panta
 4. punktā minētos muitas maksājumus;
6) dabas resursu nodokli;
7) izložu un azartspēļu nodokli;
8) valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas;
9) elektroenerģijas nodokli;
38
/
144
10) mikrouzņēmumu nodokli;
11) subsidētās elektroenerģijas nodokli;
12) uzņēmējdarbības riska valsts nodevu;
13) valsts nodevu par numerācijas lietošanas tiesībām;
14) patentmaksu;
15) maksājumus par valsts kapitāla izmantošanu;
16) maksājumus saskaņā ar Eiropas Savienības dalībvalstu un citu valstu nodokļu administrāciju iesniegtajiem
pieprasījumiem par nodokļu parādu piedziņu.
(2) Šā panta pirmajā, sestajā un septītajā daļā minēto maksājumu atzīst par saņemtu valsts budžetā atbilstoši
normatīvajiem aktiem, kas nosaka kārtību, kādā veicami maksājumi valsts budžetā un tie atzīstami par saņemtiem,
un prasībām tiešsaistes maksājumu pakalpojumu izmantošanai norēķinos ar valsts budžetu.
(3) 
(Izslēgta ar 
23.11.2017
. likumu)
(4) Persona, kas sniegusi pakalpojumu vai devusi nodrošinājumu, par kuru maksājama valsts nodeva, iepriekšējā
mēnesī skaidrā naudā iekasētās valsts nodevu summas, neieskaitot tās savā norēķinu kontā, ieskaita valsts budžetā
vai pašvaldības budžetā līdz nākamā mēneša 15.datumam, ja normatīvajos aktos nav noteikts īsāks termiņš.
(5) Šā likuma 
8. panta
 3. punktā noteikto nodokļa maksājumu, pašvaldības budžetā iemaksājamo valsts nodevas
maksājumu un pašvaldību nodevas maksājumu iemaksā pašvaldības budžetā nodokļu administrācijas vai pašvaldību
nodevu administrācijas norādītajos budžeta kontos un atzīst par saņemtu pašvaldības budžetā dienā, kad
pašvaldības budžets ir saņēmis attiecīgi tam piekritīgo nodokļa vai nodevas maksājumu.
(6) Šā likuma 
8. panta
 13. un 14. punktā noteikto nodokļu maksājumu iemaksā valsts budžetā nodokļu
administrācijas norādītajos budžeta kontos.
(7) Valsts nodevas (izņemot uzņēmējdarbības riska valsts nodevu un valsts nodevu par numerācijas lietošanas
tiesībām) maksājumu iemaksā valsts budžetā attiecīgās valsts nodevas administrācijas norādītajos budžeta kontos.
(8) Vienotajā nodokļu kontā saņemtie maksājumi (izņemot Ministru kabineta noteiktos gadījumus) tiek novirzīti šā
panta pirmajā daļā minēto maksājumu saistību segšanai to samaksas termiņa iestāšanās dienā atbilstoši nodokļu
deklarācijas iesniegšanas termiņam vai atbilstoši maksājuma termiņam, ja valsts budžeta maksājums noteikts ar citu
dokumentu, kas nav nodokļu deklarācija.
(9) Ministru kabinets nosaka izņēmuma gadījumus šā panta astotajā daļā noteiktajai kārtībai, kādā vienotajā
nodokļu kontā saņemtie maksājumi tiek novirzīti šā panta pirmajā daļā minēto maksājumu saistību segšanai.
(10) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts ieņēmumu dienests administrē nodokļu maksātāja vienotajā
nodokļu kontā ieskaitītos maksājumus, kārtību, kādā tos novirza konkrēta nodokļa, nodevas, citu valsts noteikto
maksājumu un ar tiem saistīto maksājumu saistību segšanai, un maksājumu veikšanas kārtību vienotajā nodokļu
kontā.
(11) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā saskaņā ar nodokļu likumiem budžetā tiek ieskaitīti kārtējie nodokļu
maksājumi un nokavētie nodokļu maksājumi, kas nav maksājami vienotajā nodokļu kontā.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
, 
31.01.2008.
, 
16.11.2017.
 un 
23.11.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
 Pirmās un otrās daļas jaunā redakcija, grozījums par trešās daļas izslēgšanu,
kā arī piektā, sestā, septītā, astotā, devītā, desmitā un vienpadsmitā daļa stājas spēkā 
01.01.2021.
 Sk. Pārejas
noteikumu 207. punktu)
23.
2
 pants. Principi preču, darbu un pakalpojumu cenas noteikšanai nodokļu aprēķināšanas vajadzībām
(1) Ja konkrēto nodokļu likumos un šajā pantā nav noteikts citādi, nodokļu aprēķināšanā par preces, darba vai
pakalpojuma cenu uzskata attiecīgās lietas (darbības) cenu (vērtību) darījumā.
39
/
144
(2) Ja tas nav pretrunā ar konkrētā nodokļa likumu, nodokļu administrācija, veicot nodokļu revīziju (auditu), ir
tiesīga pārbaudīt darījumu cenas (vērtības) noteikšanas pareizību un precizēt darījuma cenu (vērtību) šādos
gadījumos:
1) darījumos starp saistītām personām;
2) maiņas (bārtera), ieskaita darījumos;
3) ja cenu novirze pārsniedz 20 procentus no cenām, kuras nodokļu maksātājs īsā laika posmā piemēro
identiskām (līdzīgām) precēm;
4) eksporta un importa darījumos.
(3) Šā panta otrajā daļā noteiktajos gadījumos atbilstoši šā panta nosacījumiem darījumu vērtību nosaka,
pamatojoties uz darījumu tirgus cenu (vērtību), ievērojot ierastās atlaides vai uzcenojumus darījumos starp
nesaistītām personām, to skaitā arī cenu izmaiņas, kas saistītas ar:
1) izmaiņām pieprasījumā atkarībā no sezonas vai citiem apstākļiem;
2) kvalitātes vai citas preču (pakalpojumu, darbu) patēriņa īpašības zudumu;
3) preču realizācijas termiņa beigām;
4) preču mārketinga politiku attiecībā uz jaunu preču (preču, kurām nav analogu tirgū) virzību vai preču virzību
jaunos tirgos;
5) preču paraugu un izmēģinājuma modeļu realizāciju, lai piesaistītu patērētājus.
(4) Ja nodokļu maksātāja norādītā darījuma cena (vērtība) neatbilst tirgus cenai (vērtībai), nodokļu administrācija,
veicot nodokļu revīziju (auditu), pamatojas uz darījuma tirgus cenu (vērtību) attiecīgajā laika posmā, kuru nosaka,
ņemot vērā jebkuru no šādiem faktoriem:
1) cenu vai vērtību, kādu līdzīgos darījumos piemērojis pats nodokļu maksātājs, stājoties darījumu attiecībās
ar citām personām;
2) cenu vai vērtību, kādu nodokļu maksātājam līdzīgos darījumos piemērojušas nesaistītas personas;
3) aprēķināto darījuma pašizmaksu (izdevumu kalkulāciju), pieskaitot tai Centrālās statistikas pārvaldes
izveidotās informācijas bāzes attiecīgās nozares vidējo rentabilitātes rādītāju, bet, ja šādas informācijas nav,
— nodokļu administrācijas izveidotās informācijas bāzes attiecīgās nozares vidējo rentabilitātes rādītāju;
4) Centrālās statistikas pārvaldes noteikto vidējo līdzīgu lietu cenu vai līdzīgu darījumu vērtību;
5) pieaicināto neatkarīgo ekspertu darījuma novērtējumu.
(5) Aprēķinot nodokļu maksājumus, par tirgus cenu (vērtību) pieņem vērtību, kas veidojas pieprasījuma un
piedāvājuma mijiedarbībā identisku (vienādu) vai — ja identisku nav — līdzīgu preču tirgū salīdzināmos
ekonomiskajos apstākļos.
(6) Par identiskām (vienādām) precēm uzskatāmas preces, kuras salīdzinājumā ar novērtējamām precēm ir:
1) vienādas no visiem aspektiem, ieskaitot to fiziskās īpašības, kvalitāti un reputāciju tirgū;
2) ražotas tajā pašā valstī, neņemot vērā mazsvarīgas atšķirības (to skaitā preces iesaiņojumā vai ārējā
izskatā).
(7) Par līdzīgām precēm uzskatāmas preces, kuras salīdzinājumā ar novērtējamām precēm:
1) ir līdzīgas pēc uzbūves un īpašībām;
2) spēj pildīt tos pašus uzdevumus un tirdzniecībā ir savstarpēji aizstājamas.
40
/
144
(8) Nosakot, vai preces ir līdzīgas, ievēro to kvalitāti, preču zīmi, reputāciju tirgū, preces izcelsmes valsti un
līdzīgus faktorus. Citas personas ražotas preces ņem vērā tikai tad, ja nav līdzīgu preču, kuras būtu ražojusi tā pati
persona, kas ražojusi novērtējamo preci.
(9) Nosakot preču (pakalpojumu, darbu) tirgus cenu (vērtību), ņem vērā:
1) cenas darījumos starp personām, kas nav uzskatāmas par saistītām personām. Darījumus starp saistītām
personām var izmantot tirgus cenas (vērtības) noteikšanai, ja netiek ietekmēti darījumu ekonomiskie rezultāti;
2) informāciju par preces (pakalpojumu, darbu) realizācijas laikā noslēgtajiem darījumiem ar identiskām
(vienādām) vai līdzīgām precēm salīdzināmos apstākļos [ņemot vērā arī preču piegādes apjomu (kvantitāti),
saistību izpildes termiņus, maksājumu nosacījumus];
3) citus apstākļus, kas varētu ietekmēt darījuma ekonomiskos rezultātus.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
24.pants. Nodokļu samaksas termiņu pagarināšana un nodokļu parādu kapitalizācija
(1) Nodokļu administrācijai, kura atbilstoši šā likuma 
20.pantam
 administrē konkrētos nodokļus, uz nodokļu
maksātāja motivēta rakstveida iesnieguma pamata ir tiesības:
1) sadalīt termiņos uz laiku līdz vienam gadam, skaitot no iesnieguma iesniegšanas dienas, nodokļu
maksājumu samaksu. Nodokļu maksātājs motivētu iesniegumu nodokļu administrācijai iesniedz ne vēlāk kā 15
dienas pēc maksājuma termiņa iestāšanās. Nodokļu administrācija rakstveidā vienojas ar nodokļu maksātāju
par parāda samaksas grafiku;
2) 
(izslēgts ar 
13.10.2011
. likumu)
;
3) sadalīt termiņos uz laiku līdz pieciem gadiem nodokļu administrācijas veiktās kontroles (pārbaudes,
revīzijas) rezultātā aprēķināto nodokļu maksājumu, nokavējuma naudu un soda naudas samaksu, kā arī sadalīt
termiņos uz laiku līdz pieciem gadiem nodokļu administrācijas veiktās datu atbilstības pārbaudes rezultātā
aprēķināto nodokļu maksājumu un nokavējuma naudu. Nodokļu maksātājs motivētu iesniegumu nodokļu
administrācijai iesniedz trīs dienas pirms maksājumu samaksas termiņa iestāšanās. Juridiskās personas, kas
sastāda gada pārskatu, pievieno bilanci un peļņas vai zaudējumu aprēķinu uz iesniegšanas mēneša pirmo
datumu, sagatavojot to atbilstoši attiecīgajiem gada pārskatu sagatavošanu reglamentējošajiem normatīvajiem
aktiem. Ja atliekamās vai sadalāmās summas apmērs vienā nodokļu veidā pārsniedz 14 300 
euro
, nodokļu
administrācijai attiecībā uz šo nodokli ir tiesības pieprasīt nodrošinājumu ar nodokļu maksātājam piederošo
mantu vai kredītiestādes izsniegto galvojumu;
4) sadalīt termiņos vai atlikt uz laiku līdz vienam gadam nokavēto nodokļu maksājumu samaksu, ja termiņa
nokavējums radies nepārvaramas varas rezultātā;
5) 
(izslēgts ar 
13.10.2011
. likumu)
;
6) sadalīt termiņos vai atlikt uz laiku līdz pieciem gadiem iedzīvotāju ienākuma nodokļa samaksu par
ienākumu, kas gūts aizdevuma (kredīta) saistību samazināšanas vai dzēšanas rezultātā. Nodokļu maksātājs
motivētu iesniegumu nodokļu administrācijai iesniedz kopā ar gada ienākumu deklarāciju;
7) sadalīt termiņos uz laiku līdz vienam gadam Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma summas
samaksu [piedzenama saskaņā ar Komisijas 2011.gada 18.novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
,
ar ko nosaka sīki izstrādātu kārtību, kā īstenot atsevišķus noteikumus Padomes direktīvā 
2010/24/ES
 par
savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem un citiem
pasākumiem (turpmāk — Īstenošanas regula (ES) Nr. 
1189/2011
), II pielikumā noteikto vienoto instrumentu,
kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī (turpmāk — vienotais instruments, kas atļauj izpildi
pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī)], skaitot no dienas, kad Valsts ieņēmumu dienests saņēmis Eiropas
Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas iestādes palīdzības pieprasījumu par piedziņu;
8) sadalīt termiņos uz laiku līdz vienam gadam ar Valsts ieņēmumu dienesta pieņemtu lēmumu par nokavēto
nodokļu maksājumu piedziņu piedzenamās ārvalsts nodokļu prasījuma summas samaksu. Šajā gadījumā
termiņš skaitāms no dienas, kad Valsts ieņēmumu dienests pieņēmis lēmumu par nokavēto nodokļu
maksājumu piedziņu;
41
/
144
9) 
(zaudējis spēku ar 
09.08.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 162. punktu)
;
10) sadalīt termiņos vai atlikt uz laiku līdz pieciem gadiem nokavēto nodokļu maksājumu samaksu, ja Ministru
kabinets ir atbalstījis Zemkopības ministrijas sagatavoto atzinumu par nepieciešamību atbalstīt konkrēto
zivsaimniecības nozares nodokļu maksātāju finansiālo grūtību pārvarēšanai saistībā ar Krievijas Federācijas
noteiktajiem ierobežojumiem;
11) sadalīt termiņos uz laiku līdz vienam gadam, skaitot no precizētās deklarācijas iesniegšanas dienas, to
nodokļu maksājumu samaksu, kuri ir izveidojušies deklarācijas precizēšanas rezultātā, tiem nodokļu
maksātājiem, kas veic precizējumus nodokļu deklarācijās vai iesniedz iesniegumu ar lūgumu labot muitas
deklarāciju, pirms saņēmuši nodokļu administrācijas paziņojumu par nodokļu revīzijas (audita) uzsākšanu.
Nodokļu maksātājs motivētu iesniegumu nodokļu administrācijai iesniedz kopā ar precizēto deklarāciju vai
kopā ar iesniegumu, kurā lūdz labot muitas deklarāciju.
(1
1
) Nodokļu administrācija, izskatot šā panta pirmās daļas 1., 3. un 11.punktā, kā arī 1.
4
 daļā minēto iesniegumu,
izvērtē nodokļu maksātāja faktisko finansiālo stāvokli, kā arī ņem vērā šādus faktorus:
1) vai nodokļu maksātājs ievēro konkrēto nodokli regulējošajos normatīvajos aktos noteiktos nodokļu kārtējo
maksājumu samaksas termiņus;
2) vai nodokļu maksātājam ar nodokļu administrācijas lēmumu agrāk ir piešķirti nodokļu maksājumu samaksas
termiņu pagarinājumi un vai nodokļu maksātājs ir ievērojis tajos noteikto nodokļu maksājumu samaksas
kārtību;
3) vai nodokļu maksātājs ievēro nodokļu jomu regulējošajos normatīvajos aktos noteiktos nodokļu un
informatīvo deklarāciju iesniegšanas termiņus;
4) vai nodokļu maksātājs sadarbojas ar nodokļu administrāciju;
5) vai pēdējās nodokļu revīzijas (audita) laikā nodokļu maksātājam nav konstatēti pārkāpumi.
(1
2
) Ja nodokļu maksātājs neievēro lēmumā par samaksas termiņa pagarinājuma piešķiršanu noteiktos termiņus,
nodokļu administrācijai ir tiesības atcelt lēmumu par samaksas termiņa pagarināšanu.
(1
3
) Nodokļu maksātājs attiecībā uz valsts budžetā un pašvaldību budžetos ieskaitāmajiem nodokļu
maksājumiem, kuru samaksas termiņi ir pagarināti saskaņā ar šā panta pirmās daļas 1.punktu un kuri iepriekšējā
pagarinājuma laikā ir samaksāti ne mazāk kā 80 procentu apmērā, var lūgt nodokļu administrācijai atkārtoti šo
maksājumu samaksu sadalīt termiņos līdz sešiem mēnešiem, ievērojot šādus nosacījumus:
1) nodokļu maksātājs sniedz pierādījumus par to, ka atkārtota nokavēto nodokļu maksājumu sadalīšana
termiņos līdz sešiem mēnešiem stabilizēs viņa finansiālo stāvokli un nokavētie nodokļi tiks samaksāti termiņā,
kāds tiks noteikts nokavēto nodokļu maksājumu atkārtotai sadalīšanai termiņos līdz sešiem mēnešiem;
2) saistību izpilde attiecībā uz nokavēto nodokļu samaksu var izraisīt nodokļu maksātāja maksātnespēju;
3) nodokļu maksātājs, izņemot personu, kas nodarbojas ar patērētāja kreditēšanu, līdz iesnieguma
iesniegšanas dienai nav izsniedzis privātpersonām, arī savas komercsabiedrības akcionāriem vai dalībniekiem
un vadībai aizdevumus, kas nav atmaksāti;
4) nodokļu parāds ir saistīts ar vienu no šādiem apstākļiem:
a) nodokļu maksātāja debitoru (pircēju un pasūtītāju) parādu summa ir vienāda ar to nokavēto nodokļu
maksājumu summu, attiecībā uz kuru iesniegts iesniegums, vai arī pārsniedz šo nokavēto nodokļu
maksājumu summu,
b) nodokļu maksātāja krājumu vērtība ir vienāda ar to nokavēto nodokļu maksājumu summu, attiecībā uz
kuru iesniegts iesniegums, vai arī pārsniedz šo nokavēto nodokļu maksājumu summu un attiecīgie krājumi
ir izveidojušies nodokļu maksātāja realizācijas apjoma samazināšanās dēļ,
c) nodokļu maksātājs noteiktajā termiņā nav saņēmis vai saņēmis daļēju samaksu par valsts un pašvaldību
pasūtījumu izpildi,
42
/
144
d) budžeta finansētām institūcijām, kā arī valsts un pašvaldības kapitālsabiedrībām, kuras sniedz no valsts
budžeta apmaksātos pakalpojumus, piešķirtā finansējuma vai no valsts budžeta apmaksāto pakalpojumu
apjoma samazinājums pārskata gadā, kurā izveidojies nodokļu parāds, pārsniedz 30 procentus
salīdzinājumā ar iepriekšējo pārskata gadu.
(1
4
) Nodokļu maksātājs motivētu iesniegumu par nokavēto nodokļu maksājumu atkārtotu sadalīšanu termiņos līdz
sešiem mēnešiem un citus dokumentus, kas apliecina nodokļu maksātāja atbilstību šā panta 1.
3
 daļas nosacījumiem,
iesniedz nodokļu administrācijai, pirms beidzies nokavētā maksājuma samaksas termiņš. Juridiskās personas, kas
sastāda gada pārskatu, pievieno bilanci un peļņas vai zaudējumu aprēķinu uz iesniegšanas mēneša pirmo datumu,
sagatavojot to atbilstoši attiecīgajiem gada pārskatu sagatavošanu reglamentējošiem normatīvajiem aktiem.
(1
5
) 
(Zaudējusi spēku ar 
09.08.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 162. punktu)
(1
6
) Nodokļu maksātājs, kas atbilst šā panta pirmās daļas 10.punktam, motivētu iesniegumu par nokavēto nodokļu
maksājumu sadalīšanu termiņos vai atlikšanu uz laiku līdz pieciem gadiem iesniedz nodokļu administrācijai ne vēlāk
kā mēnesi pēc maksājuma termiņa iestāšanās. Nodokļu administrācija rakstveidā vienojas ar nodokļu maksātāju par
parāda samaksas grafiku un, izskatot minēto iesniegumu, ievēro Komisijas (ES) 2013.gada 18.decembra regulu Nr.
1407/2013
 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 
107. 
un 
108.panta
 piemērošanu 
de minimis
 atbalstam
(Dokuments attiecas uz EEZ) (Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2013.gada 24.decembris, Nr.L 352/1) vai
Komisijas (ES) 2014.gada 27.jūnija regulu Nr. 
717/2014
 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 
107. 
un 
108.panta
piemērošanu 
de minimis
 atbalstam zvejniecības un akvakultūras nozarē (Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis,
2014.gada 28.jūnijs, Nr.L 190/45), kā arī ņem vērā šādus faktorus:
1) vai nodokļu maksātājs ievēro nodokļus regulējošos normatīvajos aktos noteiktos nodokļu maksājumu
samaksas termiņus;
2) vai pēdējās nodokļu revīzijas (audita) laikā nodokļu maksātājam nav konstatēti pārkāpumi.
(2) Attiecībā uz nodokļiem, kuri pilnā apmērā tiek ieskaitīti pašvaldību budžetā, lēmumu par samaksas termiņa
pagarināšanu pieņem attiecīgā pašvaldība.
(3) 
(Izslēgta ar 
25.11.1999
. likumu)
(4) 
(Izslēgta ar 
25.11.1999
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
09.10.2002
. likumu)
(6) Nokavēto nodokļu maksājumi (izņemot nokavētos šā likuma 
23.
1
 panta
 pirmajā daļā noteiktos nodokļu
maksājumus) veicami, maksājot proporcionāli pamatparādu un nokavējuma naudu.
(7) Šā panta pirmās daļas 1., 3., 7., 8. un 11.punktā (izņemot gadījumu, kad palīdzības pieprasījums par piedziņu
ir pamatots ar noslēgtu un Saeimā apstiprinātu starptautisko līgumu par nodokļu dubultās uzlikšanas un nodokļu
nemaksāšanas novēršanu), kā arī 1.
3
 daļā minētajos termiņa pagarināšanas (atlikšanas, sadalīšanas) gadījumos tiek
aprēķināta nokavējuma nauda vienas ceturtās daļas apmērā no šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā noteiktās nokavējuma
naudas par katru dienu visā kavējuma periodā, izņemot šā likuma 
29.pantā
 paredzētos gadījumus. Ja, pagarinājuma
termiņam beidzoties, nodokļu maksātājs nokavētos maksājumus nav pilnā apmērā samaksājis vai samaksas
termiņus pagarinājis šajā pantā noteiktajā kārtībā, nokavējuma nauda par parāda nesamaksāto daļu visā kavējuma
periodā tiek aprēķināta vispārējā kārtībā un parāds tiek piedzīts bezstrīda kārtībā.
(8) Nokavēto nodokļu samaksas termiņu pagarinājums (atlikšana, sadalīšana) neatbrīvo maksātāju no pienākuma
veikt kārtējos nodokļu maksājumus pilnā apmērā un nodokļu likumos noteiktajos termiņos.
(9) Šā panta 1.
3
 daļā paredzētos atvieglojumus nedrīkst piemērot nodokļu maksātājiem, kuri neveic kārtējos
nodokļu maksājumus pilnā apmērā un nodokļu likumos noteiktajos termiņos.
(9
1
) Nodokļu administrācija šā panta pirmās daļas 1. un 11.punktā paredzēto termiņa pagarinājumu vienā nodokļu
un citu budžetā ieskaitāmo maksājumu veidā vienam un tam pašam nodokļu maksātājam kalendārā gada laikā ir
tiesīga piešķirt ne vairāk kā četras reizes.
(10) Valsts īpašuma atsavināšanu veicošā institūcija Ministru kabineta noteiktajā kārtībā kapitalizē valsts budžetā
ieskaitāmo nodokļu maksājumu pamatparādus, vienlaikus norakstot nokavējuma un soda naudu:
43
/
144
1) privatizējamām kapitālsabiedrībām vai to daļām;
2) privatizētām kapitālsabiedrībām, kurām valsts budžetā ieskaitāmo nodokļu parāds bija izveidojies līdz
privatizācijai un līdz šim brīdim no maksātāja neatkarīgu apstākļu dēļ nav samaksāts.
(11) Ieņēmumi, kas gūti, realizējot kapitalizētos valsts budžetā ieskaitāmo nodokļu parādus, iemaksājami valsts
pamatbudžetā un speciālajā budžetā tā, kā to nosaka konkrēto nodokļu likumi par šo nodokļu kārtējo maksājumu
ieskaitīšanu valsts pamatbudžetā un speciālajā budžetā.
(12) Valsts īpašuma atsavināšanu veicošā institūcija Ministru kabineta noteiktajā kārtībā var kapitalizēt īpašuma
nodokļa un iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksājumu pamatparādus privatizētām kapitālsabiedrībām, kurām īpašuma
nodokļa un iedzīvotāju ienākuma nodokļa parāds bija izveidojies līdz privatizācijai un līdz šim brīdim no maksātāja
neatkarīgu apstākļu dēļ nav samaksāts.
(13) Ieņēmumi, kas gūti, realizējot īpašuma nodokļa un iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksājumu pamatparādu
kapitalizācijas rezultātā iegūtās kapitāla daļas (akcijas), ieskaitāmi valsts pamatbudžetā speciāli šim mērķim norādītā
kontā. Minētie līdzekļi Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un apmērā tiek sadalīti pašvaldībām un valsts budžetam.
(14) Pašvaldības Ministru kabineta noteiktajā kārtībā var kapitalizēt nekustamā īpašuma nodokļa maksājumu
pamatparādu privatizētām kapitālsabiedrībām, kurām nekustamā īpašuma nodokļa parāds bija izveidojies līdz
privatizācijai un līdz šim brīdim no maksātāja neatkarīgu apstākļu dēļ nav samaksāts.
(15) Ieņēmumi, kas gūti, realizējot nekustamā īpašuma nodokļa maksājumu pamatparāda kapitalizācijas rezultātā
iegūtās kapitāla daļas (akcijas), ieskaitāmi attiecīgās pašvaldības budžetā.
(16) 
(Izslēgta ar 
09.10.2002
. likumu)
(17) 
(Izslēgta ar 
09.10.2002
. likumu)
(
06.06.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.06.1998.
, 
25.11.1999.
, 
10.05.2001.
, 
20.12.2001.
,
09.10.2002.
, 
09.10.2003.
, 
31.03.2004.
, 
26.10.2006.
, 
08.11.2007.
, 
31.01.2008.
, 
08.05.2008.
,
11.12.2008.
, 
01.12.2009.
,
13.10.2011.
, 
15.03.2012.
, 
19.09.2013.
, 
18.09.2014.
, 
23.10.2014.
, 
11.06.2015.
, 
23.11.2016.
, 
16.11.2017.
 un
23.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
 Grozījums sestajā daļā stājas spēkā 
01.01.2021.
 Sk. Pārejas
noteikumu 207. punktu)
24.
1
 pants. Kārtība, kādā nodokļu administrācija nodokļu maksātājam tiesiskās aizsardzības procesā
sniedz rakstveida piekrišanu tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāna īstenošanai vai tā grozīšanai
(1) Ja nodokļu maksātājam tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāna īstenošanai vai tā grozīšanai
nepieciešams saņemt nodokļu administrācijas rakstveida piekrišanu, nodokļu administrācija lemj par nodokļu
prasījuma apmēra vai tā daļas samazināšanu vai nodokļu prasījuma samaksas sadalīšanu termiņos, termiņa
pagarināšanu vai termiņa atlikšanu uz laiku, kā arī par kārtējo nodokļu maksājumu summu sadalīšanu termiņos,
termiņu pagarināšanu vai termiņa atlikšanu uz laiku.
(2) Lēmumu šā panta pirmajā daļā minētajā gadījumā nodokļu administrācija pieņem 21 dienas laikā no nodokļu
maksātāja iesnieguma saņemšanas dienas. Nodokļu maksātājs attiecīgo iesniegumu iesniedz nodokļu administrācijai
šā likuma 
24.
2
 pantā
 noteiktajā kārtībā.
(3) Lemjot par rakstveida piekrišanas izsniegšanu šā panta pirmajā daļā minētajā gadījumā, nodokļu administrācija
ņem vērā nodokļu parāda rašanās iemeslu un apmēru, kā arī vērtē nodokļu prasījuma apmēra vai tā daļas
samazinājuma vai nodokļu prasījuma, vai kārtējo nodokļu maksājumu summas samaksas sadalīšanas termiņos,
termiņa pagarināšanas vai termiņa atlikšanas uz laiku lietderību, samērīgumu, nodokļu maksātāja tiesiskās intereses,
kā arī sabiedrības intereses kopumā.
(4) 
(Izslēgta ar 
17.12.2014
. likumu)
(
11.06.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
, 
19.09.2013.
 un 
17.12.2014
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2015.
)
24.
2
 pants. Nodokļu maksātāja iesniedzamā informācija nodokļu administrācijas rakstveida piekrišanas
saņemšanai tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāna īstenošanai vai tā grozīšanai
44
/
144
(1) Ja nodokļu maksātājam tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāna īstenošanai vai tā grozīšanai
nepieciešams saņemt nodokļu administrācijas rakstveida piekrišanu, nodokļu maksātājs 10 dienu laikā no dienas, kad
tiesā ierosināta tiesiskās aizsardzības procesa lieta, iesniedz nodokļu administrācijai iesniegumu, kurā norādīta šāda
informācija:
1) komersanta nosaukums, reģistrācijas numurs un juridiskā adrese;
2) apstākļi, kuru dēļ komercsabiedrība nav spējīga izpildīt saistības;
3) visu komercsabiedrības aktīvu kopējā summa.
(2) Iesniegumam nodokļu maksātājs pievieno:
1) tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plānu, kas sagatavots atbilstoši 
Maksātnespējas likumam
;
2) bilanci un pelņas vai zaudējumu aprēķinu ar paskaidrojumiem par katru posteni, kuros ietverta informācija
par laikposmu no gada sākuma un kuri sastādīti ne vēlāk kā mēnesi pirms tiesiskās aizsardzības procesa
pieteikuma iesniegšanas tiesā.
(3) Ja tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāns pēc nodokļu administrācijas lēmuma paziņošanas līdz tā
apstiprināšanai tiesā tika precizēts vai izteikts jaunā redakcijā, nodokļu administrācija to izskata šā likuma 
24.
1
 pantā
norādītajā kārtībā.
(
11.06.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.12.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
25.pants. Nodokļu parādu dzēšana
(1) Valsts budžetā pilnīgi vai daļēji ieskaitāmo nodokļu parādus, kā arī nokavējuma naudas un soda naudas dzēš
Valsts ieņēmumu dienests šādos gadījumos:
1) 
(izslēgts ar 
13.12.2012
. likumu)
;
2) 
(izslēgts ar 
11.12.2008
. likumu)
;
3) fiziskajai personai — nodokļu maksātājam — viņa nāves gadījumā, ja nav iespējams no mantiniekiem
piedzīt nodokļu parādus, kā arī ar tiem saistītās soda naudas, nokavējuma naudas;
4) nodokļu maksātājam attiecībā uz bezstrīda kārtībā piedzenamiem nokavētiem nodokļu maksājumiem - ja
lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu ir zaudējis spēku saskaņā ar šā likuma 
26.panta
 devītās
daļas 4.punktu;
5) nodokļu maksātājam — šā likuma 
26.panta
 6.
1
 daļā paredzētajā gadījumā, ja triju gadu laikā no maksājuma
termiņa iestāšanās nav pieņemts lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu;
6) individuālajam (ģimenes) uzņēmumam (arī zemnieku vai zvejnieku saimniecībai) — dibinātāja (īpašnieka)
nāves gadījumā, ja nav iespējams no mantiniekiem piedzīt nodokļu parādus, kā arī soda naudas un
nokavējuma naudas;
7) nodokļu maksātājam — ja nodokļu maksātājs normatīvajos aktos paredzētajos gadījumos ir izslēgts no
Uzņēmumu reģistra reģistriem un, ja to paredz 
Komerclikums
, iestājas kreditoru prasījumu tiesību noilgums.
(2) Kapitalizētos nodokļu maksājumu pamatparādus, kā arī ar tiem saistītās soda naudas un nokavējuma naudas,
izņemot nekustamā īpašuma nodokļa parādus, Finanšu ministrija dzēš pēc kapitalizāciju veicošās institūcijas
priekšlikuma Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(3) Pašvaldību budžetos ieskaitāmā nekustamā īpašuma nodokļa parādus, kā arī ar tiem saistītās nokavējuma
naudas un soda naudas šā panta pirmajā daļā noteiktajos gadījumos dzēš attiecīgās pašvaldības. Kapitalizēto
nekustamā īpašuma nodokļa maksājuma pamatparādu, kā arī ar to saistīto soda naudu un nokavējuma naudu
pašvaldības dzēš Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(4) Valsts ieņēmumu dienests vai attiecīgās pašvaldības reizi ceturksnī publicē savā mājaslapā internetā
45
/
144
informāciju 
par nodokļu parādu dzēšanu
, ja normatīvajos aktos nav noteikts citādi.
(5) 
(Izslēgta ar 
11.06.2009
. likumu.)
(
22.10.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.04.2000.
, 
08.03.2001.
, 
12.12.2002.
, 
28.02.2003.
,
26.10.2006.
, 
31.01.2008.
, 
08.05.2008.
, 
11.12.2008.
, 
12.06.2009.
, 
11.06.2009.
, 
13.10.2011.
 un 
13.12.2012
. likumu, kas
stājas spēkā 
11.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 146.punktu)
25.
1
 pants. Nodokļu pārmaksu dzēšana
Pārmaksātās nodokļu summas, ja nodokļu maksātājs ir likvidēts un izslēgts no nodokļu maksātāju reģistra vai triju
gadu laikā no konkrētā nodokļa likumā noteiktā maksāšanas termiņa nav pieprasījis pārmaksātās nodokļa summas
atmaksu vai novirzīšanu kārtējo vai nokavēto nodokļu maksājumu segšanai, vai attiecībā uz to Valsts ieņēmumu
dienests pieņēmis lēmumu atteikt pārmaksātās nodokļu summas atmaksāšanu un minētais lēmums stājies spēkā un
kļuvis neapstrīdams, vai stājies spēkā attiecīgs tiesas nolēmums, dzēš:
1) valsts budžetā pilnīgi vai daļēji ieskaitāmo nodokļu pārmaksas — Valsts ieņēmumu dienests;
2) pašvaldību budžetos ieskaitāmā nekustamā īpašuma nodokļa pārmaksas - attiecīgās pašvaldības.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009.
 un 
13.10.2011
. likumu, kas stājas spēkā
09.11.2011.
)
25.
2
 pants. Nodokļu prasījuma summas dzēšana nodokļu maksātāja maksātnespējas situācijās, kurās tiek
atjaunota nodokļu maksātāja maksātspēja
(1) Nodokļu maksātāja maksātnespējas situācijās, kurās tiek atjaunota nodokļu maksātāja maksātspēja, valsts
budžetā ieskaitāmo nodokļu parādus, kā arī nokavējuma naudas un soda naudas dzēš Valsts ieņēmumu dienests
šādos gadījumos:
1) 
(izslēgts ar 
13.12.2012
. likumu)
;
2) tiesiskās aizsardzības procesā, ja ar tiesas lēmumu apstiprinātajā tiesiskās aizsardzības procesa
pasākumu plānā vai tā grozījumos ir paredzēta nodokļu parāda, nokavējuma naudas vai soda naudas
samazināšana un ir stājies spēkā tiesas lēmums par tiesiskās aizsardzības procesa izbeigšanu saistībā ar
tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāna izpildi;
3) ārpustiesas tiesiskās aizsardzības procesā, ja ar tiesas lēmumu apstiprinātajā tiesiskās aizsardzības
procesa pasākumu plānā vai tā grozījumos ir paredzēta nokavējuma naudas vai soda naudas samazināšana
un ir stājies spēkā tiesas lēmums par ārpustiesas tiesiskās aizsardzības procesa izbeigšanu saistībā ar
tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāna izpildi.
(2) Pašvaldību budžetos ieskaitāmā nekustamā īpašuma nodokļa parādus, kā arī ar tiem saistītās nokavējuma
naudas un soda naudas šā panta pirmajā daļā noteiktajos gadījumos dzēš attiecīgās pašvaldības.
(
11.06.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
, 
13.10.2011.
 un 
13.12.2012
. likumu, kas
stājas spēkā 
11.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 146.punktu)
25.
3
 pants. Nokavējuma naudas dzēšana, iestājoties zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskajam pamatam
(1) Valsts ieņēmumu dienests, pamatojoties uz ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmumu par
zaudējuma atlīdzinājumu, dzēš nodokļu maksātājam noteikto nokavējuma naudu, kas aprēķināta par periodu, kad
personai bija liegta iespēja rīkoties ar finanšu līdzekļiem.
(2) Pašvaldību budžetos ieskaitāmo nokavējuma naudu šā panta pirmajā daļā noteiktajā apmērā un kārtībā dzēš
attiecīgās pašvaldības.
(
13.12.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
26.pants. Nokavēto nodokļu maksājumu piedziņa
(1) Nodokļu maksājumus atbilstoši nodokļu deklarācijai, avansa maksājumu aprēķinam, kā arī citiem dokumentiem
46
/
144
par maksājumiem budžetā vai pēc nodokļu administrācijas kontroles (pārbaudes, revīzijas) aprēķinātos nodokļu
maksājumus (arī soda naudu), kuri nav samaksāti nodokļu likumos vai citos normatīvajos aktos noteiktajā termiņā, un
ar tiem saistīto nokavējuma naudu (turpmāk — nokavētie nodokļu maksājumi), kā arī izdevumus par nokavēto
nodokļu maksājumu piedziņu bezstrīda kārtībā nodokļu administrācija piedzen bezstrīda kārtībā, pamatojoties uz
lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu.
(1
1
) Ja nodokļu normatīvajos aktos noteiktā nodrošinājuma iesniedzējs normatīvajos aktos noteiktajā termiņā un
kārtībā nav samaksājis nodokļa parādu, nodrošinātājs, lai segtu tās personas nodokļa parādu, kurai ir izsniegta
nodokļu nodrošinājuma apliecība, viena mēneša laikā pēc Valsts ieņēmumu dienesta rakstveida pieprasījuma
saņemšanas samaksā nodokli pamatparāda apjomā, kas neietver nokavējuma naudu un soda naudu un nepārsniedz
nodrošinājuma apmēru. Ja šajā panta daļā noteiktais termiņš netiek ievērots, nodrošinātājs par katru nokavēto dienu
maksā nokavējuma naudu 0,1 procenta apmērā no termiņā nesamaksātās nodokļa parāda summas, kas norādīta
Valsts ieņēmumu dienesta rakstveida pieprasījumā samaksāt nodrošinājuma iesniedzēja nodokļa parādu, bet ne
vairāk kā 100 procentu apmērā no tās.
(1
2
) Šā panta 1.
1
 daļā minētais pieprasījums ir uzskatāms par administratīvo aktu, un tā piespiedu izpilde veicama
pēc labprātīgai samaksai noteiktā viena mēneša termiņa notecējuma šajā likumā nokavēto nodokļu maksājumu
piedziņai noteiktajā bezstrīdus kārtībā, pamatojoties uz lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu.
(2) Pirms nokavēto nodokļu maksājumu piedziņas bezstrīda kārtībā nodokļu administrācija nodokļu parādu
segšanai novirza izveidojušās nodokļu pārmaksas. Nodokļu maksātājs par pārmaksas novirzīšanu parāda segšanai
tiek rakstveidā informēts triju darba dienu laikā pēc tās izpildes.
(3) Nokavētos nodokļu maksājumus piedzen bezstrīda kārtībā, izmantojot šādus līdzekļus:
1) Valsts ieņēmumu dienests ar rīkojumu par naudas līdzekļu pārskaitīšanu vērš piedziņu uz naudas līdzekļiem
nodokļu maksātāja kontā kredītiestādē vai kontā, kas atvērts pie maksājumu pakalpojumu sniedzēja. Pirms
minētā rīkojuma sagatavošanas Valsts ieņēmumu dienests nosūta rīkojumu par naudas līdzekļu apķīlāšanu.
Ja parādniekam ir tikai viens konts vai ir atvērts konts, par kura esamību kredītiestāde vai maksājumu
pakalpojumu sniedzējs paziņojis Valsts ieņēmumu dienestam pēc naudas līdzekļu apķīlāšanas, vai ja saistībā
ar cita parāda piedziņu nav izpildīts iepriekš paziņotais rīkojums par naudas līdzekļu pārskaitīšanu, Valsts
ieņēmumu dienests var uzreiz nosūtīt rīkojumu par naudas līdzekļu pārskaitīšanu. Ja nodokļu maksātāja kontā
nav naudas līdzekļu, rīkojumu izpilda, tiklīdz naudas līdzekļi kontā (kontos) saņemti. Kamēr rīkojums nav
izpildīts, naudas līdzekļus no kontiem citiem mērķiem neizsniedz;
1
1
) pašvaldības domes ieceltas amatpersonas vai izveidotas iestādes ar rīkojumu par naudas līdzekļu
pārskaitīšanu vērš piedziņu uz naudas līdzekļiem nodokļu maksātāja kontā kredītiestādē vai kontā, kas atvērts
pie maksājumu pakalpojumu sniedzēja. Pašvaldības domes ieceltas amatpersonas vai izveidotas iestādes
rīkojums par naudas līdzekļu pārskaitīšanu ir obligāti izpildāms. Ja nodokļu maksātāja kontā nav naudas
līdzekļu, rīkojumu par naudas līdzekļu pārskaitīšanu izpilda, tiklīdz līdzekļi kontā (kontos) saņemti. Kamēr
pašvaldības domes ieceltas amatpersonas vai izveidotas iestādes rīkojums par naudas līdzekļu pārskaitīšanu
nav izpildīts, naudas līdzekļus no attiecīgā konta citiem mērķiem neizsniedz. Ja rīkojumus par naudas līdzekļu
pārskaitīšanu iesniegušas vairākas nodokļu administrācijas, vispirms izpilda agrāk iesniegto rīkojumu.
Pašvaldības domes ieceltas amatpersonas vai izveidotas iestādes rīkojuma par naudas līdzekļu pārskaitīšanu
saņēmējs informē nodokļu maksātāju par tā saņemšanu;
2) Ministru kabineta noteiktajā kārtībā izņem skaidro naudu no juridiskās personas vai individuālā komersanta
kases vai citas glabāšanas vietas. Netiek izņemta darbinieku darba samaksai paredzētā skaidrā nauda, kas
nepārsniedz vidējo mēneša darba samaksu pēdējo sešu mēnešu laikā;
3) 
Civilprocesa likuma
 E daļā noteiktajā kārtībā vērš nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu bezstrīda kārtībā
uz nodokļu maksātāja mantu (kustamo un nekustamo īpašumu, arī uz mantu, kura atrodas pie trešajām
personām). Piedziņas vēršanu uz mantu uzsāk, ja nodokļu administrācijai, novirzot pārmaksas, nosūtot
rīkojumu par naudas līdzekļu pārskaitīšanu un izņemot skaidro naudu, nav izdevies segt nokavētos nodokļu
maksājumus un izdevumus par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu bezstrīda kārtībā.
(4) Šā panta trešajā daļā minēto piedziņas līdzekļu piemērošanas secību un katra līdzekļa piemērošanas reižu
skaitu nosaka nodokļu administrācija, ievērojot šādus principus:
1) nokavēto nodokļu maksājumu piedziņa bezstrīda kārtībā vispirms vēršama uz parādnieka naudas
līdzekļiem;
2) piedziņa uz nekustamo īpašumu vēršama tikai tad, ja parādniekam nav kustamās mantas vai ar pārdodamo
kustamo mantu nevar segt visu nokavēto nodokļu maksājumu. 
47
/
144
kustamo mantu nevar segt visu nokavēto nodokļu maksājumu.
(5) Pilnvarota nodokļu administrācijas amatpersona lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu var
pieņemt ne agrāk kā piecas darba dienas pēc nodokļu maksājuma termiņa. Lēmumu par nodokļu administrācijas
kontroles (pārbaudes, revīzijas) rezultātā aprēķinātā nokavētā nodokļu maksājuma piedziņu pieņem ne agrāk kā 30
dienas pēc tam, kad nodokļu administrācija pieņēmusi attiecīgo lēmumu.
(6) Nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu bezstrīda kārtībā neuzsāk un uzsākto nokavēto nodokļu maksājumu
piedziņu bezstrīda kārtībā aptur, ja ir vismaz viens no šādiem nosacījumiem:
1) apstrīdēts nodokļu administrācijas kontroles (pārbaudes, revīzijas) rezultātā pieņemtais lēmums, — uz
iesnieguma pirmstiesas izskatīšanas laiku saskaņā ar normatīvajos aktos noteikto kārtību;
2) pagarināts, atlikts vai sadalīts nodokļu samaksas termiņš, — attiecībā uz pagarināto nodokļu maksājuma
daļu vai atlikto nodokļu maksājumu;
3) iestājas 
Civilprocesa likuma
 
560.pantā
, 
563.panta
 pirmās daļas 4. vai 5.punktā vai otrajā daļā noteiktie
apstākļi;
4) pieņemts nodokļu administrācijas lēmums vai tiesas nolēmums, ar kuru apturēta nokavēto nodokļu
maksājumu piedziņa bezstrīda kārtībā;
5) stājies spēkā tiesas spriedums, ar kuru nodokļu maksātājam pasludināts maksātnespējas process, vai
stājies spēkā tiesas lēmums par tiesiskās aizsardzības procesa ierosināšanu. Pēc maksātnespējas procesa
pasludināšanas vai tiesiskās aizsardzības procesa lietas ierosināšanas tiesā nodokļu maksātājs veic visus
kārtējos nodokļu maksājumus saskaņā ar nodokļu likumiem;
6) nodokļu administrācija ir pieņēmusi lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi — attiecībā
uz to nodokļu maksājuma daļu, uz kuru attiecas lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi.
(6
1
) Nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu, izņemot muitas nodokli un citus līdzvērtīgus maksājumus, neuzsāk,
ja piedzenamā parāda kopsumma nav lielāka par 15 
euro
.
(7) Lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu ir izpildu dokuments, un to izpilda:
1) nodokļu administrācijas amatpersonas atbilstoši amata pienākumiem;
2) zvērināti tiesu izpildītāji saskaņā ar 
Civilprocesa likumu
 un pamatojoties uz lēmumu par nokavēto nodokļu
maksājumu piedziņu, ja nodokļu administrācija 
Civilprocesa likumā
 noteiktajā kārtībā zvērinātam tiesu
izpildītājam ir iesniegusi izpildu dokumentu.
(8) Lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu izpilda triju gadu laikā no tā pieņemšanas, izņemot šā
panta 8.
1
 daļā minēto gadījumu. Lēmuma izpildes noilguma termiņš tiek apturēts, ja:
1) pagarināts, atlikts vai sadalīts nodokļu samaksas termiņš, — līdz šā termiņa beigām. Ja samaksas termiņš
sadalīts, noilguma aprēķins tiek atjaunots pēc pēdējā maksājuma termiņa;
2) apstrīdēts nodokļu administrācijas kontroles (pārbaudes, revīzijas) rezultātā pieņemtais lēmums, nodokļa
aprēķins vai lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu, — uz iesnieguma pirmstiesas izskatīšanas
laiku;
3) pārsūdzētas zvērināta tiesu izpildītāja darbības, — uz sūdzības izskatīšanas laiku;
4) parādnieks miris vai juridiskā persona beigusi pastāvēt un tiesas nodibinātā tiesiskā attiecība pieļauj tiesību
pārņemšanu, - līdz parādnieka tiesību pārņēmēja noteikšanai;
5) parādnieks zaudējis rīcībspēju, — līdz aizgādņa iecelšanai;
6) ir tiesas lēmums par nodokļu administrācijas lēmuma izpildes apturēšanu, — līdz tiesas lēmuma atcelšanai
vai uz tiesas lēmumā norādīto laiku;
7) ar tiesas lēmumu ir ierosināts tiesiskās aizsardzības process vai ar tiesas nolēmumu ir pasludināts
48
/
144
maksātnespējas process, — līdz stājas spēkā tiesas lēmums par tiesiskās aizsardzības procesa vai
maksātnespējas procesa izbeigšanu;
8) 
(izslēgts ar 
28.07.2017
. likumu)
;
9) lēmums ir iesniegts izpildei zvērinātam tiesu izpildītājam un nodokļu administrācijas ierēdnim, kuram
saskaņā ar likumu ir piešķirtas tiesu izpildītāja tiesības, — līdz lēmuma izpildei vai līdz brīdim, kad ir izdots
akts par piedziņas neiespējamību;
10) tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plāna īstenošanai nav nepieciešama nodokļu administrācijas
piekrišana un ar tiesas lēmumu ir pasludināts ārpustiesas tiesiskās aizsardzības process, — līdz stājas spēkā
tiesas lēmums par ārpustiesas tiesiskās aizsardzības procesa izbeigšanu;
11) nodokļu administrācija ir pieņēmusi lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi, — uz
laiku, kamēr ir spēkā lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi.
(8
1
) Nodokļu prasījuma izpildi Eiropas Savienības dalībvalsts vai tās valsts labā, ar kuru noslēgts un Saeimā
apstiprināts starptautiskais līgums par nodokļu dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu, veic
attiecīgās ārvalsts iestādes palīdzības pieprasījumā norādītajā termiņā.
(8
2
) Ja par maksājumiem, kas iekļauti lēmumā par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu, ir nosūtīts palīdzības
pieprasījums par piedziņu Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma saņēmējai iestādei vai tās valsts nodokļu
administrācijai (kompetentajai iestādei), ar kuru noslēgts un Saeimā apstiprināts starptautiskais līgums par nodokļu
dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu, prasījuma piespiedu izpildes termiņu nosaka atbilstoši
attiecīgā lēmuma par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu izpildes termiņam. Jebkuras darbības, kas veiktas
palīdzības pieprasījuma saņēmējā valstī un atbilst šā panta astotajā daļā minētajam, aptur nokavēto nodokļu
maksājumu piespiedu izpildes termiņu.
(9) Lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu zaudē spēku:
1) ar dienu, kad ir veikta nokavēto nodokļu maksājumu brīvprātīga samaksa vai izpildīts lēmums par nokavēto
nodokļu maksājumu piedziņu;
2) ar dienu, kad nodokļu administrācija atceļ lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu;
3) ar dienu, kad stājas spēkā tiesas spriedums, kas atceļ nodokļu administrācijas lēmumu par nokavēto
nodokļu maksājumu piedziņu;
4) ja lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu nav izpildīts šā panta astotajā daļā noteiktajā termiņā
un nodokļu administrācijas rīcībā ir apstiprināts akts par piedziņas neiespējamību, izņemot lēmumu attiecībā
uz juridisko personu. Attiecībā uz juridiskajām personām lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu
zaudē spēku, ja ir sastādīts akts par piedziņas neiespējamību un gada laikā pēc tā sastādīšanas nodokļu
administrācija nav ieguvusi informāciju, saskaņā ar kuru tai būtu pamats veikt darbības, lai izpildītu lēmumu
par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu;
5) ja nodokļu parādi ir dzēsti šajā likumā noteiktajā kārtībā.
(10) Šajā likumā noteiktā nokavēto nodokļu maksājumu piedziņas kārtība (izņemot šā panta vienpadsmitajā daļā
minēto nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgas izpildes procesu) attiecas arī uz nokavēto nodevu un citu obligāto
maksājumu piedziņu bezstrīda kārtībā.
(11) Nodokļu administrācijai, kura atbilstoši šā likuma 
20.pantam
 administrē konkrētos nodokļus, uz nodokļu
maksātāja motivēta rakstveida iesnieguma pamata ir tiesības pieņemt lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu
labprātīgu izpildi, nosakot nodokļu maksātājam termiņus uz laiku līdz trim gadiem, skaitot no iesnieguma
iesniegšanas dienas, labprātīgai tādu nokavēto nodokļu maksājumu samaksai, kuri tiek piedzīti ar lēmumu par
nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu. Nodokļu maksātājs motivētu iesniegumu nodokļu administrācijai iesniedz ne
vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad paziņots lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu. Nodokļu
administrācija rakstveidā vienojas ar nodokļu maksātāju par nokavēto nodokļu maksājumu samaksas grafiku. No
dienas, kad nodokļu administrācija ir pieņēmusi lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi, lēmumā
noteiktajai nodokļu pamatparāda summai tiek aprēķināta puse no šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā noteiktās nokavējuma
naudas par katru dienu visā kavējuma periodā. Ja nodokļu administrācija saskaņā ar šā panta trīspadsmito daļu ir
atcēlusi lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi, nesamaksātajam pamatparādam tiek atjaunota
nokavējuma nauda pilnā apmērā no dienas, kad pieņemts lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi.
49
/
144
(12) Šā panta vienpadsmitā daļa nav piemērojama tiem nodokļu maksātājiem, attiecībā uz kuriem tiesa pieņēmusi
lēmumu par maksātnespējas procesa pasludināšanu, ārpustiesas tiesiskās aizsardzības procesa pasludināšanu vai
tiesiskās aizsardzības procesa ierosināšanu.
(13) Ja nodokļu maksātājs neievēro lēmumā par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi noteiktos
samaksas termiņus vai neveic pilnā apmērā kārtējos nodokļu maksājumus nodokļu likumos noteiktajos termiņos, vai
noteiktajos termiņos neveic nodokļu maksājumus, kuru samaksas termiņš pagarināts šā likuma 
24.panta
 pirmās
daļas 1. un 3.punktā noteiktajā kārtībā, nodokļu administrācijai ir tiesības atcelt lēmumu par nokavēto nodokļu
maksājumu labprātīgu izpildi.
(14) Ja lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu ir nodots tiesu izpildītājam piedziņai, nodokļu
maksātājs, iesniedzot šā panta vienpadsmitajā daļā minēto iesniegumu, pievieno tam dokumentu, kas apliecina, ka ir
samaksāti šā lēmuma izpildes izdevumi.
(15) Nodokļu administrācijas izpildes nodrošinājuma līdzekļi, kas piemēroti pirms lēmuma par nokavēto nodokļu
maksājumu labprātīgu izpildi pieņemšanas, tiek saglabāti.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
, 
11.06.2009.
, 
15.03.2012.
, 
13.12.2012.
,
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
, 
18.09.2014.
, 
23.11.2016.
, 
28.07.2017.
, 
01.11.2018.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas
spēkā 
05.08.2021.
)
26.
1
 pants. Nodokļu administrācijas lēmumu izpildes nodrošinājums
(1) Vienlaikus ar nodokļu administrācijas kontroles (pārbaudes, revīzijas) rezultātā pieņemtā lēmuma pieņemšanu,
kā arī lēmuma par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu pieņemšanu nodokļu administrācija ir tiesīga piemērot
šādus minēto lēmumu izpildes nodrošinājuma līdzekļus:
1) parādniekam piederošās kustamās mantas apķīlāšana;
2) prasības nodrošinājuma atzīmes (aizlieguma vai ķīlas atzīmes) ierakstīšana zemesgrāmatā, kuģu reģistrā
vai citos īpašuma reģistros;
3) aizliegums parādniekam veikt noteiktas darbības, kas vērstas uz izvairīšanos no nodokļu maksāšanas;
4) pie citas personas esošās parādniekam piederošās mantas apķīlāšana.
(1
1
) Nodokļu administrācija ir tiesīga piemērot aizliegumu nodokļu maksātājam — juridiskajai personai vai fiziskajai
personai — individuālajam komersantam vai personai, kas reģistrējusies Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās
darbības veicēja, — veikt skaidras naudas darījumus. Aizliegums parādniekam piemērojams, ja saskaņā ar šā likuma
26.panta
 trešās daļas 1.punktu ir nosūtīts rīkojums par naudas līdzekļu pārskaitīšanu naudas līdzekļu norakstīšanai
no nodokļu maksātāja — juridiskās personas vai fiziskās personas — individuālā komersanta vai personas, kas
reģistrējusies Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicēja, — konta kredītiestādē vai no konta, kas
atvērts pie maksājumu pakalpojumu sniedzēja, ja no rīkojuma par naudas līdzekļu pārskaitīšanu nosūtīšanas dienas ir
pagājušas ne mazāk kā 30 dienas un lēmumā par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu norādītie nokavētie nodokļu
maksājumi nav piedzīti vai iekasēti pilnā apmērā.
(2) Nodokļu administrācijas pilnvarotas amatpersonas lēmumu par nodrošinājuma līdzekļu piemērošanu nosūta
nodokļu maksātājam vienas darba dienas laikā pēc tā izpildes.
(3) Ja nodokļu administrācija konstatē, ka nodokļu maksātājs izved, atsavina vai slēpj savu mantu vai citus
ienākuma avotus, reorganizē vai likvidē komercsabiedrības, kooperatīvās sabiedrības vai citas privāto tiesību
juridiskās personas, vai ir citi pierādījumi, ka nodokļu maksātājs pārtrauks savu darbību Latvijā, lai izvairītos no
nokavēto nodokļu maksājumu samaksas, kā arī nodokļu maksātājs veic citas darbības, kuru rezultātā varētu kļūt
neiespējami izpildīt nodokļu administrācijas lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu bezstrīda kārtībā,
nodokļu administrācija var piemērot nodrošinājuma līdzekļus pirms lēmuma pieņemšanas par nodokļu administrācijas
kontroles (pārbaudes, revīzijas) rezultātiem.
(3
1
) Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības piemērot šā panta pirmajā daļā minētos izpildes nodrošinājuma
līdzekļus, tajā skaitā nosakot aizlieguma atzīmes ierakstīšanu komercreģistrā nodokļu maksātāja reorganizācijai,
likvidācijai, amatpersonu un daļu īpašnieka maiņai, ja nodokļu maksātājs, par kuru sniegtas ziņas saskaņā ar šā
likuma 
18.panta
 pirmās daļas 25.punktu, ir pieteicis izmaiņu ierakstīšanu Uzņēmumu reģistra vestajos reģistros un
Valsts ieņēmumu dienests ir konstatējis kādu no šādiem apstākļiem:
50
/
144
1) nodokļu maksātāja adrese atbilst riska adresei;
2) komercreģistrā kā nodokļu maksātāja vienīgais dalībnieks vai vienīgā amatpersona ir norādīta riska persona;
3) nodokļu revīziju (auditu) uzsāk, lai izvērtētu nodokļa pārmaksas atmaksas pamatotību;
4) nodokļu administrācija, sagatavojot personas datu izvērtējumu nodokļu ieņēmumu risku jomā, ir konstatējusi
faktus, kas liecina par apliekamā objekta slēpšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.
(3
2
) Valsts ieņēmumu dienests ir tiesīgs piemērot transportlīdzekļa atsavināšanas aizliegumu, uzsākot nodokļu
administrēšanas pasākumus 
Ceļu satiksmes likuma
 
10.panta
 vienpadsmitajā daļā minētajā gadījumā.
(3
3
) Ja nodokļu administrācija, sagatavojot personas datu izvērtējumu nodokļu ieņēmumu risku jomā, ir
konstatējusi faktus, kas liecina par apliekamā objekta slēpšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, tai ir
tiesības piemērot šā panta pirmajā daļā minētos izpildes nodrošinājuma līdzekļus vienlaikus ar:
1) lēmuma pieņemšanu par nodokļu revīzijas (audita) veikšanu;
2) paziņojuma nosūtīšanu par datu atbilstības pārbaudes laikā konstatētajām konkrētajām neatbilstībām starp
nodokļu maksātāja iesniegto informāciju un nodokļu administrācijas rīcībā esošo informāciju;
3) tematiskās pārbaudes akta noformēšanu, ja tematiskās pārbaudes laikā konstatēti būtiski pārkāpumi, kas
liecina par izvairīšanos no nodokļu nomaksas.
(3
4
) Piemērojot izpildes nodrošinājuma līdzekļus saskaņā ar šā panta 3.
3
 daļu, tos piemēro tādā apmērā, kas
nepārsniedz personas datu izvērtējumā nodokļu ieņēmumu risku jomā norādīto budžetā nesamaksāto nodokļu un
nodevu apmēru.
(4) Lēmumu izpildes nodrošinājuma līdzekļus piemēro tā, lai nodokļu maksātājam nodarītu iespējami mazākus
zaudējumus un iespējami mazāk traucētu tā darbību. Nodokļu administrācija 
Civillikumā
 noteiktajā kārtībā atlīdzina
nodokļu maksātājam zaudējumus, kas radušies, nepamatoti piemērojot nodrošinājuma līdzekļus.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
, 
11.12.2008.
, 
01.12.2009.
, 
17.12.2014.
,
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
26.
2
 pants. Nodrošinājums par iespējamo pievienotās vērtības nodokļa parāda samaksu darījumos ar
naftas produktiem
(Izslēgts no 
01.01.2018.
 ar 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 201. punktu)
27.pants. Nodokļu iekasēšana ienākumu avota likvidēšanas vai slēpšanas gadījumos
Ja nodokļu maksātājs likvidē savus īpašumus, uzņēmumus, komerc
sabiedrības, kooperatīvās sabiedrības vai
citas privāto tiesību juridiskās personas vai citus ienākumu avotus vai noslēpj savu mantu vai nodokļu administrācijai
ir citi pierādījumi par to, ka nodokļu maksātājs pārtrauks savu darbību Latvijā, nodokļu administrācija ir tiesīga
aprēķināt nodokļus un veikt pasākumus, lai nodrošinātu aprēķinātās nodokļu summas saņemšanu pirms taksācijas
perioda beigām. Šādos gadījumos aplikšanai ar nodokļiem vajadzīgās ziņas un deklarācijas, kā arī uzlikto nodokļu
nomaksu nodokļu administrācija var pieprasīt neatkarīgi no konkrētā nodokļa likumā paredzētajiem termiņiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
 un 
11.12.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
28.pants. Nepareizi piedzīto maksājumu un pārmaksāto nodokļu summu atmaksāšana
(1) Nodokļu administrācijas nepareizi piedzīto maksājumu summas atmaksā nodokļu maksātājam 15 dienu laikā
no dienas, kad stājies spēkā nodokļu administrācijas lēmums vai tiesas nolēmums par nepareizi piedzītu maksājumu.
Atmaksājamās summas palielina par pusi no šā likuma 
29.
 panta otrajā daļā noteiktās nokavējuma naudas, sākot ar
dienu, kad budžetā saņemts nepareizi piedzītais maksājums, līdz dienai, kad stājies spēkā nodokļu administrācijas
lēmums vai tiesas nolēmums par nepareizi piedzītu maksājumu. Ja nepareizi piedzītā maksājumu summa nav
atmaksāta 15 dienu laikā no nodokļu administrācijas lēmuma vai tiesas nolēmuma spēkā stāšanās dienas, to par
laika periodu no 16. dienas palielina par šā likuma 
29.
 panta otrajā daļā noteikto nokavējuma naudu, aprēķinot to no
nepareizi piedzītās maksājumu summas. Nepareizi piedzītās maksājumu summas tiek izmaksātas no tā budžeta
51
/
144
līdzekļiem, kurā šīs summas ieskaitītas.
(2) Pārmaksātās nodokļu summas pēc nodokļu maksātāju pamatota iesnieguma iesniegšanas nodokļu
administrācijai un pēc nodokļu administrācijas pārbaudes novirzāmas nokavēto vai kārtējo nodokļu maksājumu
segšanai vai atmaksājamas 15 dienu laikā, ja konkrēto nodokļu likumi neparedz citu atmaksāšanas laiku un kārtību.
Ja pārmaksātās nodokļu summas nepamatoti netiek atmaksātas šajā daļā vai konkrētā nodokļa likumā noteiktajā
termiņā, atmaksājamo summu palielina par trim piektdaļām no šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā noteiktās nokavējuma
naudas, aprēķinot to no pārmaksāto nodokļu maksājumu summas par katru nokavējuma dienu. Ja pārmaksātās
nodokļu summas pamatotība tiek apstiprināta ar nodokļu administrācijas augstākās iestādes lēmumu vai tiesas
nolēmumu, pārmaksātās nodokļu summas atmaksā nodokļu maksātājam 15 dienu laikā no nodokļu administrācijas
augstākās iestādes lēmuma vai tiesas nolēmuma spēkā stāšanās dienas. Atmaksājamās summas palielina par trim
piektdaļām no šā likuma 
29.
 panta otrajā daļā noteiktās nokavējuma naudas, sākot ar dienu, kad pārmaksātās
nodokļu summas saskaņā ar šo likumu vai konkrēto nodokļu likumu nodokļu maksātājam bija jāatmaksā, līdz dienai,
kad stājies spēkā nodokļu administrācijas augstākās iestādes lēmums vai tiesas nolēmums. Ja pārmaksātā nodokļu
summa nav atmaksāta 15 dienu laikā no nodokļu administrācijas augstākās iestādes lēmuma vai tiesas nolēmuma
spēkā stāšanās dienas, to par laika periodu no 16. dienas palielina par šā likuma 
29.
 panta otrajā daļā noteikto
nokavējuma naudu, aprēķinot to no pārmaksātās nodokļu summas.
(2
1
) Ja šā panta otrajā daļā minētais nodokļu maksātāja iesniegums saņemts triju gadu laikā pēc konkrētā nodokļa
likumā noteiktā maksāšanas termiņa, nodokļu administrācijai, ja tā uzsākusi pārmaksātās nodokļu summas pārbaudi,
līdz pagājuši trīs gadi no konkrētā nodokļa likumā noteiktā maksāšanas termiņa, ir tiesības pieņemt lēmumu par šo
summu novirzīšanu vai atmaksāšanu neatkarīgi no tā, vai ir pagājuši trīs gadi no konkrētā nodokļa maksāšanas
termiņa.
(2
2
) Šā panta otrajā daļā minētās pārbaudes veikšana neierobežo nodokļu administrācijas tiesības nodokļu
revīzijas (audita) rezultātā precizēt pārmaksāto nodokļu summas, kuras nodokļu maksātājam ir atmaksātas vai
novirzītas nokavēto vai kārtējo nodokļu maksājumu segšanai.
(3) Šā panta pirmās daļas nosacījumi, kā arī otrās daļas nosacījumi, ja nodokļu maksātājs ir pieprasījis
pārmaksātās nodokļu summas atmaksu, nav piemērojami nodokļu maksātājiem, kuriem ir nokavētie nodokļu
maksājumi, nokavēto nodokļu un ar tiem saistīto maksājumu apmērā.
(3
1
) 
(Izslēgta ar 
14.04.2011
. likumu)
(3
2
) 
(Izslēgta ar 
14.04.2011
. likumu)
(4) Nodokļu administrācija šā panta pirmajā un otrajā daļā minētajā gadījumā pārmaksātās nodokļu summas bez
nodokļu maksātāja iesnieguma vispirms novirza nokavēto nodokļu un ar tiem saistīto maksājumu segšanai,
vienlaikus proporcionāli sedzot pamatparādu, soda naudu un nokavējuma naudu, bet nokavētos šā likuma 
23.
1
 panta
pirmajā daļā noteiktos maksājumus sedzot saskaņā ar šā likuma 
23.
1
 pantā
 noteikto kārtību un Ministru kabineta
noteikto nodokļu, nodevu, citu valsts noteikto maksājumu un ar tiem saistīto maksājumu novirzīšanas un
ieskaitīšanas kārtību.
(5) Ja konkrētā nodokļa likums paredz veikt nodokļu revīziju (auditu), lai atmaksātu pārmaksāto nodokli, nodokļa
pārmaksa atmaksājama daļā:
1) kuras pamatotība apstiprinājusies nodokļu revīzijas (audita) rezultātā;
2) kurā nodokļu revīzija (audits) turpinās, ja pēc atmaksāšanas iespējamā nodokļa parāda saistība tiek
pastiprināta ar galvojumu vai kredītiestādes garantiju, vai nodrošināta ar ķīlu.
(6) Nodokļa pārmaksa, kuras pamatotība tiek papildus izvērtēta, netiek atmaksāta līdz nodokļu revīzijas (audita)
beigām, ja nodokļu maksātājs neiesniedz šā panta piektajā daļā minēto galvojumu vai kredītiestādes garantiju, vai
negarantē šīs summas atmaksāšanu ar ķīlu.
(7) Šā panta piektās daļas 2.punktā paredzētajā gadījumā ķīlas līgums slēdzams starp nodokļu administrāciju un
nodokļu maksātāju vispārējā kārtībā, kas noteikta attiecībā uz ķīlas līgumiem, un šāds līgums ir atbrīvots no
nodokļiem un valsts nodevām, kas maksājamas, noformējot ķīlas līgumu. Par ķīlas priekšmetu var būt lieta, kas nav
apgrūtināta ar parādiem vai citādām lietu tiesībām. Saskaņā ar noslēgto galvojuma līgumu galvinieks uzņemas
samaksāt nodokļa parādu un ar to saistīto no
kavējuma naudu un soda naudu kā pats parādnieks. Ķīlas tiesības un
galvojuma saistība nodibināma, grozāma un izbeidzama atbilstoši 
Civillikuma
 noteikumiem, bet pušu strīdi risināmi
Civilprocesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
52
/
144
(8) Ar šā panta piektās daļas 2. punktā minēto kredītiestādes garantiju kredītiestāde uzņemas samaksāt nodokļa
parādu un ar to saistīto nokavējuma naudu un soda naudu kā pats parādnieks.
(
06.06.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.10.2002.
, 
28.02.2003.
, 
26.10.2006.
, 
08.11.2007.
,
08.05.2008.
, 
01.12.2009.
, 
14.04.2011.
, 
16.11.2017.
, 
23.11.2017.
 un 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
Grozījums ceturtajā daļā stājas spēkā 
01.01.2021.
 Sk. Pārejas noteikumu 207. punktu)
28.
1
 pants. Nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču un iekārtu lietošana nodokļu un
nodevu aprēķināšanai
(1) 
(Izslēgta ar 
26.10.2006
. likumu)
(2) 
(Izslēgta ar 
01.12.2005
. likumu)
(3) 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
(4) Ministru kabinets nosaka tehniskās prasības elektroniskajām ierīcēm un iekārtām.
(4
1
) Nodokļu maksātāji drīkst lietot elektroniskās ierīces un iekārtas, kuras atbilst nodokļu un citu maksājumu
reģistrēšanas elektronisko ierīču un iekārtu tehniskajām prasībām un kurām ir veikta atbilstības pārbaude.
Elektronisko ierīču un iekārtu apkalpošanu drīkst veikt apkalpojošais dienests, kuram ir veikta normatīvajos aktos
noteiktā atbilstības pārbaude.
(5) Ministru kabinets nosaka elektronisko ierīču un iekārtu lietotājus un lietošanas kārtību, darījumus apliecinošo
dokumentu veidus un rekvizītus, šo ierīču un iekārtu lietotāju un apkalpojošo dienestu pienākumus, kā arī kārtību,
kādā elektroniskās ierīces un iekārtas, to lietotāji un apkalpojošie dienesti reģistrējami vienotajā datu bāzē (reģistrā),
un to uzraudzības un kontroles kārtību.
(6) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā veic elektronisko ierīču un iekārtu atbilstības pārbaudi un apliecina to
atbilstību normatīvajiem aktiem, kuri nosaka nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču un iekārtu
tehniskās prasības.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2005.
, 
26.10.2006.
, 
01.12.2009.
 un 
30.11.2015
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
 
4.
1
 un sestā daļa stājas spēkā 
01.07.2016.
 Sk. Pārejas noteikumu 179. punktu)
28.
2
 pants. Valsts nodevu atmaksāšana
(1) Pārmaksātās vai nepareizi iemaksātās valsts nodevu summas atmaksā no valsts budžeta 15 dienu laikā pēc
nodevu maksātāja pamatota iesnieguma iesniegšanas Valsts ieņēmumu dienestam, ja likumā nav noteikts citādi.
Iesniegumam pievieno tās personas rakstveida atzinumu, kura sniegusi pakalpojumu vai devusi nodrošinājumu, vai
tiesas lēmumu, ja konkrētajos likumos vai Ministru kabineta noteikumos nav noteikts citādi.
(2) Pārmaksātās vai nepareizi iemaksātās valsts nodevas summas bez nodevas maksātāja iesnieguma Valsts
ieņēmumu dienests atmaksā no valsts budžeta 15 dienu laikā no dienas, kad ir saņēmis tās institūcijas vai
amatpersonas rakstveida atzinumu, kura sniegusi pakalpojumu vai devusi nodrošinājumu vai kuras administrētajā
kontā valsts nodeva iemaksāta nepareizi. Atzinumā norādāma atmaksājamā (pārmaksātā vai nepareizi iemaksātā)
summa, tās pārskaitīšanai nepieciešamie rekvizīti (norēķinu konta numurs un juridiskajai personai — nosaukums un
reģistrācijas numurs, bet fiziskajai personai — vārds, uzvārds, personas kods vai, ja personai tāds nav piešķirts,
dzimšanas datums) un ietverama norāde par to, ka nodevas maksātājs ir izteicis lūgumu par valsts nodevas
atmaksu.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.05.2008.
 un 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā
13.12.2017.
)
VII nodaļa
Ierobežojumi un administratīvā procesa ietvaros noteiktā atbildība par nodokļu
pārkāpumiem
(Nodaļas nosaukums 
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Nodaļas nosaukuma jaunā
redakcija stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas noteikumu 229. punktu)
53
/
144
29.pants. Nokavējuma naudas aprēķināšana
(1) 
(Izslēgta ar 
26.10.2006
. likumu.)
(2) Par nodokļu un nodevu maksājuma samaksas termiņa nokavējumu maksātājam tiek aprēķināta nokavējuma
nauda — no laikā nenomaksātā pamatparāda 0,05 procenti par katru nokavēto dienu, ja konkrētā nodokļa likumā nav
noteikti citi nokavējuma naudas apmēri.
(3) Nokavējuma naudu neaprēķina, ja valsts vai pašvaldības budžets tam piekritīgo nodokļa maksājumu ir
saņēmis piecu darbdienu laikā pēc maksājuma termiņa iestāšanās. Ja minētais nosacījums netiek ievērots,
nokavējuma naudu aprēķina par periodu no nākamās dienas pēc konkrētā nodokļa likumā noteiktā maksāšanas
termiņa iestāšanās līdz samaksas dienai (to ieskaitot). Ja maksāšanas termiņš sakrīt ar brīvdienu (svētku dienu), tad
par maksāšanas dienu uzskatāma pirmā darbdiena pēc brīvdienas (svētku dienas).
(4) Nokavējuma naudas aprēķināšana:
1) tiek pārtraukta, ja šā likuma 
24.pantā
 vai 
26.panta
 vienpadsmitajā daļā nav noteikts citādi:
a) privatizējamām kapitālsabiedrībām — no dienas, kad tās nodotas privatizācijai, kapitālsabiedrībām — no
dienas, kad tās nodotas atsavināšanai, līdz dienai, kad saistības tiek nodotas ar pieņemšanas un
nodošanas aktu jaunajam īpašniekam, bet ne ilgāk kā uz 12 mēnešiem,
b) nodokļu maksātājiem, kuriem tiesa pasludinājusi maksātnespējas procesu, — no dienas, kad tiesa
pasludinājusi spriedumu attiecīgajā maksātnespējas procesa lietā,
c) komersantiem, kuriem Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un termiņā tiek kapitalizēti nodokļu
maksājumu pamatparādi,
d) komercsabiedrībām, kurām tiesa ierosinājusi tiesiskās aizsardzības procesu, — no dienas, kad tiesa
pieņēmusi nolēmumu par attiecīgās tiesiskās aizsardzības procesa lietas ierosināšanu,
e) komercsabiedrībām ārpustiesas tiesiskās aizsardzības procesā — no dienas, kad tiesa pieņēmusi
nolēmumu par tiesiskās aizsardzības procesa īstenošanu;
2) tiek atjaunota, ja:
a) šīs daļas 
1.punkta
 "a" vai "c" apakšpunktā noteiktajam termiņam beidzoties, nokavētie nodokļu
maksājumi nav samaksāti vai nav kapitalizēti un ar kapitalizāciju saistītie grozījumi nav reģistrēti Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistrā. Nokavējuma nauda tiek aprēķināta vispārējā kārtībā no dienas, kad tās
aprēķināšana tika pārtraukta,
b) šīs daļas 
1.punkta
 “b”, “d” un “e” apakšpunktā minēto nodokļu maksātāju maksātspēja ir atjaunota no
dienas, kad tiesa pieņēmusi nolēmumu par maksātnespējas procesa izbeigšanu vai tiesiskās aizsardzības
procesa izbeigšanu, izpildot tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plānu,
c) šīs daļas 
1.punkta
 “d” apakšpunktā minēto nodokļu maksātāju tiesiskās aizsardzības procesa
pieteikums ir noraidīts. Nokavējuma nauda tiek aprēķināta no dienas, kad nokavējuma naudas
aprēķināšana tika apturēta.
(5) Nodokļu maksātājiem, kuriem bankas pieņēmušas izpildei maksājuma uzdevumus par nodokļu samaksu, tos
neizpildot sakarā ar bankas darbības apturēšanu, nokavējuma naudas aprēķināšana tiek pārtraukta uz laiku, līdz tiek
pieņemts lēmums par kredītiestādes darbības atjaunošanu vai bankrotu.
(6) Šā panta piektajā daļā noteiktā nokavējuma naudas aprēķināšana tiek pārtraukta:
1) summām, kuras norādītas izpildei pieņemtajos maksājuma uzdevumos, no dienas, kad banka tos pieņēmusi
izpildei;
2) tikai tādā gadījumā, ja bankas kontos iesaldēto (aizturēto) naudas līdzekļu īpašnieks-pārvaldītājs nav
atteicies no savām prasījuma tiesībām par labu citai personai vai arī savas tiesības nav nodevis jebkurai citai
personai.
54
/
144
(7) Nokavējuma naudas aprēķināšana tiek pārtraukta, ja nokavējuma naudas summa sasniedz divas piektdaļas no
nokavētā maksājuma (pamatparāda) apmēra.
(8) Par Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļa vai nodevas samaksas termiņa kavējumu nokavējuma nauda tiek
aprēķināta šajā pantā noteiktajā kārtībā un apmērā no dienas, kad Valsts ieņēmumu dienests saņēmis palīdzības
pieprasījumu par nodokļu prasījuma piedziņu.
(9) Par Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļa vai nodevas samaksas termiņa kavējumu nokavējuma nauda tiek
aprēķināta šajā pantā noteiktajā kārtībā un apmērā no dienas, kad Valsts ieņēmumu dienests pieņēmis lēmumu par
nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu, ja Eiropas Savienības dalībvalsts prasījuma izpildei bijusi nepieciešama
aizstāšana.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.06.1996.
, 
22.10.1998.
, 
25.11.1999.
, 
13.04.2000.
, 
10.05.2001.
, 
09.10.2002.
,
26.10.2006.
, 
11.12.2008.
, 
11.06.2009.
, 
15.03.2012.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
 Grozījumi
ceturtajā un septītajā daļā stājas spēkā 
01.07.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 182. un 187. punktu)
30.pants. Skaidras naudas lietošanas ierobežojumi
(1) Nodokļu maksātāji, izņemot fiziskās personas, kuras nav individuālie komersanti, katru mēnesi līdz
15.datumam Ministru kabineta noteiktajā kārtībā deklarē visus iepriekšējā mēneša laikā savstarpēji skaidrā naudā
veiktos darījumus (neatkarīgi no tā, vai darījums notiek vienā operācijā vai vairākās operācijās), kuru summa
pārsniedz 1500 
euro
. Nodokļu maksātājiem, izņemot fiziskās personas, kuras nav individuālie komersanti, nav atļauts
veikt skaidrā naudā darījumus, kuru summa pārsniedz 7200 
euro
 (neatkarīgi no tā, vai darījums notiek vienā operācijā
vai vairākās operācijās).
(1
1
) Šā panta pirmajā daļā noteiktais skaidrās naudas ierobežojums, kā arī skaidrā naudā veikto darījumu
deklarēšanas pienākums attiecas arī uz fiziskajām personām, kuras reģistrējušās Valsts ieņēmumu dienestā kā
saimnieciskās darbības veicējas un veic skaidrās naudas darījumus saimnieciskās darbības ietvaros.
(1
2
) 
(Izslēgta ar 
17.12.2009
. likumu)
(1
3
) 
(Izslēgta ar 
17.12.2009
. likumu)
(1
4
) Nodokļu maksātāji vairumtirdzniecībā veic tikai bezskaidras naudas norēķinus (to skaitā ar maksājumu
kartēm).
(1
5
) Šā panta 1.
4
 daļā noteiktais ierobežojums nav attiecināms uz gadījumiem, kad vairumtirgotājs (preču
pārdevējs) ir:
1) paziņojis rakstveidā Valsts ieņēmumu dienestam par to, ka vairumtirdzniecībā veiks darījumus, par kuriem
pircējs varēs norēķināties skaidrā naudā;
2) nodrošinājis preču pircēju reģistru, kas ļauj identificēt konkrēto preču pircējus, kuri veikuši norēķinus skaidrā
naudā, un skaidrā naudā veiktā darījuma summu.
(1
6
) Nodokļu maksātājiem, tajā skaitā fiziskajām personām, kuras neveic saimniecisko darbību, nav atļauts veikt
skaidrā naudā nekustamo īpašumu atsavināšanas darījumus.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētais skaidras naudas lietošanas ierobežojums neattiecas vienīgi uz kuģu
aģentēšanas un gaisakuģu aģentēšanas komercsabiedrībām, kā arī starptautisko autopārvadājumu un kravas
ekspedīcijas komercsabiedrību veiktajiem starptautiskajiem autopārvadājumiem un kravas ekspedīcijas darījumiem.
Minētās komercsabiedrības Ministru kabineta noteiktajā kārtībā šā panta pirmajā daļā noteiktajā termiņā deklarē
mēneša laikā veiktos darījumus, kuru kopsumma pārsniedz 7200 
euro
.
(3) Šā panta normas neattiecas uz kredītiestāžu un maksājumu pakalpojumu sniedzēju pakalpojumiem.
(4) Mazumtirdzniecībā veiktajos darījumos šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktais skaidrās naudas
ierobežojums, kā arī skaidrā naudā veikto darījumu deklarēšanas pienākums attiecināms tikai uz preču pircēju,
izņemot šā panta septītajā daļā noteikto gadījumu.
(5) Maksājumos par pakalpojumiem, kurus normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā sniedz Ceļu satiksmes drošības
55
/
144
direkcija, šā panta normas attiecināmas tikai uz pakalpojumu saņēmēju.
(6) Šā panta piemērošanā par vairumtirdzniecību uzskatāma iepirkto preču pārdošana savā vārdā saimnieciskās
darbības veicējam tālākpārdošanai, ražošanai vai savas darbības nodrošināšanai. Šā panta piemērošanā par
mazumtirdzniecību uzskatāma preču pārdošana gala patēriņam vai izmantošanai.
(7) Nodokļu maksātāji, kas veic saimniecisko darbību, Ministru kabineta noteiktajā kārtībā līdz taksācijas gadam
sekojošā gada 1.februārim deklarē visus iepriekšējā gada laikā skaidrā naudā veiktos darījumus ar fiziskajām
personām, kurām atbilstoši nodokļu jomu reglamentējošiem normatīvajiem aktiem nav jāreģistrē saimnieciskā
darbība, ja viena darījuma summa vienā operācijā ar katru darījuma partneri pārsniedz 3000 
euro
. Minētais neattiecas
uz skaidrā naudā veiktajiem darījumiem (izmaksātajiem laimestiem), par kuriem nodokļu maksātājs Valsts ieņēmumu
dienestam iesniedz paziņojumu saskaņā ar likuma “
Par iedzīvotāju ienākuma nodokli
” 
17.panta
 11.
1
 daļā noteikto.
(8) Fiziskajām personām, kas neveic saimniecisko darbību, nav atļauts veikt skaidrā naudā darījumu, kura summa
pārsniedz 7200 
euro
 (neatkarīgi no tā, vai darījums notiek vienā operācijā vai vairākās operācijās).
(
19.12.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.05.2009.
, 
01.12.2009.
, 
17.12.2009.
, 
21.10.2010.
,
21.06.2012.
, 
19.09.2013.
, 
23.11.2016.
, 
03.04.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
)
31.pants. Ierobežojumi nodokļu atvieglojumu saņemšanā
Nodokļu maksātājiem, kuriem ir neattaisnoti nokavētie maksājumi par pārskata gadu, nav tiesību saņemt nodokļu
atvieglojumus, izdarot ziedojumus vai dāvinājumus.
32.pants. Atbildība par budžetā iemaksājamā nodokļa apmēra samazināšanu vai no budžeta atmaksājamā
nodokļa apmēra nepamatotu palielināšanu
(1) Par nodokļu revīzijā (auditā) konstatēto nodokļu pārkāpumu, kura rezultātā ir samazināts budžetā iemaksājamā
nodokļa apmērs, nodokļu administrācija nodokļu maksātājam papildus aprēķina un par labu budžetam piedzen
samazināto nodokli un nokavējuma naudu par periodu no konkrētā nodokļa maksāšanas termiņa līdz nodokļu revīzijas
(audita) uzsākšanas dienai, un uzliek soda naudu.
(2) Par nodokļu revīzijā (auditā) konstatēto nodokļu pārkāpumu, kura rezultātā ir palielināts no budžeta
atmaksājamā nodokļa apmērs, nodokļu administrācija nodokļu maksātājam samazina nepamatoti palielināto no
budžeta atmaksājamā nodokļa apmēru un uzliek soda naudu.
(3) Soda naudu uzliek saskaņā ar šo pantu, 
32.
4
 un 
34.pantu
, ja konkrēto nodokļu likumos nav paredzēts cits soda
naudas apmērs.
(4) Par šā panta pirmajā daļā minēto nodokļu pārkāpumu, ja budžetā iemaksājamā nodokļa samazinājums
nepārsniedz 15 procentus no deklarējamās nodokļa summas, vai par šā panta otrajā daļā minēto nodokļu pārkāpumu,
ja no budžeta atmaksājamā nodokļa palielinājums nepārsniedz 15 procentus no deklarētās pārmaksātās nodokļa
summas, soda naudu uzliek 20 procentu apmērā no nedeklarētā budžetā iemaksājamā nodokļa apmēra vai no
nepamatoti palielinātā no budžeta atmaksājamā nodokļa apmēra.
(5) Par šā panta pirmajā daļā minēto nodokļu pārkāpumu, ja budžetā iemaksājamā nodokļa samazinājums
pārsniedz 15 procentus no deklarējamās nodokļa summas, vai par šā panta otrajā daļā minēto nodokļu pārkāpumu, ja
no budžeta atmaksājamā nodokļa palielinājums pārsniedz 15 procentus no deklarētās pārmaksātās nodokļa summas,
soda naudu uzliek 30 procentu apmērā no nedeklarētā budžetā iemaksājamā nodokļa apmēra vai no nepamatoti
palielinātā no budžeta atmaksājamā nodokļa apmēra.
(6) Soda naudu šajā pantā minētajos gadījumos uzliek par katru pārbaudīto taksācijas periodu.
(7) Ja izdarītais nodokļu pārkāpums nav uzskatāms par atkārtotu nodokļu pārkāpumu un ja nodokļu maksātājs ir
ievērojis deklarāciju iesniegšanas termiņus un kārtējo nodokļu samaksas termiņus, kā arī ir sadarbojies ar nodokļu
administrāciju šā likuma 
32.
2
 panta
 izpratnē, nodokļu administrācija uzliek soda naudu 50 procentu apmērā no šā
panta ceturtajā un piektajā daļā noteiktās soda naudas.
(8) Nodokļu revīzijas (audita) laikā papildus noteiktos maksājumus nodokļu maksātājs samaksā 30 dienu laikā no
dienas, kad saņemts nodokļu administrācijas lēmums par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem. Ja lēmumā par
nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem norādītie maksājumi netiek veikti minēto 30 dienu laikā, nodokļu administrācija
šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā noteikto nokavējuma naudu aprēķina ar nākamo dienu pēc maksāšanas termiņa
56
/
144
iestāšanās.
(
13.10.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2011.
)
32.
1
 pants. Atbildība par deklarācijas savlaicīgu neiesniegšanu
(Izslēgts ar 
26.10.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
32.
2
 pants. Sadarbošanās ar nodokļu administrācijas amatpersonām
(1) Nodokļu maksātājs noteiktajā termiņā sniedz šajā likumā vai konkrēto nodokļu likumos paredzētās
informatīvās deklarācijas vai pēc nodokļu administrācijas amatpersonas pieprasījuma papildu informāciju
(saimnieciskās darbības ieņēmumus un izdevumus apliecinošus dokumentus, grāmatvedības uzskaites dokumentus,
kā arī citu informāciju, kas raksturo darbības, kuras ietekmēja vai varēja ietekmēt nodokļu aprēķinu un nomaksu),
kuru nesaņemot nav iespējama vai ir apgrūtināta konkrētā vai cita nodokļu maksātāja budžetā iemaksājamās nodokļa
summas vai pārmaksas summas noteikšana.
(2) Nodokļu administrācijas amatpersona, pieprasot iesniegt informāciju, nosaka termiņu, kas nedrīkst būt garāks
par 30 dienām.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
32.
3
 pants. Atbildība par nodokļa, kas atmaksājams no budžeta, apmēra nepamatotu palielināšanu
(Izslēgts ar 
13.10.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2011.
)
32.
4
 pants. Atkārtotais nodokļu pārkāpums
(1) Par atkārtoto nodokļu pārkāpumu šā likuma 
32.panta
 ceturtajā un piektajā daļā minēto soda naudas apmēru
divkāršo.
(2) Atkārtotais nodokļu pārkāpums ir nodokļu pārkāpums, kas atbilst šādām pazīmēm:
1) iepriekšējais nodokļu pārkāpums ir konstatēts nodokļu revīzijas (audita) laikā, kas ir pabeigta, un šis nodokļu
pārkāpums ir izdarīts ne vēlāk kā triju gadu laikā no atkārtota nodokļu pārkāpuma izdarīšanas brīža;
2) lēmums par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem, ar kuru nodokļu maksātājs saukts pie šā likuma 
32.pantā
noteiktās atbildības par iepriekšējo nodokļu pārkāpumu, ir stājies spēkā un kļuvis neapstrīdams vai tas ir
pārsūdzēts tiesā;
3) atkārtoto nodokļu pārkāpumu nodokļu administrācija administratīvajā aktā ir pamatojusi ar to pašu likuma
normu vai ar šo normu saistītu normatīvo aktu, vai, ja likumā un normatīvajos aktos ir izdarīti grozījumi, ar
normām, kas ir analoģiskas iepriekšējā nodokļu pārkāpuma pamatošanai administratīvajā aktā minētajām
normām.
(
13.10.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2011.
)
32.
5
 pants. Atbildība starptautiskās automātiskās informācijas apmaiņas jomā
(1) Nodokļu administrācijai ir tiesības piemērot finanšu iestādei soda naudu līdz vienam procentam no finanšu
iestādes gada apgrozījuma (ieņēmumiem) attiecīgajā pārskata periodā, bet ne vairāk kā 14 000 
euro
, ja finanšu
iestāde normatīvajos aktos, kas regulē automātisko informācijas apmaiņu par finanšu kontiem nodokļu jomā,
noteiktajā termiņā nav iesniegusi ziņojumu par finanšu kontiem vai arī ir iesniegusi ziņojumu par finanšu kontiem, bet
nav ievērojusi normatīvos aktus, finanšu kontu pienācīgas pārbaudes procedūras un ar to saistītās dokumentācijas
prasības vai šo prasību neievērošanas dēļ nodokļu administrācijai ir sniegta nepilnīga vai nepatiesa informācija.
(2) Nodokļu administrācijai ir tiesības piemērot nodokļu maksātājam soda naudu līdz vienam procentam no
nodokļu maksātāja gada apgrozījuma (ieņēmumiem) attiecīgajā pārskata periodā, bet ne vairāk kā 3200 
euro
, ja
nodokļu maksātājs nodokļu normatīvajos aktos noteiktajā termiņā nav iesniedzis starptautiskās uzņēmumu grupas
pārskatu par katru valsti vai nav ievērojis nodokļu normatīvajos aktos paredzēto minētā pārskata sagatavošanas un
iesniegšanas kārtību.
57
/
144
(3) Nodokļu administrācijai ir tiesības piemērot nodokļu maksātājam soda naudu līdz 3200 
euro
, ja nodokļu
maksātājs nodokļu normatīvajos aktos noteiktajā termiņā nav iesniedzis ziņojumu par pārrobežu shēmām vai nav
ievērojis nodokļu normatīvajos aktos paredzēto minētā ziņojuma sagatavošanas un iesniegšanas kārtību.
(
20.02.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
 Pants piemērojams ar 01.07.2020. Sk. Pārejas
noteikumu 231. punktu)
33.pants. Atbildība par atkārtotu nodokļa bāzes samazināšanu
(Izslēgts ar 
26.10.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
33.
1
 pants. Nodokļu administrācijas tiesības samazināt uzlikto soda naudu
(Izslēgts ar 
26.10.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
33.
2
 pants. Nodokļu deklarāciju precizēšana
(1) Nodokļu maksātājam ir tiesības precizēt iesniegtās nodokļu deklarācijas vai iesniegt iesniegumu ar lūgumu
labot muitas deklarāciju un iemaksāt budžetā samazināto nodokļa summu un ar to saistīto nokavējuma naudu par
periodu no minētās nodokļa summas maksāšanas termiņa, kas noteikts konkrētā nodokļa likumā, līdz samaksas
dienai.
(2) Ja nodokļu maksātājs nodokļu deklarācijas precizējumu vai iesniegumu ar lūgumu labot muitas deklarāciju
iesniedz līdz nodokļu revīzijas (audita) uzsākšanas dienai pēc tam, kad saņēmis nodokļu administrācijas paziņojumu
par nodokļu revīzijas (audita) uzsākšanu, papildus šā panta pirmajā daļā noteiktajiem maksājumiem nodokļu
administrācija piemēro soda naudu piecu procentu apmērā no samazinātās nodokļa summas.
(3) Nodokļu maksātājam līdz lēmumā par nodokļu revīzijas (audita) veikšanas nosacījumu maiņu norādītajam
grāmatvedības uzskaites dokumentu iesniegšanas termiņam ir tiesības precizēt nodokļu deklarācijas par papildus
pārbaudāmo periodu vai nodokli vai iesniegt iesniegumu ar lūgumu labot muitas deklarāciju, vienlaikus iemaksājot
budžetā šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktos maksājumus.
(
13.10.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
33.
3
 pants. Nodokļu administrācijas uzliktās (aprēķinātās) soda naudas samazināšana
(Izslēgts ar 
13.10.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2011.
)
34.pants. Atbildība par saimnieciskās darbības veikšanu, nereģistrējoties kā nodokļu maksātājam, un
citiem nodokļu pārkāpumiem
(1) Ja juridiskā persona vai fiziskā persona, kas reģistrējusies kā saimnieciskās darbības veicēja, veic
saimniecisko darbību, nereģistrējoties kā konkrēta nodokļa maksātājs, vai 30 dienu laikā pēc nodokļu administrācijas
noteiktā termiņa neiesniedz nodokļu likumos paredzētās nodokļu deklarācijas, kā arī nodokļu administrācijas
pieprasītos saimnieciskās darbības un grāmatvedības dokumentus, bez kuriem nodokļu administrācijas ierēdņi
(darbinieki) nevar noteikt maksājamā nodokļa summu, tad nodokļu administrācija, veicot nodokļu revīziju (auditu),
aprēķina un par labu budžetam no nodokļu maksātāja piedzen nodokli, kas aprēķināts par taksācijas periodu no
dienas, kad personai bija jāreģistrējas kā konkrēta nodokļa maksātājam, nokavējuma naudu šā likuma 
29.panta
 otrajā
daļā noteiktajā apmērā un soda naudu 100 procentu apmērā no budžetā iemaksājamās nodokļa summas.
(2) Ja fiziskā persona, kura veic saimniecisko darbību, nereģistrējoties kā nodokļu maksātājs, 30 dienu laikā pēc
tam, kad saņēmusi nodokļu administrācijas paziņojumu ar atgādinājumu par reģistrēšanos saimnieciskās darbības
veicēja statusā:
1) reģistrējas nodokļu maksātāju reģistrā un iesniedz nodokļu likumos paredzētās nodokļu deklarācijas par
taksācijas periodu, kurā tika veikta saimnieciskā darbība, par nodokļu deklarācijās aprēķināto, bet savlaicīgi
budžetā nenomaksāto nodokli no dienas, kad personai bija jāreģistrējas kā nodokļu maksātājam, tiek
aprēķināta nokavējuma nauda šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā noteiktajā apmērā;
2) reģistrējas kā nodokļu maksātājs, bet nav iesniegusi nodokļu likumos paredzētās nodokļu deklarācijas par
taksācijas periodu, kurā tika veikta saimnieciskā darbība, nodokļu administrācija, veicot nodokļu revīziju
(auditu), aprēķina un par labu budžetam no nodokļu maksātāja piedzen nodokli, kas aprēķināts no dienas, kad
personai bija jāreģistrējas kā nodokļu maksātājam, ar to saistīto nokavējuma naudu šā likuma 
29.panta
 otrajā
58
/
144
daļā noteiktajā apmērā un soda naudu 50 procentu apmērā no budžetā iemaksājamās nodokļa summas;
3) nereģistrējas kā nodokļu maksātājs un nav iesniegusi nodokļu likumos paredzētās nodokļu deklarācijas par
taksācijas periodu, kurā tika veikta saimnieciskā darbība, nodokļu administrācija, veicot nodokļu revīziju
(auditu), aprēķina un par labu budžetam no nodokļu maksātāja piedzen nodokli, kas aprēķināts no dienas, kad
personai bija jāreģistrējas kā nodokļu maksātājam, ar to saistīto nokavējuma naudu šā likuma 
29.panta
 otrajā
daļā noteiktajā apmērā un soda naudu 100 procentu apmērā no budžetā iemaksājamās nodokļa summas.
(3) Ja fiziskā persona, kura iepriekšējā taksācijas periodā veica, bet nebija reģistrējusi saimniecisko darbību, vairs
neveic saimniecisko darbību, ir iesniegusi nodokļu likumos paredzētās nodokļu deklarācijas par iepriekšējā taksācijas
periodā veikto saimniecisko darbību, par nodokļu deklarācijās aprēķināto, bet savlaicīgi budžetā nenomaksāto nodokli
no dienas, kad personai bija jāreģistrējas kā nodokļu maksātājam, tiek aprēķināta nokavējuma nauda šā likuma
29.panta
 otrajā daļā noteiktajā apmērā.
(4) Ja nav iespējams noteikt nodokļa lielumu, nodokļu administrācija nosaka ar nodokli apliekamo bāzi un nodokļa
summu uz aprēķinu pamata atbilstoši nodokļu maksātāja īpašumā esošās mantas vai kapitāla vērtības pieaugumam
vai nodokļu administrācijas rīcībā esošajām ziņām.
(5) Šā panta pirmajā daļā un otrās daļas 2. un 3.punktā minētajos gadījumos pēc nodokļu administrācijas
pieprasījuma:
1) ministrijas, pašvaldības un citas institūcijas atsauc nodokļu maksātājam izsniegto atļauju (licenci) veikt
komercdarbību;
2) 
(izslēgts no 
01.07.2017.
 ar 
23.11.2016
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 182. punktu)
;
3) piemēro citos normatīvajos aktos noteiktos sodus. Nodokļu administrācija ir tiesīga iesniegt materiālus
attiecīgajā valsts institūcijā kriminālprocesa uzsākšanai.
(6) Šā panta pirmajā daļā un otrās daļas 2. un 3.punktā minētajos gadījumos pēc tam, kad saņemts nodokļu
administrācijas rīkojums par nodokļu maksātāja norēķinu operāciju apturēšanu, kredītiestāde vai maksājumu
pakalpojumu sniedzējs pārtrauc naudas līdzekļu izsniegšanu un pārskaitījumu veikšanu no nodokļu maksātāja konta
līdz brīdim, kad tiek saņemts nodokļu administrācijas rīkojums par attiecīgā rīkojuma par nodokļu maksātāja norēķinu
operāciju apturēšanu pilnīgu vai daļēju atcelšanu vai tiesas nolēmums.
(
21.05.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2016.
 un 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā
13.06.2019.
 Pirmā daļa, ciktāl tā bez individuāla izvērtējuma nosaka soda naudu 100 procentu apmērā no budžetā
iemaksājamās nodokļa summas par saimnieciskās darbības veikšanu, reģistrējoties kā saimnieciskās darbības
veicējam, bet nereģistrējoties kā konkrēta nodokļa maksātājam, atzīta par spēkā neesošu ar Satversmes tiesas
06.04.2021.
 spriedumu, kas stājas spēkā 
07.04.2021.
)
34.
1
 pants. Saimnieciskās darbības apturēšana normatīvo aktu pārkāpumu gadījumos
(1) Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības apturēt nodokļu maksātāja (vai tā struktūrvienības, kurā noticis
pārkāpums) saimniecisko darbību, ja ir konstatēts vismaz viens no šādiem pārkāpumiem:
1) nodokļu maksātājs nodarbina personas, ar kurām nav noslēgts rakstveida darba līgums, un šo personu
skaits ir 50 procenti vai vairāk, bet ne mazāk kā trīs personas no pārbaudāmajā objektā (nodokļu maksātājam
piederošās vai tā lietošanā esošās teritorijas un telpas, kurās tiek veikta saimnieciskā darbība vai kuras ir
saistītas ar ieņēmumu gūšanu citai fiziskajai vai juridiskajai personai piederošā vai lietošanā esošā teritorijā vai
telpā) nodarbinātajām personām;
2) nodokļu maksātājs ir izvairījies no nodokļu vai nodevu maksāšanas;
3) nodokļu maksātājs lieto kases aparātu, hibrīda kases aparātu, kases sistēmu, specializēto ierīču un iekārtu
datorprogrammu vai grāmatvedības informācijas datorsistēmu, kurai ir mainīta programmatūra vai veiktas citas
darbības, ar kurām radīta iespēja slēpt vai samazināt ar nodokļiem un nodevām apliekamo objektu, vai arī
nodokļu maksātājs lieto normatīvajiem aktiem neatbilstošu nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas
elektronisko ierīci vai iekārtu;
4) nodokļu maksātājs nodarbinātajai personai izmaksā ienākumus, kuri nav uzrādīti grāmatvedības uzskaitē un
Valsts ieņēmumu dienestam iesniegtajā ziņojumā par valsts sociālās apdrošināšanas obligātajām iemaksām
no darba ņēmēju ienākumiem, 
par iedzīvotāju ienākuma nodokli
 un uzņēmējdarbības riska valsts nodevu
59
/
144
pārskata mēnesī, vai nodarbina vairāk nekā vienu personu, ar kuru nav noslēdzis rakstveida darba līgumu;
5) nodokļu maksātājs nav novērsis pārkāpumus, kas bija par pamatu tā izslēgšanai no Valsts ieņēmumu
dienesta pievienotās vērtības nodokļa maksātāju reģistra;
6) 
(izslēgts ar 
01.11.2018
. likumu)
;
7) nodokļu maksātājs nav samaksājis nokavētos nodokļu maksājumus, kas tiek piedzīti ar lēmumu par
nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu, un Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā ir apstiprināts akts par piedziņas
neiespējamību.
(2) Valsts ieņēmumu dienests piecu darbdienu laikā pēc šā panta pirmajā daļā minētā pārkāpuma konstatācijas
rakstveidā brīdina nodokļu maksātāju par saimnieciskās darbības apturēšanu, izņemot gadījumu, kad tiek konstatēts
šā panta pirmās daļas 1.punktā minētais pārkāpums.
(2
1
) Brīdinot nodokļu maksātāju par saimnieciskās darbības apturēšanu, Valsts ieņēmumu dienestam vienlaikus ir
tiesības:
1) aizliegt nodokļu maksātājam veikt noteiktas darbības, kas vērstas uz izvairīšanos no nodokļu maksāšanas;
2) piemērot liegumu nodokļu maksātāja reorganizācijai un likvidācijai.
(3) Piecu darbdienu laikā pēc šā panta pirmās daļas 1.punktā minētā pārkāpuma konstatācijas Valsts ieņēmumu
dienests pieņem lēmumu par nodokļu maksātāja (vai tā struktūrvienības, kurā noticis pārkāpums) saimnieciskās
darbības apturēšanu.
(4) Valsts ieņēmumu dienests aptur nodokļu maksātāja saimniecisko darbību, pieņemot lēmumu piecu darbdienu
laikā, bez brīdināšanas, ja konstatē kādu no šā panta pirmajā daļā minētajiem pārkāpumiem un kādu no šādiem
apstākļiem:
1) nodokļu maksātāja adrese atbilst riska adresei;
2) Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā ir informācija, ka komercreģistrā kā nodokļu maksātāja vienīgais
dalībnieks vai vienīgā amatpersona šā fakta konstatācijas brīdī ir norādīta tāda persona, kuras nolūks nav bijis
veikt komercdarbību un kuras dati bez šīs personas piekrišanas tika izmantoti ierakstu izdarīšanai
komercreģistrā vai kura par dalībnieku vai vienīgo amatpersonu kļuva pēc trešo personu lūguma;
3) Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā ir informācija, ka nodokļu maksātāja atsevišķu dalībnieku vai atsevišķu
amatpersonu nolūks nav bijis veikt komercdarbību;
4) nodokļu maksātāja norādītā juridiskā adrese vai deklarētās dzīvesvietas adrese nav reģistrēta Valsts adrešu
reģistrā;
5) nodokļu maksātājs pēc nodokļu administrācijas paziņojuma par pārbaudes veikšanu atkārtoti gada laikā nav
sasniedzams norādītajā juridiskajā adresē vai deklarētajā dzīvesvietā;
6) nodokļu maksātājs atkārtoti gada laikā ir izdarījis šā panta pirmās daļas 2., 3., 4.punktā minēto pārkāpumu.
(5) Valsts ieņēmumu dienests pieņem lēmumu par nodokļu maksātāja (vai tā struktūrvienības, kurā noticis
pārkāpums) saimnieciskās darbības apturēšanu, ja nodokļu maksātājs 15 dienu laikā pēc šā panta otrajā daļā minētā
rakstveida brīdinājuma paziņošanas nav novērsis tajā norādītos pārkāpumus un nav informējis Valsts ieņēmumu
dienestu par brīdinājumā norādīto pārkāpumu novēršanu.
(6) Valsts ieņēmumu dienests triju darbdienu laikā pēc lēmuma par nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības
apturēšanu pieņemšanas veic šādas darbības:
1) nosūta ziņas par nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības apturēšanu Uzņēmumu reģistram, ja aptur
Uzņēmumu reģistra žurnālā vai komercreģistrā ierakstītā nodokļu maksātāja saimniecisko darbību;
2) pieņem lēmumu par aizlieguma atzīmes ierakstīšanu attiecīgajā kustamas mantas reģistrā vai citā publiskā
reģistrā;
60
/
144
3) aptur Valsts ieņēmumu dienesta izsniegto speciālo atļauju (licenču) darbību;
4) iesniedz ministrijām, pašvaldībām un citām institūcijām obligāti izpildāmu prasību apturēt nodokļu
maksātājam izsniegto speciālo atļauju (licenci) veikt komercdarbību;
5) dod kredītiestādēm vai maksājumu pakalpojumu sniedzējiem rīkojumus par nodokļu maksātāja norēķinu
operāciju apturēšanu;
6) noplombē vai aizzīmogo nodokļu maksātāja struktūrvienību vai citu saimnieciskās darbības veikšanas vietu,
ja to izvietojums šādu rīcību pieļauj, un veic citus normatīvajos aktos paredzētos nodokļu maksātāja
saimniecisko darbību ierobežojošus pasākumus;
7) nosūta pieprasījumu augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājam par domēna vārda atslēgšanu.
(7) Ja Valsts ieņēmumu dienests aptur tādas nodokļu maksātāja struktūrvienības darbību, kurā noticis pārkāpums,
tas veic šā panta sestās daļas 6.punktā minētās darbības.
(8) Lēmums par nodokļu maksātāja (vai tā struktūrvienības, kurā noticis pārkāpums) saimnieciskās darbības
apturēšanu stājas spēkā ar tā pieņemšanas brīdi. Valsts ieņēmumu dienests triju darbdienu laikā pēc lēmuma
pieņemšanas savā mājaslapā internetā publicē informāciju par nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības
apturēšanu.
(9) Nodokļu maksātājam, kuram Valsts ieņēmumu dienests apturējis saimniecisko darbību, aizliegts pildīt
maksājumu saistības un veikt darījumus, izņemot šā panta desmitajā daļā paredzēto gadījumu. Nodokļu maksātājam
aizliegts veikt darījumus ar tādu nodokļu maksātāju, kuram Valsts ieņēmumu dienests apturējis saimniecisko darbību,
no nākamās dienas, kad izsludināts komercreģistra vai Uzņēmumu reģistra žurnāla ieraksts par nodokļu maksātāja
saimnieciskās darbības apturēšanu, vai nodokļu maksātājam, kas Valsts ieņēmumu dienestā reģistrēts kā
saimnieciskās darbības veicējs, no nākamās dienas, kad attiecīgā informācija publicēta Valsts ieņēmumu dienesta
mājaslapā internetā.
(10) Valsts ieņēmumu dienestam ir pienākums atļaut pabeigt darījumu, arī izpildīt maksājumu saistības, ja nodokļu
maksātājs iesniedz iesniegumu ar lūgumu atļaut pabeigt darījumu un Valsts ieņēmumu dienests konstatē, ka darījums
netiek veikts, lai izvestu, atsavinātu vai slēptu mantu vai citus ienākuma avotus vai citādā veidā izvairītos no nodokļu
saistību izpildes. Valsts ieņēmumu dienests piešķir šo atļauju triju darbdienu laikā pēc nepieciešamās informācijas
saņemšanas no nodokļu maksātāja. Valsts ieņēmumu dienests nekavējoties anulē piešķirto atļauju, ja nodokļu
administrēšanas procesā tas ieguvis pamatotu informāciju, kas liecina par darījuma patieso apstākļu slēpšanu. Ja
piešķirtā atļauja tiek anulēta, normatīvajos aktos noteikto atbildību par saimnieciskās darbības apturēšanas
ierobežojumu neievērošanu piemēro no dienas, kad nodokļu maksātājam apturēta saimnieciskā darbība.
(11) Ja nodokļu maksātājs veic darījumu ar tādu nodokļu maksātāju, kuram Valsts ieņēmumu dienests apturējis
saimniecisko darbību, un darījums vai kopējā darījumu summa pārsniedz 1500 
euro
, izdevumi, kas nodokļu
maksātājam radušies šādas rīcības rezultātā, nav uzskatāmi par izdevumiem, kas saistīti ar saimniecisko darbību.
Minētais nosacījums neattiecas uz darījumiem, kuri veikti pirms Valsts ieņēmumu dienesta lēmuma par nodokļu
maksātāja saimnieciskās darbības apturēšanu stāšanās spēkā.
(12) Ja nodokļu maksātājs apstrīd lēmumu par saimnieciskās darbības apturēšanu, Valsts ieņēmumu dienests
izskata nodokļu maksātāja iesniegumu un piecu darbdienu laikā pēc iesnieguma saņemšanas pieņem attiecīgu
lēmumu. Iesnieguma iesniegšana neaptur apstrīdētā lēmuma izpildi.
(13) Lēmuma par saimnieciskās darbības apturēšanu pārsūdzēšana neaptur tā izpildi.
(
21.06.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.03.2013.
, 
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
, 
30.11.2015.
,
23.11.2016.
, 
28.07.2017.
, 
01.11.2018.
, 
30.05.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
)
34.
2
 pants. Nodokļu maksātāja apturētās saimnieciskās darbības atjaunošana
(1) Ja nodokļu maksātājs ir novērsis visus lēmumā par saimnieciskās darbības apturēšanu minētos pārkāpumus
un par to paziņojis, Valsts ieņēmumu dienests pēc pārbaudes veikšanas vienas darbdienas laikā atjauno nodokļu
maksātāja saimniecisko darbību. Lēmums par nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības atjaunošanu stājas spēkā
ar tā pieņemšanas brīdi.
(2) Valsts ieņēmumu dienests vienas darbdienas laikā pēc lēmuma par nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības
atjaunošanu pieņemšanas veic šādas darbības:
61
/
144
1) nosūta ziņas par nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības atjaunošanu Uzņēmumu reģistram, ja atjauno
Uzņēmumu reģistra pārziņā esošajā reģistrā ierakstītā nodokļu maksātāja saimniecisko darbību;
2) pieņem lēmumu par aizlieguma atzīmes atcelšanu attiecīgajā kustamas mantas reģistrā vai citā publiskā
reģistrā;
3) atjauno Valsts ieņēmumu dienesta apturēto speciālo atļauju (licenču) darbību;
4) atsauc saskaņā ar šā likuma 
34.
1
 panta
 sestās daļas 4., 5. un 7. punktu iesniegtos pieprasījumus un dotos
rīkojumus;
5) atplombē un noņem aizzīmogojumus nodokļu maksātāja struktūrvienībās un citās saimnieciskās darbības
veikšanas vietās, kā arī atceļ citus nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības veikšanas ierobežojumus.
(
21.06.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.11.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
34.
3
 pants. Lēmuma pieņemšana par personas iekļaušanu riska personu sarakstā
(1) Valsts ieņēmumu dienestam piecu darbdienu laikā pēc šā likuma 
1.panta
 31.punktā minēto kritēriju
konstatācijas ir tiesības pieņemt lēmumu par personas iekļaušanu riska personu sarakstā.
(2) Lēmums par personas iekļaušanu riska personu sarakstā stājas spēkā tā pieņemšanas brīdī un ir spēkā trīs
gadus, izņemot gadījumus, kad lēmums ir pieņemts, pamatojoties uz šā likuma 
1.panta
 31.punkta "b" apakšpunktu
vai ir zudis pamats tā darbībai saskaņā ar šā panta piekto daļu.
(3) Ja persona apstrīd lēmumu par tās iekļaušanu riska personu sarakstā, Valsts ieņēmumu dienests izskata
iesniegumu un piecu darbdienu laikā pēc iesnieguma saņemšanas pieņem attiecīgu lēmumu. Iesnieguma iesniegšana
neaptur apstrīdētā lēmuma izpildi.
(4) Lēmuma par personas iekļaušanu riska personu sarakstā pārsūdzēšana neaptur tā izpildi.
(5) Ja persona ir veikusi darbības, kuru rezultātā ir zudis pamats tās iekļaušanai riska personu sarakstā atbilstoši
šā likuma 
1.panta
 31.punkta "b", "c", "d" vai "e" apakšpunktā noteiktajam, un paziņojusi Valsts ieņēmumu dienestam,
Valsts ieņēmumu dienests pēc izvērtēšanas vienas darbdienas laikā lemj par personas izslēgšanu no riska personu
saraksta. Lēmums par personas izslēgšanu no riska personu saraksta stājas spēkā tā pieņemšanas brīdī.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
34.
4
 pants. Domēna vārda atslēgšana un mitināšanas pakalpojumu pārtraukšana (apturēšana) normatīvo
aktu pārkāpumu gadījumos
(1) Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības pieņemt lēmumu par domēna vārda atslēgšanu, ja konstatē kādu no
šādiem apstākļiem:
1) nodokļu maksātājs tīmekļa vietni izmanto nereģistrētas saimnieciskās darbības veikšanai Latvijas
ekonomiskajā vidē;
2) nerezidents (ārvalsts komersants) tīmekļa vietni izmanto Latvijas ekonomiskajā vidē, un tam saskaņā ar
normatīvajiem aktiem veidojas pastāvīgā pārstāvniecība, bet tas nav reģistrējis pastāvīgo pārstāvniecību vai
nav komercreģistrā reģistrējis filiāli;
3) nodokļu maksātājs tīmekļa vietni izmanto saimnieciskās darbības veikšanai Latvijas ekonomiskajā vidē un
nav reģistrējis tīmekļa vietni kā struktūrvienību;
4) nav ievērota kāda no šā likuma 
15.
3
 panta
 prasībām;
5) nodokļu maksātājam ir apturēta saimnieciskā darbība saskaņā ar šā likuma 
34.
1
 pantu
, ja tīmekļa vietne ir
struktūrvienība šā likuma 
1.panta
 24.punkta izpratnē;
6) nav ievērota kāda no šā likuma 
15.
3
 panta
 vai 
Informācijas sabiedrības pakalpojumu likuma
 
4.
 panta pirmās
62
/
144
daļas prasībām, un tādēļ preču pārdevējs vai pakalpojumu sniedzējs nav identificējams;
7) tīmekļvietnē piedāvā (ar iespēju vai bez iespējas nopirkt tiešsaistē) preces vai pakalpojumus, kuru distances
tirdzniecība ir aizliegta;
8) nodokļu maksātājs nepilda šā likuma 
15.
 panta sestajā vai astotajā daļā noteikto pienākumu un Valsts
ieņēmumu dienesta noteiktajā termiņā nesniedz pieprasīto informāciju.
(2) Valsts ieņēmumu dienests piecu darbdienu laikā pēc šā panta pirmajā daļā minētā pārkāpuma konstatācijas
rakstveidā brīdina nodokļu maksātāju par domēna vārda atslēgšanu, izņemot gadījumu, kad tiek konstatēts šā panta
pirmās daļas 5. vai 6. punktā minētais pārkāpums.
(3) Valsts ieņēmumu dienests pieņem lēmumu par domēna vārda atslēgšanu piecu darbdienu laikā:
1) pēc šā panta pirmās daļas 5. vai 6. punktā minētā pārkāpuma konstatācijas;
2) pēc šā panta pirmās daļas 1., 2., 3., 4., 7. vai 8. punktā minētā pārkāpuma konstatācijas, ja iepriekšējo 12
mēnešu laikā nodokļu maksātājs šā panta otrajā daļā noteiktajā kārtībā ir brīdināts par analoģisku tīmekļvietnē
konstatētu pārkāpumu.
(4) Valsts ieņēmumu dienests pieņem lēmumu par domēna vārda atslēgšanu 15 dienu laikā pēc šā panta otrajā
daļā minētā rakstveida brīdinājuma paziņošanas, ja nodokļu maksātājs nav novērsis tajā norādītos pārkāpumus.
(5) Šā panta pirmās daļas izpratnē ar saimnieciskās darbības veikšanu Latvijas ekonomiskajā vidē saprot
saimniecisko darbību, kuras rezultātā saimnieciskās darbības veicējam rodas vai var rasties pienākums maksāt
nodokli Latvijas Republikā.
(6) Pēc šā panta pirmajā daļā minētā lēmuma pieņemšanas, ievērojot šā panta otrajā, trešajā un ceturtajā daļā
minētos nosacījumus, Valsts ieņēmumu dienesta amatpersona normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā nosūta augstākā
līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājam pieprasījumu par Valsts ieņēmumu dienesta pieņemtā lēmuma izpildi.
(7) Augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājs piecu darbdienu laikā pēc Valsts ieņēmumu dienesta
pieprasījuma saņemšanas nodrošina konkrētā domēna vārda atslēgšanu.
(8) Lēmums par domēna vārda atslēgšanu stājas spēkā tā pieņemšanas brīdī. Valsts ieņēmumu dienests piecu
darbdienu laikā pēc lēmuma pieņemšanas un pieprasījuma nosūtīšanas augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra
turētājam publicē tīmekļa vietnē https://www.vid.gov.lv/ informāciju par atslēgtajiem domēna vārdiem.
(9) Ja nodokļu maksātājs apstrīd lēmumu par domēna vārda atslēgšanu, Valsts ieņēmumu dienests izskata
nodokļu maksātāja iesniegumu un piecu darbdienu laikā pēc iesnieguma saņemšanas pieņem attiecīgu lēmumu.
Iesnieguma iesniegšana neaptur apstrīdētā lēmuma izpildi.
(10) Lēmuma par domēna vārda atslēgšanu pārsūdzēšana neaptur tā izpildi.
(11) Ja nodokļu maksātājs ir novērsis Valsts ieņēmumu dienesta lēmumā par domēna vārda atslēgšanu minētos
pārkāpumus un iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam iesniegumu par pārkāpumu novēršanu, Valsts ieņēmumu
dienests triju darbdienu laikā pēc iesnieguma saņemšanas dienas un pārbaudes veikšanas pieņem lēmumu par
domēna vārda atjaunošanu, nosūta augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājam attiecīgu pieprasījumu, kā arī
publicē tīmekļa vietnē https://www.vid.gov.lv/ informāciju par domēna vārda atjaunošanu. Lēmums par domēna vārda
atjaunošanu stājas spēkā tā pieņemšanas brīdī. Lēmuma apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur apstrīdētā lēmuma
izpildi. Augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājs piecu darbdienu laikā pēc tam, kad saņemts Valsts ieņēmumu
dienesta pieprasījums par domēna vārda darbības atjaunošanu, atjauno domēna vārda darbību.
(12) Lai novērstu šā panta pirmajā daļā noteiktos pārkāpumus, Valsts ieņēmumu dienests papildus tiesībām
pieņemt lēmumu par domēna vārda atslēgšanu īsteno arī uzraudzības iestādes funkcijas 
Informācijas sabiedrības
pakalpojumu likuma
 izpratnē un veic citas normatīvajos aktos paredzētās darbības.
(13) Īstenojot šā panta divpadsmitajā daļā noteiktās tiesības, Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības pieņemt
lēmumu par mitināšanas pakalpojumu pārtraukšanu (apturēšanu) tīmekļa vietnei, saistībā ar kuru ir konstatēti šā
likuma pirmajā daļā noteiktie pārkāpumi, un veikt 
Informācijas sabiedrības pakalpojumu likumā
 noteiktās darbības šā
lēmuma īstenošanai, ievērojot šā panta otrajā, trešajā un ceturtajā daļā minētos nosacījumus.
(14) Lēmuma par mitināšanas pakalpojumu pārtraukšanu (apturēšanu) apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā
63
/
144
izpildi.
(15) Ja nodokļu maksātājs ir novērsis Valsts ieņēmumu dienesta lēmumā par mitināšanas pakalpojumu
pārtraukšanu (apturēšanu) minētos pārkāpumus un iesniedzis tam iesniegumu par pārkāpumu novēršanu, Valsts
ieņēmumu dienests triju darbdienu laikā pēc iesnieguma saņemšanas dienas un pārbaudes veikšanas pieņem lēmumu
par mitināšanas pakalpojumu pārtraukšanas (apturēšanas) izbeigšanu.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.11.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
34.
5
 pants. Domēna vārda lietošanas tiesību nodošanas liegums saistībā ar nodokļu revīzijas (audita)
veikšanu
(1) Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības pieņemt lēmumu par liegumu domēna vārda lietošanas tiesību
nodošanai:
1) nodokļu maksātājam, kuram paredzēts veikt nodokļu revīziju (auditu) un kurš ir izteicis vēlmi nodot domēna
vārda lietošanas tiesības citam nodokļu maksātājam;
2) nodokļu maksātājam, kurš domēna vārda lietošanas tiesības nodevis lietošanā citam nodokļu maksātājam,
kuram paredzēts veikt nodokļu revīziju (auditu), ja domēna vārda lietošanas tiesību turētājs ir izteicis vēlmi
nodot domēna vārda lietošanas tiesības citam nodokļu maksātājam.
(2) Augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājam, saņemot šā panta pirmajā daļā minētā nodokļu maksātāja
iesniegumu par domēna vārda lietošanas tiesību nodošanu, ir pienākums atlikt domēna vārda lietošanas tiesību
nodošanu un nosūtīt Valsts ieņēmumu dienestam pieprasījumu par atļauju vai liegumu domēna vārda lietošanas
tiesību nodošanai.
(3) Saņēmis no augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētāja pieprasījumu par šā panta pirmajā daļā minētā
nodokļu maksātāja vēlmi nodot domēna vārda lietošanas tiesības citam nodokļu maksātājam, Valsts ieņēmumu
dienests izvērtē tā rīcībā esošo informāciju un septiņu darbdienu laikā pieņem lēmumu uzlikt liegumu domēna vārda
lietošanas tiesību nodošanai vai atļauj domēna vārda lietošanas tiesību nodošanu citam nodokļu maksātājam.
(4) Valsts ieņēmumu dienests vienas darbdienas laikā nodokļu maksātājam paziņo pieņemto lēmumu, savukārt
augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājam — pieprasījumu uzlikt liegumu domēna vārda lietošanas tiesību
nodošanai vai pieprasījumu atļaut domēna vārda lietošanas tiesību nodošanu citam nodokļu maksātājam.
(5) Augstākā līmeņa domēna ".lv" reģistra turētājs nodrošina, ka uzliktais liegums domēna vārda lietošanas tiesību
nodošanai ir spēkā līdz dienai, kad saņemts Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījums par domēna vārda lietošanas
tiesību nodošanas lieguma atcelšanu.
(6) Valsts ieņēmumu dienesta pieņemtais lēmums par liegumu vai atļauju domēna vārda lietošanas tiesību
nodošanai stājas spēkā tā pieņemšanas brīdī.
(7) Ja nodokļu maksātājs apstrīd lēmumu par liegumu domēna vārda lietošanas tiesību nodošanai, Valsts
ieņēmumu dienests izskata nodokļu maksātāja iesniegumu un piecu darbdienu laikā pēc iesnieguma saņemšanas
pieņem attiecīgu lēmumu. Iesnieguma iesniegšana neaptur apstrīdētā lēmuma izpildi.
(8) Lēmuma par liegumu domēna vārda lietošanas tiesību nodošanai pārsūdzēšana neaptur tā izpildi.
(9) Nodokļu maksātājam pēc lēmuma par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem stāšanās spēkā ir tiesības iesniegt
Valsts ieņēmumu dienestam iesniegumu ar lūgumu pieņemt lēmumu par domēna vārda lietošanas tiesību nodošanas
lieguma atcelšanu, ja nodokļu maksātājam nav nodokļu parādu.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
35.pants. Atbildība par smagiem nodokļu likumu pārkāpumiem
(Izslēgts ar 
26.10.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
VIII nodaļa
Nodokļu un nodevu jautājumos pieņemto lēmumu apstrīdēšanas un
64
/
144
pārsūdzēšanas kārtība
(Nodaļas nosaukums ar 
28.02.2003
. likuma grozījumiem, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
36.pants. Sūdzību iesniegšanas un izskatīšanas kārtība
(Izslēgts ar 
28.02.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
37.pants. Valsts ieņēmumu dienesta amatpersonu nodokļu jautājumos pieņemto lēmumu apstrīdēšanas un
pārsūdzēšanas kārtība
(1) Nodokļu maksātājam, kurš saņēmis Valsts ieņēmumu dienesta amatpersonas kontroles (pārbaudes, revīzijas)
rezultātā pieņemto lēmumu, lēmumu par pārmaksāto nodokļu summu atmaksāšanu, viena mēneša laikā no tā spēkā
stāšanās dienas ir tiesības apstrīdēt Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram.
(2) Nodokļu maksātājs, apstrīdot lēmumu, ir tiesīgs:
1) prasīt atcelt lēmumu pilnīgi vai kādā tā daļā;
2) ierosināt noslēgt vienošanās līgumu šajā likumā noteiktajā kārtībā.
(3) Izskatot nodokļu maksātāja iesniegumu, Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors var pieņemt šādu lēmumu:
1) atstāt apstrīdēto lēmumu negrozītu;
2) atcelt apstrīdēto lēmumu pilnīgi vai kādā tā daļā;
3) pieņemt jaunu lēmumu nodokļu maksātāja lietā.
(4) Valsts ieņēmumu dienests izskata iesniegumu un pieņem lēmumu viena mēneša laikā. Valsts ieņēmumu
dienesta ģenerāldirektors to var pagarināt uz laiku, ne ilgāku par četriem mēnešiem no apstrīdēšanas iesnieguma
saņemšanas dienas.
(5) Ja nodokļu maksātājs nepiekrīt Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora lēmumam, viņam ir tiesības to
pārsūdzēt tiesā.
(6) Nodokļu maksātājs, attiecībā uz kuru ir veikti šajā likumā noteiktie izpildes nodrošināšanas pasākumi vai
izdots lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu, var iesniegt sūdzību, ja izpildu darbības neatbilst likuma
noteikumiem. Sūdzību var iesniegt Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram septiņu dienu laikā no dienas, kad
nodokļu maksātājs ir uzzinājis par izpildu darbību. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors sūdzību izskata šā
panta ceturtajā daļā noteiktajā termiņā. Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora lēmumu septiņu dienu laikā var
pārsūdzēt tiesā. Tiesu izpildītāja darbību pārsūdzēšanai piemērojami 
Civilprocesa likuma
 noteikumi. Sūdzības
iesniegšana izpildes nodrošināšanas pasākumu piemērošanu un nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu neaptur.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.12.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
37.
1
 pants. Citu valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu nodokļu jautājumos pieņemto lēmumu
apstrīdēšanas un pārsūdzēšanas kārtība
(1) Citu valsts institūciju amatpersonu nodokļu jautājumos pieņemtie lēmumi apstrīdami un pārsūdzami vispārējā
kārtībā, kāda noteikta administratīvo aktu apstrīdēšanai un pārsūdzēšanai.
(2) Pašvaldību amatpersonu nodokļu jautājumos pieņemtos lēmumus, izņemot lēmumus par nokavēto nodokļu
maksājumu piedziņu un lēmumus par to, ka izdevumi par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu bezstrīda kārtībā
sedzami no nodokļu maksātāja līdzekļiem, 30 dienu laikā no lēmuma saņemšanas var apstrīdēt (pārsūdzēt) šādā
kārtībā:
1) pašvaldības domes amatpersonas pieņemto lēmumu — pašvaldības domes priekšsēdētājam. Pašvaldības
domes priekšsēdētājs izskata iesniegumu un 30 dienu laikā sniedz atbildi;
2) pašvaldības domes priekšsēdētāja pieņemto lēmumu — tiesā.
65
/
144
(3) Izskatot nodokļu maksātāja iesniegumu, pašvaldības amatpersonas var pieņemt šādu lēmumu:
1) atstāt apstrīdēto lēmumu negrozītu;
2) atcelt apstrīdēto lēmumu;
3) pieņemt jaunu lēmumu nodokļu maksātāja lietā.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
 un 
11.12.2008
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2009.
)
38.pants. Pierādījumu nodrošināšana
Ja nodokļu maksātājs nepiekrīt nodokļu administrācijas aprēķinātajam nodokļu maksājumu lielumam, pierādījumus
par nodokļu maksājumu lielumu nodrošina nodokļu maksātājs.
39.pants. Lēmumu pārsūdzēšana Darījumu novērtējuma komisijā
(Izslēgts ar 
13.12.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
40.pants. Lēmuma izpildes apturēšana sakarā ar iesnieguma izskatīšanu
(1) Ja ir saņemts iesniegums par nodokļu administrācijas kontroles (pārbaudes, revīzijas) rezultātā pieņemtā
lēmuma apstrīdēšanu, nodokļu administrācijas amatpersonas lēmuma izpilde tiek apturēta uz iesnieguma pirmstiesas
izskatīšanas laiku.
(2) 
(Izslēgta ar 
16.10.2014
. likumu)
(3) Ja nodokļu maksātājs izved, atsavina vai slēpj savu mantu vai citus ienākuma avotus, reorganizē vai likvidē
komercsabiedrības, kooperatīvās sabiedrības vai citas privāto tiesību juridiskās personas vai ir citi pierādījumi par to,
ka nodokļu maksātājs pārtrauks savu darbību Latvijā, nodokļu administrācija ir tiesīga veikt pasākumus, lai
nodrošinātu aprēķinātās nodokļu summas saņemšanu, pirms nodokļu maksātāja iesnieguma izskatīšana ir pabeigta.
Šādos gadījumos uzlikto nodokļu samaksu nodokļu administrācija var pieprasīt neatkarīgi no iesnieguma izskatīšanas
posma un termiņiem.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
, 
11.12.2008.
 un 
16.10.2014
. likumu, kas
stājas spēkā 
12.11.2014.
)
41.pants. Valsts ieņēmumu dienesta un nodokļu maksātāja vienošanās līguma noslēgšana
(1) Valsts ieņēmumu dienesta un nodokļu maksātāja vienošanās līgumu slēdz, lai izbeigtu tiesisku strīdu par datu
atbilstības pārbaudes un nodokļu revīzijas (audita) rezultātā aprēķinātajiem papildu maksājumiem budžetā vai par
konstatēto no budžeta atmaksājamās summas nepamatotu palielināšanu.
(1
1
) Ja Valsts ieņēmumu dienests pēc datu atbilstības pārbaudes ir aprēķinājis papildu maksājumus budžetā,
nodokļu maksātājs ir tiesīgs ierosināt Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram noslēgt attiecīgu vienošanās
līgumu. Vienošanās līgumā norāda, ka nodokļu maksātājs piekrīt papildus aprēķinātā nodokļa maksājuma apmēram,
bet 85 procenti no aprēķinātās nokavējuma naudas, kas aprēķināta par nodokļa maksājuma kavējuma periodu no
deklarētās nodokļa summas maksāšanas termiņa līdz lēmuma par datu atbilstības pārbaudes rezultātiem
pieņemšanas dienai, ir atceļami.
(2) Ja Valsts ieņēmumu dienests nodokļu revīzijas (audita) rezultātā ir aprēķinājis papildu maksājumus budžetā
saskaņā ar šā likuma 
32.panta
 ceturto vai piekto daļu, nodokļu maksātājs ir tiesīgs ierosināt Valsts ieņēmumu
dienesta ģenerāldirektoram noslēgt vienošanās līgumu. Vienošanās līgumā norāda, ka nodokļu maksātājs piekrīt
papildus aprēķinātā nodokļa maksājuma apmēram, bet 50 procenti no aprēķinātās soda naudas un nokavējuma
naudas, kas aprēķināta par nodokļa maksājuma kavējuma periodu no konkrētā nodokļa maksāšanas termiņa līdz
nodokļu revīzijas (audita) uzsākšanas dienai, ir atceļami.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests nodokļu revīzijas (audita) rezultātā ir aprēķinājis papildu maksājumus budžetā un
soda naudu saskaņā ar šā likuma 
32.panta
 septīto daļu, nodokļu maksātājs ir tiesīgs ierosināt Valsts ieņēmumu
dienesta ģenerāldirektoram noslēgt vienošanās līgumu. Vienošanās līgumā norāda, ka nodokļu maksātājs piekrīt
papildus aprēķinātā nodokļa maksājuma apmēram, bet aprēķinātā soda nauda un 50 procenti no nokavējuma naudas,
66
/
144
kas aprēķināta par nodokļa maksājuma kavējuma periodu no konkrētā nodokļa maksāšanas termiņa līdz nodokļu
revīzijas (audita) uzsākšanas dienai, ir atceļami.
(4) Ja Valsts ieņēmumu dienests nodokļu revīzijas (audita) rezultātā ir konstatējis no budžeta atmaksājamās
summas nepamatotu palielināšanu un aprēķinājis soda naudu saskaņā ar šā likuma 
32.panta
 ceturto vai piekto daļu
vai 
32.
4
 pantu
, nodokļu maksātājs ir tiesīgs ierosināt Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram noslēgt
vienošanās līgumu. Vienošanās līgumā norāda, ka nodokļu maksātājs piekrīt no budžeta atmaksājamās summas
samazinājumam, bet saskaņā ar šo likumu aprēķināto soda naudu samazina par 50 procentiem.
(5) Ja Valsts ieņēmumu dienests nodokļu revīzijas (audita) rezultātā ir konstatējis no budžeta atmaksājamās
summas nepamatotu palielināšanu un aprēķinājis soda naudu saskaņā ar šā likuma 
32.panta
 septīto daļu, nodokļu
maksātājs ir tiesīgs ierosināt Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram noslēgt vienošanās līgumu. Vienošanās
līgumā norāda, ka nodokļu maksātājs piekrīt no budžeta atmaksājamās summas samazinājumam, bet saskaņā ar šo
likumu aprēķināto soda naudu samazina par 85 procentiem.
(6) Ja Valsts ieņēmumu dienests nodokļu revīzijas (audita) rezultātā ir aprēķinājis papildu maksājumus budžetā,
kā arī soda naudu saskaņā ar šā likuma 
32.
4
 vai 
34.pantu
 vai saskaņā ar likuma "
Par valsts sociālo apdrošināšanu
"
16.
1
 panta
 pirmo, 1.
1
, piekto vai 5.
2
 daļu, vai saskaņā ar 
Dabas resursu nodokļa likuma
 
31.pantu
, nodokļu maksātājs
ir tiesīgs ierosināt Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram noslēgt vienošanās līgumu. Vienošanās līgumā
norāda, ka nodokļu maksātājs piekrīt papildus aprēķinātā nodokļa maksājuma un nokavējuma naudas apmēram, bet
50 procenti no aprēķinātās soda naudas ir atceļami.
(7) Ja ir apstrīdēts Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu revīzijas (audita) rezultātā pieņemtais lēmums un, izskatot
nodokļu maksātāja iesniegumu, Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors apstrīdēto lēmumu atstājis negrozītu vai
arī pieņēmis jaunu lēmumu, ar kuru apstrīdētais lēmums atcelts daļēji, nodokļu maksātājs iesniegumu par iespējamā
vienošanās līguma noslēgšanu Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram iesniedz viena mēneša laikā pēc
attiecīgā lēmuma saņemšanas.
(8) Vienošanās līgumu Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors ir tiesīgs noslēgt arī, ja nodokļu maksātājs
iesniedzis pieteikumu tiesā vai šajā lietā ir iesniegta apelācijas vai kasācijas sūdzība, bet lietas izskatīšana attiecīgi
pirmās instances tiesā, apelācijas instancē vai kasācijas instancē tiesas sēdē pēc būtības nav pabeigta. Lietās, kas
izskatāmas rakstveida procesā, vienošanās līgumu var noslēgt līdz tā termiņa beigām, ko saskaņā ar likumu
tiesnesis noteicis procesa dalībniekiem pieteikuma vai paskaidrojumu papildinājumu vai grozījumu, vai cita rakstura
iesniegumu vai lūgumu iesniegšanai.
(9) Nodokļu maksātājs noslēgtajā vienošanās līgumā samaksai noteiktos maksājumus budžetā samaksā gada
laikā pēc tā noslēgšanas dienas. Nodokļu maksātājs katru mēnesi samaksā proporcionālu daļu no vienošanās līgumā
noteikto maksājumu summas saskaņā ar šajā līgumā noteiktajiem maksājumu veikšanas termiņiem.
(10) Ja nodokļu maksātājs neizpilda vienošanās līguma noteikumus, vienošanās līgums zaudē spēku un Valsts
ieņēmumu dienests piedzen revīzijas (audita) rezultātā aprēķinātos papildu maksājumus budžetā.
(
13.10.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
18.09.2014.
 un 
17.09.2015
. likumu, kas stājas spēkā
13.10.2015.
)
IX nodaļa
Informācijas apmaiņa par uzkrājumu ienākumiem
(Nodaļa izslēgta ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
42.pants. Uzkrājumu ienākuma izmaksātāja pienākumi
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
43.pants. Valsts ieņēmumu dienesta pienākumi attiecībā uz apmaiņu ar informāciju par uzkrājumu
ienākumiem
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
44.pants. Faktiskais īpašnieks
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
67
/
144
45.pants. Izmaksātājs
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
46.pants. Uzkrājumu ienākums
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
47.pants. Pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu fonds
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
48.pants. Kompetentā iestāde
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
49.pants. Eiropas Savienības dalībvalstu atkarīgās un saistītās teritorijas
(Izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
X nodaļa
Savstarpējā palīdzība nodokļu prasījumu piedziņā Eiropas Savienībā
(Nodaļa 
15.03.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.04.2012.
)
50.pants. Ar nodokļu prasījumu un tā izpildi saistīto dokumentu paziņošana
(1) Eiropas Savienības dalībvalstī izdotu dokumentu, kas attiecas uz nodokļu prasījumu vai ir saistīts ar tā izpildi,
Valsts ieņēmumu dienests paziņo, pamatojoties uz Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas
iestādes palīdzības pieprasījumu.
(2) Valsts ieņēmumu dienests dokumentu, kura paziņošanā tiek lūgta palīdzība, tā adresātam paziņo 
Paziņošanas
likumā
 noteiktajā kārtībā kopā ar informāciju par paziņojamo dokumentu latviešu valodā, kuru sniegusi Eiropas
Savienības pieprasījuma iesniedzēja iestāde, aizpildot Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
 I pielikumā noteikto
vienoto paziņošanas veidlapu.
(3) Valsts ieņēmumu dienests informē Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzēju iestādi par
pasākumiem, kas veikti tās palīdzības pieprasījuma izpildei, un datumu, kurā dokuments paziņots adresātam,
saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
 12.pantu.
(4) Lai dokumentu, kas attiecas uz nodokļu prasījumu vai ir saistīts ar tā izpildi, paziņotu Eiropas Savienības
dalībvalsts teritorijā, Valsts ieņēmumu dienests vēršas pieprasījuma saņēmējā iestādē ar palīdzības pieprasījumu par
dokumenta paziņošanu.
(5) Palīdzību dokumenta, kas attiecas uz nodokļu prasījumu vai ir saistīts ar tā izpildi, paziņošanā Eiropas
Savienības dalībvalsts iestādei lūdz, ja dokumentu tā adresātam nav bijis iespējams paziņot, nosūtot ierakstītā pasta
sūtījumā vai izmantojot elektroniskos sakarus atbilstoši 
Paziņošanas likumā
 dokumentu paziņošanai uz ārvalstīm
noteiktajai kārtībai.
(6) Palīdzības pieprasījumam par dokumenta, kas attiecas uz nodokļu prasījumu vai ir saistīts ar tā izpildi,
paziņošanu pievieno:
1) dokumentu, kura paziņošanā palīdzība tiek lūgta;
2) attiecīgās dalībvalsts valodā aizpildītu Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
 I pielikumā noteikto vienoto
paziņošanas veidlapu, kurā sniedz informāciju par paziņojamo dokumentu un norāda informāciju par parādnieka
identifikācijas datiem un adresi, paziņošanas mērķi un laikposmu, kurā paziņošana veicama, paziņojamo
dokumentu (tā apraksts), prasījuma būtību un summu, iestādi, kas ir atbildīga par paziņojamo dokumentu,
norādi, kur un kādā termiņā šo maksāšanas pienākumu var apstrīdēt vai pārsūdzēt, kā arī iestādi, kurā var
iegūt papildu informāciju par paziņojamo dokumentu.
68
/
144
(7) Ja dokuments, kas attiecas uz nodokļu prasījumu vai ir saistīts ar tā izpildi, ārvalstī ir paziņots, izpildot Valsts
ieņēmumu dienesta palīdzības pieprasījumu, uzskatāms, ka dokuments tā adresātam ir paziņots datumā un veidā,
kas norādīts Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma saņēmējas iestādes apliecinājumā.
51.pants. Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma summas piedziņa
(1) Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma summu piedzen, pamatojoties uz Eiropas Savienības
dalībvalstī izdotu vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, un kurš saņemts kopā ar
Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas iestādes palīdzības pieprasījumu par piedziņu.
(2) Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma summu piedzen vienotajā instrumentā, kas atļauj izpildi
pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, 
euro
 norādītās summas apmērā, ievērojot Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
18.pantu.
(3) Uzsākot Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma summas piedziņu, par ko izdots vienotais
instruments, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, minēto instrumentu paziņo parādniekam un papildus
sniedz informāciju par:
1) datumu, kurā Valsts ieņēmumu dienests saņēmis Eiropas Savienības dalībvalsts palīdzības pieprasījumu
par piedziņu;
2) to, ka no dienas, kad saņemts palīdzības pieprasījums par piedziņu, piedzenamajam nodokļa vai nodevas
maksājumam tiek aprēķināta nokavējuma nauda saskaņā ar šā likuma 
29.pantu
.
(4) Uzsākot Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma summas piedziņu, Valsts ieņēmumu dienests,
pamatojoties uz vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, ir tiesīgs vienlaikus veikt
pasākumus piedzenamā nodokļu prasījuma izpildes nodrošināšanai, piemērojot šā likuma 
26.
1
 panta
 pirmajā daļā
noteiktos nodokļu administrācijas lēmuma izpildes nodrošinājuma līdzekļus.
(5) Šā panta trešās daļas 2.punktā noteikto nokavējuma naudas summu aprēķina Valsts ieņēmumu dienests, un to
piedzen, pamatojoties uz lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu.
(6) Valsts ieņēmumu dienests saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
 19. un 20.pantu informē
Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzēju iestādi par darbībām, kas veiktas saistībā ar tās palīdzības
pieprasījumu par piedziņu.
(7) Pēc tam, kad segti ar palīdzības pieprasījuma izpildi saistītie izdevumi, Valsts ieņēmumu dienests
Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
 23.pantā noteiktajā kārtībā pārskaita Eiropas Savienības dalībvalsts
pieprasījuma iesniedzējai iestādei piedzīto Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma summu un nokavējuma
naudu, kas aprēķināta saskaņā ar šā likuma 
24.panta
 septīto daļu un 
29.panta
 astoto un devīto daļu.
(8) Ja Eiropas Savienības dalībvalsts palīdzības pieprasījumā par piedziņu ir izdarīti grozījumi, Eiropas Savienības
dalībvalsts nodokļu prasījuma summas piedziņu veic, ievērojot Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
 22.panta
nosacījumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
52.pants. Palīdzības pieprasījums par piedziņu Eiropas Savienības dalībvalstij
(1) Valsts ieņēmumu dienests izdod vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, un
vēršas Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma saņēmējā iestādē ar palīdzības pieprasījumu par piedziņu, ja
nodokļu prasījuma summa nav samaksāta nodokļu likumos vai citos normatīvajos aktos noteiktajā termiņā, nodokļu
prasījums ir izpildāms un Latvijas Republikā ir veiktas darbības tā piedziņai. Piedziņas neiespējamība nav jākonstatē,
ja nodokļu prasījuma izpilde pilnībā vai daļēji nav iespējama un Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā ir informācija par
parādniekam piederošiem naudas līdzekļiem vai mantu pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī vai ja nodokļu prasījuma
izpilde Latvijas Republikā nebūtu samērīga ar iespējām to izpildīt pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī.
(2) Vienotajā instrumentā, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, ir norādāma vismaz šāda
informācija:
1) informācija par izpildu dokumentu, kas izdots nodokļu prasījuma summas piedziņai, prasījuma apraksts un
laikposms, uz ko attiecas prasījums. Ja nodokļu prasījuma summa izveidojusies atbilstoši nodokļu
69
/
144
deklarācijai, vienotajā instrumentā, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, kā datumu, no kura
piedziņa ir iespējama, norāda nodokļu likumā noteikto nodokļa maksāšanas termiņu;
2) parādnieka nosaukums (fiziskajai personai — vārds un uzvārds) un adrese;
3) nodokļu prasījuma summa;
4) norāde, kur un kādā termiņā maksāšanas pienākumu var apstrīdēt vai pārsūdzēt;
5) iestāde, kurā parādnieks var iegūt papildu informāciju par prasījumu.
(3) Valsts ieņēmumu dienests informāciju, kas attiecas uz Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma saņēmējai
iestādei iesniegtā palīdzības pieprasījuma par piedziņu izpildi, nosūta saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr.
1189/2011
 21.panta 1.punktu.
(4) Valsts ieņēmumu dienests izdara grozījumus palīdzības pieprasījumā par piedziņu vai atsauc to saskaņā ar
Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
 22.pantu.
53.pants. Nodokļu prasījuma izpildes nodrošināšana
(1) Tāda Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma izpildi, kura izpilde nodrošināma tā rašanās valstī,
Valsts ieņēmumu dienests nodrošina, pamatojoties uz vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā
dalībvalstī, un kurš saņemts kopā ar Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas iestādes palīdzības
pieprasījumu veikt izpildes nodrošināšanas pasākumus.
(2) Tāda Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma izpildes nodrošināšana, uz kuru vēl neattiecas
vienotais instruments, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, pieļaujama šā likuma 
26.
1
 panta
 pirmajā un
trešajā daļā noteiktajā kārtībā, pamatojoties uz Valsts ieņēmumu dienesta lēmumu par izpildes nodrošinājuma
līdzekļu piemērošanu, kas pieņemts atbilstoši Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas iestādes
palīdzības pieprasījumam veikt izpildes nodrošināšanas pasākumus.
(3) Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma izpildes nodrošināšanai piemēro šā likuma 
26.
1
 panta
pirmajā daļā paredzētos nodokļu administrācijas lēmuma izpildes nodrošinājuma līdzekļus.
(4) Valsts ieņēmumu dienests vēršas Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma saņēmējā iestādē ar palīdzības
pieprasījumu par nodokļu prasījuma izpildes nodrošināšanu, ja Latvijas Republikā nodokļu prasījuma izpilde pilnībā vai
daļēji nav iespējama.
(5) Palīdzības pieprasījumam veikt izpildes nodrošināšanas pasākumus pievieno:
1) ja nodokļu prasījuma izpildei Latvijas Republikā ir bijis izdots izpildu dokuments, — vienoto instrumentu, kas
atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī;
2) ja nodokļu prasījuma izpildei Latvijas Republikā vēl nav izdots izpildu dokuments, — lēmumu nodrošināt
tāda administratīvā akta izpildi, kas uzliek par pienākumu veikt maksājumus valsts vai pašvaldības budžetā,
vai šā likuma 
26.
1
 panta
 trešajā daļā minētajā gadījumā pieņemtu nodokļu administrācijas lēmumu par izpildes
nodrošinājuma līdzekļu piemērošanu.
54.pants. Informācijas apmaiņa Eiropas Savienības dalībvalstu nodokļu prasījumu piedziņā
(1) Valsts ieņēmumu dienests ir tiesīgs atteikties sniegt Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējai
iestādei tās pieprasīto informāciju, kas nepieciešama Eiropas Savienības dalībvalsts nodokļu prasījuma piedziņai, ja
pastāv vismaz viens no šajā panta daļā turpmāk minētajiem nosacījumiem:
1) pieprasīto informāciju nav iespējams iegūt, veicot nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu atbilstoši šajā
likumā un likumā “
Par Valsts ieņēmumu dienestu
” noteiktajai kompetencei nodokļu administrēšanā;
2) tā ir ierobežotas pieejamības informācija, kas saistīta ar komercnoslēpumu, rūpniecisku vai profesionālu
noslēpumu;
70
/
144
3) informācijas izpaušana varētu kaitēt Latvijas Republikas drošībai vai ir pretrunā ar Latvijas tiesību sistēmas
pamatprincipiem.
(2) Valsts ieņēmumu dienests informāciju par personai, kas kādā no Eiropas Savienības dalībvalstīm veic
komercdarbību vai ir tās rezidents, Latvijas Republikā atmaksājamām pārmaksāto nodokļu (izņemot pievienotās
vērtības nodokli) vai citām no budžeta atmaksājamām summām Eiropas Savienības dalībvalsts iestādei var sniegt
bez tās iepriekšēja pieprasījuma.
55.pants. Sūdzības iesniegšana lietās par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā un tās sekas
(1) Persona, attiecībā uz kuru dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas iestādes palīdzības pieprasījuma izpildei
Valsts ieņēmumu dienests ir veicis pasākumus tāda dokumenta paziņošanai, kas attiecas uz prasījumu vai ir saistīts
ar tā izpildi, var iesniegt sūdzību, ja paziņošana neatbilst šā likuma noteikumiem.
(2) Persona, attiecībā uz kuru dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas iestādes palīdzības pieprasījuma izpildei tiek
veikta nodokļu prasījuma izpilde vai piemēroti izpildes nodrošinājuma līdzekļi, var iesniegt sūdzību, ja izpildu darbības
neatbilst šā likuma noteikumiem. Persona, kuras nodokļu prasījuma piedziņai vai izpildes nodrošināšanai citā Eiropas
Savienības dalībvalstī Valsts ieņēmumu dienests ir vērsies ar palīdzības pieprasījumu, var iesniegt sūdzību, ja
attiecībā uz vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, vai palīdzības pieprasīšanu nav
ievēroti šā likuma 
52. 
vai 
53.panta
 nosacījumi.
(3) Sūdzību lietā par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā iesniedz šajā likumā noteiktajā kārtībā un termiņā,
kas attiecas uz sūdzības iesniegšanu par piespiedu izpildi.
(4) Sūdzības iesniegšana par izpildu darbības atbilstību šā likuma noteikumiem neaptur nodokļu prasījumu
piedziņu un izpildes nodrošinājuma līdzekļu piemērošanu. Ja persona citā Eiropas Savienības dalībvalstī ir
apstrīdējusi vai pārsūdzējusi prasījumu vai iesniegusi sūdzību par piespiedu izpildi un Eiropas Savienības dalībvalsts
iestādē ir uzsākta sūdzības izskatīšanas procedūra, nodokļu prasījuma piedziņa tiek apturēta attiecībā uz apstrīdēto
vai pārsūdzēto prasījuma daļu saskaņā ar pieprasījuma iesniedzējas iestādes pieprasījumu. Nodokļu prasījuma
piedziņas apturēšana sakarā ar prasījuma apstrīdēšanu vai pārsūdzēšanu vai sūdzības iesniegšanu Eiropas
Savienības dalībvalstī neaptur izpildes nodrošinājuma līdzekļu piemērošanu nodokļu prasījuma izpildes
nodrošināšanai un neatceļ jau piemērotos izpildes nodrošinājuma līdzekļus.
(5) Ja nodokļu prasījuma izpilde Eiropas Savienības dalībvalstī tiek veikta, pamatojoties uz Valsts ieņēmumu
dienesta izdoto vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, un persona Latvijas
Republikā ir apstrīdējusi vai pārsūdzējusi prasījumu vai iesniegusi sūdzību par piespiedu izpildi, Valsts ieņēmumu
dienests informē palīdzības pieprasījuma saņēmēju iestādi par saņemto sūdzību, vienlaikus lūdzot apturēt nodokļu
prasījuma izpildi pilnībā vai daļā, ja uz to attiecas kāds no šā likuma 
26.panta
 sestās daļas nosacījumiem.
(6) Ja persona, pret kuru vērsti pasākumi savstarpējās palīdzības prasījumu piedziņā, Valsts ieņēmumu
dienestam ir iesniegusi sūdzību, kuras izskatīšana ir palīdzības pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts iestāžu
kompetencē, Valsts ieņēmumu dienests nekavējoties, tiklīdz tas iespējams, informē šo personu par sūdzības lietas
izskatīšanas piekritību saskaņā ar pieprasījuma iesniedzējas iestādes dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem.
56.pants. Palīdzības pieprasījumu par dokumentu paziņošanu, piedziņu vai izpildes nodrošināšanas
līdzekļu piemērošanu izpildes izmaksas
(1) Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējas iestādes palīdzības pieprasījumu par dokumentu
paziņošanu, piedziņu vai izpildes nodrošināšanas līdzekļu piemērošanu izpilde notiek uz adresāta (parādnieka) rēķina.
Ar palīdzības pieprasījumu izpildi saistītās izmaksas sedz vispārējā kārtībā, kāda noteikta nolēmumu izpildei.
(2) Ar palīdzības pieprasījumu izpildi saistītās izmaksas ir arī samaksa par paziņojamo dokumentu publicēšanu,
un tās piedzen šajā likumā nokavēto nodokļu maksājumu piedziņai noteiktajā kārtībā, pamatojoties uz lēmumu par
izpildes izmaksu ieturēšanu.
(3) Valsts ieņēmumu dienests var vienoties ar Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzēju iestādi par
izpildes izmaksu īpašu atlīdzināšanas kārtību, ja nodokļu prasījuma izpilde ir saistīta ar ļoti lielām izmaksām vai
piedziņa ir vērsta uz organizētas grupas dalībnieka mantu, kas konfiscēta ar spriedumu krimināllietā.
(4) Ja izpildu lietvedība ir izbeigta saskaņā ar 
Civilprocesa likuma
 
563.panta
 pirmās daļas 11.punktu un palīdzības
pieprasījuma atsaukšanas iemesls ir piedzenamā prasījuma vai tā izpildei izdotā dokumenta atcelšana, Valsts
ieņēmumu dienests informē Eiropas Savienības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzēju iestādi par atlīdzināmo izpildes
71
/
144
izdevumu summu.
57.pants. Ierobežojumi savstarpējās palīdzības sniegšanai
Valsts ieņēmumu dienests atsaka palīdzību nodokļu prasījuma piedziņā, ja pastāv vismaz viens no turpmāk šajā
pantā minētajiem nosacījumiem:
1) sākotnējais palīdzības pieprasījums par nodokļu prasījuma piedziņu, izpildes nodrošināšanas pasākumu
veikšanu vai informācijas sniegšanu attiecas uz nodokļu prasījumu, kas vecāks par pieciem gadiem, skaitot no
maksāšanas termiņa iestāšanās dienas. Ja nodokļu prasījums vai dokuments, kas atļauj tā izpildi, ir apstrīdēts
vai pārsūdzēts, piecu gadu termiņu skaita no dienas, kad prasījumu vai dokumentu, kas atļauj tā izpildi,
saskaņā ar pieprasījuma iesniedzējas iestādes dalībvalsts tiesību aktiem vairs nevar apstrīdēt vai pārsūdzēt.
Ja nodokļu prasījuma maksāšanas termiņš ir pagarināts pieprasījuma iesniedzēja iestādes dalībvalstī, piecu
gadu termiņu skaita no dienas, kad beidzies piešķirtais termiņa pagarinājums;
2) nodokļu prasījums ir vecāks par 10 gadiem, skaitot no sākotnējā palīdzības pieprasījuma dienas;
3) nodokļu prasījuma summa, attiecībā uz kuru iesniegts palīdzības pieprasījums par piedziņu, ir mazāka par
1500 
euro
.
58.pants. Palīdzības pieprasījumu nosūtīšanas kārtība
Valsts ieņēmumu dienests pieprasījumus par informācijas sniegšanu vai dokumentu paziņošanu, pieprasījumus
veikt izpildes nodrošināšanas vai piedziņas pasākumus un tiem pievienojamos dokumentus nosūta un informācijas
apmaiņu veic Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
1189/2011
 2.pantā noteiktajā kārtībā.
59.pants. Pieprasījuma iesniedzēja un saņēmēja iestāde
Savstarpējā palīdzībā prasījumu piedziņā pieprasījuma iesniedzēja iestāde un pieprasījuma saņēmēja iestāde ir:
1) Latvijas Republikā — Valsts ieņēmumu dienests;
2) citās Eiropas Savienības dalībvalstīs — iestāde, par kuru dalībvalsts paziņojusi Eiropas Komisijai.
XI nodaļa
Juridiskās personas nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšana
(Nodaļa 
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
 Sk. Pārejas noteikumu 170.punktu)
60.pants. Nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanas pamats un administratīvā procesa uzsākšana
(1) Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības uzsākt procesu par juridiskās personas nokavēto nodokļu maksājumu
atlīdzināšanu budžetam no personas, kura ir bijusi šīs juridiskās personas valdes loceklis vai kura faktiski īsteno
valdes funkcijas un uzdevumus laikā, kad attiecīgie nokavētie nodokļu maksājumi ir izveidojušies (turpmāk — valdes
loceklis), ja tiek izpildīti visi turpmāk minētie kritēriji:
1) nokavēto nodokļu maksājumu summa pārsniedz 50 Latvijas Republikā noteikto minimālo mēnešalgu
kopsummu;
2) lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu ir paziņots juridiskajai personai;
3) ir konstatēts, ka pēc tam, kad pieņemts lēmums par nodokļu revīzijas (audita) veikšanu, nosūtīts
paziņojums par datu atbilstības pārbaudes laikā konstatētajām konkrētajām neatbilstībām starp nodokļu
maksātāja iesniegto informāciju un nodokļu administrācijas rīcībā esošo informāciju, noformēts tematiskās
pārbaudes akts, ja tematiskās pārbaudes laikā konstatēti būtiski pārkāpumi, kas liecina par izvairīšanos no
nodokļu nomaksas, kā arī pēc nokavēto nodokļu maksājumu izveidošanās juridiskā persona ir atsavinājusi sev
piederošos aktīvus un valdes locekļa darbības vai bezdarbības rezultātā nav pilnā apmērā veikti juridiskās
personas nokavētie nodokļu maksājumi likumā noteiktajos termiņos;
72
/
144
4) ir sastādīts akts par piedziņas neiespējamību;
5) juridiskā persona nav izpildījusi 
Maksātnespējas likumā
 noteikto pienākumu iesniegt juridiskās personas
maksātnespējas procesa pieteikumu.
(2) Ja juridiskajai personai ir vairāki valdes locekļi, viņi par juridiskās personas nokavētajiem nodokļu
maksājumiem saskaņā ar šā panta pirmo daļu atbild solidāri.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.11.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
61.pants. Lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu
(1) Ja ir konstatēti šā likuma 
60.panta
 pirmajā daļā noteiktie kritēriji, Valsts ieņēmumu dienests triju mēnešu laikā
no akta par piedziņas neiespējamību sastādīšanas dienas rakstveidā brīdina juridisko personu un valdes locekli, kura
pilnvaru laikā nokavētie nodokļu maksājumi izveidojušies, par to, ka tiek uzsākts process par juridiskās personas
nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu budžetam no attiecīgā juridiskās personas valdes locekļa. Brīdinājumā
norāda periodu, par kādu iesniedzami pierādījumi saskaņā ar šā likuma 
61.panta
 trešo daļu.
(2) Ja juridiskā persona vai valdes loceklis, kura pilnvaru laikā nokavētie nodokļu maksājumi izveidojušies, 15
dienu laikā pēc šā panta pirmajā daļā minētā rakstveida brīdinājuma paziņošanas iesniedz tiesā tiesiskās
aizsardzības procesa vai maksātnespējas procesa pieteikumu, par to rakstveidā informējot Valsts ieņēmumu
dienestu, vai veic nokavēto nodokļu maksājumu nomaksu, Valsts ieņēmumu dienests pēc tam, kad pieņemts tiesas
nolēmums par tiesiskās aizsardzības procesa uzsākšanu vai nodokļu maksātāja maksātnespējas procesa
pasludināšanu, vai Valsts ieņēmumu dienests konstatējis, ka nokavēto nodokļu maksājumu samaksa veikta pilnā
apmērā, ne vēlāk kā 10 darbadienu laikā pēc minēto faktu konstatācijas izbeidz procesu par juridiskās personas
nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu budžetam no juridiskās personas valdes locekļa.
(3) Ja pastāv objektīvi iemesli maksātnespējas procesa pieteikuma neiesniegšanai tiesā, kā arī pierādījumi tam,
ka pēc nokavēto nodokļu maksājumu izveidošanās juridiskās personas aktīvu atsavināšana atbilst ekonomiskajai
būtībai, vai ir pierādījumi, kas apliecina, ka valdes loceklis nav atbildīgs par juridiskās personas nokavēto nodokļu
maksājumu izveidošanos un juridiskās personas aktīvu atsavināšanu (valdes locekļu pienākumu sadalījums,
attaisnojoši iemesli u.tml.), valdes loceklis viena mēneša laikā pēc šā panta pirmajā daļā minētā brīdinājuma
saņemšanas dienas informē Valsts ieņēmumu dienestu, iesniedzot par periodu no dienas, kad nokavēto nodokļu
maksājumu summa pārsniedz 50 Latvijas Republikā noteikto minimālo mēnešalgu kopsummu, līdz akta par piedziņas
neiespējamību sastādīšanas dienai, bet ne vairāk kā par viena gada periodu šādus dokumentus:
1) paskaidrojumu, kurā detalizēti norādīti objektīvi iemesli, kādēļ valdes loceklis savu pilnvaru laikā nebija
iesniedzis juridiskās personas maksātnespējas procesa pieteikumu tiesā;
2) kredītiestādēs vai pie maksājumu pakalpojumu sniedzēja atvērto un slēgto kontu izrakstus, kuros norādīta
arī informācija par bankas konta pārskata perioda sākuma atlikumu un beigu atlikumu, kā arī paskaidrojumu un
attaisnojuma dokumentu par katru veikto maksājumu, kura summa pārsniedz 500 
euro
, izņemot paskaidrojumu
par maksājumiem, kas ir nodokļu maksājumi valsts vai pašvaldības budžetā;
3) paskaidrojumu, detalizēti uzskaitot juridiskās personas aktīvus (nemateriālos ieguldījumus, pamatlīdzekļus,
ieguldījuma īpašumus, bioloģiskos aktīvus, ilgtermiņa finanšu ieguldījumus, krājumus, pārdošanai turētus
ilgtermiņa ieguldījumus, debitorus, īstermiņa finanšu ieguldījumus, naudu) un to vērtību dienā, kad nokavēto
nodokļu maksājumu apmērs pārsniedza 50 Latvijas Republikā noteikto minimālo mēnešalgu kopsummu, un
dienā, kad Valsts ieņēmumu dienests sastādīja aktu par piedziņas neiespējamību. Uzskaitot debitorus,
fiziskajai personai norādāms vārds, uzvārds, personas kods, juridiskajai personai — nosaukums, reģistrācijas
numurs un debitoru saistību apmērs;
4) paskaidrojumu, kuram pievienoti pierādījumi, ka juridiskās personas aktīvu atsavināšana atbilst
ekonomiskajai būtībai;
5) paskaidrojumu, kuram pievienoti pierādījumi, ka valdes loceklis nav atbildīgs par juridiskās personas
nokavēto nodokļu maksājumu izveidošanos un juridiskās personas aktīvu atsavināšanu.
(4) Ja šā panta pirmajā daļā minētā rakstveida brīdinājuma paziņošanas brīdī valdes loceklim, kura pilnvaru laikā
nokavētie nodokļu maksājumi izveidojušies, nav tiesību piekļūt juridiskās personas dokumentiem, Valsts ieņēmumu
dienests pats vāc nepieciešamos dokumentus un citus ar juridiskās personas darbību saistītus pierādījumus.
(5) Valsts ieņēmumu dienests pieņem lēmumu par nokavēto maksājumu atlīdzināšanu divu mēnešu laikā pēc šā
73
/
144
panta pirmajā daļā minētā rakstveida brīdinājuma paziņošanas, ja konstatē kādu no šiem apstākļiem:
1) valdes loceklis nav iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam šā panta trešajā daļā noteiktos dokumentus;
2) valdes loceklis informē Valsts ieņēmumu dienestu, ka nevar sniegt pierādījumus, jo grāmatvedības
dokumenti ir tādā stāvoklī, kas neļauj gūt priekšstatu par parādnieka darījumiem un mantas stāvokli periodā no
dienas, kad nokavēto nodokļu maksājumu summa pārsniedz 50 Latvijas Republikā noteikto minimālo
mēnešalgu kopsummu, līdz akta par piedziņas neiespējamību sastādīšanas dienai.
(6) Ja valdes loceklis ir sniedzis visus šā panta trešajā daļā noteiktos dokumentus vai ja Valsts ieņēmumu
dienests ir izpildījis šā panta ceturtajā daļā noteikto, Valsts ieņēmumu dienests izvērtē tā rīcībā esošos dokumentus
un 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā pieņem lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu
vai informē valdes locekli par to, ka process par valdes locekļu atbildību par juridiskās personas nokavēto nodokļu
maksājumu atlīdzināšanu budžetam tiek izbeigts.
(7) Valsts ieņēmumu dienesta amatpersonas lēmumu par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu var
apstrīdēt, iesniedzot Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektoram iesniegumu 
Administratīvā procesa likumā
noteiktajā kārtībā.
(8) Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora lēmumu 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā var
pārsūdzēt tiesā.
(9) Pēc tam, kad lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu kļuvis neapstrīdams vai nepārsūdzams,
šajā lēmumā norādītais adresāts — valdes loceklis atbild par juridiskās personas nokavētajām nodokļu saistībām
solidāri ar juridisko personu.
(10) Šā panta pirmajā daļā noteiktais regulējums neattiecas uz gadījumiem, kad nodokļu samaksas termiņš ir
pagarināts, atlikts vai sadalīts.
(11) Valsts ieņēmumu dienests, pamatojoties uz valdes locekļa iesniegumu, atceļ lēmumu par nokavēto
maksājumu atlīdzināšanu gadījumā, kad tiesa attiecībā uz juridisko personu pieņem nolēmumu par tiesiskās
aizsardzības procesa uzsākšanu vai juridiskās personas maksātnespējas procesa pasludināšanu. Šajā nodaļā
noteiktais regulējums neierobežo Valsts ieņēmumu dienesta tiesības izmantot 
Maksātnespējas likumā
 noteiktās
iespējas vērst piedziņu pret valdes locekli.
(12) Valsts ieņēmumu dienests triju darbdienu laikā no procesa par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu
uzsākšanas dienas savā mājaslapā internetā publicē to juridisko personu sarakstu, saistībā ar kuru parādiem ir
uzsākts process par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2016.
 un 
13.11.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2020.
)
62.pants. Lēmuma par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu izpilde
(1) Lēmumā par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu noteiktos nokavētos nodokļu maksājumus valdes
loceklis iemaksā budžetā 30 dienu laikā no lēmuma paziņošanas dienas.
(2) Ja lēmumā par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu noteiktie maksājumi netiek samaksāti šā panta
pirmajā daļā norādītajā termiņā, nodokļu administrācija tos piedzen šā likuma 
26.pantā
 noteiktajā kārtībā.
(3) Iesniegums, kurā apstrīdēts lēmums par nokavēto nodokļu maksājumu atlīdzināšanu, aptur šā lēmuma darbību
no dienas, kad iesniegums saņemts iestādē, līdz dienai, kad Valsts ieņēmumu dienesta amatpersonas pieņemtais
lēmums kļuvis neapstrīdams vai nepārsūdzams.
XII nodaļa
Automātiskā informācijas apmaiņa par finanšu kontiem
(Nodaļa 
17.12.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
31.12.2015.
)
63.pants. Informācijas par finanšu kontiem automātiskās apmaiņas būtība
(1) Automātiskā informācijas apmaiņa par finanšu kontiem ir šajā nodaļā paredzētās informācijas par ziņošanai
74
/
144
pakļautiem finanšu kontiem regulāra nodošana iesaistītās valsts vai teritorijas kompetentajai iestādei bez atsevišķa
pieprasījuma šajā nodaļā paredzētajā kārtībā.
(2) Finanšu iestāde šajā nodaļā paredzētajā kārtībā noskaidro ziņošanai pakļautus finanšu kontus un sniedz šā
likuma 
100.panta
 pirmajā daļā paredzēto informāciju (turpmāk šajā nodaļā — ziņojums) Valsts ieņēmumu dienestam.
(3) Valsts ieņēmumu dienests ir kompetentā valsts pārvaldes iestāde, kas nodrošina automātisko informācijas
apmaiņu par finanšu kontiem šajā nodaļā paredzētajā kārtībā.
64.pants. Iesaistītā valsts
Ministru kabinets nosaka automātiskajā informācijas apmaiņā par finanšu kontiem iesaistīto valstu un teritoriju
(turpmāk šajā nodaļā — iesaistītā valsts) sarakstu. Tajā iekļauj:
1) jebkuru citu Eiropas Savienības dalībvalsti;
2) jebkuru citu valsti vai teritoriju, ar kuru Latvijas Republika vai Eiropas Savienība ir noslēgusi nolīgumu,
saskaņā ar kuru paredzēta šā likuma 
100.panta
 pirmajā daļā minētās informācijas automātiskā apmaiņa.
65.pants. Turētājiestāde
Šīs nodaļas izpratnē turētājiestāde ir jebkurš juridisks veidojums, kas tur finanšu aktīvus klientu uzdevumā, ja
šāda darbība veido tā saimnieciskās darbības būtisku daļu. Uzskata, ka finanšu aktīvu turēšana klientu uzdevumā ir
juridiska veidojuma saimnieciskās darbības būtiska daļa, ja juridiska veidojuma ieņēmumi saistībā ar finanšu aktīvu
turēšanu un saistītiem finanšu pakalpojumiem ir vismaz 20 procenti no juridiska veidojuma ieņēmumiem īsākajā no
šādiem laikposmiem:
1) triju gadu laikposmā, kas beidzas 31.decembrī (vai arī tāda pārskata perioda pēdējā dienā, kas nav
kalendāra gads) pirms gada, kurā tiek noteikts, vai juridisks veidojums ir uzskatāms par turētājiestādi;
2) juridiska veidojuma pastāvēšanas laikposmā vai laikposmā, kurā juridiskam veidojumam ir licence
ieguldījumu pakalpojumu sniegšanai.
66.pants. Noguldījumu iestāde
Šīs nodaļas izpratnē noguldījumu iestāde ir jebkurš juridisks veidojums, kas piesaista noguldījumus un citus
atmaksājamos līdzekļus, veicot kredītiestādes, krājaizdevu sabiedrības, maksājumu iestādes, elektroniskās naudas
iestādes vai līdzīgu saimniecisko darbību.
67.pants. Finanšu aktīvs
Šīs nodaļas izpratnē finanšu aktīvs ir vērtspapīri (tostarp kapitāla daļas vai akcijas kapitālsabiedrībā,
līgumsabiedrībā vai līdzdalības daļas vai līdzdalības daļu faktiskais īpašums plaši turētā vai publiski tirgotā
līgumsabiedrībā vai trastā, vekseļi, obligācijas, parādzīmes vai cita veida parādsaistību apliecinājumi), līdzdalības
daļas līgumsabiedrībā, preču līgumi, mijmaiņas līgumi (tostarp procentu likmju mijmaiņas līgumi, valūtas mijmaiņas
līgumi, bāzes mijmaiņas līgumi, procentu likmju maksimālās robežvērtības līgumi, procentu likmju minimālās
robežvērtības līgumi, preču mijmaiņas līgumi, kapitāla vērtspapīru mijmaiņas līgumi, kapitāla vērtspapīru indeksu
mijmaiņas līgumi un līdzīgi līgumi), apdrošināšanas līgumi vai annuitātes līgumi vai jebkāda līdzdalība (tostarp
regulētā tirgū tirgoti un regulētā tirgū netirgoti nākotnes līgumi vai iespējas līgumi) vērtspapīros, līdzdalības daļās
līgumsabiedrībās, preču līgumos, mijmaiņas līgumos, apdrošināšanas līgumos vai annuitātes līgumos, izņemot ar
parādfinansējumu nesaistītu tiešu līdzdalību nekustamajā īpašumā.
68.pants. Ieguldījumu iestāde
(1) Šīs nodaļas izpratnē ieguldījumu iestāde ir jebkurš juridisks veidojums:
1) kura saimnieciskā darbība galvenokārt ir saistīta ar vienas vai vairāku šādu darbību vai darījumu veikšanu
klienta vārdā vai uzdevumā:
75
/
144
a) tirdzniecība ar naudas tirgus instrumentiem (piemēram, čekiem, vekseļiem, noguldījumu sertifikātiem,
atvasinātiem instrumentiem), ārvalstu valūtu, valūtas kursa, procentu likmju un indeksu instrumentiem,
pārvedamiem vērtspapīriem vai preču nākotnes līgumiem,
b) ieguldītāja individuālo vai ieguldītāju kopīgo finanšu aktīvu pārvaldīšana uz ieguldītāju pilnvarojuma
pamata,
c) citāda finanšu aktīvu vai naudas ieguldīšana, administrēšana vai pārvaldīšana klienta vārdā vai
uzdevumā;
2) kura ieņēmumi galvenokārt ir saistīti ar finanšu aktīvu ieguldīšanu, atkārtotu ieguldīšanu vai tirdzniecību, ja
šo juridisko veidojumu pārvalda cits juridisks veidojums, kas ir noguldījumu iestāde, turētājiestāde, specializētā
apdrošināšanas sabiedrība vai ieguldījumu iestāde, kura minēta šā panta pirmās daļas 1.punktā.
(1
1
) Šā panta pirmās daļas 2. punkta piemērošanai uzskata, ka juridisku veidojumu pārvalda cits juridisks
veidojums, ja tas tieši vai izmantojot pakalpojuma sniedzēju veic šā panta pirmajā daļā minētās darbības cita juridiska
veidojuma vārdā. Juridisks veidojums nepārvalda citu juridisku veidojumu, ja juridiskam veidojumam nav tiesību daļēji
vai pilnīgi lemt par cita juridiska veidojuma finanšu aktīviem.
(2) Šā panta pirmās daļas piemērošanai uzskata, ka juridiska veidojuma saimnieciskā darbība galvenokārt ir
saistīta ar vienas vai vairāku šā panta pirmās daļas 1.punktā minēto darbību veikšanu vai ka juridiska veidojuma
ieņēmumi galvenokārt ir saistīti ar finanšu aktīvu ieguldīšanu, atkārtotu ieguldīšanu vai tirdzniecību šā panta pirmās
daļas 1.punktā minētajām vajadzībām, ja juridiska veidojuma ieņēmumi, kas saistīti ar attiecīgajām darbībām, veido
vismaz 50 procentus no juridiska veidojuma ieņēmumiem īsākajā no šādiem laikposmiem:
1) triju gadu laikposmā, kas beidzas 31. decembrī (vai arī tāda pārskata perioda pēdējā dienā, kas nav
kalendāra gads) pirms gada, kurā tiek noteikts, vai juridisks veidojums ir uzskatāms par ieguldījumu iestādi;
2) juridiska veidojuma pastāvēšanas laikposmā.
(3) Par ieguldījumu iestādi netiek uzskatīts juridisks veidojums, kas ir tāds aktīvs nefinanšu juridisks veidojums,
kurš atbilst šā likuma 
86.panta
 pirmās daļas 4., 5., 6. vai 7.punktā norādītajiem kritērijiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.02.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
69.pants. Specializētā apdrošināšanas sabiedrība
Šīs nodaļas izpratnē specializētā apdrošināšanas sabiedrība ir apdrošināšanas sabiedrība (vai apdrošināšanas
sabiedrības pārvaldītājsabiedrība), kura noslēdz apdrošināšanas līgumu ar līdzekļu uzkrāšanu vai annuitātes līgumu
vai kurai ir maksājuma saistības saskaņā ar šādiem līgumiem.
70.pants. Finanšu iestāde
Šīs nodaļas izpratnē finanšu iestāde ir turētājiestāde, noguldījumu iestāde, ieguldījumu iestāde vai specializētā
apdrošināšanas sabiedrība.
70.
1
 pants. Iesaistītās valsts finanšu iestāde
Šīs nodaļas izpratnē iesaistītās valsts finanšu iestāde ir:
1) jebkura finanšu iestāde, kas ir iesaistītās valsts rezidents, izņemot šīs finanšu iestādes filiāles, kas
neatrodas attiecīgā iesaistītajā valstī;
2) jebkuras finanšu iestādes, kas nav iesaistītās valsts rezidents, filiāle, ja šī filiāle atrodas attiecīgā
iesaistītajā valstī.
(
20.02.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
71.pants. Finanšu iestādes, kas sniedz ziņojumus
76
/
144
(1) Šajā nodaļā noteiktie pienākumi attiecībā uz informācijas par kontu iegūšanu un apstrādi, kā arī par ziņojuma
sniegšanu attiecas uz:
1) jebkuru finanšu iestādi, kas ir rezidents Latvijas Republikā, izņemot šīs finanšu iestādes filiāles, kas atrodas
ārpus Latvijas Republikas;
2) jebkuras finanšu iestādes, kas nav rezidents Latvijas Republikā, filiāli, ja šī filiāle atrodas Latvijas
Republikā.
(2) Šajā nodaļā noteiktie pienākumi attiecībā uz informācijas par kontu iegūšanu un apstrādi, kā arī par ziņojuma
sniegšanu neattiecas uz šā likuma 
81.pantā
 minētajām finanšu institūcijām un juridiskiem veidojumiem.
72.pants. Valdības iestāde
Šīs nodaļas izpratnē valdības iestāde ir:
1) Latvijas Republikas vai citas valsts publisko tiesību subjekts, ieskaitot valsts teritoriālu veidojumu
(piemēram, dažādu līmeņu pašvaldības, federālie veidojumi, pagasts, pilsēta, novads, štats, province,
apgabals) vai Latvijas Republikas vai citas valsts administratīvi teritoriālā veidojuma izveidotā (nodibinātā)
aģentūra vai institūcija;
2) Latvijas Republikas vai citas valsts cieši saistīta persona un kontrolēta institūcija.
73.pants. Latvijas Republikas vai citas valsts cieši saistīta persona
(1) Šīs nodaļas izpratnē Latvijas Republikas vai citas valsts cieši saistīta persona ir jebkura persona, iestāde,
organizācija, aģentūra, birojs, fonds, pārstāvniecība vai cita institūcija, kas veido Latvijas Republikas vai citas valsts
valdības iestādi, ievērojot nosacījumu, ka ieņēmumi, ko attiecīgās personas gūst, īstenojot publisko varu, ir
ieskaitāmi šīs iestādes kontā vai citos Latvijas Republikas vai citas valsts kontos un neviena privātpersona negūst
labumu no šiem ienākumiem. Par cieši saistītu personu neuzskata tādu fizisko personu, kura ir valsts vadītājs, valsts
ierēdnis vai valsts pārvaldes pārstāvis, ja tā rīkojas savās privātajās vai personīgajās interesēs.
(2) Netiek uzskatīts, ka privātpersona gūst labumu no valdības iestādes ienākuma, ja šāda privātpersona ietilpst
valdības atbalsta programmā paredzētajā mērķauditorijā un atbalsta programma tiek īstenota sabiedrības vispārējās
labklājības veicināšanas nolūkā vai ir saistīta ar kādas valsts pārvaldes funkcijas izpildi. Neskatoties uz minēto, ir
uzskatāms, ka privātpersona gūst labumu no valdības iestādes ienākuma, ja šis ienākums rodas, izmantojot valdības
iestādi komercdarbības veikšanai, piemēram, kredītiestādes darbības veikšanai, kad privātpersonām tiek sniegti
finanšu pakalpojumi.
74.pants. Latvijas Republikas vai citas valsts kontrolēta institūcija
Šīs nodaļas izpratnē Latvijas Republikas vai citas valsts kontrolēta institūcija ir institūcija, kas pēc savas formas
ir atdalīta no Latvijas Republikas vai citas valsts vai kas citādi veido atsevišķu juridisko personu, ievērojot
nosacījumu, ka:
1) institūcija pilnībā pieder vienai vai vairākām valdības iestādēm (vai to ir izveidojusi valdības iestāde), kas
pilnībā kontrolē šo institūciju vai nu tieši, vai ar vienas vai vairāku kontrolētu institūciju starpniecību;
2) institūcijas neto ieņēmumi ir ieskaitāmi tās kontā vai vienas vai vairāku valdības iestāžu kontos un ka
neviena privātpersona nedrīkst gūt labumu no šiem ieņēmumiem;
3) pēc likvidācijas organizācijas aktīvi ir nododami vienas vai vairāku valdības iestāžu rīcībā.
75.pants. Starptautiska organizācija
(1) Šīs nodaļas izpratnē par starptautisku organizāciju uzskata organizāciju, kas atbilst visiem šādiem kritērijiem:
1) tās sastāvā ir valstis vai to valdības;
77
/
144
2) tai ir spēkā nolīgums par galvenās mītnes atrašanos Latvijas Republikā;
3) no tās ienākumiem privātpersonas negūst labumu.
(2) Par starptautisku organizāciju šīs nodaļas izpratnē uzskatāma arī starptautiskas organizācijas institūcija vai
starptautiskai organizācijai pilnībā piederoša aģentūra.
76.pants. Plašas līdzdalības pensiju fonds
Šīs nodaļas izpratnē plašas līdzdalības pensiju fonds ir fonds, kas nodibināts, lai nodrošinātu pensiju kapitāla
izmaksas pensijas vecuma sasniegšanas, invaliditātes vai nāves gadījumā vai jebkādu to kombināciju labuma
guvējiem, kuri ir vai bija darba ņēmēji (vai ir šādu darba ņēmēju norādītās personas), kā atlīdzinājumu par sniegtajiem
pakalpojumiem vai veikto darbu, ievērojot noteikumu, ka:
1) fondam nav neviena tāda izmaksu saņēmēja, kuram ir tiesības uz vairāk nekā 5 procentiem no fonda
aktīviem;
2) fonds ir pakļauts valsts normatīvo aktu regulējumam un sniedz informāciju nodokļu administrēšanas
iestādēm;
3) fonds atbilst vismaz vienai no šādām prasībām:
a) fondam sava pensiju plāna statusa dēļ parasti nepiemēro nodokli no ieguldījumu ienākuma vai arī tam
piemēro nodokļa atlikto maksājumu vai samazinātu nodokļu likmi,
b) vismaz 50 procentus no tā kopējām iemaksām (izņemot aktīvu pārvedumus no citiem šajā pantā vai šā
likuma 
77. 
vai 
78.pantā
 minētajiem plāniem vai no šā likuma 
96.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētajiem
pensiju kontiem) fonds saņem no iemaksas veicošajiem darba devējiem,
c) līdzekļu izmaksa vai izņemšana no fonda ir pieļaujama tikai gadījumos, kas radušies saistībā ar došanos
pensijā, invaliditāti vai nāvi (izņemot pārceltās izmaksas uz citiem šajā pantā vai šā likuma 
77. 
vai
78.pantā
 minētajiem pensiju kontiem vai no šā likuma 
96.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētajiem pensiju
kontiem), vai arī tad, ja tiek piemērotas sankcijas par līdzekļu izmaksu vai izņemšanu, kas veikta pirms
attiecīgo gadījumu iestāšanās,
d) darba ņēmēju iemaksas (izņemot konkrētas atļautas papildu iemaksas) fondā ir ierobežotas ar darba
ņēmēja darba ienākumiem vai Ministru kabineta noteikto kontu pienācīgu pārbaudes procedūru
piemērošanas rezultātā to kopsummas aprēķins gadā nedrīkst pārsniegt summu, kas pēc Eiropas
Centrālās bankas publicētā 
euro
 atsauces kursa ir ekvivalenta 
euro
 un atbilst USD 50 000.
77.pants. Ierobežotas līdzdalības pensiju fonds
Šīs nodaļas izpratnē ierobežotas līdzdalības pensiju fonds ir fonds, kas nodibināts, lai nodrošinātu pensiju kapitāla
izmaksas pensijas vecuma sasniegšanas, invaliditātes vai nāves gadījumā labuma guvējiem, kuri ir vai bija darba
ņēmēji (vai ir šādu darba ņēmēju norādītās personas), kā atlīdzinājumu par sniegtajiem pakalpojumiem vai veikto
darbu, ievērojot noteikumu, ka:
1) fondam ir mazāk nekā 50 dalībnieku;
2) fondu finansē viens vai vairāki darba devēji, kas nav ieguldījumu iestāde vai pasīvs nefinanšu juridisks
veidojums;
3) darba ņēmēja un darba devēja iemaksas fondā (izņemot aktīvu pārvedumus no šā likuma 
96.panta
 pirmās
daļas 1.punktā minētajiem pensiju kontiem) ir ierobežotas ar darba ņēmēja darba ienākumiem (tajā skaitā
atalgojumu);
4) dalībnieki, kas nav tās iesaistītās valsts nodokļu rezidenti, kurā fonds ir nodibināts, nav tiesīgi turēt vairāk
par 20 procentiem fonda aktīvu;
5) fonds ir pakļauts valsts normatīvo aktu regulējumam un sniedz informāciju nodokļu administrēšanas
iestādēm.
78
/
144
78.pants. Valdības iestādes, starptautiskas organizācijas vai centrālās bankas fondēto pensiju fonds
Šīs nodaļas izpratnē valdības iestādes, starptautiskas organizācijas vai centrālās bankas fondēto pensiju fonds ir
fonds, ko nodibinājusi valdības iestāde, starptautiska organizācija vai centrālā banka, lai nodrošinātu pensiju kapitāla
izmaksas pensijas vecuma sasniegšanas, invaliditātes vai nāves gadījumā labuma guvējiem, kuri ir vai bija darba
ņēmēji (vai ir šādu darba ņēmēju norādītās personas) vai kuri nav vai nebija darba ņēmēji, ja pabalsti, ko sniedz
šādiem labuma guvējiem vai dalībniekiem, ir atlīdzinājums par individuālajiem pakalpojumiem, kuri sniegti valdības
iestādei, starptautiskai organizācijai vai centrālajai bankai.
79.pants. Kvalificēts kredītkaršu izdevējs
(1) Šīs nodaļas izpratnē kvalificēts kredītkaršu izdevējs ir finanšu iestāde, kas atbilst visām šādām prasībām:
1) finanšu iestāde atbilst finanšu iestādes statusam vienīgi tādēļ, ka šī iestāde tikai saistībā ar tās
izsniegtajām kredītkartēm pieņem no klienta noguldījumus apmērā, kas pārsniedz kredītkartes debeta atlikumu
(parādsaistību) summu un pārmaksa uzreiz netiek atmaksāta klientam;
2) finanšu iestāde īsteno pasākumus un procedūras, lai novērstu to, ka klients veic pārmaksu, kas pārsniedz
summu, kura pēc Eiropas Centrālās bankas publicētā 
euro
 atsauces kursa ir ekvivalenta 
euro
 un atbilst USD
50 000, vai lai nodrošinātu, ka jebkura klienta pārmaksa, kas pārsniedz minēto summu, klientam tiek
atmaksāta 60 dienu laikā.
(2) Abos šā panta pirmajā daļā minētajos gadījumos piemēro Ministru kabineta noteiktās kontu pienācīgas
pārbaudes procedūras, kas attiecas uz kontu beigu atlikuma vai vērtības noteikšanu. Šim nolūkam klienta pārmaksa
neattiecas uz konta beigu atlikumiem apstrīdēto maksājumu apmērā, bet tā ietver konta beigu atlikumus, kas
radušies preču atpakaļatdošanas dēļ.
80.pants. Atbrīvots kolektīvo ieguldījumu instruments
(1) Šīs nodaļas izpratnē atbrīvots kolektīvo ieguldījumu instruments ir ieguldījumu veidojums, kas tiek regulēts kā
kolektīvo ieguldījumu instruments, ievērojot noteikumu, ka visas kolektīvo ieguldījumu instrumenta daļas tur tādas
fiziskās personas vai organizācijas vai tās tiek turētas ar tādu fizisko personu vai organizāciju starpniecību, kas nav
personas, par kurām jāsniedz ziņojums, izņemot pasīvu nefinanšu organizāciju, kuras viens vai vairāki patiesie
labuma guvēji ir atzīti par personām, par kurām jāsniedz ziņojums.
(2) Ieguldījumu iestāde, kas tiek regulēta kā kolektīvo ieguldījumu instruments, par atbrīvotu kolektīvo ieguldījumu
instrumentu saskaņā ar šo pantu tiek uzskatīta arī tad, ja tā izsniedz materializētas formas uzrādītāja akcijas,
ievērojot nosacījumu, ka:
1) kolektīvo ieguldījumu instruments pēc 2015.gada 31.decembra nav izsniedzis vai neizsniedz materializētas
formas uzrādītāja akcijas;
2) atpirkuma gadījumā kolektīvo ieguldījumu instruments visas šīs akcijas noraksta;
3) kolektīvo ieguldījumu instruments veic pienācīgas pārbaudes procedūras un sniedz jebkādu informāciju, kas
tiek pieprasīta saistībā ar šādām akcijām, ja šādas akcijas tiek sniegtas dzēšanai vai cita veida atpirkšanai;
4) kolektīvo ieguldījumu instruments īsteno atbilstošu politiku un procedūras, lai nodrošinātu, ka šādas akcijas
pēc iespējas drīz un — jebkurā gadījumā — pirms 2018.gada 1.janvāra tiek dzēstas vai izņemtas no
apgrozības.
81.pants. Izņēmuma finanšu institūcijas
Šajā nodaļā minētie noteikumi attiecībā uz informācijas par kontiem iegūšanu, apstrādi un apmaiņu neattiecas uz
šādām finanšu institūcijām un juridiskiem veidojumiem:
1) valdības iestāde, starptautiska organizācija vai centrālā banka, izņemot informāciju par maksājumu, kas
rodas tādu saistību rezultātā, kuras izriet no specializētajai apdrošināšanas sabiedrībai, turētājiestādei vai
79
/
144
noguldījumu iestādei raksturīgas komercdarbības;
2) plašas līdzdalības pensiju fonds, ierobežotas līdzdalības pensiju fonds, kvalificēts kredītkaršu izdevējs,
valdības iestādes, starptautiskas organizācijas vai centrālās bankas fondēto pensiju fonds;
3) privātais pensiju fonds attiecībā uz individuālajiem pensiju kontiem, kas tiek uzraudzīti atbilstoši likumam
"
Par privātajiem pensiju fondiem
";
4) fondēto pensiju shēmas līdzekļu pārvaldītājs, kas darbojas atbilstoši 
Valsts fondēto pensiju likumam
;
5) atbrīvots ieguldījumu konsultants un ieguldījumu pārvaldnieks saistībā ar atbrīvoto kolektīvo ieguldījumu
instrumentu;
6) trasts, ciktāl trasta pilnvarotā persona ir finanšu iestāde, kas sniedz ziņojumus attiecībā uz visiem trasta
kontiem, kuri atzīti par kontiem, par kuriem jāsniedz ziņojums;
7) licencēts ieguldījumu pakalpojumu sniedzējs, ciktāl ziņojumu par attiecīgo kontu sniedz cita finanšu iestāde
attiecībā uz tās turējumā esošajiem ziņošanai pakļautiem kontiem, kuros tiek turēti:
a) atbilstoši Ieguldījumu pārvaldes sabiedrību likumam nodibināta ieguldījumu fonda daļas un līdzekļi,
b) atbilstoši 
Alternatīvo ieguldījumu fondu un to pārvaldnieku likumam
 nodibināta pārvaldītā alternatīvo
ieguldījumu fonda daļas un līdzekļi,
c) tādas personas naudas līdzekļi un finanšu aktīvi, kura saņem ieguldījumu pakalpojumus un ieguldījumu
blakuspakalpojumus.
82.pants. Iesaistītās valsts persona
(1) Šīs nodaļas izpratnē iesaistītās valsts persona ir:
1) fiziskā persona vai juridisks veidojums, kas ir jebkuras iesaistītās valsts rezidents saskaņā ar tās nodokļu
tiesību aktiem;
2) tādas mirušas personas mantojums (mantojuma masa), kura ir bijusi iesaistītās valsts rezidents saskaņā ar
šīs valsts tiesību aktiem nodokļu jomā.
(2) Šīs nodaļas piemērošanas nolūkos tādu juridisku veidojumu kā līgumsabiedrību, līgumsabiedrību ar ierobežotu
atbildību vai līdzīgu juridisku veidojumu, kam nodokļu piemērošanai nav rezidences vietas, uzskata par tās valsts
rezidentu, kurā atrodas attiecīgā juridiskā veidojuma faktiskā vadība.
83.pants. Patiesais labuma guvējs
Šīs nodaļas izpratnē termins "patiesais labuma guvējs" tiek lietots Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likuma izpratnē.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.02.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
84.pants. Juridisks veidojums un saistīts juridisks veidojums
(1) Šīs nodaļas izpratnē juridisks veidojums ir juridiskā persona vai līdzīgs nodibinājums, tajā skaitā
kapitālsabiedrība, personālsabiedrība, biedrība, nodibinājums, trasts vai fonds.
(2) Šīs nodaļas izpratnē saistīts juridisks veidojums ir juridisks veidojums, kas ir saistīts ar citu juridisku
veidojumu vienā no šādiem veidiem:
1) viens juridisks veidojums kontrolē citu juridisku veidojumu;
2) abus juridiskos veidojumus kontrolē kopīgi viena un tā pati persona;
80
/
144
3) abi juridiskie veidojumi ir šā likuma 
68.panta
 pirmās daļas 2.punktā minētās ieguldījumu iestādes, kas tiek
pārvaldītas kopīgi, un šāda kopējā pārvaldes organizācija nodrošina Ministru kabineta noteiktās kontu
pienācīgas pārbaudes procedūras.
(3) Šā panta otrajā daļā minētā kontrole nozīmē tiešas vai pastarpinātas īpašumtiesības uz vismaz 50 procentiem
no juridiska veidojuma balsstiesīgajām akcijām (ieguldījuma daļām) vai pamatkapitāla (kopējā ieguldījuma).
85.pants. Nefinanšu juridisks veidojums
Šīs nodaļas izpratnē nefinanšu juridisks veidojums ir jebkurš juridisks veidojums, kas nav turētājiestāde,
noguldījumu iestāde, ieguldījumu iestāde vai specializētā apdrošināšanas sabiedrība.
86.pants. Aktīvs nefinanšu juridisks veidojums
(1) Šīs nodaļas izpratnē aktīvs nefinanšu juridisks veidojums ir jebkurš nefinanšu juridisks veidojums (ar juridiskās
personas statusu vai bez tā), kas atbilst vismaz vienam no šādiem kritērijiem:
1) mazāk nekā 50 procenti no nefinanšu juridiska veidojuma ieņēmumiem iepriekšējā kalendāra gadā vai citā
atbilstīgā ziņošanas periodā ir šā panta otrajā daļā minētie pasīvie ieņēmumi un mazāk nekā 50 procenti no
nefinanšu juridiska veidojuma turētiem aktīviem iepriekšējā kalendāra gadā vai citā atbilstīgā ziņošanas
periodā ir aktīvi, kuri tiek turēti šā panta otrajā daļā minēto pasīvo ieņēmumu veidošanai;
2) nefinanšu juridiska veidojuma akcijas tiek regulāri tirgotas vispāratzītā vērtspapīru tirgū vai nefinanšu
juridisks veidojums ir tāda juridiska veidojuma saistīts juridisks veidojums, kura akcijas tiek tirgotas
vispāratzītā vērtspapīru tirgū;
3) nefinanšu juridisks veidojums ir valdības iestāde, starptautiska organizācija, centrālā banka vai juridisks
veidojums, kas pieder vienai no minētajām struktūrām;
4) nefinanšu juridiska veidojuma darbība ir saistīta ar viena vai vairāku tādu ar šo veidojumu saistītu
uzņēmumu emitēto akciju turēšanu (pilnībā vai daļēji), kuri veic tirdzniecību vai citu komercdarbību, kas nav
finanšu iestādes darbība, kā arī finansēšanas un citu pakalpojumu sniegšanu šādiem saistītiem uzņēmumiem.
Juridisku veidojumu nevar uzskatīt par aktīvu nefinanšu juridisku veidojumu, ja tas darbojas (vai sevi kā tādu
deklarē) kā ieguldījumu fonds, piemēram, privātā kapitāla ieguldījumu fonds, riska kapitāla fonds, fonds, kas
veic ieguldījumu darījumus, izmantojot aizņēmumā ņemtus līdzekļus, vai ieguldījumu instruments, kura nolūks
ir iegādāties vai finansēt uzņēmumus un tādējādi iegūt līdzdalību šādos uzņēmumos, turot kapitāla aktīvus
ieguldīšanas nolūkā;
5) nefinanšu juridisks veidojums vēl neveic un arī iepriekš nav veicis saimniecisko darbību, bet tas veic
kapitāla ieguldījumus aktīvos nolūkā veikt saimniecisko darbību, kas nav finanšu iestādes saimnieciskā
darbība, ar nosacījumu, ka nefinanšu juridisks veidojums neatbilst šādam izņēmuma statusam, ja kopš tā
sākotnējās izveides datuma ir pagājuši vismaz 24 mēneši;
6) nefinanšu juridisks veidojums nav bijis finanšu iestāde pēdējos piecus gadus un atrodas juridiska veidojuma
aktīvu likvidācijas vai reorganizācijas procesā nolūkā turpināt vai atsākt tādu saimniecisko darbību, kas nav
finanšu iestādes saimnieciskā darbība;
7) nefinanšu juridisks veidojums galvenokārt veic finansēšanas un riska ierobežošanas darbības ar saistītiem
juridiskiem veidojumiem, kas nav finanšu iestādes, vai šādu juridisku veidojumu uzdevumā un nesniedz
finansēšanas vai riska ierobežošanas pakalpojumus organizācijai, kura nav saistīts juridisks veidojums, ar
nosacījumu, ka šādu saistītu juridisku veidojumu grupa galvenokārt ir iesaistīta saimnieciskā darbībā, kas nav
finanšu iestādes saimnieciskā darbība;
8) nefinanšu juridisks veidojums atbilst visām šādām prasībām:
a) tas ir izveidots un darbojas vienīgi ar reliģiju, labdarību, zinātni, mākslu, kultūru, sportu vai ar izglītību
saistītiem mērķiem vai arī ir izveidots un darbojas savā valstī vai citā rezidences valstī un ir profesionāla
organizācija, biznesa savienība, tirdzniecības palāta, darba organizācija, lauksaimniecības vai dārzkopības
organizācija, pilsoņu savienība vai organizācija, kas darbojas vienīgi sabiedrības kopējās labklājības
veicināšanai,
b) tas ir atbrīvots no ienākuma nodokļa savā iesaistītajā valstī vai citā nodokļu rezidences valstī, 
81
/
144
b) tas ir atbrīvots no ienākuma nodokļa savā iesaistītajā valstī vai citā nodokļu rezidences valstī,
c) tam nav akcionāru vai dalībnieku, kam būtu īpašumtiesības vai labuma gūšanas intereses saistībā ar tā
ienākumiem vai aktīviem,
d) saskaņā ar nefinanšu juridiska veidojuma iesaistītās valsts vai citas rezidences valsts piemērojamiem
tiesību aktiem vai nefinanšu juridiska veidojuma dibināšanas dokumentiem nefinanšu juridiska veidojuma
ienākumus vai aktīvus nedrīkst sadalīt vai izmantot par labu fiziskajai personai vai juridiskam veidojumam,
kas nav labdarības iestāde, ja šāda sadalīšana vai izmantošana nav saistīta ar nefinanšu juridiska
veidojuma veiktajām labdarības darbībām, vai izmantot, veicot atbilstīgu kompensācijas maksājumu par
saņemtajiem pakalpojumiem vai maksājumu, kas ir nefinanšu juridiska veidojuma iegādāta īpašuma patiesā
tirgus vērtībā,
e) saskaņā ar nefinanšu juridiska veidojuma reģistrācijas valsts (kas ir iesaistītā valsts) vai šā juridiskā
veidojuma nodokļu rezidences valsts piemērojamiem tiesību aktiem vai nefinanšu juridiska veidojuma
dibināšanas dokumentiem, šā nefinanšu juridiskā veidojuma likvidācijas vai reorganizācijas gadījumā visi
juridiska veidojuma aktīvi tiek nodoti valdības iestādei vai citam bezpeļņas juridiskam veidojumam.
(2) Šīs nodaļas izpratnē par nefinanšu juridiska veidojuma pasīvajiem ieņēmumiem uzskata to ieņēmumu daļu,
kuru veido:
1) dividendes;
2) procentu maksājumi un tiem pielīdzināmie maksājumi;
3) īres, nomas maksas un autoratlīdzības maksājumi (izņemot īres, nomas maksas un autoratlīdzības
maksājumus, kas gūti juridiska veidojuma pamata komercdarbības ietvaros);
4) ieņēmumi no annuitātes līgumiem;
5) ieņēmumi, kas tiek gūti tādu finanšu aktīvu atsavināšanas darījumu rezultātā, kuri ģenerē šīs daļas 
1.
, 
2.
, 
3.
vai 
4.punktā
 minētos ieņēmumus [izņemot ieņēmumus, kas tiek gūti brokera (dīlera) pamatdarbības rezultātā];
6) ieņēmumi, kas tiek gūti darījumos (ieskaitot nākotnes darījumus, darījumus ar opcijām un līdzīgus
darījumus) ar finanšu aktīviem [izņemot ieņēmumus, kas tiek gūti brokera (dīlera) pamatdarbības rezultātā];
7) ieņēmumi no valūtas maiņas darījumiem [izņemot ieņēmumus, kas tiek gūti brokera (dīlera) pamatdarbības
rezultātā];
8) mijmaiņas darījumu rezultāts [izņemot to, kas tiek gūts brokera (dīlera) pamatdarbības rezultātā];
9) summas, kas tiek gūtas no apdrošināšanas līgumiem ar līdzekļu uzkrāšanu;
10) citi ieņēmumi, kas pēc savas ekonomiskās būtības ir pielīdzināmi šīs daļas 
1.
, 
2.
, 
3.
, 
4.
, 
5.
, 
6.
, 
7.
, 
8. 
vai
9.punktā
 minētajiem ieņēmumiem.
87.pants. Pasīvs nefinanšu juridisks veidojums
Šīs nodaļas izpratnē pasīvs nefinanšu juridisks veidojums ir:
1) nefinanšu juridisks veidojums (ar juridiskās personas statusu vai bez tā), kas neatbilst aktīvā nefinanšu
juridiska veidojuma pazīmēm;
2) šā likuma 
68.panta
 pirmās daļas 2.punktā minētā ieguldījumu iestāde, kas nav iesaistītās valsts finanšu
iestāde.
88.pants. Persona, par kuru jāsniedz ziņojums
Šīs nodaļas izpratnē persona, par kuru jāsniedz ziņojums, ir jebkura iesaistītās valsts persona, kura nav:
1) kapitālsabiedrība, kuras kapitāla daļas tiek regulāri tirgotas vienā vai vairākos regulētajos finanšu
82
/
144
instrumentu tirgos, vai ar to saistīta kapitālsabiedrība;
2) valdības institūcija;
3) starptautiska organizācija;
4) centrālā banka;
5) finanšu iestāde.
89.pants. Ziņošanai pakļauts konts
Šīs nodaļas izpratnē par ziņošanai pakļautu kontu atzīst finanšu kontu, kura turētājs ir viena no šādām personām:
1) viena vai vairākas personas, par kurām jāsniedz ziņojums;
2) pasīvs nefinanšu juridisks veidojums ar vienu vai vairākiem patiesajiem labuma guvējiem, kuri pēc šajā
nodaļā paredzēto kontu pienācīgas pārbaudes procedūru izpildes ir atzīstami par personām, par kurām jāsniedz
ziņojums.
90.pants. Finanšu konti un to iedalījums atkarībā no kontā esošajiem aktīviem
(1) Šīs nodaļas izpratnē finanšu konti ir finanšu iestādes uzturēti konti, kas ir:
1) noguldījumu konts, kas ir jebkurš komerckonts, norēķinu konts, maksājuma konts, krājkonts, termiņa konts,
krājaizdevuma konts vai konts, kuru apliecina noguldījuma sertifikāts, krājaizdevuma sertifikāts, ieguldījuma
sertifikāts, parāda sertifikāts vai cits līdzīgs instruments un kuru uztur finanšu iestāde, veicot parastu bankas
(kredītiestādes) darbību vai līdzīgu saimniecisko darbību. Noguldījuma konts ietver arī summu, kuru
apdrošināšanas sabiedrība saskaņā ar garantētu ieguldījumu līgumu vai līdzīgu līgumu tur, lai iemaksātu vai
ieskaitītu par šo summu pienākošos procentus;
2) finanšu instrumentu konts, kas ir konts (kas nav apdrošināšanas līgums vai annuitātes līgums), kurā par
labu klientam tiek turēts viens vai vairāki finanšu aktīvi;
3) attiecībā uz ieguldījumu iestādi — jebkādas līdzdalības daļas finanšu iestādes kapitālā vai parādkapitālā,
izņemot līdzdalības daļas tādas ieguldījumu iestādes kapitālā vai parādkapitālā, kas ir ieguldījumu iestāde tikai
tādēļ, ka tā sniedz klientam ieguldījumu konsultācijas vai pārvaldīšanas pakalpojumus saistībā ar tādu klienta
finanšu aktīvu ieguldīšanu, pārvaldīšanu vai administrēšanu, kuri klienta vārdā ir ieguldīti citā finanšu iestādē;
4) attiecībā uz tādu finanšu iestādi, kas nav minēta šīs daļas 
3.punktā
, — jebkādas līdzdalības daļas iestādes
kapitālā vai parādkapitālā, ja līdzdalība nodibināta tā, lai izvairītos no informācijas sniegšanas atbilstoši šā
likuma 
100.panta
 pirmajā daļā noteiktajam;
5) ar finanšu iestādi noslēgtie apdrošināšanas līgumi ar līdzekļu uzkrāšanu un annuitātes līgumi, izņemot tādus
ar fizisko personu noslēgtos tūlītējas izmaksas annuitātes līgumus, kuri nav tirgum piesaistītie līgumi,
neparedz atlīdzības saņemšanas tiesību nodošanu citām personām un saskaņā ar kuriem iemaksas tiek
veiktas no izslēgtā konta izmaksātajiem pensiju vai invaliditātes maksājumiem.
(2) Par finanšu kontu šīs nodaļas piemērošanai neuzskata kontu, kas atbilstoši šā likuma 
96.pantam
 atzīts par
izslēgto kontu.
91.pants. Līdzdalības daļa kapitālā
(1) Šā likuma 
90.panta
 pirmās daļas 3. un 4.punkta izpratnē par līdzdalības daļu kapitālā atzīst arī līdzdalības daļu
peļņā.
(2) Attiecībā uz tādu trastu, kas ir finanšu iestāde, uzskata, ka līdzdalības daļu kapitālā tur jebkura persona, kuru
uzskata par dibinātāju vai labuma guvēju saistībā ar visu trastu vai tā daļu, vai cita fiziskā persona, kura īsteno galīgo
faktisko trasta kontroli. Personu, par kuru jāsniedz ziņojums, uzskata par labuma guvēju saistībā ar trastu, ja šādai
personai ir tiesības tieši vai netieši (piemēram, ar nominālo finanšu aktīvu turētāja starpniecību) saņemt obligāto
83
/
144
peļņas daļu vai šī persona tieši vai netieši var saņemt diskrecionāru (pēc ieskatiem vai norādījumiem) peļņas daļu no
trasta.
92.pants. Annuitātes līgums
Šīs nodaļas izpratnē annuitātes līgums ir:
1) mūža pensijas apdrošināšanas līgums, saskaņā ar kuru ir paredzēta apdrošināšanas atlīdzība tādā
laikposmā, kuru kopumā vai daļēji nosaka, ņemot vērā vienas vai vairāku fizisko personu paredzamo dzīves
ilgumu;
2) līgums, kuru uzskata par annuitātes līgumu saskaņā ar tās valsts normatīvajiem aktiem vai pastāvošo
praksi, kurā līgums noslēgts, un saskaņā ar kuru apdrošināšanas atlīdzība tiek maksāta noteiktā vairāku gadu
laikposmā.
92.
1
 pants. Apdrošināšanas līgums
Šīs nodaļas izpratnē apdrošināšanas līgums ir līgums (kas nav annuitātes līgums), saskaņā ar kuru apdrošinājuma
devējs uzņemas saistības maksāt noteiktu summu, ja īstenojas konkrēti apstākļi, kas saistīti ar nāves, veselības,
nelaimes gadījuma, saistību vai īpašuma risku.
(
20.02.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
93.pants. Apdrošināšanas līgums ar līdzekļu uzkrāšanu
Šīs nodaļas izpratnē apdrošināšanas līgums ar līdzekļu uzkrāšanu ir apdrošināšanas līgums (izņemot
pārapdrošināšanas līgumu), kuram ir naudas vērtība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.02.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
94.pants. Naudas vērtība
(1) Šīs nodaļas izpratnē naudas vērtība ir summa, ko apdrošinājuma ņēmējs ir tiesīgs saņemt līguma izbeigšanas
gadījumā vai apdrošinātais — apdrošināšanas līguma termiņa beigās (uzkrātais kapitāls) (to nosaka, neatskaitot
maksu par līguma izbeigšanu vai aizdevumu saistībā ar apdrošināšanas līgumu), vai summa, ko persona var
aizņemties saskaņā vai saistībā ar līguma noteikumiem — atkarībā no tā, kura summa ir lielāka.
(2) Neatkarīgi no šā panta pirmajā daļā minētā naudas vērtība neietver summu, kas jāmaksā saskaņā ar
apdrošināšanas līgumu:
1) vienīgi pamatojoties uz tādas personas nāvi, attiecībā uz kuru ir spēkā dzīvības apdrošināšanas līgums;
2) kā apdrošināšanas atlīdzība personai savainojuma vai slimības gadījumā vai cita apdrošināšanas atlīdzība,
ar kuru tiek kompensēti zaudējumi, kas rodas, iestājoties apdrošināšanas gadījumam;
3) kā iepriekš samaksātas apdrošināšanas prēmijas atmaksa (neņemot vērā atskaitījumus no apdrošināšanas
prēmijas, — neatkarīgi no tā, vai tie ir piemēroti vai nav) saskaņā ar apdrošināšanas līguma (izņemot
apdrošināšanas līgumu ar līdzekļu uzkrāšanu vai annuitātes līgumu) anulēšanu vai izbeigšanu vai apdrošinātā
riska iespējamības samazināšanos apdrošināšanas līguma darbības laikā vai gadījumos, kad apdrošināšanas
prēmijas tiek labotas ieraksta kļūdas vai citas līdzīgas kļūdas dēļ;
4) kā apdrošināšanas līguma darbības laikā izmaksājamas summas (bonusi), izņemot summas (bonusus)
līguma termiņa beigu gadījumā, saskaņā ar apdrošināšanas līgumu, kura termiņa laikā apdrošināšanas
atlīdzības izmaksas paredzētas saskaņā ar šīs daļas 
2.punktu
;
5) kā iepriekš iemaksātu apdrošināšanas prēmiju atmaksa attiecībā uz tādu apdrošināšanas līgumu, par kuru
apdrošināšanas prēmijas jāmaksā ne retāk kā reizi gadā, ja iepriekš iemaksāto apdrošināšanas prēmiju apmērs
nepārsniedz ikgadējā perioda nākamo maksājamo apdrošināšanas prēmiju.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.02.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
84
/
144
95.pants. Konta turētājs
(1) Šīs nodaļas izpratnē konta turētājs ir:
1) attiecībā uz apdrošināšanas līgumu ar līdzekļu uzkrāšanu vai annuitātes līgumu — persona, kurai ir tiesības
saņemt uzkrātos līdzekļus vai mainīt līguma labuma guvēju. Ja neviens nevar saņemt uzkrātos līdzekļus vai
mainīt līguma labuma guvēju, konta turētājs ir jebkura persona, kas līgumā norādīta kā īpašnieks, un jebkura
persona, kura ir tiesīga saņemt maksājumu saskaņā ar līguma noteikumiem. Apdrošināšanas līguma ar
līdzekļu uzkrāšanu vai annuitātes līguma termiņa beigās par konta turētāju tiek uzskatīta persona, kura ir
tiesīga saņemt maksājumu saskaņā ar līguma noteikumiem;
2) attiecībā uz pārējiem kontiem — persona, ko finanšu iestāde, kurā atvērts konts, norādījusi vai identificējusi
kā finanšu konta turētāju.
(2) Persona, kas nav finanšu iestāde, turot finanšu kontu citas personas labā (vārdā, uzdevumā) kā aģents,
turētājs, nominālā konta turētājs, parakstītājs, ieguldījumu konsultants vai starpnieks, netiek uzskatīta par konta
turētāju; par konta turētāju tiek uzskatīta persona, kuras labā (vārdā, uzdevumā) tiek turēts konts.
96.pants. Izslēgtais konts
(1) Šīs nodaļas izpratnē izslēgtais konts ir jebkurš no šādiem kontiem:
1) pensiju konts, kas atbilst visām šādām prasībām:
a) konts ir pakļauts regulējumam kā pensiju plāna dalībnieka personīgais konts vai ir daļa no reģistrētā vai
regulētā pensiju plāna izmaksu nodrošināšanai (ieskaitot pensijas invaliditātes vai nāves gadījumā),
b) kontam ir piemērojami nodokļu atvieglojumi (proti, iemaksas kontā, kas citādi būtu pakļautas nodokļu
uzlikšanai, ir atskaitāmas vai izslēgtas no konta turētāja ieņēmumiem vai tām uzliek nodokli ar samazinātu
likmi, vai arī no konta gūtajiem ieguldījumu ienākumiem piemēro atliktos nodokļu maksājumus vai
samazinātu nodokļu likmi),
c) par kontu katru gadu sniedz informāciju nodokļu administrēšanas iestādēm tiesību aktos paredzētajā
kārtībā,
d) līdzekļu izņemšanai ir paredzēti īpaši nosacījumi — pensijas vecuma sasniegšana, invaliditāte vai nāve
— vai arī tiek piemērotas sankcijas par līdzekļu izņemšanu pirms attiecīgo nosacījumu iestāšanās,
e) ikgadējo iemaksu maksimālais apjoms, piemērojot Ministru kabineta noteiktās pienācīgas pārbaudes
procedūras, nepārsniedz summu, kas pēc Eiropas Centrālās bankas publicētā 
euro
 atsauces kursa ir
ekvivalenta 
euro
 un atbilst USD 50 000, vai maksimālā iemaksa kontā, piemērojot Ministru kabineta
noteiktās pienācīgas pārbaudes procedūras, visa mūža garumā nepārsniedz summu, kas pēc Eiropas
Centrālās bankas publicētā 
euro
 atsauces kursa ir ekvivalenta 
euro
 un atbilst USD 1 000 000;
2) finanšu konts, kas atbilst šīs daļas 
1.punkta
 "e" apakšpunkta prasībām, būs atbilstošs tām arī tad, ja uz
šādu finanšu kontu varētu pārnest aktīvus vai naudas summas no viena vai vairākiem finanšu kontiem, kuri
atbilst šīs daļas 
1. 
vai 
3.punkta
 prasībām, vai no viena vai vairākiem pensiju fondiem, kuri atbilst šā likuma
76.
, 
77. 
un 
78.panta
 prasībām;
3) konts, kas atbilst visām šādām prasībām:
a) konts finanšu jomu reglamentējošos normatīvajos aktos tiek regulēts kā ieguldījumu instruments, kura
mērķis nav pensiju uzkrājumi, un to regulāri tirgo regulētajā finanšu instrumentu tirgū vai konts tiek regulēts
kā uzkrājumu mehānisms, kura mērķis nav pensiju uzkrājumi,
b) kontam ir piemērojami nodokļu atvieglojumi (proti, iemaksas kontā, kas citādi būtu pakļautas nodokļu
uzlikšanai, ir atskaitāmas vai izslēgtas no konta turētāja ieņēmumiem vai tām uzliek nodokli ar samazinātu
likmi, vai arī no konta gūtajiem ieguldījumu ienākumiem piemēro atliktos nodokļu maksājumus vai
samazinātu nodokļu likmi),
c) līdzekļu izņemšanai ir paredzēti īpaši nosacījumi, kas saistīti ar ieguldījumu konta vai krājkonta mērķi
(piemēram, izglītības vai medicīnas pabalstu sniegšanai), vai arī tiek piemērotas sankcijas par līdzekļu
85
/
144
izņemšanu pirms šādu kritēriju izpildes,
d) ikgadējo iemaksu maksimālais apjoms nepārsniedz summu, kas pēc Eiropas Centrālās bankas publicētā
euro
 atsauces kursa ir ekvivalenta 
euro
 un atbilst USD 50 000, piemērojot Ministru kabineta noteiktās
pienācīgas pārbaudes procedūras;
4) finanšu konts, kas atbilst šīs daļas 
3.punkta
 "d" apakšpunkta prasībām, būs atbilstošs tām arī tad, ja uz
šādu finanšu kontu var pārnest aktīvus vai naudas summas no viena vai vairākiem finanšu kontiem, kuri atbilst
šīs daļas 
1. 
vai 
3.punkta
 prasībām, vai no viena vai vairākiem pensiju fondiem, kuri atbilst šā likuma 
76.
, 
77.
un 
78.panta
 prasībām;
5) dzīvības apdrošināšanas līgums, kas aptver laikposmu, kurš beidzas, pirms apdrošinātā persona sasniedz
90 gadu vecumu, ievērojot noteikumu, ka līgums atbilst visām šādām prasībām:
a) periodiskās prēmijas, kas laika gaitā nesamazinās, ir maksājamas vismaz katru gadu, kamēr līgums ir
spēkā, vai līdz apdrošinātā persona sasniedz 90 gadu vecumu — atkarībā no tā, kurš laikposms ir īsāks,
b) līgumam nav tādas vērtības, kuru jebkura persona var saņemt, neizbeidzot līgumu (uzkrāto līdzekļu
izņemšana, aizdevums vai kā citādi),
c) summa (izņemot izmaksas nāves gadījumā), kas maksājama, anulējot vai izbeidzot līgumu, nedrīkst
pārsniegt kopējās atbilstoši līgumam iemaksātās prēmijas, atskaitot piemērojamos riska un komisiju
maksājumus līguma darbības laikā, un jebkādas citas summas, kas izmaksātas pirms līguma anulēšanas
vai izbeigšanas,
d) apdrošināšanas atlīdzības saņemšanas tiesības netiek nodotas citai personai peļņas gūšanas nolūkos;
6) konts, kurā tur vienīgi mirušās personas mantojumu, ja šā konta dokumentācijā ir atrodama mirušās
personas testamenta kopija vai miršanas apliecība;
7) konts, kas tiek uzturēts saistībā ar tiesas lēmumu vai spriedumu;
8) konts, kas tiek uzturēts nekustamā vai kustamā īpašuma pārdošanas, maiņas, izīrēšanas vai iznomāšanas
darījuma izpildei, ievērojot nosacījumu, ka konts atbilst visām šādām prasībām:
a) kontā tiek ieskaitīts vienīgi avansa maksājums, rokasnauda vai depozīts tādā apmērā, lai garantētu
tādas saistības izpildi, kura ir tieši saistīta ar darījumu, vai līdzīgs maksājums, vai kontā tiek ieskaitīti tādi
finanšu līdzekļi, kas saistīti ar īpašuma pārdošanu, maiņu, izīrēšanu vai iznomāšanu,
b) konts tiek uzturēts un izmantots vienīgi tādēļ, lai garantētu pircēja saistības samaksāt pirkuma cenu par
īpašumu, pārdevēja iespējamās saistības vai īrnieka vai nomnieka saistības atlīdzināt īrētajam vai
nomātajam īpašumam nodarītos zaudējumus saskaņā ar darījuma noteikumiem,
c) kontā esošie finanšu līdzekļi, ieskaitot no tiem gūtos ienākumus, ir izmaksājami vai citādi sadalāmi
pircēja, pārdevēja, iznomātāja vai nomnieka interesēs (tostarp, lai izpildītu šādu personu saistības),
īpašumu pārdodot, apmainot vai nododot, arī tad, ja darījums ir izbeigts,
d) konts nav finanšu nodrošinājuma konts vai līdzīgs konts, kas tiek uzturēts saistībā ar finanšu aktīva
pārdošanu vai apmaiņu,
e) konts nav saistīts ar šā panta 11.punktā minēto kontu;
9) konts, kas tiek uzturēts saistībā ar finanšu iestādes, kura apkalpo ar nekustamo īpašumu nodrošinātu
aizdevumu, pienākumu rezervēt maksājuma daļu vienīgi tādēļ, lai nodrošinātu ar nekustamo īpašumu saistīto
nodokļu vai apdrošināšanas samaksu vēlāk;
10) konts, kas ir nodibināts saistībā ar finanšu iestādes pienākumu vienīgi nodrošināt nodokļu samaksu vēlāk;
11) noguldījumu konts, kas atbilst visām šādām prasībām:
a) kontā tiek ieskaitītas tikai tādas summas, kas paredzētas kredītkartes vai citas atjaunojamas
kredītlīnijas debeta atlikuma (klientu parādsaistību) dzēšanai, un pārmaksa klientam netiek atmaksāta
86
/
144
nekavējoties,
b) finanšu iestāde īsteno pasākumus un procedūras, lai novērstu to, ka kontā tiek ieskaitīta pārmaksa, kas
pārsniedz summu, kura pēc Eiropas Centrālās bankas publicētā 
euro
 atsauces kursa ir ekvivalenta 
euro
 un
atbilst USD 50 000, vai lai nodrošinātu, ka pārmaksa, kas pārsniedz iepriekš minēto summu, klientam tiek
atmaksātas 60 dienu laikā, minēto summu aprēķinam piemērojot Ministru kabineta noteiktās kontu
pienācīgas pārbaudes procedūras. Šim nolūkam pārmaksas summā netiek ieskaitītas apstrīdēto
maksājumu summas, bet tiek ieskaitītas kompensācijas par preču atpakaļatdošanu;
12) pensiju plāna dalībnieka individuālais konts, kas tiek regulēts atbilstoši likumam "
Par privātajiem pensiju
fondiem
";
13) valsts fondēto pensiju shēmas dalībnieka konts, kas tiek regulēts saskaņā ar 
Valsts fondēto pensiju
likumu
.
(2) Finanšu iestāde ir tiesīga par izslēgtu kontu atzīt iepriekšpastāvējušu fiziskās personas finanšu kontu (izņemot
annuitātes līgumu), kas atbilst visām šādām pazīmēm:
1) tā ikgadējais konta beigu atlikums nepārsniedz summu, kas pēc Eiropas Centrālās bankas publicētā 
euro
atsauces kursa ir ekvivalenta 
euro
 un atbilst USD 1000;
2) konta turētājs saistībā ar šo kontu vai konta turētāja citu kontu attiecīgajā finanšu iestādē pēdējo triju gadu
laikā nav veicis nevienu darījumu;
3) finanšu iestāde pēdējo sešu gadu laikā nav saņēmusi no konta turētāja jaunu, papildu vai precizētu
informāciju saistībā ar šā konta vai konta turētāja cita konta uzturēšanu;
4) attiecīgā finanšu iestāde pēdējo sešu gadu laikā nav sazinājusies ar konta turētāju saistībā ar jebkuru kontu,
ko tas tur šajā finanšu iestādē, ja par izslēgtu tiek atzīts konts, kas ir apdrošināšanas līgums ar līdzekļu
uzkrājumu.
97.pants. Iepriekšpastāvējis konts
(1) Iepriekšpastāvējis konts ir fiziskās personas vai juridiska veidojuma konts, ko finanšu iestāde uztur kontu
kategorijas noteikšanas datumā. Kontu kategorijas noteikšanas datums kontiem, kuru turētājs vai patiesais labuma
guvējs ir citas Eiropas Savienības valsts nodokļu rezidents, ir 2015.gada 31.decembris. Ministru kabinets, nosakot
iesaistīto valstu sarakstu, attiecībā uz katru iesaistīto valsti, kura nav Eiropas Savienības dalībvalsts un ar kuru
notiek automātiskā informācijas apmaiņa par finanšu kontiem, nosaka kontu kategorijas noteikšanas datumu.
(2) Iepriekšpastāvējis konts ir arī finanšu konts, kas atvērts pēc kontu kategorijas noteikšanas datuma, ja ir
izpildīti visi šādi nosacījumi:
1) šāda konta turētājs jau līdz minētajam datumam tur attiecīgajā finanšu iestādē (vai ar to saistītā juridiskā
veidojumā, kas darbojas Latvijas Republikā) citu finanšu kontu, kas ir atzīstams par iepriekšpastāvējušu kontu
saskaņā ar šā panta pirmo daļu;
2) finanšu iestāde (vai attiecīgi ar to saistīts juridisks veidojums, kas darbojas Latvijas Republikā) visus šā
konta turētāja kontus uzskata par vienotu finanšu kontu, piemērojot Ministru kabineta noteiktās kontu
pienācīgas pārbaudes procedūras, kuras attiecas uz kontu beigu atlikuma vai vērtības noteikšanu un
paļaušanos uz konta turētāja paša sniegto apliecinājumu vai dokumentārajiem pierādījumiem;
3) finanšu iestāde, piemērojot atbilstoši Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas likumam finanšu iestādes apstiprinātās klientu identifikācijas un izpētes procedūras
attiecībā uz šo kontu, ir tiesīga paļauties uz minēto procedūru piemērošanas rezultātiem, kas attiecas uz šā
panta pirmajā daļā norādīto iepriekšpastāvējušo kontu;
4) lai atvērtu finanšu kontu pēc šajā pantā pirmajā daļā norādītā datuma, konta turētājam nav jāsniedz jauna,
papildu vai precizēta informācija, izņemot tādu informāciju, kas iesniedzama šīs nodaļas regulējuma mērķu
sasniegšanai.
(3) Ja finanšu iestāde izmanto šā likuma 
99.panta
 ceturtajā daļā noteiktās tiesības, tā par kontu kategorijas
noteikšanas datumu uzskata 2015.gada 31.decembri.
87
/
144
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.02.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
98.pants. Jauns konts
Par jaunu kontu atzīst finanšu iestādes uzturētu kontu, kas atvērts pēc kontu kategorijas noteikšanas datuma,
izņemot gadījumus, kad finanšu iestāde to atzīst par iepriekšpastāvējušu kontu saskaņā ar šā likuma 
97.panta
 otro
daļu.
99.pants. Pienācīgas pārbaudes procedūras
(1) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā finanšu iestāde izpilda kontu pienācīgas pārbaudes procedūras.
(2) Finanšu iestāde noskaidro, vai jauns konts ir pakļauts ziņošanai šajā nodaļā noteiktajā kārtībā, pamatojoties uz
finanšu iestādes klienta paša sniegtajā apliecinājumā par nodokļu rezidenci ietverto informāciju, ja vien tā nenonāk
pretrunā ar datiem, kurus finanšu iestāde iegūst par klientu saistībā ar konta atvēršanu un atbilstoši Noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likumam finanšu iestādes apstiprināto
klientu identifikācijas un izpētes procedūru piemērošanas gaitā.
(3) Finanšu iestāde noskaidro, vai iepriekšpastāvējis konts ir pakļauts ziņošanai šajā nodaļā paredzētajā kārtībā
saskaņā ar Ministru kabineta noteiktajām pienācīgas pārbaudes procedūrām, tostarp pamatojoties arī uz informāciju,
kuru finanšu iestāde iegūst par klientu saistībā ar konta atvēršanu un atbilstoši Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likumam finanšu iestādes apstiprināto klientu identifikācijas un
izpētes procedūru piemērošanas gaitā. Finanšu iestāde, noskaidrojot, vai iepriekšpastāvējis konts ir pakļauts
ziņošanai šajā nodaļā noteiktajā kārtībā, ir tiesīga arī pamatoties tikai uz klienta paša sniegtajā apliecinājumā par
nodokļu rezidenci ietverto informāciju, ja vien tā nenonāk pretrunā ar datiem, ko finanšu iestāde iegūst par klientu
saistībā ar konta atvēršanu un atbilstoši Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas
finansēšanas novēršanas likumam finanšu iestādes apstiprināto klientu identifikācijas un izpētes procedūru
piemērošanas gaitā.
(4) Finanšu iestāde ir tiesīga piemērot šajā nodaļā un Ministru kabineta noteikumos minētās kontu pienācīgas
pārbaudes procedūras arī attiecībā uz tiem finanšu kontiem, kuru turētāji vai patiesā labuma guvēji pienācīgas
pārbaudes veikšanas laikā nav uzskatāmi par personām, attiecībā uz kurām jāsniedz šā likuma 
100.pantā
 minētā
informācija.
(5) Finanšu iestāde ir tiesīga izmantot ārpakalpojumu sniedzējus šajā nodaļā noteikto pienākumu izpildei,
uzņemoties atbildību par ārpakalpojumu sniedzēju darbībām vai bezdarbību.
(6) Finanšu konta turētājam un pasīva nefinanšu juridiska veidojuma patiesajam labuma guvējam ir pienākums
finanšu iestādes noteiktajā termiņā iesniegt finanšu iestādei pareizu un patiesu paša apliecinājumu par nodokļu
rezidences vietu vai jaunus dokumentārus pierādījumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.02.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
100.pants. Finanšu iestādes pienākumi
(1) Šā likuma 
71.pantā
 minētajai finanšu iestādei ir pienākums sniegt Valsts ieņēmumu dienestam par katru
ziņošanai pakļauto kontu, ko finanšu iestāde noskaidro saskaņā ar Ministru kabineta noteiktajām kontu pienācīgas
pārbaudes procedūrām, šādu informāciju:
1) ja konta turētājs ir fiziskā persona, — iesaistītās valsts personas (kas ir konta turētājs) vārds, uzvārds,
dzimšanas datums un vieta, adrese, attiecīgās iesaistītās valsts nosaukums, nodokļu maksātāja
identifikācijas numurs (ja tāds tiek piešķirts);
2) ja konta turētājs ir juridisks veidojums, — iesaistītās valsts personas (kas ir konta turētājs) nosaukums,
adrese, attiecīgās iesaistītās valsts nosaukums, nodokļu maksātāja identifikācijas numurs (ja tāds tiek
piešķirts);
3) ja konta turētājs ir juridisks veidojums un šim veidojumam ir viens vai vairāki patiesā labuma guvēji, kas pēc
pienācīgas pārbaudes procedūru piemērošanas ir atzīti par personām, par kurām jāsniedz ziņojums, — konta
turētāja nosaukums, adrese, ziņas par iesaistītās valsts un citas valsts nodokļu rezidenta statusu, nodokļu
maksātāja identifikācijas numurs (ja tāds tiek piešķirts), katra patiesā labuma guvēja (kas ir iesaistītās valsts
persona, par kuru jāsniedz ziņojums) vārds, uzvārds, dzimšanas datums un vieta, adrese, attiecīgās
88
/
144
iesaistītās valsts nosaukums, nodokļu maksātāja identifikācijas numurs (ja tāds tiek piešķirts);
4) konta numurs (vai funkcionālais ekvivalents, ja konta numura nav);
5) finanšu iestādes, kas sniedz ziņojumus, nosaukums un identifikācijas numurs (ja tāds ir);
6) konta beigu atlikums vai vērtība (tostarp — attiecībā uz uzkrājošās apdrošināšanas līgumu vai annuitātes
līgumu — vērtība naudā vai atpirkuma summa) attiecīgā kalendāra gada vai cita attiecīgā ziņošanas perioda
beigās vai, ja konts attiecīgajā gadā vai ziņošanas periodā tika slēgts, informācija par konta slēgšanu;
7) par finanšu instrumentu kontu:
a) procentu kopējā bruto summa, dividenžu kopējā bruto summa, citu ienākumu, kuri gūti saistībā ar kontā
turētajiem aktīviem, kopējā bruto summa, kas katrā gadījumā iemaksāta kontā vai kreditēta uz kontu (vai
saistībā ar kontu) kalendāra gadā vai citā attiecīgajā ziņošanas periodā,
b) kopējie bruto ieņēmumi no finanšu aktīvu pārdošanas vai dzēšanas, kuri iemaksāti kontā vai kreditēti uz
kontu kalendāra gadā vai citā attiecīgajā ziņošanas periodā, kurā finanšu iestāde, kas sniedz ziņojumus,
rīkojās kā turētājiestāde, ieguldījumu iestāde, nominālais finanšu aktīvu turētājs vai kā konta turētāja
aģents;
8) par noguldījumu kontu — procentu kopējā bruto summa, kas iemaksāta kontā vai kreditēta uz kontu
kalendāra gadā vai citā attiecīgajā ziņošanas periodā;
9) par jebkuru tādu ziņošanai pakļautu finanšu kontu, kas nav minēts šīs daļas 
7. 
vai 
8.punktā
, — kopējā bruto
summa, kura iemaksāta vai kreditēta konta turētājam saistībā ar kontu (tostarp kopējā summa par jebkādiem
ar dzēšanu saistītiem maksājumiem konta turētājam) kalendāra gadā vai citā attiecīgajā ziņošanas periodā,
attiecībā uz kuru finanšu iestāde, kas sniedz ziņojumus, ir maksājuma saistībām pakļauta persona vai
parādnieks.
(2) Atbilstoši šā panta pirmajai daļai paziņotajā informācijā norāda katras summas valūtu.
(3) Ja ziņošanai pakļauts konts ir iepriekšpastāvējis konts, neatkarīgi no šā panta pirmās daļas 1., 2. un 3.punkta
noteikumiem finanšu iestādei nav pienākuma ziņot konta turētāja, patiesā labuma guvēja nodokļu maksātāja
identifikācijas numuru vai dzimšanas datumu, ja šāda nodokļu maksātāja identifikācijas numura vai dzimšanas
datuma nav finanšu iestādes rīcībā. Finanšu iestādei, kas sniedz ziņojumus, ir pienākums veikt nepieciešamās
papildu darbības, lai iegūtu nodokļu maksātāja identifikācijas numuru vai dzimšanas datumu attiecībā uz
iepriekšpastāvējušiem kontiem līdz tā otrā kalendāra gada beigām, kas seko gadam, kurā iepriekšpastāvējuši konti
tika identificēti kā konti, par kuriem jāsniedz ziņojums.
(4) Neatkarīgi no šā panta pirmās daļas 1. un 3.punkta noteikumiem dzimšanas vietas dati nav jāziņo, izņemot
gadījumus, kad:
1) finanšu iestādei, kas sniedz ziņojumus, ir bijis pienākums iegūt un ziņot šos datus saskaņā ar citiem
normatīvajiem aktiem;
2) tie pieejami elektroniski uzmeklējamos datos, ko uztur finanšu iestāde, kura sniedz ziņojumus.
(5) Kārtību, kādā finanšu iestādes šā panta pirmajā daļā norādīto informāciju sniedz Valsts ieņēmumu dienestam
nodošanai citas valsts kompetentajai iestādei un Valsts ieņēmumu dienests šo informāciju nodod citu valstu
kompetentajām iestādēm, nosaka Ministru kabinets.
(6) Finanšu iestāde, kas sniedz ziņojumus, pirms ziņojumu sniegšanas Valsts ieņēmumu dienestam informē
savus klientus, par ko jāsniedz ziņojums un ka viņu dati tiks apstrādāti un nosūtīti Valsts ieņēmumu dienestam šajā
nodaļā noteiktajā kārtībā un paredzētajam mērķim.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.02.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
101.pants. Valsts ieņēmumu dienesta pienākumi attiecībā uz informācijas apmaiņu par finanšu kontiem
(1) Valsts ieņēmumu dienests šā likuma 
100.panta
 pirmajā daļā noteikto informāciju iesaistītās valsts
kompetentajai iestādei sniedz vismaz reizi gadā ne vēlāk kā deviņu mēnešu laikā pēc tā kalendāra gada beigām, uz
kuru attiecas informācija.
89
/
144
(2) Sarakstu ar izņēmuma finanšu iestāžu un izslēgto finanšu kontu veidiem Valsts ieņēmumu dienests nosūta
Eiropas Komisijai publicēšanai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
101.
1
 pants. Automātiskās informācijas apmaiņas par finanšu kontiem uzraudzība
Lai nodrošinātu automātiskās informācijas apmaiņas par finanšu kontiem efektīvas īstenošanas uzraudzību,
finanšu iestāde nodrošina Valsts ieņēmumu dienestam piekļuvi procedūrām, dokumentiem un informācijai, kas minēta
Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likuma 
11.
1
 panta
pirmajā un devītajā daļā, 
18.
, 
18.
1
, 
18.
2
 un 
37.
 pantā.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.02.2020
. likumu, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
101.
2
 pants. Izvairīšanās no informācijas sniegšanas automātiskās
 
informācijas par finanšu kontiem
apmaiņai
Ja fiziskā persona, juridisks veidojums vai finanšu iestāde, kurai noteikts pienākums sniegt ziņojumu, veic
darbības, kuru galvenais mērķis vai viens no galvenajiem mērķiem ir izvairīties no šajā nodaļā noteikto pienākumu
pildīšanas, šajā likumā noteiktie pienākumi attiecīgajai personai saglabājas tādi paši, kādi tie būtu, ja šīs darbības
nebūtu veiktas.
(
20.02.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
XIII nodaļa
Galvenā būvdarbu veicēja atbildības nodrošinājums par apakšuzņēmēja darba
ņēmēju, kas nodarbināts publiska būvdarbu līguma vai būvdarbu līguma izpildē
(Nodaļa izslēgta ar 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
102.pants. Galvenais būvdarbu veicējs
(Izslēgts ar 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
103.pants. Apakšuzņēmējs
(Izslēgts ar 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
104.pants. Atbildības nodrošinājums
(Izslēgts ar 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
105.pants. Atbildības nodrošinājuma aprēķināšanas, maksāšanas un uzskaites kārtība
(Izslēgts ar 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
106.pants. Atbildība par atbildības nodrošinājuma samaksu
(Izslēgts ar 
22.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
XIV nodaļa
Elektroniskās informācijas uzskaite būvlaukumā un tās izmantošana
(Nodaļa 
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 192. punktu)
107. pants. Galvenais būvdarbu veicējs
(1) Šīs nodaļas izpratnē galvenais būvdarbu veicējs ir būvdarbu veicējs, kurš veic būvdarbus savām vajadzībām
vai ir noslēdzis līgumu ar būvniecības ierosinātāju par jaunas trešās grupas būves būvniecību vai par būvdarbiem,
90
/
144
kuru izmaksas ir 350 000 
euro
 vai vairāk (turpmāk — būvdarbu līgums), un kurš būvdarbus veic pats vai būvdarbu
līgumā noteiktu saistību vai tās daļu nodod izpildei apakšuzņēmējam.
(2) Ja vienā būvlaukumā vairāki būvdarbu veicēji atbilst šā panta pirmajā daļā lietotajam jēdzienam "galvenais
būvdarbu veicējs", tad galvenais būvdarbu veicējs šā likuma izpratnē ir tas būvdarbu veicējs, kas par tādu uzskatāms
saskaņā ar būvniecības jomu regulējošiem normatīvajiem aktiem.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā
05.08.2021.
)
108. pants. Apakšuzņēmējs
Šīs nodaļas izpratnē apakšuzņēmējs ir galvenā būvdarbu veicēja vai būvniecības ierosinātāja nolīgta persona vai
savukārt tās nolīgta persona (izņemot būvprojekta izstrādātāju un autoruzraudzības veicēju), kura veic darbu
būvlaukumā būvdarbu līguma izpildei vai nodrošina darbaspēku.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
109. pants. Būvlaukumā nodarbināta persona
Šīs nodaļas izpratnē par būvlaukumā nodarbinātu personu uzskatāms galvenā būvdarbu veicēja vai
apakšuzņēmēja darba ņēmējs, kas veic darbu būvlaukumā būvdarbu līguma izpildei. Par būvlaukumā nodarbinātu
personu uzskatāma arī fiziskā persona, kas reģistrējusies kā saimnieciskās darbības veicēja, iekšzemes darba
ņēmējs pie darba devēja — ārvalstnieka, ārvalstu darba ņēmējs pie darba devēja — ārvalstnieka, ja minētās personas
veic darbu būvlaukumā būvdarbu līguma izpildei, kā arī persona, kas darbu būvlaukumā būvdarbu līguma izpildei veic
darbaspēka nodrošināšanas pakalpojuma saņēmēja labā un vadībā, un būvuzraugs.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
110. pants. Elektroniskā darba laika uzskaite būvlaukumā
(1) Darba laika uzskaiti būvlaukumā nodrošina elektroniskā veidā, izmantojot elektroniskās darba laika uzskaites
sistēmu un šā likuma 
111.
 pantā noteikto personas identifikācijas nodrošināšanai izmantojamo līdzekli. Elektroniskās
darba laika uzskaites sistēma ir auditēta (tai nodrošināta sākotnējā un ne retāk kā vienu reizi divos gados ārējā
drošības pārbaude, kas iekļauj arī ielaušanās testu un atbilstības šā likuma XIV nodaļā noteiktajām prasībām
pārbaudes veikšanu) elektroniska sistēma, kurā tiek nodrošināta būvlaukumā nodarbināto personu darba laika (šīs
nodaļas izpratnē par darba laiku uzskatāms viss laika periods, kurā persona atrodas būvlaukumā) elektroniska
reģistrācija, uzskaite un datu glabāšana, lai nodotu minētos datus iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika
uzskaites datubāzē.
(2) Ārējo drošības pārbaudi elektroniskās darba laika uzskaites sistēmai nodrošina persona, kura organizē un vada
šīs sistēmas darbību (turpmāk šajā nodaļā — sistēmas pārzinis), pasūtot  šādas pārbaudes veikšanu ar sistēmas
pārzini nesaistītai personai.
(3) Ministru kabinets nosaka prasības personai, kas var veikt šā panta pirmajā daļā noteikto ārējo drošības
pārbaudi elektroniskās darba laika uzskaites sistēmai.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
111. pants. Būvlaukumā nodarbinātas personas elektroniskā identifikācija
(1) Būvlaukumā nodarbinātas personas identificēšanai izmantojama individuāli pielāgota ierīce vai informācijas
tehnoloģiju risinājums, kas nodrošina būvlaukumā nodarbinātas personas identificēšanu un darba laika reģistrēšanu
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā.
(2) Elektroniskās identifikācijas risinājumu personas identificēšanai būvlaukumā galvenais būvdarbu veicējs
nodrošina arī personai, kas uzturas norobežota būvlaukuma teritorijā, bet nav nodarbināta būvdarbu veikšanā
būvlaukumā un nav uzskatāma par būvlaukumā nodarbinātu personu.
(3) Šā panta otrajā daļā noteiktā prasība par elektroniskās identifikācijas risinājuma piešķiršanu nav piemērojama
attiecībā uz tiesībaizsardzības iestāžu, valsts drošības iestāžu, kontrolējošo institūciju vai palīdzības dienestu
pārstāvjiem, kā arī uz autovadītājiem, kuri veic būvizstrādājumu vai citu izstrādājumu piegādi būvlaukumā.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā
91
/
144
05.08.2021.
)
112. pants. Vienotā elektroniskās darba laika uzskaites datubāze
(1) Lai apkopotu un uzturētu elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā iekļautos datus, kā arī izsniegtu tos šajā
pantā minētajām iestādēm to funkciju veikšanai, tiek izveidota vienotā elektroniskās darba laika uzskaites datubāze,
kas ir Būvniecības informācijas sistēmas sastāvdaļa.
(2) Vienoto elektroniskās darba laika uzskaites datubāzi izmanto:
1) Valsts ieņēmumu dienests — iedzīvotāju ienākuma nodokļa, valsts sociālās apdrošināšanas obligāto
iemaksu un mikrouzņēmumu nodokļa administrēšanai;
2) Valsts darba inspekcija — darba tiesiskās attiecības reglamentējošo normatīvo aktu ievērošanas
uzraudzībai un kontrolei;
3) Būvniecības valsts kontroles birojs — būvspeciālistu pienākumu izpildes kontrolei atbilstoši 
Būvniecības
likuma
 
6.
1
 panta
 pirmās daļas 1. punktā noteiktajam
;
4) Centrālā statistikas pārvalde — darba samaksas statistikas analīzei un novērtējumam;
5) Valsts robežsardze — personām, kuras 
Imigrācijas likuma
 izpratnē ir uzskatāmas par ārzemniekiem,
normatīvajos aktos noteiktās ieceļošanas, uzturēšanās un izceļošanas kārtības ievērošanas kontrolei.
(3) Vienotās elektroniskās darba laika uzskaites datubāzes dati, kas nesatur fizisko personu identificējošu
informāciju, var tikt izmantoti būvniecības politikas veidošanai un būvniecības nozares vispārīgās pārraudzības
īstenošanai.
(4) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas dati sniedzami
iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē.
(5) 
(Izslēgta ar 
30.05.2019
. likumu)
(6) 
(Izslēgta ar 
30.05.2019
. likumu)
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2017.
, 
30.05.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas
stājas spēkā 
05.08.2021.
)
113. pants. Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrējamie dati un prasības attiecībā uz
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmu
(1) Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā katrā būvlaukumā tiek reģistrēti un uzkrāti šādi dati:
1) par būvlaukumā nodarbinātu personu:
a) vārds un uzvārds,
b) personas kods (ja personai nav personas koda, — dzimšanas datums, mēnesis un gads vai vīzas vai
uzturēšanās atļaujas numurs, kas apliecina, ka ārvalstniekam piešķirtas tiesības uz nodarbinātību),
c) amats,
d) darba devēja nosaukums vai vārds un uzvārds (ja darba devējs ir fiziskā persona),
e) darba devējam piešķirtais Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vienotais reģistrācijas numurs vai
personas kods (ja darba devējs ir fiziskā persona), vai cits identifikācijas numurs (ja darba devējs ir ārvalstī
reģistrēta juridiskā persona),
f) būvatļaujas numurs vai nekustamā īpašuma objekta kadastra apzīmējums (ja būvatļauja nav izsniegta),
92
/
144
g) laiks, kad persona ieradusies būvlaukumā un atstājusi to,
h) summārais laiks — šā punkta "g" apakšpunktā minētie dati, kas atspoguļoti kā diennakts summārais
darba laiks kalendāra mēneša ietvaros par katru būvlaukumā nodarbināto personu. Summārais laiks ietver
arī darba tiesiskās attiecības reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktos pārtraukumus darbā;
2) par personu, kas uzturas būvlaukumā un nav nodarbināta būvdarbu veikšanā būvlaukumā:
a) vārds un uzvārds,
b) personas kods; ja personai nav personas koda, — dzimšanas datums, mēnesis un gads,
c) laiks, kad persona ieradusies būvlaukumā un atstājusi to,
d) atrašanās laiks būvlaukumā, kas atspoguļots kā diennakts summārais laiks;
3) par galvenā būvdarbu veicēja noslēgto būvdarbu līgumu ar būvniecības ierosinātāju un, ja mainās līguma
summa, šā līguma grozījumiem:
a) būvniecības ierosinātāja nosaukums,
b) būvniecības ierosinātājam piešķirtais Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vienotais reģistrācijas
numurs vai personas kods (ja būvniecības ierosinātājs ir fiziskā persona), vai cits identifikācijas numurs (ja
būvniecības ierosinātājs ir ārvalstī reģistrēta juridiskā persona),
c) līguma datums,
d) līguma summa vai, ja ar līguma grozījumiem mainās līguma summa, līguma jaunā summa.
(2) Elektroniskās darba laika uzskaites sistēma attiecībā uz sistēmas informācijas resursiem [programmatūru,
datnēm (arī tām, kas satur sistēmā glabājamo, apstrādājamo un sistēmas lietotājiem pieejamo informāciju) un
sistēmas dokumentāciju] izmanto programmatūru, ar kuru veic auditācijas pierakstus, reģistrējot datus par
notikumiem sistēmā, lai nodrošinātu iespēju novērtēt to ietekmi uz sistēmas drošību. Ministru kabinets nosaka
prasības auditācijas pierakstu veidošanai, uzglabāšanai un izsniegšanai.
(3) Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā, tajā skaitā tās programmatūrā, nedrīkst iestrādāt tādas funkcijas
kā automātiskas vai iepriekš ieprogrammētas darbības šajā sistēmā reģistrēto datu labošanai, mainīšanai vai
dzēšanai, būvlaukumā nodarbināto personu darba laika reģistrācijai, tajā skaitā laika, kad persona ieradusies
būvlaukumā un atstājusi to, automātiskai reģistrācijai, vai šajā sistēmā reģistrētajiem datiem darba tiesiskās
attiecības reglamentējošos normatīvajos aktos paredzēto pārtraukumu darbā atskaitīšanai.
(4) Šā panta pirmās daļas 1. punkta "g" un "h" apakšpunktā, 2. punkta "c" un "d" apakšpunktā un 3. punkta "c" un
"d" apakšpunktā noteiktie dati, kas reģistrēti un uzkrāti elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā, nav labojami vai
maināmi. Ja šā panta pirmās daļas 1. punkta "g" un "h" apakšpunktā un 2. punkta "c" un "d" apakšpunktā noteiktie
dati, kas reģistrēti elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā, nesakrīt ar personas faktiski būvlaukumā pavadīto
laiku, šajā sistēmā papildus uzkrātajiem datiem galvenais būvdarbu veicējs reģistrē informāciju par personas faktiski
būvlaukumā pavadīto laiku, norādot faktisko ierašanās laiku būvlaukumā, faktisko laiku, kad persona būvlaukumu
atstāja, faktisko summāro laiku, kā arī pamatojumu, kāpēc dati, kas reģistrēti elektroniskās darba laika uzskaites
sistēmā, nesakrīt ar personas faktiski būvlaukumā pavadīto laiku. Ja elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā tiek
konstatēti nekorekti (kļūdaini vai nepareizi) reģistrēti dati, izņemot šīs daļas pirmajā teikumā minētos, datus koriģē,
nodrošinot elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā notikumu auditācijas pierakstus, kuros ietverta informācija par
attiecīgajām korekcijām, tajā skaitā identificējoša informācija par korekcijas veicēju, korekcijas veikšanas datumu un
laiku, veikto korekciju (dati dzēsti, laboti, mainīti vai papildināti) un koriģētajiem datiem (vērtība pirms un pēc
labošanas vai mainīšanas).
(5) Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas pieejamība nodrošināma ne mazāk kā 96,7 procentu apmērā
mēnesī.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
Piektā daļa stājas spēkā 
01.09.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 227. punktu)
114. pants. Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas datu glabāšana, nodošana iekļaušanai vienotajā
elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē un izsniegšana
93
/
144
(1) Galvenais būvdarbu veicējs nodrošina elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrēto un uzkrāto datu:
1) glabāšanu Latvijas teritorijā izvietotajos energoneatkarīgajos datu nesējos, tajā skaitā datu centru serveros,
trīs gadus no brīža, kad dati reģistrēti elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā;
2) dzēšanu pēc šīs daļas 
1.
 punktā noteiktā termiņa beigām;
3) izsniegšanu kontrolējošām institūcijām:
a) datu, kuri nododami iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē, — līdz brīdim,
kad minētie dati ir nodoti iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē,
b) datu, kuri nav nododami iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē, — visā šīs
daļas 
1.
 punktā noteiktajā glabāšanas termiņā.
(2) Galvenais būvdarbu veicējs pēc Valsts ieņēmumu dienesta, Valsts darba inspekcijas, Būvniecības valsts
kontroles biroja vai Valsts robežsardzes pieprasījuma nodrošina, lai, veicot pārbaudi būvlaukumā, Valsts ieņēmumu
dienestam, Valsts darba inspekcijai vai Valsts robežsardzei tiktu uzrādīti un izsniegti elektroniskās darba laika
uzskaites sistēmas dati par visām personām un Būvniecības valsts kontroles birojam — par būvspeciālistiem, kas
datu pieprasījuma brīdī atrodas būvlaukumā.
(3) Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētos un uzkrātos datus (izņemot šā likuma 
113.
 panta
pirmās daļas 2. punktā minētos datus, datus un informāciju, kas reģistrēta un uzskaitīta šā panta sestajā daļā
minētajā gadījumā, kā arī elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas notikumu auditācijas pierakstus) par
iepriekšējo mēnesi galvenais būvdarbu veicējs līdz kārtējā mēneša 15. datumam nodod iekļaušanai vienotajā
elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē strukturētā veidā.
(4) Galvenais būvdarbu veicējs elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas datus iekļaušanai vienotajā
elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē nodod strukturētā veidā informācijas tehnoloģiju sistēmu līmenī,
izmantojot vienotās elektroniskās darba laika uzskaites datubāzes tīmekļa pakalpes.
(5) Vienotās elektroniskās darba laika uzskaites datubāzes turētājs nodrošina galvenā būvdarbu veicēja nodoto
datu uzkrāšanu, glabāšanu, izsniegšanu un tiešsaistes piekļuvi kontrolējošām institūcijām un Centrālajai statistikas
pārvaldei trīs gadus no būvlaukumā nodarbināto personu darba laika uzskaites datu reģistrēšanas brīža elektroniskās
darba laika uzskaites sistēmā. Pēc minētā termiņa dati no vienotās elektroniskās darba laika uzskaites datubāzes
dzēšami. Ministru kabinets nosaka vienotās elektroniskās darba laika uzskaites datubāzes turētāja pienākumus,
tiesības un atbildību.
(6) Būvlaukumā, kurā veic būvdarbus izlūkošanas un pretizlūkošanas darbības nodrošināšanai, elektronisko darba
laika uzskaiti nodrošina lokālā elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā, kura nedrīkst būt pieslēgta ārējam tīklam
vai lokālajam tīklam, no kura iespējama piekļuve ārējam tīklam. Šādā gadījumā valsts drošības iestāde, kuras
vajadzībām veic būvdarbus izlūkošanas un pretizlūkošanas darbībai, nodrošina elektroniskās darba laika uzskaites
sistēmā reģistrēto datu glabāšanu un piekļuvi šā likuma 
112.
 panta otrās daļas 1., 2. un 3. punktā minētajām
iestādēm.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.11.2017.
, 
30.05.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas
stājas spēkā 
05.08.2021.
)
115. pants. Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas datu izmantošana nodokļu administrēšanā,
uzraudzības un kontroles īstenošanā darba tiesisko attiecību jomā, būvdarbu valsts kontroles un ārzemnieku
ieceļošanas, uzturēšanās un izceļošanas kontroles
 
nodrošināšanā un darba samaksas statistikas analīzē
(1) Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētos datus par būvlaukumā nodarbinātajām personām un to
nostrādātajām darba stundām izmanto Valsts ieņēmumu dienests iedzīvotāju ienākuma nodokļa, valsts sociālās
apdrošināšanas obligāto iemaksu un mikrouzņēmumu nodokļa administrēšanai, Valsts darba inspekcija darba
tiesiskās attiecības reglamentējošo normatīvo aktu prasību ievērošanas uzraudzībai un kontrolei, Būvniecības valsts
kontroles birojs būvspeciālistu pienākumu izpildes kontrolei atbilstoši 
Būvniecības likuma
 
6.
1
 panta
 pirmās daļas
1. punktā noteiktajam, bet Centrālā statistikas pārvalde darba samaksas statistikas analīzei un novērtējumam.
(1
1
) Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētos datus par būvlaukumā nodarbinātajām personām un
personām, kuras uzturas norobežota būvlaukuma teritorijā, bet nav nodarbinātas būvdarbu veikšanā būvlaukumā,
izmanto Valsts robežsardze ārzemnieku ieceļošanas, uzturēšanās un izceļošanas reglamentējošo normatīvo aktu
94
/
144
ievērošanas kontrolei.
(2) Elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētie dati par būvlaukumā nodarbinātas personas darba laiku
kalendāra mēneša ietvaros ne vairāk kā par 20 procentiem var atšķirties no faktiski uzskaitītajām darba stundām, kas
izmantotas darba samaksas aprēķināšanai par darbu būvlaukumā.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests konstatē, ka elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētie dati par
būvlaukumā nodarbinātas personas darba stundām kalendāra mēneša ietvaros atšķiras no faktiski uzskaitītajām
darba stundām, kas izmantotas darba samaksas aprēķināšanai par darbu būvlaukumā, vairāk nekā šā panta otrajā
daļā norādītajā apmērā, Valsts ieņēmumu dienests samazinātā ar nodokļiem un nodevām apliekamā objekta
noteikšanai var izmantot elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētos datus.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā
05.08.2021.
)
116. pants. Galvenā būvdarbu veicēja pienākumi
(1) Galvenā būvdarbu veicēja pienākumi ir šādi:
1) nodrošināt elektronisko darba laika uzskaiti katrā būvlaukumā atbilstoši šā likuma 
113.
 pantā noteiktajam no
brīža, kad būvdarbi uzsākti, līdz brīdim, kad būvdarbu žurnālā veikts ieraksts par būvdarbu pabeigšanu, vai, ja
saskaņā ar normatīvajiem aktiem būvdarbu žurnāls nav nepieciešams, līdz brīdim, kad būvdarbi būvlaukumā
uzskatāmi par pabeigtiem atbilstoši būvniecību reglamentējošiem normatīvajiem aktiem;
1
1
) izmantot tādu elektroniskās darba laika uzskaites sistēmu, kura atbilst šā likuma prasībām un kurai ir
nodrošināta ārējā drošības pārbaude;
2) informēt apakšuzņēmēju, ka tas tiek piesaistīts būvdarbu līguma izpildei, uz kuru attiecas šīs nodaļas
regulējums;
3) nodrošināt kontroli pār to, lai norobežota būvlaukuma teritorijā neatrastos persona, kurai nav nodrošināta
elektroniskās identifikācijas ierīce vai informācijas tehnoloģiju risinājums un par kuru dati nav reģistrēti
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā;
4) nodrošināt, lai būvlaukumā nodarbinātai personai, kas galvenā būvdarbu veicēja būvlaukumā veic darbu
būvdarbu līguma izpildei, būtu nodrošināta elektroniskās identifikācijas ierīce vai informācijas tehnoloģiju
risinājums elektroniskai darba laika reģistrēšanai elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā;
5) nodrošināt, lai personai, kas uzturas norobežota būvlaukuma teritorijā, bet nav nodarbināta būvdarbu
veikšanā būvlaukumā un nav uzskatāma par būvlaukumā nodarbinātu personu, būtu nodrošināta elektroniskās
identifikācijas ierīce vai informācijas tehnoloģiju risinājums uzturēšanās laika būvlaukumā reģistrēšanai
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā;
6) nodrošināt kontroli pār to, lai tā darba ņēmēji vai piesaistītās personas, kas būvlaukumā veic darbu būvdarbu
līguma izpildei, reģistrētu savu darba laiku elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā, izmantojot elektronisko
identifikācijas ierīci vai informācijas tehnoloģiju risinājumu;
7) ne vēlāk kā piecu darbdienu laikā pēc būvdarbu uzsākšanas iesniegt, izņemot šā likuma 
114.
 panta sestajā
daļā noteiktajā gadījumā, iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē informāciju par
trešās grupas būves būvniecības uzsākšanu vai par tādu būvdarbu uzsākšanu, kuru izmaksas ir 350 000 
euro
vai vairāk, norādot arī informāciju par būvlaukumā izmantoto elektroniskās darba laika uzskaites sistēmu
(nosaukumu un sistēmas pārzini). Ne vēlāk kā piecu darbdienu laikā pēc būvdarbu pabeigšanas iesniegt,
izņemot šā likuma 
114.
 panta sestajā daļā noteiktajā gadījumā, iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika
uzskaites datubāzē informāciju par būvdarbu pabeigšanu;
8) iesniegt, izņemot šā likuma 
114.
 panta sestajā daļā noteiktajā gadījumā, iekļaušanai vienotajā elektroniskās
darba laika uzskaites datubāzē informāciju (elektronisku datu formā) par noslēgto būvdarbu līgumu ar
būvniecības ierosinātāju un, ja mainās līguma summa, šā līguma grozījumiem, norādot šādus datus:
a) būvniecības ierosinātāja nosaukumu,
b) būvniecības ierosinātājam piešķirto Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vienoto reģistrācijas numuru
vai personas kodu (ja būvniecības ierosinātājs ir fiziskā persona), vai citu identifikācijas numuru (ja
95
/
144
būvniecības ierosinātājs ir ārvalstī reģistrēta juridiskā persona),
c) līguma datumu,
d) līguma summu vai, ja ar līguma grozījumiem mainās līguma summa, arī līguma jauno summu;
9) katru mēnesi līdz 15. datumam iesniegt, izņemot šā likuma 
114.
 panta sestajā daļā noteiktajā gadījumā,
iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē informāciju (elektronisku datu formā) par
visiem ar saviem apakšuzņēmējiem iepriekšējā mēnesī noslēgtajiem būvdarbu līgumiem un tajos veiktajiem
grozījumiem, norādot apakšuzņēmēja nosaukumu, apakšuzņēmējam piešķirto Latvijas Republikas Uzņēmumu
reģistra vienoto reģistrācijas numuru vai personas kodu (ja apakšuzņēmējs ir fiziskā persona), vai citu
identifikācijas numuru (ja apakšuzņēmējs ir ārvalstī reģistrēta juridiskā persona), ja:
a) līguma summa ir 15 000 
euro
 vai vairāk, norādot arī līguma noslēgšanas datumu un līguma summu,
b) ar līguma grozījumu mainās summa tam līgumam, kurš paziņots atbilstoši šā punkta "a" apakšpunktā
noteiktajam, norādot arī grozījuma pieņemšanas datumu un līguma kopējo summu,
c) ar līguma grozījumu līguma summa sasniedz vai pārsniedz 15 000 
euro
, norādot arī grozījuma
pieņemšanas datumu un līguma kopējo summu,
d) noslēgtais līgums neparedz līguma summu (samaksa minētā līguma ietvaros tiek veikta atbilstoši
padarītā darba apjomam), norādot arī līguma datumu un līguma ietvaros aprēķināto samaksu par iepriekšējā
mēnesī veikto darbu apjomu.
10) nodrošināt elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrēto datu aizsardzību (datu vai informācijas
resursu aizsardzību, kuru īsteno ar programmatūras līdzekļiem, identificējot informācijas sistēmas lietotāju,
pārbaudot tā pilnvaru atbilstību attiecīgajām darbībām elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā un
pasargājot informāciju no tīšas vai nejaušas labošanas, mainīšanas vai dzēšanas);
11) nodrošināt šā likuma 
113.
 panta pirmajā daļā noteikto datu reģistrāciju un uzskaiti arī par periodu, kad
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas darbībā būvlaukumā bijuši tādi traucējumi, kas liedza datu
reģistrāciju vai uzskaiti šajā sistēmā;
12) nodrošināt apakšuzņēmējam elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrēto un uzkrāto datu
izgūšanu (skatīšanās režīmā, elektroniski vai papīra formā) par tā darba ņēmējiem vai tā piesaistītajām
personām, kuras galvenā būvdarbu veicēja būvlaukumā veic darbu būvdarbu līguma izpildei.
(2) Šā panta pirmās daļas 11. punktā minētajā sistēmas darbības traucējumu gadījumā datu reģistrāciju un
uzskaiti visā traucējumu periodā veic manuāli vai, ja sistēmas darbības traucējumi neietekmē datu elektronisku
reģistrāciju vai uzskaiti, ar individuāli pielāgoto ierīci vai informācijas tehnoloģiju risinājumu. Ja reģistrējamie un
uzskaitāmie dati reģistrēti un uzskaitīti manuāli, ne vēlāk kā triju darbdienu laikā pēc traucējumu novēršanas
galvenais būvdarbu veicējs nodrošina datu reģistrēšanu sistēmā manuāli, bet, ja sistēmas darbības traucējumi nav
ietekmējuši datu elektronisku reģistrāciju vai uzskaiti, minēto datu reģistrēšanu sistēmā nodrošina elektroniski.
Reģistrējot šajā daļā noteiktajā kārtībā iegūtos datus sistēmā, tos papildus nodrošina ar attiecīgu pazīmi un veic
notikumu auditācijas pierakstus par minēto datu reģistrāciju īpašā kārtībā.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā
05.08.2021.
)
117. pants. Apakšuzņēmēja pienākumi
Apakšuzņēmēja pienākumi ir šādi:
1) nodrošināt kontroli pār to, lai tā darba ņēmēji vai piesaistītās personas, kas galvenā būvdarbu veicēja
būvlaukumā veic darbu būvdarbu līguma izpildei, reģistrētu savu darba laiku elektroniskās darba laika
uzskaites sistēmā, izmantojot elektronisko identifikācijas ierīci vai informācijas tehnoloģiju risinājumu;
2) informēt savu apakšuzņēmēju, ka tas tiek piesaistīts būvdarbu līguma izpildei, uz kuru attiecas šīs nodaļas
regulējums;
3) informēt galveno būvdarbu veicēju par elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas darbības traucējumiem,
kas kavē tā darba ņēmējiem vai piesaistītajām personām reģistrēt darba laika sākumu vai darba laika beigas;
96
/
144
4) katru mēnesi līdz 15. datumam, autorizējoties vienotajā elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē,
iesniegt, izņemot šā likuma 
114.
 panta sestajā daļā noteiktajā gadījumā, iekļaušanai vienotajā elektroniskās
darba laika uzskaites datubāzē informāciju par visiem ar saviem apakšuzņēmējiem vai būvniecības
ierosinātāju iepriekšējā mēnesī noslēgtajiem būvdarbu līgumiem un tajos veiktajiem grozījumiem šā likuma
116.
 panta 8. un 9. punktā noteiktajā apmērā un kārtībā.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019.
 un 
06.07.2021
. likumu, kas stājas spēkā
05.08.2021.
)
118. pants. Būvlaukumā nodarbinātas personas pienākums
Būvlaukumā nodarbinātai personai ir pienākums, izmantojot elektronisko identifikācijas ierīci vai informācijas
tehnoloģiju risinājumu, veikt darba laika reģistrāciju elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā — ieejot būvlaukumā,
reģistrēt darba laika sākumu un, izejot no būvlaukuma, reģistrēt darba laika beigas.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
XV nodaļa
Strīdu izšķiršana, kas radušies ar citu Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm saistībā ar tādu starptautisko līgumu interpretāciju un
piemērošanu, kuri paredz novērst nodokļu dubulto uzlikšanu ienākumam un
kapitālam
(Nodaļa 
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
119. pants. Strīdu izšķiršanas vispārīgie noteikumi
(1) Šajā nodaļā noteiktais regulējums tiek piemērots, lai izšķirtu Latvijas Republikas un citas Eiropas Savienības
dalībvalsts kompetento iestāžu strīdu, kas rodas, interpretējot un piemērojot starptautiskos līgumus, kuri paredz
novērst nodokļu dubulto uzlikšanu ienākumam un kapitālam.
(2) Šīs nodaļas izpratnē nodokļu dubultā uzlikšana ir nodokļu uzlikšana Latvijā un citā Eiropas Savienības
dalībvalstī par vienu un to pašu ar nodokli apliekamo ienākumu vai kapitālu, ja uz šiem nodokļiem attiecas
starptautiskie līgumi, kuri paredz novērst nodokļu dubulto uzlikšanu ienākumam un kapitālam, un ja uzlikšana rada
vismaz vienu no šādiem apstākļiem:
1) papildus maksājamo nodokli;
2) nodokļu saistību palielinājumu;
3) to zaudējumu neatzīšanu vai samazināšanu, kurus varētu izmantot, lai samazinātu ar nodokli apliekamo
ienākumu.
(3) Piemērojot šajā nodaļā noteikto regulējumu, ja vien no lietas būtības neizriet pretējais, ikvienam terminam, kas
nav lietots šajā nodaļā, ir tāda nozīme, kāda tam ir attiecīgajā starptautiskajā līgumā dienā, kad saņemts pirmais
paziņojums par darbību, kura izraisīja vai izraisīs strīda jautājumu (piemēram, lēmums par nodokļu revīzijas (audita)
rezultātiem). Ja attiecīgajā starptautiskajā līgumā konkrētais termins nav definēts, šim terminam ir tāda nozīme, kāda
tam minētajā brīdī bija saskaņā ar tiešo nodokļu jomu regulējošiem normatīvajiem aktiem, un minētā nozīme prevalē
pār nozīmi, kāda attiecīgajam terminam ir saskaņā ar citiem normatīvajiem aktiem.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
120. pants. Iesniegums par strīda jautājumu
(1) Nodokļu maksātājam ir tiesības iesniegt Valsts ieņēmumu dienestam un citu iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetentajām iestādēm iesniegumu par strīda jautājumu. Iesniegumu par strīda jautājumu nodokļu
maksātājs iesniedz vienlaikus katrai iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentajai iestādei. Iesniegumā
norāda identisku informāciju par strīda jautājuma izšķiršanu, kā arī visas iesaistītās dalībvalstis (dalībvalstis, ar
kurām tieši saistīts strīda jautājums). Iesniegumu var iesniegt triju gadu laikā pēc tam, kad saņemts pirmais lēmums
par darbību, kas izraisīja vai izraisīs strīda jautājumu (piemēram, lēmums par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem),
neatkarīgi no tā, vai nodokļu maksātājam ir tiesības izmantot citus normatīvajos aktos paredzētos tiesību 
97
/
144
aizsardzības līdzekļus.
(2) Valsts ieņēmumu dienests divu mēnešu laikā pēc tam, kad saņemts iesniegums par strīda jautājumu:
1) apstiprina nodokļu maksātājam iesnieguma saņemšanas faktu;
2) informē pārējo iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes par iesnieguma saņemšanu,
kā arī par valodu, kuru tas izmantos saziņai attiecīgajā procesā.
(3) Valsts ieņēmumu dienests iesniegumu par strīda jautājumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā
pieņem, ja katrai iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentajai iestādei, tajā skaitā Valsts ieņēmumu
dienestam, adresētajā iesniegumā ir ietverta šāda informācija:
1) nodokļu maksātāja nosaukums (fiziskajai personai — vārds un uzvārds), reģistrācijas kods (fiziskajai
personai — personas kods), adrese un cita informācija, kas nepieciešama, lai identificētu iesniedzēju un citus
ar attiecīgo lietu saistītos nodokļu maksātājus;
2) pārskata periodi, uz kuriem attiecas strīda jautājums;
3) detalizēta informācija par attiecīgās lietas faktiskajiem apstākļiem (tostarp detalizēta informācija par
darījumu struktūru un attiecībām starp nodokļu maksātāju un pārējām attiecīgo darījumu pusēm, kā arī jebkādi
ar attiecīgo lietu saistīti fakti, kas labā ticībā konstatēti savstarpēji saistošā nolīgumā starp nodokļu maksātāju
vai citu lietā iesaistītu personu un nodokļu administrāciju), to darbību apraksts un datums, kuras izraisa strīda
jautājumu (tostarp attiecīgā gadījumā — detalizēta informācija par tiem pašiem ienākumiem, kas saņemti citā
dalībvalstī, un par šādu ienākumu iekļaušanu ar nodokli apliekamajā bāzē citā dalībvalstī un informācija par
nodokli, kas samaksāts vai tiks maksāts par šādiem ienākumiem citā dalībvalstī), kā arī saistītās summas
attiecīgo dalībvalstu valūtās un samaksu apliecinošo dokumentu kopijas;
4) atsauce uz piemērojamiem normatīvajiem aktiem un attiecīgo starptautisko līgumu. Ja ir piemērojams vairāk
nekā viens starptautisks līgums, iesnieguma iesniedzējs norāda, kurš starptautiskais līgums tiek interpretēts
vai piemērots saistībā ar attiecīgo strīda jautājumu;
5) šādas ziņas kopā ar apliecinošiem dokumentiem:
a) paskaidrojums, kāpēc nodokļu maksātājs uzskata, ka pastāv strīda jautājums,
b) informācija par visiem ar strīda jautājumu saistītajiem uzsāktiem apstrīdēšanas un pārsūdzēšanas
procesiem, kā arī tiesu spriedumiem,
c) nodokļu maksātāja apliecinājums, ka tas apņemas pēc iespējas pilnīgāk un ātrāk atbildēt uz visiem
Valsts ieņēmumu dienesta izteiktajiem pieprasījumiem un iesniegt visus saistībā ar strīda jautājumu Valsts
ieņēmumu dienesta pieprasītos dokumentus,
d) lēmums (kopija) par nodokļu revīzijas (audita) rezultātiem vai cita ar strīda jautājumu saistīta dokumenta
kopija, kā arī to dokumentu kopijas, kurus izdevušas nodokļu administrācijas attiecībā uz strīda jautājumu,
ja šādi lēmumi tikuši pieņemti vai dokumenti sagatavoti. Nodokļu maksātājam nav pienākuma pievienot
Valsts ieņēmumu dienestam iesniedzamajam iesniegumam šajā apakšpunktā minēto lēmumu vai
dokumentu kopijas, ja šos lēmumus ir pieņēmis vai dokumentus izdevis Valsts ieņēmumu dienests,
e) informācija par visiem iesniegumiem, ko nodokļu maksātājs iesniedzis saskaņā ar citu savstarpējās
saskaņošanas procedūru vai citu strīdu izšķiršanas procedūru, kā tas noteikts šā likuma 
132.
 panta trešajā
daļā, un, ja šāda savstarpējās saskaņošanas procedūra vai strīdu izšķiršanas procedūra pastāv, nodokļu
maksātāja rakstveida apņemšanās, ka tas ievēros šā likuma 
132.
 panta trešās daļas noteikumus;
6) jebkādas papildu ziņas, kuras pieprasa Valsts ieņēmumu dienests, lai sāktu attiecīgās lietas izskatīšanu
pēc būtības.
(4) Valsts ieņēmumu dienestam triju mēnešu laikā pēc nodokļu maksātāja iesnieguma saņemšanas ir tiesības
pieprasīt šā panta trešās daļas 6. punktā minētās papildu ziņas. Šā likuma 
121.
 pantā paredzētās savstarpējās
saskaņošanas procedūras laikā Valsts ieņēmumu dienests ir tiesīgs pieprasīt papildu ziņas arī pēc minētā termiņa.
Saskaņā ar šā panta trešās daļas 6. punktu pieprasītās ziņas nodokļu maksātājs Valsts ieņēmumu dienestam sniedz
triju mēnešu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas un minēto ziņu kopiju nosūta arī iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
98
/
144
(5) Valsts ieņēmumu dienests lēmumu par iesnieguma par strīda jautājumu pieņemšanu izskatīšanai savstarpējās
saskaņošanas procedūrā vai atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai pieņem sešu mēnešu laikā pēc iesnieguma
vai šā panta trešās daļas 6. punktā minēto papildu ziņu saņemšanas. Par pieņemto lēmumu Valsts ieņēmumu
dienests nekavējoties informē nodokļu maksātāju un iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes.
Valsts ieņēmumu dienests šajā daļā minētajā termiņā ir arī tiesīgs pieņemt lēmumu par strīda jautājuma izšķiršanu
vienpusēji, neiesaistot pārējās attiecīgo Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes, ja šādam lēmumam
piekrīt nodokļu maksātājs. Par lēmumu par strīda jautājuma izšķiršanu vienpusēji Valsts ieņēmumu dienests
nekavējoties informē iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes.
(6) Nodokļu maksātājs ir tiesīgs atsaukt iesniegumu, nosūtot Valsts ieņēmumu dienestam un iesaistīto Eiropas
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm rakstveida paziņojumu par iesnieguma atsaukšanu. Šādā gadījumā
Valsts ieņēmumu dienests nekavējoties pieņem lēmumu par administratīvā procesa izbeigšanu un par to paziņo
nodokļu maksātājam un iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
(7) Ja strīda jautājums vairs nepastāv, Valsts ieņēmumu dienests pieņem lēmumu par administratīvā procesa
izbeigšanu un par to nekavējoties paziņo nodokļu maksātājam un iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
121. pants. Strīda jautājuma izskatīšana savstarpējās saskaņošanas procedūrā
(1) Ja Valsts ieņēmumu dienests un pārējo iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes
pieņem iesniegumu par strīda jautājumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā, tas, izmantojot
savstarpējās saskaņošanas procedūru, cenšas savstarpēji vienoties ar iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm par strīda jautājuma risinājumu divu gadu laikā pēc tam, kad saņemts paziņojums par
lēmumu, ar kuru pēdējā no iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm pieņēma iesniegumu
par strīda jautājumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā.
(2) Pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma nosūtīšanas iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm vai pēc citas Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma
saņemšanas Valsts ieņēmumu dienestā šā panta pirmajā daļā minēto divu gadu termiņu var pagarināt par vienu gadu,
ja pieprasītāja kompetentā iestāde sniedz rakstveida pamatojumu.
(3) Pēc tam kad šajā pantā noteiktajā termiņā Valsts ieņēmumu dienests ir vienojies ar pārējām iesaistīto Eiropas
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm par to, kā izšķirt strīda jautājumu, Valsts ieņēmumu dienests
nekavējoties paziņo šo vienošanos nodokļu maksātājam kā lēmumu, kura izpildi nodokļu maksātājs var pieprasīt ar
nosacījumu, ka tas piekrīt šim lēmumam un paziņo Valsts ieņēmumu dienestam, ka atsakās no tiesībām izmantot
jebkādu citu tiesību aizsardzības līdzekli. Ja procesi par citiem tiesību aizsardzības līdzekļiem jau ir uzsākti, lēmums
kļūst saistošs un izpildāms tikai tad, kad nodokļu maksātājs ir iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam pierādījumus
par to, ka ir veiktas darbības, lai izbeigtu minētos procesus. Šādus pierādījumus sniedz 60 dienu laikā no dienas, kad
šāds lēmums ir paziņots nodokļu maksātājam. Lēmumu pēc tam nekavējoties izpilda neatkarīgi no noteiktajiem
termiņiem.
(4) Ja Valsts ieņēmumu dienests šajā pantā noteiktajā termiņā nav vienojies ar citām iesaistīto Eiropas
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm par to, kā izšķirt strīda jautājumu, Valsts ieņēmumu dienests par to
informē nodokļu maksātāju, norādot iemeslus, kādēļ nav bijis iespējams panākt vienošanos.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
122. pants. Valsts ieņēmumu dienesta lēmums par atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu
izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā
(1) Valsts ieņēmumu dienests šā likuma 
120.
 panta piektajā daļā noteiktajā termiņā pieņem lēmumu par atteikumu
pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā, ja pastāv vismaz viens
no šādiem nosacījumiem:
1) iesniegumam nav pievienota šā likuma 
120.
 panta trešajā un ceturtajā daļā minētā informācija, tostarp
noteiktajā termiņā nav sniegtas pieprasītās papildu ziņas;
2) strīda jautājums nepastāv;
3) iesniegums netika iesniegts triju gadu laikā, kā tas noteikts šā likuma 
120.
 panta pirmajā daļā;
99
/
144
4) ir stājies spēkā iestādes lēmums vai tiesas spriedums, ar kuru ir konstatēta nodokļu maksātāja izvairīšanās
no nodokļu nomaksas saistībā ar strīda jautājumu.
(2) Lēmumā Valsts ieņēmumu dienests norāda iemeslus atteikumam pieņemt iesniegumu izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas procedūrā.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests nav paziņojis lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu
izskatīšanai šā likuma 
120.
 panta piektajā daļā noteiktajā kārtībā un termiņā, iesniegums par strīda jautājumu tiek
uzskatīts par pieņemtu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā.
(4) Valsts ieņēmumu dienesta lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas procedūrā nodokļu maksātājs ir tiesīgs apstrīdēt vai pārsūdzēt 
Administratīvā procesa
likumā
 noteiktajā kārtībā. Ja lēmums par atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas procedūrā tiek apstrīdēts vai pārsūdzēts, nodokļu maksātājs nav tiesīgs iesniegt lūgumu
saskaņā ar šā likuma 
123.
 panta pirmās daļas 1. punktu:
1) kamēr jautājums par Valsts ieņēmumu dienesta lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas procedūrā tiek skatīts administratīvajā procesā saistībā ar tā apstrīdēšanu vai
pārsūdzēšanu;
2) kamēr augstākas iestādes lēmums vai tiesas spriedums saistībā ar apstrīdēto vai pārsūdzēto Valsts
ieņēmumu dienesta lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas
procedūrā ir pārsūdzams;
3) ja Valsts ieņēmumu dienesta lēmumu par atteikumu pieņemt izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas
procedūrā tam iesniegto iesniegumu tiesa atzinusi par tiesisku vai ja citas Eiropas Savienības dalībvalsts
kompetentās iestādes lēmumu par atteikumu pieņemt izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā tai
iesniegto iesniegumu attiecīgās Eiropas Savienības dalībvalsts tiesa vai tiesu iestāde atzinusi par tiesisku un,
ņemot vērā minētās valsts tiesisko regulējumu, nav iespējams atkāpties no attiecīgās tiesas vai tiesu iestādes
lēmuma.
(5) Ja lēmums par atteikumu pieņemt iesniegumu par strīda jautājumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas
procedūrā ir apstrīdēts vai pārsūdzēts atbilstoši šā likuma 
123.
 panta pirmās daļas 1. punktam, ņem vērā
apstrīdēšanas vai pārsūdzības iestādes galīgo lēmumu vai spriedumu.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
123. pants. Strīdu izšķiršana padomdevēju komisijā
(1) Pēc nodokļu maksātāja rakstveida lūguma, kas iesniegts Valsts ieņēmumu dienestam un pārējām iesaistīto
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm, Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar minētajām iestādēm
izveido strīdu izšķiršanas padomdevēju komisiju (turpmāk — padomdevēju komisija) saskaņā ar šā likuma
124.
 pantu, ja ir spēkā vismaz viens no šādiem priekšnosacījumiem:
1) vismaz viena (bet ne visas) iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar šā
likuma 
122.
 panta pirmo daļu ir pieņēmusi lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas procedūrā;
2) Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm ir pieņēmis lēmumu par iesnieguma pieņemšanu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas procedūrā,
bet šā likuma 
121.
 panta pirmajā daļā noteiktajā termiņā nav panākta vienošanās par to, kā, izmantojot
savstarpējās saskaņošanas procedūru, izšķirt strīda jautājumu.
(2) Nodokļu maksātājam ir tiesības iesniegt šajā pantā minēto lūgumu izveidot padomdevēju komisiju tikai tad, ja
saistībā ar šā likuma 
122.
 pantā paredzēto Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes lēmumu pastāv
kāds no šādiem nosacījumiem (paziņojumu par attiecīga nosacījuma esību nodokļu maksātājs iekļauj lūgumā):
1) nodokļu maksātājam saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem nav tiesību apstrīdēt vai pārsūdzēt jebkuras
iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts iestādes lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas procedūrā;
2) iestādes lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai nodokļu maksātājs nav apstrīdējis vai
100
/
144
pārsūdzējis;
3) nodokļu maksātājs, iesniedzot attiecīgu paziņojumu Valsts ieņēmumu dienestam, ir atteicies apstrīdēt vai
pārsūdzēt iestādes lēmumu par atteikumu pieņemt iesniegumu izskatīšanai savstarpējās saskaņošanas
procedūrā.
(3) Nodokļu maksātājs 50 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums saskaņā ar šā likuma 
120.
 panta piekto
daļu vai saņemta informācija saskaņā ar šā likuma 
121.
 panta ceturto daļu, vai tiesa pieņēmusi spriedumu atbilstoši
šā likuma 
122.
 panta ceturtajai daļai, iesniedz lūgumu izveidot padomdevēju komisiju. Padomdevēju komisiju izveido
120 dienu laikā pēc šāda lūguma saņemšanas, un pēc tās izveidošanas komisijas priekšsēdētājs nekavējoties par to
informē nodokļu maksātāju.
(4) Valsts ieņēmumu dienesta darbības tiesiskuma kontrole saistībā ar padomdevēju komisijas izveidi notiek
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
(5) Padomdevēju komisija, kas izveidota šā panta pirmās daļas 1. punktā minētajā gadījumā, sešu mēnešu laikā
pēc tās izveidošanas pieņem lēmumu par to, vai iesniegums par strīda jautājumu ir pieņemams izskatīšanai
savstarpējās saskaņošanas procedūrā. Lēmumu Valsts ieņēmumu dienestam un iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetentajām iestādēm padomdevēju komisija paziņo 30 dienu laikā pēc tā pieņemšanas.
(6) Ja padomdevēju komisija ir apstiprinājusi, ka ir ievērotas visas šā likuma 
120.
 panta prasības, pēc Valsts
ieņēmumu dienesta vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma tiek uzsākta šā
likuma 
121.
 pantā paredzētā savstarpējās saskaņošanas procedūra. Ja šādu pieprasījumu izdarījis Valsts ieņēmumu
dienests, tas par to paziņo padomdevēju komisijai, iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm
un nodokļu maksātājam. Termiņš, kas paredzēts šā likuma 
121.
 panta pirmajā un otrajā daļā, sākas ar dienu, kad
paziņots padomdevēju komisijas lēmums, ka iesniegums par strīda jautājumu ir pieņemams izskatīšanai savstarpējās
saskaņošanas procedūrā.
(7) Ja neviena Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentā iestāde 60 dienu laikā pēc padomdevēju komisijas
lēmuma paziņošanas nav pieprasījusi sākt savstarpējās saskaņošanas procedūru, padomdevēju komisija sniedz
atzinumu par to, kā izšķirt strīda jautājumu, ievērojot šā likuma 
129.
 panta pirmo daļu. Šādā gadījumā, piemērojot šā
likuma 
129.
 panta pirmo daļu, uzskata, ka padomdevēju komisija ir izveidota dienā, kad beidzies minētais 60 dienu
termiņš.
(8) Šā panta pirmās daļas 2. punktā minētajā gadījumā padomdevēju komisija sniedz atzinumu par to, kā izšķirt
strīda jautājumu saskaņā ar šā likuma 
129.
 panta pirmo daļu.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
124. pants. Padomdevēju komisija
(1) Padomdevēju komisijas sastāvā ir:
1) priekšsēdētājs;
2) pa vienam pārstāvim no katras iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes. Ja Eiropas
Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes piekrīt, katras Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās
iestādes pārstāvju skaitu var palielināt līdz diviem pārstāvjiem;
3) pa vienai neatkarīgai autoritatīvai personai, ko iecēlusi katras iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts
kompetentā iestāde, pamatojoties uz šā likuma 
125.
 pantā minēto sarakstu. Ja Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentās iestādes piekrīt, katras Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes iecelto neatkarīgo
autoritatīvo personu skaitu var palielināt līdz divām personām.
(2) Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm vienojas par neatkarīgo autoritatīvo personu iecelšanas noteikumiem. Pēc tam kad ir ieceltas neatkarīgās
autoritatīvās personas, katrai no tām nosaka aizstājēju saskaņā ar noteikumiem par neatkarīgo autoritatīvo personu
iecelšanu tādos gadījumos, kad neatkarīgās autoritatīvās personas nevar pildīt savus pienākumus.
(3) Ja vienošanās par neatkarīgo autoritatīvo personu iecelšanu nav panākta saskaņā ar šā panta otrās daļas
noteikumiem, šādu personu iecelšana notiek izlozes kārtībā.
(4) Valsts ieņēmumu dienests var iebilst pret jebkuras konkrētas neatkarīgās autoritatīvās personas iecelšanu
101
/
144
jebkāda tāda iemesla dēļ, par ko tas iepriekš panācis vienošanos ar iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm, vai jebkura turpmāk minētā iemesla dēļ, izņemot gadījumu, kad neatkarīgās autoritatīvās
personas ir iecēlusi jebkuras Eiropas Savienības dalībvalsts tiesa vai cita līdzvērtīga institūcija, kurai deleģētas
tiesības iecelt neatkarīgās autoritatīvās personas:
1) minētā persona ir tieši saistīta ar vienu attiecīgo nodokļu administrāciju vai darbojas tās uzdevumā, vai ir
bijusi šādā situācijā iepriekšējo triju gadu laikā;
2) minētajai personai pēdējo piecu gadu laikā pirms tās iecelšanas ir bijusi vai ir būtiska līdzdalība vai
balsstiesības jebkurā attiecīgajā nodokļu maksātājā, vai minētā persona ir bijusi vai ir jebkura attiecīgā nodokļu
maksātāja darbinieks vai padomnieks;
3) pastāv apstākļi, kas rada šaubas par minētās personas objektivitāti attiecībā uz konkrētā strīda izšķiršanu;
4) minētā persona ir tādas komercsabiedrības darbinieks, kas sniedz konsultācijas nodokļu jautājumos, vai
citādi profesionālā veidā sniedz konsultācijas nodokļu jomā, vai pēdējo triju gadu laikā pirms iecelšanas ir bijusi
šādā situācijā.
(5) Jebkurai iesaistītās Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentajai iestādei ir tiesības pieprasīt, lai neatkarīgā
autoritatīvā persona, kas iecelta saskaņā ar šā panta otro un trešo daļu, vai tās aizstājējs atklātu tās ieinteresētību
vai citus apstākļus, kas varētu ietekmēt minētās personas neatkarību vai objektivitāti vai varētu pamatoti radīt
iespaidu par personas neobjektivitāti procesā.
(6) Neatkarīgajai autoritatīvajai personai, kas ir iekļauta padomdevēju komisijas sastāvā, 12 mēnešus pēc
padomdevēju komisijas lēmuma pasludināšanas ir aizliegts atrasties tādā situācijā, kura Eiropas Savienības
dalībvalsts kompetentajai iestādei būtu devusi iemeslu iebilst pret tās iecelšanu, kā paredzēts šajā pantā, ja tā būtu
atradusies minētajā situācijā brīdī, kad tika iecelta tajā pašā padomdevēju komisijā.
(7) Valsts ieņēmumu dienesta pārstāvis padomdevēju komisijā kopīgi ar pārējo iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetento iestāžu pārstāvjiem un neatkarīgajām autoritatīvajām personām, kuras ieceltas saskaņā ar šā
panta pirmo daļu, ievēlē priekšsēdētāju no šā likuma 
125.
 pantā minētā personu saraksta. Ja vien katras Eiropas
Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes pārstāvji un neatkarīgās autoritatīvās personas nav vienojušās citādi,
priekšsēdētājs ir tiesnesis.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
125. pants. Neatkarīgo autoritatīvo personu saraksts
(1) Finanšu ministrs iekļaušanai Eiropas Savienības neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstā izvirza vismaz trīs
kompetentas un neatkarīgas personas, kas spēj rīkoties objektīvi un godīgi. Finanšu ministra ieteiktos kandidātus
iekļaušanai minētajā sarakstā apstiprina Ministru kabinets. Par izvirzītajām neatkarīgajām autoritatīvajām personām
finanšu ministrs paziņo Eiropas Komisijai, norādot šo personu vārdu un uzvārdu, pilnīgu un aktuālu informāciju par
minēto personu darba un akadēmisko pieredzi, kompetenci, zināšanām un jebkādiem interešu konfliktiem, kas tām
varētu būt. Finanšu ministrs paziņojumā var norādīt, kuru no minētajām personām var iecelt par padomdevēju
komisijas priekšsēdētāju.
(2) Šā panta pirmās daļas izpratnē personu nevar uzskatīt par neatkarīgu, ja tā:
1) ieņem vai iepriekšējo triju gadu laikā ieņēma amatu Valsts ieņēmumu dienestā;
2) ir tādas komercsabiedrības darbinieks, kas sniedz konsultācijas nodokļu jautājumos, vai citādi profesionālā
veidā sniedz konsultācijas nodokļu jomā, vai pēdējo triju gadu laikā pirms iecelšanas ir bijusi šādā situācijā.
(3) Finanšu ministrs nekavējoties informē Eiropas Komisiju par visām izmaiņām to personu sastāvā, kuras tas
izvirza iekļaušanai neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstā.
(4) Finanšu ministrs nodrošina, ka vismaz reizi gadā tiek pārskatīts, vai nav iestājušies apstākļi, kas liedz viņa
izvirzītajām personām būt neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstā. Ja šādi apstākļi tiek konstatēti, finanšu ministrs
atsauc attiecīgo personu un tās vietā, ievērojot šā panta pirmās daļas nosacījumus, ieceļ citu personu.
(5) Ja, ņemot vērā šā panta noteikumus, finanšu ministram ir pamatots iemesls iebilst pret citas dalībvalsts
izvirzītas personas palikšanu neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstā neatkarības trūkuma dēļ, tas informē Eiropas
Komisiju un sniedz atbilstošu pamatojumu.
102
/
144
(6) Ja finanšu ministrs saņem no Eiropas Komisijas informāciju par citas Eiropas Savienības dalībvalsts
izteiktajiem iebildumiem un tos pamatojošiem pierādījumiem par viņa izvirzīto neatkarīgo autoritatīvo personu, viņš
sešu mēnešu laikā izskata sūdzību un izlemj, vai minētā persona paliek neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstā vai
tiek svītrota no tā. Lēmumu nekavējoties paziņo Eiropas Komisijai.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
126. pants. Strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija
(1) Valsts ieņēmumu dienestam kopīgi ar pārējām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm ir tiesības vienoties, ka padomdevēju komisijas vietā tiek izveidota strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija,
kas sniegs atzinumu par to, kā izšķirt strīda jautājumu saskaņā ar šā likuma 
130.
 pantu. Valsts ieņēmumu dienests
kopīgi ar iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm var vienoties arī par to, ka strīdu
alternatīvās izšķiršanas komisija tiek veidota kā pastāvīga komisija.
(2) Izņemot šā likuma 
124.
 panta ceturtās, piektās un sestās daļas noteikumus par strīdu alternatīvās izšķiršanas
komisijas locekļu neatkarību, šī komisija pēc sava sastāva un formas var atšķirties no padomdevēju komisijas.
(3) Strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija var izmantot jebkuru strīdu izšķiršanas procesu vai metodi, lai
atrisinātu strīda jautājumu tādā veidā, kas ir saistošs iesaistītajām pusēm. Valsts ieņēmumu dienestam kopīgi ar
pārējām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm saskaņā ar šo pantu ir tiesības vienoties
par jebkuru citu strīdu izšķiršanas procesa veidu, un strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai ir tiesības to piemērot kā
alternatīvu strīdu izšķiršanas procesa veidam, kuru piemēro padomdevēju komisija saskaņā ar šā likuma 
124.
 pantu
(neatkarīga atzinuma procesam).
(4) Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm vienojas par padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas darbības noteikumiem
(turpmāk arī — darbības noteikumi) saskaņā ar šā likuma 
127.
 pantu.
(5) Šā likuma 
128. 
un 
129.
 pantā noteikto regulējumu piemēro strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai, ja vien šā
likuma 
127.
 pantā minētajos darbības noteikumos nav paredzēts citādi.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
127. pants. Darbības noteikumi
(1) Valsts ieņēmumu dienests 120 dienu laikā atbilstoši šā likuma 
123.
 panta pirmajai daļai nodokļu maksātājam
paziņo:
1) padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas darbības noteikumus;
2) datumu, līdz kuram pieņem atzinumu par strīda jautājuma izšķiršanu;
3) atsauces uz visām piemērojamām Latvijas Republikas tiesību normām un visiem piemērojamiem
starptautiskajiem līgumiem.
(2) Darbības noteikumus paraksta Valsts ieņēmumu dienesta pārstāvis kopīgi ar pārējo attiecīgajā strīdā iesaistīto
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetento iestāžu pārstāvjiem, un tajos iekļauj galvenokārt šādus aspektus:
1) strīda jautājuma apraksts un raksturojums;
2) darba uzdevumi, par kuriem Valsts ieņēmumu dienests vienojas ar citu Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm attiecībā uz juridiskiem un ar lietas faktiskajiem apstākļiem saistītiem jautājumiem,
kas jārisina;
3) strīdu izšķiršanas komisijas veids (padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija), kā
arī strīdu alternatīvās izšķiršanas procesa veids, ja tas atšķiras no neatkarīga atzinuma procesa, ko piemēro
padomdevēju komisija;
4) strīdu izšķiršanas procedūras termiņš;
5) padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas sastāvs (tostarp komisijas locekļu
103
/
144
skaits un attiecīgās personas identificējošā informācija, detalizēta informācija par to kompetenci un
kvalifikāciju, kā arī iespējamā komisijas locekļa atrašanās interešu konflikta situācijā);
6) noteikumi, kas reglamentē nodokļu maksātāju un trešo personu dalību procesā, memorandu, informācijas un
pierādījumu apmaiņu, izmaksas, izmantojamo strīdu izšķiršanas procesa veidu un visus citus attiecīgos
procesuālos vai organizatoriskos jautājumus;
7) loģistikas pasākumi padomdevēju komisijas procesu īstenošanai un atzinuma sniegšanai.
(3) Ja padomdevēju komisija ir izveidota, lai sniegtu atzinumu saskaņā ar šā likuma 
123.
 panta pirmās daļas
1. punktu, darbības noteikumos izklāsta tikai to informāciju, kas minēta šā panta otrās daļas 1., 4., 5. un 6. punktā.
(4) Ja darbības noteikumi ir nepilnīgi vai nav paziņoti nodokļu maksātājam, tiek piemēroti ar īstenošanas aktiem
pieņemtie Eiropas Komisijas standartnoteikumi.
(5) Ja iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes nav paziņojušas nodokļu maksātājam
darbības noteikumus saskaņā ar šā panta pirmo un otro daļu, neatkarīgās autoritatīvās personas un priekšsēdētājs
pabeidz darbības noteikumu izstrādi, pamatojoties uz standartnoteikumiem, kas paredzēti šā panta ceturtajā daļā, un
nosūta tos nodokļu maksātājam divu nedēļu laikā pēc padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas
komisijas izveidošanas. Ja neatkarīgās autoritatīvās personas un priekšsēdētājs nav vienojušies par darbības
noteikumiem vai nav paziņojuši tos nodokļu maksātājam, nodokļu maksātājs var vērsties Administratīvajā rajona
tiesā ar prasījumu uzlikt padomdevēju komisijai pienākumu pieņemt darbības noteikumus.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
128. pants. Procesa izmaksas
(1) Izņemot šā panta otrajā daļā paredzētos gadījumus un ja vien Valsts ieņēmumu dienests nav vienojies ar
iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm par citu izmaksu segšanas kārtību, Valsts
ieņēmumu dienests kopīgi ar citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm vienādās daļās sedz šādas izmaksas:
1) neatkarīgo autoritatīvo personu izdevumus, proti, summu, kas līdzvērtīga vidējai summai, ko parasti
atmaksā augstākā līmeņa ierēdņiem;
2) neatkarīgo autoritatīvo personu honorārus, kas nepārsniedz 1000 
euro
 katrai personai dienā par katru
padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas sanāksmes dienu.
(2) Valsts ieņēmumu dienests nesedz izdevumus, kas radušies nodokļu maksātājam.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm par to vienojas, visas šā panta pirmajā daļā minētās izmaksas sedz nodokļu maksātājs, ja tas iesniedzis:
1) paziņojumu par iesnieguma par strīda jautājumu atsaukšanu saskaņā ar šā likuma 
120.
 panta sesto daļu;
2) lūgumu izveidot padomdevēju komisiju saskaņā ar šā likuma 
123.
 panta pirmo daļu pēc tam, kad
iesniegums par strīda jautājumu tika noraidīts saskaņā ar šā likuma 
122.
 panta pirmo daļu un padomdevēju
komisija nolēma, ka iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes ir rīkojušās pareizi,
iesniegumu noraidot.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
129. pants. Informācija, pierādījumi un uzklausīšana
(1) Šā likuma 
123. 
vai 
126.
 pantā paredzētajā procesā, ja Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto
Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm piekrīt, attiecīgais nodokļu maksātājs var sniegt
padomdevēju komisijai vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai jebkādu informāciju, pierādījumus vai dokumentus,
kas var būt svarīgi lēmuma pieņemšanas procesā. Nodokļu maksātājs un Valsts ieņēmumu dienests sniedz jebkādu
informāciju, pierādījumus vai dokumentus pēc padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas
pieprasījuma. Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības atteikties sniegt informāciju padomdevēju komisijai un strīdu
alternatīvās izšķiršanas komisijai jebkurā no šādiem gadījumiem:
1) lai iegūtu informāciju, ir jāveic administratīvi pasākumi, kas ir pretrunā ar normatīvajiem aktiem;
104
/
144
2) informāciju nevar iegūt saskaņā ar Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem;
3) informācija satur tirdzniecības noslēpumu, komercnoslēpumu, rūpniecisku noslēpumu, dienesta noslēpumu
vai attiecas uz tirdzniecības procesu;
4) informācijas izpaušana būtu pretrunā ar sabiedrisko kārtību.
(2) Nodokļu maksātājam vai tā pārstāvim ir tiesības piedalīties padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās
izšķiršanas komisijas sanāksmēs, ja tam piekrīt Valsts ieņēmumu dienests un iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetentās iestādes. Nodokļu maksātājam vai tā pārstāvim ir pienākums piedalīties padomdevēju
komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas sanāksmēs pēc attiecīgās komisijas pieprasījuma.
(3) Nodokļu maksātājs un tā pārstāvis Valsts ieņēmumu dienestam sniedz informāciju, ko tas saņēmis saistībā ar
strīda jautājuma risināšanu, ja to pieprasa Valsts ieņēmumu dienests.
(4) Neatkarīgajai autoritatīvajai personai ir aizliegts izpaust jebkādas ziņas, ko tā saņem kā padomdevēju
komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas loceklis. Nodokļu maksātājam un tā pārstāvim aizliegts izpaust
jebkādu informāciju (tostarp informāciju par dokumentiem), ko tas saņem šajā nodaļā paredzētā procesa ietvaros.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
130. pants. Padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinums
(1) Padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija sešu mēnešu laikā pēc tās izveidošanas
sniedz atzinumu par strīda jautājumu Valsts ieņēmumu dienestam un iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm. Ja padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija uzskata, ka atzinuma
sniegšanai par strīda jautājumu nepieciešami vairāk nekā seši mēneši, šo termiņu var pagarināt par trim mēnešiem.
Padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija par šādu pagarinājumu informē Valsts ieņēmumu
dienestu, iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes un nodokļu maksātāju.
(2) Padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija atzinumu gatavo, ievērojot šā likuma
119.
 panta pirmajā daļā minētā starptautiskā līguma noteikumus, kā arī visus piemērojamos iesaistīto Eiropas
Savienības dalībvalstu normatīvos aktus.
(3) Padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija atzinumu apstiprina ar vienkāršu balsu
vairākumu. Ja balsis sadalās vienādi, izšķirošā ir priekšsēdētāja balss. Priekšsēdētājs nosūta padomdevēju komisijas
vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinumu Valsts ieņēmumu dienestam un iesaistīto Eiropas Savienības
dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
131. pants. Galīgais lēmums par strīda jautājuma izšķiršanu
(1) Sešu mēnešu laikā pēc padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinuma
saņemšanas Valsts ieņēmumu dienests kopīgi ar pārējām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm vienojas par to, kā izšķirt strīda jautājumu.
(2) Valsts ieņēmumu dienestam kopīgi ar pārējām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām
iestādēm ir tiesības pieņemt lēmumu, kas atšķiras no padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas
komisijas atzinuma. Ja Valsts ieņēmumu dienests un citu Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes
nespēj panākt vienošanos par to, kā izšķirt strīda jautājumu, attiecīgais padomdevēju komisijas vai strīdu alternatīvās
izšķiršanas komisijas atzinums Valsts ieņēmumu dienestam kļūst saistošs.
(3) Valsts ieņēmumu dienests nekavējoties paziņo nodokļu maksātājam galīgo lēmumu par strīda jautājuma
izšķiršanu (turpmāk — galīgais lēmums). Ja šāds lēmums nav nosūtīts 30 dienu laikā pēc tā pieņemšanas, nodokļu
maksātājs var vērsties Administratīvajā rajona tiesā ar prasījumu uzlikt attiecīgajai institūcijai pienākumu pieņemt
galīgo lēmumu.
(4) Galīgais lēmums ir saistošs konkrētā strīda jautājuma izšķiršanai. Galīgo lēmumu izpilda, ja nodokļu
maksātājs 60 dienu laikā pēc tā paziņošanas informē Valsts ieņēmumu dienestu, ka piekrīt tam un atsakās no
tiesībām izmantot jebkādu citu tiesību aizsardzības līdzekli saistībā ar strīda jautājumu. Ar brīdi, kad nodokļu
maksātājs šajā pantā noteiktajā kārtībā ir informējis Valsts ieņēmumu dienestu par piekrišanu galīgajam lēmumam un
atteikšanos no tiesībām izmantot jebkādu citu tiesību aizsardzības līdzekli saistībā ar strīda jautājumu, tiek
105
/
144
uzskatīts, ka starp Valsts ieņēmumu dienestu un nodokļu maksātāju ir noslēgts administratīvais līgums strīda
jautājuma izšķiršanai.
(5) Galīgo lēmumu izpilda saskaņā ar administratīvo procesu regulējošiem normatīvajiem aktiem, kuri regulē
administratīvā līguma izpildi, neatkarīgi no noilguma termiņiem, izņemot gadījumu, kad Administratīvā rajona tiesa
nolemj, ka, piemērojot šā likuma 
124.
 pantā minētos kritērijus, procesā nebija nodrošināta neatkarība. Nodokļu
maksātājs var prasīt galīgā lēmuma izpildi Administratīvajā rajona tiesā atbilstoši administratīvo procesu regulējošiem
normatīvajiem aktiem.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
132. pants. Mijiedarbība ar tiesvedību un atkāpes no vispārējās kārtības
(1) Tas, ka lēmums, kas izraisa strīda jautājumu, ir kļuvis neapstrīdams un nepārsūdzams, neliedz nodokļu
maksātājam izmantot šajā nodaļā paredzētās tiesības.
(2) Nodokļu maksātājs ir tiesīgs izmantot normatīvajos aktos noteiktos tiesību aizsardzības līdzekļus.
Neierobežojot šā panta ceturtajā daļā noteikto, gadījumā, kad nodokļu maksātājs ir vērsies tiesā, lai pieprasītu
piemērot tiesību aizsardzības līdzekli, attiecīgi šā likuma 
120.
 panta piektajā daļā un 
121.
 panta pirmajā un otrajā daļā
minētie termiņi sākas ar dienu, kurā spriedums, kas pasludināts minētajā tiesvedībā, ir kļuvis galīgs vai kurā minētā
tiesvedība ir izbeigta vai apturēta.
(3) Ar nodokļu maksātāja iesnieguma par strīda jautājumu iesniegšanu atbilstoši šā likuma 
120.
 pantam tiek
izbeigta jebkāda cita savstarpējās saskaņošanas procedūra vai strīdu izšķiršanas procedūra, kura notiek saskaņā ar
starptautisko līgumu, kas tiek interpretēts vai piemērots saistībā ar attiecīgo strīda jautājumu. Citu notiekošu procesu
saistībā ar attiecīgo strīda jautājumu izbeidz ar dienu, kad jebkura no iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm ir pirmo reizi saņēmusi iesniegumu.
(4) Ja saistībā ar strīda jautājumu ir stājies spēkā tiesas spriedums:
1) pirms Valsts ieņēmumu dienests un iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes,
izmantojot šā likuma 
121.
 pantā paredzēto savstarpējās saskaņošanas procedūru, ir panākuši vienošanos par
strīda jautājuma izšķiršanu, Valsts ieņēmumu dienests paziņo visām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu
kompetentajām iestādēm par attiecīgo tiesas spriedumu un par to, ka attiecīgā savstarpējās saskaņošanas
procedūra ir jāizbeidz ar dienu, kad saņemts šis Valsts ieņēmumu dienesta paziņojums;
2) pirms nodokļu maksātājs ir iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam šā likuma 
123.
 panta pirmajā daļā
paredzēto lūgumu strīda jautājumu izšķirt padomdevēju komisijā, šā likuma 
123.
 panta pirmā daļa nav
piemērojama, ja, izmantojot šā likuma 
121.
 pantā paredzēto savstarpējās saskaņošanas procedūru, nav
panākta vienošanās par strīda jautājuma izšķiršanu. Šādā gadījumā Valsts ieņēmumu dienests informē
iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes par attiecīgā tiesas sprieduma sekām;
3) uzsāktais šā likuma 
123.
 pantā paredzētais strīda jautājuma izšķiršanas process padomdevēju komisijā ir
jāizbeidz, ja attiecīgais tiesas spriedums ir stājies spēkā jebkurā laikā pēc tam, kad nodokļu maksātājs ir
iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam šā likuma 
123.
 panta pirmajā daļā paredzēto lūgumu strīda jautājumu
izšķirt padomdevēju komisijā, bet pirms padomdevēju komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija ir
sniegusi savu atzinumu saskaņā ar šā likuma 
130.
 pantu. Šādā gadījumā Valsts ieņēmumu dienests informē
iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes un padomdevēju komisiju vai strīdu
alternatīvās izšķiršanas komisiju par attiecīgā tiesas sprieduma sekām.
(5) Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības liegt nodokļu maksātājam tiesības izmantot strīdu izšķiršanas
procedūru saskaņā ar šā likuma 
123.
 pantu, ja, ņemot vērā konkrētās lietas apstākļus, tas konstatē, ka strīda
jautājums nav par nodokļu dubulto uzlikšanu. Šādā gadījumā Valsts ieņēmumu dienests nekavējoties informē nodokļu
maksātāju un iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
133. pants. Īpaši noteikumi fiziskajām personām un maziem uzņēmumiem
(1) Šā panta noteikumi attiecināmi uz nodokļu maksātāju, ja tas:
1) ir fiziskā persona;
106
/
144
2) neatbilst lielas komercsabiedrības kritērijiem, jo bilances datumā nepārsniedz vismaz divas no trim turpmāk
minēto kritēriju robežvērtībām:
a) bilances kopsumma — 20 000 000 
euro
,
b) neto apgrozījums — 40 000 000 
euro
,
c) vidējais darbinieku skaits finanšu gada laikā — 250;
3) neatbilst lielas starptautiskas uzņēmumu grupas kritērijiem, kuriem atbilstoši liela starptautiska uzņēmumu
grupa ir tāda, kurā mātes komercsabiedrība un meitas komercsabiedrības sagatavo konsolidētu gada pārskatu
saskaņā ar piemērojamiem finanšu pārskatu sagatavošanas principiem (standartiem) un kurai mātes
komercsabiedrības bilances datumā ir pārsniegtas vismaz divas no trim turpmāk minēto kritēriju
robežvērtībām:
a) bilances kopsumma — 20 000 000 
euro
,
b) neto apgrozījums — 40 000 000 
euro
,
c) vidējais darbinieku skaits finanšu gada laikā — 250.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētais nodokļu maksātājs iesniegumus, sūdzības, atbildes uz lūgumu pēc papildu
informācijas, iesniegumu atsaukšanu un lūgumus, kas precizēti attiecīgi šā likuma 
120.
 panta pirmajā, ceturtajā,
sestajā un septītajā daļā, šā likuma 
123.
 panta pirmajā, otrajā un trešajā daļā, atkāpjoties no vispārīgiem
noteikumiem, var iesniegt arī tikai tās Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā nodokļu maksātājs
ir rezidents. Ja šādā gadījumā kompetentā iestāde ir Valsts ieņēmumu dienests, tas divu mēnešu laikā pēc minēto
dokumentu saņemšanas paziņo par to visām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
Tiklīdz šāds paziņojums ir sniegts, uzskata, ka nodokļu maksātājs ir iesniedzis iesniegumu visām iesaistīto Eiropas
Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm dienā, kad ir iesniegts kāds no šajā daļā minētajiem dokumentiem
nodokļu maksātāja rezidences valsts kompetentajai iestādei.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests saņem papildu ziņas saskaņā ar šā likuma 
120.
 panta ceturto daļu, tas nosūta
kopiju visām iesaistīto Eiropas Savienības dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Tiklīdz papildu ziņas ir iesniegtas
nodokļu maksātāja rezidences valsts kompetentajai iestādei, uzskata, ka tās saņēma arī iesaistīto Eiropas
Savienības dalībvalstu kompetentās iestādes.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
134. pants. Publicitāte
(1) Padomdevēju komisija un strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija atzinumus sagatavo rakstveidā.
(2) Valsts ieņēmumu dienestam kopīgi ar pārējām iesaistīto dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir tiesības
vienoties par šā likuma 
131.
 pantā minēto galīgo lēmumu publicēšanu pilnībā, ja tam piekrīt katrs iesaistītais nodokļu
maksātājs.
(3) Ja Valsts ieņēmumu dienests vai attiecīgais nodokļu maksātājs nepiekrīt, ka galīgais lēmums tiek publicēts
pilnībā, Valsts ieņēmumu dienests publicē galīgā lēmuma kopsavilkumu. Kopsavilkumā iekļauj lietas un priekšmeta
aprakstu, datumu, attiecīgos pārskata periodus, juridisko pamatojumu, nozari un īsu aprakstu par galīgo iznākumu, kā
arī aprakstu par izmantoto strīda risināšanas metodi.
(4) Pirms publicēšanas Valsts ieņēmumu dienests nosūta nodokļu maksātājam informāciju, kas jāpublicē saskaņā
ar šā panta pirmo daļu. Nodokļu maksātājam 60 dienu laikā pēc šādas informācijas saņemšanas ir tiesības pieprasīt,
lai Valsts ieņēmumu dienests nepublicē informāciju, kas attiecas uz jebkādu tirdzniecības noslēpumu,
komercnoslēpumu, rūpniecisku vai dienesta noslēpumu vai tirdzniecības procesu vai kas ir pretrunā ar sabiedrisko
kārtību.
(5) Informācijas publicēšanai Valsts ieņēmumu dienests izmanto ar īstenošanas aktiem apstiprinātās Eiropas
Komisijas standarta veidlapas.
(6) Valsts ieņēmumu dienests nekavējoties paziņo Eiropas Komisijai informāciju, kas jāpublicē saskaņā ar šā
panta trešo daļu.
(
17.10.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.10.2019.
)
107
/
144
XVI nodaļa
Administratīvie pārkāpumi nodokļu jomā un kompetence administratīvo
pārkāpumu procesā
(Nodaļa 
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Nodaļa stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
135. pants. Izvairīšanās no nodokļu un tiem pielīdzināto maksājumu nomaksas
Par izvairīšanos no nodokļu vai tiem pielīdzināto maksājumu nomaksas vai par ienākumu, peļņas vai citu ar
nodokli apliekamo objektu slēpšanu vai samazināšanu piemēro naudas sodu fiziskajai personai vai valdes loceklim no
divdesmit astoņām līdz četrsimt naudas soda vienībām, atņemot valdes loceklim tiesības ieņemt noteiktus amatus
komercsabiedrībās uz laiku līdz trim gadiem vai bez tā.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
136. pants. Nodokļu maksātāju reģistrēšanās kārtības neievērošana
Par nereģistrēšanos nodokļu maksātāju reģistrā normatīvajos aktos noteiktajos termiņos piemēro brīdinājumu vai
naudas sodu fiziskajai personai no desmit līdz četrdesmit divām naudas soda vienībām, bet juridiskajai personai —
no desmit līdz septiņdesmit naudas soda vienībām.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
137. pants. Grāmatvedības uzskaitē neuzrādītas darba samaksas izmaksāšana
Par grāmatvedības uzskaitē neuzrādītas darba samaksas izmaksāšanu piemēro naudas sodu fiziskajai personai
vai valdes loceklim no divdesmit astoņām līdz četrsimt naudas soda vienībām, atņemot valdes loceklim tiesības
ieņemt noteiktus amatus komercsabiedrībās uz laiku līdz trim gadiem vai bez tā.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
138. pants. Neatļautu darījumu veikšana, ja nodokļu maksātājam ir apturēta saimnieciskā darbība
Par neatļautu darījumu veikšanu vai maksājumu saistību pildīšanu, ja nodokļu maksātājam ir apturēta
saimnieciskā darbība, piemēro naudas sodu fiziskajai personai vai valdes loceklim no divdesmit astoņām līdz
četrsimt naudas soda vienībām, atņemot valdes loceklim tiesības ieņemt noteiktus amatus komercsabiedrībās uz
laiku līdz trim gadiem vai bez tā.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
139. pants. Skaidras naudas darījumu deklarēšanas nosacījumu un lietošanas ierobežojumu neievērošana
(1) Par tādu skaidras naudas darījumu nedeklarēšanu, kas veikti ar fiziskajām personām, kurām atbilstoši
normatīvajiem aktiem nav jāreģistrē saimnieciskā darbība, piemēro naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai
personai triju procentu apmērā no nedeklarētās summas.
(2) Par skaidrā naudā veikto darījumu nedeklarēšanu, izņemot šā panta trešajā daļā minētos gadījumus, piemēro
naudas sodu fiziskajai personai triju procentu apmērā no nedeklarētās summas, bet juridiskajai personai — piecu
procentu apmērā no nedeklarētās summas.
(3) Par skaidrā naudā veikto kuģu aģentēšanas un gaisakuģu aģentēšanas komercsabiedrību darījumu, kā arī
starptautisko autopārvadājumu un kravas ekspedīcijas komercsabiedrību darījumu nedeklarēšanu piemēro naudas
sodu juridiskajai personai 10 procentu apmērā no nedeklarētās summas.
(4) Par skaidrā naudā veikto darījumu deklarēšanu, pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos noteikto deklarāciju
108
/
144
iesniegšanas termiņu, piemēro naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai personai no piecām līdz simt četrdesmit
naudas soda vienībām.
(5) Par darījuma veikšanu skaidrā naudā, ja darījuma summa pārsniedz šā likuma 
30.
 pantā noteikto skaidras
naudas lietošanas ierobežojuma apmēru, piemēro naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai personai 15 procentu
apmērā no darījuma summas.
(6) Par normatīvajos aktos noteiktās norēķinu kārtības neievērošanu piemēro naudas sodu juridiskajai personai no
četrpadsmit līdz divsimt astoņdesmit naudas soda vienībām.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
140. pants. Nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču un iekārtu lietošanas prasību
neievērošana
(1) Par normatīvajiem aktiem atbilstošu nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču un iekārtu
neuzstādīšanu un neizmantošanu piemēro naudas sodu fiziskajai personai no divdesmit astoņām līdz simt
septiņdesmit naudas soda vienībām, bet juridiskajai personai — no divdesmit astoņām līdz divsimt astoņdesmit
naudas soda vienībām.
(2) Par normatīvajos aktos noteikto 
nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču un iekārtu
lietošanas kārtība
s un lietotāju pienākumu nepildīšanu piemēro naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai
personai no divdesmit astoņām līdz simt četrdesmit naudas soda vienībām.
(3) Par normatīvajos aktos noteikto nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču un iekārtu
apkalpojošo dienestu pienākumu nepildīšanu piemēro brīdinājumu vai naudas sodu juridiskajai personai no
četrpadsmit līdz simt četrdesmit naudas soda vienībām.
(4) Par nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču vai iekārtu lietošanu, ja ir mainīta to
konstrukcija vai programma, ar ko tādējādi radīta iespēja slēpt vai samazināt ar nodokļiem un nodevām apliekamo
objektu, piemēro naudas sodu fiziskajai personai no četrdesmit divām līdz četrsimt naudas soda vienībām, bet
juridiskajai personai — no divsimt astoņdesmit līdz četrtūkstoš naudas soda vienībām.
(5) Par neatļautu darbību veikšanu, lai mainītu normatīvajos aktos noteikto nodokļu un citu maksājumu
reģistrēšanas elektronisko ierīču vai iekārtu konstrukciju, iejauktos programmā un tādējādi radītu iespēju slēpt vai
samazināt ar nodokļiem apliekamo objektu, piemēro naudas sodu fiziskajai personai no astoņdesmit līdz četrsimt
naudas soda vienībām, bet juridiskajai personai — no divsimt astoņdesmit līdz četrtūkstoš naudas soda vienībām.
(6) Par normatīvajos aktos noteikto nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču vai iekārtu
kontrollentes vai ierakstīto datu nesaglabāšanu līdz normatīvajos aktos paredzētajam termiņam piemēro naudas sodu
fiziskajai personai no astoņdesmit līdz četrsimt naudas soda vienībām, bet juridiskajai personai — no astoņdesmit
līdz astoņsimt sešdesmit naudas soda vienībām.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
141. pants. Nodokļu deklarāciju iesniegšanas termiņu neievērošana
(1) Par nodokļu deklarācijas iesniegšanu, pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos noteikto iesniegšanas termiņu no
trim līdz 10 dienām, izņemot gadījumu, ja Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā 12 mēnešu
periodā ikmēneša vai ceturkšņa deklarācijas iesniegšana kavēta vienu reizi līdz piecām dienām, piemēro brīdinājumu
vai naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai personai no piecām līdz četrpadsmit naudas soda vienībām.
(2) Par nodokļu deklarācijas iesniegšanu, pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos noteikto iesniegšanas termiņu no
11 līdz 20 dienām, piemēro naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai personai no piecpadsmit līdz trīsdesmit
naudas soda vienībām.
(3) Par nodokļu deklarācijas iesniegšanu, pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos noteikto iesniegšanas termiņu no
21 dienas līdz 30 dienām, piemēro naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai personai no trīsdesmit vienas līdz
piecdesmit sešām naudas soda vienībām.
(4) Par nodokļu deklarācijas iesniegšanu, pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos noteikto iesniegšanas termiņu
109
/
144
vairāk par 30 dienām, vai deklarācijas neiesniegšanu piemēro naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai personai
no piecdesmit septiņām līdz simt četrdesmit naudas soda vienībām.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. un 230. punktu)
142. pants. Informatīvo deklarāciju iesniegšanas termiņu neievērošana
(1) Par informatīvās deklarācijas (izņemot šā panta otrajā daļā minēto informatīvo deklarāciju) iesniegšanu,
pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos noteikto iesniegšanas termiņu vairāk par divām dienām, izņemot gadījumu, ja
Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā 12 mēnešu periodā ikmēneša informatīvās
deklarācijas iesniegšana kavēta vienu reizi līdz piecām dienām, vai deklarācijas neiesniegšanu piemēro brīdinājumu
vai naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai personai no trim līdz trīsdesmit naudas soda vienībām.
(2) Par informatīvās deklarācijas par darba ņēmējiem (iesniedzama par personām, kuras uzsāk darbu)
iesniegšanu, pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos noteikto iesniegšanas termiņu, vai deklarācijas neiesniegšanu, kā
arī par paziņojuma par fiziskajai personai izmaksātajām summām iesniegšanu, pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos
noteikto iesniegšanas termiņu vairāk par divām dienām, vai paziņojuma neiesniegšanu piemēro naudas sodu fiziskajai
personai no divdesmit astoņām līdz simt naudas soda vienībām, bet juridiskajai personai — no septiņdesmit līdz
tūkstoš četrsimt divdesmit naudas soda vienībām.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
143. pants. Neziņošana par aizdomīgu darījumu
Par neziņošanu Valsts ieņēmumu dienestam par šā likuma 
22.
2
 pantā noteikto aizdomīgo darījumu piemēro
naudas sodu fiziskajai personai un juridiskajai personai līdz 10 procentiem no aizdomīgā darījuma summas.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
144. pants. Regulējuma neievērošana attiecībā uz elektronisko informācijas uzskaiti būvlaukumā
(1) Par būvlaukumā nodarbinātai personai normatīvajos aktos noteiktā pienākuma veikt darba laika reģistrāciju
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā — ieejot būvlaukumā, reģistrēt darba laika sākumu un, izejot no
būvlaukuma, reģistrēt darba laika beigas — nepildīšanu piemēro brīdinājumu vai naudas sodu fiziskajai personai no
divām līdz četrām naudas soda vienībām.
(2) Par darba devējam normatīvajos aktos noteiktā pienākuma nodrošināt, lai tā būvlaukumā nodarbinātās un
piesaistītās personas, kuras būvlaukumā veic darbu būvdarbu līguma izpildei, savu darba laiku reģistrētu
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā, nepildīšanu piemēro naudas sodu juridiskajai personai no četrām līdz
tūkstoš naudas soda vienībām.
(3) Par galvenajam būvdarbu veicējam normatīvajos aktos noteiktā pienākuma nodrošināt, lai persona, kas uzturas
norobežota būvlaukuma teritorijā, bet nav nodarbināta būvdarbu veikšanā būvlaukumā un nav uzskatāma par
būvlaukumā nodarbinātu personu, savu uzturēšanās laiku būvlaukumā reģistrētu elektroniskās darba laika uzskaites
sistēmā, nepildīšanu piemēro naudas sodu juridiskajai personai no četrām līdz tūkstoš naudas soda vienībām.
(4) Par šā panta otrajā un trešajā daļā minēto pārkāpumu, ja pienākumu reģistrēties elektroniskās darba laika
uzskaites sistēmā būvlaukumā nav izpildījuši vismaz 30 procenti no kontroles pasākuma uzsākšanas brīdī
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrēto personu skaita (bet ne mazāk par 20 šādām personām),
galvenajam būvdarbu veicējam piemēro naudas sodu juridiskajai personai no 0,1 procenta līdz piecu procentu apmērā
no būvdarbu līguma summas, bet ne vairāk par 100 000 
euro
.
(5) Par galvenajam būvdarbu veicējam normatīvajos aktos noteiktā pienākuma iesniegt iekļaušanai vienotajā
elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē informāciju (elektronisku datu formā) par būvdarbu uzsākšanu vai par
noslēgto būvdarbu līgumu ar būvniecības ierosinātāju nepildīšanu ilgāk par mēnesi piemēro naudas sodu juridiskajai
personai no divdesmit līdz tūkstoš naudas soda vienībām.
(6) Par galvenajam būvdarbu veicējam un apakšuzņēmējam normatīvajos aktos noteiktā pienākuma iesniegt
iekļaušanai vienotajā elektroniskās darba laika uzskaites datubāzē informāciju par visiem ar saviem
apakšuzņēmējiem iepriekšējā mēnesī noslēgtajiem būvdarbu līgumiem, kuru līguma summa ir 15 000 
euro
 vai vairāk,
nepildīšanu ilgāk par mēnesi piemēro naudas sodu juridiskajai personai no četrpadsmit līdz astoņdesmit sešām 
110
/
144
naudas soda vienībām.
(7) Par galvenajam būvdarbu veicējam normatīvajos aktos noteiktā pienākuma glabāt, uzrādīt un izsniegt
kontrolējošām institūcijām elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētos un uzkrātos datus normatīvajos
aktos noteiktajā kārtībā un apjomā nepildīšanu piemēro naudas sodu juridiskajai personai no divdesmit līdz tūkstoš
naudas soda vienībām.
(8) Par galvenajam būvdarbu veicējam normatīvajos aktos noteiktā pienākuma nodot vienotajā elektroniskās darba
laika uzskaites datubāzē elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētos un uzkrātos datus normatīvajos
aktos noteiktajā kārtībā un apjomā nepildīšanu ilgāk par mēnesi piemēro naudas sodu juridiskajai personai no
divdesmit līdz tūkstoš naudas soda vienībām.
(9) Par galvenajam būvdarbu veicējam normatīvajos aktos noteiktās elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas
(elektroniskā darba laika uzskaite katrā būvlaukumā) neieviešanu piemēro naudas sodu juridiskajai personai no 0,1
procenta līdz piecu procentu apmērā no būvdarbu līguma summas, bet ne vairāk par 100 000 
euro
.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
145. pants. Kompetence administratīvo pārkāpumu procesā
(1) Administratīvā pārkāpuma procesu par šā likuma 
135.
, 
136.
, 
137.
, 
138.
, 
139.
, 
140.
, 
141.
, 
142.
, 
143. 
un
144.
 pantā minētajiem pārkāpumiem veic Valsts ieņēmumu dienests.
(2) Administratīvā pārkāpuma procesu par šā likuma 
142.
 panta otrajā daļā minētajiem pārkāpumiem (izņemot
paziņojuma par fiziskajai personai izmaksātajām summām iesniegšanu, pārkāpjot nodokļu normatīvajos aktos
noteikto iesniegšanas termiņu, vai paziņojuma neiesniegšanu) veic arī Valsts darba inspekcija.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
 Pants stājas spēkā 
01.07.2020.
 Sk. Pārejas
noteikumu 229. punktu)
XVII nodaļa
Vienkāršotais nodokļa samaksas risinājums
(Nodaļa 
16.06.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
)
146. pants. Vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma izmantošanas nosacījumi
(1) Vienkāršoto nodokļa samaksas risinājumu piemēro, lai no saimnieciskās darbības ietvaros gūtajiem
ieņēmumiem aprēķinātu, ieturētu un uzskaitītu nodokļa maksājumus un pārskaitītu tos vienotajā nodokļu kontā šajā
nodaļā noteiktajā kārtībā.
(2) Vienkāršoto nodokļa samaksas risinājumu var izmantot tikai tāda nodokļa aprēķināšanā un iekasēšanā, kuram
tā izmantošanu paredz konkrētā nodokļa likums.
(3) Nodokļu maksātājam, kurš izmanto vienkāršoto nodokļa samaksas risinājumu:
1) ir pienākums nodrošināt, ka visi ar saimniecisko darbību saistītie ieņēmumi tiek ieskaitīti vai iemaksāti
saimnieciskās darbības ieņēmumu kontā;
2) ja tas ievēro šajā likumā un konkrētā nodokļa likumā noteiktos vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma
izmantošanas nosacījumus:
a) nav jāiesniedz šajā likumā vai konkrēto nodokļu likumos paredzētās nodokļu un informatīvās
deklarācijas,
b) pašam nav jāaprēķina maksājamā nodokļa summa un jāveic nodokļa samaksa;
3) neaprēķina nokavējuma naudu par nodokļa samaksas termiņa kavējumu, ja vienkāršotā nodokļa samaksas
risinājuma ietvaros nodoklis nav aprēķināts, ieturēts un pārskaitīts vienotajā nodokļu kontā no nodokļu
maksātāja neatkarīgu iemeslu dēļ.
111
/
144
(4) Nodokļu maksātājs par saimnieciskās darbības ieņēmumu kontu var pieteikt kontu, kas atbilst šādiem
kritērijiem:
1) tas Maksājumu pakalpojumu un elektroniskās naudas likuma izpratnē klasificējams kā maksājumu konts,
kuru izmanto tikai viens lietotājs un kurš nav patērētāja pamatkonts;
2) tas atvērts kredītiestādē vai dalībvalsts kredītiestādes filiālē Latvijā, kura saviem klientiem piedāvā
saimnieciskās darbības ieņēmumu konta lietošanas pakalpojumu (turpmāk šajā nodaļā — kredītiestāde).
(5) Nodokļu maksātājam, izņemot šā likuma 
148.
 panta ceturtajā daļā minēto gadījumu, viena nodokļa režīma
piemērošanai vienlaikus ir tikai viens saimnieciskās darbības ieņēmumu konts. Vienu saimnieciskās darbības
ieņēmumu kontu vienlaikus var izmantot dažādu nodokļu režīmu (ar vienādu nodokļu likmi) piemērošanai, ja konkrētā
nodokļa likums paredz šādu iespēju.
(
16.06.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
)
147. pants. Vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma darbības uzsākšanas un izbeigšanas kārtība
(1) Nodokļu maksātājam, ievērojot konkrētā nodokļa likumā noteikto, ir tiesības pieteikties vienkāršotā nodokļa
samaksas risinājuma izmantošanai, iesniedzot Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā
iesniegumu strukturētu datu formā, tajā norādot saimnieciskās darbības ieņēmumu konta numuru, kredītiestādi, kura
atvērusi šo kontu, un plānoto datumu tā darbības uzsākšanai vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma ietvaros.
Nodokļu maksātājs, atbilstoši situācijai ievērojot vienu no šādiem nosacījumiem, iesniegumu iesniedz:
1) vienlaikus ar iesniegumu par reģistrēšanos kā konkrētā nodokļa maksātājam, ja persona nav reģistrēta
Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrā vai Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu maksātāju reģistrā un nav
reģistrēta kā konkrētā nodokļa maksātājs;
2) ne vēlāk kā piecas darbdienas pirms konkrētā nodokļa likumā noteiktā vienkāršotā nodokļa samaksas
risinājuma uzsākšanas brīža, ja nodokļu maksātājs ir reģistrēts Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrā vai
Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu maksātāju reģistrā un vēlas uzsākt vienkāršotā nodokļa samaksas
risinājuma piemērošanu tā nodokļa iekasēšanā un aprēķināšanā, kuram vienkāršotā nodokļa samaksas
risinājuma izmantošanu paredz konkrētā nodokļa likums.
(2) Valsts ieņēmumu dienests informē kredītiestādi, kura atbilstoši iesniegumā norādītajam sniedz nodokļu
maksātājam saimnieciskās darbības ieņēmumu konta pakalpojumu, par datumu, ar kuru attiecīgo kontu var sākt
izmantot vienkāršotā nodokļa samaksas risinājumam, vienas darbdienas laikā pēc nodokļu maksātāja:
1) kā konkrētā nodokļa maksātāja reģistrācijas — ja persona uz iesnieguma iesniegšanas dienu nav reģistrēta
Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrā vai Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu maksātāju reģistrā un kā
konkrētā nodokļa maksātājs;
2) pārreģistrācijas par konkrētā nodokļa maksātāju — ja nodokļu maksātājs uz iesnieguma iesniegšanas dienu
ir reģistrēts Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrā vai Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu maksātāju reģistrā,
bet maina piemērojamo nodokļa režīmu;
3) iesnieguma saņemšanas — ja nodokļu maksātājs uz iesnieguma iesniegšanas dienu ir reģistrēts Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistrā vai Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu maksātāju reģistrā, kā arī reģistrēts kā
konkrētā nodokļa maksātājs un vēlas uzsākt vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma izmantošanu.
(3) Kredītiestāde divu darbdienu laikā pēc šā panta otrajā daļā noteiktās informācijas saņemšanas nosūta Valsts
ieņēmumu dienestam paziņojumu, ar kuru apstiprina, ka uzsāk nodokļa ieturēšanu un ieskaitīšanu vienotajā nodokļu
kontā, un paziņo par datumu, kad kontu var sākt izmantot vienkāršotā nodokļa samaksas risinājumam, vai informē
Valsts ieņēmumu dienestu par atteikumu īstenot minētās darbības, norādot atteikuma iemeslu.
(4) Valsts ieņēmumu dienests vienas darbdienas laikā pēc šā panta trešajā daļā minētā paziņojuma saņemšanas
Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā paziņo nodokļu maksātājam, ka uzsāk vienkāršotā
nodokļa samaksas risinājuma izmantošanu, norādot uzsākšanas datumu. Ja Valsts ieņēmumu dienests atsaka vai
aptur saimnieciskās darbības ieņēmumu konta izmantošanu vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma ietvaros, par
to vienas darbdienas laikā attiecīgi pēc nodokļu maksātāja iesnieguma vai kredītiestādes informācijas saņemšanas
paziņo nodokļu maksātājam, norādot atteikuma vai apturēšanas iemeslu.
(5) Vienkāršoto nodokļa samaksas risinājumu var piemērot arī saimnieciskās darbības ieņēmumiem, kas gūti
112
/
144
periodā no nodokļu maksātāja reģistrēšanas par saimnieciskās darbības veicēju un konkrētā nodokļa maksātāju līdz
brīdim, kad, ievērojot Valsts ieņēmumu dienesta paziņojumu, uzsāk vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma
piemērošanu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
1) nodokļu maksātājs iesniegumu par vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošanu Valsts
ieņēmumu dienestam iesniedz vienlaikus ar iesniegumu par reģistrēšanos kā saimnieciskās darbības veicējam
un konkrētā nodokļa maksātājam;
2) saimnieciskās darbības ieņēmumi 10 dienu laikā no vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma uzsākšanas
datuma ieskaitīti vai iemaksāti saimnieciskās darbības ieņēmumu kontā.
(
16.06.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
)
148. pants. Vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošanas atteikums, risinājuma darbības
apturēšanas, izbeigšanas un izmaiņu veikšanas kārtība
(1) Vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma izmantošanu Valsts ieņēmumu dienests atsaka vai aptur, ja
konstatē vismaz vienu no šādiem kritērijiem:
1) atbilstoši konkrētā nodokļa likuma nosacījumiem nodokļu maksātājs nav tiesīgs izmantot vienkāršoto
nodokļa samaksas risinājumu;
2) kredītiestāde neapstiprina attiecīgā konta (nodokļu maksātāja iesniegumā norādītā saimnieciskās darbības
ieņēmumu konta) izmantošanu vienkāršotā nodokļa samaksas risinājumam vai paziņo, ka aptur tā
izmantošanu, ja ir spēkā vismaz viens no šādiem nosacījumiem:
a) nodokļu maksātāja norādītais konts ir uzskatāms par pamatkontu Maksājumu pakalpojumu un
elektroniskās naudas likuma izpratnē,
b) nodokļu maksātāja norādītais konts ir slēgts vai tiek slēgts,
c) kompetentā iestāde ir noteikusi ierobežojumus maksājumu veikšanai no maksājumu konta.
(2) Ja iestājas kāds no šā panta pirmās daļas 2. punktā minētajiem gadījumiem, kredītiestāde vienas darbdienas
laikā paziņo Valsts ieņēmumu dienestam un nodokļu maksātājam datumu, ar kuru Valsts ieņēmumu dienestam ir
pienākums apturēt vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošanu nodokļu maksātāja saimnieciskās
darbības ieņēmumu kontam, un ar šo datumu pārtrauc nodokļa ieturēšanu vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma
ietvaros.
(3) Šā panta pirmās daļas 2. punkta "c" apakšpunktā minētais gadījums neattiecas uz ierobežojumiem, kas
piedziņas procesā noteikti ar Valsts ieņēmumu dienesta vai zvērinātu tiesu izpildītāju 
Kredītiestāžu likuma
 
66.
1
 pantā
noteiktajiem rīkojumiem. Ja par nodokļu maksātāju ir saņemti minētie rīkojumi, kredītiestāde attiecīgo rīkojumu izpildi
no saimnieciskās darbības ieņēmumu konta īsteno pēc nodokļa ieturēšanas šā likuma 
149.
 pantā noteiktajā kārtībā.
(4) Nodokļu maksātājam ir tiesības mainīt saimnieciskās darbības ieņēmumu kontu uz citu šādu kontu tajā pašā
vai citā kredītiestādē, nodrošinot vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma un nodokļa iekasēšanas nepārtrauktību.
Nodokļu maksātājs trīs darbdienas pirms saimnieciskās darbības ieņēmumu konta maiņas iesniedz iesniegumu
strukturētu datu formā Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā. Valsts ieņēmumu dienests,
ievērojot šā likuma 
147.
 panta otrajā daļā noteikto saskaņošanas kārtību, pēc attiecīgās kredītiestādes apstiprinājuma
saņemšanas maina saimnieciskās darbības ieņēmumu kontu, informējot to kredītiestādi, kura nodokļu maksātājam
sniedza saimnieciskās darbības ieņēmumu konta pakalpojumu, un to kredītiestādi, kura turpmāk sniegs
saimnieciskās darbības ieņēmumu konta pakalpojumu, par izmaiņām nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības
ieņēmumu konta izmantošanā, norādot izmaiņu datumu. Nodokļa iekasēšanas nepārtrauktība ir uzskatāma par
nodrošinātu arī tad, ja, mainot kontu, īslaicīgi (ne ilgāk par trim darbdienām) viena nodokļa režīma piemērošanai
vienlaikus ir divi saimnieciskās darbības konti, kuriem tiek piemērots vienkāršotais nodokļa samaksas risinājums.
(5) Nodokļu maksātājam, ievērojot konkrētā nodokļa likumu, ir tiesības izbeigt vienkāršotā nodokļa samaksas
risinājuma piemērošanu saimnieciskās darbības ieņēmumu kontam, iesniedzot iesniegumu strukturētu datu formā
Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā trīs darbdienas pirms tam, kad tiek plānots izbeigt
vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošanu saimnieciskās darbības ieņēmumu kontam. Valsts ieņēmumu
dienests vienas darbdienas laikā pēc nodokļu maksātāja iesnieguma saņemšanas paziņo nodokļu maksātājam par to,
ka tiek izbeigta vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošana saimnieciskās darbības ieņēmumu kontam,
norādot izbeigšanas datumu, un par to informē arī kredītiestādi, kura sniedz nodokļu maksātājam saimnieciskās
113
/
144
darbības ieņēmumu konta pakalpojumu.
(6) Ja nodokļu maksātājs, kuram piemērots vienkāršotais nodokļa samaksas risinājums, izbeidz saimniecisko
darbību, vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošanu izbeidz ar datumu, kad Valsts ieņēmumu dienests
apstiprina nodokļu maksātāja paziņojumu par saimnieciskās darbības izbeigšanu. Valsts ieņēmumu dienests vienas
darbdienas laikā pēc tam, kad apstiprināts nodokļu maksātāja paziņojums par saimnieciskās darbības izbeigšanu,
informē kredītiestādi, kura sniedza nodokļu maksātājam saimnieciskās darbības ieņēmumu konta pakalpojumu, ka
tiek izbeigta vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošana saimnieciskās darbības ieņēmumu kontam,
norādot izbeigšanas datumu.
(
16.06.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
)
149. pants. Nodokļa aprēķināšana un ieturēšana vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma
 
ietvaros
(1) Sākot ar vienkāršotās nodokļa samaksas risinājuma darbības uzsākšanas datumu, kredītiestāde no katra
saimnieciskās darbības ieņēmumu kontā ienākošā maksājuma, kas veido minētā konta kredīta apgrozījumu,
nekavējoties dara nepieejamu nodokļu maksātājam (turpmāk šajā nodaļā — rezervē) summu, kas aprēķināta,
ievērojot konkrētā nodokļa likumā šim nodokļu režīmam piemērojamo nodokļa likmi, kuru Valsts ieņēmumu dienests
paziņojis kredītiestādei. Ja konkrētā nodokļa likums attiecīgajam nodokļu režīmam paredz piemērot dažādas nodokļa
likmes, Valsts ieņēmumu dienests kredītiestādei paziņo šim nodokļu režīmam maksimāli piemērojamo nodokļa likmi.
(2) Kredītiestāde katru dienu līdz pulksten 12.00 informē Valsts ieņēmumu dienestu par nodokļu maksātāja
saimnieciskās darbības ieņēmumu konta iepriekšējās dienas kredīta apgrozījumu.
(3) Valsts ieņēmumu dienests, saņemot šā panta otrajā daļā noteikto informāciju par kredīta apgrozījumu, līdz tās
pašas dienas pulksten 24.00 informē attiecīgo kredītiestādi par nodokļa apmēru, kas ieskaitāms vienotajā nodokļa
kontā.
(4) Kredītiestāde nekavējoties, bet ne vēlāk kā nākamajā darbdienā pēc tam, kad saņemta Valsts ieņēmumu
dienesta informācija par nodokļa apmēru, veic šādas darbības:
1) nosūta informāciju Valsts ieņēmumu dienestam par ieturētā nodokļa apmēru, kas konkrētajā dienā tiks
pārskaitīts vienotajā nodokļu kontā, sadalījumā pa nodokļu maksātājiem;
2) ieskaita vienotajā nodokļu kontā nodokli atbilstoši informācijai, kuru saskaņā ar šā panta trešo daļu
iesniedzis Valsts ieņēmumu dienests. Kredītiestāde nodokli pārskaita vienā maksājumā kā visu tās klientu,
kuri izmanto saimnieciskās darbības ieņēmumu kontu, nodokļu maksājumu kopsummu, ievērojot šādus
nosacījumus:
a) visi nodokļu maksājumi ir ieturēti par vienu un to pašu datumu,
b) katra pārskaitāmā nodokļa maksājuma apmērs ir vienāds ar informācijā, kuru saskaņā ar šā panta trešo
daļu iesniedzis Valsts ieņēmumu dienests, norādīto nodokļa apmēru,
c) maksājuma uzdevumā ir norādīta informācija, lai identificētu nodokļa maksājumus, kuri pārskaitīti, un
nodokļu maksātājus, no kuriem nodoklis ieturēts;
3) atbrīvo saimnieciskās darbības ieņēmumu kontā rezervētos naudas līdzekļus, kuri atbilstoši Valsts
ieņēmumu dienesta kredītiestādei sniegtajai informācijai pārsniedz nodokļa apmēru, kas konkrētajā dienā
ieskaitāms vienotajā nodokļu kontā.
(5) Kredītiestāde šā panta pirmajā daļā minēto summas rezervāciju atceļ, ja ir izpildīts vismaz viens no šādiem
nosacījumiem:
1) 14 dienu laikā no šā panta otrajā daļā noteiktās informācijas nosūtīšanas no Valsts ieņēmumu dienesta nav
saņemta šā panta trešajā daļā minētā informācija par nodokļa apmēru;
2) laika posmā no naudas summas rezervēšanas līdz informācijas saņemšanai no Valsts ieņēmumu dienesta
attiecīgajam kontam uzlikts šā likuma 
148.
 panta pirmās daļas 2. punkta "c" apakšpunktā minētais
ierobežojums maksājumu veikšanai no šā konta. Kredītiestāde šajā gadījumā atceļ summas rezervāciju,
vienlaikus nosūtot informāciju par to Valsts ieņēmumu dienestam.
(6) Ja kredītiestādei kā maksājumu pakalpojumu sniedzējai uzlikts šā likuma 
148.
 panta pirmās daļas 2. punkta
114
/
144
"c" apakšpunktā minētais ierobežojums, kas liedz maksājuma veikšanu, kredītiestāde nekavējoties (neatkarīgi no tā,
vai ir saņemta Valsts ieņēmumu dienesta informācija par nodokļa apmēru) pārskaita rezervēto nodokļa summu
vienotajā nodokļu kontā, vienlaikus nosūtot informāciju par to Valsts ieņēmumu dienestam.
(7) Nodokļa apmēru, kas rezervējams un ieskaitāms vienotajā nodokļa kontā, aprēķina, noapaļojot līdz tuvākajam
centam un ņemot vērā trešo zīmi aiz komata. Ja trešā zīme aiz komata ir no 0 līdz 4, tad centa vērtība nemainās. Ja
trešā zīme aiz komata ir no 5 līdz 9, tad cents tiek noapaļots par vienu centu uz augšu.
(8) Nodokļu maksātājs aprēķina, deklarē un maksā nodokli konkrētā nodokļa likumā noteiktajā vispārējā kārtībā
par pārskata periodu (ārpus vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma), ja ir iestājies vismaz viens no šādiem
gadījumiem:
1) nodokļu maksātājs zaudē tiesības izmantot vienkāršoto nodokļa samaksas risinājumu — ar datumu, kad
nodokļu maksātājs, ievērojot konkrētā nodokļa likuma nosacījumus, zaudē tiesības izmantot vienkāršoto
nodokļa samaksas risinājumu;
2) šā likuma 
148.
 panta pirmās daļas 2. punktā minētajos gadījumos aptur saimnieciskās darbības ieņēmumu
konta darbību — par visu apturēšanas periodu, sākot ar saimnieciskās darbības ieņēmumu konta darbības
apturēšanas datumu;
3) nodokļu maksātājs izbeidz vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošanu — atbilstoši šā likuma
148.
 panta piektajai daļai ar Valsts ieņēmumu dienesta paziņoto datumu, sākot ar kuru tiek izbeigta
vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošana.
(9) Valsts ieņēmumu dienests sniedz nodokļu maksātājam dienesta rīcībā esošo informāciju par vienkāršotā
nodokļa samaksas risinājuma ietvaros ieturētā un vienotajā nodokļu kontā pārskaitītā nodokļa apmēru, ja nodokļu
maksātājam rodas pienākums deklarēt un maksāt nodokli konkrētā nodokļa likumā noteiktajā vispārējā kārtībā par
pārskata periodu (ārpus vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma). Valsts ieņēmumu dienests tā rīcībā esošo
informāciju iekļauj tās deklarācijas sagatavē, kuru nodokļu maksātājam rodas pienākums iesniegt Valsts ieņēmumu
dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā.
(10) Ja vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma piemērošanu izbeidz atbilstoši šā likuma 
148.
 panta piektajai vai
sestajai daļai, kamēr nav iestājies datums, sākot ar kuru tiek izbeigta saimnieciskās darbības ieņēmumu konta
izmantošana, nodokļa aprēķināšanu un ieturēšanu veic vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma ietvaros, ievērojot
šajā pantā noteikto kārtību un nosacījumus.
(11) Valsts ieņēmumu dienests, pamatojoties uz kredītiestādes sniegto informāciju un vienotā nodokļu konta
informāciju par nodokļa apmēru no saimnieciskās darbības ieņēmumu konta, reģistrē un uzskaita nodokļu
maksātājam saimnieciskās darbības ieņēmumu konta ieņēmumus, ieturēto un vienotajā nodokļu kontā ieskaitīto
nodokli no saimnieciskās darbības ieņēmumu konta ieņēmumiem.
(12) Nodokļu maksātājam triju gadu laikā no vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma ietvaros ieturētā nodokļa
ieskaitīšanas vienotajā nodokļu kontā ir tiesības iesniegt Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas
sistēmā iesniegumu strukturētu datu formā un pieprasīt nepareizi ieturētā nodokļa atmaksu. Valsts ieņēmumu
dienests izskata šo iesniegumu un veic nepareizi ieturētā nodokļa atmaksu, ievērojot šā likuma 
28.
 panta otrajā daļā
noteikto kārtību. Nodokļa atmaksu veic uz nodokļu maksātāja norādīto maksājumu kontu, kas nav saimnieciskās
darbības ieņēmumu konts.
(13) Ja nodokļu maksātājs konstatē, ka no saimnieciskās darbības ieņēmumu kontā ieskaitītajiem vai
iemaksātajiem ieņēmumiem nodoklis netiek ieturēts un ieskaitīts vienotajā nodokļu kontā šā likuma 
149.
 pantā
noteiktajā kārtībā, tas nekavējoties informē Valsts ieņēmumu dienestu vai kredītiestādi.
(14) Darbības, kas kredītiestādei veicamas saskaņā ar šo nodaļu, šā likuma izpratnē nav uzskatāmas par nodokļa
administrēšanas darbībām.
(
16.06.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
)
150. pants. Datu apmaiņa vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma ietvaros
(1) Vienkāršotā nodokļa samaksas risinājuma ietvaros datu apmaiņa starp Valsts ieņēmumu dienestu un attiecīgo
kredītiestādi notiek elektroniski tiešsaistes režīmā.
(2) Valsts ieņēmumu dienests publicē datu apmaiņas struktūru Valsts reģionālās attīstības aģentūras pārziņā
115
/
144
esošajā Valsts informācijas sistēmu savietotāja katalogā.
(
16.06.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
)
Pārejas noteikumi
1. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē:
1) likums "
Par nodokļiem un nodevām Latvijas Republikā
" (Latvijas Republikas Augstākās Padomes un
Valdības Ziņotājs, 1991,3./4., 21./22.nr.; 1992, 2./3., 27./28.nr.; 1993, 7., 22./23.nr.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1994, 14.nr.);
2) Latvijas Republikas Augstākās padomes 1990.gada 28.decembra lēmums "
Par Latvijas Republikas likuma
"Par nodokļiem un nodevām Latvijas Republikā" spēkā stāšanās kārtību
" (Latvijas Republikas Augstākās
Padomes un Valdības Ziņotājs, 1991, 3./4.nr.);
3) Latvijas Republikas Augstākās padomes 1991.gada 23.decembra lēmums "
Par Latvijas Republikas likuma
"Par papildinājumiem Latvijas Republikas 1990.gada 28.decembra likumā "Par nodokļiem un nodevām Latvijas
Republikā"" spēkā stāšanās kārtību
" (Latvijas Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1992,
2./3.nr.);
4) Latvijas Republikas Augstākās padomes 1992.gada 17.jūnija lēmums "Par Latvijas Republikas likuma "
Par
grozījumiem un papildinājumiem Latvijas Republikas 1990.gada 28.decembra likumā "Par nodokļiem un
nodevām Latvijas Republikā"
" spēkā stāšanās kārtību" (Latvijas Republikas Augstākās Padomes un Valdības
Ziņotājs, 1992, 27./28.nr.);
5) Latvijas Republikas Augstākās padomes 1993.gada 9.februāra lēmums "
Par Latvijas Republikas likuma "Par
papildinājumiem Latvijas Republikas 1990.gada 28.decembra likumā "Par nodokļiem un nodevām Latvijas
Republikā"" spēkā stāšanās kārtību
" (Latvijas Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1993,
7.nr.);
6) Latvijas Republikas Augstākās padomes Prezidija 1993.gada 9.jūnija lēmums "
Par Latvijas Republikas
likuma "Par nodokļiem un nodevām Latvijas Republikā" 3.panta otrās daļas piemērošanu
" (Latvijas Republikas
Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1993, 26.nr.).
2. 
(Izslēgts ar 
14.12.2000
. likumu, kas stājas spēkā 
12.01.2001.
)
3. Ar 1998.gada 1.janvāri zaudē spēku likums "
Par zemes nodokli
" (Latvijas Republikas Augstākās Padomes un
Valdības Ziņotājs, 1991, 11./12., 21./22.nr.; 1992, 13./14.nr.; 1993, 20./21.nr.; Latvijas Republikas Saeimas un
Ministru Kabineta Ziņotājs, 1995, 24.nr.; 1997, 3., 14.nr.).
(
04.12.1997
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.1998.
)
4. Līdz likuma "
Par uzņēmumu ienākuma nodokli
" spēkā stāšanās dienai spēkā ir likums "
Par peļņas nodokli
".
5. Līdz likuma "
Par pievienotās vērtības nodokli
" spēkā stāšanās dienai spēkā ir likums "Par apgrozījuma
nodokli".
6. 
(Izslēgts ar 
14.12.2000
. likumu, kas stājas spēkā 
12.01.2001.
)
7. 
(Izslēgts ar 
28.02.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
8. Ministru kabinetam līdz 1995.gada 1.aprīlim izstrādāt un pieņemt noteikumus par kārtību, kādā pašvaldības var
noteikt pašvaldību nodevas.
9. Ministru kabinetam līdz 1995.gada 1.aprīlim pieņemt noteikumus par Darījumu novērtējuma komisijas
116
/
144
izveidošanu un darbības kārtību šā likuma 
39.panta
 piemērošanai.
10. Tās šā likuma normas, kuru izpildi reglamentē Ministru kabineta noteikumi, nevar piemērot, iekams nav
stājušies spēkā attiecīgie Ministru kabineta noteikumi.
11. Ministru kabinetam iesniegt Saeimai likumprojektu, kas precizē nodokļu administrācijas ierēdņu (darbinieku)
administratīvo atbildību un kriminālatbildību par šā likuma 
22.panta
 pirmajā daļā minētās informācijas izpaušanu.
12. Metodiku nodokļu aprēķināšanai un ar to saistīto operāciju atspoguļošanai grāmatvedībā Valsts ieņēmumu
dienests izstrādā un publicē laikrakstā "Latvijas Vēstnesis" līdz šā likuma spēkā stāšanās brīdim.
13. Līdz atbilstošu grozījumu izdarīšanai likumā "Par aviāciju" Ministru kabinetam ir tiesības noteikt lidostu
nodevas un to likmes.
(
06.06.1996
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.07.1996.
)
14. 
(Izslēgts ar 
25.11.1999
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2000.
)
15. Nokavētie un nenomaksātie nodokļu maksājumi, kas izveidojušies līdz 1999.gada 1.oktobrim, veicami šādā
secībā: vispirms nomaksājams pamatparāds, pēc tam pamatparāda palielinājuma nauda un pēdējā — nokavējuma
nauda.
(
06.06.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2000.
)
16. 
(Izslēgts ar 
08.03.2001
. likumu, kas stājas spēkā 
04.04.2001.
)
17. Valsts ieņēmumu dienests ar 1998.gada 1.janvāri administrē sociālā nodokļa maksājumu parādus. Veicot
pārbaudes par laiku, kad bija spēkā likums "
Par sociālo nodokli
", piemēro likuma "
Par sociālo nodokli
" normas,
izņemot atbildību par nodokļu bāzes samazināšanu, kuru nosaka saskaņā ar likuma "Par nodokļiem un nodevām"
32.pantu
, ievērojot, ka par sociālā nodokļa maksājumu nokavējumu tiek piedzīta nokavējuma nauda — 0,1 procents
no laikā nesamaksātā pamatparāda (arī soda naudas) par katru nokavēto dienu.
(
04.12.1997
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.1998.
)
18. Ar šo likumu noteiktie 
grozījumi likuma "Par nodokļiem un nodevām"
 
1.panta
 1. un 5.punktā, 
8.panta
 9.punktā,
19.panta
 pirmajā un otrajā daļā, 
20.panta
 9.punktā un 
25.panta
 ceturtajā daļā stājas spēkā 1998.gada 1.janvārī.
(
04.12.1997
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.1998.
)
19. Likuma "Par nodokļiem un nodevām" 
11.panta
 otrās daļas 20.punkts stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem
grozījumiem likumā "Par uzņēmējdarbību".
(
04.12.1997
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.1998.
)
20. Sociālā nodokļa maksātāji (darba devēji), kuriem sociālā nodokļa parāds izveidojies līdz 1998.gada 1.janvārim
un kuri šā nodokļa apmērus saskaņojuši ar Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūru, līdz 1998.gada 1.oktobrim
iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam iesniegumu par sociālā nodokļa parāda samaksas sadalīšanu termiņos un
atlikšanu uz laiku līdz vienam gadam, neaprēķinot nokavējuma naudu.
(
18.06.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.07.1998.
)
21. 
(Izslēgts ar 
08.03.2001
. likumu, kas stājas spēkā 
04.04.2001.
)
22. Uzņēmējsabiedrībām, kuru pamatkapitāls neatbilst likuma "Par sabiedrībām ar ierobežotu atbildību" prasībām
un pret kurām savus kreditoru prasījumus Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrā ir pieteikušas tikai nodokļu
administrācijas un šo prasījumu kopsumma nepārsniedz 5000 latus, nodokļu parādi tiek dzēsti, pamatojoties uz
Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra iesniegumu un tam pievienoto nodokļu administrācijas izziņu par nodokļu
117
/
144
parādiem, norādot katra nodokļu veida pamatparādu, pamatparāda palielinājuma naudu, nokavējuma naudu un soda
naudu. Valsts budžetā ieskaitāmo nodokļu parādus dzēš Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors, viņa vietnieks
vai nodokļu administrēšanas struktūrvienības vadītājs, bet pašvaldību budžetos ieskaitāmo nodokļu parādus —
attiecīgās pašvaldības.
(
14.10.1998
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.04.2000.
, 
08.03.2001.
, 
31.01.2008.
 un 
12.06.2009
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
23. Ar šo likumu izdarītie 
grozījumi likuma "Par nodokļiem un nodevām"
 
8.panta
 5.punktā attiecībā uz likumu "
Par
akcīzes nodokli tabakas izstrādājumiem
" stājas spēkā vienlaikus ar likumu "
Par akcīzes nodokli tabakas
izstrādājumiem
", bet grozījumi attiecībā uz likumu "
Par akcīzes nodokli
 alkoholiskajiem dzērieniem" — vienlaikus ar
likumu "
Par akcīzes nodokli
 alkoholiskajiem dzērieniem".
(
14.10.1998
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.11.1998.
)
24. Finanšu ministrijas lēmumi par nokavēto valsts budžetā ieskaitāmo nodokļu samaksas termiņu pagarināšanu
līdz vienam gadam un līdz trijiem gadiem un ar šo termiņu pagarināšanu saistītie saistību raksti, kuri pieņemti līdz šā
likuma spēkā stāšanās dienai, ir spēkā līdz tajos noteiktajam termiņam. Ministru kabineta noteiktajā kārtībā Finanšu
ministrija, pamatojoties uz finanšu ministra izveidotas starpministriju komisijas ieteikumu, ir tiesīga atcelt lēmumu par
nokavēto valsts budžetā ieskaitāmo nodokļu samaksas termiņu pagarināšanu, ja uzņēmumi (uzņēmējsabiedrības) un
no budžeta finansējamās iestādes nepilda saistības.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
25. Ministru kabineta noteiktajā kārtībā Finanšu ministrija, pamatojoties uz finanšu ministra izveidotas
starpministriju komisijas ieteikumu, ir tiesīga līdz 2001.gada 1.janvārim:
a) samazināt nokavētajam valsts budžetā ieskaitāmajam nodokļa maksājumam, kā arī iedzīvotāju
ienākuma nodokļa maksājumam iepriekš aprēķināto nokavējuma naudu līdz 100 procentiem tiem nodokļu
maksātājiem, kuri 90 dienu laikā no Finanšu ministrijas lēmuma pieņemšanas dienas samaksā visu līdz
1999.gada 1.oktobrim nokavētā konkrētā nodokļa maksājuma pamatparādu un ar to saistīto pamatparāda
palielinājuma naudu,
b) samazināt nokavētajam valsts budžetā ieskaitāmajam nodokļa maksājumam, kā arī iedzīvotāju
ienākuma nodokļa maksājumam iepriekš aprēķināto nokavējuma naudu atbilstoši saistību izpildes
procentam, ja šā punkta "a" apakšpunktā noteiktajā termiņā nodokļu maksātājs samaksā vairāk nekā 50
procentus no nokavētā konkrētā nodokļa maksājuma pamatparāda, kas izveidojies līdz 1999.gada
1.oktobrim, un ar to saistīto pamatparāda palielinājuma naudu,
c) piemērot nodokļu maksātājam šā punkta "a" vai "b" apakšpunkta nosacījumus ne vairāk kā divas reizes,
d) piemērot šā punkta "a" vai "b" apakšpunkta nosacījumus attiecībā uz iedzīvotāju ienākuma nodokļa
maksājumu parādiem ar tās pašvaldības piekrišanu, kuras budžetā ir ieskaitāmi vairāk par 50 procentiem
no attiecīgā nodokļa maksājumiem.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.04.2000.
 un 
12.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2003.
)
26. Piemērojot pārejas noteikumu 25.punktu, vispirms maksājams valsts sociālās apdrošināšanas obligāto
iemaksu (sociālā nodokļa) pamatparāds un ar to saistītā pamatparāda palielinājuma nauda.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2000.
)
27. Finanšu ministrija uzņēmumiem (uzņēmējsabiedrībām) samazina iepriekš aprēķināto nokavējuma naudu 100
procentu apmērā, ja pastāv abi šādi nosacījumi:
a) uzņēmums (uzņēmējsabiedrība), pamatojoties uz Ministru kabineta rīkojumu par valsts atbalsta
sniegšanu konkrētajam uzņēmumam (uzņēmējsabiedrībai) saskaņā ar likumu "Par valsts un pašvaldību
īpašuma privatizācijas fondiem", ir saņēmis valsts atbalstu uzņēmējdarbībai,
b) uzņēmums (uzņēmējsabiedrība) ir izmantojis šā valsts atbalsta līdzekļus to nodokļu pamatparādu
samaksai, kuri izveidojušies līdz 1999.gada 1.oktobrim, un ar tiem saistītās pamatparāda palielinājuma
naudas samaksai.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
118
/
144
28. Ministru kabinets līdz 2000.gada 1.septembrim pieņem noteikumus, kuri reglamentē valsts nodevas apmēru
par valsts valodas prasmes atestāciju profesionālo un amata pienākumu veikšanai, tās maksāšanas kārtību un
nodevas atlaides mazaizsargātām un maznodrošinātām personām.
(
13.04.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2000.
)
29. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 40.punkts stājas spēkā 2001.gada 1.janvārī.
(
13.04.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2000.
)
30. Līdz 2001.gada 1.janvārim Uzņēmumu reģistrā un Valsts ieņēmumu dienestā reģistrētie uzņēmumi
(uzņēmējsabiedrības), to pārstāvniecības un filiāles, kā arī sabiedriskās organizācijas un to apvienības nav
jāpārreģistrē saskaņā ar likuma "Par nodokļiem un nodevām" 
15.
1
 pantu
 un nodokļu maksātāju identifikācijai ir
izmantojami Uzņēmumu reģistra un Valsts ieņēmumu dienesta piešķirtie reģistrācijas numuri.
(
14.12.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.01.2001.
)
31. Līdz 2003.gada 1.janvārim Uzņēmumu reģistrs piešķir vienoto vienpadsmitzīmju reģistrācijas kodu un
Uzņēmumu reģistra deviņzīmju kodu. Izsniegtajās reģistrācijas apliecībās norāda abus kodus. Attiecīgo juridisko
personu identifikācijai minētajā laikposmā var izmantot abus piešķirtos kodus.
(
14.12.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.01.2001.
)
32. Visas valsts institūcijas, kuras juridisko personu identifikācijai lieto deviņzīmju kodu, līdz pārejas noteikumu
31.punktā minētajam termiņam veic nepieciešamos pārkārtojumus, lai no 2003.gada 1.janvāra varētu lietot vienoto
vienpadsmitzīmju reģistrācijas kodu.
(
14.12.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.01.2001.
)
33. Ministru kabinets līdz 2001.gada 31.martam izdod likuma "Par nodokļiem un nodevām" 
15.
1
 panta
 septītajā
daļā paredzētos Ministru kabineta noteikumus par nodokļu maksātāju reģistrāciju Valsts ieņēmumu dienestā.
(
14.12.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.01.2001.
)
34. 
(Izslēgts ar 
31.01.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
04.03.2008.
)
35. Privatizētiem uzņēmumiem (uzņēmējsabiedrībām) finanšu ministrs dzēš ar valsts un pašvaldību budžetos
ieskaitāmo nodokļu parādiem, kas izveidojušies līdz 1997.gada 1.janvārim, saistītās soda naudas, pamatparāda
palielinājuma naudas un nokavējuma naudas, ja:
1) uzņēmums (uzņēmējsabiedrība) ir veicis visus kārtējos nodokļu maksājumus un tam nav nokavēto nodokļu
maksājumu, kas izveidojušies pēc 2000.gada 1.janvāra;
2) ja uzņēmuma (uzņēmējsabiedrības) parādu saistības nepārsniedz tā aktīvus. Nosakot uzņēmuma
(uzņēmējsabiedrības) parādu saistības, netiek ņemtas vērā saskaņā ar šo punktu dzēšamās summas;
3) pieņemts Eiropas Komisijas lēmums par šāda atbalsta atbilstību Eiropas Savienības tiesību normām;
4) attiecībā uz pašvaldību budžetos ieskaitāmo soda naudas, pamatparāda palielinājuma naudas un
nokavējuma naudas summas dzēšanu ir saņemta tās pašvaldības piekrišana, kuras budžetā ir ieskaitāmi
vairāk par 50 procentiem no attiecīgā nodokļa un ar to saistītajiem obligātiem maksājumiem.
(
14.12.2000
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2002.
, 
28.02.2003.
 un 
31.03.2004
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.05.2004.
)
36. 
11.panta
 otrās daļas 43.punkts stājas spēkā vienlaikus ar likuma par detektīvdarbību spēkā stāšanos.
(
08.03.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.04.2001.
)
37. Šā likuma 
24.panta
 desmitajā un divpadsmitajā daļā un pārejas noteikumu 39.punktā paredzētās valsts
119
/
144
īpašuma atsavināšanu veicošās institūcijas funkcijas pilda Privatizācijas aģentūra.
(
30.03.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
38. 
(Izslēgts ar 
30.03.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
39. Gadījumos, kad privatizētiem uzņēmumiem (uzņēmējsabiedrībām) valsts un pašvaldību budžetā iemaksājamo
nodokļu parāds ir izveidojies pēc privatizācijas un nav samaksāts vai izveidojies līdz privatizācijai un nebija
kapitalizējams, finanšu ministrs ir tiesīgs pieņemt lēmumu par kapitalizāciju un valsts īpašuma atsavināšanu veicošā
institūcija kapitalizē valsts un pašvaldību budžetā ieskaitāmo nodokļu maksājumu pamatparādus, vienlaikus norakstot
nokavējuma un soda naudas, ja uzņēmums atbilst šādiem kritērijiem:
a) uzņēmums (uzņēmējsabiedrība) ražo augstas tehnoloģijas produktus un šā uzņēmuma
(uzņēmējsabiedrības) neto apgrozījumā Ministru kabineta noteiktie atbalstāmie produkti pirmstaksācijas
periodā ir vairāk nekā 75 procenti,
b) valsts vai pašvaldību daļa uzņēmuma (uzņēmējsabiedrības) pamatkapitālā nepārsniedz 25 procentus.
(
10.05.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
40. Pārejas noteikumu 39.punkts ir piemērojams šā likuma 
8.pantā
 minētajiem nodokļiem un tiem nodokļu
pamatparādiem, kuri izveidojušies līdz 2000.gada 31.decembrim, un ar tiem saistītām nokavējuma un soda naudām,
kuras izveidojušās līdz kapitalizācijas brīdim.
(
10.05.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.06.2001.
)
41. Kapitalizāciju veicošā institūcija pārejas noteikumu 39.punktā paredzētajos gadījumos kapitalizē valsts un
pašvaldību budžetā ieskaitāmo nodokļu pamatparādus, kā arī vienlaikus noraksta nokavējuma un soda naudas,
piemērojot šā likuma 
24.panta
 desmitajā un divpadsmitajā daļā minēto Ministru kabineta kārtību.
(
10.05.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.06.2001.
)
42. Saskaņā ar pārejas noteikumu 39.punktu kapitalizētos nodokļu maksājumu pamatparādus, kā arī ar tiem
saistītās nokavējuma un soda naudas pēc kapitalizāciju veicošās institūcijas paziņojuma dzēš finanšu ministrs.
(
10.05.2001
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
43. 
11.panta
 otrās daļas 44.punkts stājas spēkā 2002.gada 1.jūlijā.
(
20.12.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2002.
)
44. 
11.panta
 otrās daļas 46. un 47.punkts stājas spēkā 2002.gada 1.martā.
(
20.12.2001
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2002.
)
45. Ministru kabinetam līdz 2003.gada 31.decembrim ir tiesības pagarināt samaksas termiņus līdz septiņiem
gadiem tiem valsts budžetā un pašvaldību budžetos ieskaitāmo nokavēto nodokļu maksājumiem, kuri privatizētiem un
privatizējamiem uzņēmumiem (uzņēmējsabiedrībām) izveidojušies līdz 2000.gada 31.decembrim, neaprēķinot šajā
likumā un konkrēto nodokļu likumos noteikto nokavējuma naudu, un dzēst šiem nodokļu maksājumiem iepriekš
aprēķināto soda naudu un nokavējuma naudu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a) uzņēmums (uzņēmējsabiedrība) no 2002.gada 1.janvāra ir veicis visus kārtējos nodokļu maksājumus
pilnā apmērā;
b) uzņēmuma (uzņēmējsabiedrības) parādu saistības nepārsniedz tā aktīvus. Nosakot uzņēmuma
(uzņēmējsabiedrības) parādu saistības, netiek ņemtas vērā saskaņā ar šo punktu dzēšamās summas;
c) attiecībā uz pašvaldību budžetos ieskaitāmo nodokļu maksājumu termiņa pagarinājumu un nokavējuma
naudas dzēšanu ir saņemta tās pašvaldības piekrišana, kuras budžetā ieskaitāmi vairāk par 50 procentiem
no attiecīgā nodokļa maksājumiem.
(
09.10.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.11.2002.
)
120
/
144
46. Pārejas noteikumu 45.punktā paredzēto nokavēto nodokļu maksājumu termiņa pagarinājumu uzņēmumam
(uzņēmējsabiedrībai) pēc finanšu ministra ieteikuma ar Ministru kabineta rīkojumu piešķir ne vairāk kā vienu reizi.
Ministru kabinets nosaka nokavēto nodokļu maksājumu veikšanas termiņus un apmērus, dzēš šiem nodokļu
maksājumiem iepriekš aprēķināto soda naudu un nokavējuma naudu, kā arī paredz nokavējuma naudas un soda
naudas atjaunošanu par nodokļu parāda nesamaksāto daļu rīkojumā noteiktajos termiņos.
(
09.10.2002
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
47. Pārejas noteikumu 46.punktā minēto ieteikumu finanšu ministrs sniedz, pamatojoties uz:
a) uzņēmuma (uzņēmējsabiedrības) iesniegtajiem dokumentiem, kas apliecina uzņēmuma
(uzņēmējsabiedrības) atbilstību pārejas noteikumu 45.punktā minētajiem nosacījumiem;
b) uzņēmuma (uzņēmējsabiedrības) iesniegtajiem priekšlikumiem par to nodokļu maksājumu saistību
izpildi, kurām varētu piešķirt termiņa pagarinājumu;
c) nodokļu administrācijas izsniegtu izziņu par konkrēto nodokļu pamatparādiem, pamatparāda
palielinājuma, nokavējuma naudas un soda naudas summām.
(
09.10.2002
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.12.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
48. Uzņēmumam (uzņēmējsabiedrībai), kuram ir izsniegta pārejas noteikumu 47.punkta "c" apakšpunktā minētā
nodokļu administrācijas izziņa nokavēto nodokļu maksājumu samaksas termiņa pagarināšanai, nodokļu administrācija
pārtrauc aprēķināt ar attiecīgo nodokļu pamatparādu saistīto nokavējuma naudu. Ja nodokļu maksājumu samaksas
termiņš netiek pagarināts, nokavējuma naudas aprēķināšana tiek atjaunota vispārējā kārtībā no dienas, kad tika
pārtraukta tās aprēķināšana.
(
09.10.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.11.2002.
)
49. 
(Izslēgts ar 
09.10.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
05.11.2003.
)
50. Likuma 
11.panta
 otrās daļas:
a) 48.punkts stājas spēkā vienlaikus ar likumu "Par darbinieku aizsardzību darba devēja maksātnespējas
gadījumā";
b) 52.punkts stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem 
Fizisko personu datu aizsardzības likumā
;
c) 
53.punkts
 stājas spēkā vienlaikus ar 
elektronisko dokumentu likuma
 spēkā stāšanos.
(
09.10.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.11.2002.
)
51. Pamatojoties uz finanšu ministra no 2006.gada 1.janvāra līdz 31.decembrim pieņemto lēmumu, Finanšu
ministrija ir tiesīga:
1) dzēst nokavētajam valsts budžetā ieskaitāmajam nodokļa maksājumam, kā arī iedzīvotāju ienākuma
nodokļa maksājumam iepriekš aprēķināto nokavējuma naudu un soda naudu tiem nodokļu maksātājiem, kuri 90
dienu laikā no finanšu ministra lēmuma pieņemšanas dienas samaksā visu nokavētā konkrētā nodokļa
maksājuma pamatparādu, kas izveidojies līdz 2004.gada 31.decembrim, un ar to saistīto pamatparāda
palielinājuma naudu;
2) dzēst nokavētajam valsts budžetā ieskaitāmajam nodokļa maksājumam, kā arī iedzīvotāju ienākuma
nodokļa maksājumam iepriekš aprēķināto nokavējuma naudu un soda naudu atbilstoši saistību izpildes
procentam, ja šā punkta 1.apakšpunktā noteiktajā termiņā nodokļu maksātājs samaksā vairāk par 50
procentiem no nokavētā konkrētā nodokļa maksājuma pamatparāda, kas izveidojies līdz 2004.gada
31.decembrim, un ar to saistīto pamatparāda palielinājuma naudu;
3) dzēst ar pamatparādu saistīto pamatparāda palielinājuma naudu, ja nokavētā valsts budžetā ieskaitāmā
nodokļa maksājuma, kā arī iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksājuma pamatparāda samaksa veikta pilnā
apmērā 30 dienu laikā no finanšu ministra lēmuma pieņemšanas dienas;
4) piemērot iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksājumu parādam šā punkta 1., 2. un 3.apakšpunktā minētos 
121
/
144
nosacījumus, ja ir saņemta tās pašvaldības piekrišana, kuras budžetā ieskaitāmi vairāk par 50 procentiem no
nodokļa maksājumiem.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2004.
 un 
01.12.2005
. likumu, kas stājas spēkā
27.12.2005.
)
52. Nodokļu maksātājam, kuram finanšu ministrs atļāvis kārtot nokavētā konkrētā nodokļa maksājuma
pamatparādu atbilstoši pārejas noteikumu 51.punkta nosacījumiem, Valsts ieņēmumu dienests pārtrauc aprēķināt ar
attiecīgo nodokļa maksājuma pamatparādu saistīto nokavējuma naudu no tā mēneša pirmās dienas, kad pieņemts
finanšu ministra lēmums.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
53. Nokavējuma naudas aprēķināšana tiek atjaunota vispārējā kārtībā no dienas, kad tika pārtraukta tās
aprēķināšana attiecībā uz to nokavētā konkrētā nodokļa maksājuma pamatparāda daļu, kura nav samaksāta šo
pārejas noteikumu 51.punkta 1.apakšpunktā noteiktajā termiņā.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
54. Nodokļu maksājumi, kas tiek veikti saskaņā ar šo pārejas noteikumu 51.punktā minēto finanšu ministra
lēmumu, ieskaitāmi šādā secībā: vispirms pamatparāds, pēc tam pamatparāda palielinājuma nauda.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
55. Finanšu ministrs pārejas noteikumu 51.punktā minēto lēmumu pieņem, ja līdz 2006.gada 15.decembrim
Finanšu ministrijai ir iesniegti šādi dokumenti:
1) nodokļu maksātāja iesniegums, kurā dots nodokļu maksātāja raksturojums un norādīti parāda rašanās
iemesli un pasākumi, kas veikti nodokļu parāda nomaksai;
2) nodokļu administrācijas izsniegtā izziņa par nokavētajiem nodokļu maksājumiem, kas nodokļu maksātājam
izveidojušies līdz 2004.gada 31.decembrim, norādot atsevišķi šo maksājumu pamatparādu, pamatparāda
palielinājuma naudu un nokavējuma naudu iesniegšanas mēneša pirmajā datumā;
3) attiecīgās pašvaldības domes (padomes) lēmums, kas apstiprina, ka attiecīgā pašvaldība piekrīt piemērot
iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksājumu parādam pārejas noteikumu 51.punkta 1., 2. un 3.apakšpunktā
minētos nosacījumus.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2004.
 un 
01.12.2005
. likumu, kas stājas spēkā
27.12.2005.
)
56. Desmit dienu laikā pēc finanšu ministra lēmumā noteiktā termiņa beigām Valsts ieņēmumu dienests iesniedz
Finanšu ministrijai izziņu, kurā norādīts, kā nodokļu maksātājs ir izpildījis lēmumā noteiktās saistības.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
57. Grozījumi likuma 
11.panta
 otrajā daļā attiecībā uz 22.punkta izslēgšanu stājas spēkā 2004.gada 1.janvārī.
(
12.12.2002
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2003.
)
58. Piemērojot likuma 
15.panta
 pirmās daļas 10.punktu, līdz dienai, kad stājas spēkā normatīvais akts par
elektroniskā paraksta izmantošanas kārtību, nodokļu maksātāji, kuri attaisnojuma dokumentus un grāmatvedības
reģistra datus iesniedz elektroniskā veidā, tos iesniedz arī rakstveidā.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
59. Likuma 
18.panta
 13., 14. un 15.punkts stājas spēkā 2003.gada 1.septembrī.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
60. Grozījumi likuma 
28.panta
 otrajā daļā attiecībā uz nokavējuma naudas piemērošanu noteiktajā termiņā
neatmaksātajām nodokļu pārmaksas summām stājas spēkā 2004.gada 1.janvārī.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2003.
)
122
/
144
61. Pēc nodokļu maksātāja pamatota iesnieguma likuma 
25.panta
 pirmās daļas 4.punkts līdz 2004.gada 1.aprīlim
piemērojams arī tiem pēc Valsts ieņēmumu dienesta nodokļu kontroles (pārbaudes, revīzijas) papildus aprēķinātajiem
nodokļu maksājumu parādiem, kā arī ar tiem saistītajām soda naudām, pamatparāda palielinājuma naudām un
nokavējuma naudām, kuru iekasēšanas termiņš beidzies saskaņā ar likuma "Par nodokļiem un nodevām" 
23.panta
pirmās daļas redakciju, kas bija spēkā līdz 2000.gada 1.janvārim.
(
28.02.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
09.10.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
05.11.2003.
)
62. Likuma 
11.panta
 pirmās daļas 10.punkts stājas spēkā vienlaikus ar Preču un pakalpojumu loteriju likumu.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.07.2003.
)
63. Grozījumi likuma 
11.panta
 otrās daļas 51.punktā stājas spēkā vienlaikus ar Medību likuma jaunās redakcijas
spēkā stāšanos.
(
19.06.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
22.07.2003.
)
64. Likuma 
22.panta
 otrās daļas 9.punkts stājas spēkā 2004.gada 1.maijā.
(
31.03.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.05.2004.
)
65. Līdz jaunu Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2005.gada 1.jūlijam ir
spēkā Ministru kabineta 1995.gada 31.oktobra noteikumi Nr.322 "
Noteikumi par kārtību, kādā pašvaldības var uzlikt
pašvaldību nodevas
".
(
16.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2005.
)
66. Norvēģijas darba devējam, kas nodarbina Latvijas jūrniekus uz Norvēģijas Starptautiskajā kuģu reģistrā
reģistrēta kuģa saskaņā ar Pagaidu līgumu starp Latvijas Republikas Labklājības ministriju un Norvēģijas Karalistes
Darba un sociālo lietu ministriju, valsts sociālās apdrošināšanas obligāto iemaksu maksājumam pamatparāda
palielinājuma naudu un nokavējuma naudu neaprēķina, ja valsts budžets šo maksājumu saņēmis 183 dienu laikā pēc
minētā līguma spēkā stāšanās dienas. Ja minētais nosacījums netiek ievērots, pamatparāda palielinājuma naudu un
nokavējuma naudu aprēķina, sākot ar 184.dienu pēc šā līguma spēkā stāšanās dienas.
(
16.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2005.
)
67. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 56. un 57.punkts stājas spēkā 2006.gada 1.janvārī.
(
21.04.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
68. Ministru kabinets līdz 2005.gada 1.jūlijam nosaka:
1) šā likuma 
42.panta
 trešās daļas 2.punktā noteiktās rezidences apliecības nodokļu uzlikšanas vajadzībām
formu (veidlapu);
2) šā likuma 
42.panta
 septītajā daļā noteiktās vienota parauga veidlapas — izziņas par uzkrājumu ienākumu —
formu (veidlapu);
3) šā likuma 
43.panta
 otrajā daļā noteiktās apliecības nodokļa neieturēšanai formu (veidlapu);
4) šā likuma 
45.panta
 ceturtajā daļā noteiktās kompetentās iestādes izsniedzamās apliecības formu (veidlapu).
(
21.04.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
69. Šā likuma 
42.panta
 pirmajā daļā un 
45.panta
 trešajā daļā minēto informāciju izmaksātāji un 
45.panta
 trešajā
daļā minētās saimnieciskās vienības pirmo reizi iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam par laika posmu no 2005.gada
1.jūlija līdz 2005.gada 31.decembrim. Šajā gadījumā minētā informācija iesniedzama ne vēlāk kā 2006.gada 31.martā.
(
21.04.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
70. Līdz 2010.gada 31.decembrim šā likuma 
46.panta
 pirmās daļas 4.punktā un trešajā daļā noteiktā procentuālā
attiecība ir 40 procenti. 
123
/
144
(
21.04.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
71. Šā likuma 
43.panta
 pirmajā daļā minēto informāciju Valsts ieņēmumu dienests pirmo reizi nodod par laika
posmu no 2005.gada 1.jūlija līdz 2005.gada 31.decembrim. Šajā gadījumā minētā informācija iesniedzama ne vēlāk
kā 2006.gada 30.jūnijā.
(
21.04.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
72. Piemērojot šā likuma 
42.panta
 pirmo daļu, līdz dienai, kad elektroniskajam dokumentam tiek nodrošināts drošs
elektroniskais paraksts, izmaksātāji informē Valsts ieņēmumu dienestu rakstveidā.
(
21.04.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2005.
)
73. Grozījumi šā likuma 
15.panta
 pirmās daļas 8.punktā, 
18.panta
 13.punktā un 
28.
1
pantā
 stājas spēkā 2006.gada
1.janvārī.
(
01.12.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
74. Nodokļu maksātāji, kuri neveic darbības ar akcīzes precēm (alkoholiskajiem dzērieniem, tabakas
izstrādājumiem, naftas produktiem), medikamentiem un kokmateriāliem, līdz 2006.gada 31.decembrim var darījumu
noformēšanai izmantot stingrās uzskaites pavadzīmes-rēķina veidlapas pēc izvēles. Stingrās uzskaites pavadzīmes-
rēķinus noformē un lieto, ievērojot Ministru kabineta 2003.gada 25.jūnija noteikumus Nr.339 "
Noteikumi par stingrās
uzskaites preču pavadzīmēm-rēķiniem
". Darījumos ar kokmateriāliem nodokļu maksātāji izmanto kokmateriālu
transporta pavadzīmes-rēķinus līdz 2006.gada 31.decembrim. Kokmateriālu transporta pavadzīmes-rēķinus noformē
un lieto, ievērojot Ministru kabineta 2005.gada 15.marta noteikumus Nr.181 "Kokmateriālu transporta pavadzīmes-
rēķina lietošanas un noformēšanas kārtība"
(
01.12.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
75. Šā likuma 
28.
1
 panta
 trešajā daļā paredzētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2005.gada
31.decembrim.
(
01.12.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.12.2005.
)
76. Šā likuma 
28.
1
 panta
 ceturtajā daļā paredzētos noteikumus Ministru kabinets izdod līdz 2007.gada 1.jūlijam,
bet 28.
1
 panta piektajā daļā paredzētos noteikumus — līdz 2006.gada 31.decembrim.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
77. Ministru kabineta 2003.gada 1.jūlija noteikumi Nr.361 "
Noteikumi par nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas
elektroniskajām ierīcēm un iekārtām
", ciktāl tie nosaka nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas elektronisko ierīču
un iekārtu tehniskās prasības un ciktāl tie nav pretrunā ar noteikumiem par nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas
elektronisko ierīču un iekārtu lietošanas kārtību un lietotāju, tirgotāju, apkalpojošo dienestu un ekspertu pienākumiem,
piemērojami līdz dienai, kad stājas spēkā Ministru kabineta 
noteikumi par nodokļu un citu maksājumu reģistrēšanas
elektronisko ierīču un iekārtu tehniskajām prasībām
, bet ne ilgāk kā līdz 2007.gada 1.jūlijam.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
78. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 36.punkts zaudē spēku 2006.gada 30.jūnijā.
(
30.03.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
79. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 36.
1
 punkts stājas spēkā 2006.gada 1.jūlijā.
(
30.03.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
80. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 59.punkts stājas spēkā 2007.gada 1.janvārī.
(
30.03.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.05.2006.
)
81. Grozījumi šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 5.punktā, kas paredz valsts nodevu par parakstu apliecināšanu
124
/
144
Uzņēmumu reģistrā, stājas spēkā 2006.gada 1.jūlijā.
(
25.05.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
28.06.2006.
)
82. Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 12.punktā attiecībā uz valsts nodevas noteikšanu par Eiropas
Kopienas pastāvīgā iedzīvotāja statusa Latvijas Republikā pieprasīšanai nepieciešamo dokumentu izskatīšanu un
grozījums 40.punktā attiecībā uz valsts nodevas noteikšanu par valsts valodas prasmes pārbaudi Eiropas Kopienas
pastāvīgā iedzīvotāja statusa Latvijas Republikā pieprasīšanai stājas spēkā vienlaikus ar likumu par Eiropas
Kopienas pastāvīgā iedzīvotāja statusu Latvijas Republikā.
(
25.05.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
28.06.2006.
)
83. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 60., 61., 62., 63. un 64.punkts stājas spēkā 2007.gada 1.janvārī.
(
14.09.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.10.2006.
)
84. Grozījums likuma 
18.panta
 13.punktā attiecībā uz vārdu "stingrās uzskaites pavadzīmju-rēķinu un" izslēgšanu
stājas spēkā 2009.gada 1.janvārī.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
85. Konkrētajam nodokļa pamatparādam līdz 2006.gada 31.decembrim aprēķinātā pamatparāda palielinājuma
nauda tiek summēta ar nokavējuma naudu.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
86. Līdz jaunu šā likuma 
30.pantā
 minēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz
2007.gada 1.jūlijam piemērojami Ministru kabineta 2001.gada 24.jūlija noteikumi Nr.329 "
Skaidrā naudā veikto
darījumu deklarēšanas noteikumi
", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
87. Nodokļu maksātāji līdz 2006.gada 31.decembrim Valsts ieņēmumu dienestā iegādātās stingrās uzskaites
pavadzīmes-rēķinus darījumu noformēšanai pēc izvēles var izmantot līdz 2008.gada 1.janvārim. Stingrās uzskaites
pavadzīmes-rēķinus noformē un lieto, ievērojot Ministru kabineta 2003.gada 25.jūnija noteikumus Nr.339 "
Noteikumi
par stingrās uzskaites preču pavadzīmēm-rēķiniem
".
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
88. Ja pret uzņēmumu (uzņēmējsabiedrību), filiāli, nodaļu vai pārstāvniecību, kura atbilstoši 
Komerclikuma
 spēkā
stāšanās kārtības likuma
 II nodaļas
 noteikumiem attiecīgajā termiņā nav pieteikta ierakstīšanai komercreģistrā un par
kuras likvidāciju nav pieņemts lēmums, savus prasījumus komercreģistra iestādei — Latvijas Republikas Uzņēmumu
reģistram — ir pieteikušas tikai nodokļu administrācijas un šo prasījumu kopsumma nepārsniedz 5000 latu, nodokļu
parādi tiek dzēsti, pamatojoties uz komercreģistra iestādes — Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra — iesniegumu
un tam pievienoto nodokļu administrācijas izziņu par nodokļu parādiem, norādot katra nodokļu veida pamatparādu,
pamatparāda palielinājuma naudu, nokavējuma naudu un soda naudu. Valsts budžetā pilnīgi vai daļēji ieskaitāmos
nodokļu parādus dzēš Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektors, viņa vietnieks vai nodokļu administrēšanas
struktūrvienības vadītājs, bet pašvaldību budžetos ieskaitāmo nodokļu parādus — attiecīgās pašvaldības.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.01.2008.
 un 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā
01.07.2009.
)
89. Šā likuma 
23.panta
 trešajā daļā minētie nodokļu revīzijas (audita) termiņa ierobežojumi neattiecas uz
gadījumiem, kad nodokļu revīzija (audits) ir uzsākta pēc kriminālprocesa virzītāja pieprasījuma vai nodokļu
administrācija ir saņēmusi kriminālprocesa virzītāja pieprasījumu par nodokļu revīzijas (audita) veikšanu līdz
2007.gada 1.janvārim.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
90. Grozījums šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā neattiecas uz soda naudas summām, kuru maksāšanas termiņš
iestājies līdz 2006.gada 31.decembrim.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
125
/
144
91. Ja lēmums par revīzijas (audita) rezultātiem ir pieņemts līdz 2006.gada 31.decembrim, nodokļu administrācijas
amatpersonām ir tiesības, izvērtējot nodokļu maksātāja izdarītā pārkāpuma būtību un raksturu, to, kuru reizi
pārkāpums izdarīts, radīto kaitējumu, nodokļu maksātāja godprātīgumu, gadījumos, kad nodokļu maksātājs ir
apstrīdējis nodokļu administrācijas lēmumu, samazināt kontroles [nodokļu revīzijas (audita) un pārbaudes] rezultātā
uzlikto soda naudu līdz 70 procentiem.
(
01.03.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.03.2007.
)
92. Tiesības samazināt uzlikto soda naudu saskaņā ar 
91.punktu
 ir šādām nodokļu administrācijas
amatpersonām:
1) nodokļu administrācijas augstākās institūcijas vadītājam;
2) nodokļu administrēšanas struktūrvienības vadītājam, ja soda naudas samazinājuma summa nepārsniedz
1000 latu, informējot par pieņemto lēmumu nodokļu administrācijas augstākās institūcijas vadītāju piecu dienu
laikā no lēmuma pieņemšanas dienas.
(
01.03.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
93. Nodokļu administrācijas augstākās institūcijas vadītājam ir tiesības atcelt nodokļu administrācijas nodokļu
administrēšanas struktūrvienības vadītāju saskaņā ar 
91.punktu
 nepamatoti pieņemtos lēmumus par soda naudas
samazināšanu 30 dienu laikā no nodokļu administrēšanas struktūrvienības vadītāja paziņojuma vai nodokļu maksātāja
sūdzības saņemšanas dienas.
(
01.03.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
94. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 85.punkts stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī.
(
17.05.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.06.2007.
)
95. Grozījums šā likuma 
1.panta
 22.punktā neattiecas uz soda naudas summām, kuru maksāšanas termiņš
iestājies līdz 2006.gada 31.decembrim.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.12.2007.
)
96. Grozījums šā likuma 
3.panta
 otrajā daļā attiecībā uz pašvaldību tiesībām noteikt nekustamā īpašuma nodokļa
papild
likmi stājas spēkā 2011.gada 1.janvārī.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.12.2007.
)
97. Piemērojot šā likuma 
15.panta
 pirmās daļas 3.punktu līdz 2011.gada 1.janvārim, elektroniskā veidā iesniegta
nodokļu un informatīvā deklarācija tiek uzskatīta par iesniegtu termiņā, ja Valsts ieņēmumu dienests to saņēmis piecu
dienu laikā pēc normatīvajos aktos noteiktā termiņa.
(
31.01.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
98. Grozījums šā likuma 
15.panta
 pirmās daļas 3.punktā par pienākumu iesniegt nodokļu un informatīvās
deklarācijas elektroniskā veidā attiecībā uz budžeta iestādēm un kapitālsabiedrībām, kurās kapitāla daļas pieder
valstij vai pašvaldībai vai valstij un pašvaldībai, stājas spēkā 2009.gada 1.janvārī, bet attiecībā uz pārējiem nodokļu
maksātājiem, izņemot fiziskās personas, kas neveic saimniecisko darbību, - 2011.gada 1.janvārī.
(
31.01.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
99. Nodokļu maksātājiem, kuru juridiskā adrese vai deklarētā dzīvesvieta atrodas administratīvajā teritorijā, kurā
nav interneta pieejas infrastruktūras teritoriālā seguma, ir tiesības iesniegt nodokļu un informatīvās deklarācijas
rakstiskā veidā līdz 2012.gada 1.janvārim.
(
31.01.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
99.
1
 Šā likuma 
15.panta
 pirmās daļas 3.punktā noteiktais pienākums iesniegt nodokļu un informatīvās deklarācijas
elektroniskā veidā attiecībā uz nodokļu maksātājiem — fiziskajām personām — piemērojams, sākot ar 2014.gada
1.janvāri. Līdz 2013.gada 31.decembrim nodokļu maksātāji — fiziskās personas — ir tiesīgi iesniegt nodokļu un
informatīvās deklarācijas pēc savas izvēles elektroniski vai papīra formā.
126
/
144
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2011.
)
100. Šā likuma 
22.panta
 2.
1
 daļa stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem 
Fizisko personu datu
aizsardzības likuma
 
15.pantā
, kas paredz informācijas izpaušanas aizlieguma noteikšanu valsts finanšu interešu
nodrošināšanai nodokļu jomā.
(
31.01.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.03.2008.
)
101. Šā likuma 
24. 
un 
25.panta
 normas, kas piemērojamas attiecībā uz nekustamā īpašuma nodokli, attiecināmas
arī uz zemes nodokli.
(
08.05.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.06.2008.
)
102. 
(Izslēgts ar 
11.12.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
103. Grozījumi, kas paredz izslēgt visā likumā vārdus “individuālais uzņēmums (arī zemnieku vai zvejnieku
saimniecība)” (attiecīgā locījumā un skaitlī), “individuālais uzņēmums, zemnieku vai zvejnieku saimniecība” (attiecīgā
locījumā un skaitlī) un “individuālie uzņēmumi (arī zemnieku un zvejnieku saimniecības)” (attiecīgā locījumā), kā arī
grozījumi likuma 
25.panta
 pirmajā daļā attiecībā uz 2.punkta izslēgšanu stājas spēkā 2011.gada 1.jūlijā.
(
11.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
104. Grozījumi 
1.panta
 3. un 5.punktā, 
2.panta
 trešajā un ceturtajā daļā, 
3.panta
 pirmās daļas 3.punktā, 
10.panta
pirmajā un trešajā daļā, 
12.panta
 pirmās daļas ievaddaļā un 1.punktā un otrās daļas izslēgums, grozījumi 
12.panta
trešajā un ceturtajā daļā un piektās daļas izslēgums, grozījumi 
23.panta
 otrajā daļā, 
25.panta
 piektās daļas 2.punktā,
37.
1
 panta
 otrajā daļā stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
11.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
105. Pašvaldības domes (padomes) amatpersonu līdz 2009.gada 1.jūlijam pieņemtie lēmumi nodokļu jautājumos,
izņemot lēmumus par nokavēto nodokļu maksājumu piedziņu un lēmumus par to, ka izdevumi par nokavēto nodokļu
maksājumu piedziņu bezstrīda kārtībā sedzami no nodokļu maksātāja līdzekļiem, pēc 2009.gada 1.jūlija 30 dienu
laikā no lēmuma saņemšanas apstrīdami pašvaldības domes priekšsēdētājam.
(
11.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
106. Attiecībā uz nokavētiem nodokļu maksājumiem, kuru maksāšanas termiņš iestājās 2008.gadā, šā likuma
24.panta
 pirmās daļas 5.punktā paredzētais iesnieguma iesniegšanas termiņš ir nosakāms, skaitot no 2009.gada
1.janvāra.
(
11.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
107. Grozījums 
41.panta
 pirmajā daļā attiecībā uz šīs daļas papildināšanu ar vārdiem “un puse nokavējuma
naudas, kas aprēķināta par nodokļa maksājuma kavējuma periodu no konkrētā nodokļa maksāšanas termiņa līdz
nodokļu revīzijas (audita) uzsākšanas dienai” attiecas uz nodokļu maksātājiem, kuri ir iesnieguši iesniegumu par
iespējamo vienošanās līguma noslēgšanu pēc 2009.gada 1.janvāra.
(
11.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
108. Šā likuma 
11.panta
 pirmās daļas 11.punkts stājas spēkā vienlaikus ar Autoceļu lietošanas nodevas likumu.
(
11.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
109. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 91.punkts stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
11.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
110. Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 78.punktā par tā izslēgšanu stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 68.punktā par tā izteikšanu jaunā redakcijā un 
11.panta
 otrās daļas 92. un
93.punkts stājas spēkā 2009.gada 1.decembrī. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 64.
1
 punkts stājas spēkā 2010.gada
1.aprīlī.
127
/
144
(
30.04.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.05.2009.
)
111. 
(Izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
112. Šā likuma 
30.panta
 1.
1
, 1.
2
, 1.
3
 daļa, grozījumi ceturtajā daļā un sestā daļa stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
21.05.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.06.2009.
)
113. Grozījumi šā likuma 
29.pantā
 par nokavējuma naudas aprēķināšanas pārtraukšanu un atjaunošanu
komercsabiedrībām tiesiskās aizsardzības procesā stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgajiem grozījumiem
Maksātnespējas likumā
.
(
11.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
14.07.2009.
)
114. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 94.punkts stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
11.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
14.07.2009.
)
115. Grozījums šā likuma 
37.pantā
, ar kuru nosaka Valsts ieņēmumu dienesta amatpersonu lēmumu vienpakāpes
apstrīdēšanas kārtību, piemērojams ar brīdi, kad Valsts ieņēmumu dienesta teritoriālās iestādes ir pabeigušas tām
noteikto uzdevumu un lietu nodošanu Valsts ieņēmumu dienesta ģenerāldirektora noteiktajām struktūrvienībām, bet
ne vēlāk kā ar 2009.gada 1.novembri.
(
12.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
116. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 97.punkts stājas spēkā 2011.gada 1.janvārī.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
117. Grozījumi šā likuma 
18.panta
 pirmajā daļā attiecībā uz 13.punkta izslēgšanu stājas spēkā 2013.gada
1.janvārī.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
118. Nodokļu maksātājiem veic uz 2009.gada 31.decembri atlikumā esošo pavadzīmju numuru inventarizācija un
ne vēlāk kā līdz 2010.gada 15.janvārim iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam pārskatu par pavadzīmju numuru
izlietojumu, ievērojot Ministru kabineta 2005.gada 27.decembra noteikumus Nr.1038 “
Noteikumi par pavadzīmēm ar
Valsts ieņēmumu dienesta piešķirtiem numuriem
”. Neizlietotos pavadzīmju numurus anulē.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
119. Šā likuma 
18.panta
 pirmās daļas 19.punkts stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem Sabiedriskā
labuma organizāciju likumā.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
120. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 99., 100., 103., 104. un 105.punkts stājas spēkā vienlaikus ar atbilstošiem
grozījumiem Pārtikas aprites uzraudzības likumā.
(
17.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.05.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
23.06.2010.
)
121. Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 35.punktā attiecībā uz vārdu “un izplatītāju, filmu izplatīšanas vietu
un filmu” izslēgšanu stājas spēkā 2010.gada 1.jūlijā.
(
20.05.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.06.2010.
)
122. Šā likuma 
18.panta
 pirmās daļas 20.punkts stājas spēkā 2010.gada 1.augustā.
(
20.05.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.06.2010.
)
123. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 108.punkts stājas spēkā 2011.gada 1.janvārī, bet 109.punkts — 2010.gada
128
/
144
1.augustā.
(
17.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2010.
)
124. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 110.punkts stājas spēkā vienlaikus ar pirotehnisko izstrādājumu aprites
likumu.
(
09.08.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.09.2010.
)
125. Šā likuma 
8.panta
 12.punkts un 
20.panta
 12.punkts stājas spēkā 2010.gada 1.septembrī.
(
09.08.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.09.2010.
)
126. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 111.punkts stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem Patērētāju
tiesību aizsardzības likumā.
(
09.09.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
07.10.2010.
)
127. Šā likuma 
30.panta
 1.
4
 un 1.
5
 daļa stājas spēkā 2011.gada 1.jūlijā.
(
21.10.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.11.2010.
)
128. Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 16.punktā attiecībā uz valsts nodevu par selekcionāra tiesību
pagarināšanu stājas spēkā 2011.gada 1.decembrī, grozījums 
11.panta
 otrās daļas 73.punktā attiecībā uz valsts
nodevu par atļauju izmantot dzīvniekus izmēģinājumā un grozījums 
11.panta
 otrās daļas 76.punktā attiecībā uz valsts
nodevu par savvaļas sugu dzīvnieku turēšanas vietas reģistrāciju stājas spēkā 2011.gada 1.janvārī.
(
28.10.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.12.2010.
)
129. Šā likuma 
11.panta
 pirmās daļas 12.punkts stājas spēkā vienlaikus ar 
Finanšu stabilitātes nodevas likumu
.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
130. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 117.punkts stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem Ūdens
apsaimniekošanas likumā.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
131. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 118.punkts stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem likumā "Par
piesārņojumu".
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
132. Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 70.punktā stājas spēkā 2011.gada 1.jūlijā.
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2011.
)
133. Nodokļu maksātājiem, attiecībā uz kuriem līdz dienai, kad stājas spēkā grozījumi šā likuma 
28.panta
 trešajā
daļā, nodokļu administrācija atbilstoši šā likuma 
28.panta
 trešajai daļai sakarā ar uzsākto kriminālprocesu ir pieņēmusi
lēmumu par pārmaksātās nodokļu summas neatmaksāšanu vai nenovirzīšanu nokavēto vai kārtējo nodokļu
maksājumu segšanai, ir tiesības triju gadu laikā pēc konkrētajā nodokļa likumā noteiktā nodokļa maksāšanas termiņa
(neieskaitot laiku no nodokļu administrācijas atteikuma atmaksāt pārmaksātās nodokļu summas līdz minēto
grozījumu spēkā stāšanās dienai) iesniegt nodokļu administrācijai pamatotu iesniegumu par minēto pārmaksāto
nodokļu summu atmaksāšanu vai novirzīšanu nokavēto vai kārtējo maksājumu segšanai. Nodokļu administrācija
pārmaksāto nodokļu summu pēc pamatota pieprasījuma saņemšanas atmaksā nodokļu maksātāja norādītajā bankas
kontā vai novirza nokavēto vai kārtējo maksājumu segšanai 15 dienu laikā pēc nodokļu administrācijas pārbaudes
veikšanas. Nodokļu maksātājam, kuram nodokļu administrācija ir veikusi nodokļu revīziju (auditu) attiecībā uz
pārmaksāto nodokļu summu līdz dienai, kad stājas spēkā grozījumi šā likuma 
28.panta
 trešajā daļā, nodokļu
administrācija pārmaksātās nodokļu summas 15 dienu laikā pēc pamatota iesnieguma iesniegšanas atmaksā vai
novirza nokavēto vai kārtējo maksājumu segšanai.
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2011.
)
129
/
144
134. Nodokļu maksātājiem, kuri līdz dienai, kad stājas spēkā grozījumi šā likuma 
28.panta
 trešajā daļā, nav
iesnieguši nodokļu administrācijai iesniegumu par pārmaksātās nodokļu summas atmaksāšanu sakarā ar uzsākto
kriminālprocesu, ir tiesības triju gadu laikā pēc konkrētajā nodokļa likumā noteiktā nodokļa maksāšanas termiņa
(neieskaitot laiku no kriminālprocesa uzsākšanas līdz minēto grozījumu spēkā stāšanās dienai) iesniegt nodokļu
administrācijai pamatotu iesniegumu par minēto pārmaksāto nodokļu summu atmaksāšanu vai novirzīšanu nokavēto
vai kārtējo maksājumu segšanai. Nodokļu administrācija pārmaksāto nodokļu summu pēc pamatota pieprasījuma
saņemšanas atmaksā nodokļu maksātāja norādītajā bankas kontā vai novirza nokavēto vai kārtējo maksājumu
segšanai 15 dienu laikā pēc nodokļu administrācijas pārbaudes veikšanas. Nodokļu maksātājam, kuram nodokļu
administrācija ir veikusi nodokļu revīziju (auditu) attiecībā uz pārmaksāto nodokļu summu līdz dienai, kad stājas
spēkā grozījumi šā likuma 
28.panta
 trešajā daļā, nodokļu administrācija pārmaksātās nodokļu summas 15 dienu laikā
pēc pamatota iesnieguma iesniegšanas atmaksā vai novirza nokavēto vai kārtējo maksājumu segšanai.
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2011.
)
135. Uz šo pārejas noteikumu 133. un 134.punktā minētajām nodokļu administrācijas pārbaudēm neattiecas šā
likuma 
23.panta
 pirmajā daļā noteiktais ierobežojums termiņam, kurā revīzijas (audita) rezultātā var precizēt nodokļu
un informatīvās deklarācijas un piemērot normatīvajos aktos noteikto atbildību, kā arī 
23.panta
 5.
1
 daļā noteiktais
ierobežojums termiņam, kurā veicama datu atbilstības pārbaude.
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2011.
)
136. Ja līdz šo pārejas noteikumu 133. un 134.punktā noteiktajam iesnieguma iesniegšanas termiņam ir atlikušas
mazāk nekā 15 kalendārās dienas, nodokļu maksātājs šo iesniegumu var iesniegt mēneša laikā, skaitot no dienas,
kad stājas spēkā grozījumi šā likuma 
28.panta
 trešajā daļā.
(
14.04.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.05.2011.
)
137. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 120.punkts stājas spēkā vienlaikus ar atbilstošiem grozījumiem 
Imigrācijas
likumā
.
(
05.05.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
08.06.2011.
)
138. Grozījumi šā likuma 
24.pantā
 attiecībā uz pirmās daļas 1.punkta izteikšanu jaunā redakcijā, 2.punkta
izslēgšanu, 3.punkta papildināšanu ar vārdiem "un sešiem mēnešiem", 5.punkta izslēgšanu un pirmās daļas
papildināšanu ar 6.punktu, kā arī grozījumi šā panta 1.
1
 daļas ievaddaļā, grozījumi attiecībā uz 1.
1
 daļas 2.punkta
izteikšanu jaunā redakcijā, grozījumi attiecībā uz 1.
3
 daļas ievaddaļas izteikšanu jaunā redakcijā, grozījumi 1.
3
 daļas
1.punktā un grozījumi 1.
4
 daļā, septītajā un devītajā daļā, kā arī 9.
1
 daļa stājas spēkā 2012.gada 1.jūlijā.
(
13.10.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2011.
)
139. Grozījumi šā likuma 
33.
3
 pantā
 attiecībā uz panta izslēgšanu un 
41.pantā
 attiecībā uz panta izteikšanu jaunā
redakcijā ir piemērojami attiecībā uz lēmumiem par revīzijas (audita) rezultātiem, kas pieņemti pēc šo grozījumu
spēkā stāšanās dienas.
(
13.10.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2011.
)
140. Šā likuma 
7.
1
 pants
 stājas spēkā 2012.gada 1.jūlijā.
(
22.03.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
141. Ministru kabinets līdz 2012.gada 30.jūnijam izdod šā likuma 
7.
1
 panta
 ceturtajā, piektajā un sestajā daļā
paredzētos normatīvos aktus.
(
22.03.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.04.2012.
)
142. Šā likuma 
1.panta
 29.punkts, grozījums 
15.panta
 trešās daļas 5.punktā un 
15.panta
 trešās daļas 5.
1
 punkts,
15.
2
, 
16.
1
 pants
, grozījums attiecībā uz šā likuma 
18.panta
 pirmās daļas 10.punkta papildināšanu, 
23.panta
 1.
1
 daļa,
grozījums attiecībā uz šā likuma 
23.panta
 3.
1
 daļas ievaddaļas pirmā teikuma papildināšanu, 
23.panta
 3.
1
 daļas
4.punkts, grozījums 
30.panta
 pirmajā, otrajā, ceturtajā daļā un 
30.panta
 septītā daļa stājas spēkā 2013.gada 1.janvārī.
(
21.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.07.2012.
)
130
/
144
143. Ministru kabinets līdz 2012.gada 30.decembrim izdod šā likuma 
16.
1
 panta
 trešajā daļā, kā arī 
30.panta
septītajā daļā paredzētos normatīvos aktus.
(
21.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.07.2012.
)
144. Šā likuma 
15.panta
 trešās daļas 5.
1
 punktā un 
30.panta
 septītajā daļā noteiktais skaidrā naudā veikto
darījumu deklarēšanas pienākums pildāms, sākot ar 2014.gadu un katru gadu deklarējot iepriekšējā gadā skaidrā
naudā veiktos darījumus.
(
21.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.07.2012.
)
145. Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 73.punktā attiecībā uz valsts nodevu par izmēģinājuma projekta
atļaujas izsniegšanu dzīvnieka izmantošanai procedūrās stājas spēkā 2013.gada 1.janvārī.
(
27.09.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
18.10.2012.
)
146. Nodokļu maksātājiem, kuriem maksātnespējas process, tiesiskās aizsardzības process vai ārpustiesas
tiesiskās aizsardzības process uzsākts līdz 2010.gada 31.oktobrim, nokavēto nodokļu maksājumu dzēšanu vai
piedziņu bezstrīda kārtībā veic, piemērojot likuma "Par nodokļiem un nodevām" 
25.
, 
25.
2
 un 
26.pantu
 redakcijā, kāda
bija spēkā līdz 2010.gada 31.oktobrim.
(
13.12.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
147. Grozījumi šā likuma 
15.
1
 panta
 pirmajā daļā stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem
Komerclikumā
.
(
13.12.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
148. Grozījumi šā likuma 
18.panta
 pirmās daļas 8.punktā, pirmās daļas 22.punkts un šā panta piektā un sestā
daļa stājas spēkā 2013.gada 1.aprīlī.
(
13.12.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
149. Šā likuma 
7.
2
 pants
 stājas spēkā 2013.gada 1.maijā.
(
13.12.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.01.2013.
)
150. Grozījums šā likuma 
7.panta
 ceturtajā daļā par tās izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2013.gada 1.jūlijā.
(
14.03.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.04.2013.
)
151. Ministru kabinets līdz 2013.gada 30.jūnijam izdod šā likuma 
7.panta
 ceturtajā daļā paredzētos noteikumus.
(
14.03.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
10.04.2013.
)
152. Grozījumi šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 51.punktā stājas spēkā 2014.gada 1.janvārī.
(
12.09.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.10.2013.
)
153. Šā likuma 
26.
2
 panta
 pirmajā daļā minētais nodrošinājums nodokļu maksātājiem, kuriem šā panta spēkā
stāšanās brīdī jau ir izsniegta speciālā atļauja (licence) apstiprināta noliktavas turētāja darbībai ar naftas produktiem,
reģistrēta saņēmēja darbībai ar naftas produktiem vai reģistrēta nosūtītāja darbībai ar naftas produktiem, iesniedzams
90 kalendāro dienu laikā pēc šā panta spēkā stāšanās.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
154. Ja šā likuma 
26.
2
 panta
 pirmajā daļā minētais nodrošinājums nav iesniegts šā likuma pārejas noteikumu
153.punktā minētajā termiņā, tiek apturēta nodokļu maksātāja saimnieciskā darbība saskaņā ar šā likuma 
34.
1
 pantu
.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
131
/
144
155. Ministru kabinets līdz 2013.gada 31.decembrim izdod šā likuma 
26.
2
 panta
 ceturtajā daļā paredzētos
normatīvos aktus.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
156. Šā likuma 
1.panta
 31.punkta "d" un "e" apakšpunkts stājas spēkā 2014.gada 1.jūlijā.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
157. Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 56.punktā attiecībā uz tā izslēgšanu stājas spēkā vienlaikus ar
attiecīgiem grozījumiem 
Elektronisko sakaru likumā
.
(
19.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.01.2014.
)
158. Ministru kabinets līdz 2014.gada 1.maijam izdod šā likuma 
15.panta
 pirmās daļas 3.punktā paredzētos
noteikumus.
(
27.02.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.03.2014.
)
159. Grozījumi šā likuma 
15.panta
 pirmās daļas 3.punktā, kas paredz nodokļu deklarāciju un informatīvo
deklarāciju iesniegšanu elektroniska dokumenta veidā, stājas spēkā 2014.gada 1.jūnijā.
(
27.02.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.03.2014.
)
160. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 127. un 128.punkts stājas spēkā 2015.gada 1.janvārī.
(
05.06.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.07.2014.
)
161. Attiecībā uz nokavētajiem nodokļu maksājumiem, kuru maksāšanas termiņš ir iestājies pēc 2014.gada
8.augusta līdz šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas 9.punkta spēkā stāšanās dienai, minētajā tiesību normā paredzētais
iesnieguma iesniegšanas termiņš ir nosakāms, skaitot no attiecīgās tiesību normas spēkā stāšanās dienas.
(
18.09.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.10.2014.
)
162. Šā likuma 
24.panta
 pirmās daļas 9.punkts un 1.
5
 daļa zaudē spēku 2016.gada 9.augustā.
(
18.09.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
11.06.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
19.06.2015.
)
163. Piemērojot šā likuma 
24.pantā
 paredzētos grozījumus attiecībā uz tā pirmās daļas papildināšanu ar 9.punktu
un panta papildināšanu ar 1.
5
 daļu, nokavējuma nauda netiek aprēķināta arī par periodu pirms šo grozījumu spēkā
stāšanās.
(
18.09.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.10.2014.
)
164. Šā likuma 
24.panta
 9.
1
 daļas piemērošanai laika posmā no 2014.gada 1.oktobra līdz 2015.gada 9.augustam
tajā noteiktais termiņa pagarinājumu skaita ierobežojums kalendārā gada laikā ir ne vairāk kā sešas reizes.
(
18.09.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.10.2014.
)
165. Grozījumi šā likuma 
11.panta
 otrajā daļā attiecībā uz 29.punkta izteikšanu jaunā redakcijā, kā arī 70., 96. un
100.punkta izslēgšanu stājas spēkā 2015.gada 1.janvārī.
(
25.09.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.10.2014.
)
166. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 129. un 130.punkts stājas spēkā 2015.gada 1.janvārī.
(
16.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.11.2014.
)
167. Šā likuma 
15.panta
 trešās daļas 5.
2
 punktā noteiktais informatīvās deklarācijas iesniegšanas pienākums
pildāms no 2016.gada 1.janvāra, katru gadu iesniedzot attiecīgās informatīvās deklarācijas.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
132
/
144
168. Ministru kabinets līdz 2015.gada 1.jūnijam izdod šā likuma 
15.panta
 trešās daļas 5.
2
 punktā paredzētos
noteikumus.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
169. Grozījumi šā likuma 
18.panta
 pirmajā daļā attiecībā uz publiski pieejamu Valsts ieņēmumu dienestā reģistrēto
kvīšu vienoto datubāzi (reģistru) stājas spēkā 2015.gada 1.oktobrī.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
170. Šā likuma
 XI nodaļa
 ir piemērojama juridiskās personas nokavētajiem nodokļu maksājumiem, kas
izveidojušies pēc 2015.gada 1.janvāra.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
171. Ministru kabinets līdz 2015.gada 31.martam izdod šā likuma 
15.panta
 ceturtajā daļā paredzētos noteikumus.
(
29.01.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.02.2015.
)
172. Grozījumi šā likuma 
2.pantā
 attiecībā uz Valsts ieņēmumu dienesta un kredītinformācijas biroja papildu
pienākumiem fizisko personu datu apstrādē, 
18.panta
 pirmās daļas 24.punkts un tā septītā un astotā daļa, 
22.panta
otrās daļas 7.punkts un 
22.
1
 pants
 stājas spēkā 2016.gada 1.martā.
(
17.09.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2015.
)
173. Ministru kabinets līdz 2016.gada 1.janvārim izdod šā likuma 
18.panta
 septītajā un astotajā daļā paredzētos
noteikumus.
(
17.09.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2015.
)
174. Grozījumi šā likuma 
11.panta
 otrajā daļā attiecībā uz 39.punkta izteikšanu jaunā redakcijā, kā arī 90.punkta
izslēgšanu stājas spēkā 2016.gada 1.janvārī.
(
26.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.12.2015.
)
175. Grozījumi šā likuma 
11.panta
 otrajā daļā attiecībā uz šīs daļas papildināšanu ar 
133.punktu
 stājas spēkā
vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem likumā "
Par ietekmes uz vidi novērtējumu
".
(
26.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.12.2015.
)
176. Ministru kabinets līdz 2016.gada 30.janvārim izdod šā likuma 
22.
2
 panta
 pirmajā un sestajā daļā paredzētos
noteikumus.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
177. Šā likuma 
22.
2
 pants
, kas nosaka kredītiestādes un maksājumu pakalpojumu sniedzēja pienākumu sniegt
informāciju Valsts ieņēmumu dienestam par aizdomīgiem darījumiem, stājas spēkā 2016.gada 1.aprīlī.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
178. Ministru kabinets līdz 2016.gada 1.septembrim sagatavo un iesniedz Saeimai grozījumus šajā likumā,
paredzot attiecināt pienākumu sniegt informāciju par aizdomīgiem darījumiem Valsts ieņēmumu dienestam arī uz
pārējiem 
Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas likuma
 subjektiem.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
179. Šā likuma 
18.panta
 pirmās daļas 25.punkts, 
26.
1
 panta
 3.
1
 daļa un 
28.
1
 panta
 4.
1
 un sestā daļa stājas spēkā
2016.gada 1.jūlijā.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
133
/
144
180. Šā likuma 
11.panta
 otrās daļas 135.punkts stājas spēkā 2016.gada 1.martā.
(
17.12.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.01.2016.
)
181. Šā likuma 
30.panta
 astotajā daļā minētajiem skaidrās naudas darījumiem, kuri noslēgti pirms 2017.gada
1.janvāra un kuru pilnīga vai daļēja izpilde paredzēta pēc 2017.gada 1.janvāra, norēķinu kārtība maināma uz
bezskaidras naudas maksājumu līdz 2018.gada 1.janvārim.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
182. Šā likuma 
16.panta
 13.punkts, 
18.
2
 pants
, 
24.panta
 pirmās daļas 11.punkts, grozījumi 
24.panta
 1.
1
, septītajā
un 9.
1
 daļā, 
26.panta
 trešajā daļā, 
26.panta
 trešās daļas 1.
1
 punkts, grozījumi 
26.panta
 vienpadsmitajā daļā, 
26.
1
panta
 1.
1
 daļā, 
29.panta
 ceturtajā un septītajā daļā, 
34.panta
 piektajā daļā attiecībā uz 2.punkta izslēgšanu, 
34.panta
sestā daļa, grozījums attiecībā uz 
34.
1
 panta
 sestās daļas 5.punkta izteikšanu jaunā redakcijā, grozījums 
61.panta
trešajā daļā un XIII nodaļa stājas spēkā 2017.gada 1.jūlijā.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.06.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
23.06.2017.
)
182.
1
 Grozījumi šā likuma 
18.
 panta pirmajā daļā attiecībā uz 17. un 18. punkta izslēgšanu stājas spēkā
2017. gada 1. septembrī.
(
08.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.06.2017.
)
183. Ministru kabinets līdz 2017.gada 1.martam izdod šā likuma 
18.
2
 panta
 devītajā daļā paredzētos noteikumus.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
184. Nodokļu administrācija var izdot rīkojumu, ar kuru tiek precizēts inkasācijas uzdevumā vai rīkojumā par
nodokļu maksātāja norēķinu operāciju daļēju vai pilnīgu apturēšanu, kas izdots līdz 2017.gada 30.jūnijam, paziņotais
naudas līdzekļu apmērs vai izpildāmās darbības. Šādu rīkojumu sagatavo un paziņo, ievērojot šā likuma 
18.
2
 pantā
noteikto un piedziņas vēršanas ierobežojumus, kādi noteikti tiesību normās, kuras ir spēkā rīkojuma sagatavošanas
dienā.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
185. Šā likuma 
18.
2
 panta
 sestās daļas 2.punkts un devītās daļas otrais teikums zaudē spēku 2019.gada 1.jūlijā.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
186. Šā likuma 
18.
2
 panta
 sestās daļas 1. un 2.punktā noteikto datu apmaiņas veidu Valsts ieņēmumu dienests
nodrošina datu apmaiņai ar kredītiestādēm un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem ar 2017.gada 1.jūliju. Šā likuma
18.
2
 panta
 sestās daļas 1.punktā noteikto datu apmaiņas veidu Valsts ieņēmumu dienests izmanto datu apmaiņai ar
kredītiestādēm un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem, kas Ministru kabineta noteiktajā kārtībā iepriekš ir
informējuši Valsts ieņēmumu dienestu par šā likuma 
18.
2
 panta
 sestās daļas 1.punktā noteiktā datu apmaiņas veida
izmantošanu. Šā likuma 
18.
2
 panta
 sestās daļas 2.punktā noteikto datu apmaiņas veidu līdz 2019.gada 30.jūnijam
atbilstoši Ministru kabineta noteiktajai kārtībai Valsts ieņēmumu dienests izmanto datu apmaiņai ar tām
kredītiestādēm vai maksājumu pakalpojumu sniedzējiem, kas nav informējuši Valsts ieņēmumu dienestu par
elektroniskās datu apmaiņas uzsākšanu, izmantojot šā likuma 
18.
2
 panta
 sestās daļas 1.punktā noteikto datu
apmaiņas veidu.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
187. Lēmumā par nokavēto nodokļu maksājumu labprātīgu izpildi, kas pieņemts līdz 2017.gada 30.jūnijam,
ietvertajai pamatparāda summai aprēķina nokavējuma naudu šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā noteiktajā apmērā par
katru dienu kavējuma periodā līdz 2017.gada 30.jūnijam un pusi no šā likuma 
29.panta
 otrajā daļā noteiktās
nokavējuma naudas par katru dienu kavējuma periodā, kas sācies ar 2017.gada 1.jūliju.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
188. Ja 2017.gada 1.jūlijā nokavējuma naudas apmērs ir sasniedzis vai pārsniedzis divas piektdaļas no nokavētā
maksājuma (pamatparāda) apmēra, nokavējuma naudas aprēķināšanu pārtrauc.
134
/
144
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
189. Grozījums šā likuma 
11.panta
 otrajā daļā par 80.punkta izslēgšanu stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem
grozījumiem 
Sociālo pakalpojumu un sociālās palīdzības likumā
.
(
22.12.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.01.2017.
)
190. Šā likuma 
11. panta
 otrās daļas 140. punkts stājas spēkā vienlaikus ar Psihologu likumu.
(
30.03.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.04.2017.
)
191. Šā likuma 
16.
 panta pirmās daļas 14. punkts un otrā daļa stājas spēkā 2018. gada 1. janvārī.
(
08.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.06.2017.
)
192. Šā likuma
 XIV nodaļā
 noteikto elektronisko darba laika uzskaiti būvlaukumā ievieš ar 2017. gada 1. oktobri.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
193. Šajā likumā noteikto prasību par elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas ieviešanu būvlaukumā un tās
ieviešanai noteikto termiņu piemēro attiecībā uz jaunu trešās grupas būvju būvniecību un būvdarbiem, kuru būvdarbu
izmaksas ir 1 miljons 
euro
 vai vairāk, ja būvatļaujā noteiktais būvdarbu izpildes termiņš ir 2018. gada 1. jūnijs vai
vēlāk.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
194. 
(Izslēgts ar 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
194.
1
 Ministru kabinets līdz 2019. gada 1. oktobrim izdod šā likuma 
112.
 panta ceturtajā daļā paredzētos
noteikumus.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
195. Ministru kabinets līdz 2017. gada 1. novembrim sagatavo un iesniedz Saeimai grozījumus šajā likumā, kas
paredz noteikt vienotās elektroniskās darba laika uzskaites datubāzes turētāju un tā pienākumus.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2017.
)
196. Šā likuma 
114.
 panta trešo, ceturto un piekto daļu, 
116.
 panta 7., 8. un 9.punktu un 
117.
 panta 4. punktu
piemēro ar 2020. gada 1. februāri.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.01.2019.
 un 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā
13.06.2019.
)
197. Šā likuma 
115.
 panta trešo daļu piemēro ar 2019. gada 1. oktobri.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
198. Līdz dienai, kad atbilstoši šo pārejas noteikumu 197. punktam sāk piemērot šā likuma 
115.
 panta otro daļu,
elektroniskās darba laika uzskaites sistēmā reģistrētie dati par būvlaukumā nodarbinātas personas darba stundām
kalendāra mēneša ietvaros var atšķirties no faktiski uzskaitītajām darba stundām, kas izmantotas darba samaksas
aprēķināšanai par darbu būvlaukumā, šādā apmērā:
1) līdz 2018. gada 30. septembrim — par 25 procentiem;
2) no 2018. gada 1. oktobra līdz 2018. gada 31. decembrim — par 15 procentiem.
(
22.06.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.05.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
199. Kredītiestāde un maksājumu pakalpojumu sniedzējs līdz 2018. gada 1. septembrim iesniedz Valsts
ieņēmumu dienestam informāciju par klientiem — fiziskajām personām, kas ir Latvijas Republikas rezidenti, — kuru
135
/
144
pieprasījuma noguldījuma kontu un maksājumu kontu kopējā atlikuma summa 2018. gada 1. janvārī dienas sākumā ir
15 000 
euro
 vai vairāk, norādot klienta vārdu, uzvārdu, personas kodu un pieprasījuma noguldījuma kontu un
maksājumu kontu atlikuma kopsummu.
(
08.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
199.
1
 Ministru kabinets izvērtē šā likuma 
22.
3
 panta praktiskās piemērošanas gaitu un rezultātus, it īpaši to, vai,
sniedzot Valsts ieņēmumu dienestam informāciju par fiziskās personas konta apgrozījumu, ir izslēgta jebkāda
nesamērīga iejaukšanās datu subjekta tiesībās uz privātās dzīves neaizskaramību, un katru gadu līdz 31. oktobrim
laikposmā no 2020. gada līdz 2022. gadam iesniedz Saeimai ziņojumu par to.
(
08.02.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.03.2018.
)
200. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. maijam izdod šā likuma 
22.
3
 panta otrajā daļā paredzētos noteikumus.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
201. Grozījumi šā likuma 
1.
 panta 3. punktā, 5. punktā attiecībā uz vārda "nodeva" izslēgšanu no panta 5. punkta
un panta papildināšanu ar 5.
1
 un 5.
2
 punktu, grozījumi 
2. 
un 
3.
 pantā, grozījums 
10.
 pantā attiecībā uz pirmās daļas
izteikšanu jaunā redakcijā, grozījums attiecībā uz 
11.
 panta izslēgšanu, grozījums 
13.
 pantā, grozījums 
16. panta
otrās daļas 3. punktā, grozījums attiecībā uz V nodaļas nosaukuma izteikšanu jaunā redakcijā, grozījumi 
18.
 pantā
attiecībā uz panta nosaukuma izteikšanu jaunā redakcijā, vārda "nodeva" izslēgšanu no panta pirmās daļas 5. punkta
un panta papildināšana ar 1.
1
 daļu un grozījumi 
23.
1
 pantā, grozījums attiecībā uz 
26.
2
 panta izslēgšanu un likuma
101.
1
 pants stājas spēkā 2018. gada 1. janvārī.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
202. Šā likuma 
18.
 panta 1.
1
 daļā ietverto pienākumu veikt valsts nodevu uzskaiti uzsāk 2018. gada 1. jūlijā.
Ministru kabinets ne vēlāk kā līdz 2018. gada 31. martam izdod šā likuma 
18.
 panta 1.
1
 daļā paredzētos noteikumus.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
203. Grozījumi šā likuma 
7.
2
 panta
 pirmajā daļā, kas paredz nodrošināt piekļuvi Valsts ieņēmumu dienesta
elektroniskās deklarēšanas sistēmai no oficiālās elektroniskās adreses konta, stājas spēkā 2018. gada 1. martā.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
204. Šā likuma 
15.
1
 panta
 1.
1
 daļa stājas spēkā 2018. gada 1. martā.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
205. Grozījumi šā likuma 
15.
1
 panta
 astotajā un devītajā daļā attiecībā uz Uzņēmumu reģistra funkciju nodrošināt
informācijas pieejamību no publisko personu un iestāžu saraksta stājas spēkā 2018. gada 1. jūnijā.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
206. Līdz 2018. gada 1. jūnijam Valsts ieņēmumu dienests publiskās personas un iestādes reģistrē kā nodokļu
maksātājus atbilstoši kārtībai, kāda bija noteikta līdz 2018. gada 1. martam.
(
16.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
207. Šā likuma 
1. panta
 34. punkts, grozījumi 
23.
1
 panta
 pirmajā un otrajā daļā, kā arī trešajā daļā attiecībā uz tās
izslēgšanu, 
23.
1
 panta
 piektā, sestā, septītā, astotā, devītā, desmitā un vienpadsmitā daļa, grozījumi 
24. panta
sestajā daļā un 
28. panta
 ceturtajā daļā attiecībā uz vienotā nodokļu konta ieviešanu stājas spēkā 2021. gada 1.
janvārī.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
208. Šā likuma 
23.
1
 panta
 pirmās daļas 5. punktā minēto maksājumu ieskaitīšanu vienotajā nodokļu kontā uzsāk
no 2023. gada 1. janvāra. Laika posmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2022. gada 31. decembrim 
Muitas likuma
 
1.
panta
 4. punktā minētie muitas maksājumi maksājami nodokļu administrācijas norādītajā budžeta kontā, un tie
136
/
144
atzīstami par saņemtiem valsts budžetā atbilstoši normatīvajiem aktiem, kas nosaka kārtību, kādā veicami
maksājumi valsts budžetā un tie atzīstami par saņemtiem, un prasībām tiešsaistes maksājumu pakalpojumu
izmantošanai norēķinos ar valsts budžetu.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
209. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. maijam izdod šā likuma 
23.
1
 panta
 devītajā, desmitajā un vienpadsmitajā
daļā paredzētos noteikumus.
(
23.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
210. Grozījums šā likuma 
7.
1
 pantā
 attiecībā uz tā izteikšanu jaunā redakcijā stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī.
(
27.09.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2018.
)
211. Ministru kabinets šā likuma 
7.
1
 panta
 ceturtajā daļā (redakcijā, kas stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī)
paredzētos noteikumus izdod līdz 2018. gada 1. novembrim.
(
27.09.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2018.
)
212. Lai no 2019. gada 1. janvāra būtu nodrošināta šā likuma 
7.
1
 pantam
 (redakcijā, kas stājas spēkā 2019. gada
1. janvārī) atbilstoša Padziļinātās sadarbības programmas darbība, Valsts ieņēmumu dienests līdz 2018. gada 31.
decembrim veic dalībnieku iekļaušanai minētajā programmā nepieciešamos pasākumus.
(
27.09.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2018.
)
213. Padziļinātās sadarbības programmas dalībniekam, kas iekļauts Padziļinātās sadarbības programmā atbilstoši
Ministru kabineta 2012. gada 26. jūnija noteikumos Nr. 459 "
Noteikumi par Padziļinātās sadarbības programmas
darbību
" noteiktajiem kritērijiem, attiecīgās priekšrocības un atvieglojumi ir piemērojami līdz 2018. gada 31.
decembrim.
(
27.09.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2018.
)
214. Grozījumi šā likuma 
1. 
un 
15.
2
 pantā
, ar kuriem transfertcenu dokumentācijas prasības izsaka jaunā
redakcijā, paredzot atbildību par transfertcenu dokumentācijas prasību pārkāpumu, kā arī pielāgo likumā lietotos
terminus jaunām transfertcenu dokumentācijas prasībām, piemērojami attiecībā uz darījumiem, kas veikti, sākot ar
pārskata periodu, kas sākas 2018. gadā. Nodokļu maksātājs ir tiesīgs minētos grozījumus piemērot arī attiecībā uz
darījumiem, kas veikti agrākos pārskata periodos. Ja nodokļu maksātājs neizmanto tiesības minētos grozījumus
piemērot arī attiecībā uz darījumiem, kas veikti agrākos pārskata periodos, uz šajos periodos veiktajiem darījumiem
attiecas šā likuma 
15.
2
 panta redakcija, kāda bija spēkā attiecīgo darījumu veikšanas brīdī.
(
25.10.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
215. Šā likuma 
16.
1
 panta
 1.
1
 daļa stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī.
(
25.10.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
216. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. decembrim izdod šā likuma 
15.
2
 panta desmitajā un divpadsmitajā daļā
paredzētos noteikumus.
(
25.10.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
217. Grozījums šā likuma 
1.
 panta 24. punktā, ar kuru tiek paplašināta struktūrvienības definīcija, stājas spēkā
2019. gada 1. janvārī.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
218. Grozījumi šā likuma 
16.
 panta pirmās daļas 14. punktā un otrajā daļā stājas spēkā 2019. gada 1. februārī.
(
01.11.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
28.11.2018.
)
219. Nekustamo īpašumu atsavināšanas darījumiem, kuri noslēgti pirms 2019. gada 1. maija un kuru darbība 
137
/
144
219. Nekustamo īpašumu atsavināšanas darījumiem, kuri noslēgti pirms 2019. gada 1. maija un kuru darbība
turpinās pēc šā datuma, un kuru pilnīga vai daļēja izpilde paredzēta skaidras naudas norēķinu veidā, šā likuma
30.
 panta 1.
6
 daļā minētie nosacījumi piemērojami ar 2020. gada 1. janvāri.
(
03.04.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.05.2019.
)
220. Kredītiestāde līdz grozījumu šā likuma 
18.
2
 panta
 otrās daļas 1. punktā un trešās daļas 1. punktā, 
34.
 panta
sestajā daļā un 
34.
1
 panta
 sestās daļas 5. punktā attiecībā uz nodokļu administrācijas rīkojuma par nodokļu
maksātāja norēķinu operāciju daļēju apturēšanu izslēgšanu spēkā stāšanās dienai nodokļu administrācijas paziņoto
rīkojumu par nodokļu maksātāja norēķinu operāciju daļēju apturēšanu turpina izpildīt kā rīkojumu par nodokļu
maksātāja norēķinu operāciju apturēšanu, ievērojot rīkojumā ietverto nosacījumu attiecībā uz fiziskajai personai
saglabājamo summu.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
221. Grozījums šā likuma 
18.
2
 panta desmitajā daļā par otrā teikuma izslēgšanu stājas spēkā 2019. gada 1. jūlijā.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
222. Grozījums šā likuma 
22.
2
 panta trešās daļas 9. punktā par skaitļa "60 000" aizstāšanu ar skaitli "10 000"
stājas spēkā 2019. gada 1. septembrī.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
223. Grozījums šā likuma 
107.
 pantā un 
116.
 panta 7. punktā par skaitļa un vārda "1 miljons" aizstāšanu ar skaitli
"350 000" stājas spēkā 2020. gada 1. janvārī.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
224. Šajā likumā noteiktās prasības par elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas ieviešanu būvlaukumā un
tās ieviešanai noteikto termiņu, kas stājas spēkā 2020. gada 1. janvārī, nepiemēro attiecībā uz jaunu trešās grupas
būvju būvniecību un būvdarbiem, kuru izmaksas ir 350 000 
euro
 vai vairāk, bet mazāk par 1 miljonu 
euro
, ja
būvatļaujā noteiktais būvdarbu izpildes termiņš nepārsniedz divus mēnešus no iepriekš minēto prasību spēkā
stāšanās dienas.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
225. Šā likuma
 XIV nodaļā
 noteikto prasību par elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas ārējās drošības
pārbaudes nodrošināšanu piemēro ar 2020. gada 1. jūniju. Galvenajam būvdarbu veicējam, kas līdz 2020. gada
1. jūnijam ir uzsācis elektroniskās darba laika uzskaites sistēmas, kurai nav nodrošināta ārējā drošības pārbaude,
izmantošanu, ir tiesības turpināt izmantot šādu sistēmu šajā konkrētajā būvlaukumā līdz būvdarbu pabeigšanai tajā,
bet ne ilgāk kā līdz 2021. gada 1. janvārim.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
226. Ministru kabinets līdz 2019. gada 31. decembrim izdod šā likuma 
110.
 panta trešajā daļā un 
113.
 panta otrajā
daļā paredzētos noteikumus.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
227. Šā likuma 
113.
 panta piektā daļa un 
116.
 panta otrā daļa stājas spēkā 2019. gada 1. septembrī.
(
30.05.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.06.2019.
)
228. Šā likuma 
18.
 panta pirmās daļas 33. punkts stājas spēkā 2022. gada 1. janvārī.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
)
229. Grozījums šā likuma 
2.
 panta pirmajā daļā par administratīvo pārkāpumu nodokļu jomā, tiem piemērojamo
sodu un kompetenci sodu piemērošanā noteikšanu šajā likumā, 
2.
 panta 1.
1
 daļa, grozījums 
18.
 panta pirmās daļas
29. punktā par grāmatvedības uzskaitē neuzrādītas darba samaksas izmaksāšanu, grozījums VII nodaļas nosaukumā
un XVI nodaļa stājas spēkā vienlaikus ar Administratīvās atbildības likumu.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
)
138
/
144
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) 
(izslēgts ar 
23.11.2016
. likumu)
;
2) Padomes 2004.gada 26.aprīļa direktīvas 
2004/66/EK
, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas
1999/45/EK
, 2002/83/EK, 2003/37/EK un 2003/59/EK un Padomes direktīvas 
77/388/EEK
, 91/414/EEK, 96/26/EK,
2003/48/EK un 2003/49/EK pielāgo preču brīvas aprites, pakalpojumu sniegšanas brīvības, lauksaimniecības,
transporta un nodokļu politikas jomā saistībā ar Čehijas Republikas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas,
Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos Eiropas Savienībai;
3) Padomes 1976.gada 15.marta direktīvas 
76/308/EEK
 par savstarpēju palīdzību tādu prasījumu piedziņā, kas
radušies no darbībām, kuras ir daļa no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda finansēšanas sistēmas,
kā arī lauksaimniecības un muitas nodokļu piedziņā;
4) Padomes 2001.gada 15.jūnija direktīvas 
2001/44/EK
, ar ko groza direktīvu 
76/308/EEK
 par savstarpēju palīdzību
prasījumu piedziņā, kas radušies no darbībām, kas pieder pie Eiropas Lauksaimniecības vadības un garantiju fonda
finansēšanas sistēmas, kā arī lauksaimniecības maksājumu un muitas nodokļu piedziņā un attiecībā uz pievienotās
vērtības nodokļa un dažu akcīzes nodokļu piedzīšanu;
5) 
(izslēgts ar 
14.03.2013
. likumu)
;
6) 
(izslēgts ar 
14.03.2013
. likumu)
;
7) 
(izslēgts ar 
14.03.2013
. likumu)
;
8) 
(izslēgts ar 
14.03.2013
. likumu)
;
9) 
(izslēgts ar 
14.03.2013
. likumu)
;
230. Šā likuma 
141.
 pantā noteiktā administratīvā atbildība par nodokļu deklarāciju iesniegšanas termiņu
neievērošanu attiecībā uz iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksātāju pieļautu gada ienākumu deklarācijas iesniegšanas
termiņa kavējumu, ja iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksātājiem saskaņā ar likumu "
Par iedzīvotāju ienākuma
nodokli
" pienākums iesniegt gada ienākumu deklarāciju saistībā ar pienākumu piemaksāt iedzīvotāju ienākuma
nodokli un šāda pienākuma pamatā ir vienīgi gada diferencētā neapliekamā minimuma piemērošana vai progresīvās
likmes piemērošana ienākumiem, no kuriem taksācijas gada laikā iedzīvotāju ienākuma nodoklis ieturams ienākuma
izmaksas vietā, piemērojama, sākot ar deklarācijām par 2022. taksācijas gadu.
(
19.12.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.01.2020.
)
231. Šā likuma 
15.
 panta desmitā daļa un 
32.
5
 panta trešā daļa ir piemērojama ar 2020. gada 1. jūliju.
(
20.02.2020
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.03.2020.
)
232. Grozījumi šā likuma 
22.
2
 pantā stājas spēkā vienlaikus ar grozījumiem Noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likumā attiecībā uz informācijas sniegšanu par
aizdomīgiem darījumiem, izmantojot Finanšu izlūkošanas dienesta Finanšu izlūkošanas datu saņemšanas un
analīzes sistēmu.
(
16.06.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.07.2021.
)
232. Grozījums šā likuma 
7.
2
 panta
 trešajā daļā, 
7.
3
 pants, grozījumi šā likuma 
15.
 panta pirmās daļas 3. punktā
un 
16.
 panta pirmās daļas 15. punkts stājas spēkā 2022. gada 1. janvārī.
(
06.07.2021
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
05.08.2021.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
21.04.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.09.2006.
, 
08.11.2007.
, 
11.12.2008.
, 
15.03.2012.
,
14.03.2013.
, 
17.12.2015.
, 
23.11.2016.
, 
08.06.2017.
, 
16.11.2017.
, 
17.10.2019.
 un 
20.02.2020
. likumu, kas stājas
spēkā 
19.03.2020.
)
139
/
144
10) Padomes 2006.gada 20.novembra direktīvas 
2006/98/EK
, ar ko pielāgo dažas direktīvas nodokļu jomā saistībā ar
Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos;
11) Padomes 2008.gada 12.februāra direktīvas 
2008/7/EK
 par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla
piesaistīšanai;
12) 
(izslēgts ar 
15.03.2012
. likumu)
;
13) Padomes 2010.gada 16.marta direktīvas 
2010/24/ES
 par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar
noteiktiem maksājumiem, nodokļiem un citiem pasākumiem;
14) Padomes 2011.gada 15.februāra direktīvas 
2011/16/ES
 par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ
direktīvu 
77/799/EEK
;
15) Padomes 2014.gada 9.decembra direktīvas 
2014/107/ES
, ar ko groza direktīvu 
2011/16/ES
 attiecībā uz obligāto
automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā;
16) Padomes 2016. gada 25. maija direktīvas (ES) 
2016/881
, ar ko direktīvu 
2011/16/ES
 groza attiecībā uz obligātu
automātisku informācijas apmaiņu nodokļu jomā;
17) Padomes 2016. gada 6. decembra direktīvas (ES) 
2016/2258
, ar ko groza direktīvu 
2011/16/ES
 attiecībā uz
nodokļu iestāžu piekļuvi informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu;
18) Padomes 2017. gada 10. oktobra direktīvas (ES) 2017/1852 par nodokļu strīdu izšķiršanas mehānismiem Eiropas
Savienībā;
19) Padomes 2018. gada 25. maija direktīvas (ES) 
2018/822
, ar ko attiecībā uz obligāto automātisko informācijas
apmaiņu nodokļu jomā saistībā ar ziņojamām pārrobežu shēmām groza direktīvu 
2011/16/ES
.
Likums stājas spēkā ar 1995.gada 1.aprīli. 
Likums Saeimā pieņemts 1995.gada 2.februārī.
Valsts prezidents G. Ulmanis
Rīgā 1995.gada 18. februārī
1. Saistītās vienības Eiropas Savienībā:
1.1. Beļģija:
1.1.1. 
Vlaams Gewest
 (Flandrija),
1.1.2. 
Région wallonne
 (Valonija),
1.1.3. 
Région bruxelloise/Brussels Gewest 
(Briseles apgabals),
1.1.4. 
Communauté française
 (franču kopiena),
Likuma "Par nodokļiem un nodevām"
pielikums
Saistītās vienības, kuras darbojas kā publiskās institūcijas vai kuru 
īpašais statuss atzīts ar starptautisku līgumu, un šo saistīto vienību 
veidam atbilstoša oriģinālforma dalībvalstu tiesību aktos
(Pielikums 
21.04.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.11.2007
. likumu, kas stājas spēkā
12.12.2007.
)
140
/
144
1.1.5. 
Vlaamse Gemeenschap
 (flāmu kopiena),
1.1.6. 
Deutschsprachige Gemeinschaft 
(vāciski runājošo kopiena);
1.1.
1
 Bulgārija:
1.1.
1
 1. 
Общините
 (pašvaldības),
1.1.
1
 2. 
Социалноосигурителни фондове
 (sociālās apdrošināšanas fondi);
1.2. Spānija:
1.2.1. 
Xunta de Galicia
 (Galisijas reģiona izpildu komiteja),
1.2.2. 
Junta de Andalucía 
(Andalūzijas reģiona izpildu institūcija),
1.2.3. 
Junta de Extremadura 
(Estremaduras reģiona izpildu institūcija),
1.2.4. 
Junta de Castilla-La Mancha
 (Kastīlijas-Lamančas reģiona izpildu institūcija),
1.2.5. 
Junta de Castilla-León 
(Kastīlijas-Leonas reģiona izpildu institūcija),
1.2.6. 
Gobierno Foral de Navarra 
(Navarras reģiona pašvaldība),
1.2.7. 
Govern de les Illes Balears
 (Baleāru salu reģiona pašvaldība),
1.2.8. 
Generalitat de Catalunya 
(Katalonijas autonomā novada pašvaldība),
1.2.9. 
Generalitat de Valencia
 (Valensijas autonomā reģiona pašvaldība),
1.2.10. 
Diputación General de Aragón
 (Aragonas reģiona padome),
1.2.11. 
Gobierno de las Islas Canarias 
(Kanāriju salu pašvaldība),
1.2.12. 
Gobierno de Murcia 
(Mursijas pašvaldība),
1.2.13. 
Gobierno de Madrid 
(Madrides pašvaldība),
1.2.14. 
Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi 
(Basku zemes autonomās kopienas valdība),
1.2.15. 
Diputación Foral de Guipúzcoa 
(Gipuskojas reģiona padome),
1.2.16. 
Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia 
(Biskajas reģiona padome),
1.2.17. 
Diputación Foral de Alava 
(Alavas reģiona padome),
1.2.18. 
Ayuntamiento de Madrid 
(Madrides pilsētas padome),
1.2.19. 
Ayuntamiento de Barcelona 
(Barselonas pilsētas padome),
1.2.20. 
Cabildo Insular de Gran Canaria 
(Grankanārijas salas padome),
1.2.21. 
Cabildo Insular de Tenerife 
(Tenerifes salas padome),
1.2.22. 
Instituto de Crédito Oficial
 (valsts kredītiestādes),
1.2.23. 
Instituto Catalán de Finanzas
 (Katalonijas finanšu institūcija),
1.2.24. 
Instituto Valenciano de Finanzas 
(Valensijas finanšu institūcija);
141
/
144
1.3. Grieķija:
1.3.1. 
Оργανισµός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος 
(Nacionālā telekomunikāciju organizācija),
1.3.2. 
Оργανισµός Σιδηροδρόµων Ελλάδος 
(Nacionālā dzelzceļa organizācija),
1.3.3. 
∆ηµόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισµού 
(Valsts elektrības sabiedrība);
1.4. Francija:
1.4.1. 
La Caisse d'amortissement de la dette sociale 
(CADES) (Sociālo parādu izpirkšanas fonds),
1.4.2.
 L'Agence française de développement
 (AFD) (Francijas attīstības aģentūra),
1.4.3. 
Réseau Ferré de France 
(RFF) (Francijas dzelzceļu tīkls),
1.4.4. 
Caisse Nationale des Autoroutes 
(CNA) (Valsts autoceļu fonds),
1.4.5. 
Assistance publique Hôpitaux de Paris
 (APHP) (Parīzes Valsts slimnīcu atbalsts),
1.4.6. 
Charbonnages de France 
(CDF) (Francijas Akmeņogļu valde),
1.4.7. 
Entreprise minière et chimique
 (EMC) (Kalnrūpniecības un ķīmijas sabiedrība);
1.5. Itālija:
1.5.1. reģioni,
1.5.2. provinces,
1.5.3. municipalitātes,
1.5.4. 
Cassa Depositi e Prestiti 
(Noguldījumu un aizdevumu fonds);
1.6. Latvija: pašvaldības;
1.7. Polija:
1.7.1. 
gminy
 (municipalitātes),
1.7.2. 
powiaty 
(rajoni),
1.7.3. 
województwa
 (provinces),
1.7.4. 
związki gmin 
(komūnu asociācijas),
1.7.5. 
związki powiatów 
(rajonu asociācijas),
1.7.6.
 związki województw
 (provinču asociācijas),
1.7.7. 
miasto stołeczne Warszawa
 (galvaspilsēta Varšava),
1.7.8. 
Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa 
(Lauksaimniecības pārstrukturizācijas un modernizācijas
aģentūra),
1.7.9. 
Agencja Nieruchomości Rolnych
 (Lauksaimniecības īpašumu aģentūra);
1.8. Portugāle:
142
/
144
1.8.1.
 Regiăo Autónoma da Madeira
 (Madeiras autonomais apgabals),
1.8.2. 
Regiăo Autónoma dos Açores 
(Azoru salu autonomais apgabals),
1.8.3. municipalitātes;
1.8.
1
 Rumānija: 
autorităţile administraţiei publice locale
 (vietējās valsts pārvaldes iestādes);
1.9. Slovākija:
1.9.1. 
mestá a obce 
(municipalitātes),
1.9.2. 
Železnice Slovenskej republiky 
(Slovākijas dzelzceļa sabiedrība),
1.9.3. 
Štátny fond cestného hospodárstva 
(Valsts autoceļu fonds),
1.9.4. 
Slovenské elektrárne 
(Slovākijas elektrostacija),
1.9.5. 
Vodohospodárska výstavba
 (Racionālas ūdens izmantošanas sabiedrība).
2. Starptautiskās saistītās vienības (noteikumi, kas ietverti šā likuma 
46.panta
 septītajā daļā, neskar
starptautiskās saistības, kādas dalībvalstis var būt noslēgušas attiecībā uz minētajām starptautiskajām vienībām):
2.1. Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka;
2.2. Eiropas Investīciju banka;
2.3. Āzijas Attīstības banka;
2.4. Āfrikas Attīstības banka;
2.5. Pasaules Banka/SRAB/SVF;
2.6. Starptautiskā finanšu sabiedrība;
2.7. Amerikas Attīstības banka;
2.8. Eiropas Padomes Sociālās attīstības fonds;
2.9. Eiropas Atomenerģijas kopiena;
2.10. Eiropas Kopiena;
2.11. 
Corporación Andina de Fomento
 (CAF) (Andu Attīstības sabiedrība);
2.12. 
Eurofima
;
2.13. Eiropas Ogļu un tērauda kopiena;
2.14. Ziemeļvalstu Investīciju banka;
2.15. Karību jūras baseina valstu Attīstības banka.
3. Trešajās valstīs (valstis, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis, to atkarīgās vai saistītās teritorijas, un
valstis, ar kurām nav noslēgti Latvijai saistoši starptautiskie līgumi par uzkrājumu ienākumiem) esošās saistītās
vienības atbilst šādiem kritērijiem:
3.1. vienību nepārprotami uzskata par publisku institūciju saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem;
3.2. šāda publiska institūcija nodibināta vai darbojas, lai nodrošinātu sabiedrības vispārīgās vajadzības, kurām nav
143
/
144
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
komerciāla vai rūpnieciska rakstura un kuras efektīvi kontrolē valsts;
3.3. šāda publiska institūcija regulāri un profesionāli emitē parāda instrumentus;
3.4. attiecīgā valsts var garantēt, ka šāda publiska institūcija neizmantos pirms
termiņa izpirkšanas tiesības.
144
/
144