Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 32,
01.06.1993.; Latvijas Republikas
Augstākās Padomes un
Valdības Ziņotājs, 22/23,
10.06.1993.
Izdevējs: 
Augstākā Padome
Veids: 
likums
Pieņemts: 
11.05.1993.
Stājas spēkā: 
01.01.1994.
Attēlotā redakcija:
 01.07.2019. - 31.12.2020.
Grozījumi:
14.01.1994. likums / LV, 7, 19.01.1994.; Ziņotājs, 2, 27.01.1994. / Stājas spēkā 19.01.1994.
14.01.1994. likums / LV, 7, 19.01.1994.; Ziņotājs, 2, 27.01.1994. / Stājas spēkā 19.01.1994.
27.10.1994. likums / LV, 130, 05.11.1994.; Ziņotājs, 23, 15.12.1994. / Stājas spēkā 05.11.1994.
27.10.1994. likums / LV, 130, 05.11.1994.; Ziņotājs, 23, 15.12.1994. / Stājas spēkā 05.11.1994.
01.03.1995. likums / LV, 34, 04.03.1995.; Ziņotājs, 8, 27.04.1995. / Stājas spēkā 04.03.1995.
01.03.1995. likums / LV, 34, 04.03.1995.; Ziņotājs, 8, 27.04.1995. / Stājas spēkā 04.03.1995.
31.05.1995. likums / LV, 94, 20.06.1995. / Stājas spēkā 04.07.1995.
29.02.1996. likums / LV, 46, 13.03.1996. / Stājas spēkā 27.03.1996.
19.12.1996. likums / LV, 1/2, 03.01.1997.; Ziņotājs, 3, 13.02.1997. / Stājas spēkā 01.01.1997.
19.12.1996. likums / LV, 1/2, 03.01.1997.; Ziņotājs, 3, 13.02.1997. / Stājas spēkā 01.01.1997.
02.10.1997. likums / LV, 265/267, 14.10.1997.; Ziņotājs, 21, 06.11.1997. / Stājas spēkā 28.10.1997.
02.10.1997. likums / LV, 265/267, 14.10.1997.; Ziņotājs, 21, 06.11.1997. / Stājas spēkā 28.10.1997.
20.11.1997. likums / LV, 315/316, 05.12.1997.; Ziņotājs, 1, 08.01.1998. / Stājas spēkā 19.12.1997.
20.11.1997. likums / LV, 315/316, 05.12.1997.; Ziņotājs, 1, 08.01.1998. / Stājas spēkā 19.12.1997.
25.11.1999. likums / LV, 416/419, 15.12.1999.; Ziņotājs, 24, 30.12.1999. / Stājas spēkā 01.01.2000.
25.11.1999. likums / LV, 416/419, 15.12.1999.; Ziņotājs, 24, 30.12.1999. / Stājas spēkā 01.01.2000.
27.01.2000. likums / LV, 40/41, 09.02.2000.; Ziņotājs, 5, 09.03.2000. / Stājas spēkā 23.02.2000.
27.01.2000. likums / LV, 40/41, 09.02.2000.; Ziņotājs, 5, 09.03.2000. / Stājas spēkā 23.02.2000.
30.11.2000. likums / LV, 452/453, 14.12.2000.; Ziņotājs, 1, 11.01.2001. / Stājas spēkā 01.01.2001.
30.11.2000. likums / LV, 452/453, 14.12.2000.; Ziņotājs, 1, 11.01.2001. / Stājas spēkā 01.01.2001.
22.11.2001. likums / LV, 178, 07.12.2001.; Ziņotājs, 24, 27.12.2001. / Stājas spēkā 01.01.2002.
22.11.2001. likums / LV, 178, 07.12.2001.; Ziņotājs, 24, 27.12.2001. / Stājas spēkā 01.01.2002.
21.02.2002. likums / LV, 34, 01.03.2002.; Ziņotājs, 6, 28.03.2002. / Stājas spēkā 01.04.2002.
21.02.2002. likums / LV, 34, 01.03.2002.; Ziņotājs, 6, 28.03.2002. / Stājas spēkā 01.04.2002.
19.06.2003. likums / LV, 99, 03.07.2003.; Ziņotājs, 15, 14.08.2003. / Stājas spēkā 01.01.2004.
19.06.2003. likums / LV, 99, 03.07.2003.; Ziņotājs, 15, 14.08.2003. / Stājas spēkā 01.01.2004.
11.12.2003. likums / LV, 182, 24.12.2003.; Ziņotājs, 2, 29.01.2004. / Stājas spēkā 01.01.2004.
11.12.2003. likums / LV, 182, 24.12.2003.; Ziņotājs, 2, 29.01.2004. / Stājas spēkā 01.01.2004.
22.04.2004. likums / LV, 69, 01.05.2004.; Ziņotājs, 10, 29.04.2004. / Stājas spēkā 01.05.2004.
22.04.2004. likums / LV, 69, 01.05.2004.; Ziņotājs, 10, 29.04.2004. / Stājas spēkā 01.05.2004.
20.12.2004. likums / LV, 206, 24.12.2004.; Ziņotājs, 2, 27.01.2005. / Stājas spēkā 01.01.2005.
20.12.2004. likums / LV, 206, 24.12.2004.; Ziņotājs, 2, 27.01.2005. / Stājas spēkā 01.01.2005.
10.03.2005. likums / LV, 48, 23.03.2005.; Ziņotājs, 8, 28.04.2005. / Stājas spēkā 06.04.2005.
10.03.2005. likums / LV, 48, 23.03.2005.; Ziņotājs, 8, 28.04.2005. / Stājas spēkā 06.04.2005.
20.10.2005. likums / LV, 179, 09.11.2005.; Ziņotājs, 24, 22.12.2005. / Stājas spēkā 01.01.2006.
20.10.2005. likums / LV, 179, 09.11.2005.; Ziņotājs, 24, 22.12.2005. / Stājas spēkā 01.01.2006.
08.06.2006. likums / LV, 95, 20.06.2006.; Ziņotājs, 14, 27.07.2006. / Stājas spēkā 04.07.2006.
08.06.2006. likums / LV, 95, 20.06.2006.; Ziņotājs, 14, 27.07.2006. / Stājas spēkā 04.07.2006.
28.09.2006. likums / LV, 166, 18.10.2006.; Ziņotājs, 22, 23.11.2006. / Stājas spēkā 01.11.2006.
28.09.2006. likums / LV, 166, 18.10.2006.; Ziņotājs, 22, 23.11.2006. / Stājas spēkā 01.11.2006.
19.12.2006. likums / LV, 207, 29.12.2006.; Ziņotājs, 3, 08.02.2007. / Stājas spēkā 01.01.2007.
19.12.2006. likums / LV, 207, 29.12.2006.; Ziņotājs, 3, 08.02.2007. / Stājas spēkā 01.01.2007.
19.12.2006. likums / LV, 1, 02.01.2007.; Ziņotājs, 3, 08.02.2007. / Stājas spēkā 16.01.2007.
19.12.2006. likums / LV, 1, 02.01.2007.; Ziņotājs, 3, 08.02.2007. / Stājas spēkā 16.01.2007.
Satversmes tiesas 11.04.2007. spriedums / LV, 62, 17.04.2007. / Stājas spēkā 17.04.2007.
17.05.2007. likums / LV, 85, 29.05.2007.; Ziņotājs, 12, 28.06.2007. / Stājas spēkā 12.06.2007.
17.05.2007. likums / LV, 85, 29.05.2007.; Ziņotājs, 12, 28.06.2007. / Stājas spēkā 12.06.2007.
08.11.2007. likums / LV, 190, 27.11.2007.; Ziņotājs, 24, 27.12.2007. / Stājas spēkā 11.12.2007.
08.11.2007. likums / LV, 190, 27.11.2007.; Ziņotājs, 24, 27.12.2007. / Stājas spēkā 11.12.2007.
24.04.2008. likums / LV, 73, 13.05.2008.; Ziņotājs, 12, 26.06.2008. / Stājas spēkā 27.05.2008.
24.04.2008. likums / LV, 73, 13.05.2008.; Ziņotājs, 12, 26.06.2008. / Stājas spēkā 27.05.2008.
14.11.2008. likums / LV, 187, 02.12.2008.; Ziņotājs, 1, 15.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009.
14.11.2008. likums / LV, 187, 02.12.2008.; Ziņotājs, 1, 15.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009. 
1
/
93
14.11.2008. likums / LV, 187, 02.12.2008.; Ziņotājs, 1, 15.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009.
12.12.2008. likums / LV, 200, 23.12.2008.; Ziņotājs, 2, 29.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009.
12.12.2008. likums / LV, 200, 23.12.2008.; Ziņotājs, 2, 29.01.2009. / Stājas spēkā 01.01.2009.
16.06.2009. likums / LV, 100, 30.06.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
16.06.2009. likums / LV, 100, 30.06.2009.; Ziņotājs, 15, 13.08.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
16.07.2009. likums / LV, 114, 21.07.2009.; Ziņotājs, 16, 27.08.2009. / Stājas spēkā 01.08.2009.
16.07.2009. likums / LV, 114, 21.07.2009.; Ziņotājs, 16, 27.08.2009. / Stājas spēkā 01.08.2009.
01.12.2009. likums / LV, 200, 21.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
13.05.2010. likums / LV, 82, 26.05.2010. / Stājas spēkā 09.06.2010.
09.08.2010. likums / LV, 131, 19.08.2010. / Stājas spēkā 01.09.2010.
21.10.2010. likums / LV, 178, 10.11.2010. / Stājas spēkā 24.11.2010.
28.10.2010. likums / LV, 178, 10.11.2010. / Stājas spēkā 01.02.2011.
20.12.2010. likums / LV, 206, 30.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
16.06.2011. likums / LV, 99, 29.06.2011. / Stājas spēkā 30.06.2011.
08.09.2011. likums / LV, 144, 13.09.2011. / Stājas spēkā 27.09.2011.
22.09.2011. likums / LV, 157, 05.10.2011. / Stājas spēkā 19.10.2011.
15.12.2011. likums / LV, 204, 29.12.2011. / Stājas spēkā 01.01.2012.
08.03.2012. likums / LV, 44, 16.03.2012. / Stājas spēkā 17.03.2012.
24.05.2012. likums / LV, 88, 06.06.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
31.05.2012. likums / LV, 92, 13.06.2012. / Stājas spēkā 14.06.2012.
15.11.2012. likums / LV, 192, 06.12.2012. / Stājas spēkā 01.01.2013.
19.09.2013. likums / LV, 194, 04.10.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
06.11.2013. likums / LV, 232, 27.11.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
28.11.2013. likums / LV, 234, 29.11.2013. / Stājas spēkā 30.11.2013.
20.02.2014. likums / LV, 47, 06.03.2014. / Stājas spēkā 20.03.2014.
06.03.2014. likums / LV, 57, 20.03.2014. / Stājas spēkā 01.06.2014.
17.12.2014. likums / LV, 257, 30.12.2014. / Stājas spēkā 01.01.2015.
19.02.2015. likums / LV, 42, 01.03.2015. / Stājas spēkā 01.03.2015.
30.04.2015. likums / LV, 97, 20.05.2015. / Stājas spēkā 03.06.2015.
29.10.2015. likums / LV, 227, 19.11.2015. / Stājas spēkā 03.12.2015.
30.11.2015. likums / LV, 248, 18.12.2015. / Stājas spēkā 01.01.2016.
16.06.2016. likums / LV, 123, 29.06.2016. / Stājas spēkā 30.06.2016.
23.11.2016. likums / LV, 241, 10.12.2016. / Stājas spēkā 01.01.2017.
28.07.2017. likums / LV, 156, 08.08.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
22.11.2017. likums / LV, 242, 06.12.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
10.05.2018. likums / LV, 95, 16.05.2018. / Stājas spēkā 30.05.2018.
31.05.2018. likums / LV, 111, 06.06.2018. / Stājas spēkā 01.10.2018.
27.09.2018. likums / LV, 194, 02.10.2018. / Stājas spēkā 01.01.2019.
13.12.2018. likums / LV, 249, 19.12.2018. / Stājas spēkā 01.01.2019.
21.03.2019. likums / LV, 66, 02.04.2019. / Stājas spēkā 16.04.2019.
LATVIJAS REPUBLIKAS LIKUMS
Par iedzīvotāju ienākuma nodokli
I nodaļa 
VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI
1. pants. Iedzīvotāju ienākuma nodokļa struktūra
1. Iedzīvotāju ienākuma nodoklis (turpmāk — nodoklis) ir nodoklis, ar ko apliek fiziskās personas gūtos ienākumus,
un tas sastāv no:
1) algas nodokļa, ko par darbinieka gūtajiem ienākumiem aprēķina un maksā darba devējs;
2) 
(izslēgts no 
01.01.2016.
 ar 
06.11.2013
. likumu; Sk. Pārejas noteikumu 96.punktu)
;
3) nodokļa par ienākumiem no saimnieciskās darbības, ja tie nav uzņēmumu ienākuma nodokļa objekts, un
nodokļa no citiem ienākuma avotiem;
4) nodokļa par ienākumu no kapitāla, tajā skaitā nodokļa no kapitāla pieauguma;
2
/
93
5) patentmaksas par atsevišķu veidu saimnieciskās darbības veikšanu;
6) mikrouzņēmumu nodokļa daļas atbilstoši Mikrouzņēmumu nodokļa likumam;
7) sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa.
2. Nodoklis tiek aprēķināts un iemaksāts budžetā divējādā kārtībā: avansā, arī algas nodokļa veidā, un rezumējošā
kārtībā, sastādot gada ienākumu deklarāciju (turpmāk — deklarācija), arī mikrouzņēmumu nodokļa un patentmaksas
veidā.
3. Samaksātajā nodoklī iekļauj arī atbilstoši Solidaritātes nodokļa likumam noteikto solidaritātes nodokļa daļu, kas
pārskaitīta iedzīvotāju ienākuma nodokļa sadales kontā.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.1996.
, 
25.11.1999.
, 
08.11.2007.
, 
01.12.2009.
,
09.08.2010.
, 
06.11.2013.
, 
06.03.2014.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
2. pants. Nodokļa maksātāji
Nodokli maksā fiziskās personas (turpmāk — maksātāji):
1) kas atbilstoši likumam "Par nodokļiem un nodevām" ir iekšzemes nodokļu maksātāji (turpmāk — arī
rezidenti) un taksācijas periodā (kalendārajā gadā) ir guvuši ienākumus Latvijas Republikā un/vai ārvalstīs;
2) kas atbilstoši likumam "Par nodokļiem un nodevām" ir ārvalstu nodokļu maksātāji (turpmāk — arī nerezidenti)
un taksācijas periodā ir guvuši ienākumus Latvijas Republikā;
3) individuālo uzņēmumu, arī zemnieku un zvejnieku saimniecību īpašnieki, kas taksācijas periodā (kalendārajā
gadā) ir guvuši ienākumus, kuri nav aplikti ar uzņēmumu ienākuma nodokli;
4) mikrouzņēmuma īpašnieki atbilstoši Mikrouzņēmumu nodokļa likumam.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2006.
 un 
09.08.2010
. likumu, kas stājas spēkā
01.09.2010.
)
3. pants. Ar nodokli apliekamais objekts
1. Ar nodokli tiek aplikts iekšzemes nodokļa maksātāja taksācijas perioda (kalendārā gada) apliekamo ienākumu
apjoms. Algas nodokļa objekts ir maksātāja mēneša apliekamie ienākumi. Ar nodokli apliek mikrouzņēmuma
ieņēmumu daļu atbilstoši Mikrouzņēmumu nodokļa likumam.
1.
1
 Personai, kas atbilstoši Mikrouzņēmumu nodokļa likumam ir mikrouzņēmuma īpašnieks vai mikrouzņēmuma
darbinieks, ar nodokli apliekamo objektu nosaka Mikrouzņēmumu nodokļa likums.
2. Iekšzemes nodokļa maksātāja gada (algas nodokļa maksātāja — mēneša) apliekamais ienākums, ja šā panta
2.
4
 daļā nav noteikts citādi, ir viņa gada (mēneša) ienākums, izņemot šā likuma 9.pantā minētos neapliekamos
ienākumus, no kura tiek atskaitīti:
1) šā likuma 10.pantā noteiktie attaisnotie izdevumi;
2) maksātāja gada diferencētais neapliekamais minimums (Valsts ieņēmumu dienesta prognozētais mēneša
neapliekamais minimums vai maksātāja prognozētais mēneša neapliekamais minimums);
3) šā likuma 13.pantā noteiktie atvieglojumi.
2.
1
 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
2.
2
 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
2.
3
 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
3
/
93
2.
4
 Ja iekšzemes nodokļa maksātāja gada (algas nodokļa maksātāja — mēneša) ienākums, izņemot šā likuma 9.
pantā
 
minētos neapliekamos ienākumus, pārsniedz 20 004 
euro
 gadā (1667 
euro
 mēnesī), gada (mēneša) apliekamo
ienākumu nosaka šādi:
1) no maksātāja gada (algas nodokļa maksātāja — mēneša) ienākuma līdz 20 004 
euro
 gadā (1667 
euro
mēnesī) atskaita šā panta otrās daļas 1., 2. un 3. punktā noteiktos atskaitījumus;
2) no maksātāja gada (algas nodokļa maksātāja — mēneša) ienākuma, kas pārsniedz 20 004 
euro
 gadā (1667
euro
 mēnesī), šā panta otrās daļas 1., 2. un 3. punktā noteiktos atskaitījumus atskaita tikai tad, ja ar
maksātāja gada (algas nodokļa maksātāja — mēneša) ienākumiem līdz 20 004 
euro
 gadā (1667 
euro
 mēnesī)
nepietiek, lai segtu minētos atskaitījumus.
2.
5
 Šā panta otrās daļas 1., 2. un 3. punktā minētos atskaitījumus neveic no tiem apliekamo ienākumu veidiem,
kuriem piemēro šā likuma 15. panta piektajā, sestajā, septītajā, astotajā, devītajā, desmitajā, vienpadsmitajā,
divpadsmitajā un trīspadsmitajā daļā noteiktās nodokļa likmes.
2.
6
 Jaunuzņēmuma darba ņēmējam par jaunuzņēmuma gūto ar algas nodokli apliekamo ienākumu piemērojami
Jaunuzņēmumu darbības atbalsta likumā noteiktie nosacījumi.
3. Ārvalsts nodokļa maksātāja (nerezidenta) ar nodokli apliekamais ienākums ir:
1) ienākums no algota darba, ieskaitot darbu, kas veikts Latvijas Republikā tāda darba devēja labā, kurš nav
Latvijas Republikas rezidents vai kuram nav pastāvīgās pārstāvniecības Latvijas Republikā, vai darbu, kas veikts
ārpus Latvijas Republikas Latvijas Republikas darba devēja labā;
2) ienākums no profesionālās darbības, kas veikta Latvijas Republikas rezidentu vai nerezidentu pastāvīgo
pārstāvniecību labā Latvijas Republikā vai ārpus tās;
3) ienākums no mākslinieku, sportistu vai treneru profesionālās darbības Latvijas Republikā neatkarīgi no tā, vai
šo ienākumu saņem pats mākslinieks, sportists vai treneris, vai cita juridiskā vai fiziskā persona;
4) ienākums no pienākumu pildīšanas Latvijas Republikā reģistrētas kapitālsabiedrības vai kooperatīvās
sabiedrības padomē vai valdē neatkarīgi no tā, vai ienākums tiek saņemts no Latvijas Republikā reģistrētas
kapitālsabiedrības vai kooperatīvās sabiedrības vai no citas kapitālsabiedrības vai kooperatīvās sabiedrības, kas
nav Latvijas Republikas rezidents. Pie šādiem ienākumiem pieder arī saistībā ar darba braucieniem un
komandējumiem izmaksātās summas, kuras pārsniedz normatīvajos aktos, kas nosaka kārtību, kādā
atlīdzināmi ar komandējumiem un darbinieku darba braucieniem saistītie izdevumi, noteiktās normas;
5) ienākums no alternatīvo ieguldījumu fonda, kas Latvijas Republikā ir nodibināts kā komandītsabiedrība;
6) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
7) ienākums no Latvijas Republikā esoša nekustamā īpašuma izmantošanas;
7
1
) ienākums no Latvijas Republikā esoša nekustamā īpašuma atsavināšanas un citu kapitāla aktīvu
atsavināšanas ienākums atbilstoši šā likuma 11.
9
 pantam, izņemot ienākumu no publiskā apgrozībā esošu
finanšu instrumentu atsavināšanas, arī no Latvijas vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas
Ekonomikas zonas valsts un pašvaldību parāda vērtspapīru atsavināšanas;
8) ienākums no kustamā īpašuma izmantošanas Latvijas Republikā;
9) personiskās palīgsaimniecības, piemājas saimniecības, kā arī zemnieku un zvejnieku saimniecības
ienākums no lauksaimnieciskās ražošanas;
9
1
) ienākums no fiziskās personas īpašumā esoša augoša meža atsavināšanas izciršanai un tajā iegūto
kokmateriālu atsavināšanas, kā arī atbalsta summas par saimnieciskās darbības ierobežojumiem meža
īpašniekiem, kuriem meža apsaimniekošana nav saimnieciskās darbības veids;
9
2
) ienākums no metāllūžņu pārdošanas;
10) dividendes, ja šā likuma 9. pantā nav noteikts citādi;
4
/
93
10
1
) dividendēm pielīdzināms ienākums un nosacītās dividendes, ja šā likuma 9. pantā nav noteikts citādi;
11) procentu ienākums un tam pielīdzināms ienākums, arī ar procentu ienākumu saistīts ienākums, izņemot:
a) procentu ienākumu no Latvijas vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas
valsts un pašvaldību vērtspapīriem,
b) procentu ienākumu, procentiem pielīdzināmo ienākumu, arī ar procentu ienākumu saistīto ienākumu no
publiskā apgrozībā esošiem finanšu instrumentiem;
12) samaksa par intelektuālo īpašumu:
a) autoratlīdzība (honorārs) par zinātnes, literatūras un mākslas darbu, atklājumu, izgudrojumu un
rūpniecisko paraugu darbu radīšanu, ņemot vērā izdevumu normas, kuras saskaņā ar šā likuma 10.panta
pirmās daļas 4.punktu noteicis Ministru kabinets,
b) maksājumi par pārējiem intelektuālā īpašuma veidiem;
13) apdrošināšanas atlīdzība, kas saskaņā ar dzīvības, veselības un negadījuma apdrošināšanas līgumu, kuru
apdrošinātā interesēs noslēdzis darba devējs (vai cits apdrošinājuma ņēmējs — juridiskā persona), izmaksāta,
pienākot apdrošināšanas līgumā paredzētajam līguma beigu termiņam vai laužot līgumu pirms termiņa;
14) pensijas, kas izmaksātas saskaņā ar Latvijas Republikas likumiem;
14
1
) pensijai pielīdzināms ienākums;
15) papildpensijas kapitāls, kas veidojies no darba devēja veiktajām iemaksām privātajos pensiju fondos
atbilstoši licencētiem pensiju plāniem vai iemaksām privātā pensiju fonda pensiju plānā saskaņā ar Solidaritātes
nodokļa likumu un izmaksāts pensiju plānu dalībniekiem;
16) 
(izslēgts ar 
15.12.2011
. likumu)
;
17) nekustamā īpašuma vērtības pieaugums vai tā daļa, kura iegūta, beidzoties nomas līgumam, un kuru
nodrošināja iznomātajā īpašumā nomnieka veiktie rekonstrukcijas, restaurācijas, renovācijas, uzlabošanas vai
citi kapitālie ieguldījumi, ja minēto pieaugumu vai tā daļu maksātājs nav kompensējis nomniekam;
18)
 (izslēgts ar 
28.07.2017
. likumu)
;
19) 
(izslēgts ar 
28.07.2017
. likumu)
;
20) ienākums no privātajos pensiju fondos veikto iemaksu ieguldīšanas;
21) iznomāta personāla ienākums vai tam pielīdzināts ienākums neatkarīgi no tā, kas fiziskās personas labā
saņem šo ienākumu;
22) ienākums no noslēgtajiem dzīvības apdrošināšanas līgumiem ar līdzekļu uzkrāšanu;
23) ienākums no mūža pensijas apdrošināšanas līgumiem (ar uzkrāto fondētās pensijas kapitālu atbilstoši
Valsts fondēto pensiju likumam), kas veidojas no apdrošinātāja piešķirtajām gratifikācijām;
24) ienākumam pielīdzināmi aizdevumi;
25) samazinātu aizdevuma procentu maksājumu radītais ienākums;
26) izložu un azartspēļu laimesti, ja šā likuma 9. panta pirmās daļas 5. punktā nav noteikts citādi.
4. Atbilstoši šā panta trešās daļas 7.
1
 punktam nerezidenta ienākums no Latvijā esoša nekustamā īpašuma
atsavināšanas ietver arī ienākumu no kapitāla daļu, akciju vai cita veida līdzdalības atsavināšanas Latvijā vai ārvalstī
izveidotā komercsabiedrībā vai citā personā (Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma izpratnē), ja atsavināšanas gadā vai
iepriekšējā gadā vairāk nekā 50 procentus no šādas personas aktīvu vērtības tieši vai netieši (caur līdzdalību vienā vai
5
/
93
vairākās citās Latvijā vai ārvalstī izveidotās personās) veido vai ir veidojis Latvijā esošs nekustamais īpašums.
Nekustamā īpašuma īpatsvaru personas aktīvu vērtībā nosaka, pamatojoties uz personas bilances datiem pēc stāvokļa
attiecīgā gada sākumā. Ja nekustamā īpašuma īpatsvars aktīvu vērtībā iepriekšējā gada laikā ir mainījies, jo ir notikusi
nekustamā īpašuma atsavināšana, kuras rezultāts ņemts vērā personas apliekamajā ienākumā, tad vērā ņem tikai
nekustamā īpašuma īpatsvaru bilances aktīvu vērtībā atsavināšanas gadā.
5. Šā panta trešās daļas 7.
1
, 10., 10.
1
 un 11. punktā minēto ienākumu nosaka saskaņā ar šā likuma 11.
9
 pantu.
6. Nerezidenta ienākums, kas gūts kā sezonas laukstrādnieku ienākums, ar nodokli apliekams saskaņā ar šā
likuma 11.
12
 pantu.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.1996.
, 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
11.12.2003.
,
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
, 
17.05.2007.
, 
24.04.2008.
, 
14.11.2008.
, 
01.12.2009.
, 
09.08.2010.
, 
20.12.2010.
,
08.09.2011.
, 
22.09.2011.
, 
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
, 
06.11.2013.
, 
06.03.2014.
, 
17.12.2014.
, 
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
,
28.07.2017.
, 
22.11.2017.
, 
13.12.2018.
 un 
21.03.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.04.2019.
)
4. pants. Nodokļa aprēķināšanas un ņemšanas veids
1. Nodokli aprēķina un budžetā iemaksā:
1) (maksātāja) algas nodokli — darba devējs;
2) no ienākumiem, kas noteikti šā likuma 17.panta desmitajā un divpadsmitajā daļā, — to izmaksātājs;
3) no šā likuma 1.panta pirmās daļas 3.punktā minētajiem ienākumiem, kā arī patentmaksu — maksātājs;
4) ja maksātāju nodarbina darba devējs — ārvalstu nodokļu maksātājs, algas nodokli — darba devējs vai pats
maksātājs;
5) tāda maksātāja algas nodokli, kura darbu apmaksā no Latvijas Republikai piešķirtajiem ārvalstu finanšu vai
tehniskās palīdzības vai starptautisko finanšu institūciju aizdevuma līdzekļiem, — darba devējs vai pats
maksātājs;
6) (maksātāja) algas nodokli no šā likuma 8.panta otrajā daļā minētajiem ienākumiem zaudējumu atlīdzinājuma
ietvaros — valsts pārvaldes iestāde, pašvaldības iestāde, cita atvasināta publisko tiesību juridiskā persona vai
iestāde ar patstāvīgu budžetu, kas uz iestādes lēmuma vai tiesas nolēmuma pamata saskaņā ar Valsts
pārvaldes iestāžu nodarīto zaudējumu atlīdzināšanas likumu izmaksā attiecīgi no valsts budžeta, pašvaldības
budžeta, citas atvasinātas publisko tiesību juridiskās personas budžeta vai iestādes ar patstāvīgu budžetu
līdzekļiem zaudējumu atlīdzinājumu, kas ir saistīts ar esošām vai bijušām darba (dienesta) attiecībām;
7) (maksātāja) sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokli — sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs.
2. Maksātājs, izņemot personas, kas minētas šā likuma 20.pantā, maksā nodokli atbilstoši deklarācijai
rezumējošā kārtībā. Taksācijas gada laikā tiek izdarīti nodokļa avansa maksājumi.
3. Avansa maksājumu apmēru maksātājam, kas gūst ienākumus no saimnieciskās darbības, no kuras ienākumiem
jāmaksā iedzīvotāju ienākuma nodoklis, nosaka saskaņā ar šā likuma 18.pantu.
4. Fiziskajai personai — nerezidentam, iegūstot rezidenta statusu, nerezidenta statusā aprēķinātais un budžetā
iemaksātais nodoklis ir galīgais nodoklis.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
11.12.2003.
, 
20.10.2005.
,
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
, 
01.12.2009.
, 
08.09.2011.
, 
06.11.2013.
, 
06.03.2014.
 un 
13.12.2018
. likumu, kas stājas
spēkā 
01.01.2019.
)
5. pants. Ierobežojumi darba devējam
(Izslēgts ar 
30.11.2000
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2001.
)
6.pants. Ierobežojumi maksātājam
1. Katram Latvijas Republikas iedzīvotājam var būt tikai viena algas nodokļa grāmatiņa (turpmāk — grāmatiņa), kuru
6
/
93
piešķir Valsts ieņēmumu dienests. Grāmatiņa iesniedzama vienā ienākuma gūšanas vietā pēc maksātāja izvēles.
Mikrouzņēmuma darbiniekam nav tiesību iesniegt grāmatiņu ienākuma gūšanas vietā.
2. Ministru kabinets nosaka grāmatiņas piešķiršanas un iesniegšanas kārtību, grāmatiņā iekļaujamās ziņas, kā arī
kārtību, kādā Valsts ieņēmumu dienests sniedz informāciju darba devējam vai citai institūcijai par izmaiņām attiecībā
uz maksātājam piemērojamiem atvieglojumiem.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
 Panta jaunā redakcija stājas spēkā 
01.06.2014.
 Sk.
Pārejas noteikumu 100.punktu)
II nodaļa 
GADA APLIEKAMĀ IENĀKUMA NOTEIKŠANA
7. pants. Maksātāja gada ienākums
Maksātāja gada ienākums ir visa taksācijas perioda (kalendārā gada) laikā iegūto naudas, naturālo vērtību un
saņemto pakalpojumu kopums.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.07.1995.
)
8. pants. Gada apliekamā ienākuma avoti
1. Maksātāja gada apliekamo ienākumu veido ienākumi, par kuriem ir jāmaksā algas nodoklis atbilstoši šā panta
otrajai, ceturtajai un piektajai daļai, un pārējie šā panta trešajā daļā minētie ienākumi.
2. Pie ienākumiem, par kuriem ir jāmaksā algas nodoklis, atbilstoši Ministru kabineta noteikumiem tiek pieskaitīta
darba alga, prēmijas, vienreizēja un sistemātiska atlīdzība un citi ienākumi, ko darbinieks saņem uz pašreizējo vai
iepriekšējo darba attiecību pamata komercsabiedrībās, kooperatīvajās sabiedrībās, Eiropas komercsabiedrībās,
Eiropas kooperatīvajās sabiedrībās, Eiropas ekonomisko interešu grupās, valsts un pašvaldību iestādēs, biedrībās,
nodibinājumos, individuālajos uzņēmumos, zemnieku vai zvejnieku saimniecībās, organizācijās un no fiziskajām
personām (arī individuālā komersanta), kā arī atlīdzība par valsts dienesta pienākumu izpildi un ienākumi no cita darba
līguma izpildes.
2.
1
 Algas nodokli maksā par ienākumu, kas gūts par pienākumu pildīšanu Latvijas Republikā reģistrētas
kapitālsabiedrības, kooperatīvās sabiedrības, Eiropas komercsabiedrības, Eiropas kooperatīvās sabiedrības padomē
vai valdē, neatkarīgi no tā, vai ienākums tiek saņemts no Latvijas Republikā reģistrētas kapitālsabiedrības vai citas
kapitālsabiedrības, kas nav Latvijas Republikas rezidents, kā arī par ienākumu, kas gūts par pienākumu pildīšanu
vēlētā valsts pārvaldes institūcijā, citā vēlētā amatā un amatā, kurā persona iecelta, pamatojoties uz Saeimas, Ministru
kabineta vai pašvaldības domes lēmumu.
2.
2
 Uzskata, ka fiziskā persona (maksātājs) gūst ienākumu, par kuru jāmaksā algas nodoklis, ja tiek konstatēta
vismaz viena no šādām pazīmēm:
1) maksātāja ekonomiskā atkarība no personas, kurai tas sniedz pakalpojumus;
2) finansiālā riska neuzņemšanās peļņu nenesoša darba izpildes vai zaudētu debitoru parādu gadījumā;
3) maksātāja integrācija uzņēmumā, kuram viņš sniedz savus pakalpojumus. Integrācija uzņēmumā šā panta
izpratnē ir darba vai atpūtas vietas esamība, pienākums ievērot uzņēmuma iekšējās kārtības noteikumus un
citas līdzīgas pazīmes;
4) maksātāja faktisko brīvdienu un atvaļinājumu esamība un to ņemšanas kārtības saistība ar uzņēmuma
iekšējo darba kārtību vai citu uzņēmumā nodarbināto fizisko personu darba grafiku;
5) maksātāja darbība notiek citas personas vadībā vai kontrolē, maksātājam nav iespējas piesaistīt darbu izpildē
savu personālu vai izmantot apakšuzņēmējus;
6) maksātājs nav pamatlīdzekļu, materiālu un citu saimnieciskajā darbībā izmantoto aktīvu īpašnieks (šis
kritērijs neattiecas uz personīgo autotransportu vai atsevišķiem personīgajiem instrumentiem, kas izmantoti
darba uzdevumu izpildei).
7
/
93
2.
3
 Šā panta otrajā un 2.
1
 daļā minētais ienākums ietver arī darbiniekam, dalībniekam, kapitālsabiedrības valdes
loceklim vai padomes loceklim, personai, kas pilda pienākumus vēlētā amatā, kā arī šo personu ģimenes locekļiem
(turpmāk — labuma guvējs) doto labumu no darba devējam piederoša vai darba devēja rīcībā esoša vieglā pasažieru
automobiļa izmantošanas tādiem uzdevumiem vai vajadzībām, kas nav saistītas ar darba vai dienesta pienākumu vai
darba devēja saimnieciskās darbības veikšanu, ja labuma gūšanas mēnesī par vieglo pasažieru automobili nemaksā
uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokli. Šīs panta daļas izpratnē par fiziskās personas ģimenes locekļiem
uzskatāmi tās vecāki, vecvecāki, laulātais, bērni un mazbērni. Par gūto labumu no darba devējam piederoša vai darba
devēja rīcībā esoša vieglā pasažieru automobiļa izmantošanas, ja par vieglo pasažieru automobili nemaksā uzņēmumu
vieglo transportlīdzekļu nodokli, ir jāmaksā algas nodoklis.
2.
4
 Attiecībā uz gūto labumu no vieglajiem transportlīdzekļiem, kuri atbrīvoti no aplikšanas ar uzņēmumu vieglo
transportlīdzekļu nodokli saskaņā ar Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa un uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu
nodokļa likuma 14.panta pirmās daļas 6.punktu, šā panta 2.
3
 daļu nepiemēro Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa
un uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokļa likuma 14.panta pirmās daļas 6.punkta prasībām atbilstošam
komersantam (arī nerezidenta pastāvīgajai pārstāvniecībai), tā padomes vai valdes locekļiem un darbiniekiem, kā arī
zemnieku saimniecības īpašniekam, tā ģimenes locekļiem un darbiniekiem. Šā panta 2.
3
 daļa nav piemērojama
zvejnieka saimniecības īpašniekam, tā ģimenes locekļiem un darbiniekiem un normatīvajos aktos noteiktajiem atbalsta
piešķiršanai nepieciešamajiem ikgadējās atbilstības kritērijiem atbilstošas lauksaimniecības pakalpojumu kooperatīvās
sabiedrības padomes un valdes locekļiem un darbiniekiem.
2.
5
 Par ienākumu, par kuru jāmaksā algas nodoklis, uzskata arī ienākumu, kas gūts, īstenojot akciju pirkuma
tiesības, kuras darbiniekam, padomes vai valdes loceklim uz darba attiecību pamata piešķīris darba devējs vai
kapitālsabiedrība, kas ir ar darba devēju saistīta persona likuma "Par nodokļiem un nodevām" izpratnē. Ienākumu, kas
gūts, īstenojot šajā daļā minētās akciju pirkuma tiesības, ar nodokli neapliek šā likuma 9.panta pirmās daļas
43.punktā minētajos gadījumos.
2.
6
 Šā panta 2.
5
 daļas, kā arī šā likuma 9.panta pirmās daļas 43.punkta, 9.panta vienpadsmitās daļas un 11.
11
panta izpratnē darba attiecībām ar kapitālsabiedrības padomi vai valdi pielīdzina arī uz cita veida līguma pamata
nodibinātas attiecības, uz kuru pamata kapitālsabiedrības padomes vai valdes locekļi pilda savus pienākumus
kapitālsabiedrībā, savukārt kapitālsabiedrības padomes vai valdes locekli pielīdzina darbiniekam.
2.
7
 Algota darba ienākumam pielīdzina arī izsniegto skaidrās vai bezskaidrās naudas avansu, ko darbiniekam,
valdes loceklim, padomes loceklim, īpašniekam, dalībniekam vai biedram piešķir komercsabiedrības, kooperatīvās
sabiedrības, Eiropas komercsabiedrības, Eiropas kooperatīvās sabiedrības, Eiropas ekonomisko interešu grupas,
biedrības, nodibinājumi, individuālie uzņēmumi, zemnieku vai zvejnieku saimniecības, organizācijas, individuālie
komersanti vai fiziskās personas, kas reģistrējušās Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicējas, ja
par to vai tā daļu nav veikts norēķins 90 dienu laikā pēc komandējuma vai darba brauciena beigām, bet pārējos
gadījumos — 90 dienu laikā no skaidrās vai bezskaidrās naudas avansa izsniegšanas dienas. Šīs daļas izpratnē 90
dienu periodu skaita ar nākamo dienu pēc komandējuma vai darba brauciena beigām vai pēc skaidrās vai bezskaidrās
naudas avansa izsniegšanas dienas.
2.
8
 Šā panta 2.
7
 daļu nepiemēro, ja kopējā izsniegto skaidrās vai bezskaidrās naudas avansu atlikusī summa, kura
ir avansa saņēmēja rīcībā, nepārsniedz valstī noteiktās minimālās mēneša darba algas apmēru.
2.
9 
Uzskata, ka kapitālsabiedrības valdes loceklis guvis ar algas nodokli apliekamu ienākumu, kas atbilst
normatīvajos aktos noteiktajam minimālās mēneša darba algas apmēram kārtējā taksācijas gada mēnesī, kad
kapitālsabiedrībā nav bijis neviena darbinieka vai valdes locekļa, kas gūst atlīdzību, kura nav mazāka par normatīvajos
aktos noteikto minimālo mēneša darba algas apmēru, ja attiecīgā taksācijas gada mēneša apgrozījums ir lielāks par
normatīvajos aktos noteikto piecu minimālo mēneša darba algu apmēru.
2.
10 
Šā panta 2.
9 
daļu nepiemēro:
1) ja kāds valdes loceklis kapitālsabiedrībā, kas atbilst šā panta 2.
9 
daļā minētajiem kritērijiem, kā valdes
loceklis citā kapitālsabiedrībā kārtējā mēnesī gūst atlīdzību, kura nav mazāka par normatīvajos aktos noteikto
piecu minimālo mēneša darba algu apmēru, un abas kapitālsabiedrības ir vienā uzņēmumu grupā;
2) tajā kalendāra gadā, kad kapitālsabiedrība reģistrēta Uzņēmumu reģistrā.
2.
11
 Sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokli maksā par sezonas laukstrādnieku ienākumu saskaņā ar šā likuma
11.
12
 pantu.
8
/
93
2.
12
 Ja maksātājs gūst algota darba ienākumus un darba līgumā noteiktā darba alga nav mazāka par valstī noteikto
minimālo mēneša darba algu, un maksātājam ar darba devēju ir noslēgts līgums, uz kura pamata tiek izmaksāta
autoratlīdzība, uz maksātāju nav tieši attiecināma šā panta 2.
2
 daļa. Šaubu gadījumā, lai noteiktu, vai maksātājam
izmaksātā autoratlīdzība pēc ekonomiskās būtības ir algota darba ienākums un autors ir radījis darbu, pildot darba
pienākumus, vērtē noslēgto līgumu nosacījumus, īpaši autora mantisko tiesību nosacījumus, tai skaitā to, kam pieder
tiesības uz intelektuālo īpašumu tā radīšanas laikā. Šā panta 2.
2
 daļā minētās pazīmes izmanto tikai kā papildu
kritērijus darījuma ekonomiskās būtības vērtēšanai.
3. Pie pārējiem fiziskās personas ienākumiem, par kuriem ir jāmaksā nodoklis, tiek pieskaitīti:
1) ienākumi no individuālā darba, uzņēmuma līguma, komercaģenta un māklera darbības;
2) ienākumi no individuālā uzņēmuma, arī no zemnieku vai zvejnieku saimniecības, ja tie nav uzņēmumu
ienākuma nodokļa objekts, un ienākumi no individuālā komersanta darbības;
3) ienākumi no ārvalsts personālsabiedrības, ja šī personālsabiedrība ārvalstī nav uzņēmumu ienākuma nodokļa
vai tam pielīdzināma nodokļa maksātāja, kā arī no alternatīvo ieguldījumu fonda, kas ir nodibināts kā
komandītsabiedrība;
4) ienākumi, ko komercsabiedrības, kooperatīvās sabiedrības, organizācijas, biedrības un nodibinājuma
dalībnieki (biedri) saņem komercsabiedrības, kooperatīvās sabiedrības, organizācijas, biedrības un nodibinājuma
likvidācijas vai reorganizācijas gadījumā, ja šā likuma 9. panta pirmās daļas 2.
2
 punktā nav noteikts citādi;
5) ienākumi no nekustamā īpašuma (ēku, ēku daļu, dzīvokļu, zemes) iznomāšanas vai izīrēšanas;
6) ienākumi no lietas (zemes, telpas) nodošanas tālāk apakšnomniekam vai apakšīrniekam;
7) ienākumi no kustamās mantas iznomāšanas;
8) ienākumi no intelektuālā īpašuma un tiesībām uz to (autoratlīdzība, izpildītājatlīdzība; zinātnes, literatūras un
mākslas darbu, atklājumu, izgudrojumu un rūpniecisko paraugu autoru un viņu mantinieku honorāri), kā arī no
tiesībām izmantot tiesības uz intelektuālo īpašumu;
9) no komersantiem, kooperatīvajām sabiedrībām, individuālajiem uzņēmumiem, zemnieku vai zvejnieku
saimniecībām, iestādēm, organizācijām, biedrībām un nodibinājumiem saņemtie dāvinājumi, kā arī no fiziskās
personas — saimnieciskās darbības veicējas — saņemtie dāvinājumi, ko izmaksājusi fiziskā persona
saimnieciskās darbības ietvaros;
10) pensijas neatkarīgi no to izmaksas avota;
10
1
) pensijai pielīdzināms ienākums;
11) ienākumi no nekustamā īpašuma atsavināšanas un citu kapitāla aktīvu atsavināšanas ienākums atbilstoši
šā likuma 11.
9
 pantam, ja šā likuma 9.pantā nav noteikts citādi;
11
1
) citi ienākumi no kapitāla, kas nav minēti šīs daļas 11., 12., 13., 18. un 20.punktā;
12) dividendes, ja šā likuma 9. pantā nav noteikts citādi;
12
1
) dividendēm pielīdzināms ienākums un nosacītās dividendes, ja šā likuma 9. pantā nav noteikts citādi;
12
2
) ienākumi no būtiskas līdzdalības ārvalstu sabiedrībā atbilstoši šā likuma 17.
3
 panta nosacījumiem
neatkarīgi no tā, vai ārvalstu sabiedrības peļņa ir tikusi sadalīta;
13) procentu ienākumi un tiem pielīdzināmie ienākumi, arī ar procentu ienākumu saistītie ienākumi;
14) nekustamā īpašuma vērtības pieaugums vai tā daļa, kura iegūta, beidzoties nomas līgumam, un kuru
nodrošināja iznomātajā īpašumā nomnieka veiktie rekonstrukcijas, restaurācijas, renovācijas, uzlabošanas vai
citi kapitālie ieguldījumi, ja minēto pieaugumu vai tā daļu maksātājs nav kompensējis nomniekam;
9
/
93
15) ienākumi no fiziskās personas īpašumā esoša augoša meža atsavināšanas izciršanai un tajā iegūto
kokmateriālu atsavināšanas, kā arī atbalsta summas par saimnieciskās darbības ierobežojumiem meža
īpašniekiem, kuriem meža apsaimniekošana nav saimnieciskās darbības veids;
15
1
) ienākumi no metāllūžņu pārdošanas;
16)
 (izslēgts ar 
28.07.2017
. likumu)
;
17) 
(izslēgts ar 
28.07.2017
. likumu)
;
18) ienākumi no privātajos pensiju fondos veikto iemaksu ieguldīšanas;
19) iznomāta personāla ienākums vai tam pielīdzināts ienākums neatkarīgi no tā, kas fiziskās personas labā
saņem šo ienākumu;
20) ienākumi no noslēgtajiem dzīvības apdrošināšanas līgumiem ar līdzekļu uzkrāšanu;
20
1
) ienākums no mūža pensijas apdrošināšanas līgumiem (ar uzkrāto fondētās pensijas kapitālu atbilstoši
Valsts fondēto pensiju likumam), kas veidojas no apdrošinātāja piešķirtajām gratifikācijām;
20
2
) ienākumam pielīdzināmi aizdevumi;
20
3
) samazinātu aizdevuma procentu maksājumu radītais ienākums;
20
4
) izložu un azartspēļu laimesti, ja šā likuma 9. panta pirmās daļas 5. punktā nav noteikts citādi;
21) citi ienākumi, kas nav minēti šā likuma 9.pantā.
4. Šā panta otrā daļa neattiecas uz ienākumiem, ko fiziskā persona gūst uz tādu darba attiecību pamata, kas
paredz šo personu nodarbināt uz starptautiskos pārvadājumos izmantojama kuģa. Par taksācijas gada mēnesi, kurā
persona ir nodarbināta (darba attiecībās) uz starptautiskos pārvadājumos izmantojama kuģa, minētās personas
ienākumi, par kuriem maksājams algas nodoklis, ir uz darba attiecību pamata gūtā ienākuma daļa šādā apmērā:
1) virsniekiem — Ministru kabineta noteikto 2,5 mēneša minimālo darba algu apmērā;
2) pārējam personālam — Ministru kabineta noteikto 1,5 mēneša minimālo darba algu apmērā.
4.
1
 Šā panta otrās un trešās daļas noteikumi neattiecas uz ienākumiem, kurus atbilstoši Padomes regulai Nr.
259/68
 fiziskā persona — Latvijas Republikas rezidents — saņem no Eiropas Kopienas (tās institūcijām) un kurus
apliek ar Kopienas nodokli saskaņā ar Padomes regulu Nr. 
260/68
.
4.
2
 Šā panta otrās un 2.
2
 daļas noteikumi neattiecas uz sezonas laukstrādnieku ienākumu, par kuru saskaņā ar šā
likuma 11.
12
 pantu tiek maksāts sezonas laukstrādnieku ienākuma nodoklis.
5. No maksātāja ienākumiem, par kuriem maksā algas nodokli, izslēdz Latvijas Republikā vai citā Eiropas
Savienības dalībvalstī, vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī, vai Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas
dalībvalstī reģistrētos privātajos pensiju fondos atbilstoši licencētiem pensiju plāniem un Latvijas Republikā vai citā
Eiropas Savienības dalībvalstī, vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī, vai Ekonomiskās sadarbības un attīstības
organizācijas dalībvalstī reģistrētā apdrošināšanas sabiedrībā iemaksātās dzīvības apdrošināšanas (ar līdzekļu
uzkrāšanu) prēmiju summas, kuras kopā nepārsniedz 10 procentus no maksātājam aprēķinātās bruto darba
samaksas taksācijas gadā, un iemaksātās dzīvības (bez līdzekļu uzkrāšanas), veselības vai nelaimes gadījumu
apdrošināšanas prēmiju summas, kas nepārsniedz 10 procentus no maksātājam aprēķinātās bruto darba samaksas
taksācijas gadā, bet ne vairāk kā 426,86 
euro
 gadā, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
1) darbības termiņš dzīvības apdrošināšanas līgumam (ar līdzekļu uzkrāšanu) nav īsāks par 10 gadiem;
2) darbības termiņš dzīvības, veselības un nelaimes gadījumu apdrošināšanas līgumam (bez līdzekļu
uzkrāšanas) nav īsāks par vienu gadu;
3) dzīvības, veselības un nelaimes gadījumu apdrošināšanas līguma noteikumi paredz, ka apdrošināšanas
10
/
93
atlīdzību par apdrošināšanas gadījumu izmaksā apdrošinātajai personai (vai tās labuma guvējam), citas
summas, kas saistītas ar līguma darbību vai tā pārtraukšanu, izmaksā darba devējam (apdrošinājuma
ņēmējam), un neparedz aizdevumu izsniegšanu apdrošinātajām personām;
4) 
(izslēgts ar 
20.12.2004
. likumu)
.
5.
1
 Ja dzīvības apdrošināšanas līgums (ar līdzekļu uzkrāšanu) tiek izbeigts pirms termiņa, nesasniedzot šā likuma
8.panta piektās daļas 1.punktā noteikto 10 gadu darbības termiņu, apliekamo ienākumu taksācijas gadā, kad tiek
izmaksāta atpirkuma summa (vai — ja aprēķinātā atpirkuma summa ir nulle — gadā, kad līgums tiek izbeigts pirms
termiņa), palielina par iepriekšējos taksācijas gados attaisnotajos izdevumos iekļautajiem apdrošināšanas prēmiju
maksājumiem saistībā ar šo izbeigto līgumu. Minētajam ienākumam tiek piemērota tā algota darba ienākumam
noteiktā nodokļa likme, kas ir noteikta gadā, kad tiek izmaksāta pieprasītā atpirkuma summa.
5.
2
 Šā panta piektajā daļā noteikto procentuālo ierobežojumu — 10 procenti no maksātājam aprēķinātās bruto
darba samaksas taksācijas gadā — nepiemēro maksātājam proporcionāli par tām taksācijas gada kalendāra dienām,
kurās tas atrodas bērna kopšanas atvaļinājumā, kā arī pārejošas darbnespējas, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma
kalendāra dienām, par kurām maksātājam ir izsniegta darbnespējas lapa "B", attiecībā uz:
1) iemaksātajām dzīvības (bez līdzekļu uzkrāšanas), veselības vai nelaimes gadījumu apdrošināšanas prēmiju
summām;
2) iemaksām privātajos pensiju fondos atbilstoši licencētiem pensiju plāniem un dzīvības apdrošināšanas
prēmiju maksājumiem (ar līdzekļu uzkrāšanu), ja minētās iemaksas un maksājumi:
a) nepārsniedz iepriekš veikto maksājumu apmēru, pirms maksātājs devies bērna kopšanas atvaļinājumā vai
pirms darbnespējas lapas "B" izsniegšanas, vai
b) tiek veikti atbilstoši darba devēja parasti īstenotajai atlīdzības politikai, tai skaitā atbilstoši darba tiesiskās
attiecības regulējošiem līgumiem vai darba devēja izdotiem iekšējiem noteikumiem.
6. 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
7. 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
8. 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
9. 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
10. 
(Izslēgta ar 
28.07.2017
. likumu)
11. Šā likuma izpratnē dividendēm pielīdzināms ienākums ir:
1) individuālā uzņēmuma (arī zemnieka vai zvejnieka saimniecības), kas ir uzņēmumu ienākuma nodokļa
maksātājs, īpašnieka ienākums, veicot individuālā uzņēmuma (arī zemnieka vai zvejnieka saimniecības)
pārskata gada un iepriekšējo gadu nesadalītās peļņas sadali;
2) kooperatīvās sabiedrības veiktā peļņas atmaksa kooperatīvās sabiedrības biedriem atbilstoši viņu izmantoto
kooperatīvās sabiedrības pakalpojumu apjomam vai jebkura cita kooperatīvās sabiedrības peļņas sadale tās
biedriem;
3) personālsabiedrības biedram izmaksātā personālsabiedrības peļņas daļa, izņemot šā likuma 3. panta trešās
daļas 5. punktā un 8. panta trešās daļas 3. punktā minētos ar nodokli apliekamos ienākumus.
11.
1 
Šā likuma izpratnē procentiem pielīdzināms ienākums ir ienākums no parāda vērtspapīru atsavināšanas.
12. Piemērojot šā panta trešo daļu, maksātāja ar nodokli apliekamajā ienākumā neiekļauj dividendes vai peļņu, vai
aktīvu vērtības pieauguma daļu, ko tam no ienākuma, par kuru saskaņā ar šā likuma 17.
3
 pantu jau ir samaksāts
nodoklis, ir izmaksājusi ārvalsts sabiedrība, kurā maksātājam (rezidentam) ir būtiska līdzdalība.
13. Šā likuma izpratnē pensijai pielīdzināms ienākums ir apdrošināšanas atlīdzība, kas apdrošinātajam tiek
izmaksāta saskaņā ar mūža pensijas apdrošināšanas līgumu (ar uzkrāto fondētās pensijas kapitālu atbilstoši Valsts
11
/
93
fondēto pensiju likumam).
14. Šā likuma izpratnē no fiziskās personas īpašumā esoša augoša meža atsavināšanas izciršanai un tajā iegūto
kokmateriālu atsavināšanas ienākumam ir pielīdzināms arī ienākums, kas gūts, pārdodot zarus, kuri paredzēti
šķeldošanai un iegūti ārpus meža zemes, attīrot īpašumā esošās lauksaimniecības zemes no krūmiem, vai mežā,
izstrādājot cirsmu.
15. No maksātāja ienākumiem, par kuriem maksā algas nodokli, izslēdz darba devēja apmaksātos darba
koplīgumā noteiktos darbinieka ēdināšanas izdevumus, ja netiek pārsniegti 480 
euro 
gadā (vidēji 40 
euro 
mēnesī) un
darba devējs izpilda šādus nosacījumus:
1) darba devēja apmaksātie darba koplīgumā noteiktie visu darbinieku ēdināšanas izdevumi nepārsniedz piecus
procentus no darba devēja gada kopējā bruto algu fonda;
2) darba devējs nodarbina vismaz sešus darbiniekus;
3) darba devējam pirmstaksācijas gada 15.decembrī saskaņā ar Valsts ieņēmumu dienesta administrēto
nodokļu (nodevu) parādnieku datubāzē pēdējās datu aktualizācijas datumā esošo informāciju nav nodokļu
(nodevu) parādu (tai skaitā valsts sociālās apdrošināšanas obligāto iemaksu parādu), kas kopsummā pārsniedz
150 
euro
;
4) darba devējs ar tādu kompetentas institūcijas lēmumu vai tiesas nolēmumu, kas stājies spēkā un kļuvis
nepārsūdzams, pēdējo divu taksācijas gadu laikā nav atzīts par vainīgu pārkāpumā, kurš izpaužas kā:
a) viena vai vairāku tādu valstu pilsoņu vai pavalstnieku nodarbināšana, kuri nav Eiropas Savienības
dalībvalstu pilsoņi vai pavalstnieki, ja tie Eiropas Savienības dalībvalstu teritorijā uzturas nelikumīgi,
b) personas nodarbināšana bez rakstveidā noslēgta darba līguma, ja nodokļu normatīvajos aktos noteiktajā
termiņā nav iesniegtas ziņas par darba ņēmēja statusa iegūšanu,
c) darbā notikuša nelaimes gadījuma neizmeklēšana atbilstoši normatīvo aktu prasībām vai slēpšana, ja šā
nelaimes gadījuma rezultātā nodarbinātajam radušies smagi veselības traucējumi vai iestājusies nāve;
5) darba devējs ir veicis saimniecisko darbību vismaz vienu pilnu kalendāra gadu pirms taksācijas gada, kurā
uzsāk atbrīvojuma piemērošanu attiecībā uz darbiniekiem;
6) darba devējam nav pasludināts maksātnespējas process, nav apturēta tā saimnieciskā darbība vai tas netiek
likvidēts.
16. Ja darba devējs ir uzņēmumu grupas dalībnieks un darba koplīguma nosacījumi attiecas uz visu uzņēmumu
grupu, tad šā panta piecpadsmitās daļas 5.punktā minēto kritēriju attiecina uz visiem uzņēmumu grupas dalībniekiem
kopumā.
17. Ja netiek izpildīti šā panta piecpadsmitajā un sešpadsmitajā daļā minētie nosacījumi, darba devējam no saviem
līdzekļiem jāsamaksā nodoklis par gada laikā nepamatoti izmantoto šā panta piecpadsmitajā daļā minēto atbrīvojumu.
18. Ja darba devējs, kura darbiniekiem — maksātājiem — tiek piemērots šā panta piecpadsmitajā daļā noteiktais
nodokļa atbrīvojums, vairs neizpilda kādu no atbrīvojuma piemērošanai noteiktajiem kritērijiem, maksātājam piemēro
minēto atbrīvojumu no taksācijas gada sākuma līdz mēnesim, kurā darba devējs atbrīvojuma piemērošanai noteiktos
kritērijus ir izpildījis (proporcionāli mēnešu skaitam).
19. Šā panta piecpadsmitajā daļā noteikto nodokļa atbrīvojumu nepiemēro, ja darba devējs ir valsts, pašvaldības,
publiskas personas vai publiski privātā kapitālsabiedrība.
20. Šā likuma izpratnē uzņēmumu grupa sastāv no galvenā uzņēmuma un visiem galvenā uzņēmuma
apakšuzņēmumiem, kur:
1) galvenais uzņēmums — uzņēmumu grupas dalībnieks — ir juridiskā vai fiziskā persona, kas ir Latvijas
Republikas vai tādas valsts rezidents, ar kuru Latvijas Republikai ir noslēgta konvencija vai līgums par nodokļu
dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu, vai citas Eiropas Ekonomikas zonas valsts
rezidents, kurš, pamatojoties uz spēkā esošo konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, netiek
atzīts arī par citas valsts (kas nav Eiropas Ekonomikas zonas valsts) rezidentu;
12
/
93
2) galvenā uzņēmuma apakšuzņēmums — uzņēmumu grupas dalībnieks — ir iekšzemes uzņēmums
Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma izpratnē vai uzņēmums — tādas valsts rezidents, ar kuru Latvijas
Republikai ir noslēgta konvencija vai līgums par nodokļu dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas
novēršanu, vai citas Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidents, kurš, pamatojoties uz spēkā esošo konvenciju
par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, netiek atzīts arī par citas valsts (kas nav Eiropas Ekonomikas
zonas valsts) rezidentu, no kura vismaz 90 procenti pieder:
a) galvenajam uzņēmumam,
b) vienam galvenā uzņēmuma apakšuzņēmumam vai vairākiem šādiem apakšuzņēmumiem,
c) galvenajam uzņēmumam un vienam tā apakšuzņēmumam vai vairākiem šādiem apakšuzņēmumiem kopā
jebkādās kombinācijās.
21. Piemērojot šā panta divdesmito daļu, tiek uzskatīts, ka 90 procenti no uzņēmuma pieder vienam uzņēmumu
grupas dalībniekam vai vairākiem šādiem dalībniekiem, ja tiek izpildīti šīs daļas 1. vai 2. punkta noteikumi:
1) gadījumos, kad visas uzņēmuma akcijas vai kapitāla daļas dod to īpašniekiem vienādas tiesības un
priekšrocības, ja vienam uzņēmumu grupas dalībniekam vai vairākiem šādiem dalībniekiem pieder vismaz 90
procenti no šā uzņēmuma akcijām vai kapitāla daļām;
2) gadījumos, kad visas uzņēmuma akcijas vai kapitāla daļas nedod to īpašniekiem vienādas tiesības un
priekšrocības, ja vienlaikus tiek izpildīti abi šādi noteikumi:
a) vienam uzņēmumu grupas dalībniekam vai vairākiem šādiem dalībniekiem pieder vismaz 90 procenti no
visu šā uzņēmuma izlaisto akciju vai kapitāla daļu tirgus vērtības,
b) vienam uzņēmumu grupas dalībniekam vai vairākiem šādiem dalībniekiem ir vismaz 90 procenti no visām
šā uzņēmuma akcionāru (daļu īpašnieku) balsīm, kuras var tikt saskaitītas katrā balsošanā.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.1996.
, 
20.11.1997.
, 
30.11.2000.
, 
22.11.2001.
,
21.02.2002.
, 
11.12.2003.
, 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
, 
17.05.2007.
, 
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
, 
01.12.2009.
,
09.08.2010.
, 
20.12.2010.
, 
08.09.2011.
, 
22.09.2011.
, 
15.11.2012.
, 
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
, 
06.03.2014.
, 
17.12.2014.
,
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
, 
28.07.2017.
 un 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu
126. un 136. punktu)
8.
1
 pants. Ienākumam pielīdzināmi aizdevumi
1. Ienākumam, izņemot šā panta otrajā daļā noteiktos gadījumus, pielīdzina aizdevumu (tā daļu), ko fiziskā
persona, kas aizdevumu neņem saimnieciskās darbības ietvaros, nav atmaksājusi sešu mēnešu laikā pēc aizdevuma
līgumā noteiktā aizdevuma atmaksas termiņa, bet ne ilgāk kā 66 mēnešu laikā no aizdevuma izsniegšanas dienas.
2. Ienākumam nepielīdzina:
1) viena aizdevēja izsniegto aizdevumu (arī vairāku aizdevumu summu), kas nepārsniedz 1500 
euro
;
2) aizdevumu, kas izsniegts fiziskajai personai, tās laulātajam vai ar to radniecībā esošām personām līdz
trešajai pakāpei Civillikuma izpratnē, lai tā segtu ārstniecības izdevumus šā likuma 9.panta pirmās daļas
35.punkta "d" apakšpunkta izpratnē vai izglītības izdevumus šā likuma 9.panta pirmās daļas 35.punkta "c"
apakšpunkta izpratnē, ja aizdevums saņemts bezskaidras naudas norēķinu veidā un tā izlietošanu ārstniecībai
vai izglītībai aizdevuma saņēmējs pamato attiecīgi ar šādiem viņa rīcībā esošiem dokumentiem:
a) ārsta norīkojums vai slēdziens, kas apliecina ārstniecības nepieciešamību (ir maksātāja rīcībā, sākot ar
dienu, kad aizdevums saņemts),
b) attaisnojuma dokumenti, kas apliecina aizdevuma summas izlietošanu divu gadu laikā no aizdevuma
saņemšanas dienas aizdevuma līgumā norādītajam ārstniecības vai izglītības mērķim;
3) aizdevumi, kurus fiziskajai personai izsniegusi persona, ar kuru to saista laulība vai radniecība līdz trešajai
pakāpei Civillikuma izpratnē.
3. Aizdevuma līguma kritēriji apliekamā ienākuma noteikšanas kārtības piemērošanai saskaņā ar šā panta devīto
13
/
93
vai desmito daļu, ja fiziskajai personai, kas aizdevumu neņem saimnieciskās darbības ietvaros, aizdevumu ir izsniedzis
komersants, individuālais uzņēmums (zemnieka vai zvejnieka saimniecība), kooperatīvā sabiedrība, nerezidenta
pastāvīgā pārstāvniecība, biedrība, nodibinājums, organizācija, fiziskā persona, kas reģistrējusies Valsts ieņēmumu
dienestā kā saimnieciskās darbības veicēja, vai uz līguma pamata apvienojušās divas vai vairākas personas, ir šādi:
1) aizdevuma līgums ir noslēgts rakstveidā;
2) aizdevums tiek izsniegts bezskaidras naudas norēķinu veidā un aizdevuma atmaksa veicama bezskaidras
naudas norēķinu veidā;
3) aizdevuma līgumā noteiktais aizdevuma atmaksas termiņš nepārsniedz 60 mēnešus;
4) aizdevuma izsniegšanas dienā aizdevējam nav nodokļu parādu, kas vecāki par vienu mēnesi no attiecīgā
nodokļa likumā noteiktās samaksas dienas;
5) maksimālais aizdevuma apmērs (to kopsumma) nepārsniedz reizinājumu, kas iegūts, 30 procentus no
aizdevuma ņēmēja vidējiem mēneša bruto ienākumiem pie aizdevēja pēdējo 12 mēnešu laikā līdz aizdevuma
izsniegšanas dienai reizinot ar 60, bet, ja aizdevuma ņēmējs — īpašnieks (dalībnieks, biedrs) negūst
ienākumus no aizdevēja, — maksimālais aizdevuma apmērs nepārsniedz uz aizdevuma ņēmēju attiecināmo
aizdevēja pašu kapitāla apmēru (saskaņā ar pēdējo apstiprināto gada pārskatu);
6) visu aizdevēja sniegto aizdevumu summa fiziskajām personām, kas aizdevumu neņem saimnieciskās
darbības ietvaros, nepārsniedz aizdevēja pašu kapitālu (saskaņā ar pēdējo apstiprināto gada pārskatu).
4. Ja fiziskās personas, kas aizdevumu neņem saimnieciskās darbības ietvaros, noslēgtais aizdevuma līgums ir
noslēgts ar nerezidentu, kurš nav citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidents,
un aizdevējs atrodas, ir izveidots vai nodibināts valstī, ar kuru Latvijai nav noslēgta un stājusies spēkā konvencija par
nodokļu dubultās neuzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu, vai zemu nodokļu vai beznodokļu valstī vai
teritorijā, aizdevuma līgumam jābūt noslēgtam notariālā akta formā.
5. Informāciju Valsts ieņēmumu dienestam par viena aizdevēja taksācijas gada laikā fiziskajai personai
izsniegtajiem aizdevumiem, kuru apmērs (to kopsumma) vienai fiziskajai personai pārsniedz 15 000 
euro
, vai par
aizdevumiem, kuru apmērs (to kopsumma) pirmstaksācijas gadā nepārsniedza 15 000 
euro
, bet kopā ar taksācijas
gadā izsniegto aizdevumu pārsniedz 15 000 
euro
, kā arī informāciju par noslēgto aizdevuma līgumu un aizdevuma
apmēru līdz pēctaksācijas gada 1.jūnijam Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un apmērā sniedz:
1) aizdevējs, ja tas ir komersants, individuālais uzņēmums (zemnieka vai zvejnieka saimniecība), kooperatīvā
sabiedrība, nerezidenta pastāvīgā pārstāvniecība, biedrība, nodibinājums, organizācija, fiziskā persona, kas
reģistrējusies Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicēja, vai uz līguma pamata apvienojušās
divas vai vairākas personas;
2) maksātājs jeb pati fiziskā persona — aizdevuma ņēmēja, ja aizdevējs ir fiziskā persona — rezidents, kas
aizdevumu nesniedz savas saimnieciskās darbības ietvaros, vai nerezidents, vai citos gadījumos.
6. Šā panta piektajā daļā noteiktā informācija sniedzama arī tad, ja aizdevējs izsniedz fiziskajai personai jaunu
aizdevumu papildus aizdevumam (to kopsummai), par kuru Valsts ieņēmumu dienestam jau ir sniegta informācija un
iepriekš sniegtā aizdevuma neatmaksātā daļa aizdevuma izsniegšanas dienā pārsniedz 15 000 
euro
.
7. Aizdevuma ņēmējs var nesniegt Valsts ieņēmumu dienestam šā panta piektās daļas 2.punktā un sestajā daļā
minēto informāciju, ja aizdevēju ar aizdevuma ņēmēju saista laulība vai radniecība līdz trešajai pakāpei Civillikuma
izpratnē.
8. Ja aizdevuma līguma spēkā stāšanās diena nesakrīt ar naudas pārskaitīšanas dienu, par aizdevuma
izsniegšanas dienu uzskata naudas pārskaitīšanas (arī ieskaita) vai izmaksāšanas dienu. Ja viena aizdevēja fiziskajai
personai izsniegto aizdevumu kopsumma pārsniedz 1500 
euro
, šā panta pirmajā daļā noteikto aizdevuma atmaksas
termiņa tecējumu sāk skaitīt ar tā aizdevuma izsniegšanas dienu, ar kura izsniegšanu kopējais aizdevumu apmērs
pārsniedz 1500 
euro
.
9. Ja ienākumam pielīdzina aizdevumu un aizdevuma līgums atbilst šā panta trešajā daļā noteiktajiem kritērijiem vai
ja aizdevējs ir fiziskā persona, kas aizdevumu nesniedz savas saimnieciskās darbības ietvaros, vai nerezidents,
saņemtā aizdevuma neatmaksāto daļu pielīdzina maksātāja ar nodokli apliekamajam ienākumam (bruto ienākumam),
no kura maksātājs aprēķina iedzīvotāju ienākuma nodokli saskaņā ar šā likuma 15.panta otrajā daļā noteikto likmi un
šajā likumā noteiktajos gadījumos — arī ar 15. panta vienpadsmitajā daļā noteikto papildu likmi.
14
/
93
10. Ja ienākumam pielīdzina aizdevumu un aizdevuma līgums neatbilst šā panta trešajā daļā noteiktajiem
kritērijiem, saņemtā aizdevuma neatmaksāto daļu pielīdzina maksātāja ienākumam pēc nodokļa nomaksas. Aizdevējs
aprēķina maksātāja — aizdevuma ņēmēja — ar nodokli apliekamo ienākumu un piemēro tam šā likuma 15.panta otrajā
daļā noteikto likmi un likumā noteiktajos gadījumos — arī šā likuma 15. panta vienpadsmitajā daļā noteikto papildu
likmi, kā arī no saviem līdzekļiem iemaksā nodokli budžetā šā likuma 17.pantā noteiktajā kārtībā.
11. Ja ienākumam pielīdzina aizdevumu un aizdevuma līgums neatbilst šā panta ceturtajā daļā minētajam
nosacījumam vai fiziskā persona — aizdevuma ņēmēja — nav sniegusi informāciju saskaņā ar šā panta piektās daļas
2.punktu, aizdevumu pielīdzina ienākumam, uzskatot, ka ienākums ir gūts aizdevuma fakta konstatācijas dienā (ja līdz
šai dienai nav veikta aizdevuma atmaksa). Ja aizdevuma ņemšanas fakts ir konstatēts nodokļu revīzijas (audita) laikā
un par to likumā noteiktajā kārtībā nav sniegta informācija Valsts ieņēmumu dienestam, uzskata, ka ienākums ir gūts
tā taksācijas perioda pēdējā dienā, par kuru tiek veikta nodokļu revīzija (audits).
12. Ja maksātājs — rezidents veic aizdevuma atmaksu pēc tam, kad aizdevējs (ienākuma izmaksātājs) par šo
ienākumu likumā noteiktajā kārtībā ir nosūtījis Valsts ieņēmumu dienestam paziņojumu par izmaksāto ienākumu,
maksātājs — rezidents rakstveidā informē Valsts ieņēmumu dienestu par ienākumam pielīdzinātā aizdevuma atmaksu,
pievienojot tā atmaksu apliecinošus dokumentus.
13. Ja maksātājs — rezidents pēc taksācijas gada deklarācijas iesniegšanas veic ienākumam pielīdzinātā
aizdevuma atmaksu, tas likumā noteiktajā kārtībā ir tiesīgs iesniegt precizētu attiecīgā taksācijas gada deklarāciju un
prasīt, lai Valsts ieņēmumu dienests atmaksā pārmaksāto nodokļa summu.
14. Ja maksātājs — nerezidents veic aizdevuma atmaksu pēc tam, kad aizdevējs (ienākuma izmaksātājs) par šo
ienākumu likumā noteiktajā kārtībā ir nosūtījis Valsts ieņēmumu dienestam paziņojumu par izmaksāto ienākumu un
ieturējis nodokli, maksātājs — nerezidents likumā noteiktajā kārtībā var iesniegt taksācijas gada deklarāciju un prasīt,
lai Valsts ieņēmumu dienests atmaksā pārmaksāto nodokļa summu.
15. Ja aizdevējs — komersants, individuālais uzņēmums (zemnieka vai zvejnieka saimniecība), kooperatīvā
sabiedrība, nerezidenta pastāvīgā pārstāvniecība, biedrība, nodibinājums, organizācija, fiziskā persona, kas
reģistrējusies Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicēja, vai uz līguma pamata apvienojušās divas
vai vairākas personas — šajā pantā minēto prasījumu cedē, tas aprēķina ar nodokli apliekamo ienākumu saskaņā ar
šā panta desmito daļu un iemaksā nodokli budžetā ne vēlāk kā līdz prasījuma cedēšanas mēnesim sekojošā mēneša
piektajam datumam.
16. Šā panta pirmajā daļā noteikto aizdevumu atmaksas termiņa tecējums tiek apturēts fiziskās personas —
aizdevuma ņēmējas maksātnespējas procesa pasludināšanas dienā uz maksātnespējas procesa laiku. Ja tiesa,
pabeidzot Maksātnespējas likumā noteikto saistību dzēšanas procedūru, pieņem lēmumu par parādnieka atbrīvošanu
no atlikušajām parādu saistībām, kas norādītas fizisko personu saistību dzēšanas plānā, aizdevumu (tā daļu)
nepielīdzina ienākumam šajā pantā noteiktajā kārtībā, bet maksātāja gūtajam ienākumam piemēro šā likuma 9.panta
pirmās daļas 35.
2
 punktā noteikto atbrīvojumu.
17. Šā panta noteikumus nepiemēro, ja aizdevējs ir kredītiestāde vai Attīstības finanšu institūcija, vai krājaizdevu
sabiedrība, vai kapitālsabiedrība, kura saņēmusi speciālu atļauju (licenci) patērētāja kreditēšanas pakalpojuma
sniegšanai.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.12.2014.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2018.
)
8.
2
 pants. Samazinātu aizdevuma procentu maksājumu radītais ienākums
1. Fiziskajai personai, kurai aizdevumu izsniedzis komersants, individuālais uzņēmums (zemnieka vai zvejnieka
saimniecība), kooperatīvā sabiedrība, nerezidenta pastāvīgā pārstāvniecība, biedrība, nodibinājums, organizācija,
fiziskā persona, kas reģistrējusies Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicēja, vai uz līguma
pamata apvienojušās divas vai vairākas personas (turpmāk šajā pantā — aizdevējs), ja šī fiziskā persona neņem
aizdevumu savas saimnieciskās darbības ietvaros, samazinātu aizdevuma procentu maksājumu radīto ienākumu
nosaka kā pozitīvu starpību starp procentu maksājumiem, kas aprēķināti, izsniegtajam aizdevumam piemērojot
Latvijas Bankas noteikto pirmstaksācijas gada iekšzemes nefinanšu uzņēmumiem izsniegto kredītu gada vidējo svērto
procentu likmi izsniegtajiem kredītiem attiecīgajā valūtā pirmstaksācijas gadā, kas reizināta ar koeficientu 0,7 (turpmāk
— nosacītā tirgus cena), un atbilstoši aizdevuma līgumam taksācijas gadā aprēķinātajiem procentu maksājumiem.
2. Šā panta pirmajā daļā minētais aizdevējs var būt gan rezidents, gan nerezidents.
3. Ja aizdevējam saskaņā ar likumu "Par nodokļiem un nodevām" ir pienākums sniegt informāciju par darījumiem ar
15
/
93
saistītām personām, aizdevējs samazinātu aizdevuma procentu maksājumu radīto ienākumu nosaka kā pozitīvu
starpību starp atbilstoši likuma "Par nodokļiem un nodevām" nosacījumiem aprēķinātajiem procentu maksājumiem un
atbilstoši aizdevuma līgumam taksācijas gadā aprēķinātajiem procentu maksājumiem.
4. Ja samazinātu aizdevuma procentu maksājumu radītais ienākums, kas noteikts saskaņā ar šā panta pirmo daļu,
un ienākums, kas noteikts saskaņā ar šā panta trešo daļu, atšķiras, par samazinātu aizdevuma procentu maksājumu
radīto ienākumu uzskata mazāko no abiem.
5. Ja aizdevums tiek pielīdzināts ienākumam saskaņā ar šā likuma 8.
1
 pantu, par ienākumu uzskatāmi arī
aizdevuma līgumā noteiktie, bet faktiski nesamaksātie procentu maksājumi (nesamaksātā procentu maksājumu daļa).
6. Ja aizdevums izsniegts uz laikposmu, kas īsāks par kalendāra gadu, šā panta pirmajā daļā minēto ienākumu
nosaka proporcionāli mēnešu skaitam līdz aizdevuma līgumā noteiktajam aizdevuma atmaksas termiņam.
7. Šā panta nosacījumus nepiemēro procentu maksājumiem par aizdevumiem, kurus izsniegusi kredītiestāde vai
Attīstības finanšu institūcija, vai krājaizdevu sabiedrība vai kapitālsabiedrība, kura saņēmusi speciālu atļauju (licenci)
patērētāja kreditēšanas pakalpojuma sniegšanai.
8. Šā panta nosacījumus nepiemēro, ja aizdevējs ir individuālais uzņēmums (zemnieka vai zvejnieka saimniecība),
bet aizdevuma ņēmējs — šā individuālā uzņēmuma (zemnieka vai zvejnieka saimniecības) īpašnieks.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.12.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
Grozījumi septītajā daļā stājas spēkā 
01.03.2015.
 Sk. Pārejas noteikumu 113.punktu)
9. pants. Ar nodokli neapliekamo ienākumu veidi
1. Gada apliekamajā ienākumā netiek ietverti un ar nodokli netiek aplikti šādi ienākumu veidi:
1) ienākumi no maksātāja lauksaimnieciskās ražošanas un lauku tūrisma pakalpojumu sniegšanas, kā arī no
sēņošanas, ogošanas, savvaļas ārstniecības augu un ziedu vākšanas vai nemedījamās sugas indivīda — parka
vīngliemezis (
Helix pomatia
) — ieguves, ja tie nepārsniedz 3000 
euro 
gadā, ņemot vērā šā panta 3.
1
, 3.
2 
un 3.
5
daļas nosacījumus;
2) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
2
1
) dividendes, dividendēm pielīdzināms ienākums vai nosacītās dividendes, ja par aprēķinātajām dividendēm,
dividendēm pielīdzināmu ienākumu vai nosacītajām dividendēm uzņēmuma līmenī no peļņas daļas, no kuras tiek
maksātas dividendes, dividendēm pielīdzināms ienākums vai nosacītās dividendes, ja ir izpildīts viens no
šādiem nosacījumiem:
a) Latvijas Republikā ir samaksāts uzņēmumu ienākuma nodoklis saskaņā ar Uzņēmumu ienākuma nodokļa
likumu (šo atbrīvojumu nepiemēro, ja uzņēmumu ienākuma nodoklis ir samaksāts saskaņā ar likumu "Par
uzņēmumu ienākuma nodokli"),
b) ārvalstī ir samaksāts uzņēmumu ienākuma nodoklis vai tam pielīdzināms nodoklis vai ārvalstī no
dividendēm, dividendēm pielīdzināma ienākuma vai nosacītajām dividendēm ir ieturēts iedzīvotāju ienākuma
nodoklis vai tam pielīdzināms nodoklis;
2
2
) likvidācijas kvota, ja ir izpildīts viens no šādiem nosacījumiem:
a) Latvijas Republikā ir samaksāts uzņēmumu ienākuma nodoklis saskaņā ar Uzņēmumu ienākuma nodokļa
likumu,
b) ārvalstī ir samaksāts uzņēmumu ienākuma nodoklis vai tam pielīdzināms nodoklis vai ārvalstī no
likvidācijas kvotas ir ieturēts iedzīvotāju ienākuma nodoklis vai tam pielīdzināms nodoklis;
3) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
4) apdrošināšanas atlīdzības, kuras izmaksājušas Latvijas Republikā reģistrētas apdrošināšanas sabiedrības,
kas nodibinātas un darbojas saskaņā ar Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas likumu, kā arī citā Eiropas
Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī, vai Ekonomiskās sadarbības un attīstības
organizācijas dalībvalstī reģistrētas apdrošināšanas sabiedrības, kas nodibinātas un darbojas saskaņā ar
16
/
93
attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem, izņemot tās apdrošināšanas atlīdzības, kas izmaksātas atbilstoši:
a) dzīvības, veselības un negadījuma apdrošināšanas līgumam, kuru apdrošinātā interesēs noslēdzis darba
devējs (vai cits apdrošinājuma ņēmējs — juridiskā persona), pienākot apdrošināšanas līgumā paredzētajam
līguma beigu termiņam vai laužot līgumu pirms termiņa, vai
b) mūža pensijas apdrošināšanas līgumam (ar uzkrāto fondētās pensijas kapitālu atbilstoši Valsts fondēto
pensiju likumam);
4
1
) apdrošināšanas atlīdzības, kas izmaksātas, iestājoties apdrošināšanas gadījumam attiecībā uz
apdrošinātās personas dzīvību un veselību nelaimes gadījuma vai slimības dēļ, saskaņā ar dzīvības
apdrošināšanas līgumu (tai skaitā ar līdzekļu uzkrāšanu) neatkarīgi no tā, kas ir noslēdzis apdrošināšanas
līgumu;
4
2
) papildpensijas kapitāls, kas veidojies no pašas fiziskās personas vai tās laulātā, vai ar to radniecībā esošo
personu līdz trešajai pakāpei Civillikuma izpratnē veiktajām iemaksām privātajos pensiju fondos atbilstoši
licencētiem pensiju plāniem un izmaksāts pensiju plānu dalībniekiem;
5) izložu un azartspēļu laimesti, ja laimesta (tā vērtības) apmērs (to kopsumma) taksācijas gada laikā
nepārsniedz 3000 
euro
;
6) ienākumi no Latvijas vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts un
pašvaldību vērtspapīriem;
7) normatīvajos aktos noteiktie no budžeta izmaksājamie (paredzēti budžeta apropriācijā) pabalsti, arī no citu
Eiropas Savienības dalībvalstu vai Eiropas Ekonomikas zonas valstu budžeta izmaksātie pabalsti, pabalsti, kas
noteikti šīs daļas 37., 37.
1
, 37.
2
, 38., 39. un 40.punktā, normatīvajos aktos noteiktā atlīdzība par aizbildņa
pienākumu pildīšanu un atlīdzība par audžuģimenes pienākumu veikšanu, izņemot pārejošas darba nespējas
pabalstus un pabalstus, kuru piešķiršanas pamats ir personas darba vai dienesta attiecības ar budžeta
finansētu institūciju vai arī pienākumu pildīšana vēlētā amatā, kurā persona iecelta, pamatojoties uz Saeimas,
Ministru kabineta vai pašvaldības domes lēmumu, kā arī citi pabalsti, kas izmaksājami no Ministru kabineta
noteiktajām biedrībām un nodibinājumiem;
8) stipendijas, kas izmaksātas no budžeta, Ministru kabineta apstiprinātas biedrības vai nodibinājuma
līdzekļiem vai no to starptautisko izglītības vai sadarbības programmu līdzekļiem, kurās līdzdalību ir apstiprinājis
Ministru kabinets;
8
1
) stipendijas līdz 280 
euro 
mēnesī, ko izglītojamam atbilstoši Ministru kabineta noteiktajai kārtībai, kādā
organizē un īsteno darba vidē balstītas mācības, izmaksā komersants, iestāde, biedrība, nodibinājums, fiziskā
persona, kura reģistrēta kā saimnieciskās darbības veicēja, kā arī individuālais uzņēmums, tai skaitā zemnieku
vai zvejnieku saimniecība, un citi saimnieciskās darbības veicēji;
8
2
) stipendijas, kuras izmaksātas studējošajam, kas apgūst medicīniskās izglītības programmu, izglītības
programmas apguves veicināšanai, un kuras izmaksā no ārstniecības iestādes līdzekļiem;
9) mantojuma rezultātā gūtais ienākums, izņemot autoratlīdzību (honorāru), kuru izmaksā autortiesību
mantiniekiem;
10) konkursos un sacensībās saņemtās mantiskās un naudas balvas (prēmijas), kuru kopējā vērtība taksācijas
gadā nepārsniedz 143 
euro
, un publiskos starptautiskos konkursos un starptautiskās sacensībās gūtās balvas
un prēmijas, kuru kopējā vērtība gadā nepārsniedz 1423 
euro
, kā arī Baltijas Asamblejas balvu laureātiem
izmaksātā naudas prēmija un Ministru kabineta balva;
11) uzturnauda (alimenti);
12) summas, kas uz tiesas sprieduma pamata vai saskaņā ar notariālā akta veidā noslēgtu vienošanos par
laulāto kopīgās mantas sadali saņemtas laulības šķiršanas sakarā;
13) atlīdzība likumdošanas aktos noteiktajā kārtībā par kaitējumu darbaspēju zaudējuma gadījumā, kas saistīts
ar sakropļojumu vai citādu veselības bojājumu, kā arī apgādnieka zaudējuma sakarā;
14) darbinieka vai viņa radinieku (tuvinieku) nāves gadījumā darba devēja piešķirtais bēru pabalsts, kura vērtība
17
/
93
nepārsniedz 250 
euro
;
15) palīdzība stihiskas nelaimes gadījumā vai citos ārkārtējos gadījumos, ja tā sniegta uz valsts vai pašvaldību
pārvaldes institūciju lēmuma pamata;
16) kompensācijas izmaksas likumos un Ministru kabineta noteikto normu ietvaros, izņemot kompensāciju par
neizmantoto atvaļinājumu;
16
1
) komandējuma un darba brauciena izdevumu kompensācijas normas Ministru kabineta noteiktajā apmērā
vai apmērā, kas noteikts valstī, kurā tiek veikti darba vai dienesta pienākumi (darba vieta atrodas citā valstī);
17) ar Ministru kabineta lēmumu noteiktā apgāde natūrā, kā arī summas, kas izmaksātas šīs apgādes vietā;
18) atlīdzība par asiņu nodošanu un cita veida donorpalīdzību;
19) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
19
1
) 
(izslēgts ar 
14.11.2008
. likumu)
;
19
2
) ienākumi no personīgā īpašuma (fiziskajai personai piederošas personiskai lietošanai paredzētas tādas
kustamas lietas kā mēbeles, apģērbs un citas kustamas lietas) atsavināšanas, izņemot ienākumu no:
a) pārdošanai izgatavotas vai iegādātas lietas (ķermeniskas vai bezķermeniskas) pārdošanas,
b) kapitāla pieauguma un pārējā ienākuma no kapitāla;
c) metāllūžņu pārdošanas;
20) palīdzība, kas sniegta, pamatojoties uz arodbiedrības institūcijas lēmumu, no arodbiedrības naudas
līdzekļiem, kuri veidojas no arodbiedrības biedru naudas maksājumiem un ārvalstu arodbiedrību ziedojumiem
(dāvinājumiem) — 1000 
euro 
gadā;
21) 
(izslēgts ar 
19.12.2006
. likumu)
;
22) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
23) 
(izslēgts ar 
19.12.2006
. likumu)
;
24) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
25) palīdzība naudā vai citās lietās, vai pakalpojuma veidā, kas, pamatojoties uz reliģiskās organizācijas vai tās
iestādes institūcijas (amatpersonas) lēmumu, sniegta no reliģiskās organizācijas vai tās iestādes naudas
līdzekļiem, — 1000 
euro 
gadā;
26) preču un pakalpojumu loteriju laimesti;
26
1
) čeku loterijas laimesti saskaņā ar Čeku loterijas likumu;
27) palīdzība naudā vai citās lietās, vai pakalpojuma veidā, kas sniegta no sabiedriskā labuma organizācijas
(izņemot reliģisko organizāciju) līdzekļiem, vai palīdzība, ko budžeta finansētas institūcijas, labdarības vai
filantropiskas organizācijas sniegušas lietās, kurām piemērots atbrīvojums no muitas nodokļa, — 1000 
euro
gadā. Palīdzība naudā, kas saņemta no sabiedriskā labuma organizācijas ārstniecības izdevumu segšanai (tai
skaitā lai nodrošinātu slimnieka un to pavadošās personas pārvietošanos līdz ārstniecības iestādei), gada
apliekamajā ienākumā netiek ietverta un ar nodokli netiek aplikta, ja attiecīgās summas izlietojums ārstniecības
mērķiem ir apliecināts ar attaisnojuma dokumentiem, ko uzglabā sabiedriskā labuma organizācija;
28) kompensācija par īres līguma izbeigšanu un dzīvojamo telpu atbrīvošanu denacionalizēta vai likumīgajam
īpašniekam atdota nama īrniekam, kurš attiecīgajā namā dzīvojis līdz īpašuma tiesību atjaunošanai likumīgajam
īpašniekam (viņa mantiniekam);
29) ienākums, kas gūts, sniedzot palīdzību vai slepeni sadarbojoties ar operatīvās darbības subjektiem; 
18
/
93
29) ienākums, kas gūts, sniedzot palīdzību vai slepeni sadarbojoties ar operatīvās darbības subjektiem;
30) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
31) uzturēšanas līdzekļi, kas saņemti no speciālās aizsardzības iestādes;
32) darba devēja darbiniekam piešķirts apbalvojums (arī atzinības raksts, goda raksts, pateicības raksts,
diploms, medaļa, piemiņas kauss), kam nav atlīdzības nozīmes rakstura, bet ir morāla novērtējuma raksturs;
32
1
) darba devēja dāvana, kas taksācijas gada laikā nepārsniedz 15 
euro
;
33) ienākums no nekustamā īpašuma atsavināšanas, kas maksātāja īpašumā (no dienas, kad attiecīgais
nekustamais īpašums reģistrēts zemesgrāmatā) ir ilgāk par 60 mēnešiem un vismaz 12 mēnešus pēc kārtas
(minētajā 60 mēnešu periodā) līdz atsavināšanas līguma noslēgšanas dienai ir personas deklarētā dzīvesvieta
(kas nav deklarēta kā maksātāja papildu adrese). Ja nekustamais īpašums, kuru atsavina, ir mantots līgumiskā,
testamentārā vai likumiskā ceļā no fiziskās personas, kuru ar maksātāju saista laulība vai radniecība līdz
trešajai pakāpei Civillikuma izpratnē, šīs panta daļas izpratnē uzskatāms, ka nekustamais īpašums ir
maksātāja īpašumā no dienas, kad attiecīgais nekustamais īpašums reģistrēts zemesgrāmatā kā mantojuma
atstājēja īpašums;
33
1
) ienākums no nekustamā īpašuma atsavināšanas, kas maksātāja īpašumā (no dienas, kad attiecīgais
nekustamais īpašums reģistrēts zemesgrāmatā) ir ilgāk par 60 mēnešiem un pēdējos 60 mēnešus līdz
nekustamā īpašuma atsavināšanas dienai ir bijis maksātāja vienīgais nekustamais īpašums. Ja nekustamais
īpašums, kuru atsavina, ir mantots līgumiskā, testamentārā vai likumiskā ceļā no fiziskās personas, kuru ar
maksātāju saista laulība vai radniecība līdz trešajai pakāpei Civillikuma izpratnē, šīs panta daļas izpratnē
uzskatāms, ka nekustamais īpašums ir maksātāja īpašumā no dienas, kad attiecīgais nekustamais īpašums
reģistrēts zemesgrāmatā kā mantojuma atstājēja īpašums;
34) ienākums no nekustamā īpašuma atsavināšanas, kas radies saistībā ar mantas sadali laulības šķiršanas
gadījumā, ja vismaz 12 mēnešus līdz atsavināšanas līguma noslēgšanas dienai tas ir bijis abu laulāto deklarētā
dzīvesvieta (kas nav deklarēta kā papildu adrese);
34
1
) ienākums no Sabiedrības vajadzībām nepieciešamā nekustamā īpašuma atsavināšanas likumā noteiktajā
kārtībā atsavināta nekustamā īpašuma, ja minētais īpašums ir maksātāja īpašumā ilgāk par 60 mēnešiem (no
dienas, kad attiecīgais nekustamais īpašums ir reģistrēts zemesgrāmatā) vai ja šis ienākums no jauna tiek
ieguldīts funkcionāli līdzīgā nekustamajā īpašumā 12 mēnešu laikā pēc sabiedrības vajadzībām nepieciešamā
nekustamā īpašuma atsavināšanas. Ja nekustamo īpašumu Sabiedrības vajadzībām nepieciešamā nekustamā
īpašuma atsavināšanas likumā noteiktajā kārtībā kompensē ar citu nekustamo īpašumu, atsavinot šādas
kompensācijas veidā iegūto nekustamo īpašumu, par tā iegādes dienu uzskata dienu, kad zemesgrāmatā tika
reģistrēts saskaņā ar Sabiedrības vajadzībām nepieciešamā nekustamā īpašuma atsavināšanas likumu
atsavinātais nekustamais īpašums;
34
2
) ienākums no nekustamā īpašuma atsavināšanas (attiecīgais nekustamais īpašums reģistrēts
zemesgrāmatā kā maksātāja vienīgais nekustamais īpašums), ja šis ienākums no jauna tiek ieguldīts
funkcionāli līdzīgā nekustamajā īpašumā 12 mēnešu laikā pēc nekustamā īpašuma atsavināšanas vai arī pirms
nekustamā īpašuma atsavināšanas;
35) dāvanas no fiziskajām personām:
a) pilnā apmērā - ja dāvinātāju ar maksātāju saista laulība vai radniecība līdz trešajai pakāpei Civillikuma
izpratnē. Minētā norma nav piemērojama, ja dāvanu dāvina saimnieciskās darbības ietvaros,
b) līdz 1425 
euro
 taksācijas gada laikā - ja dāvinātājs ir šā punkta "a" apakšpunktā neminēta fiziskā
persona. Šī norma nav piemērojama, ja dāvanu dāvina fiziskā persona savas saimnieciskās darbības
ietvaros, kā arī tad, ja fiziskā persona ir saņēmusi dāvanu ar atlīdzības raksturu Civillikuma izpratnē,
c) pilnā apmērā — neatkarīgi no tā, vai dāvinātāju ar maksātāju saista laulība vai radniecība līdz trešajai
pakāpei Civillikuma izpratnē, ja dāvinājums paredzēts un maksātājs to izlieto, lai segtu savus izdevumus par
augstākās izglītības un visu pakāpju profesionālās izglītības iegūšanu, izdevumiem par specialitātes
(profesijas, amata, aroda) iegūšanu valsts akreditētās Latvijas izglītības iestādēs, kā arī Eiropas Savienības
dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu mācību iestādēs vai apgūstot valsts akreditētās izglītības
programmas,
19
/
93
d) pilnā apmērā — neatkarīgi no tā, vai dāvinātāju ar maksātāju saista laulība vai radniecība līdz trešajai
pakāpei Civillikuma izpratnē, ja dāvinājums paredzēts un maksātājs to izlieto, lai segtu savus izdevumus par
medicīnas un ārstniecisko pakalpojumu izmantošanu, izņemot kosmētiskās operācijas;
35
1
) ienākums, kas gūts laika posmā no 2011.gada 1.janvāra līdz 2020.gada 31.decembrim aizdevuma (kredīta)
saistību samazināšanas vai dzēšanas rezultātā, ja izpildās visi turpmāk šai punktā minētie nosacījumi:
a) saistību atmaksa ir (vai saistību rašanās brīdī bija) nodrošināta ar nekustamā īpašuma hipotēku,
b) ienākuma guvējs saistības ir uzņēmies nolūkā nodrošināt sevi (vai savu ģimeni) ar dzīvošanai paredzētu
nekustamo īpašumu un izmantojis šo aizdevumu nekustamā īpašuma iegādei, būvniecībai, rekonstrukcijai
vai uzlabošanai,
c) 
(izslēgts ar 
30.04.2015
. likumu),
d) ienākuma guvējs (attiecībā uz aizdevēju) nav un nav bijis ar uzņēmumu saistīta persona likuma "Par
nodokļiem un nodevām" izpratnē,
e) aizdevēju un ienākuma guvēju nesaista laulība vai radniecība līdz trešajai pakāpei Civillikuma izpratnē;
35
2
) ienākums, kas gūts, Maksātnespējas likumā noteikto saistību dzēšanas procedūras ietvaros tiesai
pieņemot lēmumu par parādnieka atbrīvošanu no atlikušajām parādu saistībām, kā arī ar pamatparādu saistītās
dzēstās soda naudas, līgumsods vai nokavējuma procenti;
35
3
) ienākums, kas gūts, iestājoties noilgumam saistībai starp kreditoru un parādnieku, jo kreditors nav
iesniedzis kreditora prasījumu Maksātnespējas likumā noteiktajā kārtībā;
35
4
) ienākums, kas gūts aizdevuma (kredīta) dzēšanas rezultātā, ja atbilstoši Patērētāju tiesību aizsardzības
likumam aizdevuma (kredīta) līgums paredz, ka nekustamais īpašums, kura iegādei tiek ņemts aizdevums
(kredīts), kalpo par pietiekamu nodrošinājumu tam, lai saistības pret aizdevēju varētu tikt dzēstas pilnā apjomā,
un vienošanās par aizdevuma (kredīta) dzēšanu noslēgta rakstveidā;
36) uz tiesas sprieduma pamata no valsts budžeta izmaksājamās kompensācijas, kas nav saistītas ar darba
attiecībām vai to pārtraukšanu vai kas nav kompensācijas par intelektuālo īpašumu un tiesībām uz to
(autoratlīdzība, izpildītājatlīdzība, zinātnes, literatūras un mākslas darbu, atklājumu, izgudrojumu un rūpniecisko
paraugu autoru un viņu mantinieku honorāri) vai kompensācijas par tiesībām izmantot tiesības uz intelektuālo
īpašumu;
36
1
) uz valsts pārvaldes iestādes vai pašvaldības iestādes, citas atvasinātas publisko tiesību juridiskās
personas vai iestādes ar patstāvīgu budžetu lēmuma vai tiesas nolēmuma pamata saskaņā ar Valsts pārvaldes
iestāžu nodarīto zaudējumu atlīdzināšanas likumu izmaksājamais zaudējumu atlīdzinājums, kurš nav saistīts ar
darba (dienesta) attiecībām vai to pārtraukšanu un kuram nav ienākuma gūšanas rakstura;
36
2
) kompensācija, kas samaksāta cietušajam par radīto kaitējumu, pamatojoties uz tiesas nolēmumu vai
brīvprātīgi kriminālprocesā;
36
3
) saskaņā ar Kriminālprocesā un administratīvo pārkāpumu lietvedībā nodarītā kaitējuma atlīdzināšanas
likumu izmaksātais kaitējuma
 
atlīdzinājums, kurš nav saistīts ar darba (dienesta) attiecībām vai to pārtraukšanu
vai kuram nav ienākuma gūšanas rakstura;
36
4
) atlīdzība par morālo kaitējumu, pamatojoties uz tiesas nolēmumu civillietā;
37) pabalsts likumos un Ministru kabineta noteikto normu ietvaros amatpersonas (darbinieka), karavīra
ievainojuma, sakropļojuma vai citāda veselībai nodarīta kaitējuma gadījumā, kā arī karavīram veselības
traucējuma gadījumā, ja tas gūts, pildot amata (dienesta, darba) pienākumus;
37
1
) pabalsts likumos noteikto normu ietvaros Iekšlietu ministrijas sistēmas iestāžu un Ieslodzījuma vietu
pārvaldes amatpersonas ar speciālo dienesta pakāpi un valsts drošības iestāžu amatpersonas ievainojuma,
sakropļojuma vai citāda veselībai nodarīta kaitējuma gadījumā (izņemot arodslimību), ja tā cietusi nelaimes
gadījumā, bet nav pildījusi ar dzīvības vai veselības apdraudējumu (risku) saistītus dienesta (amata)
pienākumus;
20
/
93
37
2
) pabalsts likumos noteikto normu ietvaros Iekšlietu ministrijas sistēmas iestāžu un Ieslodzījuma vietu
pārvaldes amatpersonas ar speciālo dienesta pakāpi un valsts drošības iestāžu amatpersonas nāves gadījumā;
38) pabalsts likumos un Ministru kabineta noteikto normu ietvaros amatpersonas (darbinieka) nāves gadījumā,
ja tā gājusi bojā, pildot amata (dienesta, darba) pienākumus, kuru izpilde ir saistīta ar risku, vai mirusi gada
laikā pēc nelaimes gadījuma no tajā gūtajiem veselības traucējumiem;
39) pabalsts likumos un Ministru kabineta noteikto normu ietvaros karavīra nāves gadījumā, ja viņš gājis bojā,
pildot dienesta pienākumus, vai miris gada laikā pēc nelaimes gadījuma no tajā gūtajiem veselības
traucējumiem;
40) pabalsti par dienestu ārvalstīs Ministru kabineta noteikto normu ietvaros;
41) labums no darba devējam piederoša vai darba devēja rīcībā esoša vieglā pasažieru automobiļa
izmantošanas, ja par šo automobili labuma gūšanas mēnesī ir samaksāts uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu
nodoklis;
42) atbalsts izmaksu segšanai Klimata pārmaiņu finanšu instrumenta projekta īstenošanai;
43) ienākums no šā likuma 8.panta 2.
5
 daļā minēto akciju pirkuma tiesību īstenošanas, ja akciju pirkuma
tiesības piešķirtas atbilstoši akciju pirkuma tiesību īstenošanas plānam un īstenojas šādi nosacījumi:
a) akciju pirkuma tiesību minimālais turēšanas periods (periods no akciju pirkuma tiesību piešķiršanas
dienas līdz dienai, kad darbinieks ir tiesīgs uzsākt akciju pirkuma tiesību īstenošanu) ir ne mazāks kā 36
mēneši,
b) akciju pirkuma tiesību turēšanas periodā (periods no akciju pirkuma tiesību piešķiršanas dienas līdz
akciju pirkuma tiesību īstenošanas dienai) darbinieks ir darba attiecībās ar kapitālsabiedrību, kura piešķīrusi
maksātājam akciju pirkuma tiesības vai ar kuru saistītā persona likuma "Par nodokļiem un nodevām"
izpratnē maksātājam ir piešķīris akciju pirkuma tiesības,
c) darba devējs ir iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam šā likuma 11.
11
 panta ceturtajā daļā minēto
informāciju;
44) ar brīvprātīgā darba veikšanu saistīto personificēto izdevumu kompensācijas, kuras brīvprātīgā darba
veicējam atbilstoši brīvprātīgā darba līguma noteikumiem sedz brīvprātīgā darba organizētāji:
a) par ēdināšanu, viesnīcu (naktsmītni), ceļa (transporta) izdevumiem, degvielu, apģērbu un apmācību —
Ministru kabineta noteiktā sastāva un normu ietvaros un kuru kopējais apmērs taksācijas gada laikā
(neatkarīgi no izmaksātāja) nepārsniedz 1000 
euro
,
b) par veselības un dzīvības apdrošināšanu pret nelaimes gadījumiem brīvprātīgā darba veikšanas laikā, ja
normatīvie akti paredz brīvprātīgā darba organizētājam obligātu pienākumu nodrošināt šādu nelaimes
gadījumu apdrošināšanu,
c) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu attiecībā uz trešajām personām (izņemot sauszemes
transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu), ja normatīvie akti paredz
brīvprātīgā darba organizētājam obligātu pienākumu nodrošināt šādas civiltiesiskās atbildības
apdrošināšanu,
d) par veselības pārbaudēm, ja normatīvie akti paredz brīvprātīgā darba organizētājam obligātu pienākumu
nodrošināt šādas veselības pārbaudes.
2. Ja šā panta pirmās daļas 1., 10., 14., 16., 16.
1
, 20., 25., 27.punktā, 35.punkta "b" apakšpunktā, 37., 38., 39. un
40.punktā minētie ienākumi pārsniedz attiecīgās šajos punktos, kā arī šā panta 3.
5
 daļā noteiktās summas (normas)
lielumu, pārsnieguma summa tiek aplikta ar nodokli.
3. Šā panta noteikumi nav attiecināmi uz nerezidenta Latvijā gūto ienākumu, izņemot:
1) ienākumu, kuru taksācijas gadā Latvijā guvis nerezidents, kas ir citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai
21
/
93
Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidents, un kurš ir lielāks par 75 procentiem no visiem kopējiem attiecīgā
nerezidenta gūtajiem ienākumiem;
2) nerezidenta ienākumus, kas minēti šā panta pirmās daļas 2.
1
, 14. un 17. punktā, un šā panta pirmās daļas
16. un 16.
1
 punktā minētās kompensācijas, kas nerezidentam izmaksātas, lai segtu ar viņa darba vai amata
pienākumu veikšanu saistīto komandējumu vai darba braucienu izdevumus;
3) šā panta pirmās daļas 33., 33.
1
, 34., 34.
1 
un 34.
2 
punktā minētos ienākumus, kurus guvis nerezidents, kas ir
citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidents;
4) šā panta pirmās daļas 2.
1
 un 2.
2
 punktā minētos ienākumus, kurus guvis nerezidents.
3.
1
 Šā panta pirmās daļas 1.punktā minētā lauksaimnieciskā ražošana šā likuma izpratnē ir augkopības (arī koku
stādu audzēšana, sēņu audzēšana, savvaļas ogu audzēšana), lopkopības (arī truškopība, putnkopība, biškopība un
zvērkopība), iekšējo ūdeņu zivsaimniecības (zivju audzēšana privātajās ūdenstilpēs vai fiziskajai personai lietošanā
nodotajās ūdenstilpēs) un dārzkopības (arī puķkopība, siltumnīcu saimniecība) produkcijas ražošana. Par maksātāja
saimniecības lauksaimnieciskās ražošanas produkciju šā likuma izpratnē uzskatāma augu vai dzīvnieku valsts
produkcija, kas tiek realizēta sākotnējā (nepārstrādātā) veidā vai pēc pirmapstrādes. Maksātāja saimniecībā
pārdošanai sagatavotā lauksaimnieciskās ražošanas produkcija var būt ar augstāku pārstrādes pakāpi, ja visa
pārstrāde (izņemot lopu kaušanu) ir veikta pašā saimniecībā.
3.
2
 Šā panta pirmās daļas 1.punktā minētie lauku tūrisma pakalpojumi šā likuma izpratnē ir lauku teritorijās vai
lauku apdzīvotās vietās sniegtie viesu izmitināšanas pakalpojumi speciāli ierīkotās viesu izmitināšanas mītnēs vai citās
pielāgotās telpās, kurās gultas vietu pamatskaits nepārsniedz 12 un gultas vietu papildu skaits nav lielāks par 6, kā arī
ar tiem saistītie papildu pakalpojumi, kas balstās uz vietējiem kultūras un dabas resursiem.
3.
3
 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
3.
4
 Šā panta pirmās daļas 4.punktu nepiemēro izmaksātajām apdrošināšanas atlīdzībām, ja apdrošināšanas
prēmija ir bijusi iekļauta maksātāja saimnieciskās darbības izdevumos.
3.
5
 Šā panta pirmās daļas 1.punktā minētie ienākumi ietver arī valsts atbalsta vai Eiropas Savienības atbalsta
lauksaimniecībai un lauku attīstībai ietvaros saņemtos maksājumus līdz 3000 
euro
 gadā.
3.
6
 Šā panta pirmās daļas 2.
1
 un 2.
2
 punkta piemērošanai tiek pieņemts, ka uzņēmumu ienākuma nodoklis vai
iedzīvotāju ienākuma nodoklis ir samaksāts, ja dividendes vai dividendēm pielīdzināmu ienākumu, vai likvidācijas kvotu
izmaksā citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī reģistrēta kapitālsabiedrība, kas
nodibināta un darbojas saskaņā ar attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem. Šā panta pirmās daļas 2.
1
 un 2.
2
 punkta
normu nepiemēro, ja ienākuma izmaksātājs atrodas, ir izveidots vai nodibināts normatīvajos aktos minētajās zemu
nodokļu vai beznodokļu valstīs vai teritorijās.
3.
7
 Nosacītās dividendes šā likuma izpratnē ir nosacītās dividendes Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma izpratnē.
3.
8
 Iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķināšanai nepiemēro šā panta pirmās daļas 2.
1
 punktā noteikto atbrīvojumu,
ja dividendes, dividendēm pielīdzināms ienākums vai nosacītās dividendes izmaksātas, izmantojot Latvijas Republikā
izveidotu komercsabiedrību vai citu juridisko personu, vai ārvalstu sabiedrību (turpmāk šā likuma izpratnē — struktūra),
vai vienīgi vai galvenokārt tāpēc izveidotu struktūru virkni, lai izvairītos no ienākuma nodokļa maksājumiem vai
samazinātu tos. Par tādu mērķi var liecināt šādas (bet ne tikai) pazīmes:
1) struktūra, izvērtējot visus faktus un apstākļus (nodokļu aprēķināšanai ņem vērā maksātāja darījumu
ekonomisko saturu un būtību, nevis tikai juridisko formu), uzskatāma par mākslīgi izveidotu;
2) ja maksātājam izmaksātās dividendes, dividendēm pielīdzināms ienākums vai nosacītās dividendes tieši no
izcelsmes avota būtu apliktas ar augstāku iedzīvotāju ienākuma nodokli, nekā izmaksājot tos, izmantojot
struktūru vai struktūru virkni.
4. Šā panta pirmās daļas 8.punktā minētā stipendija ir vienreizēja vai sistemātiski ilgākā laika posmā izmaksāta
naudas summa personai:
1) kura vispārēju vai izvēlētu izglītības (studiju) programmu apgūst izglītības iestādē vai patstāvīgi;
22
/
93
2) tās apgādībā esošo personu izglītības (studiju) programmas apgūšanas veicināšanai izglītības iestādē;
3) tās pētniecības darba vai radošā darba atbalstam.
5. Šā panta pirmās daļas 7.punkta izpratnē pabalsti ir arī saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem piešķirtie
mūža granti valsts emeritētajiem zinātniekiem un Kultūrkapitāla fonda piešķirtās mūža stipendijas kultūras un mākslas
darbiniekiem par nopelniem kultūras un mākslas attīstībā.
6. Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā stipendijām no šā panta pirmās daļas 8.punktā minēto fondu vai
starptautisko izglītības vai sadarbības programmu līdzekļiem piešķirams atbrīvojums no aplikšanas ar iedzīvotāju
ienākuma nodokli.
7. 
(Izslēgta ar 
14.11.2008
. likumu)
8. Ja tiek atsavināts nekustamais īpašums, ko veido ēka vai būve un zeme, uz kuras atrodas ēka vai būve, bet uz
šo zemi īpašuma tiesības iegūtas un zemesgrāmatā nostiprinātas vēlāk nekā uz ēku vai būvi, tad par nekustamā
īpašuma iegādes brīdi uzskata dienu, kad ēka vai būve ierakstīta zemesgrāmatā. Ja tiek atsavināts nekustamais
īpašums, ko veido jaunbūve, ēka vai būve un zeme, bet uz šo jaunbūvi, ēku vai būvi īpašuma tiesības iegūtas un
zemesgrāmatā nostiprinātas vēlāk nekā uz zemi, tad par nekustamā īpašuma iegādes brīdi uzskata dienu, kad
jaunbūve, ēka vai būve ierakstīta zemesgrāmatā, izņemot šā panta pirmās daļas 33.
1 
punktā noteikto gadījumu.
8.
1
 Piemērojot šā panta pirmās daļas 33.punktu, ja persona, kurai ir Latvijas valstiskā piederība, uzturas ārpus
Latvijas ilgāk par sešiem mēnešiem un tā ar konsulārās vai diplomātiskās pārstāvniecības starpniecību vai tieši
Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldei ir paziņojusi par savu dzīvesvietu ārvalstī saskaņā ar Iedzīvotāju reģistra likumu,
tajā minētais laikposms, kad nekustamais īpašums bijis personas deklarētā dzīvesvieta (12 mēneši), ir summāri
jebkuri 12 mēneši pēdējo 60 mēnešu laikā līdz atsavināšanas līguma noslēgšanas dienai.
8.
2
 Ja maksātājam zemesgrāmatā ir reģistrēti vairāki nekustamā īpašuma objekti, tad, lai piemērotu šā panta
pirmās daļas 34.
2
 punktu, Valsts ieņēmumu dienests, pamatojoties uz maksātāja iesniegumu, izvērtē, vai minēto
objektu kopums veido vienu nekustamo īpašumu Dzīvokļa īpašuma likuma izpratnē. Ja nekustamais īpašums saskaņā
ar šā panta pirmās daļas 34.
2
 punktu ir iegādāts pirms tā atsavināšanas, maksātājs mēneša laikā pēc ienākuma no
kapitāla pieauguma gūšanas par to informē Valsts ieņēmumu dienestu.
9. Šā panta pirmās daļas 35.punkta “c” un “d” apakšpunktā paredzētais dāvinājums tiek saņemts tikai bezskaidras
naudas norēķinu veidā, un tā izlietošanu izglītībai vai ārstniecībai dāvinājuma saņēmējs pamato attiecīgi ar šādiem
dokumentiem, kas ir viņa rīcībā:
1) ārsta norīkojums vai slēdziens, kas apliecina ārstniecības nepieciešamību un ir maksātāja rīcībā, sākot ar
dienu, kad dāvinājums saņemts;
2) attaisnojuma dokumenti, kas apliecina dāvinājuma summas izlietošanu divu gadu laikā no dāvinājuma
saņemšanas dienas norādītajam izglītības vai ārstniecības mērķim.
10. Ja maksātāja saistību samazināšanas vai dzēšanas rezultātā gūtajam ienākumam tiek piemērots šā panta
pirmās daļas 35.punktā noteiktais atbrīvojums, šā panta pirmās daļas 35.
1
 punktā paredzētais atbrīvojums netiek
piemērots.
10.
1 
Šā likuma piemērošanā uzskata, ka galvotājam nerodas ienākums, ja viņš galvota aizdevuma (kredīta)
dzēšanas vai samazināšanas rezultātā tiek atbrīvots no saistības vai saistība tiek samazināta, neatkarīgi no tā, vai
galvotājam saistības izpildes pienākums iestājies, pamatojoties uz tiesas nolēmumu vai pušu panākto vienošanos par
izlīgumu.
11. Šā panta pirmās daļas 43.punkta "b" apakšpunkta izpratnē attiecīgie nosacījumi īstenojas arī šādos gadījumos:
1) akciju pirkuma tiesību turēšanas periodā maksātājs pēc darba attiecību izbeigšanas ar kapitālsabiedrību, kas
piešķīrusi akciju pirkuma tiesības, ir stājies darba attiecībās ar kapitālsabiedrību, kas ir ar darba devēju saistīta
persona likuma "Par nodokļiem un nodevām" izpratnē;
2) akciju pirkuma tiesību turēšanas periodā maksātājam ir piešķirta valsts vecuma pensija (tai skaitā
priekšlaicīgi) un maksātājs un darba devējs ir izbeiguši darba tiesiskās attiecības.
23
/
93
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
29.02.1996.
, 
19.12.1996.
, 
20.11.1997.
, 
25.11.1999.
,
27.01.2000.
, 
30.11.2000.
, 
22.11.2001.
, 
19.06.2003.
, 
11.12.2003.
, 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
28.09.2006.
, 
19.12.2006.
,
17.05.2007.
, 
24.04.2008.
, 
14.11.2008.
, 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
13.05.2010.
, 
09.08.2010.
, 
21.10.2010.
, 
28.10.2010.
,
20.12.2010.
, 
16.06.2011.
, 
08.09.2011.
, 
22.09.2011.
, 
15.12.2011.
, 
31.05.2012.
, 
15.11.2012.
, 
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
,
20.02.2014.
, 
17.12.2014.
, 
19.02.2015.
, 
30.04.2015.
, 
29.10.2015.
, 
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
, 
28.07.2017.
, 
22.11.2017.
,
10.05.2018.
, 
13.12.2018.
 un 
21.03.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.04.2019.
 Pirmās daļas 26.
1
 punkts stājas
spēkā 
01.07.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 141. punktu)
10. pants. Attaisnotie izdevumi
1. Pirms ienākuma aplikšanas ar nodokli no gada apliekamo ienākumu apjoma tiek atskaitīti šādi maksātāja
izdevumi:
1) nomaksātā sociālā nodokļa summa un valsts sociālās apdrošināšanas maksājumi vai pēc būtības līdzīgi citu
Eiropas Savienības dalībvalstu vai Eiropas Ekonomikas zonas valstu normatīvajos aktos noteiktie maksājumi;
1
1
) solidaritātes nodoklis;
2) izdevumi par maksātāja un viņa ģimenes locekļu (gan tādu, kuru rezidences valsts ir Latvijas Republika, gan
tādu, kuru rezidences valsts ir cita Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts)
kvalifikācijas paaugstināšanu, specialitātes iegūšanu, izglītības iegūšanu, tai skaitā interešu izglītības
programmu apgūšanu bērniem, par medicīnas un ārstniecisko pakalpojumu izmantošanu un veselības
apdrošināšanas prēmiju maksājumiem apdrošināšanas sabiedrībām, kas izveidotas un darbojas saskaņā ar
Apdrošināšanas sabiedrību un to uzraudzības likumu. Minēto izdevumu sastāvu un piemērošanas kārtību
nosaka Ministru kabinets;
3) summa, kas ziedojuma vai dāvinājuma veidā nodota budžeta iestādei vai Latvijas Republikā reģistrētai
biedrībai, nodibinājumam, reliģiskai organizācijai vai to iestādei, kurai piešķirts sabiedriskā labuma
organizācijas statuss, vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī, ar kuru
Latvija ir noslēgusi konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu, ja šī
konvencija ir stājusies spēkā, reģistrētai nevalstiskai organizācijai, kura darbojas Latvijas sabiedriskā labuma
organizācijas nosacījumiem pielīdzināmā statusā saskaņā ar attiecīgās Eiropas Savienības dalībvalsts vai
Eiropas Ekonomikas zonas valsts normatīvajiem aktiem;
4) zinātnes, literatūras un mākslas darbu, atklājumu, izgudrojumu un rūpniecisko paraugu autoru un izpildītāju
izdevumi, kuri saistīti ar šo darbu radīšanu, izdošanu, izpildīšanu vai citādu izmantošanu un par kuriem autori un
izpildītāji saņem autoratlīdzību (honorāru). Minēto izdevumu veidus, apmēru un piemērošanas kārtību nosaka
Ministru kabinets;
5) saskaņā ar likumu "Par privātajiem pensiju fondiem" izveidotajos privātajos pensiju fondos vai citās Eiropas
Savienības dalībvalstīs vai Eiropas Ekonomikas zonas valstīs, vai Ekonomiskās sadarbības un attīstības
organizācijas dalībvalstīs reģistrētajos privātajos pensiju fondos izdarītās iemaksas;
6) apdrošināšanas prēmiju maksājumi, kas atbilstoši dzīvības apdrošināšanas līgumam (ar līdzekļu uzkrāšanu)
izdarīti apdrošināšanas sabiedrībai, kura nodibināta un darbojas saskaņā ar Apdrošināšanas sabiedrību un to
uzraudzības likumu, vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī, vai
Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas dalībvalstī reģistrētajai apdrošināšanas sabiedrībai,
ievērojot šā likuma 8. panta piektās daļas 1. un 3. punkta nosacījumus;
7) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
8) summas, kas atbilstoši Politisko organizāciju (partiju) finansēšanas likumam ziedojuma vai dāvinājuma veidā
nodotas Latvijas Republikā reģistrētai politiskajai partijai vai politisko partiju apvienībai.
1.
1
 Nauda vai cita lieta, kuru fiziskā persona — nodokļa maksātājs — bez atlīdzības nodod budžeta iestādei vai šā
panta pirmās daļas 3. vai 8. punktā minētajai organizācijai tās statūtos, satversmē vai nolikumā noteikto mērķu
sasniegšanai, šā panta izpratnē uzskatāma par ziedojumu, ja saņēmējam nav noteikts pretpienākums veikt darbības,
kuras uzskatāmas par atlīdzību.
1.
2
 Šā panta pirmās daļas 3.punktu nepiemēro, ja nodokļa maksātāja ziedojuma saņēmējam noteiktajā ziedojuma
mērķī ietverta tieša vai netieša norāde uz konkrētu personu kā ziedoto līdzekļu saņēmēju, kas ir ar ziedotāju saistīta
persona vai ziedotāja darbinieks, vai ziedotāja darbinieka ģimenes loceklis.
24
/
93
1.
3 
Šā panta pirmās daļas 2., 3. un 8. punktā minētie maksātāja attaisnotie izdevumi kopā nedrīkst pārsniegt 50
procentus no maksātāja taksācijas gada apliekamā ienākuma lieluma, bet ne vairāk kā 600 
euro
 (ja maksātājs
attaisnotajos izdevumos iekļauj šā panta pirmās daļas 2. punktā minētos attaisnotos izdevumus par ģimenes
locekļiem — ne vairāk kā 600 
euro
 par katru ģimenes locekli).
1.
4
 Šā panta pirmās daļas 2.punktu nepiemēro, ja fiziskās personas izdevumi ir segti no šā likuma 9.panta pirmās
daļas 27.punktā vai 35.punkta “c” vai “d” apakšpunktā minētā ienākuma.
1.
5
 Šā panta pirmās daļas 3.punktu nepiemēro, ja nodokļa maksātājs, kas ziedo Eiropas Savienības dalībvalstī vai
Eiropas Ekonomikas zonas valstī reģistrētai nevalstiskai organizācijai, vienlaikus ar deklarāciju nav iesniedzis Valsts
ieņēmumu dienestam dokumentus, kas apliecina, ka:
1) ziedojuma saņēmējs ir rezidents kādā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī;
2) ziedojuma saņēmējam ir sabiedriskā labuma organizācijai pielīdzināms statuss rezidences valstī;
3) ziedojuma saņēmējs darbojas sabiedriskā labuma jomā, kas sniedz nozīmīgu labumu sabiedrībai vai kādai
tās daļai, it sevišķi ja tā vērsta uz labdarību, cilvēktiesību un indivīda tiesību aizsardzību, pilsoniskas sabiedrības
attīstību, izglītības, zinātnes, kultūras un veselības veicināšanu un slimību profilaksi, sporta atbalstīšanu, vides
aizsardzību, palīdzības sniegšanu katastrofu gadījumos un ārkārtas situācijās, sabiedrības, it īpaši trūcīgo un
sociāli mazaizsargāto personu grupu, sociālās labklājības celšanu;
4) vismaz 75 procenti no maksātāja ziedotās summas izlietoti sabiedriskā labuma mērķiem.
1.
6
 Ja maksātājs — pensiju plāna dalībnieks — taksācijas gadā veic iemaksas privātā pensiju fonda pensiju plānā
un iekļauj tās taksācijas gada attaisnotajos izdevumos saskaņā ar šā panta pirmās daļas 5.punktu, bet taksācijas vai
pēctaksācijas gada laikā veic arī izmaksas no pensiju plāna, maksātāja apliekamais ienākums ir palielināms šādi:
1) ja pensiju plāna dalībnieks taksācijas gadā uzsāk dalību pensiju plānā un ir veicis iemaksas pensiju plānā
pirmoreiz vai ja pensiju plāna dalībniekam pirms pirmstaksācijas gada 31.decembrī nav uzkrāts papildpensijas
kapitāls un viņš nav veicis iemaksas pensiju plānā pirmstaksācijas gadā, — palielina pēctaksācijas gada
apliekamo ienākumu par taksācijas un pēctaksācijas gada laikā no privātā pensiju fonda veikto izmaksu
summas un pirmstaksācijas gada 31.decembrī uzkrāto pensiju kapitāla starpību;
2) pārējos gadījumos — palielina pēctaksācijas gada apliekamo ienākumu par pēctaksācijas gada laikā no
privātā pensiju fonda veikto izmaksu un pirmstaksācijas gada 31.decembrī uzkrātā pensiju kapitāla starpību.
1.
7
 Šā panta 1.
6
 daļu nepiemēro pensiju plāna dalībnieka nāves gadījumā vai tad, ja pensiju plāna dalībnieks ir
pirmās grupas invalīds uz mūžu vai par tādu tiek atzīts taksācijas vai pēctaksācijas gada laikā.
1.
8
 Nosakot apliekamā ienākuma palielinājumu, saskaņā ar šā panta 1.
6
 daļu summē iemaksas visos pensiju
fondos un izmaksas no tiem un ņem vērā visu uzkrāto pensiju kapitālu neatkarīgi no pensiju fonda. Nosakot summārās
iemaksas privātajos pensiju fondos un izmaksas no tiem, neņem vērā uzkrātā pensiju kapitāla (tā daļas)
pārskaitījumus no citiem pensiju fondiem vai pārskaitījumus uz tiem.
1.
9
 Šā panta pirmās daļas 5. un 6. punktā minētie maksātāja attaisnotie izdevumi kopā nedrīkst pārsniegt 10
procentus no maksātāja gada ienākuma lieluma šā likuma 15. panta divdesmit pirmās daļas izpratnē (šā panta otrajā
daļā — no mēneša bruto darba samaksas, kas ir kalendāra mēneša darba samaksa pirms to summu atskaitīšanas,
par kurām saskaņā ar šo likumu atļauts samazināt darbinieka apliekamo ienākumu, kā arī pirms jebkuru ieturējumu
izdarīšanas), bet ne vairāk kā 4000 
euro
 gadā.
1.
10
 Aprēķinot nodokli rezumējošā kārtībā, attaisnotajos izdevumos iekļauto taksācijas gadā samaksāto valsts
sociālās apdrošināšanas obligāto iemaksu apmērs ir samazināms par summu, kas atbilstoši Solidaritātes nodokļa
likumā noteiktajam ir pārskaitīta iedzīvotāju ienākuma nodokļa sadales kontā.
2. Pirms darbinieka ienākuma aplikšanas ar algas nodokli no mēneša ienākuma apjoma tiek atskaitīti šā panta
pirmās daļas 1., 5. un 6.punktā minētie maksājumi.
3. No nerezidentu apliekamā ienākuma ir tiesības atskaitīt tikai šā panta pirmās daļas 1., 3., 4., 5., 6. un 8.punktā
minētos attaisnotos izdevumus.
25
/
93
4. Nerezidentam, kurš ir citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidents un
taksācijas gadā Latvijā guvis vairāk nekā 75 procentus no saviem kopējiem ienākumiem, nepiemēro šā panta trešo
daļu.
5. Šā panta pirmās daļas 1., 2., 3., 5., 6. un 8.punktā minētos izdevumus nepiemēro mikrouzņēmuma —
mikrouzņēmumu nodokļa maksātāja — darbinieka un īpašnieka ienākumam no mikrouzņēmuma, ienākumiem, kuriem
piemērojama šā likuma 15. panta piektajā, sestajā, septītajā, astotajā un divpadsmitajā daļā noteiktā nodokļa likme,
un ienākumam pielīdzināmiem aizdevumiem. Šā panta pirmajā daļā minētos izdevumus nepiemēro saimnieciskās
darbības ienākumiem, par kuriem tiek maksāta patentmaksa.
6. Ja dzīvības apdrošināšanas līgums (ar līdzekļu uzkrāšanu) tiek izbeigts pirms termiņa, nesasniedzot šā likuma
8.panta piektās daļas 1.punktā noteikto 10 gadu darbības termiņu, šā panta pirmās daļas 6.punktu nepiemēro par
visiem minētā līguma darbības gadiem.
7. Ja saskaņā ar noslēgto dzīvības apdrošināšanas līgumu (ar līdzekļu uzkrāšanu) notiek daļēja uzkrājuma
izmaksa, tad pēc daļējas uzkrājuma izmaksas veiktajiem apdrošināšanas prēmiju maksājumiem šā panta pirmās
daļas 6.punkta nosacījumus nepiemēro.
8. Ja saskaņā ar dzīvības apdrošināšanas līgumu (ar līdzekļu uzkrāšanu) daļēja uzkrājuma izmaksa notiek pirms
šā likuma 8.panta piektās daļas 1.punktā noteiktā 10 gadu darbības termiņa notecēšanas, tad papildus šā panta
septītās daļas nosacījumam šā panta pirmās daļas 6.punkta nosacījumus nepiemēro pirms daļējas uzkrājuma
izmaksas veiktajiem apdrošināšanas prēmiju maksājumiem.
9. Taksācijas gada ienākumu par šā panta pirmās daļas 1. punktā minētajiem attaisnotajiem izdevumiem nedrīkst
samazināt, ja ir izpildīts viens no šādiem nosacījumiem:
1) maksātāja — individuālā uzņēmuma (arī zemnieka vai zvejnieka saimniecības) īpašnieka — par sevi kā par
pašnodarbinātu personu veiktās valsts sociālās apdrošināšanas iemaksas ir iekļautas individuālā uzņēmuma
(arī zemnieka vai zvejnieka saimniecības) saimnieciskās darbības izdevumos;
2) to iemaksu objektu Latvijas Republikā ar nodokli neapliek.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.1996.
, 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
22.11.2001.
,
11.12.2003.
, 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
, 
17.05.2007.
, 
08.11.2007.
, 
01.12.2009.
, 
13.05.2010.
, 
09.08.2010.
,
20.12.2010.
, 
22.09.2011.
, 
15.12.2011.
, 
08.03.2012.
, 
06.11.2013.
, 
06.03.2014.
, 
30.04.2015.
, 
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
,
28.07.2017.
 un 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 125. un 126. punktu)
11. pants. No saimnieciskās darbības gūtā apliekamā ienākuma noteikšana
1. Fiziskās personas ienākums no saimnieciskās darbības tiek aprēķināts kā šajā pantā noteikto ieņēmumu un ar
to gūšanu saistīto izdevumu starpība.
1.
1
 Par fiziskās personas saimniecisko darbību ir uzskatāma jebkura darbība, kas vērsta uz preču ražošanu, darbu
izpildi, tirdzniecību un pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību. Saimnieciskā darbība ietver arī ar uzņēmuma līguma izpildi
saistīto darbību, profesionālo darbību, nekustamā īpašuma apsaimniekošanu, komercaģenta, māklera un individuālā
komersanta darbību, kā arī fiziskās personas īpašumā esoša individuālā uzņēmuma (arī zemnieka un zvejnieka
saimniecības) darbību.
1.
2
 Profesionālā darbība ir jebkura neatkarīga profesionālu pakalpojumu sniegšana ārpus darba tiesiskajām
attiecībām, arī zinātniskā, literārā, pasniedzēja, aktiera, režisora, ārsta, zvērināta advokāta, zvērināta revidenta,
zvērināta notāra, zvērināta mērnieka, zvērināta taksatora, mākslinieka, komponista, mūziķa, konsultanta, inženiera,
zvērināta tiesu izpildītāja, grāmatveža vai arhitekta darbība.
1.
3
 Fiziskās personas darbība kvalificējama kā saimnieciskā darbība, ja tā atbilst vienam no šādiem kritērijiem:
1) darījumu regularitāte un sistemātiskums (trīs un vairāk darījumi taksācijas periodā vai pieci un vairāk darījumi
trijos taksācijas periodos);
2) ieņēmumi no darījuma pārsniedz 14 229 un vairāk 
euro
 taksācijas gadā, izņemot ienākumus no personīgā
īpašuma atsavināšanas atbilstoši šā likuma 9.panta pirmās daļas 19.
2
 punktam;
26
/
93
3) darbības ekonomiskā būtība vai personas īpašumā esošo lietu apjoms norāda uz sistemātisku darbību ar
mērķi gūt atlīdzību.
1.
4
 Fiziskās personas ienākuma gūšana no kapitāla un ienākuma gūšana no fiziskās personas īpašumā esoša
augoša meža atsavināšanas izciršanai un tajā iegūto kokmateriālu atsavināšanas nav kvalificējama par saimniecisko
darbību, ja izdevumi, kas saistīti ar šā ienākuma gūšanu, nav atzīti par saimnieciskās darbības izdevumiem.
1.
5
 Fiziskās personas ienākuma gūšana no metāllūžņu pārdošanas nav kvalificējama kā saimnieciskā darbība
neatkarīgi no atbilstības šā panta 1.
3
 daļā minētajiem kritērijiem, izņemot gadījumu, kad metāllūžņus pārdod
individuālais komersants, kurš atbilstoši normatīvajos aktos noteiktajai kārtībai saņēmis licenci melno un krāsaino
metālu atgriezumu un lūžņu iepirkšanai Latvijā.
2. Ieņēmumos, kas gūti no saimnieciskās darbības, tiek ieskaitīti:
1) ieņēmumi no preču, darbu un pakalpojumu pārdošanas;
2) ieņēmumi no īpašuma un telpu iznomāšanas vai izīrēšanas;
2
1
) 
(izslēgts ar 
28.07.2017
. likumu)
;
3) summas, kas saņemtas soda naudas veidā;
4) citi saimnieciskās darbības ieņēmumi.
3. Izdevumos, ja tie saistīti ar taksācijas gada ienākuma gūšanu no saimnieciskās darbības, tiek ieskaitīti:
1) izdevumi par iegādātām izejvielām, materiāliem, pusfabrikātiem, izstrādājumiem, par inventāru, kura vērtība
nepārsniedz 1000 
euro
, par precēm, kurināmo un enerģiju;
2) izdevumi, kas saistīti ar algotā darbaspēka izmantošanu likumdošanas aktos atļautajos gadījumos;
3) komandējumu, reklāmas, kancelejas, pasta, telegrāfa, teleksa, telefaksa, mārketinga un mākslas darbu
taksācijas izdevumi;
4) pamatlīdzekļu nolietojums, ko aprēķina saskaņā ar šā likuma 11.
5 
pantu un Ministru kabineta noteikumos
noteikto kārtību;
5) izdevumi, kas saistīti ar pamatlīdzekļu kārtējo remontu;
6) nomas un īres maksa;
7) valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas par darbiniekiem, kā arī atbilstoši šā likuma 8.panta
piektās daļas noteikumiem par darbiniekiem iemaksātās dzīvības apdrošināšanas (ar līdzekļu uzkrāšanu)
prēmiju summas un iemaksas privātajos pensiju fondos atbilstoši licencētiem pensiju plāniem un dzīvības,
veselības un negadījumu apdrošināšanas (bez līdzekļu uzkrāšanas) prēmiju summas;
7
1
) obligātās apdrošināšanas prēmiju maksājumi par saimnieciskajā darbībā izmantotiem pamatlīdzekļiem;
7
2
) solidaritātes nodoklis par darbiniekiem;
8) izdevumi par darbinieku izglītošanu un kvalifikācijas paaugstināšanu;
9) citu personu veikto ražošanas rakstura darbu un no citām personām saņemto pakalpojumu izmaksas,
izņemot kapitālieguldījumu izmaksas;
10) procentu maksa par banku kredīta vai līzinga pakalpojumu izmantošanu, izņemot soda naudas
maksājumus;
11) maksa par licenci;
27
/
93
12) zaudējumi tiesas noteiktajā apmērā, kuri nodarīti līgumpartneriem, neizpildot vai pienācīgi neizpildot savas
saistības;
13) Latvijas Republikā noteikto nodokļu (izņemot iedzīvotāju ienākuma nodokli un pievienotās vērtības nodokli)
un nodevu (izņemot valsts nodevu par prasības pieteikumu tiesā) maksājumi valsts vai pašvaldības budžetā;
14) meža atjaunošanas izmaksas 25 procentu apmērā, ja ir noslēgta vienošanās attiecīgi ar meža īpašnieku vai
tiesisko valdītāju par meža atjaunošanu un meža atjaunošanas izmaksas netiks iekļautas saimnieciskās
darbības izdevumos;
14
1
) ar kokmateriālu sagatavošanu un atsavināšanu saistītās izmaksas 50 procentu apmērā no kokmateriālu
atsavināšanas ieņēmumiem, ja šīs izmaksas netiek dokumentāri pamatotas;
15) citi izdevumi, kas saistīti ar saimniecisko darbību un nepieciešami tās nodrošināšanai, saskaņā ar Ministru
kabineta noteikumiem.
3.
1
 Ar saimniecisko darbību saistītie izdevumi tiek piemēroti apmērā, kas nepārsniedz 80 procentus no fiziskās
personas kopējiem saimnieciskās darbības ieņēmumiem.
3.
2
 Saimnieciskās darbības izdevumu veidi, kuri ar saimniecisko darbību saistītajos izdevumos ir iekļaujami pilnā
apmērā:
1) darba alga un darba devēja valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas, tai skaitā solidaritātes
nodoklis, ko saimnieciskās darbības veicējs maksā par saviem darbiniekiem;
2) nekustamā īpašuma nodoklis;
3) pamatlīdzekļu nolietojums, ko aprēķina saskaņā ar šā likuma 11.
5
 pantu un Ministru kabineta noteikumos
noteikto kārtību;
4) kompensācijas īrniekiem par dzīvojamo telpu atbrīvošanu un īres līguma laušanu sakarā ar dzīvojamās telpas
kapitālremontu vai telpu pārbūvi saimnieciskās darbības veikšanai.
3.
3
 Šā panta 3.
1
 daļā noteikto saimnieciskās darbības izdevumu ierobežojuma apmēru nepiemēro maksātājiem par
pirmo taksācijas gadu, kurā reģistrēta saimnieciskā darbība, un par nākamo taksācijas gadu, kā arī par gadu, kurā
izbeigta saimnieciskā darbība vai pabeigts likvidācijas process.
3.
4
 Saimnieciskās darbības izdevumu ierobežojuma apmēra noteikšanai atbilstoši šā panta 3.
1 
daļai saimnieciskās
darbības ieņēmumos tiek ņemtas vērā arī summas, kas saņemtas valsts atbalsta lauksaimniecībai vai Eiropas
Savienības atbalsta lauksaimniecībai un lauku attīstībai ietvaros.
4. Ar saimniecisko darbību saistītajos izdevumos netiek ieskaitīti izdevumi, kas saskaņā ar Uzņēmumu ienākuma
nodokļa likumu tiek uzskatīti par ar saimniecisko darbību nesaistītiem izdevumiem.
5. 
(Izslēgta ar 
19.12.2006
. likumu.)
6. Apliekamajā ienākumā netiek ietverti lauksaimniecības produkti (pašpatēriņš), ko savām vajadzībām izlietojis
maksātājs un viņa ģimenes locekļi, kā arī personas, kuras ar maksātāju ir radniecībā līdz trešajai pakāpei vai svainībā
līdz otrajai pakāpei.
7. 
(Izslēgta ar 
22.09.2011
. likumu)
8. 
(Izslēgta ar 
13.05.2010
. likumu)
9. Maksātāja taksācijas gada saimnieciskās darbības zaudējumi sedzami hronoloģiskā secībā no nākamo triju
taksācijas gadu saimnieciskās darbības apliekamā ienākuma, nepārsniedzot šā panta 3.
1 
daļā noteikto saimnieciskās
darbības izdevumu ierobežojumu.
9.
1
 Fiziskās personas taksācijas gada saimnieciskās darbības zaudējumus, kas radušies maksātājam —
mikrouzņēmuma īpašniekam, kad tas bija mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs, nedrīkst pārnest uz nākamajiem
28
/
93
taksācijas gadiem, nosakot saimnieciskās darbības apliekamo ienākumu.
10. 
(Izslēgta ar 
06.11.2013
. likumu)
11. 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
12. Ja maksātājam nerodas saimnieciskās darbības izdevumi vai tie ir nebūtiski, maksātājs, gūstot ienākumu no
īpašuma [iznomājot vai izīrējot nekustamo īpašumu (arī pārdodot īres tiesības), nododot lietu tālāk apakšnomniekam
vai apakšīrniekam, iznomājot kustamo mantu vai gūstot samaksu par dabas resursu izmantošanu vai izmantošanas
aprobežojumiem] vai gūstot ienākumu no kustamas lietas atsavināšanas, kas atbilst tikai šā panta 1.
3
 daļas
2.punktam, var nereģistrēties Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicējs. Šajā gadījumā maksātājs
nav tiesīgs piemērot saimnieciskās darbības izdevumus un tajos iekļaut ar īpašuma uzturēšanu un pārvaldīšanu
saistītos izdevumus, izņemot nekustamā īpašuma nodokļa maksājumus par attiecīgo nekustamo īpašumu. Maksātājs
veic saimnieciskās darbības ieņēmumu uzskaiti. Saimnieciskās darbības ieņēmumus maksātājs hronoloģiskā secībā
uzskaita ieņēmumu uzskaites reģistrā, kurā norāda ieraksta kārtas numuru, datumu, attaisnojuma dokumenta numuru
un datumu, darījuma dalībnieku (fiziskās personas vārdu un uzvārdu, juridiskās personas nosaukumu), darījuma
aprakstu, darījuma summu un citu nepieciešamo informāciju. Maksātājs saimnieciskās darbības ieņēmumus var
neuzskaitīt ieņēmumu uzskaites reģistrā, ja saimnieciskās darbības ieņēmumi ir gūti tikai bezskaidras naudas veidā.
13. Maksātājs, kas gūst ienākumu no piemājas saimniecības vai personīgās palīgsaimniecības, vai no sēņošanas,
ogošanas, savvaļas ārstniecības augu un ziedu vākšanas vai nemedījamās sugas indivīda — parka vīngliemezis (
Helix
pomatia
) — ieguves, ja minētie ienākumi saskaņā ar šā likuma 9.panta pirmās daļas 1.punktu nepārsniedz 3000 
euro
gadā, var nereģistrēties kā saimnieciskās darbības veicējs. Lai noteiktu dienu, kad šajā panta daļā minētie taksācijas
gada ienākumi sasniedz 3000 
euro
, maksātājs rakstveidā veic ienākumu uzskaiti brīvi izraudzītā formā, summējot
gūtos ienākumus.
14. Šā panta noteikumus, izņemot 9.
1
 daļu, nepiemēro maksātājam, kurš ir izvēlējies maksāt mikrouzņēmumu
nodokli saskaņā ar Mikrouzņēmumu nodokļa likumu.
15. Saimnieciskās darbības izdevumi, kas attiecas uz taksācijas periodiem, kuros maksātājs bija mikrouzņēmumu
nodokļa maksātājs, netiek ņemti vērā, nosakot ar iedzīvotāju ienākuma nodokli apliekamo ienākumu no saimnieciskās
darbības.
16. Maksātāji, kas kārto grāmatvedības uzskaiti vienkāršā ieraksta sistēmā, valsts atbalsta lauksaimniecībai vai
Eiropas Savienības atbalsta lauksaimniecībai un lauku attīstībai summas, kuras atbilstoši atbalsta nosacījumiem
piešķirtas, lai kompensētu pamatlīdzekļa iegādes izdevumus, saimnieciskās darbības ieņēmumos iekļauj pakāpeniski
vairāku taksācijas gadu laikā atbilstoši attiecīgajā taksācijas gadā nodokļa aprēķināšanas vajadzībām noteiktajai
attiecīgā pamatlīdzekļa nolietojuma vērtībai. Ja saņemtā valsts atbalsta lauksaimniecībai vai Eiropas Savienības
atbalsta lauksaimniecībai un lauku attīstībai summa daļēji sedz pamatlīdzekļa iegādes vai izveidošanas izmaksas, to
iekļauj attiecīgo pārskata gadu ieņēmumos atbilstoši tām šā pamatlīdzekļa kārtējā gada nolietojuma un vērtības
norakstījumu summu daļām, kuras attiecas uz saņemto valsts atbalstu lauksaimniecībai vai Eiropas Savienības
atbalstu lauksaimniecībai un lauku attīstībai.
17. Maksātāji, kuri kārto grāmatvedības uzskaiti vienkāršā ieraksta sistēmā un ir saņēmuši valsts atbalsta vai
Eiropas Savienības atbalsta lauksaimniecībai un lauku attīstībai maksājumu avansus, kas atbilstoši atbalsta
nosacījumiem piešķirti, lai kompensētu izdevumus, kuri maksātājam faktiski radīsies šo maksājumu administrēšanai
un izmaksai saimnieciskajā gadā, kas sākas taksācijas gada 1.jūlijā un beidzas pēctaksācijas gada 30.jūnijā, šīs
summas ir tiesīgi iekļaut pēctaksācijas gada saimnieciskās darbības ieņēmumos.
18. Maksātājs, kuru uz uzņēmuma līguma pamata nodarbina komersants, individuālais uzņēmums (arī zemnieka
vai zvejnieka saimniecība), kooperatīvā sabiedrība, nerezidenta pastāvīgā pārstāvniecība, iestāde, organizācija,
biedrība, nodibinājums vai fiziskā persona, kas reģistrēta kā saimnieciskās darbības veicēja, ir tiesīgs nereģistrēties
Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicējs. Šajā gadījumā maksātājs, nosakot ar nodokli
apliekamo ienākumu, nav tiesīgs piemērot saimnieciskās darbības izdevumus.
19. 
(Izslēgta ar 
06.11.2013
. likumu)
20. Maksātājs, kas veic saimniecisko darbību un saimnieciskās darbības ienākumu nosaka saskaņā ar šo pantu,
vienlaikus nevar būt patentmaksas vai mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs.
21. Šā panta divdesmitās daļas noteikumi neattiecas uz maksātāju, kas saimnieciskās darbības ienākumu nosaka
saskaņā ar šā panta divpadsmito daļu.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.1996.
, 
02.10.1997.
, 
20.11.1997.
, 
25.11.1999.
,
29
/
93
22.11.2001.
, 
11.12.2003.
, 
10.03.2005.
, 
20.10.2005.
, 
28.09.2006.
, 
19.12.2006.
, 
17.05.2007.
, 
08.11.2007.
, 
14.11.2008.
,
01.12.2009.
, 
13.05.2010.
, 
09.08.2010.
, 
22.09.2011.
, 
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
, 
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
, 
17.12.2014.
,
30.04.2015.
, 
30.11.2015.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
11.
1
 pants. Īpaši noteikumi saimnieciskās darbības ienākuma noteikšanai maksātājiem, kas kārto
grāmatvedību divkāršā ieraksta sistēmā
1. Maksātājs, kas atbilstoši likumam "Par grāmatvedību" kārto grāmatvedību divkāršā ieraksta sistēmā,
saimnieciskās darbības ienākumu nosaka, koriģējot šajā pantā noteiktajā kārtībā ieņēmumu un izdevumu pārskatā
uzrādīto ieņēmumu un izdevumu starpību (turpmāk šajā pantā — rezultāts).
2. Maksātājs, kas atbilstoši likumam "Par grāmatvedību" izvēlas kārtot grāmatvedību divkāršā ieraksta sistēmā,
saimnieciskās darbības ienākuma noteikšanai darījumus un notikumus atzīst tajā periodā, kad tie notiek, neatkarīgi no
tā, kad tiek veikti norēķini, un gatavo bilanci un ieņēmumu un izdevumu pārskatu saskaņā ar likuma "Par
grāmatvedību" 13.panta sesto daļu.
3. Rezultātu palielina (negatīva rezultāta gadījumā — samazina) par tiem izdevumiem (izdevumu daļu), kuri nav tieši
saistīti ar maksātāja (tā individuālā uzņēmuma) saimniecisko darbību saskaņā ar Uzņēmumu ienākuma nodokļa
likumu.
4. Rezultātu palielina (negatīva rezultāta gadījumā — samazina) par:
1) soda naudām, līgumsodiem un naudas sodiem izmantoto summu, kā arī nokavējuma naudas un citu soda
sankciju summu, kas aprēķināta saskaņā ar likumu "Par nodokļiem un nodevām" un konkrēto nodokļu
likumiem;
2) neatlīdzinātajām iztrūkumu vai izlaupījumu summām:
a) kas pārsniedz 145 
euro
, ja par notikušo nav ziņots tiesībsargājošām iestādēm, kuras pieņēmušas
lēmumu par kriminālprocesa uzsākšanu vai atteikšanu uzsākt kriminālprocesu, vai
b) pārsniedz maksātāja plānoto zudumu normu, kas aprēķināta, pamatojoties uz iepriekšējo triju taksācijas
gadu faktiskajiem zudumiem;
3)
 (izslēgts ar 
28.07.2017
. likumu)
;
4) bezcerīgo (zaudēto, bez cerībām tos kādreiz atgūt) parādu summām, kas tieši iekļautas izmaksās, ja tās
neatbilst šā likuma 11.
3
 pantā noteiktajiem nosacījumiem debitoru parādu atzīšanai par zaudētajiem parādiem,
kā arī citos 11.
3
 pantā noteiktajos gadījumos;
5) maksātāja ārvalstīs samaksāto iedzīvotāju ienākuma nodokļa (vai tam atbilstoša nodokļa) summu;
6) maksājumu summu par prettiesisku dabas resursu ieguvi vai lietošanu;
7) darbinieku labā izdarītajām darba devēja iemaksām privātajos pensiju fondos atbilstoši licencētiem pensiju
plāniem un iemaksātajām apdrošināšanas prēmiju summām par darbinieku dzīvības apdrošināšanu (ar līdzekļu
uzkrāšanu) saskaņā ar šā likuma 8. panta piekto daļu, ja nodokļa maksātājam taksācijas perioda pēdējā dienā
nodokļu parāda kopsumma pārsniedz 150 
euro
, izņemot nodokļu maksājumus, kuru maksāšanas termiņi ir
pagarināti saskaņā ar likumu "Par nodokļiem un nodevām";
8) maksātāja iedzīvotāju ienākuma nodokli (arī iedzīvotāju ienākuma nodokļa avansa maksājumiem), ja tā
samaksa veikta no saimnieciskajai darbībai nodalītajiem līdzekļiem;
9) apdrošināšanas prēmijas maksājumiem, kas veikti apdrošināšanas sabiedrībām, kuras izveidotas un
darbojas ārpus Eiropas Savienības un Eiropas Ekonomikas zonas valstīm vai Ekonomiskās sadarbības un
attīstības organizācijas dalībvalstīm;
10) darbinieku labā privātajos pensiju fondos izdarītajām iemaksām, ja tās iemaksātas pensiju fondos, kas
izveidoti un darbojas ārpus Eiropas Savienības un Eiropas Ekonomikas zonas valstīm vai Ekonomiskās
sadarbības un attīstības organizācijas dalībvalstīm;
30
/
93
11) 
(izslēgts ar 
28.07.2017
. likumu)
.
5. Maksātājs rezultātu palielina (negatīva rezultāta gadījumā — samazina) par saskaņā ar likumu "Par
grāmatvedību" un uz tā pamata izdotajiem normatīvajiem aktiem pārskata gadā norakstīto pamatlīdzekļu nolietojuma
un norakstīto nemateriālo ieguldījumu vērtību summu, bet samazina (negatīva rezultāta gadījumā — palielina) — par
saskaņā ar šā likuma 11.
5
 panta un Ministru kabineta noteikumos noteiktajām prasībām aprēķināto pamatlīdzekļu
nolietojuma un norakstīto nemateriālo ieguldījumu vērtību summu.
5.
1
 Nosakot saimnieciskās darbības ienākumu, neņem vērā bilances posteņu pārvērtēšanas rezultātus, izņemot
aktīvu pārvērtēšanu sakarā ar ārvalstu valūtas kursa maiņu. Aktīvus un pasīvus, kuru nominālvērtība izteikta ārvalstu
valūtā, novērtē euro pēc grāmatvedībā izmantojamā ārvalstu valūtas kursa taksācijas gada pēdējās kalendāra dienas
beigās un, nosakot saimnieciskās darbības ienākumu, ņem vērā attiecīgos ienākumus vai zaudējumus.
6. 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
6.
1
 Ja maksātājam pēc šajā pantā noteikto korekciju veikšanas ar nodokli apliekamais ienākums ir mazāks par 20
procentiem no saimnieciskās darbības ieņēmumiem, nodokli aprēķina no summas, kas nav mazāka par 20 procentiem
no saimnieciskās darbības ieņēmumiem.
7. Ja maksātājs gūst ienākumu no lauksaimnieciskās ražošanas vai lauku tūrisma pakalpojumu sniegšanas, tas
samazina saimnieciskās darbības ienākumu par šā likuma 9.panta pirmās daļas 1.punktā minēto neapliekamo
ienākumu no lauksaimnieciskās ražošanas vai lauku tūrisma pakalpojumu sniegšanas. Ja maksātājs gūst ienākumu
no lauksaimnieciskās ražošanas vai lauku tūrisma pakalpojumiem un citiem saimnieciskās darbības veidiem, tas
samazina saimnieciskās darbības ienākumu par šā likuma 9.panta pirmās daļas 1.punktā minēto neapliekamo
ienākumu no lauksaimnieciskās ražošanas vai lauku tūrisma pakalpojumu sniegšanas proporcionāli lauksaimnieciskās
ražošanas vai lauku tūrisma pakalpojumu sniegšanas ieņēmumiem kopējos saimnieciskās darbības ieņēmumos.
8. Maksātāja taksācijas gada saimnieciskās darbības zaudējumi pēc šajā pantā noteikto korekciju veikšanas
sedzami hronoloģiskā secībā no nākamo triju taksācijas gadu saimnieciskās darbības apliekamā ienākuma, ievērojot
šā panta 6.
1 
daļā noteikto ar nodokli apliekamā ienākuma noteikšanas kārtību.
9. 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
10. Maksātājs, kas uzsācis kārtot grāmatvedību divkāršā ieraksta sistēmā, to dara vismaz piecus taksācijas gadus
pēc kārtas.
11. Šā panta noteikumus, izņemot otro daļu, nepiemēro maksātājam, kurš ir izvēlējies maksāt mikrouzņēmumu
nodokli saskaņā ar Mikrouzņēmumu nodokļa likumu.
12. Fiziskās personas taksācijas gada saimnieciskās darbības zaudējumus, kas radušies maksātājam —
mikrouzņēmuma īpašniekam, kad tas bija mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs, nedrīkst pārnest uz nākamajiem
taksācijas gadiem, nosakot saimnieciskās darbības apliekamo ienākumu.
13. Saimnieciskās darbības izdevumi, kas attiecas uz taksācijas periodiem, kuros maksātājs bija mikrouzņēmumu
nodokļa maksātājs, netiek ņemti vērā, nosakot ar iedzīvotāju ienākuma nodokli apliekamo ienākumu no saimnieciskās
darbības.
14. Maksātājs, kas veic saimniecisko darbību un saimnieciskās darbības ienākumu nosaka saskaņā ar šo pantu,
vienlaikus nevar būt patentmaksas vai mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.11.2007.
, 
01.12.2009.
, 
09.08.2010.
, 
19.09.2013.
,
06.11.2013.
, 
17.12.2014.
, 
30.11.2015.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
11.
2
 pants. Īpaši noteikumi fiziskās personas — individuālā uzņēmuma (arī zemnieka un zvejnieka
saimniecības) īpašnieka — saimnieciskās darbības ienākuma noteikšanai
(Izslēgts ar 
19.12.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
11.
3
 pants. Zaudētie parādi
1. Debitoru parādus var uzskatīt par zaudēto parādu summām, ja ievēroti pirmie divi un viens no pārējiem šajā daļā
minētajiem nosacījumiem:
31
/
93
1) ienākums, kas attiecas uz šiem parādiem, pirms tam ir iekļauts saimnieciskās darbības ienākuma aprēķinā;
2) debitors ir Latvijas nodokļu maksātājs — rezidents vai pastāvīgā pārstāvniecība, vai to valstu rezidents, ar
kurām Latvija ir noslēgusi konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu,
ja šīs konvencijas ir stājušās spēkā, vai arī Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts
rezidents;
3) debitors ir valsts vai pašvaldības kapitālsabiedrība, kas likvidēta atbilstoši attiecīgas institūcijas lēmumam;
4) ir tiesas spriedums par parāda piedziņu no debitora un tiesu izpildītāja akts par piedziņas neiespējamību un
komercsabiedrība — debitors ir izslēgta no Komercreģistra;
5) ir tiesas spriedums par parāda piedziņu no debitora — fiziskās personas — un tiesu izpildītāja akts par
piedziņas neiespējamību vai, ja debitora parāda piedziņa tiesas ceļā nav iespējama lietderības apsvērumu dēļ, jo
debitora parāda summa ir mazāka nekā ar tās atgūšanu saistītie izdevumi, un iepriekš ir veikti pasākumi parāda
atgūšanai, ievērojot nosacījumu, ka attiecīgā debitora parāda summa nepārsniedz 0,2 procentus no nodokļa
maksātāja taksācijas gada neto apgrozījuma.
2. Ja debitors ir fiziskā persona un ir izpildīti šā panta pirmās daļas 1. un 2.punktā noteiktie nosacījumi, rezultātu
samazina (ja rezultāts negatīvs, — palielina) par zaudētā parāda summu pēc attiecīgā debitora — fiziskās personas —
bankrota procedūras pabeigšanas (ir tiesas lēmums par bankrota procedūras pabeigšanu).
2.
1
 Ja debitors ir juridiskā persona un ir izpildīti šā panta pirmās daļas 1. un 2.punktā noteiktie nosacījumi,
rezultātu samazina (ja rezultāts negatīvs, — palielina) par zaudētā parāda summu, kas ir atzīta saskaņā ar kreditora
prasījumu reģistru, kad debitoram ir pabeigts maksātnespējas process un par to ir pieņemts tiesas nolēmums.
2.
2
 Ja debitoram piemēro tiesiskās aizsardzības procesu un tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plānā, kuru
apstiprinājusi tiesa, ir paredzēta proporcionāla debitora pamatparāda, līgumsoda vai procentu dzēšana vai
samazināšana, rezultātu samazina (ja rezultāts negatīvs, — palielina) par attiecīgi samazināto vai dzēsto parāda
summu.
3. Ja maksātājam (tā individuālajam uzņēmumam) norēķinu kontā atradās naudas summas brīdī, kad konta
turētājam tiek pabeigts maksātnespējas process, maksātājs piemēro Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma attiecīgās
normas.
4. Rezultātu palielina (negatīva rezultāta gadījumā — samazina) par starpību starp zaudētā parāda summu un to
naudas summu, kas iegūta no savu prasījuma tiesību nodošanas citām personām, ja nodokļa maksātājs savas
prasījuma tiesības attiecībā uz zaudēto parādu, kas atbilst šajā pantā minētajiem nosacījumiem, ir nodevis citām
personām.
5. Apliekamo ienākumu nedrīkst samazināt par parāda summām, kas radušās taksācijas gadā, kurā
saimnieciskās darbības veicējs, individuālais komersants, individuālais uzņēmums, kā arī zemnieka vai zvejnieka
saimniecība bija mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas grozīta ar 
09.08.2010.
, 
15.12.2011.
, 
19.09.2013.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2018.
)
11.
4
 pants. Stihisku nelaimju rezultātā un citādā piespiedu kārtā ciestie saimnieciskās darbības
zaudējumi
1. Stihiskas nelaimes rezultātā vai citādā piespiedu kārtā radies pamatlīdzekļu zaudējums tiek uzskatīts par šo
pamatlīdzekļu nomaiņu pret naudas summu, kas ir vienāda ar kompensāciju par attiecīgo pamatlīdzekli, ja šajā pantā
nav noteikts citādi.
2. Nosakot saimnieciskās darbības ienākumu, ienākumus no kompensācijas par stihiskas nelaimes rezultātā vai
citādā piespiedu kārtā zaudētu zemi, ēkām, to daļām un būvēm neņem vērā, ja 12 mēnešu laikā no kompensācijas
saņemšanas dienas saņemtā kompensācijas summa tiek reinvestēta tādos pašos vai līdzīgos pamatlīdzekļos. Tāpat
neņem vērā ienākumu no katras kompensācijas daļas, kas 12 mēnešu laikā ir reinvestēta tādos pašos vai līdzīgos
pamatlīdzekļos, ja minētā kompensācija ir izmaksāta pa daļām.
3. Ja tiek izpildīts šā panta otrajā daļā minētais nosacījums, pamatlīdzekļa bilances vērtība (maksātājam, kas kārto
32
/
93
grāmatvedības uzskaiti vienkāršā ieraksta sistēmā, — atlikusī vērtība nodokļa aprēķināšanas vajadzībām) ir vienāda ar
zaudētā pamatlīdzekļa bilances vērtību, kurai pieskaitīta summa, par kādu jauniegādātā pamatlīdzekļa vērtība
pārsniedz kompensāciju par zaudēto pamatlīdzekli.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
11.
5
 pants. Īpaši noteikumi taksācijas gadā norakstāmā pamatlīdzekļu nolietojuma un atsevišķu
saimnieciskās darbības izdevumu veidu noteikšanai
1. Saimnieciskās darbības veicējs pamatlīdzekļu nolietojumu aprēķina atsevišķi par katru pamatlīdzekli, kura
iegādes vērtība ir lielāka par 1000 
euro
, saskaņā ar šajā pantā un Ministru kabineta noteikumos noteikto kārtību.
1.
1 
Aprēķinot saimnieciskās darbības apliekamo ienākumu, saimnieciskajā darbībā izmantoto pamatlīdzekļu
nolietojumu norakstīšanai pielieto vienu no šādām metodēm:
1) nosaka pamatlīdzekļu taksācijas perioda nolietojumu procentos:
a) ēkas, būves, ilggadīgie stādījumi — pieci procenti,
b) dzelzceļa ritošais sastāvs un tehnoloģiskās iekārtas, jūras un upju flotes transportlīdzekļi, flotes un ostu
tehnoloģiskās iekārtas, enerģētiskās iekārtas — 10 procenti,
c) skaitļošanas iekārtas un to aprīkojums, tai skaitā drukas ierīces, informāciju sistēmas, datoru
programmprodukti un datu uzkrāšanas iekārtas, sakaru līdzekļi, kopētāji un to aprīkojums — 35 procenti,
d) pārējie pamatlīdzekļi — 20 procenti;
2) nosaka pamatlīdzekļu lietderīgās lietošanas laiku gados:
a) ēkas, būves, ilggadīgie stādījumi — 35 gadi,
b) dzelzceļa ritošais sastāvs un tehnoloģiskās iekārtas, jūras un upju flotes transportlīdzekļi, flotes un ostu
tehnoloģiskās iekārtas, enerģētiskās iekārtas — 10 gadi,
c) skaitļošanas iekārtas un to aprīkojums, tai skaitā drukas ierīces, informāciju sistēmas, datoru
programmprodukti un datu uzkrāšanas iekārtas, sakaru līdzekļi, kopētāji un to aprīkojums — trīs gadi,
d) pārējie pamatlīdzekļi — pieci gadi.
1.
2 
Maksātājs visu pamatlīdzekļu nolietojuma aprēķināšanā ir tiesīgs izvēlēties vienu no šā panta 1.
1 
daļas 1. vai 2.
punktā minētajām pamatlīdzekļa nolietojuma aprēķināšanas metodēm. Pielietoto pamatlīdzekļu nolietojuma
aprēķināšanas metodi maksātājs ir tiesīgs mainīt ne biežāk kā vienu reizi 10 gados.
1.
3 
Pamatlīdzekļu nolietojumu nenoraksta zemei, mākslas darbiem, antīkiem priekšmetiem, juvelierizstrādājumiem
un citiem pamatlīdzekļiem, kuri nav pakļauti fiziskam vai morālam nolietojumam, ieguldījuma īpašumiem,
bioloģiskajiem aktīviem un pārdošanai turētiem ilgtermiņa ieguldījumiem, kurus nodokļa maksātājs izvēlējies novērtēt
patiesajā vērtībā, kā arī reprezentatīviem automobiļiem Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma izpratnē.
1.
4
 Nemateriālo ieguldījumu vērtību patentiem, licencēm un preču zīmēm noraksta piecos gados. Pētniecības un
attīstības izmaksas (arī tās, kas saistītas ar nerealizēto projektu tehnisko dokumentāciju, ja šo projektu vērtība nav
iekļauta pamatlīdzekļos), kas attiecas uz nodokļa maksātāja saimniecisko darbību, izņemot izmaksas par derīgo
izrakteņu atrašanās vietas, daudzuma un kvalitātes noteikšanu, noraksta tajā gadā, kad šīs izmaksas radušās.
1.
5
 Izmaksas par derīgo izrakteņu atrašanās vietas, daudzuma un kvalitātes noteikšanu noraksta sistemātiski 10
gadu laikā pēc izmaksu rašanās.
2. Ja maksātājam piederošie pamatlīdzekļi saimnieciskajā darbībā tiek izmantoti daļēji, to vērtības nolietojumu
nodokļa aprēķināšanas vajadzībām aprēķina proporcionāli attiecīgā pamatlīdzekļa izmantošanai saimnieciskajā
darbībā. Šādi aprēķināto nolietojumu maksātājs iekļauj saimnieciskās darbības izdevumos tikai tad, ja proporciju var
objektīvi noteikt un tā tiek dokumentāri pamatota. Ja minēto proporciju nevar objektīvi noteikt un tā netiek dokumentāri
pamatota, maksātājs saimnieciskās darbības izdevumos iekļauj 50 procentus no aprēķinātā pamatlīdzekļa
33
/
93
nolietojuma.
3. Ja maksātājam piederoša ēka (tās daļa) daļēji tiek izmantota saimnieciskajā darbībā, tās nolietojumu aprēķina
proporcionāli saimnieciskajā darbībā izmantotās daļas platības īpatsvaram ēkas (tās daļas) kopējā platībā.
4. Aprēķinot personīgā vieglā automobiļa (izņemot vieglo automobili ar speciālo aprīkojumu) vērtības nolietojumu,
izdevumos ietver aprēķināto nolietojumu proporcionāli saimnieciskās darbības vajadzībām nobraukto kilometru
skaitam, bet ne vairāk par 70 procentiem.
4.
1
 Šā panta ceturto daļu nepiemēro, ja par vieglo automobili (izņemot reprezentatīvo vieglo automobili Uzņēmumu
ienākuma nodokļa likuma izpratnē) ir samaksāts uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodoklis vai tas ir atbrīvots no
aplikšanas ar uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokli saskaņā ar Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa un
uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokļa likuma 14.panta pirmās daļas 5. vai 6.punktu, vai to saimnieciskajā darbībā
izmanto zvejnieka saimniecība. Pamatlīdzekļa nolietojumu aprēķina kā saimnieciskajā darbībā izmantotam
transportlīdzeklim.
5. Ja maksātājs saimnieciskās darbības veikšanai izmanto telpas vai mantu, kura tiek izmantota arī tā
personīgajam patēriņam, saimnieciskās darbības izmaksās var ieskaitīt tikai to ar šo telpas vai mantas izmantošanu
saistīto izdevumu daļu, kas attiecas uz saimniecisko darbību, ja iespējams objektīvi noteikt šādu proporciju un to
dokumentāri pamatot. Ja minēto proporciju nevar objektīvi noteikt un dokumentāri pamatot, maksātājs saimnieciskās
darbības izdevumos iekļauj 70 procentus no attiecīgajiem saimnieciskās darbības izdevumiem.
6. Personīgā vieglā automobiļa (izņemot vieglo automobili ar speciālo aprīkojumu) ekspluatācijas izmaksas (arī
izdevumus par degvielu) izdevumos ietver proporcionāli saimnieciskās darbības vajadzībām nobraukto kilometru
skaitam, pamatojoties uz detalizēti izstrādātiem maršrutiem, bet ne vairāk kā par 70 procentiem. Ja maksātājam nav
atbilstoši noformētu attaisnojuma dokumentu, izdevumos ietver ne vairāk par 50 procentiem no faktiskajām izmaksām.
6.
1
 Šā panta sesto daļu nepiemēro, ja par vieglo automobili (izņemot reprezentatīvo vieglo automobili Uzņēmumu
ienākuma nodokļa likuma izpratnē) tiek maksāts uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodoklis. Šajā gadījumā vieglā
automobiļa degvielas iegādes izdevumus iekļauj saimnieciskās darbības izdevumos, pamatojoties uz faktiski
nobraukto kilometru skaitu katrā mēnesī, par kuru veikti minētie maksājumi, bet ne vairāk par noteikto degvielas
patēriņa normu uz 100 kilometriem, kas nepārsniedz izgatavotājrūpnīcas norādīto pilsētas cikla degvielas patēriņa
normu vairāk kā par 20 procentiem.
6.
2
 Ja par vieglo automobili (izņemot reprezentatīvo vieglo automobili Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma
izpratnē) tiek maksāts uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodoklis vai tas ir atbrīvots no aplikšanas ar uzņēmumu
vieglo transportlīdzekļu nodokli saskaņā ar Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa un uzņēmumu vieglo
transportlīdzekļu nodokļa likuma 14.panta pirmās daļas 5.punktu, maksātājs tā ekspluatācijas izdevumus (izņemot
degvielas iegādes izdevumus) attiecina uz saimnieciskās darbības izdevumiem.
6.
3
 Pie izdevumiem, kas ir tieši saistīti ar saimniecisko darbību, pieskaita zvejnieku saimniecības izdevumus, kas
saistīti ar vieglā automobiļa (izņemot reprezentatīvo vieglo automobili Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma izpratnē)
ekspluatāciju. Vieglā automobiļa degvielas iegādes izdevumus zvejnieku saimniecības iekļauj saimnieciskās darbības
izdevumos, pamatojoties uz faktiski nobraukto kilometru skaitu katrā mēnesī saskaņā ar nodokļa maksātāja noteikto
degvielas patēriņa normu uz 100 kilometriem, kas nepārsniedz izgatavotājrūpnīcas norādīto pilsētas cikla degvielas
patēriņa normu vairāk kā par 20 procentiem.
6.
4
 Pie izdevumiem, kas ir tieši saistīti ar saimniecisko darbību, pieskaita Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa
un uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokļa likuma 14.panta pirmās daļas 6.punkta prasībām atbilstoša komersanta
vai zemnieka saimniecības izdevumus, kas saistīti ar vieglā automobiļa (izņemot reprezentatīvo vieglo automobili
Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma izpratnē) ekspluatāciju, ja vieglais automobilis ir atbrīvots no aplikšanas ar
uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokli saskaņā ar Transportlīdzekļa ekspluatācijas nodokļa un uzņēmumu vieglo
transportlīdzekļu nodokļa likuma 14.panta pirmās daļas 6.punktu. Šāda vieglā automobiļa degvielas iegādes izdevumus
komersants vai zemnieka saimniecība iekļauj saimnieciskās darbības izdevumos, pamatojoties uz faktiski nobraukto
kilometru skaitu katrā mēnesī saskaņā ar nodokļa maksātāja noteikto degvielas patēriņa normu uz 100 kilometriem,
kas nepārsniedz izgatavotājrūpnīcas norādīto pilsētas cikla degvielas patēriņa normu vairāk kā par 20 procentiem.
6.
5
 Pie izdevumiem, kas ir tieši saistīti ar saimniecisko darbību, pieskaita degvielas iegādes izdevumus, kas saistīti
ar tāda vieglā automobiļa (izņemot reprezentatīvo vieglo automobili Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma izpratnē)
ekspluatāciju, kuru komersants vai zemnieka saimniecība izmanto tikai un vienīgi savas saimnieciskās darbības
vajadzībām un ir deklarējusi Transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā saskaņā ar Transportlīdzekļa ekspluatācijas
nodokļa un uzņēmumu vieglo transportlīdzekļu nodokļa likuma 14.panta pirmās daļas 5.punktu.
34
/
93
7. Saimnieciskās darbības izdevumos ietver kompensācijas īrniekiem par dzīvojamo telpu atbrīvošanu un īres
līguma laušanu sakarā ar dzīvojamās telpas kapitālo remontu vai telpu pārbūvi saimnieciskās darbības veikšanai.
8. Maksātājs, kurš par iepriekšējiem taksācijas periodiem ir maksājis patentmaksu, vai atbilstoši Mikrouzņēmumu
nodokļa likumam mikrouzņēmumu nodokli, pirms uzsāk šā likuma 11. vai 11.
1
 panta piemērošanu ar iedzīvotāju
ienākuma nodokli apliekamā ienākuma noteikšanai, pamatlīdzekļu atlikušo vērtību uz taksācijas gada sākumu nosaka,
no pamatlīdzekļu iegādes vai izveidošanas vērtības atskaitot aprēķināto nolietojumu par pirmstaksācijas periodiem.
9. Nosakot taksācijas gada apliekamo ienākumu, ņem vērā tikai izdevumus, kas pamatojas uz maksātāja
faktiskajiem izdevumiem.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.11.2007.
, 
01.12.2009.
, 
09.08.2010.
, 
20.12.2010.
,
15.11.2012.
, 
06.11.2013.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
11.
6
 pants. Īpaši noteikumi ienākuma noteikšanai no saimnieciskajā darbībā izmantota nekustamā
īpašuma atsavināšanas vai pārklasificēšanas par personiskajām vajadzībām izmantojamu lietu
1. Ja nekustamais īpašums atsavināšanas dienā tiek izmantots kā saimnieciskās darbības pamatlīdzeklis,
ieņēmumus no nekustamā īpašuma atsavināšanas ņem vērā, nosakot saimnieciskās darbības ienākumu.
1.
1 
Ienākumu no saimnieciskajā darbībā izmantota nekustamā īpašuma ieguldīšanas kapitālsabiedrības
pamatkapitālā nosaka kā apmaiņā iegūto kapitāla daļu vai akciju nominālvērtības un nekustamā īpašuma atlikušās
vērtības starpību. Nosakot ienākumu no saimnieciskajā darbībā izmantota nekustamā īpašuma ieguldīšanas
kapitālsabiedrības pamatkapitālā, saimnieciskās darbības izdevumos norakstīto procentu maksājumu summu, kas tika
samaksāta par kredītu šā nekustamā īpašuma iegādei, visā laikā, kad nekustamais īpašums tika lietots
saimnieciskajā darbībā, neņem vērā.
2. Ja saimnieciskajā darbībā izmantots nekustamais īpašums tiek pārklasificēts par personiskajām vajadzībām
izmantojamu ķermenisku lietu (turpmāk — pārklasificēts) un pārdots 60 mēnešu laikā no pārklasificēšanas,
nekustamā īpašuma pārdošanas apliekamo ienākumu nekustamā īpašuma pārdošanas gadā palielina par nodokļa
aprēķināšanai norakstītā nolietojuma summu un izdevumos norakstīto procentu maksājumu summu, kas tika
samaksāta par kredītu šā nekustamā īpašuma iegādei visā laikā, kad pamatlīdzeklis lietots saimnieciskajā darbībā.
2.
1 
Ja nekustamais īpašums tiek pārklasificēts un 60 mēnešu laikā no pārklasificēšanas ieguldīts
kapitālsabiedrības pamatkapitālā apmaiņā pret kapitālsabiedrības kapitāla daļām vai akcijām, tad ienākums, kas gūts
brīdī, kad nekustamais īpašums ieguldīts kapitālsabiedrības pamatkapitālā, nosakāms atbilstoši šā panta 1.
1 
daļai.
3. Taksācijas gadā, kurā nekustamais īpašums tiek pārklasificēts, maksātājs Valsts ieņēmumu dienestā reizē ar
gada ienākumu deklarāciju iesniedz informāciju par pārklasificēto pamatlīdzekli (diena, kad nekustamais īpašums
klasificēts par saimnieciskajā darbībā izmantojamu pamatlīdzekli, un diena, kad nekustamais īpašums no
saimnieciskajā darbībā izmantota nekustamā īpašuma tiek pārklasificēts, nekustamā īpašuma kadastra apzīmējums,
taksācijas periodi, kuros norakstīts nolietojums nodokļa aprēķināšanas vajadzībām) un nodokļa aprēķināšanai
norakstītā nolietojuma summu un izdevumos norakstīto procentu maksājumu summu, kas tika samaksāta par kredītu
šā nekustamā īpašuma iegādei visā laikā, kad pamatlīdzeklis lietots saimnieciskajā darbībā.
4. Ja nekustamais īpašums saimnieciskajā darbībā ir ticis izmantots daļēji, apliekamo ienākumu saskaņā ar šā
panta pirmās vai otrās daļas noteikumiem nosaka proporcionāli saimnieciskajā darbībā izmantotās nekustamā
īpašuma daļas īpat
svaram.
5. Šā panta noteikumi piemērojami arī, lai noteiktu nerezidentu ienākumu no Latvijā esoša nekustamā īpašuma
izmantošanas atbilstoši šā likuma 3.panta trešās daļas 7.punktam.
6. Šā panta noteikumus nepiemēro maksātājam, kurš ir izvēlējies maksāt mikrouzņēmumu nodokli saskaņā ar
Mikrouzņēmumu nodokļa likumu un veic nekustamā īpašuma atsavināšanu vai pārkvalificēšanu.
(
17.05.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.11.2008.
, 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
09.08.2010.
,
20.12.2010.
 un 
17.12.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
11.
7
 pants. Īpaši noteikumi ienākuma noteikšanai no lauksaimniecības uzņēmuma vai lauksaimniecības
zemes atsavināšanas
1. Maksātāja gada apliekamajā ienākumā neiekļauj ienākumu, kas gūts, atsavinot lauksaimniecības uzņēmumu, tā
35
/
93
daļu vai piemājas saimniecību, izpildot nosacījumus, lai saņemtu Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda
atbalstu lauku attīstībai saistībā ar priekšlaicīgu aiziešanu pensijā.
2. Uzņēmums šā panta pirmās daļas izpratnē ir organizatoriski saimnieciska vienība. Uzņēmumā ietilpst
maksātājam piederošas ķermeniskas un bezķermeniskas lietas, kā arī citi saimnieciski labumi (vērtības), kurus
maksātājs izmanto saimnieciskās darbības veikšanai. Uzņēmuma atsavināšana šā panta izpratnē nav akciju vai
kapitāla daļu atsavināšana.
3. Ar nodokli neapliek ienākumu no tāda nekustamā īpašuma atsavināšanas, kurš pēc lietošanas mērķa ir
lauksaimniecības zeme, ja ir izpildīti visi turpmākie nosacījumi:
1) īpašumtiesības uz nekustamo īpašumu tā atsavināšanas rezultātā iegūst zemnieku saimniecības īpašnieks,
persona, kura Uzņēmumu reģistrā reģistrēta kā komercsabiedrība, individuālais komersants vai zemnieku
saimniecība vai Valsts ieņēmumu dienestā — kā saimnieciskās darbības veicēja vai īpašumtiesības uz
nekustamo īpašumu tā atsavināšanas rezultātā iegūst Latvijas zemes fonds;
2) vismaz vienā taksācijas periodā no pēdējiem trim pirmstaksācijas periodiem vairāk nekā pusi no šīs panta
daļas 1.punktā minētās personas saimnieciskās darbības ieņēmumiem, bet ne mazāk kā 3000 
euro
 gadā, veido
ieņēmumi no lauksaimnieciskās darbības vai arī šī persona saņem valsts vai Eiropas Savienības atbalsta
maksājumus lauksaimniecībai un lauku attīstībai kā jaunais lauksaimnieks;
3) lauksaimniecības zemes pārdevējs — maksātājs atbilst vienam no šādiem kritērijiem:
a) ir persona, kura veic lauksaimniecisko darbību un atbilst šīs panta daļas 2.punktā noteiktajiem kritērijiem,
b) ir persona, kura pirms lauksaimnieciskās darbības pārtraukšanas, sasniedzot pensionēšanās vecumu,
nodarbojusies ar lauksaimniecisko darbību un pirms pensionēšanās atbildusi šīs panta daļas 2.punktā
noteiktajiem kritērijiem,
c) ir persona, kurai kā bijušajam zemes īpašniekam vai viņa mantiniekam saskaņā ar likumu “Par zemes
privatizāciju lauku apvidos” atjaunotas īpašuma tiesības uz zemi, kas pēc tās lietošanas mērķa ir
lauksaimniecības zeme,
d) ir persona, kura nekustamo īpašumu, kas pēc lietošanas mērķa ir lauksaimniecības zeme, saņēmusi
mantojumā no šā punkta “a”, “b” vai “c” apakšpunktā minētajām personām,
e) ir persona, kura nekustamo īpašumu, kas pēc lietošanas mērķa ir lauksaimniecības zeme, saņēmusi uz
dāvinājuma līguma pamata no šā punkta “a”, “b”, “c” vai “d” apakšpunktā minētās fiziskās personas, kuru ar
dāvinājuma saņēmēju saista laulība vai radniecība līdz trešajai pakāpei Civillikuma izpratnē.
3.
1
 Šā panta trešās daļas 2.punktā noteikto nosacījumu nepiemēro, ja īpašumtiesības uz nekustamo īpašumu tā
atsavināšanas rezultātā iegūst Latvijas zemes fonds.
4. Ja atsavina nekustamo īpašumu, kuru veido lauksaimniecības zeme un mežs vai cita veida zeme (krūmāji, purvi,
zeme zem ūdeņiem), šā panta trešo daļu attiecībā uz ienākumu no šā nekustamā īpašuma atsavināšanas piemēro
proporcionāli tai platības daļai, kura pēc lietošanas mērķa ir lauksaimniecības zeme.
5. Šā panta trešo daļu nepiemēro, ja tiek atsavināts nekustamais īpašums un šā nekustamā īpašuma objektu
kopību veido lauksaimniecības zeme un ēkas vai būves.
(
17.05.2007
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.11.2008.
, 
15.12.2011.
, 
06.11.2013.
, 
17.12.2014.
un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 108. punktu)
11.
8
 pants. Īpaši noteikumi saimnieciskās darbības ienākuma noteikšanai fiksētā ienākuma nodokļa
maksātājiem
(Izslēgts no 
01.01.2016.
 ar 
06.11.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
 Sk. Pārejas noteikumu 96.punktu)
11.
9
 pants. Ienākuma no kapitāla noteikšana
1. Kapitāla pieaugumu nosaka, no kapitāla aktīva atsavināšanas cenas atņemot iegādes vērtību un kapitāla aktīvā
veikto ieguldījumu vērtību kapitāla aktīva turēšanas laikā. Ja tiek saņemta likvidācijas kvota Komerclikuma izpratnē,
36
/
93
kapitāla pieaugumu nosaka no atlīdzības, kas saņemta kā likvidācijas kvota, atņemot kapitāla aktīva iegādes vērtību un
kapitāla aktīvā veikto ieguldījumu vērtību kapitāla aktīva turēšanas laikā.
1.
1
 Kapitāla pieaugumu no virtuālās valūtas nosaka, no kapitāla aktīva atsavināšanas cenas atņemot sākotnējo
iegādes vērtību. Ja nav iespējams noteikt kapitāla aktīva sākotnējo iegādes vērtību, par tā iegādes vērtību uzskata 0.
2. Šā likuma izpratnē kapitāla aktīvi ir:
1) akcijas, kapitāla daļas, pajas, ieguldījumi personālsabiedrībā un citi Finanšu instrumentu tirgus likumā
minētie finanšu instrumenti;
2) ieguldījumu fondu apliecības un citi pārvedami vērtspapīri, kas apliecina līdzdalību ieguldījumu fondos vai tiem
pielīdzināmos kopējo ieguldījumu uzņēmumos;
3) parāda instrumenti (parādzīmes, noguldījumu sertifikāti, komercsabiedrību emitēti īstermiņa parāda
instrumenti) un citi naudas instrumenti, kas tiek tirgoti naudas tirgos;
4) nekustamais īpašums (ieskaitot nekustamā īpašuma iegūšanas tiesības);
5) uzņēmums Komerclikuma izpratnē;
6) intelektuālā īpašuma objekti;
7) ieguldījumu zelts un citi dārgmetāli, darījumu objekti valūtas tirdzniecības biržā vai preču biržā;
8) virtuālā valūta Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas likuma izpratnē.
3. Šā panta pirmajā daļā noteiktais ienākums no kapitāla aktīvu atsavināšanas ietver arī ienākumus no darījumiem,
kas vērsti uz kapitāla aktīvu iegūšanas tiesību atsavināšanu.
4. Ja kapitāla aktīvs iegūts mantojuma ceļā, par tā iegādes vērtību uzskata attiecīgi mantojuma masā ietilpstošā
norādītā konkrētā kapitāla aktīva vērtību. Ja kapitāla aktīvs iegūts uz dāvinājuma līguma pamata, par tā iegādes vērtību
uzskata attiecīgi dāvinājuma līgumā norādītā konkrētā kapitāla aktīva vērtību, kas nav lielāka par kapitāla aktīva
atsavināšanas cenu.
4.
1
 Par akciju iegādes vērtību uzskata to tirgus vērtību akciju pirkuma tiesību īstenošanas dienā, ja šīs akcijas ir
iegūtas, īstenojot akciju pirkuma tiesības, un akciju pirkuma tiesību īstenošanas dienā gūtais ienākums ir apliekams ar
nodokli saskaņā ar šā likuma 8.panta 2.
5
 daļu un 11.
11
 pantu.
5. Kapitāla aktīva iegādes vērtībā tiek iekļauti arī izdevumi, kas saistīti ar tā iegūšanu: valsts nodeva par darījuma
noformēšanu, valsts nodeva lietā par apstiprināšanu mantojuma tiesībās vai lietā par pēdējās gribas rīkojuma akta vai
mantojuma līguma stāšanos likumīgā spēkā, valsts nodeva par īpašuma tiesību nostiprināšanu zemesgrāmatā,
komisijas nauda un citi līdzīgi izdevumi. Kapitāla aktīva iegādes vērtībā tiek iekļauti arī samaksātie procentu
maksājumi par kredītu šā kapitāla aktīva iegādei, ja dokumentāri apliecināta informācija ļauj identificēt kredīta un
kapitāla aktīva iegādes saistību. Kapitāla aktīva iegādes vērtībā tiek iekļauti arī izdevumi par vērtspapīru iegādi un
turēšanu.
5.
1
 Kapitāla aktīvā veiktais ieguldījums kapitāla aktīva turēšanas laikā ir dalībnieku veiktie ieguldījumi
kapitālsabiedrības pamatkapitālā. Veiktais ieguldījums nekustamajā īpašumā tā turēšanas laikā ir dokumentāri
pierādāmi izdevumi, kas saistīti ar nekustamā īpašuma uzlabošanu un atjaunošanu, ja tie veikti pēc 1993.gada
31.decembra, un šie izdevumi nav atzīti nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības izmaksās ne pamatlīdzekļu
nolietojuma veidā, ne kārtējos izdevumos.
6. Ja pēc kapitāla aktīva pirkuma vai cita atsavināšanas līguma noslēgšanas darījums nenotiek vai šā darījuma
kāda sastāvdaļa netiek īstenota, bet saskaņā ar līguma noteikumiem maksātājs ir saņēmis ienākumu (rokasnaudu,
cita veida atlīdzību naudā vai citās lietās) un šis ienākums nav jāatmaksā, tas ir uzskatāms par ienākumu no kapitāla
pieauguma. Nosakot apliekamo ienākumu no kapitāla aktīva atsavināšanas kā nenotikuša darījuma, minēto ienākumu
samazina tikai par izdevumiem, kas maksātājam radušies saistībā ar nenotikušo darījumu.
7. Ja nekustamais īpašums iegūts, atjaunojot īpašuma tiesības, tad par iegūšanas (iegādes) vērtību uzskata
minētā nekustamā īpašuma kadastrālo vērtību (aktuālo).
37
/
93
7.
1
 Ja nekustamais īpašums iegūts līdz 2000.gada 31.decembrim un maksātāja rīcībā nav dokumentu, kas
apliecina nekustamā īpašuma iegādes vērtību, par tā iegūšanas (iegādes) vērtību uzskata aktuālo nekustamā īpašuma
kadastrālo vērtību nekustamā īpašuma atsavināšanas gadā, kura koriģēta, kadastrālo vērtību dalot ar Centrālās
statistikas pārvaldes noteikto katra gada patēriņa cenu indeksu par pēdējiem 10 gadiem pirms nekustamā īpašuma
atsavināšanas.
7.
2
 Ja nekustamais īpašums ir izveidots, lai nodrošinātu sevi (vai savu ģimeni) ar dzīvošanai paredzētu nekustamo
īpašumu, un nodots ekspluatācijā, sākot ar 2001.gada 1.janvāri, un maksātāja rīcībā nav dokumentu, kas pierāda ar
nekustamā īpašuma izveidošanu saistītos izdevumus, par nekustamā īpašuma iegādes vērtību uzskata aktuālo
nekustamā īpašuma kadastrālo vērtību gadā, kad nekustamais īpašums ir nodots ekspluatācijā.
7.
3
 Ja nekustamais īpašums iegūts uz dāvinājuma līguma pamata no fiziskās personas, kuru ar maksātāju saista
laulība vai radniecība līdz trešajai pakāpei Civillikuma izpratnē, un nekustamais īpašums tiek atsavināts 60 mēnešu
laikā pēc tā reģistrācijas zemesgrāmatā uz maksātāja vārda, par tā iegādes vērtību uzskata konkrētā nekustamā
īpašuma:
1) vērtību, par kādu dāvinātājs šo nekustamo īpašumu iegādājies, ja tas iegādāts pēc 2000.gada 31.decembra
un maksātāja rīcībā ir dokumenti, kas pierāda nekustamā īpašuma iegādes vērtību;
2) aktuālo kadastrālo vērtību gadā, kad nekustamais īpašums reģistrēts zemesgrāmatā uz dāvinātāja vārda, ja
tas iegādāts pēc 2000.gada 31.decembra un maksātāja rīcībā nav dokumentu, kas pierāda nekustamā īpašuma
iegādes vērtību;
3) aktuālo kadastrālo vērtību nekustamā īpašuma atsavināšanas gadā, kura koriģēta, kadastrālo vērtību dalot ar
Centrālās statistikas pārvaldes noteikto katra gada patēriņa cenu indeksu par pēdējiem 10 gadiem pirms
nekustamā īpašuma atsavināšanas, ja nekustamo īpašumu dāvinātājs ieguvis līdz 2000.gada 31.decembrim.
7.
4 
Ienākumu no nekustamā īpašuma ieguldīšanas kapitālsabiedrības pamatkapitālā nosaka kā apmaiņā iegūto
kapitāla daļu vai akciju nominālvērtības un nekustamā īpašuma iegādes vērtības starpību.
8. Taksācijas gada kapitāla pieaugumu summē, ja taksācijas gadā ir atsavināti vairāki kapitāla aktīvi. Ja
aprēķinātais kapitāla pieaugums vai tā summa ir negatīva, nodokļa aprēķināšanas vajadzībām to neņem vērā.
9. Ja par taksācijas gadu aprēķinātais kapitāla pieaugums no viena kapitāla aktīva atsavināšanas ir negatīvs, bet no
cita kapitāla aktīva atsavināšanas - pozitīvs, tad radušos zaudējumus attiecībā uz taksācijas gadu var segt ar pozitīvo
kapitāla pieaugumu.
9.
1
 Zaudējumi, kas ir radušies no tāda kapitāla aktīva atsavināšanas, kurš iegūts uz dāvinājuma līguma pamata, ja
dāvinājuma līgumā norādītā konkrētā kapitāla aktīva vērtība pārsniedz konkrētā kapitāla aktīva atsavināšanas vērtību,
netiek ņemti vērā taksācijas gada kapitāla pieauguma aprēķinā.
9.
2
 Zaudējumus, kas radušies no šā panta otrās daļas 8. punktā minēto kapitāla aktīvu atsavināšanas, var segt
tikai ar pozitīvu kapitāla pieaugumu, kas radies, atsavinot šā paša veida kapitāla aktīvus.
10. Ja par taksācijas gadu aprēķinātais kapitāla pieaugums vai tā summa ir negatīva, tad radušos zaudējumus
nevar segt no nākamo taksācijas gadu kapitāla pieauguma vai uz taksācijas gada cita veida ienākumu rēķina.
11. Ienākumu no kapitāla, kas nav kapitāla pieaugums, veido:
1) dividendes, kas ir ienākums no kapitālsabiedrības kapitāla daļām vai akcijām vai kooperatīvās sabiedrības
pajām, vai citām no parādu saistībām neizrietošām tiesībām piedalīties šīs kapitālsabiedrības vai kooperatīvās
sabiedrības peļņas sadalē;
1
1
) dividendēm pielīdzināms ienākums;
2) procentu ienākums un tam pielīdzināms ienākums, arī ar procentu ienākumu saistīts ienākums;
3) ienākums no privātajos pensiju fondos veikto iemaksu ieguldīšanas;
4) ienākums no noslēgtajiem dzīvības apdrošināšanas līgumiem ar līdzekļu uzkrāšanu, kas veidojas kā pozitīva
starpība starp aprēķināto apdrošināšanas atlīdzību vai izmaksāto atpirkuma summu un visām apdrošināšanas
38
/
93
prēmijām, kas apdrošināšanas līguma darbības laikā samaksātas par šo apdrošināšanas līgumu;
4
1
) ienākums no mūža pensijas apdrošināšanas līgumiem (ar uzkrāto fondētās pensijas kapitālu atbilstoši
Valsts fondēto pensiju likumam), kas veidojas no apdrošinātāja piešķirtajām gratifikācijām;
5) ienākums no finanšu instrumentu individuālas pārvaldīšanas saskaņā ar ieguldītāja pilnvarojumu (portfeļa
pārvaldības pakalpojuma), kas veidojas kā pozitīva starpība starp visu to aktīvu vērtību, kurus klients —
rezidents — ir nodevis portfeļa pārvaldniekam ieguldījumu pārvaldes līguma darbības laikā, un visu to aktīvu
vērtību, kurus klients ir izņēmis no ieguldījumu portfeļa līguma darbības laikā vai izbeidzoties ieguldījumu
pārvaldes līgumam, novērtējot aktīvus pēc to nodošanas un izņemšanas dienas tirgus cenām;
6) ienākums no ieguldījumu konta, ja ieguldījumu konts atbilst šā likuma 11.
13 
pantā noteiktajām prasībām.
12. Nosakot šā panta vienpadsmitās daļas 1. un 2.punktā minēto ienākumu, netiek ņemtas vērā jebkādas
izmaksas, kas saistītas ar šā ienākuma gūšanu, izņemot šā panta 12.
1
 daļā noteiktajā gadījumā.
12.
1
 Ja dividenžu ienākumā ir ietverts arī taksācijas gada laikā aprēķināto ārkārtas dividenžu apmērs, par kuru šajā
likumā noteiktajā kārtībā ir samaksāts iedzīvotāju ienākuma nodoklis, apliekamo ienākumu no dividendēm nosaka kā
aprēķināto dividenžu un taksācijas gada laikā aprēķināto ārkārtas dividenžu starpību.
12.
2
 Šā panta vienpadsmitās daļas 6. punktā minēto ienākumu nosaka kā no ieguldījumu konta izmaksātās
naudas summas pārsniegumu pār ieguldījumu kontā iemaksāto naudas summu, kurš samazināts par:
1) dividendēm un procentu ienākumu, kas gūts ieguldījumu konta un tam piesaistīto kontu ietvaros (tie tiek
iemaksāti ieguldījumu kontā un piesaistītajos kontos), ja no minētajām dividendēm un procentu ienākuma jau ir
ieturēts iedzīvotāju ienākuma nodoklis, un dividendēm, kas nav apliekamas ar iedzīvotāju ienākuma nodokli
saskaņā ar šā likuma 9. pantu. Ja iedzīvotāju ienākuma nodoklis no minētajām dividendēm un procentu
ienākuma ir ieturēts nepilnā apmērā, minēto dividenžu un procentu ienākumu, kas gūts ieguldījumu konta un
tam piesaistīto kontu ietvaros, samazina proporcionāli attiecībai starp piemēroto ieturētā nodokļa likmi un šā
likuma 15. panta piektajā daļā noteikto likmi;
2) šā likuma 9. panta pirmās daļas 6. punktā minēto ienākumu.
13. Ja dzīvības apdrošināšanas līguma (ar līdzekļu uzkrāšanu) termiņa beigās apdrošināšanas atlīdzība (ieskaitot
ienākumu no šā apdrošināšanas līguma) tiek izmaksāta pa daļām, šā panta vienpadsmitās daļas 4.punktā minētais
ienākums nosakāms tad, kad veic pirmās apdrošināšanas atlīdzības daļas aprēķinu, samazinot par samaksājamā
nodokļa apmēru kopējo izmaksājamo apdrošināšanas atlīdzības summu.
14. Ja šā panta trīspadsmitajā daļā minētā dzīvības apdrošināšanas līguma (ar līdzekļu uzkrāšanu) apdrošināšanas
atlīdzības (ieskaitot ienākumu no šā apdrošināšanas līguma) izmaksas laikā atlikusī apdrošināšanas atlīdzība
palielinās par papildu peļņu, ar nodokli apliekamo ienākumu nosaka tad, kad veic nākamās apdrošināšanas atlīdzības
daļas aprēķinu, samazinot atlikušo kopējo apdrošināšanas atlīdzības summu par samaksājamā nodokļa apmēru.
15. Apliekamo ienākumu no apdrošināšanas atlīdzības, kas izmaksāta saskaņā ar dzīvības apdrošināšanas līgumu
(ar līdzekļu uzkrāšanu), kuru apdrošinātā interesēs noslēdzis darba devējs (vai cits apdrošinājuma ņēmējs — juridiskā
persona), pienākot apdrošināšanas līgumā paredzētajam beigu termiņam vai laužot līgumu pirms termiņa, sadala šādi:
1) ienākums no apdrošināšanas atlīdzības, kas atbilst darba devēja (vai cita apdrošinājuma ņēmēja — juridiskās
personas) samaksāto apdrošināšanas prēmiju apmēram;
2) ienākums no apdrošināšanas atlīdzības, kas pārsniedz darba devēja (vai cita apdrošinājuma ņēmēja —
juridiskās personas) samaksāto apdrošināšanas prēmiju apmēru.
16. Šā panta vienpadsmitās daļas 4.punktā minēto apliekamo ienākumu no noslēgtajiem dzīvības apdrošināšanas
līgumiem (ar līdzekļu uzkrāšanu), ja apdrošināšanas līguma nosacījumi paredz daļēju uzkrājuma izmaksu
apdrošināšanas līguma darbības laikā, nosaka kā pozitīvu starpību starp summu, kuru veido kārtējā daļēja uzkrājuma
izmaksa un visas iepriekš — līguma darbības laikā — veiktās daļējas uzkrājuma izmaksas, un visu attiecīgā
apdrošināšanas līguma laikā iemaksāto apdrošināšanas prēmiju summu. Iegūto rezultātu samazina par iepriekšējās
daļējas uzkrājuma izmaksas reizēs aprēķināto apliekamo ienākumu no attiecīgā apdrošināšanas līguma.
17. Saskaņā ar dzīvības apdrošināšanas līgumu (ar līdzekļu uzkrāšanu) veikta daļēja uzkrājuma izmaksa ir
uzkrājuma summas daļēja izmaksa, kas ir mazāka par atpirkuma summu, izbeidzot apdrošināšanas līgumu pirms
39
/
93
termiņa, un apdrošināšanas līgums paliek spēkā.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 13.05.2010., 09.08.2010., 20.12.2010., 08.09.2011.,
15.12.2011., 15.11.2012., 06.11.2013., 17.12.2014., 28.07.2017.,  
22.11.2017.
 un 
13.12.2018
. likumu, kas stājas
spēkā 
01.01.2019.
)
11.
10
 pants. Īpaši noteikumi patentmaksas maksātājiem
1. Patentmaksa ir valsts noteikts vienots fiksēts maksājums, kas ietver iedzīvotāju ienākuma nodokļa un valsts
sociālās apdrošināšanas iemaksas par fiziskās personas saimniecisko darbību.
2. Maksātājs iedzīvotāju ienākuma nodokļa un valsts sociālās apdrošināšanas iemaksu vietā var izvēlēties maksāt
patentmaksu, ja viņa ieņēmumi pirmstaksācijas gadā nepārsniedz 15 000 
euro
 un ja viņš atbilst šā panta piektās daļas
nosacījumiem attiecībā uz šādām saimnieciskās darbības jomām:
1) ādas un tekstilizstrādājumu amatniecība;
2) apģērbu un apavu izgatavošana un labošana, pulksteņu un slēdzeņu labošana, kā arī citi sadzīves
pakalpojumi;
3) amatniecības izstrādājumu izgatavošana;
4) floristika;
5) fotografēšanas, videoieraksta un audioieraksta pakalpojumi;
6) skaistumkopšanas pakalpojumi;
7) privātie mājsaimniecības pakalpojumi;
8) mājas aprūpes pakalpojumi;
9) 
(izslēgts ar 
31.05.2012
. likumu)
.
3. Maksātājs var izvēlēties maksāt patentmaksu, ja atbilstoši paša maksātāja prognozei taksācijas gada
saimnieciskās darbības ieņēmumi (pārrēķinot uz pilnu taksācijas gadu) nepārsniegs 15 000 
euro
.
3.
1
 Maksātājs, kura saimnieciskās darbības ieņēmumi taksācijas gadā pārsniedz 15 000 
euro
, bet kurš taksācijas
gadā ir maksājis patentmaksu, saimnieciskās darbības apliekamo ienākumu, sākot ar nākamo mēnesi pēc minētā
saimnieciskās darbības ieņēmumu sliekšņa pārsniegšanas un turpmākajos periodos, aprēķina saskaņā ar šā likuma
11. vai 11.
1
 pantu. Maksātājs var atkārtoti izvēlēties maksāt patentmaksu ne agrāk kā pēc pieciem gadiem.
4. Maksātājs, kas veic saimniecisko darbību un par to maksā patentmaksu, vienlaikus nevar būt:
1) saimnieciskās darbības veicējs, kas saimnieciskās darbības ienākumu nosaka saskaņā ar šā likuma 11.
(izņemot šā likuma 11.panta divpadsmito daļu) vai 11.
1
 pantu;
2) mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs;
3) pakalpojumu sniedzējs saimnieciskās darbības veicējam (arī komersantam) viņa saimnieciskās darbības
ietvaros, ja saimnieciskās darbības veicējs (arī komersants) darbojas tajā pašā saimnieciskās darbības jomā,
par kuru patentmaksas maksātājs maksā patentmaksu.
5. Maksātājs savā saimnieciskajā darbībā, par kuru viņš maksā patentmaksu, nenodarbina citas personas.
6. Patentmaksu administrē Valsts ieņēmumu dienests.
7. Kārtību, kādā reģistrē patentmaksas maksātāju, tai skaitā samazinātās patentmaksas maksātāju, maksā
patentmaksu, kā arī saimnieciskās darbības jomas profesijas, par kurām maksā patentmaksu, patentmaksas apmēru
sadalījumā pa profesijām un saimnieciskās darbības ierobežojumus patentmaksas maksātājam nosaka Ministru
kabinets.
40
/
93
8. Samazinātā patentmaksa ir patentmaksas veids — vienots fiksēts maksājums, kas ietver iedzīvotāju ienākuma
nodokļa maksājumus par fiziskās personas saimniecisko darbību kādā no šā panta otrās daļas 1., 2., 3., 4., 7. un
8.punktā minētajām saimnieciskās darbības jomām.
9. Maksātājam iedzīvotāju ienākuma nodokļa vietā ir tiesības maksāt samazināto patentmaksu, ja ir izpildīti šādi
nosacījumi:
1) tam ir piešķirta vecuma pensija (tai skaitā priekšlaicīgi) un tam ir tiesības piemērot pensionāra neapliekamo
minimumu vai tas saskaņā ar normatīvajiem aktiem ir atzīts par personu ar 1. vai 2. grupas invaliditāti;
2) tā saimnieciskās darbības ieņēmumi pirmstaksācijas gadā nepārsniedz 3000 
euro
;
3) tas atbilst šā panta ceturtās un piektās daļas nosacījumiem;
4) tas nav algas nodokļa maksātājs.
10. Samazinātā patentmaksa ir 17 
euro
 gadā vai deviņi 
euro
 pusgadā. Samazinātā patentmaksa ir galīgs nodokļa
maksājums par kalendāra gadu vai sešiem kalendāra mēnešiem, un tā nav atmaksājama maksātājam, izņemot
gadījumu, kad Valsts ieņēmumu dienests pieņem lēmumu par atteikumu reģistrēt fizisko personu kā samazinātās
patentmaksas maksātāju.
11. Samazinātās patentmaksas maksātāju reģistrē Valsts ieņēmumu dienests. Fiziskā persona reģistrācijas
iesniegumu samazinātās patentmaksas veikšanai iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam un veic samazinātās
patentmaksas maksājumu valsts budžeta kontā.
12. Ja samazinātās patentmaksas maksātājam par kādu darījumu nav ārējā attaisnojuma dokumenta, iekšējo
attaisnojuma dokumentu var negatavot, bet ieņēmumu uzskaites reģistrā norāda informāciju par darījuma dalībnieku, ja
to var identificēt. Ja darījuma dalībnieku nevar identificēt (piemēram, ienākumi gūti, pārdodot produkciju tirgū),
ieņēmumu uzskaites reģistrā norāda ieraksta kārtas numuru, datumu, darījuma aprakstu, darījuma summu par dienā
vai nedēļā gūto ieņēmumu kopsummu. Ieņēmumu uzskaites reģistrs uzglabājams piecus gadus no dienas, kad tajā
izdarīts pēdējais ieraksts. Ja ieņēmumu uzskaites reģistru kārto papīra reģistra veidā, tā lapas numurē no taksācijas
gada sākuma augošā secībā, caurauklo, pēdējā lapā norāda lapu skaitu un apliecina ar personas parakstu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas grozīta ar 
09.08.2010.
, 
31.05.2012.
, 
06.11.2013.
, 
17.12.2014.
, 
30.11.2015.
 un
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
11.
11
 pants. Darba devēja vai ar darba devēju saistītas personas piešķirto akciju pirkuma tiesību
īstenošanas un atsavināšanas ienākuma noteikšana un šā ienākuma noteikšanas informatīvais
nodrošinājums
1. Ienākumu no akciju pirkuma tiesību īstenošanas nosaka kā akciju tirgus vērtības akciju pirkuma tiesību
īstenošanas dienā un akciju iegādes vērtības starpību.
2. Akciju tirgus vērtību akciju pirkuma tiesību īstenošanas dienā nosaka šādi:
1) publiskajā apgrozībā esošajām akcijām — akciju pirkuma tiesību īstenošanas dienā fiksētā akcijas vidējā
svērtā cena vai, ja tādas nav, — tirgus vērtība, kas noteikta atbilstoši regulētā tirgus noteikumiem;
2) akcijām, kas neatrodas publiskajā apgrozībā, — akciju vērtība, kas norādīta neatkarīgā rakstveida atzinumā,
kurš ietver arī vērtējuma veikšanas metodiku un kuru sniegusi persona, kas atbilstoši Komerclikumam iekļauta
mantiskā ieguldījuma vērtētāju sarakstā.
3. Par akciju pirkuma tiesību īstenošanu šā likuma izpratnē uzskatāma akciju iegāde par akciju pirkuma tiesību
līgumā noteikto cenu vai, ja tā noteikts līgumā, akciju saņemšana bez maksas.
4. Divu mēnešu laikā pēc tam, kad darbiniekiem beidzies periods, kurā varēja pieteikties uz akciju pirkuma
tiesībām, vai piešķirtas akciju pirkuma tiesības (ja akciju pirkuma tiesību īstenošanas plāns neparedz pieteikšanos uz
akciju pirkuma tiesībām), darba devējs iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam Ministru kabineta noteikto informāciju
par:
1) akciju pirkuma tiesību īstenošanas plānā iesaistītajām kapitālsabiedrībām;
41
/
93
2) darbiniekiem izvirzītajiem kritērijiem, lai tie kvalificētos dalībai akciju pirkuma tiesību īstenošanas plānā;
3) nosacījumiem, ar kādiem akciju pirkuma tiesību īstenošanas brīdī darbinieks var iegādāties akcijas;
4) akciju pirkuma tiesību īstenošanas plānā paredzēto minimālo akciju pirkuma tiesību turēšanas periodu;
5) iespējām īstenot akciju pirkuma tiesības, ja darba attiecības tiek izbeigtas;
6) darbinieka iespējām atsavināt piešķirtās akciju pirkuma tiesības vai iespējām akciju pirkuma tiesības mantot
darbinieka nāves gadījumā;
7) akciju pirkuma tiesību īstenošanas nosacījumiem;
8) darbiniekiem, kas apstiprinājuši savu dalību akciju pirkšanas tiesību īstenošanas plānā.
5. Šā panta otrās daļas 2.punktā minētā atzinuma esību akciju sabiedrība nodrošina, pirms tiek uzsākta akciju
pirkuma tiesību īstenošana. Minētais atzinums ir spēkā 12 mēnešus no tā sastādīšanas dienas, ja vien pēc atzinuma
sastādīšanas nav iestājušies būtiski apstākļi, kuru dēļ minētais vērtējums vairs neatspoguļo akciju patieso vērtību.
6. Ja atbilstoši akciju pirkuma tiesību īstenošanas plāna nosacījumiem darbinieks atsavina akciju pirkuma tiesības,
darba devējs akciju pirkuma tiesību īstenošanas dienā neatkarīgi no tā, kura persona šīs tiesības īsteno, aprēķina
darbinieka (kam sākotnēji tika piešķirtas akciju pirkuma tiesības) ar algas nodokli apliekamo ienākumu šā panta
pirmajā daļā noteiktajā kārtībā un piemēro šā likuma 15. panta trešajā daļā noteikto algas nodokļa likmi.
7. Ja atbilstoši akciju pirkuma tiesību īstenošanas plāna nosacījumiem darbinieks saglabā tiesības īstenot akciju
pirkuma tiesības arī pēc darba attiecību izbeigšanas ar attiecīgo darba devēju vai kapitālsabiedrību, kas ir ar darba
devēju saistīta persona likuma "Par nodokļiem un nodevām" izpratnē, vai atsavina akciju pirkuma tiesības pēc darba
attiecību izbeigšanas ar attiecīgo darba devēju vai kapitālsabiedrību, kas ir ar darba devēju saistīta persona likuma "Par
nodokļiem un nodevām" izpratnē, bijušais darba devējs akciju pirkuma tiesību īstenošanas dienā neatkarīgi no tā, kura
persona šīs tiesības īsteno, aprēķina bijušā darbinieka (kam sākotnēji tika piešķirtas akciju pirkuma tiesības) ar algas
nodokli apliekamo ienākumu šā panta pirmajā daļā noteiktajā kārtībā. Minētais ar algas nodokli apliekamais ienākums
attiecināms uz taksācijas periodu, kurā tika izbeigtas darba attiecības, un tam piemēro šā likuma 15. panta trešajā
daļā noteikto attiecīgajā taksācijas periodā spēkā esošo algas nodokļa likmi.
8. Darbinieka, bijušā darbinieka vai citas fiziskās personas, kas no darbinieka vai bijušā darbinieka, vai citas
personas ir ieguvusi darba devēja vai kapitālsabiedrības, kas ir ar darba devēju saistīta persona likuma "Par nodokļiem
un nodevām" izpratnē, piešķirtās akciju pirkuma tiesības, ienākumu no kapitāla pieauguma, kas gūts, atsavinot akciju
pirkuma tiesības vai akciju pirkuma tiesību īstenošanas rezultātā iegūtās akcijas, nosaka saskaņā ar šā likuma 11.
9
pantu.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.07.2017.
 un 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2018.
)
11.
12
 pants. Īpaši noteikumi sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa piemērošanai
1. Sezonas laukstrādnieku ienākums šā likuma izpratnē ir ienākums, ko sezonas laukstrādnieku ienākuma
nodokļa maksātājs gūst taksācijas gada periodā no 1.aprīļa līdz 30.novembrim sezonas rakstura darbos augļkoku,
ogulāju un dārzeņu sējā vai stādīšanā, sējumu un stādījumu kopšanā, ražas novākšanā, augļu, ogu un dārzeņu
šķirošanā (turpmāk — lauksaimniecības sezonas darbi) sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātāja labā.
Traktortehnikas vadīšana šā panta izpratnē nav uzskatāma par lauksaimniecības sezonas darbu.
2. Sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa maksātājs šā likuma izpratnē ir maksātājs, kas nodarbināts
lauksaimniecības sezonas darbos, ja taksācijas gada periodā no 1.aprīļa līdz 30.novembrim:
1) maksātājs tiek nodarbināts lauksaimniecības sezonas darbos ne vairāk kā 65 kalendāra dienas pie viena vai
vairākiem sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājiem kopā;
2) maksātāja ienākums, kas gūts pie viena vai vairākiem sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājiem
kopā, nepārsniedz 3000 
euro
;
3) maksātājam četru mēnešu periodā pirms lauksaimniecības sezonas darbu uzsākšanas sezonas
laukstrādnieku ienākuma izmaksātāja labā nav ar šo pašu ienākumu izmaksātāju pastāvējušas darba tiesiskās
42
/
93
attiecības vai nav bijis noslēgts uzņēmuma līgums.
3. Sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs šā likuma izpratnē ir ienākuma izmaksātājs, kas savā īpašumā,
pastāvīgā lietošanā vai nomā esošu lauksaimniecībā izmantojamo zemi izmanto augļkoku, ogulāju vai dārzeņu
audzēšanai un kārtējā gadā ir pieteicis to vienotam platības maksājumam saskaņā ar normatīvajiem aktiem par
kārtību, kādā tiek piešķirts valsts un Eiropas Savienības atbalsts lauksaimniecībai tiešā atbalsta shēmu ietvaros.
4. Šā panta noteikumi neattiecas uz mikrouzņēmumu nodokļa maksātāju.
5. Lauksaimniecības sezonas darbu veikšanas dienā sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs pirms
attiecīgo darbu uzsākšanas pārbauda sezonas laukstrādnieka atbilstību šā likuma 11.
12
 panta otrās daļas 3.punktam
un reģistrē sezonas laukstrādnieku Lauku atbalsta dienesta informācijas sistēmā, norādot maksātāja vārdu, uzvārdu,
personas kodu, ienākuma gūšanas dienu un noslēgtā līguma formu (rakstveidā noslēgts darba līgums vai rakstveidā vai
mutvārdos noslēgts uzņēmuma līgums). Katru nodarbinātības dienu sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs
šajā informācijas sistēmā reģistrē sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa maksātājam šajā dienā aprēķināto
atlīdzību.
6. Lauku atbalsta dienesta informācijas sistēmā ievadīto un apstrādāto personas datu uzglabāšanas termiņš ir pieci
gadi. Lauku atbalsta dienesta informācijas sistēmā ievadīto un apstrādāto personas datu informācijas sistēmas
pārzinis ir Lauku atbalsta dienests. Lauku atbalsta dienesta informācijas sistēmā ievadīto personas datu apstrādes
mērķis ir:
1) nodrošināt iespēju vienkārši un ātri pārliecināties, ka sezonas laukstrādnieks, kurš sezonas laikā var strādāt
pie vairākiem ienākuma izmaksātājiem, atbilst sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa piemērošanai
noteiktajiem kritērijiem;
2) nodrošināt Valsts ieņēmumu dienestam, Valsts darba inspekcijai un Valsts robežsardzei iespēju piekļūt
Lauku atbalsta dienesta informācijas sistēmā ievadītajiem datiem, lai operatīvi pārliecinātos par to, ka attiecībā
uz personu, kas veic sezonas lauksaimniecības darbu, netiek pārkāpts Darba likums;
3) nodrošināt sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājam iespēju iegūt apkopotā veidā visus mēneša laikā
Lauku atbalsta dienesta informācijas sistēmā ievadītos personas datus un aprēķināto nodokļu apmēru un
sadalījumu, lai tos iesniegtu Valsts ieņēmumu dienestam standartizētā formā.
7. Sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs reizi mēnesī piecu darbdienu laikā pēc ienākuma gūšanas
mēneša pēdējās dienas apstiprina un iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam darba devēja ziņojumu par pārskata
mēnesī lauksaimniecības sezonas darbos nodarbinātajām personām, šo personu ienākumu un aprēķināto sezonas
laukstrādnieku ienākuma nodokli, kā arī tā sadalījumu pa budžetiem.
8. Sākot ar nākamo dienu pēc tam, kad sasniegts šā panta otrās daļas 1. vai 2.punktā noteiktais ierobežojums,
sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs no sezonas laukstrādnieku ienākuma ietur algas nodokli šajā likumā
noteiktajā kārtībā.
8.
1 
Maksātājs, kurš vienlaikus no viena un tā paša ienākuma izmaksātāja saņem 
sezonas laukstrādnieku
ienākumu un citu ienākumu no uzņēmuma līguma vai darba līguma izpildes, nepiemēro šā panta noteikumus un
maksā nodokli šajā likumā noteiktajā vispārējā kārtībā.
9. Ministru kabinets nosaka:
1) sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātāju un sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa maksātāju
reģistrācijas kārtību;
2) sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa informācijas sistēmas izmantošanas kārtību sezonas
laukstrādnieku ienākuma nodokļa režīma piemērošanai, administrēšanai un kontrolēšanai, kā arī sezonas
laukstrādnieku ienākuma un šā ienākuma nodokļa aprēķināšanas kārtību;
3) kārtību, kādā Valsts ieņēmumu dienests, Valsts darba inspekcija un Valsts robežsardze piekļūst Lauku
atbalsta dienesta informācijas sistēmā ievadītajiem datiem par sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa
maksātājiem;
4) kārtību, kādā sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājam tiek nodrošināta piekļuve Lauku atbalsta
dienesta informācijas sistēmā ievadītajiem datiem par nodarbinātā sezonas laukstrādnieka nostrādātajām
dienām un aprēķināto atlīdzību.
43
/
93
(
06.03.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.12.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
11.
13
 pants. Īpaši noteikumi ienākuma no ieguldījumu konta noteikšanai
1. Lai ienākums tiktu kvalificēts kā ienākums no ieguldījumu konta, ieguldījumu kontam jāatbilst šajā pantā
minētajām prasībām.
2. Ieguldījumu konts ir atbilstoši līgumam starp ieguldījumu pakalpojumu sniedzēju un maksātāju — konta
īpašnieku (turpmāk — konta īpašnieks) — atvērts konts vai, ja katrai valūtai ieguldījumu pakalpojumu sniedzējs atver
atsevišķu kontu, vairāku kontu kopums, kurā esošie naudas līdzekļi un finanšu instrumenti tiek izmantoti šā panta
sestajā daļā minēto darījumu veikšanai. Ieguldījumu kontam var būt piesaistīts viens vai vairāki konta īpašnieka finanšu
instrumentu un naudas līdzekļu uzskaites konti vai viens vai vairāki naudas līdzekļu konti termiņnoguldījumu darījumu
norēķiniem (turpmāk — piesaistītie konti).
3. Šā panta piemērošanas mērķiem ieguldījumu pakalpojumu sniedzējs vienlaikus atbilst abiem šādiem
nosacījumiem:
1) tā ir kredītiestāde, tās filiāle vai ārvalsts kredītiestādes filiāle vai komersants, kas atbilstoši Finanšu
instrumentu tirgus likumam vai tam pielīdzināmam pakalpojumu sniedzēja rezidences valsts regulējumam ir
saņēmis licenci ieguldījumu pakalpojumu sniegšanai;
2) tas ir Latvijas vai citas Eiropas Savienības dalībvalsts, Eiropas Ekonomikas zonas valsts vai Ekonomiskās
sadarbības un attīstības organizācijas dalībvalsts rezidents vai tādas valsts rezidents, ar kuru Latvija ir
noslēgusi konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu.
4.
 
Ieguldījumu kontā atļauts ieskaitīt tikai naudas līdzekļus, kā arī finanšu instrumentus, kas tiek pārvesti no cita
ieguldījumu konta, vai tādus finanšu instrumentus, kas iegūti ieguldījumu konta ietvaros veikto darījumu rezultātā.
5. Ieguldījumu kontam piesaistītajos kontos atļauts ieskaitīt naudas līdzekļus vai finanšu instrumentus tikai no
ieguldījumu konta vai citiem tam piesaistītajiem kontiem, kā arī naudas līdzekļus vai finanšu instrumentus, kas iegūti
ieguldījumu konta ietvaros veikto darījumu rezultātā.
6. Ieguldījumu konta un tam piesaistīto kontu ietvaros maksātājs veic šādus darījumus ar ieguldījumu konta un tam
piesaistīto kontu līdzekļiem (turpmāk šā panta izpratnē — ieguldījumu konta darījumi):
1) darījumus ar finanšu instrumentiem (turpmāk — finanšu instrumentu darījumi), kuros ieguldījumu pakalpojumu
sniedzējs ir darījuma otrā puse, kā arī finanšu instrumentu darījumus regulētajā tirgū, daudzpusējā tirdzniecības
sistēmā, organizētā tirdzniecības sistēmā vai citā tirdzniecības vietā, finanšu instrumentu darījumus ar
sistemātisko internalizētāju vai finanšu instrumentu darījumus, kas tiek slēgti ārpus regulētā tirgus ar finanšu
iestādi vai tiek slēgti finanšu instrumentu sākotnējās izvietošanas vai izsoļu ietvaros, kuros ieguldījumu
pakalpojumu sniedzējs nodrošina konta īpašnieka rīkojuma par finanšu instrumentu darījumu izpildi vai
nodošanu izpildei;
2) termiņnoguldījumu darījumus, kuros ieguldījumu pakalpojumu sniedzējs ir darījuma otrā puse;
3) naudas līdzekļu vai finanšu instrumentu pārvedumus finanšu nodrošinājuma sniegšanai, ja nodrošinājums tiek
sniegts tādu konta īpašnieka saistību nodrošināšanai, kuras izriet no ieguldījumu konta un tam piesaistīto kontu
ietvaros noslēgtajiem darījumiem un saņemtajiem pakalpojumiem, un nodrošinājuma ņēmējs ir ieguldījumu
pakalpojumu sniedzējs;
4) valūtas maiņas darījumus;
5) naudas līdzekļu pārvedumus starp ieguldījumu kontu un tam piesaistītajiem kontiem.
7. Ieguldījumu konta un tam piesaistīto kontu ietvaros atļauts piešķirt konta īpašniekam finansējumu finanšu
instrumentu darījumu veikšanai, ja ieguldījumu konta ietvaros turētie finanšu instrumenti kalpo kā izsniegtā kredīta vai
aizdevuma nodrošinājums un ieguldījumu pakalpojumu sniedzējs, kas izsniedz kredītu vai aizdevumu, ir iesaistīts
finanšu instrumentu darījumā. Šādā gadījumā piešķirtais finansējums netiek uzskatīts par ieguldījumu kontā iemaksāto
naudas summu ienākuma no ieguldījumu konta noteikšanai saskaņā ar šā likuma 11.
9 
panta 12.
2
 daļu.
8. Finanšu instrumentu grāmatojumus, kas saistīti ar ieguldījumu konta darījumu izpildi vai finanšu instrumentu
notikumiem, var veikt ieguldījumu kontā vai ieguldījumu kontam piesaistītajā finanšu instrumentu kontā. 
44
/
93
notikumiem, var veikt ieguldījumu kontā vai ieguldījumu kontam piesaistītajā finanšu instrumentu kontā.
9. Ieguldījumu kontam piesaistītajā termiņnoguldījuma kontā vai termiņnoguldījuma norēķiniem paredzētajā kontā
nogulda tikai naudas līdzekļus no ieguldījumu konta vai tam piesaistītiem kontiem.
10. Naudas līdzekļi, kas iegūti ieguldījumu konta darījumu izpildes rezultātā, kā arī dividendes, procentu ienākumi
un citi naudas līdzekļi, kas tiek saņemti par ieguldījumu kontā un tam piesaistītajos kontos esošajiem finanšu
instrumentiem un naudas līdzekļiem, tiek ieskaitīti ieguldījumu kontā vai tam piesaistītajos kontos.
11. Par naudas līdzekļu izmaksu no ieguldījumu konta uzskata jebkuru izmaksu no ieguldījumu konta vai tam
piesaistītajiem kontiem (tai skaitā maksājumus, pamatojoties uz trešās puses piedziņu, kas vērsta pret konta
īpašnieku), ieguldījumu konta atsavināšanu, finanšu instrumentu pārvedumus, kā arī ieguldījumu konta līdzekļu
izlietojumu tādu darījumu veikšanai, kas neatbilst šā panta sestajā daļā uzskaitītajiem darījumiem, izņemot šādas
operācijas:
1) naudas līdzekļu pārskaitījumu, kas nepieciešams ieguldījumu konta darījumu izpildei;
2) naudas līdzekļu pārskaitījumu, kas nepieciešams ar ieguldījumu konta darījumiem saistīto komisijas maksu,
ar ieguldījumu konta un tam piesaistīto kontu apkalpošanu saistīto komisijas maksu, citu ar ieguldījumu konta
un tam piesaistīto kontu ietvaros sniegto pakalpojumu saistīto komisijas maksu, kā arī ar ieguldījumu kontu un
tam piesaistītajiem kontiem saistīto līgumsodu, nokavējuma naudas vai procentu samaksai;
3) naudas līdzekļu pārskaitījumu, kas veikts, realizējot kredītiestādes nodrošinājuma tiesības, ja līdzekļi
ieguldījumu kontā vai tam piesaistītajos kontos izmantoti kā finanšu nodrošinājums no ieguldījumu konta
pakalpojumiem izrietošo konta īpašnieka saistību izpildei;
4) naudas līdzekļu pārskaitījumu šā panta septītajā daļā minētā finansējuma atmaksai un ar to saistīto
komisijas maksu un procentu maksājumiem ieguldījumu pakalpojumu sniedzējam.
12. Ja finanšu instrumenti no ieguldījumu konta tiek pārvesti uz citu ieguldījumu kontu, pārvesto finanšu instrumentu
iegādes vērtība tiek uzskatīta par iemaksu šajā ieguldījumu kontā. Notiekot izmaksai no šāda ieguldījumu konta, tiek
piemērota metode "Pirmais iekšā – pirmais ārā" (
FIFO
 princips) un finanšu instrumenti tiek novērtēti pēc to iegādes
vērtības. Ja šādi pārvesto finanšu instrumentu kopējā iegādes vērtība pārsniedz ieguldījumu kontā iemaksāto naudas
summu kopsummu, pārsnieguma daļa ir pielīdzināma naudas līdzekļu izmaksai no ieguldījumu konta.
13. Konta īpašnieks sniedz ieguldījumu pakalpojumu sniedzējam informāciju par ieguldījumu konta statusa
piešķiršanu kontam un tam piesaistītajiem kontiem. Ja ieguldījumu pakalpojumu sniedzējs nenodrošina informācijas
sniegšanu par atvērtajiem kontiem saskaņā ar Kontu reģistra likumu, maksātājs ne vēlāk kā līdz taksācijas gada
beigām informē Valsts ieņēmumu dienestu par ieguldījumu konta statusa piešķiršanu šādiem kontiem.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
12. pants. Maksātāja gada neapliekamais minimums
1. Valsts ieņēmumu dienesta prognozēto mēneša neapliekamo minimumu vai maksātāja prognozēto mēneša
neapliekamo minimumu piemēro katru mēnesi ienākuma gūšanas vietā, kur iesniegta maksātāja algas nodokļa
grāmatiņa, apliekamajam ienākumam, kuram tiek piemērota šā likuma 15. panta otrajā vai trešajā daļā noteiktā likme.
Maksātāja gada apliekamajā ienākumā netiek ietverts ienākums gada diferencētā neapliekamā minimuma apmērā, ja
šajā pantā nav noteikts citādi.
1.
1
 Maksātāja gada diferencēto neapliekamo minimumu aprēķina saskaņā ar formulu, ko nosaka Ministru kabinets.
Formulā ņem vērā maksātāja gada apliekamos ienākumus, kā arī šādus lielumus, kurus nosaka Ministru kabinets:
1) maksimālo gada neapliekamo minimumu;
2) gada apliekamā ienākuma apmēru, līdz kuram piemēro maksimālo gada neapliekamo minimumu;
3) gada apliekamā ienākuma apmēru, virs kura nepiemēro gada diferencēto neapliekamo minimumu.
1.
2 
Maksātāja gada diferencētā neapliekamā minimuma apmēra noteikšanai ņem vērā visus maksātāja gada
ienākumus (tai skaitā ienākumus, kas apliekami ar samazinātu nodokļa likmi), izņemot šā likuma 9. pantā minētos
neapliekamos ienākumus (izņemot šā likuma 9. panta pirmās daļas 2.
1
 punktā minēto ienākumu), saimnieciskās
darbības ieņēmumus, par kuriem maksā patentmaksu, un ienākumu, par kuru maksā mikrouzņēmumu nodokli.
45
/
93
1.
3
 Šā panta 1.
1
 daļā minētajā formulā Ministru kabinets ievēro principu, ka Ministru kabineta noteikto robežu
ietvaros gada diferencētais neapliekamais minimums tiek piemērots apgriezti proporcionāli maksātāja gada apliekamo
ienākumu apmēram.
1.
4 
Valsts ieņēmumu dienesta prognozēto mēneša neapliekamo minimumu Valsts ieņēmumu dienests nosaka
šādi:
1) maksātāja mēneša apliekamā ienākuma objektu taksācijas gada periodam no 1. janvāra līdz 31. jūlijam
nosaka, apliekamo ienākumu, kas gūts no pirms pirmstaksācijas gada 1. oktobra līdz pirmstaksācijas gada 30.
septembrim (izņemot ienākumus no kapitāla pieauguma), dalot ar mēnešu skaitu, kuros gūts ienākums. Valsts
ieņēmumu dienesta prognozēto mēneša neapliekamo minimumu aprēķina Ministru kabineta noteikumos
noteiktajā kārtībā, izmantojot aprēķināto mēneša apliekamā ienākuma objektu taksācijas gada periodam no 1.
janvāra līdz 31. jūlijam;
2) maksātāja mēneša apliekamā ienākuma objektu taksācijas gada periodam no 1. augusta līdz 31. decembrim
nosaka, apliekamo ienākumu, kas gūts no pirmstaksācijas gada 1. decembra līdz taksācijas gada 31. maijam
(izņemot pirmstaksācijas gada decembrī gūtos ienākumus no kapitāla pieauguma), dalot ar mēnešu skaitu,
kuros gūts ienākums. Valsts ieņēmumu dienesta prognozēto mēneša neapliekamo minimumu aprēķina Ministru
kabineta noteikumos noteiktajā kārtībā, izmantojot aprēķināto apliekamā ienākuma objektu par taksācijas gada
periodu no 1. augusta līdz 31. decembrim un ņemot vērā prognozēto neapliekamā minimuma apmēru, kas
aprēķināts taksācijas gada periodam no 1. janvāra līdz 31. jūlijam. Valsts ieņēmumu dienesta prognozētais
mēneša neapliekamais minimums nedrīkst pārsniegt vienu divpadsmito daļu no Ministru kabineta noteikumos
noteiktā maksimālā gada neapliekamā minimuma;
3) ja Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā nav informācijas par maksātāja apliekamajiem ienākumiem vai
maksātājam nav gūti ar nodokli apliekamie ienākumi šīs daļas 1. vai 2. punktā minētajos laika periodos, vai
maksātājs taksācijas gadā ir ieguvis rezidenta statusu, Valsts ieņēmumu dienesta prognozētais mēneša
neapliekamais minimums atbilst vienai divpadsmitajai daļai no Ministru kabineta noteikumos noteiktā
maksimālā gada neapliekamā minimuma, dalot to ar divi.
1.
5
 Maksātājam, kas reģistrējies Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicējs un nav iesniedzis
algas nodokļa grāmatiņu citā ienākumu gūšanas vietā, prognozētais gada diferencētais neapliekamais minimums
avansa maksājumu aprēķinā Valsts ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmā tiek ģenerēts
automātiski, ņemot vērā pirmstaksācijas gada ienākumu deklarācijā norādītos datus. Ja avansa aprēķinu veic,
pamatojoties uz saimnieciskās darbības ienākumu prognozi, prognozētais gada diferencētais neapliekamais
minimums tiek ģenerēts, ņemot vērā pirmstaksācijas gada ienākumu deklarācijā norādītos datus un paša nodokļa
maksātāja prognozētos taksācijas gada ienākumus no saimnieciskās darbības, bet neņemot vērā pirmstaksācijas
gada saimnieciskās darbības ienākumus, ja tādi ir bijuši.
1.
6 
Valsts ieņēmumu dienests ienākuma izmaksātājam, kuram ir iesniegta algas nodokļa grāmatiņa, nodrošina
ierakstu par Valsts ieņēmumu dienesta prognozētā mēneša neapliekamā minimuma apmēru maksātājam Valsts
ieņēmumu dienesta elektroniskās deklarēšanas sistēmas pārskatā "Iesniegto algas nodokļa grāmatiņu dati" šādā
kārtībā:
1) līdz taksācijas gada 1. janvārim par mēnesī piemērojamo Valsts ieņēmumu dienesta prognozēto mēneša
neapliekamā minimuma apmēru taksācijas gadā no 1. janvāra līdz 31. jūlijam, pamatojoties uz aprēķinu, kas
veikts, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošos datus pēc stāvokļa pirmstaksācijas gada 15.
decembrī;
2) līdz taksācijas gada 1. augustam par mēnesī piemērojamo Valsts ieņēmumu dienesta prognozēto mēneša
neapliekamā minimuma apmēru taksācijas gadā no 1. augusta līdz 31. decembrim, pamatojoties uz aprēķinu,
kas veikts, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošos datus pēc stāvokļa taksācijas gada 20. jūlijā;
3) triju darba dienu laikā par to, ka no nākamās dienas pēc ieraksta veikšanas līdz taksācijas gada 31.
decembrim maksātājam nepiemēro Valsts ieņēmumu dienesta prognozēto mēneša neapliekamo minimumu.
Šādu ierakstu veic, pamatojoties uz Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošo informāciju, ka maksātāja
ienākumi, kurus ņem vērā viņa gada diferencētā neapliekamā minimuma apmēra noteikšanai, taksācijas gada
laikā ir sasnieguši Ministru kabineta noteikto gada apliekamā ienākuma apmēru, virs kura nepiemēro gada
diferencēto neapliekamo minimumu.
1.
7 
Valsts ieņēmumu dienests divu darba dienu laikā pēc Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras pieprasījuma
saņemšanas informē Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūru par maksātājam piemērojamo Valsts ieņēmumu
46
/
93
dienesta prognozēto mēneša neapliekamā minimuma apmēru par mēnesi, kurā maksātājam ir izsniegta darbnespējas
lapa "B".
1.
8
 Pamatojoties uz maksātāja rakstveida iesniegumu un vienošanos ar ienākuma izmaksātāju, ienākuma
izmaksātājs taksācijas gada laikā piemēro maksātāja prognozēto mēneša neapliekamo minimumu, kas nepārsniedz
maksātājam noteikto Valsts ieņēmumu dienesta prognozētā mēneša neapliekamā minimuma apmēru.
2. Nerezidentiem neapliekamais minimums netiek piemērots, izņemot nerezidentu, kurš ir citas Eiropas Savienības
dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidents un taksācijas gadā Latvijā guvis vairāk nekā 75 procentus
no saviem kopējiem ienākumiem.
3. 
(Izslēgta ar 
14.11.2008
. likumu)
4. Maksātājam nepiemēro šajā pantā noteikto neapliekamo minimumu par to taksācijas gada daļu, kurā viņš ir bijis
cita nodokļa maksātāja apgādībā un kurā šis nodokļa maksātājs ir izmantojis šā likuma 13.panta pirmās daļas
1.punktā noteiktos atvieglojumus, izņemot gadījumu, kad apgādībā esošai personai ir piešķirta apgādnieka zaudējuma
pensija atbilstoši likumam "Par valsts pensijām".
4.
1
 Maksātājam (personai līdz 19 gadu vecumam, kura mācās vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās
izglītības iestādē un taksācijas gada laikā no 1.jūnija līdz 31.augustam saņem ar algas nodokli apliekamos
ienākumus) piemēro šā panta pirmajā daļā noteikto neapliekamo minimumu par to taksācijas gada daļu (no 1.jūnija
līdz 31.augustam), kurā viņš ir saņēmis ar algas nodokli apliekamos ienākumus un kurā viņš ir bijis cita nodokļa
maksātāja apgādībā, un kurā šis nodokļa maksātājs ir izmantojis šā likuma 13.panta pirmās daļas 1.punktā noteiktos
atvieglojumus.
4.
2
 Maksātāja gada diferencētā neapliekamā minimuma aprēķināšanas un piemērošanas kārtību par nepilnu
taksācijas gadu nosaka Ministru kabinets.
5. Personām, kurām piešķirta pensija (ieskaitot piemaksu pie pensijas par apdrošināšanas stāžu, kas uzkrāts līdz
1995.gada 31.decembrim) vai pārrēķināta pensija pēc 1996.gada 1.janvāra atbilstoši likumam "Par valsts pensijām" vai
izdienas pensija, vai speciālā valsts pensija atbilstoši Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem, vai pensija atbilstoši
ārvalsts normatīvajiem aktiem, vai noslēgts mūža pensijas apdrošināšanas līgums (ar uzkrāto fondētās pensijas
kapitālu atbilstoši Valsts fondēto pensiju likumam), neapliekamais minimums ir
 
3960 
euro
 gadā (šā likuma izpratnē —
pensionāra neapliekamais minimums), ja šajā pantā nav noteikts citādi.
6. Personām, kurām piešķirta apgādnieka zaudējuma pensija atbilstoši likumam "Par valsts pensijām", tiek
piemērots šā panta piektajā daļā noteiktais neapliekamais minimums.
7. Maksātājam tajā taksācijas gada periodā, kurā tas ir bijis mikrouzņēmuma — mikrouzņēmumu nodokļa
maksātāja — darbinieks, nepiemēro šā panta pirmajā daļā noteikto neapliekamo minimumu.
8. Maksātājam tajā taksācijas gada periodā, kurā tas ir bijis mikrouzņēmuma — mikrouzņēmumu nodokļa
maksātāja — darbinieks, šā panta piektajā daļā noteikto neapliekamo minimumu piemēro tikai pensijas ienākumam.
9. Maksātāja ienākumiem, kuriem piemērojama šā likuma 15. panta piektajā, sestajā, septītajā, astotajā un
divpadsmitajā daļā noteiktā nodokļa likme, ienākumam pielīdzināmiem aizdevumiem un ienākumam, par kuru tiek
maksāta patentmaksa, nepiemēro šajā pantā noteikto neapliekamo minimumu.
10. Personai, kura atbilstoši likumam "Par valsts pensijām" izmantojusi priekšlaicīgās pensionēšanās iespējas un
kurai vecuma pensija ir piešķirta, bet nav izmaksājama, jo tā kļuvusi par obligāti sociāli apdrošināto personu (darba
ņēmēju vai pašnodarbināto), periodā, kad tā ir obligāti sociāli apdrošināta persona, nepiemēro šā panta piektajā daļā
noteikto neapliekamo minimumu.
10.
1 
Personai, kurai piešķirta vecuma pensija atbilstoši ārvalsts normatīvajiem aktiem un kura sasniegusi likuma
"Par valsts pensijām" 11.panta pirmajā daļā noteikto vecumu, piemēro šā panta piektajā daļā noteikto neapliekamo
minimumu. Ja citā valstī piešķirtā vecuma pensija nav apliekama ar nodokli, maksātājs ir tiesīgs pensionāra
neapliekamo minimumu piemērot apmērā, ko veido pozitīva starpība starp pensionāra neapliekamo minimumu un citā
valstī piešķirto vecuma pensiju.
11. Maksātājam, kas noslēdzis mūža pensijas apdrošināšanas līgumu (ar uzkrāto fondētās pensijas kapitālu
atbilstoši Valsts fondēto pensiju likumam), šā panta piektajā daļā noteikto neapliekamo minimumu nepiemēro pensijai
pielīdzināma ienākuma izmaksas vietā.
47
/
93
12. Šā panta piektajā daļā noteikto neapliekamo minimumu taksācijas gada laikā piemēro pensijas izmaksātājs.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 19.12.1996., 25.11.1999., 19.06.2003., 20.12.2004.,
19.12.2006., 14.11.2008., 09.08.2010., 20.12.2010., 08.03.2012., 15.11.2012., 19.09.2013., 06.11.2013., 06.03.2014.,
17.12.2014., 30.11.2015.,  
28.07.2017.
, 
22.11.2017.
, 
31.05.2018.
, 
27.09.2018.
 un 
21.03.2019
. likumu, kas stājas
spēkā 
16.04.2019.
)
13. pants. Atvieglojumi maksātājam
1. Maksātājam paredzēti šādi atvieglojumi:
1) par katras šajā punktā minētās personas uzturēšanu, ja šai personai nav piešķirta pensija un tā nesaņem
pensiju saskaņā ar likumu "Par valsts pensijām" vai citas valsts pensiju, izņemot apgādnieka zaudējuma
pensiju — Ministru kabineta noteiktajā apmērā vienam no apgādniekiem:
a) par nepilngadīgu bērnu,
b) par bērnu, kamēr viņš turpina vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības iegūšanu, bet
ne ilgāk kā līdz 24 gadu vecuma sasniegšanai,
c) 
(izslēgts ar 
30.11.2015
. likumu)
,
d) 
(izslēgts ar 
30.11.2015
. likumu)
,
e) par mazbērnu vai audzināšanā paņemtu bērnu, ja no viņa vecākiem nav iespējams piedzīt uzturnaudu
(alimentus), arī tikmēr, kamēr viņš turpina vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības
iegūšanu, bet ne ilgāk kā līdz 24 gadu vecuma sasniegšanai,
f) par nepilngadīgu brāli un māsu, kā arī par brāli un māsu, kamēr brālis un māsa turpina vispārējās,
profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības iegūšanu, bet ne ilgāk kā līdz 24 gadu vecuma
sasniegšanai, ja viņiem nav darbaspējīgu vecāku,
g) par šā punkta "a", "b", "e", "f" un "i" apakšpunktā minēto personu, kā arī nestrādājošu laulāto apgādībā
esošu nepilngadīgu bērnu;
h) 
(izslēgts ar 
30.11.2015
. likumu)
,
i) par maksātāju aizbildnībā vai aizgādnībā esošu personu,
j) par laulāto, vecākiem, vecvecākiem un bērniem, kas sasnieguši 18 gadu vecumu, ja minētās personas nav
strādājošas un saskaņā ar normatīvajiem aktiem ir atzītas par personām ar invaliditāti;
k) par nestrādājošu laulāto, kura apgādībā ir nepilngadīgs bērns, kas saskaņā ar normatīvajiem aktiem ir
atzīts par personu ar invaliditāti;
l) par nestrādājošu laulāto, kura apgādībā ir bērns vecumā līdz trim gadiem,
m) par nestrādājošu laulāto, kura apgādībā ir trīs vai vairāk bērni līdz 18 gadu vecumam vai līdz 24 gadu
vecumam, no kuriem vismaz viens ir jaunāks par septiņiem gadiem, kamēr bērns turpina vispārējās,
profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības iegūšanu,
n) par nestrādājošu laulāto, kura apgādībā ir pieci bērni līdz 18 gadu vecumam vai līdz 24 gadu vecumam,
kamēr bērns turpina vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības iegūšanu;
2) 
(izslēgts ar 
14.11.2008
. likumu)
;
3) 
(izslēgts ar 
14.11.2008
. likumu)
;
4) personām, kuras saskaņā ar normatīvajiem aktiem ir atzītas par personām ar invaliditāti vai politiski
represētām personām, nodokļu papildu atvieglojumu apmēru un to piemērošanas kārtību nosaka Ministru
kabinets.
48
/
93
1.
1
 
(Izslēgta ar 
14.11.2008
. likumu.)
1.
2
 Šā panta pirmās daļas 1.punktā minēto nodokļa atvieglojumu gadam veido visu gada mēnešu nodokļa
atvieglojumu summa.
2. Ja šā panta pirmajā daļā minētās personas gūst ienākumus, maksātājs tos uzrāda savā deklarācijā, izņemot šā
panta trešajā, piektajā un sestajā daļā paredzētos gadījumus.
3. Šā panta pirmās daļas 1. punktā noteiktie atvieglojumi nav piemērojami, ja šajā punktā minētās personas
(izņemot personas līdz 19 gadu vecumam, kuras mācās vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības
iestādē un taksācijas gada laikā no 1.jūnija līdz 31.augustam saņem ar algas nodokli vai sezonas laukstrādnieku
nodokli apliekamus ienākumus) patstāvīgi saņem ar nodokli apliekamos ienākumus (izņemot apgādnieka zaudējuma
pensiju, kas piešķirta saskaņā ar likumu "Par valsts pensijām"), kas pārsniedz noteikto nodokļa atvieglojuma apmēru,
vai bezdarbnieka pabalstu (stipendiju) vai tās uztur kāda cita persona, vai tās ir mikrouzņēmuma darbinieki.
Maksātājam tajā taksācijas gada periodā, kurā tas ir bijis mikrouzņēmuma — mikrouzņēmumu nodokļa maksātāja —
darbinieks, nepiemēro šā panta pirmās daļas 1. un 4.punktā noteiktos atvieglojumus. Maksātāja ienākumiem, kuriem
piemērojama šā likuma 15. panta piektajā, sestajā, septītajā, astotajā un divpadsmitajā daļā noteiktā nodokļa likme,
ienākumam pielīdzināmiem aizdevumiem un ienākumam, par kuru tiek maksāta patentmaksa, nepiemēro šā panta
pirmās daļas 1. un 4.punktā noteiktos atvieglojumus.
3.
1
 Atvieglojumu par tāda nepilngadīga bērna uzturēšanu, par kuru tiek veiktas uzturlīdzekļu izmaksas no
Uzturlīdzekļu garantiju fonda, piemēro tam nodokļa maksātājam, kuram Uzturlīdzekļu garantiju fonda administrācija
izmaksā uzturlīdzekļus par šo bērnu.
3.
2
 Atvieglojumu par nepilngadīga bērna uzturēšanu piemēro tam nodokļa maksātājam, kuram uz vecāku
vienošanās vai tiesas nolēmuma pamata ir nodibināta viena vecāka atsevišķa aizgādība. Ja vecāki kopīgi īsteno
aizgādību un savstarpēji nevar vienoties par to, kuram no viņiem pienākas atvieglojums par apgādībā esošu personu,
atvieglojumu par apgādībā esošu personu piemēro tam nodokļu maksātājam — vecākam, kurš norādīts bāriņtiesas
lēmuma par vecāku domstarpību izšķiršanu rezolutīvajā daļā.
3.
3
 Lai piemērotu šā panta pirmās daļas 1.punkta "b", "e" un "f" apakšpunktu, maksātājs Valsts ieņēmumu
dienestam iesniedz mācību iestādes izsniegtu izziņu, ka tā apgādībā esoša persona pēc 18 gadu vecuma
sasniegšanas turpina vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības iegūšanu.
3.
4
 Maksātājs saglabā tiesības piemērot šā panta pirmās daļas 1.punktā noteiktos atvieglojumus periodā, kad viņa
apgādībā esošais sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa maksātājs, kas ir jaunāks par 18 gadiem, saņem
sezonas laukstrādnieku ienākumu.
4. Nerezidentiem nav tiesību uz šajā pantā noteiktajiem nodokļa atvieglojumiem, izņemot nerezidentus, kuriem tiek
izmaksāta saskaņā ar Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem piešķirtā pensija, un tos nerezidentus, kuri, būdami
citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidenti, taksācijas gadā Latvijā guvuši
vairāk nekā 75 procentus no saviem kopējiem ienākumiem.
5. Maksātājam nav piemērojami šā panta pirmās daļas 1.punktā noteiktie atvieglojumi par to taksācijas perioda
daļu (attiecīgo kalendāra mēnesi), kurā šā panta pirmās daļas 1.punktā minētā persona patstāvīgi saņem ar nodokli
apliekamos ienākumus, kuri pārsniedz noteikto nodokļa atvieglojuma mēneša apmēru un kuriem tiek piemērota šā
likuma 15. panta otrajā vai trešajā daļā noteiktā nodokļa likme.
6. Maksātājam nav piemērojami šā panta pirmās daļas 1.punktā noteiktie atvieglojumi par visu taksācijas gadu, ja
šā panta pirmās daļas 1.punktā minētā persona taksācijas gada laikā patstāvīgi ir saņēmusi ar nodokli apliekamos
ienākumus, kuri pārsniedz noteikto nodokļa atvieglojuma gada apmēru un kuriem tiek piemērota šā likuma 15. panta
piektajā, sestajā, septītajā un astotajā daļā noteiktā nodokļa likme.
7. Maksātājam nav piemērojami šā panta pirmās daļas 1.punktā noteiktie atvieglojumi, ja šā panta pirmās daļas
1.punktā minētā persona ir reģistrējusies komercreģistrā kā individuālais komersants vai Valsts ieņēmumu dienestā kā
saimnieciskās darbības veicēja, ir zemnieku saimniecības īpašnieks vai komercsabiedrības valdes vai padomes
loceklis, vai prokūrists, kā arī cita persona, kas ieņem amatu, kurš dod tiesības uz atlīdzību.
8. Šā panta pirmās daļas 1. un 4. punktā noteiktos atvieglojumus personām, kurām piešķirta pensija (ieskaitot
piemaksu pie pensijas par apdrošināšanas stāžu, kas uzkrāts līdz 1995. gada 31. decembim) vai pārrēķināta pensija
pēc 1996. gada 1. janvāra atbilstoši likumam "Par valsts pensijām" vai izdienas pensija, vai speciālā valsts pensija
atbilstoši Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem, vai pensija atbilstoši ārvalsts normatīvajiem aktiem, piemēro
49
/
93
pensijas izmaksātājs, ja maksātājs algas nodokļa grāmatiņu nav iesniedzis citam ienākumu izmaksātājam. Valsts
ieņēmumu dienests sniedz pensiju izmaksātājam tā rīcībā esošo informāciju par maksātājiem, kas algas nodokļa
grāmatiņu nav iesnieguši citiem ienākumu izmaksātājiem, un informāciju par šā panta pirmās daļas 4. punktā
noteiktajiem atvieglojumiem un 1. punktā noteikto atvieglojumu, ja par to ir ieraksts algas nodokļa grāmatiņā.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.1996.
, 
20.11.1997.
, 
25.11.1999.
, 
11.12.2003.
,
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
08.06.2006.
, 
19.12.2006.
, 
14.11.2008.
, 
09.08.2010.
, 
20.12.2010.
, 
22.09.2011.
, 
08.03.2012.
,
15.11.2012.
, 
06.11.2013.
, 
06.03.2014.
, 
17.12.2014.
, 
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
, 
28.07.2017.
 un 
22.11.2017
. likumu,
kas stājas spēkā 
01.01.2018.
 Pirmās daļas 1. punkta "l", "m" un "n" apakšpunkts stājas spēkā 
01.07.2018.
 Sk.
Pārejas noteikumu 138. punktu)
14. pants. Maksātāja attaisnoto izdevumu un atvieglojumu pamatojums
1. Maksātāja tiesības uz attaisnoto izdevumu un atvieglojumu izslēgšanu no apliekamā ienākuma pierādāmas
dokumentāri, uzrādot attiecīgus dokumentus vai iesniedzot to norakstus.
1.
1
 Šā panta pirmās daļas nosacījumi piemērojami arī tad, ja šā likuma 10.panta pirmās daļas 2.punktā minētos
attaisnotos izdevumus apmaksājis maksātāja laulātais, bērns, mazbērns, kāds no vecākiem vai vecvecākiem, bet šā
likuma 10.panta pirmās daļas 5. un 6.punktā minētos attaisnotos izdevumus — maksātāja laulātais.
2. Ņemot vērā maksātāja iesniegtos dokumentus, kā arī pamatojoties uz Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošo
informāciju, kas saņemta no institūcijām un citiem valsts reģistriem, Valsts ieņēmumu dienests ieraksta vai arī atsaka
ierakstīt grāmatiņā nodokļa atvieglojumu posteņus.
3. 
(Izslēgta ar 
28.09.2006
. likumu.)
4. Maksātāja dokumenti, kas apstiprina attaisnotos izdevumus, attiecas tikai uz taksācijas periodu (kalendāro
gadu).
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
11.12.2003.
, 
28.09.2006.
,
16.06.2009.
 un 
06.11.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
 Otrās daļas jaunā redakcija stājas spēkā
01.06.2014.
 Sk. Pārejas noteikumu 100.punktu)
III nodaļa 
NODOKĻA APRĒĶINĀŠANA
15. pants. Nodokļa likmes un to piemērošana
1. Gada apliekamais ienākums tiek aplikts ar nodokli atbilstoši šajā pantā noteiktajām likmēm.
2. Nodokļa likme, kas jāmaksā no gada apliekamā ienākuma, izņemot šā panta piektajā, sestajā, septītajā, 7.
1
,
astotajā, devītajā, desmitajā, vienpadsmitajā un divpadsmitajā daļā noteiktos ienākuma veidus, ir šāda:
1) 20 procenti — gada ienākumam līdz 20 004 
euro
;
2) 23 procenti — gada ienākuma daļai, kas pārsniedz 20 004 
euro
, bet nepārsniedz saskaņā ar likumu "Par
valsts sociālo apdrošināšanu" noteikto obligāto iemaksu objekta maksimālo apmēru;
3) 31,4 procenti — gada ienākuma daļai, kas pārsniedz saskaņā ar likumu "Par valsts sociālo apdrošināšanu"
noteikto obligāto iemaksu objekta maksimālo apmēru.
3. Algas nodokļa likme, kas jāmaksā no mēneša apliekamā ienākuma, ja šā panta sešpadsmitajā vai
septiņpadsmitajā daļā nav noteikts citādi, ir šāda:
1) 20 procenti — mēneša ienākumam (izņemot šā likuma 9. pantā minētos neapliekamos ienākumus) līdz 1667
euro
;
2) 23 procenti — mēneša ienākuma (izņemot šā likuma 9. pantā minētos neapliekamos ienākumus) daļai, kas
pārsniedz 1667 
euro.
50
/
93
4. Ja kalendāra mēneša laikā viens ienākuma izmaksātājs izmaksā gan ar algas nodokli apliekamo ienākumu, gan
cita veida ar nodokli apliekamos ienākumus (kuriem nepiemēro šā panta piektajā, sestajā, septītajā, astotajā,
desmitajā, vienpadsmitajā un divpadsmitajā daļā noteiktās likmes), tad:
1) ienākumiem, kas nav apliekami ar algas nodokli, piemēro 23 procentu likmi, ja šā panta astoņpadsmitajā
daļā nav noteikts citādi;
2) no ienākumiem, kas nav apliekami ar algas nodokli, šā likuma 3. panta otrās daļas 1. punktā minētos
izdevumus, kā arī šā likuma 3. panta otrās daļas 2. un 3. punktā minētos izdevumus (ja to segšanai nav
pietiekami algota darba ienākumi) atskaita tā, kā tas saskaņā ar šā panta piecpadsmito daļu noteikts
maksātāja mēneša ienākuma daļai, kas pārsniedz 1667 
euro
 mēnesī. Šā likuma 10. panta pirmās daļas 4.
punktā minētos izdevumus no ienākuma atskaita pirms nodokļa aprēķināšanas.
5. Nodokļa likmi 20 procentu apmērā piemēro ienākumam no kapitāla, tai skaitā no kapitāla pieauguma.
6. Nodokļa likmi 10 procentu apmērā piemēro:
1) šā likuma 3. panta trešās daļas 9.
1
 punktā un 8. panta trešās daļas 15. punktā minētajam ienākumam;
2) šā likuma 3. panta trešās daļas 9.
2
 punktā un 8. panta trešās daļas 15.
1
 punktā minētajam ienākumam;
3) šā likuma 11. panta divpadsmitajā daļā minētajam ienākumam.
7. Šā likuma 3. panta trešās daļas 7.
1
 punktā minētajam ienākumam, ja šā ienākuma izmaksātājs atbilstoši šā
likuma 17. panta divpadsmitajai un 12.
2
 daļai ietur nodokli ienākuma izmaksas vietā, tiek piemērota trīs procentu likme
no izmaksātās atlīdzības apmēra.
7.
1
 Šā likuma 3. panta trešās daļas 3. punktā un 12. punkta "a" apakšpunktā minētajam ienākumam tiek
piemērota 23 procentu likme.
8.
 
Šā likuma 3. panta trešās daļas 12. punkta "b" apakšpunktā minētajam ienākumam tiek piemērota piecu
procentu likme.
9. Patentmaksas apmērs atkarībā no saimnieciskās darbības jomas, par kurām maksātājs var veikt patentmaksu,
ir no 50 līdz 100 
euro
 mēnesī.
10. Mikrouzņēmuma darbinieka vai mikrouzņēmuma īpašnieka ienākumam piemēro nodokļa likmi atbilstoši
Mikrouzņēmumu nodokļa likumam.
11. Ja maksātājs guvis ienākumu saskaņā ar šā likuma 8.
1
 pantu un aizdevuma izsniegšanas dienā ir aizdevēja
darbinieks, valdes vai padomes loceklis, attiecīgajam ienākumam papildus šā panta otrajā daļā noteiktajai likmei
piemēro 22 procentu papildu likmi.
12. Sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa likme ir 15 procenti, bet ne mazāka kā 0,70 
euro
 katrā
nodarbinātības dienā.
13. Uz personālsabiedrības biedru attiecināmajai alternatīvo ieguldījumu fonda (kas ir nodibināts kā
komandītsabiedrība) un ārvalsts personālsabiedrības (ja ārvalsts personālsabiedrība nav ārvalsts uzņēmumu ienākuma
nodokļa vai tam pielīdzināma nodokļa maksātāja) ar nodokli apliekamā ienākuma daļai, kas ir ienākums no kapitāla,
kā arī ienākums no kapitāla pieauguma, piemēro attiecīgo šā panta piektajā daļā minēto likmi.
14. Šā likuma 11.
9
 panta piecpadsmitās daļas 1. punktā minētajam ienākumam tiek piemērota algota darba
ienākumam noteiktā nodokļa likme, kas noteikta ienākuma gūšanas gadā, bet šā likuma 11.
9 
panta piecpadsmitās
daļas 2. punktā minētajam ienākumam — šā panta piektajā daļā noteiktā nodokļa likme.
15. Ja maksātājam piemēro atskaitījumus saskaņā ar šā likuma 3. panta otrās daļas 1., 2. un 3. punktu un šā
likuma 3. panta 2.
4
 daļas 2. punktā noteiktajā gadījumā, maksātāja gada (algas nodokļa maksātāja — mēneša)
ienākuma daļai, kas pārsniedz 20 004 
euro
 gadā (1667 
euro
 mēnesī), piemēro nodokļa likmi saskaņā ar šā panta otrās
daļas 2. un 3. punktu vai šā panta trešās daļas 2. punktu, bet aprēķināto nodokļa apmēru samazina par nodokli, kurš
aprēķināts, atskaitījumu summu, kas pārsniedz 20 004 
euro
, reizinot ar nodokļa likmi 20 procentu apmērā. Ja šā
51
/
93
likuma 10. pantā noteikto attaisnoto izdevumu vai 13. pantā noteikto nodokļa atvieglojumu piemērošanas rezultātā
veidojas nodokļa pārmaksa, maksātājam nodokli atmaksā, piemērojot nodokļa likmi 20 procentu apmērā.
16. Ja algas nodokļa maksātājs ir persona, uz kuru attiecas citas valsts sociālās apdrošināšanas sistēma, un
maksātāja algota darba ienākums mēnesī pārsniedz vienu divpadsmito daļu no likumā "Par valsts sociālo
apdrošināšanu" noteiktā obligāto iemaksu objekta maksimālā apmēra, viņa mēneša ienākuma (izņemot šā likuma 9.
pantā minētos neapliekamos ienākumus) daļai, kas pārsniedz vienu divpadsmito daļu no likumā "Par valsts sociālo
apdrošināšanu" noteiktā obligāto iemaksu objekta maksimālā apmēra, piemēro nodokļa likmi 31,4 procentu apmērā.
17. Nodokļa likme, ja maksātājs ienākuma izmaksātājam nav iesniedzis algas nodokļa grāmatiņu, ir 23 procenti, ja
šā panta sešpadsmitajā, astoņpadsmitajā vai divdesmitajā daļā nav noteikts citādi. No maksātāja mēneša ienākuma
šā likuma 3. panta otrās daļas 1. punktā minētos atskaitāmos izdevumus atskaita tā, kā tas saskaņā ar šā panta
piecpadsmito daļu noteikts maksātāja mēneša ienākuma daļai, kas pārsniedz 1667 
euro
 mēnesī. Šā likuma 10. panta
pirmās daļas 4. punktā minētos izdevumus no ienākuma atskaita pirms nodokļa aprēķināšanas.
18. Nodokļa likmi 20 procentu apmērā taksācijas gada laikā piemēro autoru un izpildītāju ienākumiem no
autoratlīdzības.
19. Šā panta septiņpadsmitajā, astoņpadsmitajā, divdesmitajā un divdesmit ceturtajā daļā minētos ienākumus
iekļauj taksācijas gada kopējā apliekamajā ienākumā un tiem rezumējošā kārtībā piemēro šā panta otrajā daļā
noteiktās likmes.
20. Šā panta trešajā daļā noteiktās nodokļa likmes ienākuma izmaksātājs taksācijas gada laikā piemēro šādiem
kalendāra mēneša laikā izmaksātajiem ienākumiem:
1) Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras izmaksātajam pārejošas darba nespējas pabalstam;
2) piešķirtajai pensijai (ieskaitot piemaksu pie pensijas par apdrošināšanas stāžu, kas uzkrāts līdz 1995. gada
31. decembrim) vai pārrēķinātajai pensijai pēc 1996. gada 1. janvāra atbilstoši likumam "Par valsts pensijām",
vai izdienas pensijai, vai speciālajai valsts pensijai atbilstoši Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem, vai
pensijai atbilstoši ārvalsts normatīvajiem aktiem, vai noslēgtajam mūža pensijas apdrošināšanas līgumam (ar
uzkrāto fondētās pensijas kapitālu atbilstoši Valsts fondēto pensiju likumam).
21. Šā panta otrās vai trešās daļas piemērošanai gada ienākuma vai mēneša ienākuma apmēru nosaka, neņemot
vērā:
1) šā likuma 9. pantā minētos neapliekamos ienākumus;
2) saskaņā ar šā likuma 8. pantu no apliekamā ienākuma izslēgtos ienākumus;
3) saskaņā ar šā likuma 24. panta septīto daļu no apliekamā ienākuma izslēgtos ienākumus;
4) ar algas nodokli apliekamos ienākumus, no kuriem darba ņēmējs ir tiesīgs nemaksāt iedzīvotāju ienākuma
nodokli saskaņā ar Jaunuzņēmumu darbības atbalsta likumu.
22. Ja taksācijas gadā algota darba ienākums, pensija vai pabalsts tiek izmaksāts par pirmstaksācijas gadu, šos
ienākumu veidus iekļauj attiecīgā pirmstaksācijas gada ienākumu apmērā un piemēro attiecīgās pirmstaksācijas gada
nodokļa likmes. Ar algas nodokli apliekamajā mēneša ienākumā iekļauj ienākumu, kas aprēķināts par attiecīgo
mēnesi.
23. Pamatojoties uz maksātāja rakstveida iesniegumu ienākuma izmaksātājam vai maksātāja veiktu atzīmi
grāmatiņā, ienākuma izmaksātājs taksācijas gada laikā ietur nodokli saskaņā ar 23 procentu likmi arī no ienākumiem,
kuriem saskaņā ar šā panta otro, trešo vai astoņpadsmito daļu piemērojama nodokļa likme 20 procentu apmērā. Ja
nodokli ietur saskaņā ar 23 procentu likmi, pamatojoties uz maksātāja veiktu atzīmi grāmatiņā, šo likmi sāk piemērot
ar nākamā mēneša 1. datumu.
24. Ja maksātājs laimējis izložu vai azartspēļu laimestu, kas pārsniedz 3000 
euro
, un tas izmaksāts vienā reizē vai
summējot visā azartspēles organizēšanas vietas apmeklējuma laikā, izložu vai azartspēļu laimesta daļai, kas
pārsniedz 3000 
euro
, bet nepārsniedz saskaņā ar likumu "Par valsts sociālo apdrošināšanu" noteikto obligāto iemaksu
objekta maksimālo apmēru, taksācijas gada laikā piemēro nodokļa likmi 23 procentu apmērā, bet izložu vai azartspēļu
laimesta daļai, kas pārsniedz saskaņā ar likumu "Par valsts sociālo apdrošināšanu" noteikto obligāto iemaksu objekta
maksimālo apmēru, piemēro nodokļa likmi 31,4 procentu apmērā.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2017.
, 
31.05.2018.
, 
13.12.2018.
 un 
21.03.2019
.
52
/
93
likumu, kas stājas spēkā 
16.04.2019.
)  
16. pants. Vērtības izteiksme
1. Ienākumi, attaisnotie izdevumi un izdevumi, kas izdarīti, veicot saimniecisko darbību, tiek noteikti 
euro
. Ienākumi
un izdevumi ārvalstu valūtā tiek pārrēķināti 
euro
 saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu, kas bija
spēkā attiecībā pret 
euro
 ienākuma gūšanas vai izdevumu izdarīšanas dienas sākumā.
2. Naturālā (mantiskā) izteiksmē un pakalpojumu veidā gūtie ienākumi un izdarītie izdevumi tiek novērtēti naudas
izteiksmē pēc tirgus cenām, kādas ir bijušas spēkā ienākuma gūšanas vai izdevumu izdarīšanas dienā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.11.2008.
 un 
19.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
16.
1
 pants. Ienākuma gūšanas diena
1. Par ienākuma gūšanas dienu uzskatāma diena, kad maksātājs saņem naudu vai citas lietas, ja šajā pantā nav
noteikts citādi.
2. Par ienākuma gūšanas dienu no ienākuma no kapitāla, kas nav kapitāla pieaugums, un ienākuma no alternatīvo
ieguldījumu fonda, kas ir nodibināts kā komandītsabiedrība, kā arī no ārvalsts personālsabiedrības (ja tā nav ārvalsts
uzņēmumu ienākuma nodokļa vai tam pielīdzināma nodokļa maksātāja) uzskata dienu, kad ienākums aprēķināts.
3. Par ienākuma gūšanas dienu no privātajos pensiju fondos veikto iemaksu ieguldīšanas uzskata dienu, kad
papildpensijas saņēmējs saņem maksājumu no privātā pensiju fonda.
3.
1
 Par ienākuma no noslēgtajiem dzīvības apdrošināšanas līgumiem ar līdzekļu uzkrāšanu gūšanas dienu uzskata
dienu, kad pieprasītā apdrošināšanas atlīdzība tiek izmaksāta.
3.
2
 Ja dzīvības apdrošināšanas līgums (ar līdzekļu uzkrāšanu) tiek izbeigts pirms termiņa, nesasniedzot šā likuma
8.panta piektās daļas 1.punktā noteikto 10 gadu darbības termiņu, par ienākuma gūšanas dienu uzskata dienu, kad
tiek izmaksāta atpirkuma summa.
3.
3
 Neatkarīgi no šā panta 3.
1
 daļas nosacījumiem, ja dzīvības apdrošināšanas līguma (ar līdzekļu uzkrāšanu)
termiņa beigās apdrošināšanas atlīdzība (ieskaitot ienākumu no šā apdrošināšanas līguma) tiek izmaksāta pa daļām,
par ienākuma gūšanas dienu uzskata dienu, kad veikta pirmās apdrošināšanas atlīdzības daļas izmaksa.
3.
4
 Ja šā panta 3.
3
 daļā minētā dzīvības apdrošināšanas līguma (ar līdzekļu uzkrāšanu) apdrošināšanas atlīdzības
(ieskaitot ienākumu no šā apdrošināšanas līguma) izmaksas laikā atlikusī apdrošināšanas atlīdzība palielinās par
papildu peļņu (papildu ienākumu no dzīvības apdrošināšanas līguma ar uzkrāšanu), par šā apliekamā ienākuma
gūšanas dienu uzskata dienu, kad veikta nākamā apdrošināšanas atlīdzības daļas izmaksa.
3.
5
 Par šā likuma 11.
9
 panta vienpadsmitās daļas 6. punktā minētā ienākuma gūšanas dienu uzskata dienu, kad
no ieguldījumu konta izmaksātā naudas summa pārsniedz ieguldījumu kontā iemaksāto naudas summu.
3.
6
 Neatkarīgi no šā panta 3.
5
 daļas nosacījumiem, ja finanšu instrumenti tiek pārvesti no viena ieguldījumu konta
uz citu ieguldījumu kontu, ienākuma gūšanas diena tiek noteikta atbilstoši šā panta 3.
5
 daļas nosacījumiem attiecībā
uz ieguldījumu kontu, uz kuru tiek pārvesti finanšu instrumenti.
4. Ministru kabinets paredz kārtību, kādā nosakāma ienākuma gūšanas diena, ja diena, kad noslēgts līgums par
darījumu ar kapitāla aktīviem, naudas saņemšanas diena, īpašuma tiesību pāreja un blakus nosacījumi, lai līgums
stātos spēkā, nav vienā taksācijas periodā.
4.
1 
Ja fiziskā persona kapitālsabiedrības pamatkapitālā iegulda nekustamo īpašumu apmaiņā pret
kapitālsabiedrības kapitāla daļām vai akcijām, tad par tāda ienākuma gūšanas dienu, kas radies no nekustamā
īpašuma ieguldīšanas kapitālsabiedrības pamatkapitālā, uzskatāma diena, kad apmaiņā iegūtās kapitāla daļas vai
akcijas tiek atsavinātas.
5. Maksātājam, kas finanšu grāmatvedību kārto divkāršā ieraksta sistēmā un gatavo bilanci un ieņēmumu un
izdevumu pārskatu saskaņā ar likuma "Par grāmatvedību" 13.panta sesto daļu, saimnieciskās darbības ienākuma
noteikšanai darījumus un notikumus atzīst tajā taksācijas periodā, kad tie notiek, neatkarīgi no tā, kad tiek veikti
53
/
93
norēķini.
6. Par ienākuma gūšanas dienu no šā likuma 3.panta trešās daļas 17.punktā un 8.panta trešās daļas 14.punktā
minētā ienākuma ir uzskatāma nomas līguma pārtraukšanas diena.
7. Ienākumu no kapitāla, kura nominālvērtība izteikta ārvalstu valūtā, novērtē 
euro
 saskaņā ar grāmatvedībā
izmantojamo ārvalstu valūtas kursu tās dienas sākumā, kad ienākums no kapitāla aprēķināts.
8. Par dividenžu ienākuma gūšanas dienu un attiecīgi arī par dividenžu ienākuma izmaksas dienu šā likuma
izpratnē uzskata dienu, kad dividendes aprēķinātas. Ja dividendes aprēķina par publiskajā apgrozījumā esošām
akcijām, tad par dividenžu ienākuma gūšanas dienu un līdz ar to arī dividenžu ienākuma izmaksas dienu šā likuma
izpratnē uzskata dienu, kad dividendes izmaksātas, un pienākums ieturēt nodokli no akciju turētājam vai starpniekam
izmaksātajām dividendēm par publiskajā apgrozībā esošām akcijām (ja tas saskaņā ar likumu jāietur) un ieskaitīt to
valsts budžetā ir ieguldījumu pakalpojumu sniedzējam, kurš atvēris finanšu instrumentu kontu (vai ar kura starpniecību
atvērts finanšu instrumentu konts) un kurš apkalpo šo kontu.
8.
1
 (Izslēgta ar 
28.07.2017
. likumu)
9. Par procentu ienākuma gūšanas dienu un attiecīgi arī par procentu ienākuma izmaksas dienu šā likuma izpratnē
uzskata dienu, kad fiziskajai personai rodas tiesības neierobežoti rīkoties ar attiecīgo ienākumu saskaņā ar noslēgto
līgumu vai likumu un attiecīgais ienākums kļūst pieejams šai personai tās norādītajā veidā un kārtībā.
10. Par tāda ienākuma gūšanas dienu, kas radies aizdevuma (kredīta) saistību samazināšanas vai dzēšanas
rezultātā, uzskata dienu, kad stājas spēkā vienošanās, ar kuru tiek samazinātas vai dzēstas aizdevuma (kredīta)
saistības.
11. Par akciju pirkuma tiesību īstenošanas (ienākuma gūšanas) dienu šā likuma izpratnē uzskatāma diena, kad
normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā pāriet īpašuma tiesības uz akcijām.
12. Par ienākuma gūšanas dienu no šā likuma 8.panta 2.
7
 daļā minētā ienākuma uzskatāma nākamā diena pēc 90
dienu perioda notecēšanas, ja šajās 90 dienās nav veikti norēķini par šā likuma 8.panta 2.
7
 daļā minētajiem avansiem.
13. Par ienākuma gūšanas dienu no sabiedrības vajadzībām nepieciešama nekustamā īpašuma atsavināšanas
uzskata nākamo dienu pēc dienas, kad notecējuši 12 mēneši no atlīdzības izmaksas dienas, ja atlīdzība izmaksāta
naudā.
14. Par ienākuma gūšanas dienu no šā likuma 9.panta pirmās daļas 34.
2
 punktā minētā ienākuma uzskata
nākamo dienu pēc dienas, kad notecējuši 12 mēneši no nekustamā īpašuma atsavināšanas dienas, ja faktiskā
ienākuma gūšanas diena ir bijusi ne vēlāk par šo dienu. Ja faktiskā ienākuma gūšanas diena ir bijusi vēlāk par dienu,
kad notecējuši 12 mēneši no nekustamā īpašuma atsavināšanas dienas, ienākuma gūšanas diena nosakāma saskaņā
ar šā panta ceturto daļu.
15. Ja saskaņā ar šā likuma 8.
1
 pantu ienākumam pielīdzina aizdevumu vai saskaņā ar šā likuma 8.
2
 panta piekto
daļu tiek gūts nesamaksātu aizdevuma procentu radīts ienākums, par šo ienākumu gūšanas (izmaksas) dienu
uzskatāma sestā mēneša pēdējā diena pēc aizdevuma līgumā noteiktā aizdevuma atmaksas termiņa vai 66.mēneša
pēdējā diena (no aizdevuma izsniegšanas dienas), ja aizdevuma līgumā noteiktais aizdevuma atmaksas termiņš
pārsniedz 60 mēnešus. Ja netiek izpildīti šā likuma 8.
1
 panta ceturtās vai sestās daļas nosacījumi, ienākuma gūšanas
dienu nosaka saskaņā ar 8.
1
 panta vienpadsmito daļu.
16. Par saskaņā ar šā likuma 8.
2
 panta pirmo daļu noteikto samazinātu aizdevuma procentu maksājumu radītā
ienākuma gūšanas (izmaksas) dienu uzskata katra taksācijas gada pēdējo dienu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas grozīta ar 
09.08.2010.
, 
21.10.2010.
, 
08.09.2011.
, 
22.09.2011.
, 
15.12.2011.
,
15.11.2012.
, 
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
, 
17.12.2014.
, 
28.07.2017.
 un 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 126. punktu)
IV nodaļa 
NODOKĻA IETURĒŠANAS UN MAKSĀŠANAS KĀRTĪBA
54
/
93
17. pants. Algas nodokļa ieturēšana un maksāšana un nodokļa ieturēšana no ienākumiem, kuri nav
saistīti ar darba attiecībām
1. Algas nodokļa ieturēšanu un maksāšanu (pārskaitīšanu budžetā) veic darba devējs, kas nodarbina darbinieku —
(nodokļa) maksātāju.
2. Algas nodoklis tiek aprēķināts atbilstoši šā likuma 15. panta trešajā daļā noteiktajai likmei.
3. Ar algas nodokli apliekamais mēneša ienākums ir:
1) Latvijas Republikas rezidentiem darbavietā, kur iesniegta grāmatiņa — starpība starp kalendārā mēneša
ienākumu un Valsts ieņēmumu dienesta prognozētā mēneša neapliekamā minimuma vai maksātāja prognozētā
mēneša neapliekamā minimuma, šā likuma 10.panta otrajā daļā noteikto attaisnoto izdevumu un šā likuma
13.panta pirmajā daļā noteikto atvieglojumu summu;
2) Latvijas Republikas rezidentiem darbavietā, kur nav iesniegta grāmatiņa — kalendārā mēneša ienākums, no
kura atskaitīta šā likuma 10.panta otrajā daļā noteiktā attaisnoto izdevumu summa;
3) Latvijas Republikas nerezidentiem — kalendārā mēneša ienākums, no kura atskaitīta šā likuma 10.panta
pirmās daļas 1., 5. un 6.punktā minēto attaisnoto izdevumu summa.
4. 
(Izslēgta ar 
25.11.1999
. likumu.)
5. Algas nodoklis iemaksājams budžetā reizi mēnesī, kad bankā tiek saņemta nauda iedzīvotāju ienākumu
izmaksai. Darba devēji, kas iedzīvotāju ienākumus izmaksā no kases ieņēmumiem, nesaņemot naudu bankā, iemaksā
algas nodokli budžetā nākamajā dienā pēc algas izmaksas. Darba devējs, kas darbiniekam darba samaksu izmaksā
bezskaidras naudas norēķinu veidā, algas nodokli iemaksā budžetā tajā pašā dienā, kurā viņš devis maksājuma
uzdevumu darba samaksas pārskaitīšanai no sava konta uz darbinieka kontu. No steidzamos, īslaicīgos, vienreizējos
darbos nodarbinātu darbinieku darba samaksas aprēķināto un ieturēto algas nodokli darba devējs iemaksā budžetā
tajā pašā dienā, kurā viņš iemaksā budžetā pastāvīgo darbinieku algas nodokli.
5.
1
 Fiziskā persona — mikrouzņēmuma darbinieks — algas nodokli maksā atbilstoši Mikrouzņēmumu nodokļa
likumam.
5.
2
 Sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokli aprēķina, ietur un iemaksā budžetā sezonas laukstrādnieku
ienākuma izmaksātājs. Sezonas laukstrādnieku ienākuma nodoklis iemaksājams budžetā līdz tā mēneša
15.datumam, kas seko mēnesim, kurā sezonas laukstrādnieks ir bijis nodarbināts.
6. Gadam beidzoties, darba devējs ne vēlāk kā 15 dienu laikā pēc darbinieka pieprasījuma saņemšanas izsniedz
viņam paziņojumu par fiziskajai personai izmaksātajām summām, kā arī nosūta Valsts ieņēmumu dienestam
paziņojumu par fiziskajai personai izmaksātajām summām. Ja ar darbinieku darba attiecības ir izbeigušās pirms
taksācijas gada beigām, darba devējs pēc pieprasījuma izsniedz darbiniekam paziņojumu par fiziskajai personai
izmaksātajām summām darba attiecību izbeigšanas dienā.
7. Paziņojums par fiziskajai personai izmaksātajām summām tiek nosūtīts Valsts ieņēmumu dienestam ne vēlāk
kā taksācijas gadam sekojošā gada 1.februārī, ja darba attiecības pastāvējušas līdz gada beigām. Paziņojumu par
fiziskajai personai izmaksātajām summām par to darbinieku, ar kuru darba attiecības nav pastāvējušas līdz gada
beigām, darba devējs nosūta Valsts ieņēmumu dienestam līdz tā mēneša 15. datumam, kas seko darba attiecību
izbeigšanās mēnesim vai mēnesim, kurā darbinieks ir bijis nodarbināts steidzamos, īslaicīgos vai vienreizējos darbos.
7.
1
 
(Izslēgta ar 
15.11.2012
. likumu)
7.
2
 Šā panta pirmo, otro, trešo, sesto un septīto daļu piemēro valsts pārvaldes iestāde, pašvaldības iestāde, cita
atvasināta publisko tiesību juridiskā persona vai iestāde ar patstāvīgu budžetu, kura saskaņā ar Valsts pārvaldes
iestāžu nodarīto zaudējumu atlīdzināšanas likumu izmaksā maksātājam zaudējumu atlīdzinājumu, kas ir saistīts ar
darba (dienesta) attiecībām vai to pārtraukšanu. Algas nodokli par zaudējumu atlīdzinājumu, kas ir saistīts ar darba
(dienesta) attiecībām vai to pārtraukšanu, valsts pārvaldes iestāde, pašvaldības iestāde, cita atvasināta publisko tiesību
juridiskā persona vai iestāde ar patstāvīgu budžetu saskaņā ar Valsts pārvaldes iestāžu nodarīto zaudējumu
atlīdzināšanas likumu iemaksā budžetā triju darbdienu laikā no dienas, kad maksātājam izmaksāts zaudējumu
atlīdzinājums.
7.
3 
Gadam beidzoties, sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs 15 dienu laikā pēc sezonas laukstrādnieku
55
/
93
ienākuma nodokļa maksātāja pieprasījuma saņemšanas izsniedz viņam paziņojumu par fiziskajai personai
izmaksātajām summām.
8. 
(Izslēgta ar 
25.11.1999
. likumu.)
9. 
(Izslēgta ar 
30.11.2000
. likumu.)
9.
1
 Šā likuma 4.panta pirmās daļas 4. un 5.punktā minētais algas nodokļa maksātājs — fiziskā persona — no
kalendāra mēneša darba samaksas aprēķināto nodokli ieskaita budžetā ne vēlāk kā ienākuma izmaksas mēnesim
sekojošā mēneša piecpadsmitajā datumā. Paziņojumu par fiziskajai personai izmaksātajām summām minētā fiziskā
persona — darbinieks iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam līdz taksācijas gadam sekojošā gada 1.februārim, bet, ja
darba attiecības ar šo darba devēju izbeigušās pirms gada beigām, — līdz darba attiecību izbeigšanās mēnesim
sekojošā mēneša piecpadsmitajam datumam.
9.
2
 Šā panta pirmā daļa nav piemērojama, ja vienlaikus pastāv šādi nosacījumi:
1) fiziskā persona darba pienākumus veic ārvalstī saistībā ar ārvalstī esošo darba devēja pastāvīgo
pārstāvniecību, kas reģistrēta saskaņā ar ārvalsts attiecīgo normatīvo aktu prasībām;
2) fiziskās personas darba samaksa (ienākums, kas gūts uz darba attiecību pamata) tiek aplikta ar ārvalsts
ienākuma nodokli;
3) nosakot ārvalstī esošās darba devēja pastāvīgās pārstāvniecības apliekamo ienākumu, fiziskās personas
darba samaksa tiek iekļauta pastāvīgās pārstāvniecības izdevumos.
9.
3
 Šā panta 9.
2
 daļā minētā darba samaksa ir ienākums, kas gūts ārpus Latvijas Republikas pie tāda darba
devēja, kurš nav Latvijas Republikas rezidents, un tiek aplikts ar iedzīvotāju ienākuma nodokli rezumējošā kārtībā
saskaņā ar šā likuma 19.panta noteikumiem.
9.
4
 Šā panta 9.
2
 daļas 1.punktā minētais darba devējs iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam attiecīgās ārvalsts
administrācijas apliecinājumu par to, ka šā darba devēja pastāvīgā pārstāvniecība ir reģistrēta attiecīgajā valstī saskaņā
ar tās normatīvo aktu prasībām un šajā pastāvīgajā pārstāvniecībā nodarbināto algotā darba ienākumi tiek aplikti ar
ārvalsts ienākuma nodokli. Darba devējs vispārējā kārtībā iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam informāciju par fiziskās
personas ienākumiem, kas uz darba attiecību pamata gūti ārvalstī esošajā, darba devēja izveidotajā pastāvīgajā
pārstāvniecībā.
10. No fiziskās personas ienākumiem, kurus izmaksā komersanti, individuālie uzņēmumi (arī zemnieku vai
zvejnieku saimniecības), kooperatīvās sabiedrības, nerezidentu pastāvīgās pārstāvniecības, iestādes, organizācijas,
biedrības, nodibinājumi un fiziskās personas, kuras reģistrētas kā saimnieciskās darbības veicējas, ja tie nav saistīti ar
darba attiecībām un nav atbrīvoti no aplikšanas ar nodokli, ienākuma izmaksātājs ietur nodokli ienākuma izmaksas
vietā un iemaksā to budžetā ne vēlāk kā ienākuma izmaksas mēnesim sekojošā mēneša piektajā datumā. Pie šādiem
ienākumiem pieder:
1) autoratlīdzība (honorārs), arī atlīdzība par autora pārdotajiem lietišķās un dekoratīvās mākslas darbiem un
tautas daiļamatniecības izstrādājumiem;
2) autoratlīdzība (honorārs), kuru izmaksā autortiesību mantiniekiem;
3) atlīdzība, kuru izmaksā sagādes un citas organizācijas par medījumu jēlādām, medījumiem un to gaļu,
medību trofejām, zoobarību un citu savvaļā iegūto produkciju, izņemot atlīdzību, kas gūta no sēņošanas,
ogošanas, savvaļas ārstniecības augu un ziedu vākšanas vai nemedījamās sugas indivīda — parka vīngliemezis
(
Helix pomatia
) — ieguves;
4) apdrošināšanas atlīdzība, kas saskaņā ar dzīvības, veselības un negadījuma apdrošināšanas līgumu, kuru
apdrošinātā interesēs noslēdzis darba devējs (vai cits apdrošinājuma ņēmējs — juridiskā persona), izmaksāta,
pienākot apdrošināšanas līgumā paredzētajam līguma beigu termiņam vai laužot līgumu pirms termiņa;
5) pensijas;
5
1
) pensijai pielīdzināms ienākums;
6) metāllūžņu pārdošanas ienākumi; 
56
/
93
6) metāllūžņu pārdošanas ienākumi;
7) ieņēmumi no saimnieciskās darbības, ko veic fiziskā persona, kurai nav izsniegts Valsts ieņēmumu dienesta
apliecinājums par reģistrēšanos saimnieciskās darbības veicēja statusā, izņemot ieņēmumus no
lauksaimnieciskās produkcijas ražošanas un no sēņošanas, ogošanas vai savvaļas ārstniecības augu un ziedu
vākšanas;
8) dāvinājumi naudā un citās lietās, izņemot dāvinājumu (ienākumu), kas gūts aizdevuma (kredīta) saistību
samazināšanas vai dzēšanas rezultātā;
9) slimības pabalsti;
10) 
(izslēgts ar 
15.12.2011
. likumu)
;
11) atmaksājamais pārmaksātais sociālais nodoklis (valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas);
12) dividendes, dividendēm pielīdzināms ienākums un nosacītās dividendes;
13) procentu ienākums;
14) stipendijas, izņemot stipendijas, kuras saskaņā ar šā likuma 9.panta pirmās daļas 8.punktu nav apliekamas
ar nodokli;
15) papildpensijas kapitāls, kas veidojies no darba devēja veiktajām iemaksām privātajos pensiju fondos
atbilstoši licencētiem pensiju plāniem vai iemaksām privātā pensiju fonda pensiju plānā saskaņā ar Solidaritātes
nodokļa likumu un izmaksāts pensiju plānu dalībniekiem;
16) ienākums no privātajos pensiju fondos veikto iemaksu ieguldīšanas;
17) iznomāta personāla ienākums vai tam pielīdzināts ienākums;
18) ienākums no noslēgtajiem dzīvības apdrošināšanas līgumiem ar līdzekļu uzkrāšanu un ienākums no mūža
pensijas apdrošināšanas līgumiem (ar uzkrāto fondētās pensijas kapitālu atbilstoši Valsts fondēto pensiju
likumam), kas veidojas no apdrošinātāja piešķirtajām gratifikācijām;
19) ienākums no fiziskās personas īpašumā esoša augoša meža atsavināšanas izciršanai un tajā iegūto
kokmateriālu atsavināšanas;
20) ienākumam pielīdzināms aizdevums, ja aizdevuma līgums neatbilst šā likuma 8.
1
 panta trešajā daļā
noteiktajiem kritērijiem vai ja, aizdevumu cedējot, piemēro šā likuma 8.
1
 panta piecpadsmito daļu;
21) ar brīvprātīgā darba veikšanu saistīto personificēto izdevumu kompensācijas, kuras brīvprātīgā darba
veicējam sedz brīvprātīgā darba organizētāji, izņemot kompensācijas, kuras saskaņā ar šā likuma 9.panta
pirmās daļas 44.punktu nav apliekamas ar nodokli;
22) izložu un azartspēļu laimesta daļa, kas pārsniedz 3000 
euro
, ja laimests, kas pārsniedz 3000 
euro
,
izmaksāts vienā reizē vai summējot visā azartspēles un izlozes organizēšanas vietas apmeklējuma laikā.
10.
1
 Ieturot nodokli no profesionālās darbības veicēju autoratlīdzības (honorāra), pirms nodokļa aprēķināšanas no
izmaksājamās summas atskaita šā likuma 10.panta pirmās daļas 4.punktā minētos izdevumus atbilstoši noteiktajai
normai.
10.
2
 Ieturot nodokli no augoša meža pārdošanas ienākuma, pirms nodokļa aprēķināšanas no izmaksājamās
summas atskaita ar meža atjaunošanu saistītos izdevumus, piemērojot izdevumu normu 25 procentu apmērā no
izmaksājamās summas, bet no kokmateriālu pārdošanas ienākuma — ar kokmateriālu sagatavošanu un pārdošanu
saistītos izdevumus, piemērojot izdevumu normu 50 procentu apmērā no izmaksājamās summas.
10.
3
 
(Izslēgta ar 
31.05.2012
. likumu)
10.
4
 Ja kredītiestādei ir pieejama informācija par ārvalstī ieturēto nodokli no dividendēm par ārvalstīs publiskajā
apgrozībā esošām akcijām pēc zemākas nodokļa likmes, nekā noteikts šā likuma 15. panta piektajā daļā,
57
/
93
kredītiestāde piemēro šā panta desmitās daļas 12.punkta noteikumus un nodokli ietur izmaksas vietā, piemērojot šā
likuma 15. panta piektajā daļā noteiktās likmes un ārvalstī ieturētā nodokļa likmes starpību. Kredītiestāde nepiemēro
šā panta desmitās daļas 12.punkta noteikumus par nodokļa ieturēšanu izmaksas vietā, ja kredītiestādei ir pieejama
informācija par ārvalstī ieturēto nodokli no dividendēm par ārvalstīs publiskajā apgrozībā esošām akcijām pēc šā likuma
15. panta piektajā daļā noteiktās nodokļa likmes vai arī augstākas nodokļa likmes.
11. Komersanti, individuālie uzņēmumi (arī zemnieku vai zvejnieku saimniecības), kooperatīvās sabiedrības,
nerezidentu pastāvīgās pārstāvniecības, iestādes, organizācijas, biedrības, nodibinājumi un fiziskās personas, kuras
reģistrētas kā saimnieciskās darbības veicējas, pēc personas — nodokļa maksātāja — pieprasījuma saņemšanas
izsniedz šai personai paziņojumu par izmaksātajām ar iedzīvotāju ienākuma nodokli apliekamajām summām, kas nav
saistītas ar darba attiecībām, un no šīm summām ieturēto nodokli vai, ja izmaksātais ienākums nav apliekams ar
nodokli, izmaksu apliecinošu dokumentu un nosūta paziņojumu Valsts ieņēmumu dienestam:
1) par personām izmaksātajiem ienākumiem, kas minēti šā panta desmitajā un divpadsmitajā daļā, un no tiem
ieturēto nodokli — ne vēlāk kā līdz ienākuma izmaksas mēnesim sekojošā mēneša 15.datumam;
2) par personām, neieturot nodokli, izmaksātajām summām — Ministru kabineta noteiktajā termiņā. Ministru
kabinets nosaka apliecinājuma dokumentu izsniegšanas kārtību, kā arī ienākumus, par kuru izmaksu tie
izsniedzami, un izņēmumus;
3) par taksācijas gadā fiziskajai personai samazinātajām vai dzēstajām aizdevuma (kredīta) saistībām.
11.
1
 Ja šā panta vienpadsmitās daļas 2.punktā minētās ienākuma summas, kas saistītas ar maksātāja
lauksaimniecisko ražošanu, taksācijas gadā nepārsniedz 711 
euro
, paziņojums par šim maksātājam izmaksāto
ienākumu Valsts ieņēmumu dienestam iesniedzams kopumā par gadu līdz taksācijas gadam sekojošā gada
1.februārim.
11.
2
 Fiziskā persona — nodokļa maksātājs kā apliecinājumu tam, ka tās personisko lietu pārdošana
komersantam, individuālajam uzņēmumam (arī zemnieka vai zvejnieka saimniecībai), kooperatīvajai sabiedrībai,
nerezidenta pastāvīgajai pārstāvniecībai, iestādei, organizācijai, biedrībai, nodibinājumam un fiziskajai personai, kura
reģistrēta kā saimnieciskās darbības veicēja, nav saistīta ar tās saimniecisko darbību, iesniedz ienākuma
izmaksātājam attiecīgu izziņu.
11.
3
 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
11.
4
 Šā panta vienpadsmitās daļas 2.punkta noteikumus Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra nepiemēro ar
nodokli neapliekamam ienākumam.
11.
5
 Šā panta vienpadsmitās daļas noteikumus par paziņojuma par fiziskajai personai izmaksātajām summām
izsniegšanu maksātājam var nepiemērot:
1) kredītiestāde un ieguldījumu sabiedrība — ienākumam no kapitāla, tai skaitā no kapitāla pieauguma, ja
kredītiestāde izsniedz vai nosūta personām — nodokļa maksātājiem — konta izrakstu par taksācijas gada
ienākumu no kapitāla;
2) apdrošināšanas sabiedrība — ienākumam no kapitāla, tai skaitā no kapitāla pieauguma, pensijai
pielīdzinātajam ienākumam un citām ar iedzīvotāju ienākuma nodokli apliekamajām summām, kas nav saistītas
ar darba attiecībām, ja izmaksa tiek veikta ar kredītiestādes starpniecību naudas pārveduma veidā un aprēķināto
nodokli apdrošināšanas sabiedrība norāda naudas pārveduma pamatojumā;
3) ieguldījumu pakalpojumu sniedzējs — ienākumam no ieguldījumu konta, ja ieguldījumu pakalpojumu
sniedzējs nodrošina ieguldījumu konta īpašniekam iespēju saņemt ieguldījumu konta izrakstu, kurā apkopota
informācija par taksācijas gada laikā ieguldījumu kontā izdarītajām iemaksām un no tā izdarītajām izmaksām,
kā arī, ja ieguldījumu pakalpojumu sniedzējam ir pieejama tāda informācija, apkopotas ziņas par naudas
līdzekļiem, kas iegūti ieguldījumu konta darījumu izpildes rezultātā, un par nodokļiem, kas ieturēti no šiem
naudas līdzekļiem. Ieguldījumu konta izrakstā iekļaujamo informāciju nosaka Ministru kabinets.
11.
6
 Fiziskā persona līdz taksācijas gadam sekojošā gada 1.februārim izsniedz fiziskajai personai — ienākuma
guvējam un nosūta Valsts ieņēmumu dienestam paziņojumu par fiziskajai personai izmaksātajām summām par
taksācijas gadā fiziskajai personai (ja dāvinātāju ar maksātāju nesaista laulība vai radniecība līdz trešajai pakāpei
Civillikuma izpratnē) samazinātajām vai dzēstajām aizdevuma (kredīta) saistībām, kuras nodrošinātas ar nekustamā
īpašuma hipotēku.
58
/
93
11.
7
 Piemērojot šā panta vienpadsmitās daļas 3.punkta noteikumus par paziņojuma par fiziskajai personai
izmaksātajām summām izsniegšanu fiziskajām personām un nosūtīšanu Valsts ieņēmumu dienestam, paziņojumā par
fiziskajai personai izmaksātajām summām atsevišķi tiek norādītas saistības, kuras nodrošinātas ar nekustamā
īpašuma hipotēku, par šā likuma 9.panta pirmās daļas 35.
1
 punktā minēto periodu.
12. No šā likuma 3. panta trešās daļas 1., 2., 3., 4., 7.
1
, 8., 9.
2
, 10., 10.
1
, 11., 12., 13., 14., 14.
1
, 15., 20., 21.,
22., 23., 24., 25. un 26. punktā minētajiem ienākumiem nodoklis tiek ieturēts ienākuma izmaksas vietā un iemaksāts
budžetā ne vēlāk kā ienākuma izmaksas mēnesim sekojošā mēneša piektajā datumā.
12.
1
 Komersants, individuālais uzņēmums (arī zemnieka vai zvejnieka saimniecība), kooperatīvā sabiedrība,
nerezidenta pastāvīgā pārstāvniecība, iestāde, organizācija, biedrība un nodibinājums, kas izmaksājis fiziskajai
personai - nerezidentam - tādus ienākumus, no kuriem saskaņā ar šo likumu nodoklis ieturams izmaksas vietā vai
aprēķināšanas brīdī, izsniedz nerezidentam apliecinājumu par Latvijas Republikā taksācijas gadā no attiecīgā
ienākumu izmaksātāja gūtajiem ienākumiem un par tiem samaksāto iedzīvotāju ienākuma nodokli.
12.
2
 Fiziskā persona — rezidents, kurš ir saimnieciskās darbības veicējs, no šā likuma 3.panta trešās daļas 1., 2.,
3., 7.
1
, 8., 11. un 12.punktā minētajiem ienākumiem nodokli ietur ienākuma izmaksas brīdī un iemaksā to budžetā ne
vēlāk kā ienākuma izmaksas mēnesim sekojošā mēneša piektajā datumā, ja šie maksājumi ir saistīti ar rezidenta
veikto saimniecisko darbību un tiek ņemti vērā, nosakot ar nodokli apliekamo ienākumu, kā arī izsniedz nerezidentam
apliecinājumu par Latvijas Republikā taksācijas gadā gūtajiem ienākumiem un par tiem samaksāto ienākuma nodokli.
12.
3
 
(Izslēgta ar 
28.07.2017
. likumu)
12.
4
 
(Izslēgta ar 
28.07.2017
. likumu)
12.
5
 No nerezidenta īpašumā esoša augoša meža atsavināšanas izciršanai un tajā iegūto kokmateriālu
atsavināšanas ienākuma nodoklis tiek ieturēts ienākuma izmaksas vietā un iemaksāts budžetā ne vēlāk kā ienākuma
izmaksas mēnesim sekojošā mēneša piektajā datumā.
12.
6
 Fiziskā persona — rezidents, kurš ir saimnieciskās darbības veicējs, — no nerezidenta īpašumā esoša
augoša meža atsavināšanas izciršanai un tajā iegūto kokmateriālu atsavināšanas ienākuma nodokli ietur ienākuma
izmaksas brīdī un iemaksā to budžetā ne vēlāk kā ienākuma izmaksas mēnesim sekojošā mēneša piektajā datumā,
ja šie maksājumi ir saistīti ar rezidenta veikto saimniecisko darbību un tiek ņemti vērā, nosakot ar nodokli apliekamo
ienākumu, kā arī izsniedz nerezidentam apliecinājumu par Latvijas Republikā taksācijas gadā gūtajiem ienākumiem un
par tiem samaksāto ienākuma nodokli.
12.
7
 Ieturot nodokli no nerezidenta īpašumā esoša augoša meža pārdošanas ienākuma, pirms nodokļa
aprēķināšanas no izmaksājamās summas atskaita ar meža atjaunošanu saistītos izdevumus, piemērojot izdevumu
normu 25 procentu apmērā no izmaksājamās summas, bet no kokmateriālu pārdošanas ienākuma — ar kokmateriālu
sagatavošanu un pārdošanu saistītos izdevumus, piemērojot izdevumu normu 50 procentu apmērā no izmaksājamās
summas.
13. Ja mēnesī izmaksātā ienākuma vai vienreizējās izmaksas apmērs ir 5 
euro
 vai mazāks, to izmaksājot, nodoklis
netiek ieturēts ienākuma izmaksas reizē, izņemot ienākumus, kas minēti šā panta desmitās daļas 12. un 13.punktā
un šā likuma 3.panta trešās daļas 10. un 11.punktā. Ienākuma saņēmējs uzrāda šīs summas savā deklarācijā, ko
iesniedz par taksācijas perioda (kalendārā gada) ienākumiem tam sekojošajā gadā. Ienākuma izmaksātājs par šo
ienākumu nosūta ziņas Valsts ieņēmumu dienestam šā panta vienpadsmitajā daļā noteiktajā kārtībā.
14. 
(Izslēgta ar 
16.06.2009
. likumu.)
15. 
(Izslēgta ar 
16.06.2009
. likumu.)
16. 
(Izslēgta ar 
16.06.2009
. likumu.)
17. Neatkarīgi no jebkuriem šā likuma noteikumiem iedzīvotāju ienākuma nodokli ietur pēc 23 procentu likmes no
visiem maksājumiem, ko fiziskās personas — Latvijas rezidenti vai nerezidenti, kuriem saskaņā ar šo likumu ir
pienākums iesniegt Latvijā gada ienākumu deklarāciju, izmaksā juridiskajām, fiziskajām un citām personām, kuras
atrodas, ir izveidotas vai nodibinātas Ministru kabineta noteikumos minētajās zemu nodokļu un beznodokļu valstīs vai
teritorijās, ieskaitot maksājumus šo personu pārstāvjiem vai trešo personu kredītiestāžu kontos un maksājumus, kas
veikti savstarpēja norēķinu ieskaita veidā, izņemot maksājumus par preču piegādēm personām, kuras atrodas, ir
59
/
93
izveidotas vai nodibinātas Ministru kabineta noteikumos minētajās zemu nodokļu un beznodokļu valstīs vai teritorijās,
ja šīs preces ir attiecīgās zemu nodokļu vai beznodokļu valsts vai teritorijas izcelsmes preces.
18. Valsts ieņēmumu dienestam ir tiesības atļaut neieturēt nodokli no tiem maksājumiem, no kuriem saskaņā ar šā
panta septiņpadsmito daļu ir ieturams nodoklis, ja šo maksājumu izmaksātājs pamatoti pierāda, ka minētie maksājumi
netiek izdarīti, lai samazinātu šā maksātāja apliekamo ienākumu un nemaksātu vai samazinātu Latvijā maksājamos
nodokļus. Valsts ieņēmumu dienests piešķirto atļauju anulē, ja nodokļu administrēšanas procesā ir ieguvis informāciju,
kas liecina par darījuma patieso apstākļu slēpšanu. Piešķirtās atļaujas anulēšanas gadījumā nodokļa maksātājam
piemēro šā panta septiņpadsmitās daļas normu un nodokļa summas, uz kurām attiecas anulētā atļauja, uzskatāmas
par nokavēto nodokļa maksājumu.
19. Šā panta septiņpadsmitajā daļā minētajiem maksājumiem, no kuriem nodoklis izmaksas vietā nav ieturams pēc
23 procentu likmes, un maksājumiem, no kuriem saskaņā ar šā panta astoņpadsmito daļu ir atļauts neieturēt nodokli,
piemērojami šā likuma 3.panta trešās daļas un šā panta desmitās un divpadsmitās daļas noteikumi.
20. Nodokļa ieturēšanas diena šā panta divpadsmitās un septiņpadsmitās daļas izpratnē ir diena, kad ienākuma
izmaksātājs veic faktisko maksājumu nerezidentam, vai arī diena, kad tiek izdarīts kreditora - nerezidenta - saistību
samazinājums, veicot nodokļa ienākuma izmaksātāja un nerezidenta savstarpējo norēķinu ieskaitu, vai arī diena, kad
notiek konkrētā kreditora saistību nodošana.
21. Šā panta septiņpadsmitās daļas izpratnē maksājumi ir jebkuri maksājumi, kas samazina šo maksājumu
izdarītāja apliekamo ienākumu neatkarīgi no tā, vai tie veikti, izmantojot bezskaidras naudas norēķinus, skaidrā naudā
vai citās lietās, vai arī savstarpējo norēķinu ieskaita veidā.
22. Ja personai, kura atrodas, ir izveidota vai nodibināta beznodokļu vai zemu nodokļu valstī vai teritorijā, ir atvērts
konts Latvijas Republikā reģistrētā kredītiestādē un šī persona no minētā konta veic maksājumus, kuru saņēmēja ir
cita persona, kas atrodas, ir izveidota vai nodibināta beznodokļu vai zemu nodokļu valstī vai teritorijā, un šo maksājumu
rezultātā tiek samazināts Latvijas nodokļa maksātāja apliekamais ienākums, tiek uzskatīts, ka minētos maksājumus
veic Latvijas nodokļa maksātājs, un ir piemērojama šā panta septiņpadsmitā daļa.
23. Atbilstoši šā panta septiņpadsmitajai daļai ieturēto nodokli ienākuma izmaksātājs iemaksā budžetā ne vēlāk kā
ienākuma izmaksas mēnesim sekojošā mēneša piektajā datumā.
24. Mikrouzņēmums — mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs — nepiemēro šā panta sestās un septītās daļas
noteikumus un divpadsmitās daļas, 12.
1
 un 12.
2
 daļas noteikumus attiecībā uz šā likuma 3.panta trešās daļas
1.punktā minēto ienākumu.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 29.02.1996., 19.12.1996., 02.10.1997., 20.11.1997.,
25.11.1999., 27.01.2000., 30.11.2000., 19.06.2003., 11.12.2003., 20.12.2004., 20.10.2005., 28.09.2006., 19.12.2006.,
17.05.2007., 12.12.2008., 16.06.2009., 16.07.2009., 01.12.2009., 13.05.2010., 09.08.2010., 21.10.2010., 20.12.2010.,
08.09.2011., 22.09.2011., 15.12.2011., 31.05.2012., 15.11.2012., 19.09.2013., 06.11.2013., 06.03.2014., 17.12.2014.,
30.04.2015., 29.10.2015., 30.11.2015., 28.07.2017.,  
22.11.2017.
,
13.12.2018.
 un 
21.03.2019
. likumu, kas stājas
spēkā 
16.04.2019.
)
17.
1
 pants. Iznomāta personāla ienākums vai tam pielīdzināts ienākums
1. Par personālu šā likuma izpratnē uzskata jebkuru fizisko personu, kuru cita persona (personāla iznomātājs)
piesaista, lai veiktu darbu personāla nomnieka labā neatkarīgi no tā, vai starp personāla iznomātāju un attiecīgo fizisko
personu pastāv darba tiesiskās attiecības.
2. Par personāla nomu šā panta izpratnē uzskata personāla iznomātāja, kas nav Latvijas rezidents vai nerezidenta
pastāvīgā pārstāvniecība Latvijā, personāla nosūtīšanu apmaiņā pret atlīdzību Latvijas rezidentam vai nerezidenta
pastāvīgajai pārstāvniecībai Latvijā, lai šis personāls veiktu darbības saistībā ar personāla nomnieka saimniecisko vai
profesionālo darbību Latvijā vai ārvalstīs, ja tiek konstatēta vismaz viena no šādām pazīmēm:
1) personāla nomnieks atbild par darba kopējo vadību un uzraudzību vai darba rezultātu;
2) personāla nomnieks nosaka iznomātā personāla skaitu un kvalifikāciju;
3) personāla integrācija personāla nomnieka uzņēmumā. Integrācija uzņēmumā šā panta izpratnē ir darba vai
atpūtas vietas esamība, pienākums ievērot uzņēmuma iekšējās kārtības noteikumus;
4) atlīdzība par personāla nomu tiek aprēķināta atkarībā no iznomātā personāla darba laika, paveiktā darba vai
60
/
93
citas attiecības starp personāla iznomātāja atlīdzību un personāla darba samaksu;
5) personāla nomnieks nodrošina personālu ar lielāko daļu pamatlīdzekļu, darbarīku un materiālu.
3. Personāla nomnieks aprēķina nodokli par iznomātā personāla ienākumu, pamatojoties uz personāla iznomātāja
iesniegtu dokumentāri apliecinātu informāciju, kas ļauj identificēt iznomāto personālu (vārdu, uzvārdu, dzimšanas
datumu, pastāvīgo dzīvesvietu vai nodokļu maksātāja reģistrācijas numuru vai citas ziņas), darba samaksu un citu
informāciju par gūto ienākumu.
4. Ja personāla iznomātājs nevar personāla nomniekam iesniegt šā panta trešajā daļā minēto informāciju, par
iznomātā personāla ienākumam pielīdzinātu ienākumu tiek uzskatīts personāla nomnieka kopējais maksājums
personāla iznomātājam. Nosakot katras iznomātā personāla ietvaros piesaistītās fiziskās personas ar nodokli
apliekamo ienākumu, tiek uzskatīts, ka šīs fiziskās personas ir guvušas ienākumu vienādās daļās no personāla
iznomātājam izmaksātās atlīdzības.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
17.
2
 pants. Mikrouzņēmumu sniegtie darbaspēka nodrošināšanas pakalpojumi
1. Personāla nomai (šā likuma 17.
1
 panta otrās daļas izpratnē) pielīdzina darbaspēka nodrošināšanas pakalpojumu
saņemšanu, ja šos pakalpojumus sniedz mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs.
2. Ar darbaspēka nodrošināšanas pakalpojumu sniegšanu šā panta izpratnē saprot tādas tiesiskās attiecības,
kurās darba devējs slēdz darba līgumu ar darbinieku, lai to norīkotu uz laiku vai pastāvīgi veikt darbu citai personai, tās
labā un vadībā. Ar darbaspēka nodrošināšanas pakalpojumu sniegšanu šā panta izpratnē saprot arī attiecības, kuru
ietvaros pastāv vismaz viens no šādiem nosacījumiem:
1) mikrouzņēmuma darbiniekus vai īpašniekus pakļauj tās personas noteiktajai darba kārtībai un rīkojumiem,
kuras labā veic darbu;
2) persona, kuras labā veic darbu, nosaka personāla skaitu un kvalifikāciju;
3) atlīdzību mikrouzņēmumu nodokļa maksātājam aprēķina atkarībā no nostrādātā darba laika;
4) persona, kuras labā veic darbu, nodrošina personālu ar lielāko daļu pamatlīdzekļu, darbarīku un materiālu;
5) pēc darījuma būtības var secināt, ka tā mērķis ir aizstāt darba tiesiskās attiecības ar cita veida tiesiskajām
attiecībām, lai samazinātu par darbiniekiem budžetā maksājamā iedzīvotāju ienākuma nodokļa un valsts
sociālās apdrošināšanas iemaksu apmēru. Par šādu mērķi īpaši var liecināt apstāklis, ka persona —
mikrouzņēmumu nodokļa maksātāja darbinieks — pēdējo 12 mēnešu laikā no dienas, kad uzsākta
pakalpojuma sniegšana, ir bijusi darba tiesiskajās attiecībās ar personu, kuras labā tā sniedz pakalpojumu (veic
darbu), vai arī šīs personas vārdā ir nodrošinājusi pakalpojuma sniegšanu un pārstāvējusi to.
3. Piemērojot šo pantu attiecībā uz apliekamā ienākuma noteikšanu no algota darba, piemērojama šā likuma 17.
1
panta trešā un ceturtā daļa.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.04.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
03.06.2015.
Otrās daļas piektais punkts stājas spēkā 
01.07.2015.
 Sk. Pārejas noteikumu 117.punktu)
17.
3
 pants. Ienākums no būtiskas līdzdalības ārvalsts sabiedrībā
1. Par ārvalsts sabiedrību šā likuma izpratnē uzskata ārvalsts kapitālsabiedrību, personālsabiedrību vai citu
juridisko personu, ārvalsts nodibinājumu, trastu vai citu juridisku veidojumu, kurš atrodas, ir izveidots vai nodibināts
normatīvajos aktos minētajās zemu nodokļu un beznodokļu valstīs vai teritorijās un kura akcijas netiek kotētas Eiropas
Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts regulētajā tirgū.
2. Par juridisku veidojumu šā likuma izpratnē uzskata jebkuru ar līgumu saistītu personu grupu vai aktīvus, kas
saskaņā ar līgumu ir nodoti citas personas pārvaldībā.
3. Tiek uzskatīts, ka maksātājam (rezidentam) pieder būtiska līdzdalība ārvalsts sabiedrībā, ja tam tieši vai netieši
pieder vismaz 25 procenti ārvalsts sabiedrības pamatkapitāla daļu, akciju, paju, balsstiesību vai ar līgumu vai citādi ir
nodrošināta būtiska ietekme vai tiesības piedalīties ārvalsts sabiedrības peļņas (aktīvu vērtības pieauguma) sadalē. Par
61
/
93
maksātāja netiešu līdzdalību ārvalsts sabiedrībā netiks uzskatīta tāda līdzdalība, ja kādā starpposmā starp maksātāju
un attiecīgo ārvalsts sabiedrību ir akciju sabiedrība, kuras akcijas tiek kotētas Eiropas Savienības dalībvalsts vai
Eiropas Ekonomikas zonas valsts regulētajā tirgū.
4. Maksātāja (rezidenta) līdzdalības apmēru ārvalsts sabiedrības pamatkapitālā, balsstiesību vai citu tiesību
apmēru, kas dod tiesības piedalīties peļņas (vai aktīvu vērtības pieauguma) sadalē, nosaka attiecīgā taksācijas gada
pēdējā dienā.
5. Uz maksātāja (rezidenta) ienākumu attiecina ārvalsts sabiedrības peļņas (aktīvu vērtības pieauguma) daļu, kura ir
proporcionāla maksātāja (rezidenta) līdzdalībai ārvalsts sabiedrības pamatkapitālā, balsstiesībās vai citās tiesībās, kas
nodrošina būtisku ietekmi vai ļauj piedalīties peļņas (aktīvu vērtības pieauguma) sadalē.
6. Nosakot maksātāja (rezidenta) ienākumu no būtiskas līdzdalības ārvalsts sabiedrībā, ņem vērā ārvalsts
sabiedrības peļņu, kas noteikta saskaņā ar attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem.
7. Maksātājs (rezidents), kas taksācijas gadā guvis šajā pantā minēto ienākumu, taksācijas gada deklarācijai
pievieno pielikumu, kurā brīvā formā norāda šādu informāciju:
1) ārvalsts sabiedrības nosaukumu, reģistrācijas numuru (ja sabiedrība saskaņā ar likumu jāreģistrē) un
juridisko adresi (ja sabiedrība saskaņā ar likumu jāreģistrē) vai adresi (ja sabiedrība saskaņā ar likumu nav
jāreģistrē);
2) līdzdalības apmēru ārvalsts sabiedrības pamatkapitālā, kura tam tieši vai netieši pieder taksācijas gada
pēdējā dienā, vai balsstiesības vai citas tiesības, kas nodrošina būtisku ietekmi vai ļauj piedalīties ārvalsts
sabiedrības peļņas (aktīvu vērtības pieauguma) sadalē;
3) ja ir netieša līdzdalība, — starpposmus starp maksātāju un attiecīgo ārvalsts sabiedrību.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
18. pants. Nodokļa aprēķināšana no saimnieciskās darbības ienākuma un tā maksāšana avansā
1. Reizē ar deklarāciju, bet ne vēlāk kā līdz pēctaksācijas gada 1. jūnijam Valsts ieņēmumu dienests maksātājam,
izņemot maksātāju, kurš taksācijas gada laikā uzsāk saimniecisko darbību, izveido aprēķinu par nodokļa avansa
maksājumu lielumu taksācijas gadā, pamatojoties uz iepriekšējā gada ienākumu. Maksātājam, kurš taksācijas gada
laikā uzsāk saimniecisko darbību, ir tiesības 30 dienu laikā pēc saimnieciskās darbības uzsākšanas labprātīgi iesniegt
aprēķinu par nodokļa avansa maksājumu lielumu taksācijas gadā, prognozējot paredzamo ienākumu.
1.
1
 Ja nodokļa avansa maksāšanas periodā faktiskais ienākuma lielums mainās, maksātājs iesniedz precizētu
nodokļa avansa maksājumu aprēķinu.
2. Maksātāja taksācijas gada avansa maksājumu apmērs, piemērojot atbilstošo nodokļa likmi saskaņā ar šā
likuma 15. panta otro daļu, atbilst:
1) iedzīvotāju ienākuma nodoklim, kas aprēķināts no pirmstaksācijas gada saimnieciskās darbības apliekamā
ienākuma, ja maksātājs saimniecisko darbību uzsācis pirms pirmstaksācijas gada un veicis to pirmstaksācijas
gadā;
2) iedzīvotāju ienākuma nodoklim no pirmstaksācijas gada laikā gūtā saimnieciskās darbības apliekamā
ienākuma, kas aprēķināts, nodokļa summu dalot ar to kalendāra mēnešu skaitu, kuros gūts pirmstaksācijas
gada saimnieciskās darbības ienākums, un reizinot ar 12, ja maksātājs saimniecisko darbību uzsācis
pirmstaksācijas gadā un veicis to nepilnu pirmstaksācijas gadu;
3) iedzīvotāju ienākuma nodokļa sagaidāmajam lielumam no paša maksātāja prognozētā taksācijas gada
ienākuma, kas aprēķināts, nodokļa summu dalot ar to kalendāra mēnešu skaitu, kuriem prognozēts taksācijas
gada ienākums, ja maksātājs uzsāk saimniecisko darbību taksācijas gadā. Mēnešu skaitā tiek ietverti
taksācijas gada mēneši, sākot ar mēnesi, kurā uzsākta saimnieciskā darbība, līdz taksācijas gada beigām.
2.
1
 Personiskās palīgsaimniecības, piemājas saimniecības vai zemnieku saimniecības īpašnieka ienākumiem no
lauksaimnieciskās ražošanas avansa maksājumi tiek noteikti tādā apmērā, kas atbilst nodoklim no puses viņa
iepriekšējā gada apliekamā ienākuma. Ja viņa ceturkšņa ienākumu apjoms ir uz pusi mazāks par ceturto daļu gadam
noteiktā nodokļa avansa maksājumu apmēra, avansa maksājumu var pārcelt uz nākamo šā panta trešajā daļā
paredzēto termiņu.
62
/
93
3. Maksātājs patstāvīgi iemaksā budžetā aprēķinātos nodokļa avansa maksājumus par taksācijas gadu šādos
termiņos: ne vēlāk kā 15.martā, ne vēlāk kā 15.jūnijā, ne vēlāk kā 15.augustā un ne vēlāk kā 15.novembrī. Ne vēlāk kā
15.martā iemaksājamā avansa maksājuma apmērs ir ceturtā daļa no pirmstaksācijas gadam noteiktās nodokļa avansa
summas, bet ne vēlāk kā 15.jūnijā, ne vēlāk kā 15.augustā un ne vēlāk kā 15.novembrī iemaksājamā avansa
maksājuma apmērs ir taksācijas gadam noteiktā nodokļa avansa maksājuma un pirmajā ceturksnī veicamā avansa
maksājuma starpība, kas dalīta ar trīs.
4. 
(Izslēgta ar 
08.11.2007
. likumu)
4.
1
 
(Izslēgta ar 
09.08.2010
. likumu)
4.
2
 Maksātājs, kurš pirmstaksācijas gadā saimnieciskās darbības ienākumu aprēķināja saskaņā ar šā likuma
11.pantu, bet taksācijas gadā grāmatvedības kārtošanai izvēlas divkāršo ieraksta sistēmu un saimnieciskās darbības
ienākumu aprēķina saskaņā ar šā likuma 11.
1
 pantu, avansa maksājumus no taksācijas gada pirmā mēneša līdz
mēnesim, kad maksātājs iesniedz gada ienākumu deklarāciju, veic tādā apmērā, kādā saskaņā ar likumu tie tika veikti
pirmstaksācijas gadā.
5. No šā likuma 8.panta trešās daļas 4., 8. un 9.punktā minētajiem ienākumiem avansa maksājumi nav jāizdara.
6. Maksātājam aprēķinātais nodokļa avansa maksājuma apmērs samazināms par nodokļu summu, kas saskaņā ar
šā likuma 17.panta desmitās daļas 6. un 7.punkta noteikumiem ieturēta un ieskaitīta budžetā. Pamats šādam
samazinājumam ir paziņojums par ieturēto nodokli, kuru saskaņā ar šā likuma 17.panta noteikumiem ienākuma
izmaksātājs iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam.
7. Maksātājs, kurš taksācijas gada laikā uzsāk saimniecisko darbību, nodokļa avansa maksājumus par taksācijas
gadu var veikt labprātīgi. Ja maksātājs saimnieciskās darbības uzsākšanas pirmajā gadā veic avansa maksājumus,
pirmais maksāšanas termiņš ir šā panta trešajā daļā norādītais pirmais termiņš, kas seko mēnesim, kurā uzsākta
saimnieciskā darbība.
7.
1
 Persona, kura pirmstaksācijas gadā ir bijusi mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs, bet taksācijas gadā kļūst par
iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksātāju, nodokļa avansa maksājumus par taksācijas gadu var veikt labprātīgi. Ja
persona, kura pirmstaksācijas gadā ir bijusi mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs, bet taksācijas gadā kļūst par
iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksātāju, veic avansa maksājumus, pirmais maksāšanas termiņš ir šā panta trešajā
daļā norādītais pirmais termiņš.
8. Fiziskā persona, kura pirmstaksācijas gadā ir bijusi individuālā uzņēmuma īpašnieks un kura taksācijas gadā ir
reģistrēta komercreģistrā kā individuālais komersants, taksācijas gadā veic avansa maksājumus.
9. 
(Izslēgta no 
01.01.2016.
 ar 
06.11.2013
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 96.punktu)
10. Avansa maksājumu aprēķina veidlapu un tās aizpildīšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
11. Ja maksātājam ir būtiski mainījies darbības veids, ieņēmumu vai izdevumu struktūra vai samazinājies peļņas
apjoms, nodokļa avansa maksājumus par taksācijas perioda atlikušajiem mēnešiem nosaka vienādās summās, ņemot
vērā maksātāja iesniegto pamatoto aprēķinu. Starpību starp taksācijas periodam aprēķināto nodokli un nodokļa
maksātāja uz prognozes pamata veikto nodokļa avansa maksājumu apmēru, kas pārsniedz 30 procentus no
aprēķinātās nodokļa summas, palielina par nokavējuma naudu, kas aprēķināta saskaņā ar likumu "Par nodokļiem un
nodevām". Aprēķinātā nodokļa un veikto avansa maksājumu starpības pārsnieguma daļa tiek sadalīta atbilstoši avansa
maksājumu veikšanas termiņiem.
12. Šā panta noteikumus nepiemēro maksātājam, kurš ir izvēlējies maksāt mikrouzņēmumu nodokli saskaņā ar
Mikrouzņēmumu nodokļa likumu.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 19.12.1996., 25.11.1999., 30.11.2000., 11.12.2003.,
19.12.2006., 08.11.2007., 24.04.2008., 16.06.2009., 01.12.2009., 09.08.2010., 21.10.2010., 20.12.2010., 15.11.2012.,
19.09.2013., 06.11.2013.,  
28.07.2017.
 un 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
19. pants. Iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķināšanas un maksāšanas rezumējošā kārtība
1. Nodokli rezumējošā kārtībā, ja šajā pantā nav noteikts citādi, aprēķina un budžetā iemaksā maksātājs.
63
/
93
1.
1
 Taksācijas gada diferencēto neapliekamo minimumu, kā arī šā likuma 15. panta otrajā daļā noteikto progresīvo
likmi ņem vērā, veicot nodokļa aprēķinu rezumējošā kārtībā par taksācijas gadu iesniegtajā deklarācijā.
2. Atbilstoši šim likumam nodoklis tiek aprēķināts par gada apliekamā ienākuma kopējo apjomu, kuru nosakot
saimnieciskās darbības zaudējumus nevar segt uz citu ienākumu veidu rēķina, un tas tiek atspoguļots deklarācijā.
Deklarācijā tiek uzrādīti visi maksātāja taksācijas periodā (kalendāra gadā) gūtie ienākumi, arī ar nodokli neapliekamie
ienākumi, ja to kopējā summa pārsniedz 10 000 
euro 
gadā, izņemot šā likuma 9.panta pirmās daļas 37., 37.
1
, 37.
2
,
38., 39. un 40.punktā minētos pabalstus vai Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras izmaksātos pabalstus, kā arī
šā likuma 9.panta pirmās daļas 29. un 31.punktā minētos ienākumus. Deklarācijā neuzrāda algota darba ienākumus,
kurus izmaksā mikrouzņēmums atbilstoši Mikrouzņēmumu nodokļa likumam, kā arī saimnieciskās darbības
ienākumu, kas gūts mikrouzņēmumā. Deklarācijā neuzrāda šā likuma 8.panta 4.
1 
daļā minēto ienākumu.
2.
1
 Maksātājs, kas ir reģistrēts kā saimnieciskās darbības veicējs, ne vēlāk kā 15 dienu laikā no šajā likumā
noteiktās deklarācijas iesniegšanas dienas iemaksā budžetā 50 
euro
, ja taksācijas gadā nav gūts ar nodokli
apliekams ienākums no saimnieciskās darbības vai ja aprēķinātā nodokļa summa no saimnieciskās darbības
apliekamā ienākuma nepārsniedz 50 
euro
.
2.
2
 Šā panta 2.
1
 daļa nav attiecināma uz maksātājiem, kuri taksācijas gadā ir veikuši iedzīvotāju ienākuma nodokļa
maksājumus vai valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas par darbiniekiem, vai valsts sociālās
apdrošināšanas iemaksas par sevi kā pašnodarbinātu personu.
2.
3
 Šā panta 2.
1
 daļu nepiemēro maksātājiem par pirmo taksācijas gadu, kurā veikta saimnieciskās darbības
reģistrācija, un par nākamo taksācijas gadu, kā arī par gadu, kurā izbeigta saimnieciskā darbība vai pabeigts
likvidācijas process.
2.
4 
Šā panta 2.
1 
daļu nepiemēro maksātājam proporcionāli par tām taksācijas gada kalendāra dienām, kurās tas
kopj bērnu līdz divu gadu vecumam, kā arī pārejošas darbnespējas, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma kalendāra
dienām, par kurām maksātājam ir izsniegta darbnespējas lapa "B".
3. Maksātājs ne vēlāk kā 15 dienu laikā no šajā likumā noteiktās deklarācijas iesniegšanas dienas iemaksā
budžetā aprēķinātā nodokļa summu, ja tā pārsniedz vienu 
euro
. Ja aprēķinātā nodokļa summa pārsniedz 640 
euro
,
maksātājs to var iemaksāt budžetā trijās reizēs — līdz 16. jūnijam, 16. jūlijam un 16. augustam, iemaksājot katru reizi
trešo daļu no šīs summas. Ja aprēķinātā nodokļa summa pārsniedz 640 
euro 
un taksācijas gada ienākumi pārsniedz
saskaņā ar likumu "Par valsts sociālo apdrošināšanu" noteikto obligāto iemaksu objekta maksimālo apmēru,
maksātājs to var iemaksāt budžetā trijās reizēs — līdz 16. jūlijam, 16. augustam un 16. septembrim, iemaksājot katru
reizi trešo daļu no šīs summas. Turklāt šī summa ir samazināma par to nodokļa daļu, kuru taksācijas gada laikā darba
devēji samaksājuši kā algas nodokli vai pats maksātājs — kā avansu vai nodokli, kas ieturēts no maksātāja ienākuma,
izmaksājot viņam šā likuma 17. panta desmitajā daļā minētos ienākumus.
3.
1
 
(Izslēgta no 
01.01.2016.
 ar 
06.11.2013
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 96.punktu)
3.
2
 Maksātājs iemaksā budžetā aprēķinātā nodokļa summu ne vēlāk kā 15 dienu laikā no šā panta 5.
2
 un 5.
3
 daļā
noteiktās deklarācijas par ienākumu no kapitāla iesniegšanas dienas.
4. Ja rezumējošā kārtībā aprēķinātā summa pēc deklarācijas pārbaudes izrādās mazāka par avansā samaksāto,
Valsts ieņēmumu dienests triju mēnešu laikā no deklarācijas iesniegšanas dienas atmaksā maksātājam pārmaksu,
kas radusies kā avansā samaksātā un rezumējošā kārtībā aprēķinātā nodokļa starpība.
4.
1
 
(Izslēgta ar 
08.11.2007
. likumu)
5. Deklarācija ar tai pievienotajiem dokumentiem iesniedzama Valsts ieņēmumu dienestam taksācijas gadam
sekojošajā gadā no 1.marta līdz 1.jūnijam, bet, ja taksācijas gada ienākumi pārsniedz saskaņā ar likumu "Par valsts
sociālo apdrošināšanu" noteikto obligāto iemaksu objekta maksimālo apmēru, — no 1. aprīļa līdz 1. jūlijam.
Deklarācijā uzrādāma tikai tā informācija, kas nav pieejama valsts informācijas sistēmās. Valsts ieņēmumu dienests
aizpilda tās deklarācijas sadaļas, par kurām informācija ir pieejama valsts informācijas sistēmās.
5.
1
 Ārvalsts nodokļa maksātājs, kas Latvijā uzturas, lai veiktu algotu darbu tāda darba devēja labā, kurš nav Latvijas
rezidents vai kuram nav pastāvīgās pārstāvniecības Latvijā, un kas pārtrauc minētā ienākuma gūšanu, un nav
paredzama viņa atgriešanās Latvijā pirms taksācijas gada beigām, iesniedz deklarāciju, pirms viņš izbrauc no Latvijas.
5.
2
 Ārvalsts nodokļa maksātājs (nerezidents), kas Latvijā gūst ienākumu, no kura nodoklis maksājams rezumējošā
64
/
93
kārtībā, bet kas taksācijas gadā pārstāj gūt šādu ienākumu vai gūst vienreiz izmaksājamu ienākumu un vienlaikus
pārtrauc ekonomiskās saites ar Latviju, iesniedz deklarāciju 30 dienu laikā pēc ienākuma gūšanas beigām. Ja ārvalsts
nodokļa maksātājs (nerezidents), kas Latvijā gūst ienākumu no kapitāla pieauguma, neizmanto šā likuma 20.panta
trešajā daļā minētos deklarēšanas atvieglojumus, nodokli no šā ienākuma aprēķina un deklarāciju par ienākumu no
kapitāla Valsts ieņēmumu dienestam iesniedz līdz ienākuma gūšanas mēnesim sekojošā mēneša 15.datumam.
5.
3 
Maksātājs (rezidents), kurš gūst ienākumu no kapitāla pieauguma un kura kopējie ienākumi no darījumiem ar
kapitāla aktīviem ceturksnī pārsniedz 1000 
euro
, deklarāciju par ienākumu no kapitāla par ceturksnī gūto ienākumu
iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam vienreiz ceturksnī līdz ceturksnim sekojošā mēneša 15. datumam. Maksātājs
(rezidents), kurš gūst ienākumu no kapitāla pieauguma un kura kopējie ienākumi no darījumiem ar kapitāla aktīviem
ceturksnī nepārsniedz 1000 
euro
, deklarāciju par ienākumu no kapitāla par taksācijas gadā gūto ienākumu iesniedz
Valsts ieņēmumu dienestam līdz taksācijas gadam sekojošā gada 15. janvārim. Lai segtu šā likuma 11.
9
 panta
devītajā daļā minētos zaudējumus, kuri nav segti taksācijas gada laikā, maksātājs var iesniegt gada kapitāla
pieauguma ienākuma precizēšanas deklarāciju, sākot ar pēctaksācijas gada 1. martu.
5.
4
 Valsts ieņēmumu dienests elektroniskās deklarēšanas sistēmā nodrošina, ka maksātājam ir pieejama
deklarācijas aizpildīšanai nepieciešamā valsts informācijas sistēmās esošā informācija. Maksātājs pārbauda, ja
nepieciešams, arī precizē un papildina šo informāciju un apstiprina deklarācijā norādītās informācijas patiesumu.
5.
5
 Maksātājs, kurš deklarāciju aizpilda papīra formātā, deklarācijas aizpildīšanai nepieciešamo valsts informācijas
sistēmās esošo informāciju saņem no Valsts ieņēmumu dienesta. Minēto informāciju Valsts ieņēmumu dienests
norāda maksātāja deklarācijā Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
6. Deklarācijai ir pievienojami vai reizē ar to uzrādāmi un, ja nepieciešams, iesniedzami dokumenti, kas apliecina:
1) maksātāja tiesības uz atvieglojumiem, ja maksātājs taksācijas gada laikā, rodoties tiesībām uz atvieglojumu,
nav iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam paziņojumu par apgādībā esošajām personām vai paziņojumu par
invaliditāti vai politiski represētās personas statusu, vai nacionālās pretošanās kustības dalībnieka statusu;
2) taksācijas gada laikā izdarītos attaisnotos izdevumus, izņemot gadījumus, kad informāciju par maksātāja
attaisnotajiem izdevumiem Valsts ieņēmumu dienests saņem saskaņā ar šā panta desmito un vienpadsmito
daļu;
3) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
14.11.2008
. likumu)
;
5) ārvalstīs gūtā ienākuma apmēru, veidu un samaksāto nodokli;
6) ka persona, kas ir citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidents,
taksācijas gadā Latvijā guvusi vairāk nekā 75 procentus no saviem kopējiem ienākumiem un ka tā vai tās
laulātais nav izmantojuši šajā likumā noteiktajiem nodokļa atvieglojumiem un attaisnotajiem izdevumiem
analoģiskus atskaitījumus savā rezidences valstī;
7) ienākumam pielīdzinātā aizdevuma atmaksu aizdevējam, kā arī ar aizdevumu saistīto procentu maksājumu
samaksu;
8) ka ārvalstī ir samaksāts uzņēmumu ienākuma nodoklis vai ārvalstī no dividendēm, dividendēm pielīdzināma
ienākuma vai nosacītajām dividendēm ir ieturēts iedzīvotāju ienākuma nodoklis.
6.
1
 
(Izslēgta ar 
13.05.2010
. likumu)
7. 
(Izslēgta ar 
01.12.2009
. likumu)
8. Zemnieku saimniecība, ja tā bez lauksaimnieciskās ražošanas veic arī citu saimniecisko darbību, var aprēķināt
kopējos ienākumus (sedzot lauksaimnieciskos zaudējumus no citiem ienākumiem). Šajā gadījumā nepiemēro 9.panta
pirmās daļas 1.punktu.
9. Ja izdevumiem, kas saistīti ar maksātāja saimniecisko darbību, ir noteiktas izdevumu normas, šo izdevumu
apliecināšanai attiecīgajā apmērā nav nepieciešams iesniegt vai uzrādīt tos apliecinošus dokumentus. Minēto kārtību
nepiemēro, nosakot šā likuma 11. panta 3.
1 
daļā minēto saimnieciskās darbības ieņēmumu ierobežojuma apmēru.
65
/
93
10. Valsts ieņēmumu dienestam līdz pēctaksācijas gada 1.februārim elektroniski nosūta informāciju, kurā par katru
fizisko personu norāda vārdu, uzvārdu, personas kodu, kā arī šādu informāciju:
1) privātais pensiju fonds — par fiziskās personas noslēgtā individuālās dalības līguma ar privāto pensijas fondu
atbilstību šā likuma 10.panta pirmās daļas 5.punktā noteiktajām prasībām un taksācijas gadā privātajā pensiju
fondā veikto iemaksu apmēru un iemaksu sadalījumu pa gadiem, ja maksātājs taksācijas gadā ir veicis
maksājumus arī par nākamajiem taksācijas gadiem, kā arī informāciju par individuālo iemaksu veicēja uzkrāto
papildpensijas kapitālu taksācijas gada 31.decembrī;
2) apdrošināšanas sabiedrība — par fiziskās personas noslēgtā līguma (iegādātās polises) par dzīvības
apdrošināšanu (ar līdzekļu uzkrāšanu) atbilstību šā likuma 10.panta pirmās daļas 6.punktā noteiktajām
prasībām, līguma darbības periodu un taksācijas gadā veikto apdrošināšanas prēmiju summu un šo summu
sadalījumu pa gadiem, ja maksātājs taksācijas gadā ir veicis maksājumus arī par nākamajiem taksācijas
gadiem pie nosacījuma, ka saskaņā ar apdrošināšanas līgumu maksātājam katram periodam ir noteikts fiksēts
maksājums.
10.
1
 Izglītības un zinātnes ministrija katra mēneša pirmajā datumā Valsts ieņēmumu dienestam elektroniski nosūta
informāciju par iepriekšējo mēnesi — par visām personām līdz 24 gadu vecumam, kuras iegūst vispārējo, profesionālo,
augstāko vai speciālo izglītību, norādot personas — izglītojamā — vārdu, uzvārdu, personas kodu un datumu, kad
persona uzņemta vai atskaitīta no mācībām vispārējās izglītības iestādē vai studijām profesionālās, augstākās vai
speciālās izglītības iestādē.
10.
2
 Vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības iestādes vienreiz gadā līdz pēctaksācijas gada
1.februārim Valsts ieņēmumu dienestam elektroniski nosūta informāciju par visām personām, kuras iegūst vai
taksācijas gadā ieguva vispārējo, profesionālo, augstāko vai speciālo izglītību par maksu, norādot personas —
izglītojamā — vārdu, uzvārdu, personas kodu, taksācijas gadā par mācībām samaksāto un atmaksāto summu, kā arī
fiziskās personas kodu vai juridiskās personas reģistrācijas numuru, kura veikusi maksājumu par mācībām.
11. Par šā panta desmitajā daļā noteiktās informācijas nosūtīšanas kārtību un datu formātu apdrošināšanas
sabiedrība vai privātais pensiju fonds ar Valsts ieņēmumu dienestu vienojas, noslēdzot attiecīgu līgumu.
12. Licencēta sabiedrība, kas iepriekšējā kalendārajā gadā nodarbojusies ar personu iekārtošanu darbā uz kuģiem,
vai šādu sabiedrību veidota apvienība Ministru kabineta noteiktajā kārtībā līdz pēctaksācijas gada 1.februārim
elektroniski nosūta Valsts ieņēmumu dienestam informāciju par iepriekšējā kalendārajā gadā nodarbinātajiem
jūrniekiem, kuri, iekārtojoties darbā, izmantojuši attiecīgās sabiedrības vai to veidotas asociācijas pakalpojumus.
13. Maksātājs, kas taksācijas gadā guvis ienākumus ārvalstī, kurā taksācijas periods nesakrīt ar kalendāro gadu
vai kurā noteiktais termiņš, kādā ienākuma izmaksātājs informē ienākuma saņēmēju par izmaksātajām summām, ir
vēlāks par taksācijas gadam sekojošā gada 15.martu, iesniedz deklarāciju divu mēnešu laikā no attiecīgajā ārvalstī
noteiktā deklarācijas iesniegšanas termiņa.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.1996.
, 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
11.12.2003.
,
20.12.2004.
, 
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
, 
24.04.2008.
, 
14.11.2008.
, 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
13.05.2010.
, 
09.08.2010.
,
21.10.2010.
, 
20.12.2010.
, 
15.12.2011.
, 
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
, 
17.12.2014.
, 
30.04.2015.
, 
30.11.2015.
, 
23.11.2016.
,
28.07.2017.
, 
22.11.2017.
, 
13.12.2018.
 un 
21.03.2019
. likumu, kas stājas spēkā 
16.04.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu
142. un 143. punktu)
20. pants. Ienākumu deklarēšanas atvieglojumi
1. Iekšzemes nodokļa maksātājam, kas taksācijas gada laikā ir saņēmis Latvijas Republikā ienākumus, no kuriem
izmaksas vietā ir ieturēts nodoklis, vai saņēmis algota darba ienākumus, kas kādā no Eiropas Savienības dalībvalstīm
ir pakļauti aplikšanai ar iedzīvotāju ienākuma nodoklim analoģisku nodokli, ja viņa saņemto šā likuma 9.panta pirmajā
daļā minēto ar nodokli neapliekamo ienākumu kopējā summa nepārsniedz 10 000 
euro
 vai šo neapliekamo ienākumu
veido vienīgi no Latvijas budžeta izmaksātie šā likuma 9.panta pirmās daļas 37., 37.
1
, 37.
2
, 38., 39. un 40.punktā
minētie pabalsti vai Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras izmaksātie pabalsti, vai kam saskaņā ar šā likuma
19.panta otro daļu gūtie ienākumi nav jāuzrāda deklarācijā, ir tiesības neiesniegt deklarāciju, ja šajā likumā vai citos
likumos nav noteikts citādi. Minētais nosacījums ir piemērojams arī tad, kad iekšzemes nodokļa maksātājs taksācijas
gada laikā ir saņēmis tikai atsevišķus iepriekš minēto ienākumu veidus.
2. Ja iekšzemes nodokļa maksātājs šā likuma 19.panta piektajā daļā noteiktajā termiņā nav iesniedzis deklarāciju,
šis fakts ir maksātāja apliecinājums tam, ka no viņa taksācijas gadā saņemtajiem ienākumiem nodoklis ir ieturēts
pilnā apmērā.
66
/
93
3. Ārvalsts nodokļa maksātājam (nerezidentam) deklarācija nav jāiesniedz, izņemot gadījumu, kad nerezidents:
1) saņem šā likuma 3.panta trešās daļas 7. un 9.punktā minētos ienākumus, kā arī šā likuma 3.panta trešās
daļas 1.punktā minēto ienākumu no algota darba tāda darba devēja labā, kurš nav Latvijas rezidents vai kuram
nav pastāvīgās pārstāvniecības Latvijā, vai arī saņem šā likuma 3.panta trešās daļas 4.punktā minēto ienākumu
no komercsabiedrības, kas nav Latvijas Republikas rezidents;
2) saņem šā likuma 3.panta trešās daļas 7.
1
 un 17.punktā minētos ienākumus no fiziskajām personām, kas
nav minētas šā likuma 17.panta 12.
2
 daļā;
2
1
) saņem šā likuma 3.panta trešās daļas 9.
1
 punktā minētos ienākumus, par kuriem nodoklis nav ieturēts
izmaksas vietā;
3) būdams citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts rezidents, taksācijas
gadā Latvijā guvis vairāk nekā 75 procentus no saviem kopējiem ienākumiem un vēlas piemērot taksācijas gada
diferencēto neapliekamo minimumu saskaņā ar šā likuma 12.pantu, nodokļa atvieglojumus saskaņā ar šā
likuma 13.panta ceturto daļu un attaisnotos izdevumus saskaņā ar šā likuma 10.panta ceturto daļu.
4. Šajā pantā minētie ienākumu deklarēšanas atvieglojumi nav attiecināmi uz maksātājiem:
1) kuri gūst ienākumus no saimnieciskās darbības;
2) kuriem rodas pienākums piemaksāt iedzīvotāju ienākuma nodokli saistībā ar šā likuma 15. panta otrajā daļā
minētās progresīvās likmes piemērošanu;
3) kuriem rodas pienākums piemaksāt iedzīvotāju ienākuma nodokli saistībā ar gada diferencētā neapliekamā
minimuma piemērošanu.
(
19.12.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
11.12.2003.
, 
20.12.2004.
,
19.12.2006.
, 
01.12.2009.
, 
09.08.2010.
, 
17.12.2014.
, 
16.06.2016.
, 
28.07.2017.
 un 
21.03.2019
. likumu, kas stājas
spēkā 
16.04.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 143. punktu)
V nodaļa 
DEKLARĀCIJAS KONTROLĒŠANA UN KORIĢĒŠANA
21. pants. Kontrolējošā finanšu iestāde
Valsts ieņēmumu dienests:
1) pārbauda deklarācijā uzrādīto datu ticamību un pareizību;
2) veic iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksāšanas kontroli;
3) veic šā likuma 11. pantā minēto ieņēmumu un izdevumu pilnīguma un pareizības uzskaites kontroli.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.01.1994.
, 
25.11.1999.
, 
11.12.2003.
, 
16.06.2009.
 un 
01.12.2009
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2010.
)
22. pants. Deklarācijas kontrolēšana un apliekamā ienākuma noteikšana uz aprēķinu pamata
1. Valsts ieņēmumu dienests pārbauda maksātāja (fiziskās personas) taksācijas gadā gūtos ienākumus,
pamatojoties uz iesniegtajā gada ienākumu deklarācijā uzrādītajiem datiem, darba devēju (ienākuma izmaksātāju)
paziņojumiem par izmaksātajām summām, ārvalstu nodokļu administrāciju sniegtajām ziņām, apsekošanas un
pārbaužu rezultātiem, kā arī citu Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošo informāciju par nodokļa maksātāja
ienākumiem, īpašuma stāvokļa izmaiņām un izdevumiem.
2. Ja Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošajos pārskatos (paziņojumos) uzrādītie maksātāja ienākumi vai
maksātāja iesniegtajā deklarācijā uzrādītais ienākumu apjoms saskaņā ar Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošo
informāciju ir mazāks par viņa izdevumu apjomu, Valsts ieņēmumu dienests nosaka ar nodokli apliekamo ienākumu un
nodokļa summu uz aprēķinu pamata atbilstoši maksātāja īpašuma vērtības pieaugumam un Valsts ieņēmumu dienesta
67
/
93
rīcībā esošajām ziņām par maksātāja darbību (arī maksātāja darījumiem un ieņēmumiem no saimnieciskās darbības).
3. Ja maksātāja deklarētie ienākumi vai Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošajos pārskatos (paziņojumos)
uzrādītie maksātāja ienākumi neatbilst viņa izdevumiem taksācijas gadā, Valsts ieņēmumu dienests pieprasa šā panta
3.
1
 daļā noteiktajā termiņā iesniegt papildu deklarāciju (atbilstoši Ministru kabineta apstiprinātajai veidlapai) par
ienākumiem, ieņēmumiem, naudas un citiem uzkrājumiem, īpašumiem un to vērtības maiņu (turpmāk — papildu
deklarācija).
3.
1
 Maksātājs saskaņā ar šā panta trešās daļas nosacījumiem pieprasīto papildu deklarāciju Valsts ieņēmumu
dienestam iesniedz personiski ne vēlāk kā 30 darbdienu laikā pēc papildu deklarācijas veidlapas saņemšanas vai, ja
maksātājs ne vēlāk kā 30 darbdienu laikā pēc papildu deklarācijas veidlapas saņemšanas ir iesniedzis Valsts
ieņēmumu dienestam pamatotu iesniegumu, — citā Valsts ieņēmumu dienesta noteiktajā termiņā. Citu papildu
deklarācijas iesniegšanas termiņu var noteikt, ja deklarācijas aizpildīšanai nepieciešama informācija, kuru nav
iespējams iegūt 30 darbdienu laikā, vai ja maksātājs slimības, komandējuma vai citu pamatotu iemeslu dēļ nevar to
iesniegt noteiktajā termiņā.
3.
2
 Valsts ieņēmumu dienesta noteiktais papildu deklarācijas iesniegšanas termiņa pagarinājums nedrīkst
pārsniegt 90 dienas no papildu deklarācijas pieprasīšanas dienas.
4. Nosakot maksātāja īpašuma vērtību un tās pieaugumu, kā arī īpašuma palielinājumu pārbaudāmajā periodā,
Valsts ieņēmumu dienests izmanto Uzņēmumu reģistra datubāzu, kurām ir publiska ticamība, Ceļu satiksmes
drošības direkcijas, zemesgrāmatu un pārējo citu valsts reģistru un valsts informācijas sistēmu turētāju datus, kā arī
maksātāja papildu deklarāciju kopā ar tai pievienotajiem attaisnojuma dokumentiem par maksātāja ienākumiem un
izdevumiem.
5. Valsts ieņēmumu dienests, precizējot maksātāja ienākumu lielumu, ir tiesīgs pieprasīt un bez maksas saņemt
no visiem komersantiem (arī kredītiestādēm), nerezidentu pastāvīgajām pārstāvniecībām, iestādēm, organizācijām,
biedrībām, nodibinājumiem un citām personām visu apliekamā ienākuma lieluma precizēšanai nepieciešamo
informāciju par maksātāja darījumiem, ienākumiem, izmaksātajām summām, nodotajām vērtībām, īpašumiem un citām
lietām. Iegūtā informācija ir konfidenciāla un izmantojama apliekamā ienākuma lieluma un maksājamā nodokļa apmēra
precizēšanai, to ir aizliegts nodot citām personām, izņemot izmeklēšanas institūcijas un tiesas, kas iesniegušas
pieprasījumus likumos noteiktajos gadījumos.
6. Ja vien maksātājs nevar pierādīt citu ar personiskajām vajadzībām saistīto izdevumu apmēru, Valsts ieņēmumu
dienests ar maksātāja un viņa ģimenes personiskajām vajadzībām saistīto izdevumu novērtējumu nosaka, izmantojot
valstī noteikto minimālo mēneša darba algu, kas samazināta par:
1) darba ņēmēja valsts sociālās apdrošināšanas obligāto iemaksu daļu, pieņemot, ka darba ņēmējs tiek
apdrošināts visiem sociālās apdrošināšanas veidiem;
2) algas nodokli (piemērojot vienu divpadsmito daļu no maksimālā gada neapliekamā minimuma, kas noteikts
atbilstoši šā likuma 12.panta pirmajai daļai, bet nepiemērojot šā likuma 13.panta pirmās daļas 1.punktā
noteiktos iedzīvotāju ienākuma nodokļa atvieglojumus un šā likuma 10.panta pirmās daļas 2., 3., 5. un 6.punktā
noteiktos attaisnotos izdevumus, kā arī nepiemērojot personām, kurām piešķirta pensija, neapliekamo
minimumu saskaņā ar šā likuma 12.panta piekto daļu).
7. Budžetā maksājamo nodokļa summu un samaksas termiņus nosaka Valsts ieņēmumu dienesta lēmums, ko
pieņem, pamatojoties uz pārbaudes datiem par attiecīgo taksācijas periodu.
8. Kārtību, kādā uz aprēķinu pamata Valsts ieņēmumu dienests nosaka apliekamā ienākuma lielumu, un kārtību un
termiņu, kādā Valsts ieņēmumu dienestam iesniedzama informācija par maksātāja ieņēmumiem, naudas uzkrājumiem
un īpašumiem un to vērtības maiņu, nosaka Ministru kabinets.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006
. likumu,
Satversmes tiesas 
11.04.2007.
 spriedumu, 
08.11.2007.
, 
15.12.2011.
 un 
30.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2016.
)
23. pants. Deklarācijas koriģēšana
1. Ja iesniegtajā deklarācijā ir faktoloģiskas un/vai aprēķina neprecizitātes, Valsts ieņēmumu dienests izlabo
pieļautās kļūdas un izlaboto deklarāciju kopā ar norādi par maksātāja pieļautajām kļūdām nosūta maksātājam.
2. Maksātāja pienākums ir 30 dienu laikā no izlabotās deklarācijas saņemšanas dienas iemaksāt budžetā
68
/
93
trūkstošo nodokļa summu.
3. Ja maksātājs rezumējošā kārtībā kļūdaini iemaksājis budžetā lielāku nodokļa summu, nekā likumā noteikts,
Valsts ieņēmumu dienests atmaksā kļūdaini iemaksāto nodokļu summu maksātājam 30 dienu laikā no dienas, kad
saņemts maksātāja iesniegums.
3.
1
 
(Izslēgta ar 
23.11.2016
. likumu)
4. Konstatējot likuma pārkāpumus, ienākumu nepilnīgu uzrādīšanu vai slēpšanu un citus pārkāpumus, Valsts
ieņēmumu dienests sastāda aktu par pārkāpumu un piemēro likumos paredzētās sankcijas.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
11.12.2003.
, 
20.10.2005.
, 
28.09.2006.
,
16.06.2009.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
VI nodaļa 
STARPVALSTU LĪGUMI
24. pants. Starpvalstu līgumu piemērošana
1. Ja starpvalstu līgums, kura dalībvalsts ir Latvijas Republika, paredz ienākuma aplikšanas kārtību, kas atšķiras no
šajā likumā noteiktās kārtības, piemērojamas starpvalstu līguma normas.
2. Latvijas Republikā pastāvīgi dzīvojošo personu ienākumi, kas gūti ārvalstīs, tiek aplikti ar nodokli Latvijas
Republikā, izņemot ienākumus, kas minēti šā panta septītajā daļā, vai gadījumus, kad saskaņā ar noslēgtajiem
starpvalstu līgumiem noteikta citāda aplikšanas kārtība.
3. Saskaņā ar šā likuma noteikumiem aprēķināto nodokli samazina par summu, kas ir vienāda ar ārvalstīs
samaksāto nodokli, ja šī nodokļa samaksa ārvalstīs ir apliecināta ar ārvalstu nodokļu iekasēšanas institūcijas
apstiprinātiem dokumentiem, kuros uzrādīts apliekamais ienākums un ārvalstīs samaksātā nodokļa summa.
3.
1
 Nodokli, kas aprēķināts par ienākumu no būtiskas līdzdalības ārvalsts sabiedrībā, samazina par zemu nodokļu
un beznodokļu valstī vai teritorijā samaksātā nodokļa daļu, kas ir proporcionāla ienākumam no attiecīgās ārvalsts
sabiedrības, kas saskaņā ar šā likuma 17.
3
 pantu tiek attiecināts uz maksātāju (rezidentu), ja nodokļa samaksa
attiecīgajā valstī vai teritorijā ir apliecināta ar attiecīgās valsts vai teritorijas nodokļu iekasēšanas institūcijas
apstiprinātiem dokumentiem, kuros uzrādīts apliekamais ienākums un samaksātā nodokļa summa. Minētā nodokļa
samazināšanas kārtība piemērojama arī par nodokli, kas attiecināms uz maksātāju un kas samaksāts par ārvalsts
sabiedrības taksācijas gada laikā aprēķinātajām ārkārtas dividendēm.
4. Šā panta trešajā daļā minētais samazinājums nedrīkst būt lielāks par summu, kas atbilstu Latvijā aprēķinātajam
nodoklim par ārvalstī gūto ienākumu.
5. Šā panta ceturtā daļa nav piemērojama attiecībā uz īpašo nodokli, ko Eiropas Savienības dalībvalstis, to
saistītās un atkarīgās teritorijas, valstis, kuras nav Eiropas Savienības dalībvalstis, bet ar kurām Eiropas Kopiena
noslēgusi Latvijai saistošus starptautiskos līgumus par uzkrājumu ienākuma aplikšanu ar nodokļiem, ietur no
uzkrājumu ienākuma (turpmāk — nodoklis no uzkrājumu ienākuma). Kopējo Latvijā aprēķināto nodokli samazina par
visu ārvalstī ieturēto nodokļa no uzkrājumu ienākuma summu. Valsts ieņēmumu dienests atmaksā uzkrājumu
ienākuma faktiskajam īpašniekam summu, par kādu nodoklis no uzkrājumu ienākuma pārsniedz Latvijā aprēķināto
nodokli, ja šā nodokļa summa ir lielāka par kopējo Latvijā aprēķināto nodokli.
6. Ja no uzkrājumu ienākuma, kas saņemts citā Eiropas Savienības dalībvalstī, tās saistītajā vai atkarīgajā teritorijā
vai valstī, kura nav Eiropas Savienības dalībvalsts, bet ar kuru Eiropas Kopiena noslēgusi Latvijai saistošu starptautisko
līgumu par uzkrājumu ienākuma aplikšanu ar nodokļiem, ir ieturēts gan ienākuma nodoklis, gan nodoklis no uzkrājumu
ienākuma, vispirms piemēro šā panta trešo daļu attiecībā uz ārvalstī samaksāto ienākuma nodokli un pēc tam piemēro
šā panta piekto daļu attiecībā uz ārvalstī samaksāto nodokli no uzkrājumu ienākuma.
7. Ar nodokli neapliek Latvijas rezidenta algota darba ienākumus, ja vienlaikus izpildīti šādi nosacījumi:
1) algota darba ienākumi gūti par darba pienākumu veikšanu citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas
Ekonomikas zonas valstī, vai valstī, ar kuru Latvijai ir noslēgta un stājusies spēkā konvencija par nodokļu
dubultās uzlikšanas un nodokļu nemaksāšanas novēršanu;
69
/
93
2) gūtie algota darba ienākumi attiecīgajā ārvalstī ir pakļauti aplikšanai ar iedzīvotāju ienākuma nodokli vai tam
analoģisku nodokli;
3) maksātājs nav personāls, kuru personāla iznomātājs iznomā personāla nomniekam — Latvijas rezidentam
vai nerezidenta pastāvīgajai pārstāvniecībai Latvijā šā likuma 17.
1
 panta izpratnē.
7.
1
 Ja šā panta septītajā daļā minētā Latvijas rezidenta darba devējs ir Latvijas rezidents, tajā noteiktais atbrīvojums
ir piemērojams, ja minētais darba devējs pirms tam, kad darbinieks uzsāk darbu ārvalstī, iesniedz Valsts ieņēmumu
dienestam rakstveida apstiprinājumu par to, ka ārvalstī nodarbinātās personas algotā darba ienākumi tiek aplikti ar
ārvalsts ienākuma nodokli. Apstiprinājumā darba devējs sniedz informāciju par valsti, kurā tiek veikts algotais darbs,
nodarbinātajiem darba ņēmējiem un nodarbinātības periodu. Darba devējs informē nodarbināto personu par šāda
paziņojuma iesniegšanu.
8. Šā panta septīto daļu nepiemēro šā likuma 8.panta ceturtajā daļā minētajiem ienākumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.1996.
, 
20.12.2004.
, 
22.09.2011.
, 
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
 un 
06.11.2013
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
VII nodaļa 
BUDŽETU KOMPETENCE
25. pants. Nodokļa maksāšanas vieta
1. Iekšzemes nodokļa maksātāja (rezidenta) nodokļa summa tiek iemaksāta budžetā, pamatojoties uz šā likuma
26.panta nosacījumiem.
2. Nodokļa summas, ko iemaksājušas šā likuma 2.panta 2.punktā minētās personas, tiek ieskaitītas pašvaldības
budžetā pēc darba devēja (ienākuma izmaksātāja) vai nekustamā īpašuma atrašanās vietas.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2000.
)
26. pants. Nodokļa sadalīšana
1. Nodokļa summas, no kurām atskaitītas šā likuma 19.panta ceturtajā daļā minētās summas, tiek ieskaitītas
maksātāja deklarētās dzīvesvietas pašvaldības budžetā un valsts pamatbudžetā atbilstoši gadskārtējā valsts budžeta
likumā noteiktajam sadalījumam.
2. Kārtību, kādā nodokļa summas un ar to saistītās nokavējuma naudas un soda naudas šā panta pirmajā daļā
noteiktajā sadalījumā tiek ieskaitītas budžetā, nosaka Ministru kabinets.
3. Nodokļa summas no maksātāja taksācijas gada ienākuma atbilstoši gadskārtējā valsts budžeta likumā
noteiktajam sadalījumam tiek ieskaitītas tās pašvaldības budžetā, kuras administratīvajā teritorijā personas deklarētā
dzīvesvieta bija taksācijas gada sākumā.
4. Pieņemot lēmumu par neapliekamā minimuma apmēru saskaņā ar šā likuma 12.panta pirmo daļu un par nodokļa
atvieglojumu apmēru saskaņā ar šā likuma 13.panta pirmo daļu, Ministru kabinets izvērtē šāda lēmuma ietekmi uz
pašvaldību ieņēmumiem un, ja nepieciešams, paredz valsts budžeta likumprojektā kompensāciju pašvaldību ieņēmumu
bāzes samazinājumam.
5. Ārvalsts nodokļa maksātāja (nerezidenta) nodokļa summa no Latvijā gūtā ienākuma, ievērojot gadskārtējā valsts
budžeta likumā noteikto sadalījumu, tiek ieskaitīta valsts pamatbudžetā un:
1) pašvaldības budžetā pēc darba devēja atrašanās vietas — no ienākuma no algota darba;
2) pašvaldības budžetā, kurā atrodas atsavinātais nekustamais īpašums, — no nekustamā īpašuma
pārdošanas ienākuma;
3) pašvaldības budžetā, kurā atrodas nekustamais īpašums, — no ienākuma no Latvijas Republikā esoša
nekustamā īpašuma izmantošanas;
70
/
93
4) ienākuma izmaksātāja atrašanās vietas vai deklarētās dzīvesvietas pašvaldības budžetā — no citiem
ienākumiem.
6. Patentmaksa tiek ieskaitīta budžetā šādā sadalījumā:
1) 67 procenti - valsts sociālās apdrošināšanas speciālajā budžetā;
2) 33 procenti - maksātāja deklarētās dzīvesvietas pašvaldības budžetā.
7. Samazināto patentmaksu ieskaita budžetā šā panta trešajā daļā noteiktajā kārtībā.
8. Sezonas laukstrādnieku ienākuma nodoklis tiek ieskaitīts budžetā šādā sadalījumā:
1) ja ienākumu kopsumma, ko sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa maksātājs kalendārajā mēnesī
ieguvis no viena vai vairākiem sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājiem kopā, nepārsniedz 70 
euro
,
sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokli ieskaita iedzīvotāju
ienākuma nodokļa sadales kontā;
2) ja ienākumu kopsumma, ko sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokļa maksātājs kalendārajā mēnesī
ieguvis no viena vai vairākiem sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājiem kopā, pārsniedz 70 
euro
,
sezonas laukstrādnieku ienākuma izmaksātājs sezonas laukstrādnieku ienākuma nodokli ieskaita budžetā
šādā sadalījumā:
a) 90 procentus — valsts sociālās apdrošināšanas obligāto iemaksu kontā,
b) 10 procentus — iedzīvotāju ienākuma nodokļa sadales kontā.
(
11.12.2003
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2004.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
,
14.11.2008.
, 
01.12.2009.
, 
09.08.2010.
, 
22.09.2011.
, 
15.12.2011.
, 
06.11.2013.
, 
06.03.2014.
 un 
28.07.2017
. likumu,
kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
27. pants. Pašvaldību pienākumi
(Izslēgts ar 
17.12.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
VIII nodaļa 
LIKUMA IEVĒROŠANAS UN PILDĪŠANAS NODROŠINĀJUMS
28. pants. Maksātāja pienākumi
Maksātāja pienākums ir:
1) šajā likumā noteiktajos termiņos un kārtībā sastādīt un iesniegt Valsts ieņēmumu dienestam deklarāciju;
2) šajā likumā noteiktajos termiņos un kārtībā iemaksāt budžetā nodokli;
3) nodrošināt Valsts ieņēmumu dienesta pārstāvjiem iespēju iekļūt telpās un teritorijā, kas izmantota apliekamā
ienākuma gūšanai;
4) uzglabāt ieņēmumus un attaisnotos izdevumus, kā arī likumā noteiktajos gadījumos — citus izdevumus
apliecinošos dokumentus vismaz trīs gadus pēc gada ienākumu deklarācijas iesniegšanas termiņa, kā arī,
veicot saimniecisko darbību, uzskaitīt saimnieciskās darbības ieņēmumus un izdevumus, uzglabāt ieņēmumus
un izdevumus apliecinošos attaisnojuma dokumentus vismaz piecus gadus, bet gadījumos, kad nodokļu
maksātājam saskaņā ar likumu tiek piemērots īpašs nodokļu režīms uz laiku, kas pārsniedz piecus gadus, —
visu īpašā nodokļu režīma piemērošanas laiku. Maksātājam ir pienākums uzrādīt šos dokumentus vai iesniegt
to kopijas Valsts ieņēmumu dienestam pēc tās pieprasījuma;
5) uz Valsts ieņēmumu dienesta koriģētās deklarācijas pamata iemaksāt budžetā trūkstošo nodokļa summu;
6) pirms saimnieciskās darbības uzsākšanas reģistrēties Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības
71
/
93
veicējam, norādot saimnieciskās darbības jomu, kurā maksātājs veiks saimniecisko darbību;
7) ziņot Valsts ieņēmumu dienestam par saimnieciskās darbības pārtraukšanu, mēneša laikā iesniedzot
paziņojumu par ienākumiem, kas šajā periodā gūti no saimnieciskās darbības, un ar to gūšanu saistītajiem
izdevumiem;
8) piecu darbdienu laikā no līguma noslēgšanas dienas, kā arī no līguma darbības izbeigšanās dienas informēt
par to Valsts ieņēmumu dienestu, ja viņš saimnieciskās darbības ienākumu nosaka atbilstoši šā likuma
11.panta divpadsmitajai daļai;
9) 
(izslēgts no 
01.01.2016.
 ar 
06.11.2013
. likumu; Sk. Pārejas noteikumu 96.punktu)
;
10) līdz pēctaksācijas gada 1.jūnijam ziņot Valsts ieņēmumu dienestam par taksācijas gadā uzsākto, bet
nepabeigto darījumu ar kapitāla aktīviem, ja taksācijas gadā ir īstenota vismaz viena no šā darījuma
sastāvdaļām: līguma noslēgšanas diena, naudas vai avansa saņemšanas diena, īpašuma tiesību pāreja un
blakus nosacījumi, lai līgums stātos spēkā, un darījuma nosacījumu izpilde nenotiek vienā taksācijas periodā;
11) līdz pirmstaksācijas gada 15.decembrim informēt Valsts ieņēmumu dienestu par to, ka mikrouzņēmums,
kas pirmstaksācijas gadā ir mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs, sākot ar taksācijas gada 1.janvāri,
saimnieciskās darbības ienākumu noteiks saskaņā ar šā likuma 11. vai 11.
1
 pantu;
12) iesniegt Valsts ieņēmumu dienestam deklarāciju un palielināt taksācijas gada ar nodokli apliekamo
ienākumu par iepriekšējos taksācijas gados attaisnotajos izdevumos iekļautajiem apdrošināšanas prēmiju
maksājumiem taksācijas gadā, kurā līdz šā likuma 8.panta piektās daļas 1.punktā noteikto piecu gadu darbības
termiņa sasniegšanai tiek lauzts dzīvības apdrošināšanas līgums (ar līdzekļu uzkrāšanu) vai tiek veikta daļēja
uzkrājuma izmaksa saskaņā ar noslēgto dzīvības apdrošināšanas līgumu (ar līdzekļu uzkrāšanu);
13) 
(izslēgts no 
01.01.2016.
 ar 
06.11.2013
. likumu; Sk. Pārejas noteikumu 96.punktu)
;
14) 
(izslēgts no 
01.01.2016.
 ar 
06.11.2013
. likumu; Sk. Pārejas noteikumu 96.punktu)
;
15) piecu darba dienu laikā pēc dienas, kad maksātāja šā likuma 11.panta trīspadsmitajā daļā minētie
taksācijas gada ienākumi ir sasnieguši 3000 
euro
, reģistrēties Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās
darbības veicējam un informēt Valsts ieņēmumu dienestu, vai maksātājs, sākot ar nākamo dienu, kad minētie
ienākumi ir sasnieguši 3000 
euro
, saimnieciskās darbības ienākumu nosaka saskaņā ar šā likuma 11. vai 11.
1
pantu;
16) piecu darba dienu laikā pēc dienas, kad maksātāja šā likuma 11.
10
 panta 3.
1
 daļā minētie taksācijas gada
ienākumi ir pārsnieguši 15 000 
euro
, informēt Valsts ieņēmumu dienestu;
17) iesniegt Valsts ieņēmumu dienestam deklarāciju un palielināt apliekamo ienākumu šā likuma 10.panta 1.
6
daļā noteiktajā gadījumā;
18) iesniegt Valsts ieņēmumu dienestam deklarāciju un palielināt taksācijas gada ar nodokli apliekamo
ienākumu par iepriekšējā taksācijas gadā attaisnotajos izdevumos iekļauto izdevumu par izglītības iegūšanu
daļu, kuru taksācijas gada laikā ir atmaksājusi vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības
iestāde.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.11.1997.
, 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
22.11.2001.
,
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
, 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
, 
09.08.2010.
, 
22.09.2011.
, 
15.12.2011.
, 
15.11.2012.
, 
06.11.2013.
,
17.12.2014.
, 
30.11.2015.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
29. pants. Darba devēja pienākumi
1. Darba devēja pienākums ir šajā likumā noteiktajos termiņos un kārtībā:
1) aprēķināt, ieturēt un iemaksāt budžetā algas nodokli no darbiniekam izmaksātajām summām;
2) informēt darbinieku un Valsts ieņēmumu dienestu par taksācijas gadā darbiniekam izmaksātajām summām
un no tām budžetā iemaksāto algas nodokli;
3) uzglabāt darba samaksas aprēķināšanu un izmaksu apliecinošus dokumentus likuma "Par grāmatvedību"
72
/
93
10.pantā noteikto termiņu;
4) par iedzīvotāju ienākuma nodokļa summām, kas katru mēnesi ieturētas no darbinieku darba ienākuma un
iemaksātas budžetā, iesniegt ziņojumu Valsts ieņēmumu dienestam termiņā, kāds darba devējam atbilstoši
likumam "Par valsts sociālo apdrošināšanu" ir noteikts ziņojuma iesniegšanai par valsts sociālās
apdrošināšanas obligātajām iemaksām;
5) par nerezidentiem ieturēto nodokli no ienākumiem, no kuriem saskaņā ar šā likuma 17.panta divpadsmitās
daļas noteikumiem ir jāietur nodoklis izmaksas vietā, iesniegt pārskatu līdz nākamā mēneša 15.datumam;
6) par katru mēnesi ieturēto un budžetā ieskaitīto nodokli no fizisko personu tāda ienākuma, no kura nodoklis
ieturams izmaksas vietā, iesniegt Valsts ieņēmumu dienestam pārskatu līdz nākamā mēneša piecpadsmitajam
datumam;
7) ja darba devēja juridiskā adrese atrodas tās Latvijas Republikas pilsētas vai novada teritorijā, ar kuras domi
Finanšu ministrija ir noslēgusi līgumu par iedzīvotāju ienākuma nodokļa ieņēmumu iekasēšanas īpašu kārtību,
izmantot Iedzīvotāju reģistra elektronisko pakalpojumu, lai noskaidrotu, vai darbinieka deklarētā dzīvesvieta
taksācijas gada 1.janvārī plkst.00.00 atrodas tās Latvijas Republikas pilsētas vai novada teritorijā, kurā ir darba
devēja juridiskā adrese.
2. Pārskaitīt (ieskaitīt) budžetā nodokli no darba devēja līdzekļiem, neieturot to no darbinieka, ir aizliegts, izņemot
soda sankcijas, kas darba devējam jāmaksā par nodokļu likumu pārkāpumiem, šā likuma 8.panta septiņpadsmitajā
daļā, 8.
1
 un 11.
11
 pantā noteiktos gadījumus, kā arī veicot nodokļa aprēķina precizējumus gadījumos, kad aprēķinātās
nodokļa summas nav iespējams ieturēt no darbinieka vai ienākuma saņēmēja.
3. Šā un 31., 31.
2
, 32., 33. panta noteikumi attiecas arī uz personu — ienākuma izmaksātāju, kas izmaksā
ienākumu, no kura saskaņā ar šo likumu vai citiem nodokļu likumiem ir jāietur nodoklis ienākuma izmaksas vietā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.01.1994.
, 
19.12.1996.
, 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
19.12.2006.
, 
16.06.2009.
,
01.12.2009.
, 
22.09.2011.
, 
06.11.2013.
 un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
29.
1
 pants. Valsts ieņēmumu dienesta pienākumi
1. Valsts ieņēmumu dienests Ministru kabineta noteiktajā kārtībā un termiņā, bet ne retāk kā reizi ceturksnī,
sniedz informāciju pašvaldībām par pašvaldību budžetos ieskaitītajām iedzīvotāju ienākuma nodokļa summām no to
teritorijā dzīvojošo fizisko personu — nodokļa maksātāju — ienākumiem.
2. Valsts ieņēmumu dienests, saņemot šā likuma 30.panta 7.punktā minēto iesniegumu, pagarina nodokļa
samaksas termiņu par ienākumu, kas gūts aizdevuma (kredīta) saistību samazināšanas vai dzēšanas rezultātā, un
vienojas ar maksātāju par nodokļa nomaksas grafiku, kādā tiks iemaksāta budžetā aprēķinātā nodokļa summa par
minēto ienākumu. Valsts ieņēmumu dienests neaprēķina nokavējuma naudu, ja nodokļa maksājumi par ienākumu, kas
gūts aizdevuma (kredīta) saistību samazināšanas vai dzēšanas rezultātā, tiek veikti saskaņā ar nodokļa nomaksas
grafiku. Valsts ieņēmumu dienests aprēķina nokavējuma naudu vienas ceturtās daļas apmērā no likuma “Par
nodokļiem un nodevām” 29.panta otrajā daļā noteiktās nokavējuma naudas par katru nokavējuma dienu, sākot ar dienu,
kurā nodoklis nav nomaksāts saskaņā ar minēto nodokļa nomaksas grafiku. Ja, pagarinājuma termiņam beidzoties,
maksātājs nokavētos nodokļa maksājumus nav pilnā apmērā samaksājis, parāds tiek piedzīts bezstrīda kārtībā.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
21.10.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
24.11.2010.
30. pants. Maksātāja tiesības
Maksātājam ir šādas tiesības:
1) iesniegt Valsts ieņēmumu dienestam motivētu prasību sadalīt taksācijas gadam noteikto apliekamo
ienākumu pa iepriekšējiem gadiem, ja minētais ienākums gūts vairāku gadu darba rezultātā;
2) 
(izslēgts ar 
25.11.1999
. likumu)
;
3) pieprasīt Valsts ieņēmumu dienestam atmaksāt pārmaksāto vai rezumējošā kārtībā kļūdaini samaksāto
nodokļa summu;
4) iepazīties ar Valsts ieņēmumu dienesta veikto pārbaužu aktiem, ciktāl šīs pārbaudes attiecas uz maksātāju;
73
/
93
5) pārsūdzēt likumdošanas aktos paredzētajā kārtībā Valsts ieņēmumu dienesta lēmumus;
6) iesniegt gada ienākumu deklarāciju, precizējot taksācijas gada nodokļa aprēķinu, triju gadu laikā saskaņā ar
likumu "Par nodokļiem un nodevām";
7) iesniegt kopā ar deklarāciju Valsts ieņēmumu dienestam iesniegumu par nodokļa samaksas sadalīšanu
termiņos vai atlikšanu uz laiku līdz pieciem gadiem par ienākumu, kas gūts aizdevuma (kredīta) saistību
samazināšanas vai dzēšanas rezultātā;
8) veikt grāmatiņā atzīmi par to, ka no nākamās dienas pēc atzīmes veikšanas ienākumu izmaksātājs
maksātājam nepiemēro Valsts ieņēmumu dienesta prognozēto mēneša neapliekamo minimumu.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
30.11.2000.
, 
16.06.2009.
, 
01.12.2009.
,
21.10.2010.
 un 
31.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.10.2018.
)
31. pants. 
Darba devēja (ienākuma izmaksātāja) atbildība par termiņā nesamaksāto nodokli
1. Ja darba devējs (ienākuma izmaksātājs) no darbinieka darba samaksas (personai izmaksājamā ienākuma)
ieturēto nodokli šā likuma 17.panta piektajā daļā noteiktajā termiņā nav iemaksājis budžetā, viņš budžetā iemaksā
nesamaksātā nodokļa (pamatparāds) summu un nokavējuma naudu atbilstoši šā panta trešās daļas noteikumiem.
2. 
(Izslēgta ar 
19.12.2006
. likumu.)
3. Par termiņā ieturēto, bet šā likuma 17.panta piektajā, desmitajā un divpadsmitajā daļā noteiktajā termiņā
budžetā neiemaksāto nodokļa summu (pamatparāds) tiek aprēķināta nokavējuma nauda no laikā nesamaksātā
pamatparāda 0,05 procentu apmērā par katru nokavēto nodokļa samaksas dienu.
(
19.12.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
 un 
19.12.2006
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2007.
)
31.
1
 pants. Maksātāja atbildība par termiņā nesamaksāto nodokli
1. Ja maksātājs šā likuma 18.panta trešajā daļā noteiktajos termiņos neveic nodokļa avansa maksājumus, viņš
papildus nokavētajam nodokļa maksājumam iemaksā budžetā nokavējuma naudu atbilstoši šā likuma 31.panta trešās
daļas noteikumiem.
2. Ja maksātājs šā likuma 19.panta trešajā daļā noteiktajā termiņā neiemaksā budžetā rezumējošā kārtībā
aprēķināto nodokli, viņam, sākot ar nākamo maksājuma termiņam sekojošo dienu, ir aprēķināma nokavējuma nauda
atbilstoši šā likuma 31.panta trešās daļas noteikumiem.
(
19.12.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
19.12.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
31.
2
 pants. Darba devēja (ienākuma izmaksātāja) atbildība par nepilnīgu nodokļa ieturēšanu
1. Darba devējs par nepilnīgu nodokļa ieturēšanu (budžetā iemaksājamās nodokļa summas samazināšanu) ir
atbildīgs saskaņā ar likumu "Par nodokļiem un nodevām".
1.
1
 Ja fiziskā persona (arī tad, ja nav iespējams identificēt konkrēto darba veicēju) uz līguma pamata vai bez līguma
noslēgšanas sistemātiski gūst ienākumu, kurš liecina par darba attiecībām un par kuru jāmaksā algas nodoklis, bet
šis ienākums nav uzrādīts darba devēja grāmatvedības uzskaitē vai izmaksas faktu nav iespējams konstatēt, vai nav
iespējams identificēt konkrēto darba veicēju, no darba devēja piedzen soda naudu trīskāršā nodokļa apmērā no
summas, kas noteikta atbilstoši Valsts ieņēmumu dienesta rīcībā esošajai informācijai par personai aprēķināmo
atlīdzību, ja tā ir lielāka par normatīvajos aktos noteiktās minimālās mēneša darba algas apmēru, vai no normatīvajos
aktos noteiktā minimālās darba algas apmēra, ja aprēķināmā atlīdzība ir vienāda ar to vai mazāka vai ja tās lielumu nav
iespējams noteikt.
1.
2
 Ja šā panta 1.
1
 daļā minētajā gadījumā nav iespējams noteikt periodu, kurā darba devējs ir nodarbinājis
personu, uzskatāms, ka persona ir nodarbināta jau trīs mēnešus. Šādā gadījumā Valsts ieņēmumu dienests no darba
devēja piedzen soda naudu par trijiem kalendāra mēnešiem šā panta 1.
1
 daļā noteiktajā apmērā, ieskaitot to kalendāra
mēnesi, kurā pārkāpums atklāts, ja darba devējs vai darbinieks nevar pierādīt, ka darba tiesiskās attiecības pastāv
īsāku laiku.
74
/
93
2. Ja darba devējs (ienākuma izmaksātājs) nav laikā ieturējis no darbinieka darba samaksas (personai
izmaksājamā ienākuma) nodokli, kā arī ieturēto nodokļa summu nav iemaksājis budžetā, nokavējuma nauda tiek
aprēķināta par laika periodu, sākot ar nākamo dienu pēc dienas, kad nodoklis bija jāietur un jāiemaksā budžetā
atbilstoši šā likuma 17.panta piektās, desmitās, divpadsmitās un 12.
1
 daļas noteikumiem.
3. 
(Izslēgta ar 
08.11.2007
. likumu.)
4. 
(Izslēgta ar 
08.11.2007
. likumu.)
(
19.12.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
25.11.1999.
, 
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
 un 
15.12.2011
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
31.
3
 pants. Maksātāja atbildība par apliekamā ienākuma samazināšanu
1. Ja maksātājs, pārkāpdams šā likuma prasības, nav aprēķinājis nodokli no visa apliekamā ienākuma, kas
atbilstoši šim likumam ir apliekams ar nodokli, izņemot tos ienākumus, no kuriem nodoklis bija jāietur izmaksas vietā
darba devējam vai citai personai, viņam ir jāsamaksā iztrūkstošā nodokļa summa, nokavējuma nauda un soda nauda
atbilstoši likumā "Par nodokļiem un nodevām" noteiktajam apmēram.
1.
1
 Šā panta pirmo daļu nepiemēro, ja taksācijas gada laikā aprēķinātais kapitāla pieaugums no viena kapitāla
aktīva atsavināšanas ir negatīvs, bet no cita kapitāla aktīva atsavināšanas — pozitīvs un taksācijas gada laikā
neveidojas kapitāla pieaugums vai tā summa ir negatīva.
2. 
(Izslēgta ar 
08.11.2007
. likumu.)
3. Ja darba devējs (ienākuma izmaksātājs) taksācijas gada laikā nav ieturējis nodokli no maksātāja apliekamā
ienākuma, no kura atbilstoši šā likuma noteikumiem tas bija jāietur ienākuma izmaksas vietā, ir pārtraucis savu
darbību Latvijā, ir likvidēts vai citādu iemeslu dēļ nav atrodams, taksācijas gada iztrūkstošā nodokļa summa ir
jāsamaksā pašam maksātājam, izņemot gadījumus, kad tas likvidēts atbilstoši likumdošanas aktu normām un
nodokļu parādi dzēsti atbilstoši likuma "Par nodokļiem un nodevām" 25.pantam.
(
19.12.1996
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.10.2005.
, 
28.09.2006.
, 
19.12.2006.
, 
08.11.2007.
un 
23.11.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
32. pants. Darba devēja (ienākuma izmaksātāja) atbildība par citiem nodokļu likumu pārkāpumiem
1. Par informatīvo deklarāciju — šā likuma 17.panta sestajā, septītajā, vienpadsmitajā, 11.
1
 un 11.
3
 daļā un
29.panta pirmās daļas 5. un 6.punktā noteikto pārskatu — neiesniegšanu vai iesniegšanu, neievērojot likumā noteiktos
termiņus, darba devējam (ienākuma izmaksātājam) piemērojama Latvijas Administratīvo pārkāpumu kodeksā noteiktā
atbildība.
2. Ja maksātājs noteiktajos termiņos nav reģistrējis saimniecisko darbību vai nav informējis Valsts ieņēmumu
dienestu saskaņā ar šā likuma 28.panta 8.punktu un no gūtā ienākuma netiek ieturēts nodoklis saskaņā ar šā likuma
17.panta desmitās daļas 7.punktu, tiek uzskatīts, ka maksātājs veic nereģistrētu saimniecisko darbību un tam tiek
piemērota likumā "Par nodokļiem un nodevām" noteiktā atbildība.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.05.2007.
, 
16.06.2009.
 un 
17.12.2014
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2015.
)
32.
1
 pants. Maksātāja atbildība par citiem likuma pārkāpumiem
1. 
(Izslēgta ar 
19.12.2006
. likumu.)
2. 
(Izslēgta no 
01.06.2014.
 ar 
06.11.2013
. likumu. Sk. Pārejas noteikumu 100.punktu)
3. Par deklarācijas un informatīvo deklarāciju — šā likuma 17.panta 9.
1
, vienpadsmitajā un 11.
1
 daļā, 18.panta
sestajā daļā un 28.panta 7.punktā noteikto paziņojumu — neiesniegšanu vai iesniegšanu, neievērojot likumā noteiktos
termiņus, maksātājam piemērojama Latvijas Administratīvo pārkāpumu kodeksā noteiktā atbildība.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.11.2000.
, 
19.12.2006.
, 
19.09.2013.
, 
06.11.2013.
un 
17.12.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
75
/
93
33. pants. Termiņā nesamaksāto nodokļa maksājumu iekasēšana bezstrīda kārtībā
Termiņā nesamaksātās nodokļa summas piedzen bezstrīda kārtībā atbilstoši likuma "Par nodokļiem un nodevām"
noteikumiem.
(
19.12.1996
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.1997.
)
34. pants. Citu subjektu pienākumi un atbildība
1. Komersantiem, kooperatīvajām sabiedrībām, nerezidentu pastāvīgajām pārstāvniecībām, iestādēm,
organizācijām, biedrībām, nodibinājumiem un citām personām savas kompetences ietvaros ir pienākums, ja
maksātājs, kas veic saimniecisko darbību, to pieprasa, izsniegt viņam maksātāja izdarīto izdevumu rakstveida
apliecinājumu (kvīti).
2. Ja saņemts nepamatots atteikums izpildīt šā panta pirmajā daļā minēto prasību, Valsts ieņēmumu dienests
uzliek vainīgajam administratīvo sodu.
3. Ja maksātājam izsniegts rakstveida apliecinājums par izdevumiem, kuri faktiski nav izdarīti, Valsts ieņēmumu
dienests uzliek vainīgajam naudas sodu nepamatoti izsniegtajā dokumentā norādītās summas divkāršā apmērā.
(
31.05.1995
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.10.2005
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2006.
)
35. pants. Citu subjektu līdzdalība deklarācijas izpildīšanā
1. Maksātājam ir tiesības pilnvarot deklarācijas izpildīšanai zvērinātu revidentu.
2. Maksātājam ir pienākums iepazīstināt deklarācijas izpildītāju ar visiem viņa rīcībā esošajiem datiem, kas saistīti
ar nodokļa aprēķināšanu. Minēto datu nodošanas fakts ir apliecināms ar datu nodošanas un pieņemšanas aktu, kuru
paraksta maksātājs un deklarācijas izpildītājs.
3. Deklarācijas izpildītājs ir atbildīgs par nodokļa pareizu aprēķināšanu. Deklarācijas izpildītāja atbildības pakāpi
nosaka nodošanas un pieņemšanas aktā minēto datu apjoms.
36. pants.
(Izslēgts ar 
14.11.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
37. pants. Ienākuma nodokļa maksātāja kods
Visas personas, kuru deklarētā dzīvesvieta ir Latvijā un kuras gūst ienākumus, tiek reģistrētas Valsts ieņēmumu
dienestā, un tām tiek piešķirts nodokļa maksātāja kods, kas atbilst individuālajam personas kodam, ar kādu šī
persona reģistrēta Latvijas Republikas iedzīvotāju reģistrā, vai nodokļa maksātāja kods, ko piešķir Valsts ieņēmumu
dienests gadījumos, kad persona nav reģistrēta Latvijas Republikas iedzīvotāju reģistrā.
(
11.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
38. pants. Dokumentārais nodrošinājums
1. 
(Izslēgta ar 
20.10.2005
. likumu)
2. Šā likuma izpildes nodrošināšanai gada ienākumu deklarācijas, deklarācijas par ienākumu no kapitāla (nodokļa
deklarācijas) un informatīvo deklarāciju (pārskatu, paziņojumu un citu likuma piemērošanai nepieciešamo dokumentu)
veidlapu formu un to izpildīšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.11.2000.
, 
20.10.2005.
, 
19.12.2006.
 un 
01.12.2009
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
39. pants. Likuma normu piemērošanas kārtība
Šā likuma normu piemērošanai Ministru kabinets nosaka:
76
/
93
1) atsevišķu šajā likumā lietoto terminu skaidrojumu un šo terminu piemērošanu nodokļa aprēķināšanas
vajadzībām;
2) ar nodokli apliekamā ienākuma noteikšanas kārtību, ņemot vērā dažādos apstākļus un likumā atrunātos
ierobežojumus un citus nosacījumus, kuri konkrētā situācijā ietekmē apliekamā ienākuma apmēru;
3) ienākuma un izdevumu atzīšanas brīdi, ja tas nav noteikts likumā;
4) likuma normu praktiskās piemērošanas ilustrācijai nepieciešamos situāciju un aprēķinu piemērus;
5) kārtību, kādā algas nodokli iemaksā budžetā šā likuma 4.panta pirmās daļas 4. un 5.punktā minētajā
gadījumā;
6) kārtību, kādā Latvijas Republikā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī, vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī,
vai Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas dalībvalstī reģistrētajos privātajos pensiju fondos
atbilstoši licencētajiem pensiju plāniem veiktās iemaksas un Latvijas Republikā vai citā Eiropas Savienības
dalībvalstī, vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī, vai Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas
dalībvalstī reģistrētās apdrošināšanas sabiedrībās iemaksātās apdrošināšanas prēmijas izslēdz no apliekamā
ienākuma un attiecina uz taksācijas perioda attaisnotajiem izdevumiem, kā arī kārtību, kādā apliekamajā
ienākumā ietver iemaksas privātajos pensiju fondos un dzīvības apdrošināšanas prēmiju maksājumus, kas
neatbilst šā likuma 8.panta piektajā daļā minētajiem kritērijiem vai tos pārsniedz, un apliekamajā ienākumā
ietver minētās iemaksas privātajos pensiju fondos un apdrošināšanas prēmiju maksājumus, ja izbeidz darba
līgumu vai pārjauno vai izbeidz apdrošināšanas līgumu;
7) šā likuma 12.pantā noteiktā neapliekamā minimuma un šā likuma 13.panta pirmās daļas 1.punktā noteikto
atvieglojumu piemērošanas kārtību;
8) kārtību, kādā Valsts ieņēmumu dienests piešķir vai anulē atļauju neieturēt nodokli no maksājumiem, no
kuriem saskaņā ar šā likuma 17.panta septiņpadsmito daļu ieturams nodoklis;
9) veidlapas paraugu un kārtību, kādā aizpildāms apliecinājums par nerezidenta gūtajiem ienākumiem Latvijas
Republikā taksācijas gadā un par šiem ienākumiem aprēķināto un samaksāto iedzīvotāju ienākuma nodokli šā
likuma 17.panta 12.
1
 daļā minētajā gadījumā;
10) kopā ar deklarāciju iesniedzamo vai uzrādāmo attaisnojuma dokumentu veidus;
11) saimnieciskajā darbībā izmantoto pamatlīdzekļu noteikšanas un pamatlīdzekļu nolietojuma aprēķināšanas
un norakstīšanas kārtību, kā arī pamatlīdzekļu norakstīšanas kārtību dažādās saimnieciskās darbības
situācijās.
(
20.10.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
, 
13.05.2010.
, 
30.11.2015.
 un 
28.07.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
Pārejas noteikumi
(
19.12.1996
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.1997.
)
1. 1996.gada 19.decembrī izdarītie grozījumi likuma 19.panta otrajā daļā un 20.pantā piemērojami arī 1996.gada
ienākumu deklarēšanai. Pensijas saņēmējam, ja tas 1996.gadā nav saņēmis citus ar nodokli neapliekamus ienākumus
vai to kopējā summa nepārsniedz taksācijas gadam noteikto neapliekamā minimuma apmēru, piemērojot grozījumus
likumā 20.pantā, ir tiesības neiesniegt deklarāciju.
2. Ministru kabinetam 15 dienu laikā pēc likuma izsludināšanas apstiprināt 1996.gada ienākumu deklarācijas
veidlapu.
3. 
(Izslēgts ar 
02.10.1997
. likumu, kas stājas spēkā 
28.10.1997.
)
4. Persona, kura, pamatojoties uz likuma "Par valsts pensijām" pārejas noteikumu 16.punkta 12.apakšpunktu, ir
iesniegusi Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūrai iesniegumu, kurā lūdz piešķirt pensiju no jauna, un kurai iepriekš
saņemtā pensija ir jāatmaksā valsts pensiju speciālajā budžetā, iepriekš samaksātā nodokļa apmēru par 1997.—
77
/
93
1999.gadu koriģē rezumējošā kārtībā, iesniedzot gada ienākumu deklarāciju. Iepriekš samaksātā nodokļa pārrēķinu
veic šādā kārtībā:
1) par nodokli no 1997.gada ienākumiem — iesniedzot vai koriģējot 1997.gada ienākumu deklarāciju no
2000.gada 1.janvāra līdz 2000.gada 1.aprīlim;
2) par nodokli no 1998.gada ienākumiem — iesniedzot vai koriģējot 1998.gada ienākumu deklarāciju no
2001.gada 1.janvāra līdz 2001.gada 1.aprīlim;
3) par nodokli no 1999.gada ienākumiem — iesniedzot vai koriģējot 1999.gada ienākumu deklarāciju no
2002.gada 1.janvāra līdz 2002.gada 1.aprīlim.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2000.
)
5. Grozījumi likuma 9.panta pirmās daļas 19.punktā attiecībā uz ienākumu aplikšanu ar nodokli no to akciju un citu
vērtspapīru pārdošanas, kas ir bijuši personas īpašumā mazāk par 12 mēnešiem, stājas spēkā 2001.gada 1.janvārī.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2000.
)
6. Likuma 29.
1
 pants stājas spēkā 2000.gada 1.jūlijā.
(
25.11.1999
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2000.
)
7. 9.panta piektās daļas noteikumus piemēro, sākot ar 1999.gadu.
(
27.01.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.02.2000.
)
8. Ministru kabinets saskaņo šā likuma 38.pantā paredzētos noteikumus ar grozījumiem likumā "Par iedzīvotāju
ienākuma nodokli". Līdz šajos noteikumos izdarīto attiecīgo grozījumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz
2001.gada 1.jūlijam, Ministru kabineta 2000.gada 18.oktobra noteikumi nr.357 "Likuma "Par iedzīvotāju ienākuma
nodokli" normu piemērošanas noteikumi" ir piemērojami tiktāl, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
30.11.2000
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2001.
)
9. 
(Izslēgts ar 
21.02.2002
. likumu, kas stājas spēkā 
01.04.2002.
)
10. Grozījumi šā likuma 8.panta trešās daļas 3.punktā tiek piemēroti ar taksācijas gadu, kas sākas 2003.gadā.
(
11.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
11. Grozījumi šā likuma 9.panta pirmās daļas 2.punktā stājas spēkā ar īpašu likumu.
(
11.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
12. 
(Izslēgts ar 
14.11.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
13. Līdz šā likuma 26.panta otrajā daļā paredzēto noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2004.gada
1.jūlijam ir spēkā Ministru kabineta 1998.gada 21.aprīļa noteikumi nr.145 "Kārtība, kādā iedzīvotāju ienākuma nodokļa
maksājumi tiek ieskaitīti pašvaldības budžetā", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
11.12.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2004.
)
14. Šā likuma normas, kas reglamentē personālsabiedrību apliekamā ienākuma noteikšanu un nodokļa
maksāšanu, attiecas arī uz līgumsabiedrībām.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
15. Fiziskajai personai — tādas kapitālsabiedrības dalībniekam, kuras kapitāla daļu vai akciju vērtība ir palielināta,
bezpeļņas organizāciju (bezpeļņas uzņēmumu vai bezpeļņas uzņēmējsabiedrību) pārreģistrējot vai reorganizējot par
kapitālsabiedrību saskaņā ar Komerclikuma spēkā stāšanās kārtības likuma 25. un 25.
4
 pantu, minētās
pārreģistrācijas vai reorganizācijas rezultātā palielinātās kapitāla daļas vai akciju vērtības palielinājumu apliek ar
78
/
93
nodokli tajā taksācijas periodā, kurā ir veikta kapitāla daļas vai akciju vērtības samazināšana vai kapitāla daļas
atsavināšana.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
16. Ar nodokli apliek fiziskajai personai — kapitālsabiedrības dalībniekam — no speciālās rezerves izmaksātās
summas, kas tajā ieskaitītas no bezpeļņas uzņēmuma (uzņēmējsabiedrības) uzkrātā rezerves fonda (ieņēmumu
pārsniegums pār izdevumiem), bezpeļņas organizāciju (bezpeļņas uzņēmumu vai bezpeļņas uzņēmējsabiedrību)
pārreģistrējot vai reorganizējot par kapitālsabiedrību saskaņā ar Komerclikuma spēkā stāšanās kārtības likuma 25. un
25.
4
 pantu, ja tās nav uzskatāmas par kapitālsabiedrības saimnieciskās darbības izdevumiem.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
17. Ienākuma izmaksātājs pārejas noteikumu 15. un 16.punktā noteiktajos gadījumos ietur nodokli izmaksas brīdī
un iemaksā to budžetā ne vēlāk kā ienākuma izmaksas mēnesim sekojošā mēneša piektajā datumā, ievērojot šā
likuma 17.panta vienpadsmitās daļas nosacījumus. Ja ienākuma izmaksātājs ir fiziskā persona, kas neveic
saimniecisko darbību, pārejas noteikumu 15.punktā minētais kapitālsabiedrības dalībnieks deklarē gūtos ienākumus
un maksā nodokli rezumējošā kārtībā.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
18. Iedzīvotāju ienākuma nodokļa maksātāji, kuri 2005.gadā līdz 31.martam ziedo biedrībām un nodibinājumiem,
kuriem kā Latvijas Republikā reģistrētām sabiedriskajām, kultūras, izglītības, zinātnes, sporta, labdarības, veselības un
vides aizsardzības organizācijām un fondiem, un reliģiskajām organizācijām 2004.gadā piešķirta vai pagarināta atļauja
saņemt ziedojumus, ziedotājiem saņemot nodokļa atlaidi, kā arī Latvijas Kultūras fondam, Latvijas Olimpiskajai
komitejai un Latvijas Bērnu fondam, ir tiesīgi 2005.gadā aprēķināto nodokli samazināt par ziedotajām summām.
Kopējais apliekamā ienākuma samazinājums saskaņā ar likuma 10.pantu un šo punktu nedrīkst pārsniegt 20
procentus no gada apliekamā ienākuma.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
19. Šā likuma 12.pantā paredzēto mēneša neapliekamā minimuma apmēru un šā likuma 13.panta pirmās daļas
1.punktā un 1.
2
 daļā paredzēto mēneša nodokļa atvieglojuma apmēru 2005.gadam nosaka likums "Par valsts budžetu
2005.gadam".
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
20. Šā likuma 24.panta piektā un sestā daļa stājas spēkā 2005.gada 1.jūlijā.
(
20.12.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2005.
)
21. Fiziskās personas ienākums, kas 2005. un 2006.taksācijas gadā gūts no augoša meža pārdošanas vai no
kokmateriālu pārdošanas, netiek aplikts ar iedzīvotāju ienākuma nodokli.
(
10.03.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.04.2005.
)
22. Šā likuma 17.panta desmitās daļas 7.punkts, divpadsmitā un 12.
2
 daļa attiecībā uz augoša meža un
kokmateriālu pārdošanas ienākumiem, kā arī 10.
2
 daļa 2005. un 2006.gadā netiek piemērota. Nodokļa maksātājs,
kuram 2005.gadā, izmaksājot augoša meža vai kokmateriālu pārdošanas ienākumu, no tā ir ieturēts nodoklis atbilstoši
šim likumam, par 2005.gadu maksājamo nodokli pārrēķina rezumējošā kārtībā, iesniedzot gada ienākumu deklarāciju.
(
10.03.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.04.2005.
)
23. Ministru kabinets izvērtē šā likuma pārejas noteikumu 21.punktā paredzētās normas ietekmi uz pašvaldību
ieņēmumiem 2005.gadā un, ja tas nepieciešams, sagatavo grozījumus likumā "Par valsts budžetu 2005.gadam", lai
segtu pašvaldību ieņēmumu samazinājumu.
(
10.03.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.04.2005.
)
24. Šā likuma 3.panta trešās daļas, 8., 17. un 34.panta normas, kurās ietverta atsauce uz komercsabiedrību vai
kapitālsabiedrību, piemērojamas arī attiecībā uz uzņēmumu un uzņēmējsabiedrību, kura nav pārreģistrējusies
komercreģistrā un ir maksātnespējas procesā.
(
20.10.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2006.
)
79
/
93
25. Grozījums šā likuma 38.panta pirmajā daļā attiecībā uz šīs daļas izslēgšanu stājas spēkā 2006.gada 1.jūlijā.
(
20.10.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2006.
)
26. Līdz šā likuma 39.pantā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz
2006.gada 1.septembrim ir spēkā Ministru kabineta 2000.gada 18.oktobra noteikumi Nr.357 "Likuma "Par iedzīvotāju
ienākuma nodokli" normu piemērošanas noteikumi", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
20.10.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
08.06.2006
. likumu, kas stājas spēkā 
04.07.2006.
)
27. Grozījums šā likuma 13.panta pirmās daļas 3.punktā (attiecībā uz neapliekamā minimuma palielināšanu no
1320 latiem uz 1980 latiem) stājas spēkā 2006.gada 1.oktobrī. Šajā punktā minētajām personām 2006.gadā gada
neapliekamo minimumu nosaka kā summu no 1/12 no gada neapliekamā minimuma apmēra, kas bija spēkā no
2006.gada 1.janvāra līdz 30.septembrim, reizināta ar 9, un no 1/12 no gada neapliekamā minimuma, kas ir spēkā no
2006.gada 1.oktobra, reizināta ar 3. Ja personai pensija piešķirta pēc 2006.gada 1.janvāra, neapliekamo minimumu
nosaka proporcionāli laikposmam no pensijas piešķiršanas dienas līdz gada beigām, ņemot vērā 2006.gada janvārim
— septembrim noteikto gada neapliekamā minimuma apmēru un no 2006.gada 1.oktobra noteikto gada neapliekamā
minimuma apmēru.
(
08.06.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.07.2006.
)
28. Ministru kabinets izvērtē grozījuma šā likuma 13.panta pirmās daļas 3.punktā (attiecībā uz neapliekamā
minimuma palielināšanu no 1320 latiem uz 1980 latiem) ietekmi uz pašvaldību ieņēmumiem 2006.gadā un, ja tas
nepieciešams, sagatavo grozījumus likumā "Par valsts budžetu 2006.gadam", lai segtu pašvaldību ieņēmumu
samazinājumu."
(
08.06.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.07.2006.
)
29. Ja individuālais uzņēmums (zemnieku vai zvejnieku saimniecība) pārreģistrējas par individuālo komersantu,
individuālais komersants ir tiesīgs pārņemt individuālā uzņēmuma (zemnieku vai zvejnieku saimniecības)
pirmstaksācijas perioda zaudējumus un segt tos likumā noteiktajā kārtībā.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
30. Atmaksājamai pensijas daļai, kuru izmaksā saskaņā ar likuma "Par valsts pensijām" pārejas noteikumu
47.punktu, ar iedzīvotāju ienākuma nodokli neapliekamo minimumu atmaksājamās pensijas izmaksas vietā piemēro
šādi:
1) ja pensijai laikā no 2000.gada 1.janvāra līdz 2002.gada 19.martam neapliekamo minimumu piemēroja
saskaņā ar šā likuma 13.panta pirmās daļas 2.punktu, neapliekamais minimums ir atmaksājamās pensijas
daļas apmērā;
2) ja pensijai laikā no 2000.gada 1.janvāra līdz 2002.gada 19.martam neapliekamo minimumu piemēroja
saskaņā ar šā likuma 13.panta pirmās daļas 3.punktu, atmaksājamai pensijas daļai piemēro neapliekamā
minimuma daļu, ko nosaka kā starpību starp 2000., 2001. un 2002.taksācijas gada pensiju neapliekamā
minimuma apmēru un attiecīgajā taksācijas gadā maksātāja pensijai piemēroto neapliekamo minimumu.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
31. Ja maksātājam, kas saņem atmaksājamo pensijas daļu, kuru izmaksā saskaņā ar likuma "Par valsts
pensijām" pārejas noteikumu 47.punktu, 2000., 2001. vai 2002.taksācijas gadā bija tiesības izmantot šā likuma
13.panta pirmās daļas 1. vai 4.punktā noteiktos atvieglojumus un maksātāja algas nodokļa grāmatiņa bija iesniegta
pensijas izmaksas vietā (Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūrā), atmaksātajai pensijas daļai minētos atvieglojumus
piemēro 2000., 2001. un 2002.taksācijas gadam noteiktajā apmērā.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
32. Ja maksātājam, kas saņem atmaksājamo pensijas daļu, kuru izmaksā saskaņā ar likuma "Par valsts
pensijām" pārejas noteikumu 47.punktu, 2000., 2001. vai 2002.taksācijas gadā bija tiesības uz šā likuma 10.pantā
noteiktajiem attaisnotajiem izdevumiem un tie netika izmantoti pilnā apmērā, maksātājs ir tiesīgs iekļaut gada
ienākumu deklarācijā par 2007.gadu to attaisnoto izdevumu daļu par 2000., 2001. vai 2002.taksācijas gadu, kas nav
deklarēta attiecīgajā gadā.
80
/
93
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
33. Līdz likuma "Par grāmatvedību" 9.panta otrās daļas 1.punktā paredzēto noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet
ne ilgāk kā līdz 2007.gada 1.jūlijam ir spēkā Ministru kabineta 2001.gada 31.jūlija noteikumi Nr.338 "Kārtība, kādā
veicama ieņēmumu un izdevumu uzskaite iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķināšanas vajadzībām", ciktāl tie nav
pretrunā ar šo likumu.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
34. Grozījums šā likuma 9.panta pirmajā daļā par 23.punkta izslēgšanu netiek piemērots attiecībā uz nodibinājuma
"Sorosa fonds — Latvija" līdz 2006.gada 31.decembrim apstiprināto projektu ietvaros izmaksājamo stipendiju un
atlīdzību, kura personai izmaksāta ārpus darba tiesiskajām attiecībām ar nodibinājumu "Sorosa fonds — Latvija", bet
ne ilgāk kā līdz 2007.gada 31.decembrim.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
35. Līdz šā likuma 38.panta otrajā daļā paredzētās gada ienākumu deklarācijas (nodokļa deklarācijas) un
informatīvo deklarāciju (pārskatu, paziņojumu un citu likuma piemērošanai nepieciešamo dokumentu) veidlapu formu un
to izpildīšanas kārtības apstiprināšanai Ministru kabinetā, bet ne ilgāk kā līdz 2008.gada 31.decembrim spēkā ir
līdzšinējās, uz šā likuma 38.panta otrajā daļā ietvertā deleģējuma pamata Ministru kabineta apstiprinātās deklarācijas,
pārskatu, paziņojumu un citu likuma piemērošanai nepieciešamo dokumentu veidlapu formas un to izpildīšanas
kārtība.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2007.
)
36. Grozījumus šā likuma 15.panta pirmajā daļā un 15.panta 2.
1
 daļu piemēro ar taksācijas gadu, kas sākas
2008.gadā.
(
19.12.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.01.2007.
)
37. 
(Izslēgts ar 
14.11.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
38. Grozījumi šā likuma 1.panta pir
mās daļas 2.punktā un otrajā daļā, grozījums 4.panta pirmās daļas 3.punktā,
11.
5
 panta astotā daļa, 11.
8
 pants, 15.panta piektā daļa, 18.panta ceturtās daļas izslēgums, 18.panta devītā daļa,
19.panta 3.
1
 daļa, 19.panta 4.
1
 daļas izslēgums, grozījums 19.panta sestās daļas 3.punktā, grozījumi 26.panta
pirmajā daļā, kā arī likuma pielikums stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.12.2007.
)
39. Patenta darbības laikā maksātājs piemēro šā likuma normas, kas bija spēkā līdz 2008.gada 1.janvārim. Ja
maksātājam uz 2008.taksācijas gadu ir izsniegts patents un 2008.taksācijas gadā viņa saimnieciskās darbības
ieņēmumi nepārsniedz 10 000 latu, šis maksātājs ir tiesīgs izvēlēties maksāt fiksēto ienākuma nodokli ar
2009.taksācijas gadu.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.12.2007.
)
40. Piemērojot šā likuma 19.panta desmito un vienpadsmito daļu, apdrošināšanas sabiedrība un privātais pensiju
fonds informāciju par 2007.taksācijas gadu Valsts ieņēmumu dienestam iesniedz līdz 2008.gada 1.martam.
(
08.11.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.12.2007.
)
41. Šā likuma 3.panta 2.
1
 un 2.
2
 daļa, kā arī grozījumi 15.panta pirmajā daļā un likuma pielikumā piemērojami ar
2008.gada 1.janvāri.
(
24.04.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.05.2008.
)
42. Ministru kabinets izvērtē šā likuma 3.panta 2.
1
 un 2.
2
 daļas ietekmi uz pašvaldību ieņēmumiem 2008.gadā un,
ja nepieciešams, sagatavo grozījumus likumā “Par valsts budžetu 2008.gadam”, lai segtu pašvaldību ieņēmumu
samazinājumu.
(
24.04.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.05.2008.
)
81
/
93
43. Grozījumi šā likuma 19.panta 3. un 3.
1
 daļā attiecināmi uz iedzīvotāju ienākuma nodokļa deklarācijām par
2008.gadu un turpmākajiem taksācijas gadiem.
(
24.04.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.05.2008.
)
44. No aplikšanas ar iedzīvotāju ienākuma nodokli atbrīvo 2008., 2009., 2010., 2011., 2012., 2013., 2014., 2015.,
2016., 2017., 2018., 2019. un 2020. taksācijas gadā gūtos ienākumus, kas izmaksāti no pašvaldības budžeta kā
atlīdzība fiziskajai personai par sociālās aprūpes pakalpojuma — aprūpe mājās — sniegšanu saskaņā ar Sociālo
pakalpojumu un sociālās palīdzības likuma 23.panta trešo daļu, ja persona, kas saņem minēto atlīdzību, nav darba
tiesiskajās attiecībās ar atlīdzības izmaksātāju un pastāv viens no šādiem nosacījumiem:
a) persona ir darba tiesiskajās attiecībās ar citu personu, no kuras gūst lielāko ienākuma daļu un šos
ienākumus neveido atlīdzība par sociālās aprūpes pakalpojuma — aprūpe mājās — sniegšanu;
b) persona saņem pensiju atbilstoši likumam “Par valsts pensijām” vai izdienas pensiju, vai speciālo valsts
pensiju atbilstoši Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem.
(
24.04.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
, 
15.11.2012.
, 
17.12.2014.
 un 
28.07.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
45. Šā likuma 2.panta 3.punkta izslēgums, kā arī grozījumi 3.panta trešās daļas 9.punktā, 8.panta otrajā daļā,
trešās daļas 1., 2. un 9.punktā, 9.panta pirmās daļas 2.punktā, 11.panta 1.
1
 un desmitajā daļā, 11.
1
 panta trešajā
daļā, 11.
3
 panta trešajā daļā, 17.panta desmitajā, vienpadsmitajā, 11.
2
 un 12.
1
 daļā, 18.pantā attiecībā uz termina
“individuālais darbs” izslēgšanu un zemnieka un zvejnieka saimniecību turpmāko statusa maiņu un 19.panta astotās
daļas izslēgums stājas spēkā 2013.gada 1.jūlijā.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
45.
1
 Šā likuma pārejas noteikumu 45.punktā paredzēto grozījumu spēkā stāšanās tiek atcelta.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
46. Šā likuma 3.panta 2.
3
 daļa piemērojama attiecībā uz ienākumu, kas gūts, sākot ar 2008.gadu.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
47. Grozījumi šā likuma 8.panta 2.
1
 daļā stājas spēkā 2009.gada 1.jūlijā.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
48. Personām, kurām pensija piešķirta līdz 1996.gada 1.janvārim atbilstoši likumam “Par valsts pensijām” un
pensijas (kopā ar piemaksu pie pensijas par apdrošināšanas stāžu, kas uzkrāts līdz 1995.gada 31.decembrim)
apmērs pārsniedz 12.panta piektajā daļā noteikto neapliekamā minimuma apmēru, neapliekamais minimums ir šīs
pensijas (kopā ar piemaksu par uzkrāto apdrošināšanas stāžu) apmērā.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
49. Fiziskā persona, kura pirmstaksācijas gadā ir bijusi individuālā uzņēmuma īpašnieks un kura taksācijas gadā ir
reģistrēta komercreģistrā kā individuālais komersants, taksācijas gadā veic avansa maksājumus.
(
14.11.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
50. Maksātājam, kas, sākot ar 2010.gada 1.janvāri, atsavina līdz 2009.gada 31.decembrim iegādātu ieguldījumu
fondu ieguldījumu apliecību, apliekamo ienākumu no kapitāla pieauguma no ieguldījumu fondu ieguldījumu apliecības
nosaka, no ieguldījumu fondu ieguldījumu apliecības atsavināšanas vērtības atņemot ieguldījumu fondu ieguldījumu
apliecības iegādes vai ieguldījumu vērtību, dalot ar visa ieguldījumu fondu ieguldījumu apliecības turēšanas laika
mēnešu skaitu un reizinot ar mēnešu skaitu no 2010.gada 1.janvāra līdz atsavināšanas mēnesim ieskaitot.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
51. Laika posmā no 2010.gada 1.janvāra līdz 2014.gada 31.decembrim attiecībā uz ieguldījumu fondu ieguldījumu
82
/
93
apliecību iegādes izmaksām piemērojami tie šā likuma noteikumi, kas bija spēkā 2009.gada 31.decembrī, ja attiecīgās
izmaksas veiktas līdz 2009.gada 31.decembrim un ieguldījumu apliecības bija fiziskās personas īpašumā vismaz 60
mēnešus, un ieguldījumu fondi darbojas saskaņā ar Ieguldījumu pārvaldes sabiedrību likumu vai ir reģistrēti citā Eiropas
Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī un uzskatāmi par ieguldījumu fondiem Ieguldījumu
pārvaldes sabiedrību likuma izpratnē, ja minētās izmaksas nepārsniedz 20 procentus no personas gada apliekamā
ienākuma vai minētās izmaksas kopā ar šā likuma 10.panta pirmās daļas 3., 5. un 6.punktā minētajiem attaisnotajiem
izdevumiem nepārsniedz 20 procentus no maksātāja apliekamā ienākuma lieluma.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
20.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
52. No aplikšanas ar iedzīvotāju ienākuma nodokli atbrīvo atbilstoši Bezdarbnieku un darba meklētāju atbalsta
likumam bezdarbnieka statusu ieguvušas fiziskās personas 2010., 2011., 2012., 2013., 2014., 2015., 2016., 2017.,
2018., 2019. un 2020. gadā gūtos ienākumus no Eiropas Sociālā fonda darbības programmas "Cilvēkresursi un
nodarbinātība" vai "Izaugsme un nodarbinātība" vai valsts budžeta līdzekļiem par aktīvajiem nodarbinātības
pasākumiem, kurus Nodarbinātības valsts aģentūra kvalificējusi par stipendijām vai atlīdzībām.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.12.2014.
, 
30.11.2015.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
01.01.2018.
)
53. 
(Izslēgts ar 
09.08.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.09.2010.
)
54. Atbalsta summas, kas piešķirtas par 2009.gadu kā valsts atbalsts lauksaimniecībai vai Eiropas Savienības
atbalsts lauksaimniecībai un lauku attīstībai, bet izmaksātas pēc 2009.gada 31.decembra, nav iekļaujamas maksātāja
apliekamajā ienākumā.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.05.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
09.06.2010.
)
55. Kredītiestādes, kas laika posmā no 2010.gada 1.janvāra līdz 2010.gada 28.februārim šā likuma izpratnē
izmaksā procentu ienākumu, ir tiesīgas nepiemērot šā likuma 17.panta desmitās daļas 13.punktā un 17.panta
vienpadsmitajā un divpadsmitajā daļā noteikto attiecībā uz nodokļa ieturēšanas un paziņošanas pienākumu. Ja
kredītiestāde laika posmā no 2010.gada 1.janvāra līdz 2010.gada 28.februārim nav ieturējusi nodokli no maksātājam
izmaksāto procentu ienākuma, tā līdz 2010.gada 15.martam sniedz Valsts ieņēmumu dienestam informāciju par
fizisko personu gūtajiem procentu ienākumiem, norādot katras fiziskās personas vārdu, uzvārdu, personas kodu vai, ja
tāds nav piešķirts, dzimšanas vietu un datumu, izmaksas datumu un procentu ienākuma summu, kā arī līdz 2010.gada
15.martam paziņo maksātājam, ka nodoklis no attiecīgajā laika posmā izmaksātā procentu ienākuma nav ieturēts un
nav iemaksāts budžetā.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
56. Maksātājs, kurš laika posmā no 2010.gada 1.janvāra līdz 2010.gada 28.februārim šā likuma izpratnē ir guvis
procentu ienākumu, no kura nodoklis nav ieturēts izmaksas vietā, nodokļa aprēķināšanu un iemaksāšanu budžetā veic
rezumējošā kārtībā, ja nodokļa apmērs par šo laika posmu nepārsniedz 5 latus. Maksātājs, kurš laika posmā no
2010.gada 1.janvāra līdz 2010.gada 28.februārim šā likuma izpratnē ir guvis procentu ienākumu, no kura nodoklis nav
ieturēts izmaksas vietā un nodokļa apmērs par procentu ienākumu par šo laika posmu pārsniedz 5 latus, par šajā laika
posmā gūto procentu ienākumu līdz 2010.gada 31.martam iesniedz deklarāciju par ienākumu no kapitāla Valsts
ieņēmumu dienestam un līdz 2010.gada 15.aprīlim iemaksā budžetā aprēķināto nodokļa summu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
57. Ministru kabinets līdz 2010.gada 1.janvārim nosaka:
1) šā likuma 8.panta 2.
3
 daļā paredzēto labuma guvējam doto labumu no darba devējam piederoša vai darba
devēja rīcībā esoša vieglā pasažieru automobiļa izmantošanas, kas tiek pielīdzināts algota darba ienākumiem,
par kuru jāmaksā algas nodoklis, un šo ienākumu noteikšanas kārtību;
2) šā likuma 11.
10
 panta septītajā daļā paredzēto kārtību, kādā reģistrē patentmaksas maksātāju, maksā
patentmaksu, kā arī saimnieciskās darbības jomas profesijas, par kurām maksā patentmaksu, patentmaksas
apmēru sadalījumā pa profesijām un darbībām, kas saistītas ar meža un pļavu velšu vākšanu, un saimnieciskās
darbības ierobežojumus patentmaksas maksātājam;
3) šā likuma 16.
1
 panta ceturtajā daļā paredzēto kārtību, kādā nosakāma ienākuma gūšanas diena, ja darījuma
ar kapitāla aktīviem līguma noslēgšanas diena, naudas saņemšanas diena, īpašuma tiesību pāreja un blakus
nosacījumi, lai līgums stātos spēkā, nav vienā taksācijas periodā;
83
/
93
4) šā likuma 38.panta otrajā daļā paredzētās deklarācijas par ienākumu no kapitāla veidlapu formu un to
aizpildīšanas kārtību.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
58. Līdz šā likuma 39.pantā paredzēto Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz
2010.gada 30.jūnijam ir piemērojami Ministru kabineta 2006.gada 26.septembra noteikumi Nr.793 "Likuma "Par
iedzīvotāju ienākuma nodokli" normu piemērošanas noteikumi", ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu.
(
01.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
59. Ienākumi no kapitāla aktīvu atsavināšanas (kapitāla pieaugums), kas tiek gūti uz tādu darījumu pamata, kuri
noslēgti un reģistrēti normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā līdz 2009.gada 31.decembrim, netiek aplikti ar nodokli. Šī
norma attiecas uz visiem šādiem ienākumiem, kas saņemti, sākot ar 2010.gada 1.janvāri. Maksātāji, kas par šajā
punktā noteikto ienākumu jau ir aprēķinājuši vai samaksājuši nodokli, koriģē to, iesniedzot deklarāciju par 2010.gadu.
(
13.05.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.06.2010.
)
60. Šā likuma 9.panta pirmās daļas 35.punkta “c” un “d” apakšpunktu, 10.panta 1.
4
 daļu, grozījumus 11.panta
trešās daļas 14.punktā, 11.panta trešās daļas 14.
1
 punktu, grozījumus 11.
9
 panta pirmajā un piektajā daļā, 11.
9
 panta
5.
1
 daļu, grozījumus 11.
9
 panta septītajā daļā un 11.
9
 panta 7.
1
 daļu piemēro ar taksācijas gadu, kas sākas
2010.gadā.
(
13.05.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.06.2010.
)
61. Grozījumus likuma 11.
1
 panta ceturtajā daļā, 16.
1
 panta 3.
1
 daļu un grozījumu 20.panta trešās daļas 2.punktā
piemēro ar taksācijas gadu, kas sākas 2010.gadā.
(
09.08.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.09.2010.
)
62. Grozījumi attiecībā uz likuma 11.
9
 panta papildināšanu ar 9.
1
 daļu, 15.panta piektajā daļā un likuma pielikuma
izslēgums stājas spēkā 2011.gada 1.janvārī.
(
09.08.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.09.2010.
)
63. Grozījumi šā likuma 18.panta trešajā daļā stājas spēkā 2012.gada 1.janvārī.
(
21.10.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.11.2010.
)
64. Grozījumi šā likuma 19.panta pirmajā, trešajā un piektajā daļā, kā arī 19.panta 5.
4
 un 5.
5
 daļa stājas spēkā
2012.gada 1.janvārī un ir piemērojami ienākumiem, kas gūti, sākot ar 2011.gada 1.janvāri.
(
21.10.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
24.11.2010.
)
65. Grozījumus šā likuma 10.panta piektajā daļā, 12.panta devītajā daļā un 13.panta trešajā daļā piemēro
ienākumiem, kas gūti, sākot ar 2010.gada 1.janvāri.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
66. Summām, kas saņemtas par 2010.gadu un izmaksātas kā valsts atbalsts par saimnieciskās darbības
ierobežojumiem meža īpašniekiem, kuriem meža apsaimniekošana nav saimnieciskās darbības veids, par 2010.gadā
gūto ienākumu piemērojama 10 procentu likme.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
67. Deklarācija par 2010.gadā gūto ienākumu ar tai pievienotajiem dokumentiem iesniedzama Valsts ieņēmumu
dienestam no 2011.gada 1.februāra līdz 2011.gada 1.aprīlim.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
68. Maksātājs, kurš vēlas piemērot šā likuma 10.panta pirmās daļas 1., 2., 3., 5. un 6.punktā minētos izdevumus,
84
/
93
12.pantā noteikto neapliekamo minimumu un 13.panta pirmās daļas 1. un 4.punktā noteiktos atvieglojumus 2010.gadā
gūtajiem ienākumiem, kuriem piemērojama šā likuma 15.panta 3.
1
 daļā un septītajā daļā noteiktā nodokļa likme, un šā
likuma 8.panta ceturtajā daļā minētajam ienākumam, deklarācijā norāda, ka izvēlējies piemērot minētos nodokļa
atvieglojumus, un aprēķina par gadu maksājamā nodokļa vidējo svērto likmi, pamatojoties uz katra ienākuma, kam
piemērota atšķirīga likme, daļu kopējā apliekamajā ienākumā, kā arī atmaksājamo nodokli nosaka pēc aprēķinātās
vidējās svērtās likmes.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
69. Ja rezumējošā kārtībā aprēķinātā nodokļa summa pēc šo pārejas noteikumu 68.punktā noteiktās vidējās
svērtās likmes izrādās mazāka par avansā samaksāto, Valsts ieņēmumu dienests triju mēnešu laikā no deklarācijas
iesniegšanas dienas atmaksā maksātājam radušos starpību, piemērojot vidējo svērto nodokļa likmi.
(
20.12.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
70. Šā likuma 9.panta pirmās daļas 42.punktu piemēro, sākot ar 2011.gada 1.janvāri.
(
16.06.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2011.
)
71. Šā likuma 4.panta pirmās daļas 6.punkts, 9.panta pirmās daļas 36.
1
 punkts un 17.panta 7.
2
 daļa stājas spēkā
2011.gada 1.oktobrī.
(
08.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.09.2011.
)
72. Grozījumus attiecībā uz likuma 3.panta trešās daļas papildināšanu ar 10.
1
 punktu, 8.panta trešās daļas
papildināšanu ar 12.
1
 punktu un vienpadsmito daļu, 11.
9
 panta vienpadsmitās daļas papildināšanu ar 1.
1
 punktu, 16.
1
panta papildināšanu ar 8.
1
 daļu, grozījumu 17.panta desmitās daļas 12.punktā un divpadsmitajā daļā piemēro
dividendēm pielīdzināmam ienākumam ar 2012.gada 1.janvāri.
(
08.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.09.2011.
)
73. No individuālā uzņēmuma (arī zemnieka vai zvejnieka saimniecības), kas ir uzņēmumu ienākuma nodokļa
maksātājs, 2010.gada un 2011.gada laikā personīgajām vajadzībām izņemtos līdzekļus neiekļauj maksātāja
apliekamajā ienākumā.
(
08.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.09.2011.
)
74. Veicot 2011.gada pārskata gada peļņas un gadu pirms minētā pārskata gada nesadalītās peļņas sadali, no
individuālā uzņēmuma (arī zemnieka vai zvejnieka saimniecības), kas ir uzņēmumu ienākuma nodokļa maksātājs,
personīgajām vajadzībām izņemtos līdzekļus neiekļauj maksātāja apliekamajā ienākumā.
(
08.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.09.2011.
)
75. Maksātāji, kuri kārto grāmatvedības uzskaiti vienkāršā ieraksta sistēmā un 2010.gadā ir saņēmuši vienotā
platībmaksājuma, papildu valsts tiešo maksājumu un agrovides maksājumu avansus, kas atbilstoši atbalsta
nosacījumiem piešķirti, lai kompensētu izdevumus, kas maksātājam faktiski radušies Vienotā platībmaksājuma un
Eiropas lauksaimniecības fonda lauku attīstībai Agrovides maksājumu administrēšanai un izmaksai saimnieciskajā
gadā, kas sākas 2010.gada 1.jūlijā un beidzas 2011.gada 30.jūnijā, šīs summas iekļauj 2011.gada saimnieciskās
darbības ieņēmumos.
(
08.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.09.2011.
)
76. Grozījumus šā likuma 9.panta pirmās daļas 1.punktā un otrajā daļā un grozījumu attiecībā uz likuma 9.panta
papildināšanu ar 3.
5
 daļu piemēro, precizējot deklarāciju par 2010.gadu un aprēķinot apliekamo ienākumu par
turpmākajiem taksācijas gadiem.
(
08.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
27.09.2011.
)
77. Šā likuma 3.panta trešās daļas 9.
2 
punktu, 8.panta trešās daļas 15.
1
 punktu, 9.panta pirmās daļas 19.
2
 punkta
“c” apakšpunktu, grozījumu 11.pantā attiecībā uz septītās daļas izslēgšanu, grozījumu 15.panta septītajā daļā attiecībā
uz nodokļa likmes noteikšanu 3.panta trešās daļas 9.
2
 punktā un 8.panta trešās daļas 15.
1
 punktā minētajam
ienākumam, kā arī grozījumu 17.panta divpadsmitajā daļā attiecībā uz daļas papildināšanu ar skaitli “9.
2
” piemēro
85
/
93
ienākumiem, kas gūti, sākot ar 2012.gada 1.janvāri.
(
22.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2011.
)
78. Grozījumus šā likuma 13.panta pirmās daļas 1.punkta “f” apakšpunktā piemēro, sākot ar 2011.gada 1.janvāri.
(
22.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2011.
)
79. Grozījumu 24.panta otrajā daļā un grozījumu attiecībā uz šā panta papildināšanu ar septīto daļu piemēro
ienākumiem, kas gūti, sākot ar 2011.gada 1.janvāri.
(
22.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2011.
)
80. Šā likuma 24.panta septītajā daļā minētajiem ienākumiem, kas gūti 2008., 2009. un 2010.taksācijas gadā,
piemēro 5 procentu nodokļa likmi.
(
22.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2011.
)
81. Maksātāji, kuri 2008., 2009. un 2010.taksācijas gadā no šā likuma 24.panta septītajā daļā minētajiem
ienākumiem nodokli samaksājuši atbilstoši nodokļa likmei, kas attiecīgajā taksācijas gadā noteikta algota darba
ienākumiem, ir tiesīgi saņemt pārmaksātās nodokļa summas atmaksu, ko nosaka kā starpību starp samaksāto
nodokļa summu, piemērojot nodokļa likmi, kas taksācijas gadā noteikta algota darba ienākumiem, un nodokļa summu,
kas no minētajiem ienākumiem noteikta, piemērojot 5 procentu likmi.
(
22.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2011.
)
82. Šā likuma 24.panta septīto daļu un pārejas noteikumu 79., 80. un 81.punktu nepiemēro šā likuma 8.panta
ceturtajā daļā minētajiem ienākumiem un fizisko personu gūtajiem ienākumiem par taksācijas gadu, par kuru ir veikta
iedzīvotāju ienākuma nodokļa revīzija (audits).
(
22.09.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
19.10.2011.
)
83. 
(Izslēgts ar 
15.12.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
84. 
(Izslēgts ar 
15.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
85. Apliekamo ienākumu no tādiem spēkā esošiem dzīvības apdrošināšanas līgumiem (ar līdzekļu uzkrāšanu), kas
noslēgti līdz 2009.gada 31.decembrim un paredz daļēju uzkrājuma izmaksu līguma darbības laikā, nosaka šādi:
1) veicot pirmo daļēju uzkrājuma izmaksu pēc 2009.gada 31.decembra, nosaka starpību starp daļējas
uzkrājuma izmaksas apmēru un visu attiecīgā apdrošināšanas līguma laikā iemaksāto apdrošināšanas prēmiju
summu. Ja iegūtā starpība ir negatīva, apliekamais ienākums neveidojas un turpmākajās uzkrājuma izmaksas
reizēs apliekamo ienākumu nosaka saskaņā ar šā punkta 2.apakšpunktu. Ja iegūtā starpība ir pozitīva, tā veido
apliekamo ienākumu, un turpmākajās daļējas uzkrājuma izmaksas reizēs apliekamo ienākumu nosaka
saskaņā ar šā punkta 3.apakšpunktu;
2) veicot katru nākamo daļēju uzkrājuma izmaksu, nosaka starpību starp summu, ko veido kārtējās daļējas
uzkrājuma izmaksas un visas iepriekš — pēc 2009.gada 31.decembra — veiktās daļējas uzkrājuma izmaksas,
un visu attiecīgā apdrošināšanas līguma laikā iemaksāto apdrošināšanas prēmiju summu. Apliekamais
ienākums rodas tajā daļējas uzkrājuma izmaksas reizē, kad šajā apakšpunktā minētā starpība ir pozitīva.
Turpmākajās daļējas uzkrājuma izmaksas reizēs apliekamo ienākumu nosaka saskaņā ar šā punkta
3.apakšpunktu;
3) veicot katru nākamo daļēju uzkrājuma izmaksu, apliekamo ienākumu nosaka kā starpību starp summu, ko
veido kārtējās daļējas uzkrājuma izmaksas un visas iepriekš — pēc 2009.gada 31.decembra — veiktās daļējas
uzkrājuma izmaksas, un visu attiecīgā apdrošināšanas līguma laikā iemaksāto apdrošināšanas prēmiju summu,
iegūto rezultātu samazinot par iepriekšējās daļējas uzkrājuma izmaksas reizēs noteikto apliekamo ienākumu
summu.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
86. Attiecībā uz zaudēto parādu summām debitoriem, kuriem maksātnespējas process pasludināts līdz 2010.gada
86
/
93
31.oktobrim, piemēro šā likuma 11.
3
 panta otrās un trešās daļas redakciju, kas bija spēkā līdz dienai, kad stājās
spēkā tie šā likuma 11.
3
 panta otrajā un trešajā daļā izdarītie grozījumi, kuri paredzēja papildināt šā likuma 11.
3
 pantu
ar 2.
1
 
un 2.
2
 daļu.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
87. Šā likuma 9.panta pirmās daļas 34.
1
 punktu un 11.panta septiņpadsmito 
daļu piemēro ar 2011.gada 1.janvāri.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
88. Mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs par 2012.taksācijas gadu šā likuma 28.panta 11.punktā minēto informāciju
ir tiesīgs iesniegt līdz 2012.gada 15.janvārim.
(
15.12.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2012.
)
89. Grozījumus šā likuma 10.panta piektajā daļā, 12.panta devītajā daļā un 13.panta trešajā daļā, ar kuriem tiek
izslēgta atsauce uz šā likuma 8.panta ceturtajā daļā minētajiem ienākumiem, piemēro ienākumiem, kas gūti, sākot ar
2011.gada 1.janvāri.
(
08.03.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
17.03.2012.
)
90. 2014. un 2015.taksācijas gadā šā likuma 15.panta otrās un 2.
1
 daļas un 17.panta septiņpadsmitās un
deviņpadsmitās daļas piemērošanai nodokļa likme ir:
1) 2014.taksācijas gadā — 24 procenti, un šo likmi piemēro, aprēķinot iedzīvotāju ienākuma nodokli par
2014.taksācijas gadu;
2) 2015.taksācijas gadā — 23 procenti, un šo likmi piemēro, aprēķinot iedzīvotāju ienākuma nodokli par
2015.taksācijas gadu.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
91. Ja 2013., 2014., 2015. taksācijas gadā algota darba ienākums, pensija vai pabalsts tiek izmaksāts par
pirmstaksācijas gadu, šiem ienākumu veidiem piemēro attiecīgajā pirmstaksācijas gadā spēkā esošo iedzīvotāju
ienākuma nodokļa likmi.
(
24.05.2012
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
06.11.2013.
 un 
30.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2016.
)
92. Ja maksātājs 2012. taksācijas gadā ir reģistrēts kā patentmaksas maksātājs no sēņošanas, ogošanas vai
savvaļas ārstniecības augu un ziedu vākšanas, tas attiecīgajā taksācijas gada periodā, kurā ir reģistrēts kā
patentmaksas maksātājs, piemēro tās šā likuma normas, kuras bija spēkā līdz dienai, kad stājās spēkā grozījums šā
likuma 11.
10
 pantā attiecībā uz otrās daļas 9.punkta izslēgšanu.
(
31.05.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
14.06.2012.
)
93. Akciju pirkuma tiesību īstenošanas ienākumam, ja akciju pirkuma tiesības ir piešķirtas līdz 2012.gada
31.decembrim, bet akciju pirkuma tiesību īstenošanu plānots uzsākt pēc 2013.gada 1.janvāra, ir piemērojams šā
likuma 9.panta pirmās daļas 43.punktā un vienpadsmitajā daļā noteiktais atbrīvojums, ja īstenojas šajās normās
minētie nosacījumi un darba devējs līdz 2013.gada 1.martam ir iesniedzis Valsts ieņēmumu dienestam šā likuma 11.
11
panta ceturtajā daļā minēto informāciju.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
94. Ar iedzīvotāju ienākuma nodokli apliekamajā ienākumā neiekļauj 2013., 2014., 2015., 2016., 2017., 2018.,
2019., 2020., 2021., 2022. un 2023. gadā saņemtās summas, kas izmaksātas kā valsts atbalsts lauksaimniecībai vai
Eiropas Savienības atbalsts lauksaimniecībai un lauku attīstībai.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
95. Līdz 2012.gada 31.decembrim izsniegtajiem skaidrās vai bezskaidrās naudas avansiem, kurus darbiniekam,
valdes loceklim, padomes loceklim, īpašniekam, dalībniekam vai biedram piešķir komercsabiedrības, kooperatīvās
87
/
93
sabiedrības, Eiropas komercsabiedrības, Eiropas kooperatīvās sabiedrības, Eiropas ekonomisko interešu grupas,
biedrības, nodibinājumi, individuālie uzņēmumi, zemnieku vai zvejnieku saimniecības, organizācijas, individuālie
komersanti vai fiziskās personas, kas reģistrējušās Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicējas, un
par kuriem nav veikti norēķini līdz 2013.gada 30.jūnijam, 2013.gada 1.jūlijā piemēro šā likuma 8.panta 2.
7
 un 2.
8
 daļu
un aprēķina iedzīvotāju ienākuma nodokli no algota darba ienākumam pielīdzināta ienākuma. Attiecībā uz
komandējumiem vai darba braucieniem, kuriem skaidrās vai bezskaidrās naudas avanss izsniegts līdz 2012.gada
31.decembrim, bet no kuriem darbinieks atgriežas pēc minētā datuma, šā likuma 8.panta 2.
7
 daļu piemēro vispārējā
kārtībā.
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
96. Šā likuma 1.panta pirmās daļas 2.punkta izslēgums, grozījumi 1.panta otrajā daļā, 4.panta pirmās daļas
3.punktā, 10.panta piektajā daļā attiecībā uz vārdu "vai fiksētais ienākuma nodoklis" izslēgšanu, 11.
5
 panta astotajā
daļā, 11.
8
 panta izslēgums, grozījumi 12.panta devītajā daļā attiecībā uz vārdu "vai fiksētais ienākuma nodoklis"
izslēgšanu, 13.panta trešajā daļā attiecībā uz vārdu "vai fiksētais ienākuma nodoklis" izslēgšanu, 15.panta piektās
daļas, 18.panta devītās daļas, 19.panta 3.
1
 daļas un 28.panta 9.punkta izslēgums, grozījumi 28.panta 11.punktā, kā
arī 28.panta 13. un 14.punkta izslēgums stājas spēkā 2016.gada 1.janvārī.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
97. Ar 2014.gada 1.janvāri vairs netiek reģistrēti jauni fiksētā ienākuma nodokļa maksātāji.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
98. Maksātājs, kas veic saimniecisko darbību un par to maksā fiksēto ienākuma nodokli, vienlaikus nevar būt
saimnieciskās darbības veicējs, kas saimnieciskās darbības ienākumu nosaka saskaņā ar šā likuma 11. (izņemot
11.panta divpadsmito daļu) vai 11.
1
 pantu, patentmaksas vai mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
99. Maksātājs, kas veic saimniecisko darbību un saimnieciskās darbības ienākumu nosaka saskaņā ar šā likuma
11. (izņemot 11.panta divpadsmito daļu) vai 11.
1
 pantu, vienlaikus nevar būt fiksētā ienākuma nodokļa maksātājs.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
100. Grozījumi šā likuma 6.pantā, 14.panta otrajā daļā un 32.
1
 panta otrās daļas izslēgums stājas spēkā
2014.gada 1.jūnijā.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
101. Individuālais komersants vai fiziskās personas īpašumā esošs individuālais uzņēmums (arī zemnieka un
zvejnieka saimniecība), kas reģistrēts un veic saimniecisko darbību īpaši atbalstāmajā teritorijā, kurai šāds statuss bija
spēkā līdz 2012.gada 31.decembrim, šīs fiziskās personas taksācijas gada saimnieciskās darbības zaudējumus, kas
radušies laikposmā, kad attiecīgajai teritorijai bija īpaši atbalstāmās teritorijas statuss, turpina segt hronoloģiskā
secībā no nākamo sešu taksācijas gadu saimnieciskās darbības apliekamā ienākuma. Ieņēmumu, kā arī izdevumu un
izmaksu lielumu nosaka atbilstoši šā likuma 11.pantam.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
102. Individuālais komersants vai fiziskās personas īpašumā esošs individuālais uzņēmums (arī zemnieka vai
zvejnieka saimniecība), kas reģistrēts un veic saimniecisko darbību īpaši atbalstāmajā teritorijā, kurai šāds statuss bija
spēkā līdz 2012.gada 31.decembrim, atbilstoši šā likuma 11.panta trešās daļas 4.punktam noraksta pamatlīdzekļu
nolietojumu, ko aprēķina saskaņā ar likuma "Par uzņēmumu ienākuma nodokli" 13.panta pirmās daļas 9.punktu
(redakcijā, kas bija spēkā līdz 2013.gada 31.decembrim).
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
103. Aizdevuma ņēmējs līdz 2014.gada 30.jūnijam sniedz Valsts ieņēmumu dienestam informāciju par
aizdevumiem (to daļu), kas tam ir izsniegti un nav atmaksāti līdz 2013.gada 31.decembrim, ja neatmaksātais
aizdevums (tā daļa) no viena aizdevēja pārsniedz 15 000 
euro
. Minētā informācija ietver aizdevēja un aizdevuma ņēmēja
vārdu un uzvārdu vai nosaukumu, nodokļa maksātāja personas kodu vai reģistrācijas numuru, kā arī informāciju par
aizdevuma izsniegšanas datumu, tā neatmaksāto daļu uz 2013.gada 31.decembri un līgumā paredzēto atmaksas
termiņu. Informācija nav jāsniedz par aizdevumiem, ja aizdevēju un aizdevuma ņēmēju saista laulība vai radniecība līdz 
88
/
93
termiņu. Informācija nav jāsniedz par aizdevumiem, ja aizdevēju un aizdevuma ņēmēju saista laulība vai radniecība līdz
trešajai pakāpei Civillikuma izpratnē, kā arī ja aizdevējs ir kredītiestāde vai krājaizdevu sabiedrība, vai kapitālsabiedrība,
kura saņēmusi speciālu atļauju (licenci) patērētāja kreditēšanas pakalpojumu sniegšanai.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
104. Nosakot izsniegto aizdevumu kopējo summu saskaņā ar šā likuma 8.
1
 panta piekto daļu, aizdevējs kopējā
vienai fiziskajai personai izsniegto aizdevumu summā (aizdevuma ņēmējs — no viena aizdevēja saņemto aizdevumu
summā) ieskaita arī aizdevumus (to daļu), kas fiziskajai personai ir izsniegti un nav atmaksāti līdz 2013.gada
31.decembrim un nepārsniedz 15 000 
euro
.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
105. Ja aizdevums (tā daļa) fiziskajai personai ir izsniegts līdz 2013.gada 31.decembrim, tas netiek pielīdzināts
ienākumam, izņemot šo pārejas noteikumu 106.punktā noteiktos gadījumus.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
106. Ja informācija par aizdevumiem (to daļu), kas fiziskajai personai izsniegti līdz 2013.gada 31.decembrim, bija
jāsniedz, bet netiek sniegta šā likuma pārejas noteikumu 103.punktā noteiktajā kārtībā, minētos aizdevumus pielīdzina
ienākumam, kas gūts 2014.gada 1.janvārī. Ja nodokļu administrācija pēc 2016.gada 31.decembra, veicot pārbaudi,
konstatē, ka nedeklarētais, līdz 2013.gada 31.decembrim saņemtais aizdevums nav atmaksāts, tiek pieņemts, ka
ienākums gūts tā taksācijas gada pēdējā dienā, par kuru nodokļu maksātājs vai nodokļu administrācija var precizēt
apliekamo ienākumu saskaņā ar likumu "Par nodokļiem un nodevām".
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
107. Šā likuma 8.
2
 pantu piemēro arī aizdevumiem, kuri fiziskajai personai izsniegti līdz 2013.gada 31.decembrim
un kurus tā neņem savas saimnieciskās darbības ietvaros, un kurus tai ir izsniedzis komersants, individuālais
uzņēmums (zemnieka vai zvejnieka saimniecība), kooperatīvā sabiedrība, nerezidenta pastāvīgā pārstāvniecība,
biedrība, nodibinājums, organizācija, fiziskā persona, kas reģistrējusies Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās
darbības veicēja, vai uz līguma pamata apvienojušās divas vai vairākas personas.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
108. Šī likuma 11.
7
 panta trešās daļas 3.punktā noteiktos kritērijus nepiemēro no 2014.gada 1.jūlija līdz 2023. gada
1. jūlijam.
(
06.11.2013
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
30.11.2015.
 un 
28.07.2017
. likumu, kas stājas spēkā
01.01.2018.
)
109. Ar nodokli neapliek summas (piemēram, bēru pabalsts, ziedojums, kompensācija), ko fiziskās un juridiskās
personas izmaksājušas 2013.gada 21.novembra traģēdijā tirdzniecības centrā Priedaines ielā 20, Rīgā, cietušajiem un
bojāgājušo tuviniekiem saistībā ar šo traģēdiju.
(
28.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.11.2013.
)
110. Šā likuma pārejas noteikumu 109.punktu piemēro attiecībā uz summām, kas izmaksātas pēc 2013.gada
21.novembra.
(
28.11.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.11.2013.
)
111. Šā likuma 9.panta pirmās daļas 37.
1
 un 37.
2
 punktu piemēro ar 2014.gada 1.janvāri.
(
20.02.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
20.03.2014.
)
112. Ministru kabinets līdz 2014.gada 1.aprīlim izdod šā likuma 11.
12
 panta devītajā daļā minētos noteikumus.
(
06.03.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.06.2014.
)
113. Grozījumi šā likuma 8.
1 
panta septiņpadsmitajā daļā un 8.
2 
panta septītajā daļā stājas spēkā 2015.gada
1.martā.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
89
/
93
114. Grozījumu attiecībā uz 15.panta papildināšanu ar vienpadsmito daļu piemēro ienākumiem, kas gūti, sākot ar
2015.gada 1.janvāri.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
115. Šā likuma 19.panta 2.
4 
daļu piemēro, sākot ar taksācijas gadu, kas sākas 2015.gadā.
(
17.12.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2015.
)
116. Grozījums šā likuma 10.panta pirmās daļas 2.punktā, 10.panta pirmās daļas 8.punkts, kā arī grozījumi
10.panta 1.
1
, 1.
3
, trešajā un piektajā daļā stājas spēkā 2016.gada 1.janvārī.
(
30.04.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.06.2015.
)
117. Likuma 17.
2 
panta otrās daļas 5.punkts stājas spēkā 2015.gada 1.jūlijā. Attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti
līdz 2015.gada 30.jūnijam, 17.
2 
panta otrās daļas 5.punktu piemēro ar 2016.gada 1.jūliju.
(
30.04.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.06.2015.
)
118. Grozījumi attiecībā uz šā likuma 9.panta pirmās daļas papildināšanu ar 44.punktu un 17.panta desmitās daļas
papildināšanu ar 21.punktu stājas spēkā 2016.gada 1.janvārī.
(
29.10.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.12.2015.
)
119. Ministru kabinets līdz 2016.gada 1.janvārim izdod noteikumus šā likuma 9.panta pirmās daļas 44.punktā
noteikto izdevumu sastāva un normu noteikšanai.
(
29.10.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.12.2015.
)
120. Grozījumi šā likuma 11.
10
 panta otrajā un trešajā daļā un grozījums attiecībā uz šā panta papildināšanu ar 3.
1
daļu, un 28.panta 16.punkts stājas spēkā 2017.gada 1.janvārī.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
121. Šā likuma 19.panta 10.
1
 daļu piemēro, sākot ar 2017.gada 1.janvāri. Izglītības un zinātnes ministrija šā likuma
19.panta 10.
1
 daļā minēto informāciju par 2016. taksācijas gadu iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam līdz 2017.gada
1.februārim.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
122. Vispārējās, profesionālās, augstākās vai speciālās izglītības iestādes šā likuma 19.panta 10.
2
 daļā minēto
informāciju par 2015. taksācijas gadu iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam līdz 2016.gada 1.februārim.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
123. Sākot ar 2016.gada 1.maiju, no aplikšanas ar iedzīvotāju ienākuma nodokli atbrīvo Eiropas Savienības
Nodarbinātības un sociālās inovācijas programmas (EaSI) līdzfinansētā projekta Nr.VS/2015/0206 "Elastīga bērnu
uzraudzības pakalpojuma nodrošināšana darbiniekiem, kas strādā nestandarta darba laiku" ietvaros elastīgā bērnu
uzraudzības pakalpojuma līdzfinansējuma veidā darbinieka gūtos ienākumus, ja darbinieks strādā nestandarta darba
laiku un piedalās minētajā projektā.
(
16.06.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
30.06.2016.
)
124. Lai uzsāktu šā likuma 10.panta 1.
6
 un 1.
7
 daļas un 28.panta 17.punkta piemērošanu ar 2017. taksācijas
gadu, privātie pensiju fondi šā likuma 19.panta desmitās daļas 1.punktā minēto informāciju par individuālo iemaksu
veicēju uzkrāto papildpensijas kapitālu 2016.gada 31.decembrī elektroniski nosūta Valsts ieņēmumu dienestam līdz
2017.gada 1.septembrim.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
90
/
93
125. Piemērojot šā likuma 10.panta 1.
6
 daļu 2017. taksācijas gadā, ja maksātājs — pensiju plāna dalībnieks —
2017. taksācijas gadā veic iemaksas privātā pensiju fonda pensiju plānā un iekļauj tās 2017. taksācijas gada
attaisnotajos izdevumos saskaņā ar šā likuma 10.panta pirmās daļas 5.punktu, bet 2017. taksācijas gada vai
pēctaksācijas gada (2018.gada) laikā veic arī izmaksas no pensiju plāna, maksātāja pēctaksācijas gada (2018.gada)
apliekamo ienākumu palielina par taksācijas gada (2017.gada) un pēctaksācijas gada (2018.gada) laikā no privātā
pensiju fonda veikto izmaksu summas un pirmstaksācijas gada (2016.gada) 31.decembrī uzkrātā pensiju kapitāla
pozitīvo starpību.
(
23.11.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2017.
)
126. Grozījumus šā likuma 8. panta piektās daļas 1. punktā un 5.
1
 daļā, 10. panta sestajā un astotajā daļā un 16.
1
panta 3.
2 
daļā piemēro tādiem dzīvības apdrošināšanas līgumiem (ar līdzekļu uzkrāšanu), kas noslēgti, sākot ar 2018.
gada 1. janvāri.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
127. Piemērojot šā likuma 12. panta piekto daļu, pensionāra neapliekamais minimums:
1) 2018. gadā ir 3000 
euro
;
2) 2019. gadā ir 3240 
euro
;
3) 2020. gadā ir 3600 
euro
.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
27.09.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2019.
)
128. Maksātājs par pamatlīdzekļiem, kuri ir iegādāti līdz 2017. gada 31. decembrim, pamatlīdzekļa nolietojuma
aprēķināšanai ir tiesīgs izvēlēties vienu no šādām aprēķināšanas metodēm, kuru maksātājam nebūs tiesību turpmāk
mainīt:
1) likuma "Par uzņēmumu ienākuma nodokli" 13. pantā (redakcijā, kas bija spēkā līdz 2017. gada 31.
decembrim) noteikto kārtību;
2) šā punkta 1. apakšpunktā noteikto kārtību, nepiemērojot likuma "Par uzņēmumu ienākuma nodokli" 13.
panta pirmās daļas 3. un 3.
1 
punktā (redakcijā, kas bija spēkā līdz 2017. gada 31. decembrim) nodokļa likmei
noteikto divkāršo apmēru un koeficientu.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
129. Ja 2018. taksācijas gadā algota darba ienākums, pensija vai pabalsts tiek izmaksāts par pirmstaksācijas
gadu, šiem ienākumu veidiem piemēro attiecīgajā pirmstaksācijas gadā spēkā esošo iedzīvotāju ienākuma nodokļa
likmi.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
130. Dividendēm un nosacītajām dividendēm, kuras uzņēmumu ienākuma nodokļa maksātājs izmaksā no peļņas,
kas radusies līdz 2017. gada 31. decembrim, 2018. un 2019. gadā piemēro iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmi 10
procentu apmērā.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
131. Dividendēm un nosacītajām dividendēm, kuras izmaksā ārvalsts kapitālsabiedrība (izņemot ārvalsts
kapitālsabiedrību, kas atrodas, ir izveidota vai nodibināta normatīvajos aktos minētajās zemu nodokļu vai beznodokļu
valstīs vai teritorijās), 2018. un 2019. taksācijas gadā piemēro iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmi 10 procentu apmērā,
ja vien nodokļa maksātājs nepierāda, ka dividendes tiek izmaksātas no peļņas, kas radusies, sākot ar 2018. gada 1.
janvāri.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
132. Dividendēm pielīdzināmo ienākumu, kuru personālsabiedrības biedram izmaksā personālsabiedrība 2018.
taksācijas gadā un turpmākajos taksācijas gados, ar iedzīvotāju ienākuma nodokli neapliek, ja tā izmaksas avots ir uz
maksātāju attiecināmā aprēķinātā personālsabiedrības peļņas daļa, kas radusies līdz 2017. gada 31. decembrim, un
91
/
93
par to ir samaksāts iedzīvotāju ienākuma nodoklis.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
133. Dividendēm pielīdzināmajam ienākumam, kuru individuālais uzņēmums (arī zemnieka vai zvejnieka
saimniecība), kas ir uzņēmumu ienākuma nodokļa maksātājs, izmaksā individuālā uzņēmuma (arī zemnieka vai
zvejnieka saimniecības) īpašniekam, veicot iepriekšējo gadu nesadalītās peļņas (kura radusies līdz 2017. gada 31.
decembrim) sadali, 2018. un 2019. gadā piemēro iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmi 10 procentu apmērā.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
134. Peļņu, uz kuru attiecināms pārejas noteikumu 130., 131., 132. un 133. punkts, nosaka saskaņā ar
Uzņēmumu ienākuma nodokļa likumu.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
135. Šo pārejas noteikumu 130. punktu nepiemēro mikrouzņēmumu nodokļa maksātāju aprēķinātajām un
izmaksātajām dividendēm un nosacītajām dividendēm, kā arī dividendēm un nosacītajām dividendēm no peļņas, kuras
uzņēmumu ienākuma nodokļa maksātājs guvis laikā, kamēr tam ir bijis mikrouzņēmumu nodokļa maksātāja statuss.
Šo pārejas noteikumu 130. punktu piemēro, ja dividendes un nosacītās dividendes ir aprēķinātas un izmaksātas no
peļņas, kuru mikrouzņēmumu nodokļa maksātājs guvis laikā, kad tas ir bijis uzņēmumu ienākuma nodokļa maksātājs.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
136. Šā likuma 3. panta trešās daļas 26. punktu un šā likuma 8. panta trešās daļas 20.
4 
punktu nepiemēro
ienākumam no momentloterijas "Simtgades loterija".
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
137. Ienākumam no kapitāla pieauguma darījumos ar kapitāla aktīviem, kuri ir uzsākti līdz 2017. gada 31.
decembrim, bet nav pabeigti līdz 2017. gada 31. decembrim un par kuriem ir iesniegta deklarācija par ienākumu no
kapitāla pieauguma, piemēro iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmi 15 procentu apmērā.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
138. Grozījums likuma 13. panta pirmās daļas 1. punktā attiecībā uz tā papildināšanu ar "l", "m" un "n"
apakšpunktu stājas spēkā 2018. gada 1. jūlijā.
(
28.07.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
139. Kontiem finanšu instrumentu darījumu veikšanai, kas atvērti līdz 2018. gada 1. janvārim un atbilst šā likuma
11.
13
 panta nosacījumiem, maksātājs ir tiesīgs piešķirt ieguldījumu konta statusu ne vēlāk kā līdz 2018. gada 31.
decembrim, informējot ieguldījumu pakalpojumu sniedzēju. Ja ieguldījumu pakalpojumu sniedzējs nenodrošina
informācijas sniegšanu par atvērtajiem kontiem saskaņā ar Kontu reģistra likumu, maksātājs ne vēlāk kā līdz 2018.
gada 31. decembrim informē Valsts ieņēmumu dienestu par ieguldījumu konta statusa piešķiršanu šādiem kontiem. Ar
ieguldījumu konta statusa piešķiršanas brīdi šādā kontā esošie finanšu instrumenti tiks pielīdzināti finanšu
instrumentiem, kas iegūti ieguldījumu kontā ieskaitīto naudas līdzekļu ieguldīšanas rezultātā, finanšu instrumentu
vērtību nosakot atbilstoši to iegādes vērtībai.
(
22.11.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2018.
)
140. 2018. un 2019. gada deklarācijā aprēķinātā nodokļa samaksas termiņš ir 2020. gada 1. decembris, ja
īstenojas šādi nosacījumi:
1) maksātājs nav reģistrējis saimniecisko darbību;
2) taksācijas gada ienākums, izņemot šā likuma 9. pantā minētos ar nodokli neapliekamos ienākumus, atbilst
šādām pazīmēm:
a) ir gūts tikai Latvijā,
b) nepārsniedz šā likuma 15. panta otrās daļas 2. punktā noteikto slieksni (2018. gadam — 55 000 
euro
, bet
2019. gadam — 62 800 
euro
),
92
/
93
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 2011.gada 13.decembra direktīvas
2011/98/ES
 par vienotu pieteikšanās procedūru, lai trešo valstu valstspiederīgajiem izsniegtu vienotu uzturēšanās un
darba atļauju dalībvalsts teritorijā, un par vienotu tiesību kopumu trešo valstu darba ņēmējiem, kuri kādā dalībvalstī
uzturas likumīgi.
Latvijas Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētājs A. GORBUNOVS 
Latvijas Republikas Augstākās Padomes sekretārs I. DAUDIŠS
Rīgā 1993. gada 11. maijā
c) ir ienākums, no kura izmaksas vietā ir ieturēts nodoklis,
d) ir ienākums, kuram piemēro gada diferencēto neapliekamo minimumu un šā likuma 13. pantā noteiktos
atvieglojumus.
(
21.03.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.04.2019.
)
141. Šā likuma 9. panta pirmās daļas 26.
1 
punkts stājas spēkā 2019. gada 1. jūlijā.
(
21.03.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.04.2019.
)
142. Grozījumus šā likuma 19. panta otrajā daļā un 20. panta pirmajā daļā attiecībā uz skaitļa "4000" aizstāšanu ar
skaitli "10 000" piemēro ienākumiem, kas gūti, sākot ar 2019. gada 1. janvāri.
(
21.03.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.04.2019.
)
143. Grozījumi šā likuma 19. panta trešajā daļā attiecināmi uz deklarācijām par 2018. gadu un turpmākajiem
taksācijas gadiem.
(
21.03.2019
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.04.2019.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvu
(
15.11.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2013.
)
Likuma "Par iedzīvotāju ienākuma nodokli" 
pielikums
Fiksētā ienākuma nodokļa par ieņēmumiem no saimnieciskās darbības
apmēra noteikšana
(Pielikums izslēgts ar 
09.08.2010
. likumu. Grozījums par pielikuma izslēgšanu stājas spēkā 
01.01.2011.
 Sk.
Pārejas noteikumu 62.punktu)
93
/
93