Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 204,
21.10.2020.
OP numurs: 
2020/204.1
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
15.10.2020.
Stājas spēkā: 
01.07.2021.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts
prezidents izsludina šādu likumu:
Grozījumi 
Pievienotās vērtības 
nodokļa likumā
Izdarīt 
Pievienotās vērtības nodokļa likumā
 (
Latvijas 
Vēstnesis
, 2012, 197. nr.; 2013, 27., 194., 232., 237. nr.; 2014,
123. nr.; 2015, 42., 248., 251. nr.; 2016, 120., 241. nr.; 2017, 
90., 156., 242. nr.; 2019, 118., 132., 248.A nr.) šādus
grozījumus:
1. Papildināt 
6. pantu
 ar piekto, sesto un septīto daļu šādā 
redakcijā:
"(5) Ja nodokļa maksātājs, izmantojot elektronisku saskarni, 
piemēram, tirdzniecības vietu, platformu vai portālu,
veicina no 
trešajām valstīm vai trešajām teritorijām importētu preču 
tālpārdošanu sūtījumos, kuru patiesā vērtība
nepārsniedz 150 
euro
, uzskata, ka nodokļa maksātājs pats saņēmis un 
piegādājis preces.
(6) Ja nodokļa maksātājs, izmantojot elektronisku saskarni, 
piemēram, tirdzniecības vietu, platformu vai portālu,
veicina 
tāda nodokļa maksātāja, kas neveic saimniecisko darbību Eiropas 
Savienībā, veikto preču piegādi Eiropas
Savienībā personai, kas 
nav nodokļa maksātājs, uzskata, ka nodokļa maksātājs pats saņēmis 
un piegādājis preces.
(7) Ja tiek uzskatīts, ka šā panta piektajā un sestajā daļā 
minētais nodokļa maksātājs pats saņēmis un piegādājis
preces, tad 
preču nosūtīšanu vai transportēšanu attiecina uz minētā nodokļa 
maksātāja veikto piegādi."
2. Aizstāt 8. panta otrās daļas 1. punktā skaitli "13." ar 
skaitli "13.
1
".
3. Izslēgt 10. pantu.
4. Papildināt likumu ar 10.
1
 pantu šādā 
redakcijā:
"
10.
1
 pants. Preču tālpārdošanas 
darījumi
(1) Šā likuma izpratnē preču tālpārdošana Eiropas Savienības 
teritorijā ir tāda preču piegāde, kad preču piegādātājs
vai trešā 
persona preču piegādātāja vārdā nosūta vai transportē preces (arī 
ja piegādātājs netiešā veidā piedalās preču
nosūtīšanā vai 
transportēšanā) no tādas dalībvalsts, kas nav dalībvalsts, kurā 
beidzas preču nosūtīšana vai
transportēšana preču saņēmējam.
(2) Šā likuma izpratnē no trešajām valstīm vai trešajām 
teritorijām importētu preču tālpārdošana ir tāda preču
piegāde, 
kad preču piegādātājs vai trešā persona preču piegādātāja 
interesēs nosūta vai transportē preces (arī ja
piegādātājs 
netiešā veidā piedalās preču nosūtīšanā vai transportēšanā) no 
trešās valsts vai trešās teritorijas preču
saņēmējam 
dalībvalstī.
(3) Šā panta pirmo un otro daļu piemēro, ja ir izpildīti visi 
šie nosacījumi:
1) preču saņēmējs ir nereģistrēts nodokļa maksātājs, citas 
dalībvalsts nereģistrēts nodokļa maksātājs vai persona,
kura nav 
nodokļa maksātājs;
2) piegādātās preces nav jauni transportlīdzekļi un nav 
preces, kas paredzētas montēšanai vai uzstādīšanai.
(4) Šā panta pirmajā un otrajā daļā minētie preču 
tālpārdošanas nosacījumi nav attiecināmi uz lietotu mantu,
mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu piegādēm, kurām 
nodokli piemēro saskaņā ar īpašo nodokļa
piemērošanas 
režīmu."
5. Papildināt 12. pantu ar ceturto daļu šādā redakcijā:
"(4) Ja preces nosūta vai transportē nodokļa maksātājs, kurš 
veicinājis šo preču piegādi, izmantojot elektronisku
1
/
11
saskarni 
saskaņā ar šā likuma 6. panta piektās un sestās daļas 
nosacījumiem, preču piegādes vieta ir vieta, kur šis
nodokļa 
maksātājs piegādājis preces."
6. Izslēgt 13. pantu.
7. Papildināt likumu ar 13.
1
 pantu šādā 
redakcijā:
"
13.
1
 pants. Preču piegādes vieta tālpārdošanas 
darījumos
(1) Preču tālpārdošanas darījumos Eiropas Savienības 
teritorijā par preču piegādes vietu uzskata dalībvalsti, kurā
preces atrodas brīdī, kad beidzas to nosūtīšana vai 
transportēšana preču saņēmējam.
(2) Šā panta pirmo daļu nepiemēro, ja ir izpildīti visi šādi 
nosacījumi:
1) preču piegādātājs veic saimniecisko darbību tikai vienā 
dalībvalstī vai, ja neveic saimniecisko darbību, preču
piegādātāja deklarētā dzīvesvieta vai pastāvīgās uzturēšanās 
vieta ir tikai vienā dalībvalstī;
2) preces nosūta vai transportē uz dalībvalsti, kas nav šīs 
daļas 1. punktā minētā dalībvalsts;
3) šīs daļas 2. punktā minēto piegādāto preču kopējā vērtība 
bez nodokļa iepriekšējā vai kārtējā kalendāra gadā
nepārsniedz 10 
000 
euro
.
(3) Ja kalendāra gadā šā panta otrās daļas 3. punktā minētā 
robežvērtība ir pārsniegta, preču piegādes vietu
tālpārdošanas 
darījumos no robežvērtības pārsniegšanas brīža nosaka atbilstoši 
šā panta pirmajai daļai.
(4) Šā panta otrajā daļā minētajam preču piegādātājam ir 
tiesības noteikt preču piegādes vietu tālpārdošanas
darījumos 
saskaņā ar šā panta pirmo daļu, un šī izvēle tam ir saistoša 
vismaz divus kalendāra gadus.
(5) No trešajām valstīm vai trešajām teritorijām importētu 
preču tālpārdošanas darījumos par preču piegādes vietu
uzskata 
vienu no šīm dalībvalstīm:
1) dalībvalsts, kurā beidzas preču nosūtīšana vai 
transportēšana preču saņēmējam, ja preču importu veic uz tādu
dalībvalsti, kas nav dalībvalsts, kurā beidzas šo preču 
nosūtīšana vai transportēšana preču saņēmējam;
2) dalībvalsts, kurā beidzas preču nosūtīšana vai 
transportēšana preču saņēmējam un kura sakrīt ar importēšanas
dalībvalsti, ja preču piegādātājs nodokli par minētajām precēm 
deklarē saskaņā ar šā likuma 140.
4
 pantā noteikto
importa režīmu.
(6) Ja akcīzes preces piegādā saskaņā ar preču tālpārdošanas 
nosacījumiem, to piegādes vieta neatkarīgi no
attiecīgajā 
dalībvalstī noteiktā reģistrācijas sliekšņa ir dalībvalsts, kurā 
preces atrodas brīdī, kad beidzas to nosūtīšana
vai 
transportēšana preču saņēmējam.
(7) Preču tālpārdošanas darījumos preču piegādes vieta ir 
iekšzeme, ja citas dalībvalsts nodokļa maksātājs
piegādā akcīzes 
preces no citas dalībvalsts uz iekšzemi nereģistrētam nodokļa 
maksātājam vai personai, kura nav
nodokļa maksātājs."
8. Aizstāt 27. panta ceturtajā daļā vārdus "nosaka atbilstoši 
šā panta pirmajai daļai no robežvērtības pārsniegšanas
brīža" ar 
vārdiem "no robežvērtības pārsniegšanas brīža nosaka atbilstoši 
šā panta pirmajai daļai".
9. Aizstāt 34. panta divpadsmitajā daļā skaitli "10." ar 
skaitli "10.
1
".
10. Papildināt 43.
1
 pantu ar ceturto daļu šādā 
redakcijā:
"(4) Šo pantu nepiemēro šā likuma 6. panta piektajā un sestajā 
daļā minētajiem darījumiem."
11. Papildināt likumu ar 52.
2
 pantu šādā 
redakcijā:
"
52.
2
 pants. Ar nodokli neapliekamie preču 
tālpārdošanas darījumi
Ja uzskatāms, ka nodokļa maksātājs, kas veic preču piegādi, 
preces ir saņēmis un piegādājis saskaņā ar šā
likuma 6. panta 
sestās daļas nosacījumiem, šādu darījumu ar nodokli 
neapliek."
12. 53. pantā:
izslēgt ceturto un piekto daļu;
papildināt pantu ar sešpadsmito daļu šādā redakcijā:
"(16) Ar nodokli neapliek to preču importu, kuram piemēro šā 
likuma 140.
4
 pantā noteikto importa režīmu, ja,
vēlākais, importa deklarācijas iesniegšanas brīdī Valsts ieņēmumu 
dienesta rīcībā ir preču piegādātāja vai šā likuma
2
/
11
140.
4
 pantā minētā starpnieka (kas rīkojas preču 
piegādātāja interesēs) reģistrācijas numurs Valsts ieņēmumu
dienesta pievienotās vērtības nodokļa maksātāju reģistrā šā 
likuma 140.
4
 pantā noteiktā importa režīma
izmantošanai."
13. Izslēgt 54. panta otrajā daļā vārdus "ceturto, 
piekto".
14. Aizstāt 60. panta otrās daļas 1. punktā skaitli "35 000" 
ar skaitli "10 000".
15. Papildināt 92. panta pirmo daļu ar 9. punktu šādā 
redakcijā:
"9) aprēķinātā vai samaksātā nodokļa summa par preču piegādi, 
ja uzskatāms, ka nodokļa maksātājs, kas veic
preču piegādi, 
preces ir saņēmis un piegādājis saskaņā ar šā likuma 6. panta 
sestās daļas nosacījumiem."
16. Papildināt 120. pantu ar 2.
1
 daļu šādā 
redakcijā:
"(2
1
) Ja uzskatāms, ka nodokļa maksātājs, kas veic 
preču piegādi, preces ir saņēmis un piegādājis saskaņā ar šā
likuma 6. panta piektās vai sestās daļas nosacījumiem, nodokli 
par preču piegādi, ko veic šis nodokļa maksātājs, un
nodokli par 
preču piegādi šim nodokļa maksātājam norāda tā taksācijas perioda 
nodokļa deklarācijā, kad samaksa
saņemta."
17. Aizstāt 125. panta pirmās daļas 21. punktā skaitli 
"140.
1
" ar skaitļiem "140.
2
, 
140.
4
".
18. Papildināt 127. panta pirmo daļu ar 3. punktu šādā 
redakcijā:
"3) preču piegādēm, kas veiktas saskaņā ar šā likuma 
13.
1
 panta pirmo daļu, izņemot gadījumus, kad preču
piegādātājs izmanto šā likuma 140.
3
 pantā noteikto 
īpašo nodokļa režīmu."
19. Izteikt 128. panta ceturto daļu šādā redakcijā:
"(4) Ja saskaņā ar šā likuma 140.
2
, 
140.
3
 vai 140.
4
 pantu preču piegādātājs vai 
pakalpojumu sniedzējs izmanto
kādu no īpašajiem nodokļa režīmiem, 
nodokļa rēķins izrakstāms saskaņā ar tās identifikācijas 
dalībvalsts
noteikumiem, kuru nosaka atbilstoši šā likuma 
140.
2
 panta pirmās daļas 3. punktam, 140.
3
 
panta pirmās daļas 3.
punktam vai 140.
4
 panta pirmās 
daļas 4. punktam."
20. Papildināt 134. pantu ar sesto daļu šādā redakcijā:
"(6) Nodokļa maksātājam, kas, izmantojot elektronisku 
saskarni, piemēram, tirdzniecības vietu, platformu vai
portālu, 
veicina preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu Eiropas Savienībā 
personai, kas nav nodokļa maksātājs,
saskaņā ar darījuma vietas 
noteikšanas noteikumiem ir pienākums:
1) veikt detalizētu uzskaiti, atbilstoši kurai ir iespējams 
identificēt preču piegādes, attiecībā uz kurām uzskata, ka
nodokļa maksātājs pats ir saņēmis un piegādājis preces saskaņā ar 
šā likuma 6. panta piekto vai sesto daļu, vai
pakalpojuma 
sniegšanu, ja nodokļa maksātājs piedalās tādu elektroniski 
sniegtu pakalpojumu sniegšanā, par kuriem
uzskata, ka tas rīkojas 
savā vārdā, atbilstoši Padomes 2011. gada 15. marta Īstenošanas 
regulai (ES) Nr. 
282/2011
, ar
ko nosaka īstenošanas pasākumus 
direktīvai 
2006/112/EK
 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa 
sistēmu;
2) uzturēt reģistru par preču piegādēm un sniegtajiem 
pakalpojumiem, kuri nav minēti šīs daļas 1. punktā, atbilstoši
Padomes 2011. gada 15. marta Īstenošanas regulai (ES) Nr. 
282/2011
, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus
direktīvai 
2006/112/EK
 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu;
3) glabāt uzskaiti par minētajiem darījumiem 10 gadus pēc tā 
gada 31. decembra, kad darījums veikts."
21. Izslēgt 140.
1
 pantu.
22. Papildināt likumu ar 140.
2
, 140.
3
, 
140.
4
 un 140.
5
 pantu šādā redakcijā:
"
140.
2
 pants. Ārpussavienības režīms jeb īpašs 
nodokļa režīms pakalpojumiem, ko sniedz nodokļa
maksātāji, kuri 
neveic saimniecisko darbību Eiropas Savienībā
(1) Šā panta izpratnē:
1) ārpussavienības režīms ir Padomes 2011. gada 15. marta 
Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
282/2011
, ar ko nosaka
īstenošanas 
pasākumus direktīvai 
2006/112/EK
 par kopējo pievienotās vērtības 
nodokļa sistēmu (pārstrādāta versija)
57.a panta 1. punktā 
(Padomes 2019. gada 21. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
2019/2026
, ar ko groza
Īstenošanas regulu (ES) Nr. 
282/2011
 
attiecībā uz preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, ko veicina 
elektroniskas
saskarnes, un uz īpašiem režīmiem nodokļa 
maksātājiem, kas sniedz pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa
maksātājas, un kas veic preču tālpārdošanu un konkrētas preču 
piegādes iekšzemē redakcijā) minētais režīms;
3
/
11
2) nodokļa maksātājs, kas neveic saimniecisko darbību Eiropas 
Savienībā, ir nodokļa maksātājs, kuram Eiropas
Savienības 
teritorijā nav saimnieciskās darbības mītnes vietas un pastāvīgās 
iestādes;
3) identifikācijas dalībvalsts ir dalībvalsts, kurā 
attiecīgais nodokļa maksātājs izvēlējies reģistrēties 
ārpussavienības
režīma izmantošanai;
4) patēriņa dalībvalsts ir dalībvalsts, attiecībā uz kuru 
uzskata, ka tajā notiek pakalpojumu sniegšana saskaņā ar
pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanas noteikumiem.
(2) Ārpussavienības režīmu ir tiesības piemērot visiem Eiropas 
Savienībā sniegtajiem pakalpojumiem, ko sniedz
nodokļa maksātājs, 
kas neveic saimniecisko darbību Eiropas Savienībā un sniedz 
pakalpojumus personai, kura nav
nodokļa maksātājs un kura ir 
reģistrēta patēriņa dalībvalstī vai kurai šajā dalībvalstī ir 
deklarētā dzīvesvieta vai
pastāvīgās uzturēšanās vieta.
(3) Ja šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs kā 
identifikācijas dalībvalsti ārpussavienības režīma
izmantošanai 
izvēlas iekšzemi, tas, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu,
iesniedz Valsts ieņēmumu 
dienestam iesniegumu, tādējādi paziņojot, kad sāk izmantot šo 
režīmu.
(4) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs iesniegumā 
reģistrācijai Valsts ieņēmumu dienesta
pievienotās vērtības 
nodokļa maksātāju reģistrā ārpussavienības režīma izmantošanai 
norāda šādus identifikācijas
datus:
1) fiziskā persona - vārdu un uzvārdu; juridiskā persona - 
nosaukumu;
2) adresi;
3) elektronisko adresi un tīmekļa vietni;
4) attiecīgās valsts nodokļa maksātāja reģistrācijas numuru, 
ja tāds ir;
5) apliecinājumu, ka personai Eiropas Savienības teritorijā 
nav saimnieciskās darbības mītnes vietas un pastāvīgās
iestādes.
(5) Valsts ieņēmumu dienests piecu darbdienu laikā pēc šā 
panta otrajā daļā minētā nodokļa maksātāja
reģistrācijas 
iesnieguma saņemšanas pieņem lēmumu par reģistrāciju 
ārpussavienības režīma reģistrā un, izmantojot
Valsts ieņēmumu 
dienesta Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, to paziņo ne vēlāk 
kā nākamajā dienā pēc lēmuma
pieņemšanas.
(6) Valsts ieņēmumu dienests ārpussavienības režīma 
izmantošanai piešķir reģistrācijas numuru Valsts ieņēmumu
dienesta pievienotās vērtības nodokļa maksātāju reģistrā vai - 
attiecībā uz reģistrētu nodokļa maksātāju - izmanto tam
jau 
piešķirto reģistrācijas numuru Valsts ieņēmumu dienesta 
pievienotās vērtības nodokļa maksātāju reģistrā par
darbībām, 
saistībā ar kurām nodokļa piemērošanas nolūkā šis nodokļa 
maksātājs ir reģistrēts iekšzemē.
(7) Valsts ieņēmumu dienests izslēdz nodokļa maksātāju no 
ārpussavienības režīma reģistra, ja iestājas vismaz
viens no 
šādiem apstākļiem:
1) nodokļa maksātājs, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, paziņo, ka vairs
nesniedz 
pakalpojumus, uz kuriem attiecas ārpussavienības režīms;
2) ir citas pazīmes, kas liek uzskatīt, ka nodokļa maksātāja 
darbība, par kuru uzliek nodokli un uz kuru attiecas
ārpussavienības režīms, ir beigusies;
3) nodokļa maksātājs vairs neatbilst nosacījumiem, kuru 
īstenošana nepieciešama ārpussavienības režīma
izmantošanai;
4) nodokļa maksātājs pastāvīgi neievēro noteikumus attiecībā 
uz ārpussavienības režīmu.
(8) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs līdz 
taksācijas periodam sekojošā mēneša beigām iesniedz
Valsts 
ieņēmumu dienestam, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, par katru
ceturksni nodokļa 
deklarāciju par darījumiem, uz kuriem attiecas ārpussavienības 
režīms. Minēto nodokļa deklarāciju
nodokļa maksātājs iesniedz arī 
tad, ja attiecīgos darījumus nav veicis.
(9) Nodokli, kas aprēķināts par taksācijas periodu, šā panta 
otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs iemaksā valsts
budžetā 
līdz taksācijas periodam, par kuru iesniegta nodokļa deklarācija, 
sekojošā mēneša beigām.
(10) Šā panta otrajā daļā minētajam nodokļa maksātājam nodokļa 
summu par iekšzemē iegādātajām precēm un
saņemtajiem 
pakalpojumiem ārpussavienības režīma ietvaros sniegto pakalpojumu 
nodrošināšanai atmaksā no valsts
budžeta, piemērojot šā likuma 
112. pantā noteikto kārtību.
(11) Ja šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs 
iekšzemē veic arī darbības, uz kurām neattiecas
ārpussavienības 
režīms un saistībā ar kurām nodokļa piemērošanas nolūkā ir jābūt 
reģistrētam Valsts ieņēmumu
4
/
11
dienesta pievienotās vērtības nodokļa 
maksātāju reģistrā, tas nodokļa summu par precēm un pakalpojumiem 
savu
pakalpojumu nodrošināšanai atskaita nodokļa deklarācijā, kas 
iesniedzama saskaņā ar šā likuma 117. pantu.
(12) Šā panta otrajā daļā minētajam nodokļa maksātājam ir 
pienākums:
1) izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta Elektroniskās 
deklarēšanas sistēmu, paziņot par savas darbības
izmaiņām, kuru 
dēļ vairs netiek īstenoti attiecīgie nosacījumi, lai tas varētu 
izmantot ārpussavienības režīmu, kā arī
paziņot to, kad viņš 
beidz izmantot minēto režīmu, un paziņot par citām izmaiņām 
reģistrācijas datos;
2) nodrošināt detalizētu uzskaiti par darījumiem, uz kuriem 
attiecas ārpussavienības režīms;
3) lai pierādītu nodokļa aprēķinu pareizību, glabāt uzskaites 
datus 10 gadus pēc tā gada 31. decembra, kad sniegti
pakalpojumi;
4) izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta Elektroniskās 
deklarēšanas sistēmu, pēc Valsts ieņēmumu dienesta
pieprasījuma 
iesniegt uzskaites datus par katru atsevišķu sniegtā pakalpojuma 
veidu.
(13) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā šā panta pirmās 
daļas 2. punktā minētais nodokļa maksātājs sagatavo
un aizpilda 
nodokļa deklarāciju par taksācijas periodā veiktajiem darījumiem, 
uz kuriem attiecas ārpussavienības
režīms, un veic tajā 
labojumus, kā arī nosaka nodokļa deklarācijā norādāmo 
informāciju.
140.
3
 pants. Savienības 
režīms jeb īpašs nodokļa režīms preču tālpārdošanai Eiropas 
Savienībā, preču
piegādēm dalībvalstī, kuras veiktas ar šādas 
piegādes veicinošas elektroniskas saskarnes palīdzību, un
pakalpojumiem, ko sniedz nodokļa maksātāji, kuri veic 
saimniecisko darbību Eiropas Savienībā, bet ne
patēriņa 
dalībvalstī
(1) Šā panta izpratnē:
1) savienības režīms ir Padomes 2011. gada 15. marta 
Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
282/2011
, ar ko nosaka
īstenošanas 
pasākumus direktīvai 
2006/112/EK
 par kopējo pievienotās vērtības 
nodokļa sistēmu (pārstrādāta versija)
57.a panta 2. punktā 
(Padomes 2019. gada 21. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
2019/2026
, ar ko groza
Īstenošanas regulu (ES) Nr. 
282/2011
 
attiecībā uz preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, ko veicina 
elektroniskas
saskarnes, un uz īpašiem režīmiem nodokļa 
maksātājiem, kas sniedz pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa
maksātājas, un kas veic preču tālpārdošanu un konkrētas preču 
piegādes iekšzemē redakcijā) minētais režīms;
2) nodokļa maksātājs, kas neveic saimniecisko darbību patēriņa 
dalībvalstī, ir nodokļa maksātājs, kuram Eiropas
Savienībā ir 
saimnieciskās darbības mītnes vieta vai pastāvīgā iestāde, bet 
patēriņa dalībvalsts teritorijā nav
saimnieciskās darbības mītnes 
vietas un pastāvīgās iestādes;
3) identifikācijas dalībvalsts ir viena no šīm 
dalībvalstīm:
a) dalībvalsts, kurā nodokļa maksātājam ir saimnieciskās 
darbības mītnes vieta,
b) dalībvalsts, kurā nodokļa maksātājam ir pastāvīgā iestāde, 
- ja nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības
mītnes vieta ir 
ārpus Eiropas Savienības,
c) dalībvalsts, kurā atrodas nodokļa maksātāja pastāvīgā 
iestāde un kuru tas ir norādījis kā dalībvalsti, kurā tas
izmanto 
savienības režīmu, - ja nodokļa maksātājs neveic saimniecisko 
darbību Eiropas Savienībā, bet tam Eiropas
Savienībā ir vairākas 
pastāvīgās iestādes. Nodokļa maksātāja izvēle attiecībā uz 
identifikācijas dalībvalsti ir saistoša
šim nodokļa maksātājam 
attiecīgajā kalendāra gadā un vismaz divos nākamajos kalendāra 
gados,
d) dalībvalsts, kurā sākas preču nosūtīšana vai 
transportēšana, - ja nodokļa maksātājam Eiropas Savienībā nav
saimnieciskās darbības mītnes vietas un pastāvīgās iestādes. 
Nodokļa maksātāja izvēle attiecībā uz identifikācijas
dalībvalsti 
ir saistoša šim nodokļa maksātājam attiecīgajā kalendāra gadā un 
vismaz divos nākamajos kalendāra
gados,
e) dalībvalsts, kuru nodokļa maksātājs ir norādījis kā 
dalībvalsti, kurā tas izmanto savienības režīmu, - ja ir vairāk
nekā viena dalībvalsts, kurā sākas preču nosūtīšana vai 
transportēšana. Nodokļa maksātāja izvēle attiecībā uz
identifikācijas dalībvalsti ir saistoša šim nodokļa maksātājam 
attiecīgajā kalendāra gadā un vismaz divos nākamajos
kalendāra 
gados;
4) patēriņa dalībvalsts ir viena no šīm dalībvalstīm:
a) dalībvalsts, attiecībā uz kuru uzskata, ka tajā notiek 
pakalpojumu sniegšana saskaņā ar pakalpojuma
sniegšanas vietas 
noteikšanas noteikumiem,
b) dalībvalsts, kurā beidzas preču nosūtīšana vai 
transportēšana preču saņēmējam, - ja notiek preču tālpārdošana
Eiropas Savienības teritorijā,
c) dalībvalsts, kurā sākas un beidzas preču nosūtīšana vai 
transportēšana, - ja preču piegādi veic šā likuma 6.
panta 
sestajā daļā minētais nodokļa maksātājs. 
5
/
11
panta 
sestajā daļā minētais nodokļa maksātājs.
(2) Savienības režīmu ir tiesības piemērot visām Eiropas 
Savienībā piegādātajām precēm un visiem Eiropas
Savienībā 
sniegtajiem pakalpojumiem, ko sniedz šādi nodokļa maksātāji:
1) nodokļa maksātājs, kas veic preču tālpārdošanu Eiropas 
Savienības teritorijā;
2) nodokļa maksātājs, kas veicina preču piegādi šā likuma 6. 
panta sestās daļas izpratnē, ja preču nosūtīšana vai
transportēšana sākas un beidzas vienā dalībvalstī;
3) nodokļa maksātājs, kas neveic saimniecisko darbību patēriņa 
dalībvalstī un sniedz pakalpojumus personai, kura
nav nodokļa 
maksātājs.
(3) Ja šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs kā 
identifikācijas dalībvalsti savienības režīma izmantošanai
izvēlas iekšzemi, tas, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, iesniedz Valsts
ieņēmumu 
dienestam iesniegumu, tādējādi paziņojot, kad sāk izmantot šo 
režīmu.
(4) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs iesniegumā 
reģistrācijai Valsts ieņēmumu dienesta
pievienotās vērtības 
nodokļa maksātāju reģistrā savienības režīma izmantošanai norāda 
šādus identifikācijas datus:
1) fiziskā persona - vārdu un uzvārdu; juridiskā persona - 
nosaukumu;
2) adresi;
3) elektronisko adresi un tīmekļa vietni;
4) attiecīgās valsts nodokļa maksātāja reģistrācijas numuru, 
ja tāds ir.
(5) Valsts ieņēmumu dienests piecu darbdienu laikā pēc šā 
panta otrajā daļā minētā nodokļa maksātāja
reģistrācijas 
iesnieguma saņemšanas pieņem lēmumu par reģistrāciju savienības 
režīma reģistrā un, izmantojot Valsts
ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, to paziņo ne vēlāk kā 
nākamajā dienā pēc lēmuma
pieņemšanas.
(6) Valsts ieņēmumu dienests savienības režīma izmantošanai 
piešķir reģistrācijas numuru Valsts ieņēmumu
dienesta pievienotās 
vērtības nodokļa maksātāju reģistrā vai - attiecībā uz reģistrētu 
nodokļa maksātāju - izmanto tam
jau piešķirto reģistrācijas 
numuru Valsts ieņēmumu dienesta pievienotās vērtības nodokļa 
maksātāju reģistrā par
darbībām, saistībā ar kurām nodokļa 
piemērošanas nolūkā šis nodokļa maksātājs ir reģistrēts 
iekšzemē.
(7) Valsts ieņēmumu dienests izslēdz nodokļa maksātāju no 
savienības režīma reģistra, ja iestājas vismaz viens no
šādiem 
apstākļiem:
1) nodokļa maksātājs, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, paziņo, ka vairs
nepiegādā 
preces un nesniedz pakalpojumus, uz kuriem attiecas savienības 
režīms;
2) ir citas pazīmes, kas liek uzskatīt, ka nodokļa maksātāja 
darbība, par kuru uzliek nodokli un uz kuru attiecas
savienības 
režīms, ir beigusies;
3) nodokļa maksātājs vairs neatbilst nosacījumiem, kuru 
īstenošana nepieciešama savienības režīma
izmantošanai;
4) nodokļa maksātājs pastāvīgi neievēro noteikumus attiecībā 
uz savienības režīmu.
(8) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs līdz 
taksācijas periodam sekojošā mēneša beigām iesniedz
Valsts 
ieņēmumu dienestam, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, par katru
ceturksni nodokļa 
deklarāciju par darījumiem, uz kuriem attiecas savienības režīms. 
Minēto nodokļa deklarāciju
nodokļa maksātājs iesniedz arī tad, ja 
attiecīgos darījumus nav veicis.
(9) Nodokli, kas aprēķināts par taksācijas periodu, šā panta 
otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs iemaksā valsts
budžetā 
līdz taksācijas periodam, par kuru iesniegta nodokļa deklarācija, 
sekojošā mēneša beigām.
(10) Šā panta otrajā daļā minētajam nodokļa maksātājam nodokļa 
summu par iekšzemē iegādātajām precēm un
saņemtajiem 
pakalpojumiem savienības režīma ietvaros veicamo darījumu 
nodrošināšanai atmaksā no valsts budžeta,
piemērojot šā likuma 
113. pantā noteikto kārtību.
(11) Ja šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs 
iekšzemē veic arī darbības, uz kurām neattiecas
savienības režīms 
un saistībā ar kurām nodokļa piemērošanas nolūkā ir jābūt 
reģistrētam Valsts ieņēmumu dienesta
pievienotās vērtības nodokļa 
maksātāju reģistrā, tas nodokļa summu par precēm un pakalpojumiem 
savu darījumu
nodrošināšanai atskaita nodokļa deklarācijā, kas 
iesniedzama saskaņā ar šā likuma 117. pantu.
(12) Šā panta otrajā daļā minētajam nodokļa maksātājam ir 
pienākums:
1) izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta Elektroniskās 
deklarēšanas sistēmu, paziņot par savas darbības
6
/
11
izmaiņām, kuru 
dēļ vairs netiek īstenoti attiecīgie nosacījumi, lai tas varētu 
izmantot savienības režīmu, kā arī paziņot
to, kad viņš beidz 
izmantot minēto režīmu, un paziņot par citām izmaiņām 
reģistrācijas datos;
2) nodrošināt detalizētu uzskaiti par darījumiem, uz kuriem 
attiecas savienības režīms;
3) lai pierādītu nodokļa aprēķinu pareizību, glabāt uzskaites 
datus 10 gadus pēc tā gada 31. decembra, kad veikti
darījumi;
4) izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta Elektroniskās 
deklarēšanas sistēmu, pēc Valsts ieņēmumu dienesta
pieprasījuma 
iesniegt uzskaiti par katru atsevišķu darījumu veidu.
(13) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā šā panta pirmās 
daļas 2. punktā minētais nodokļa maksātājs sagatavo
un aizpilda 
nodokļa deklarāciju par taksācijas periodā veiktajiem darījumiem, 
uz kuriem attiecas savienības režīms, un
veic tajā labojumus, kā 
arī nosaka nodokļa deklarācijā norādāmo informāciju.
140.
4
 pants. Importa 
režīms jeb īpašs nodokļa režīms no trešajām valstīm vai trešajām 
teritorijām
importētu preču tālpārdošanai
(1) Šā panta izpratnē:
1) importa režīms ir Padomes 2011. gada 15. marta Īstenošanas 
regulas (ES) Nr. 
282/2011
, ar ko nosaka
īstenošanas pasākumus 
direktīvai 
2006/112/EK
 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa 
sistēmu (pārstrādāta versija)
57.a panta 3. punktā (Padomes 2019. 
gada 21. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 
2019/2026
, ar ko 
groza
Īstenošanas regulu (ES) Nr. 
282/2011
 attiecībā uz preču 
piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, ko veicina elektroniskas
saskarnes, un uz īpašiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas sniedz 
pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa
maksātājas, un kas veic 
preču tālpārdošanu un konkrētas preču piegādes iekšzemē 
redakcijā) minētais režīms;
2) nodokļa maksātājs, kas neveic saimniecisko darbību Eiropas 
Savienībā, ir nodokļa maksātājs, kuram Eiropas
Savienības 
teritorijā nav saimnieciskās darbības mītnes vietas un pastāvīgās 
iestādes;
3) starpnieks ir nodokļa maksātājs, kurš veic saimniecisko 
darbību Eiropas Savienībā un kuru nodokļa maksātājs,
kas veic no 
trešajām valstīm vai trešajām teritorijām importētu preču 
tālpārdošanu, ir iecēlis par personu, kas ir
atbildīga par 
nodokļa samaksu un saistību izpildi importa režīma nolūkā minētā 
nodokļa maksātāja vārdā un interesēs;
4) identifikācijas dalībvalsts ir viena no šīm 
dalībvalstīm:
a) dalībvalsts, kurā attiecīgais nodokļa maksātājs izvēlējies 
reģistrēties importa režīma izmantošanai, - ja nodokļa
maksātājs 
neveic saimniecisko darbību Eiropas Savienībā,
b) dalībvalsts, kurā atrodas nodokļa maksātāja pastāvīgā 
iestāde un kuru tas ir norādījis kā dalībvalsti, kurā tas
izmanto 
importa režīmu, - ja nodokļa maksātājs neveic saimniecisko 
darbību Eiropas Savienībā, bet tam Eiropas
Savienībā ir viena vai 
vairākas pastāvīgās iestādes. Šāda nodokļa maksātāja, kuram ir 
vairāk nekā viena pastāvīgā
iestāde Eiropas Savienībā, izvēle 
attiecībā uz identifikācijas dalībvalsti ir saistoša šim nodokļa 
maksātājam attiecīgajā
kalendāra gadā un vismaz divos nākamajos 
kalendāra gados,
c) dalībvalsts, kurā nodokļa maksātājam ir saimnieciskās 
darbības mītnes vieta, - ja nodokļa maksātājs šajā
dalībvalstī 
pastāvīgi veic saimniecisko darbību,
d) dalībvalsts, kurā starpniekam ir saimnieciskās darbības 
mītnes vieta, - ja starpnieks šajā dalībvalstī pastāvīgi veic
saimniecisko darbību,
e) dalībvalsts, kurā atrodas starpnieka pastāvīgā iestāde un 
kuru tas ir norādījis kā dalībvalsti, kurā tas izmanto
importa 
režīmu, - ja starpnieks neveic saimniecisko darbību Eiropas 
Savienībā, bet tam Eiropas Savienībā ir viena vai
vairākas 
pastāvīgās iestādes. Šāda starpnieka, kuram ir vairāk nekā viena 
pastāvīgā iestāde Eiropas Savienībā, izvēle
attiecībā uz 
identifikācijas dalībvalsti ir saistoša šim starpniekam 
attiecīgajā kalendāra gadā un vismaz divos
nākamajos kalendāra 
gados;
5) patēriņa dalībvalsts ir dalībvalsts, kurā beidzas preču 
nosūtīšana vai transportēšana preču saņēmējam.
(2) Importa režīmu ir tiesības piemērot no trešajām valstīm 
vai trešajām teritorijām importētu preču (izņemot
akcīzes preces) 
tālpārdošanai, ja šo preču sūtījuma patiesā vērtība nepārsniedz 
150 
euro
, ko veic šādi nodokļa
maksātāji:
1) nodokļa maksātājs, kas veic saimniecisko darbību Eiropas 
Savienībā un no trešajām valstīm vai trešajām
teritorijām 
importētu preču tālpārdošanu;
2) nodokļa maksātājs, kurš veic saimniecisko darbību Eiropas 
Savienībā un no trešajām valstīm vai trešajām
teritorijām 
importētu preču tālpārdošanu un kuru pārstāv starpnieks, kas veic 
saimniecisko darbību Eiropas Savienībā;
3) nodokļa maksātājs, kurš neveic saimniecisko darbību Eiropas 
Savienībā, bet veic no trešajām valstīm vai
trešajām teritorijām 
importētu preču tālpārdošanu un kuru pārstāv starpnieks, kas veic 
saimniecisko darbību Eiropas 
7
/
11
trešajām teritorijām 
importētu preču tālpārdošanu un kuru pārstāv starpnieks, kas veic 
saimniecisko darbību Eiropas
Savienībā;
4) nodokļa maksātājs, kurš veic saimniecisko darbību trešajā 
valstī, ar ko Eiropas Savienība ir noslēgusi tādu
nolīgumu par 
savstarpēju sadarbību, kura darbības joma ir līdzīga Padomes 
2010. gada 16. marta direktīvai 
2010/24/ES
par savstarpēju 
palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, 
nodokļiem un citiem pasākumiem
un Padomes 2010. gada 7. oktobra 
regulai (ES) Nr. 
904/2010
 par administratīvu sadarbību un 
krāpšanas apkarošanu
pievienotās vērtības nodokļa jomā un ko 
pieņem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. 
februāra
regulas (ES) Nr. 
182/2011
, ar ko nosaka normas un 
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri
attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu 5. pantā 
minēto pārbaudes procedūru, un kurš veic preču
tālpārdošanu no 
minētās trešās valsts.
(3) Šā panta otrās daļas 2. un 3. punktā minētajam nodokļa 
maksātājam importa režīma izmantošanai vienlaikus
var būt tikai 
viens starpnieks.
(4) Ja šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs vai 
viņa starpnieks kā identifikācijas dalībvalsti importa
režīma 
izmantošanai izvēlas iekšzemi, nodokļa maksātājs vai viņa 
starpnieks, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta
Elektroniskās 
deklarēšanas sistēmu, iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam 
iesniegumu, tādējādi paziņojot, kad sāk
izmantot šo režīmu.
(5) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs, kurš 
neizmanto starpnieku, iesniegumā reģistrācijai Valsts
ieņēmumu 
dienesta pievienotās vērtības nodokļa maksātāju reģistrā importa 
režīma izmantošanai norāda šādus
identifikācijas datus:
1) fiziskā persona - vārdu un uzvārdu; juridiskā persona - 
nosaukumu;
2) adresi;
3) elektronisko adresi un tīmekļa vietni;
4) nodokļa maksātāja identifikācijas numuru vai tam 
līdzvērtīgu numuru, kas ļauj nodokļa piemērošanas vajadzībām
identificēt nodokļa maksātāju un ko piešķīrusi valsts, kurā 
nodokļa maksātājs veic saimniecisko darbību.
(6) Starpnieks, pirms tas sāk izmantot importa režīmu šā panta 
otrās daļas 2. vai 3. punktā minētā nodokļa
maksātāja interesēs, 
iesniegumā reģistrācijai Valsts ieņēmumu dienesta pievienotās 
vērtības nodokļa maksātāju
reģistrā importa režīma izmantošanai 
norāda šādus identifikācijas datus:
1) fiziskā persona - vārdu un uzvārdu; juridiskā persona - 
nosaukumu;
2) adresi;
3) elektronisko adresi;
4) nodokļa maksātāja identifikācijas numuru vai tam 
līdzvērtīgu numuru, kas ļauj nodokļa piemērošanas vajadzībām
identificēt nodokļa maksātāju un ko piešķīrusi valsts, kurā 
nodokļa maksātājs veic saimniecisko darbību.
(7) Starpnieks par katru nodokļa maksātāju, kuru tas pārstāv, 
pirms tam, kad attiecīgais nodokļa maksātājs sāk
izmantot importa 
režīmu, iesniegumā reģistrācijai Valsts ieņēmumu dienesta 
pievienotās vērtības nodokļa maksātāju
reģistrā importa režīma 
izmantošanai norāda šādus identifikācijas datus:
1) fiziskā persona - vārdu un uzvārdu; juridiskā persona - 
nosaukumu;
2) adresi;
3) elektronisko adresi un tīmekļa vietni;
4) nodokļa maksātāja identifikācijas numuru vai tam 
līdzvērtīgu numuru, kas ļauj nodokļa piemērošanas vajadzībām
identificēt nodokļa maksātāju un ko piešķīrusi valsts, kurā 
nodokļa maksātājs veic saimniecisko darbību;
5) individuālo reģistrācijas numuru, kas piešķirts saskaņā ar 
šā panta desmito daļu.
(8) Valsts ieņēmumu dienests piecu darbdienu laikā pēc šā 
panta otrajā daļā minētā nodokļa maksātāja vai viņa
starpnieka 
reģistrācijas iesnieguma saņemšanas pieņem lēmumu par 
reģistrāciju importa režīma reģistrā un,
izmantojot Valsts 
ieņēmumu dienesta Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, to paziņo 
ne vēlāk kā nākamajā dienā pēc
lēmuma pieņemšanas.
(9) Valsts ieņēmumu dienests importa režīma izmantošanai 
piešķir šā panta otrajā daļā minētajam nodokļa
maksātājam un 
starpniekam individuālu reģistrācijas numuru Valsts ieņēmumu 
dienesta pievienotās vērtības nodokļa
maksātāju reģistrā, kuru 
var izmantot vienīgi importa režīma nolūkā.
(10) Valsts ieņēmumu dienests importa režīma izmantošanai 
starpniekam piešķir par katru tā pārstāvētu nodokļa
maksātāju 
atsevišķu individuālu reģistrācijas numuru Valsts ieņēmumu 
dienesta pievienotās vērtības nodokļa
8
/
11
maksātāju reģistrā.
(11) Valsts ieņēmumu dienests izslēdz no importa režīma 
reģistra:
1) nodokļa maksātāju, kas neizmanto starpnieku, ja iestājas 
vismaz viens no šādiem apstākļiem:
a) nodokļa maksātājs, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, paziņo, ka vairs
neveic no 
trešajām valstīm vai trešajām teritorijām importētu preču 
tālpārdošanu,
b) ir citas pazīmes, kas liek uzskatīt, ka nodokļa maksātāja 
darbība, par kuru uzliek nodokli un uz kuru attiecas
importa 
režīms, ir beigusies,
c) nodokļa maksātājs vairs neatbilst nosacījumiem, kuru 
īstenošana nepieciešama importa režīma izmantošanai,
d) nodokļa maksātājs pastāvīgi neievēro noteikumus attiecībā 
uz importa režīmu;
2) starpnieku, ja iestājas vismaz viens no šādiem 
apstākļiem:
a) starpnieks divus kalendāra gada ceturkšņus pēc kārtas nav 
darbojies kā starpnieks importa režīmu izmantojoša
nodokļa 
maksātāja interesēs,
b) starpnieks vairs neatbilst nosacījumiem, kuru īstenošana 
nepieciešama importa režīma izmantošanai starpnieka
statusā,
c) starpnieks pastāvīgi neievēro noteikumus attiecībā uz 
importa režīmu;
3) nodokļa maksātāju, kuru pārstāv starpnieks, ja iestājas 
vismaz viens no šādiem apstākļiem:
a) starpnieks, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, paziņo, ka šā panta
otrās 
daļas 2. un 3. punktā minētais nodokļa maksātājs vairs neveic no 
trešajām valstīm vai trešajām teritorijām
importētu preču 
tālpārdošanu,
b) ir citas pazīmes, kas liek uzskatīt, ka nodokļa maksātāja 
darbība, par kuru uzliek nodokli un uz kuru attiecas
importa 
režīms, ir beigusies,
c) nodokļa maksātājs vairs neatbilst nosacījumiem, kuru 
īstenošana nepieciešama importa režīma izmantošanai,
d) nodokļa maksātājs pastāvīgi neievēro noteikumus attiecībā 
uz importa režīmu,
e) starpnieks, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, paziņo, ka vairs
nepārstāv šo 
nodokļa maksātāju.
(12) Importējot no trešajām valstīm vai trešajām teritorijām 
preces tālpārdošanai, ar nodokli apliekams darījums ir
radies un 
nodokli no trešajām valstīm vai trešajām teritorijām importētu 
preču tālpārdošanas darījumam piemēro preču
piegādes brīdī. 
Preces uzskata par piegādātām brīdī, kad ir saņemts 
maksājums.
(13) Šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs vai 
starpnieks līdz taksācijas periodam sekojošā mēneša
beigām 
iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam, izmantojot Valsts ieņēmumu 
dienesta Elektroniskās deklarēšanas
sistēmu, par katru mēnesi 
nodokļa deklarāciju par darījumiem, uz kuriem attiecas importa 
režīms. Minēto nodokļa
deklarāciju nodokļa maksātājs iesniedz arī 
tad, ja attiecīgos darījumus nav veicis.
(14) Ja nodokļa deklarācija ir iesniedzama saskaņā ar šā panta 
trīspadsmito daļu, importa brīdī nodokļa
piemērošanas nolūkā 
neuzliek papildu saistības vai formalitātes.
(15) Nodokli, kas aprēķināts par taksācijas periodu, iemaksā 
valsts budžetā līdz taksācijas periodam, par kuru
iesniegta 
nodokļa deklarācija, sekojošā mēneša beigām.
(16) Šā panta otrajā daļā minētajam nodokļa maksātājam nodokļa 
summu par iekšzemē iegādātajām precēm un
saņemtajiem 
pakalpojumiem importa režīma ietvaros veicamo darījumu 
nodrošināšanai atmaksā no valsts budžeta,
piemērojot šā likuma 
112. vai 113. pantā noteikto kārtību.
(17) Ja šā panta otrajā daļā minētais nodokļa maksātājs 
iekšzemē veic arī darbības, uz kurām neattiecas importa
režīms un 
saistībā ar kurām nodokļa piemērošanas nolūkā ir jābūt 
reģistrētam Valsts ieņēmumu dienesta pievienotās
vērtības nodokļa 
maksātāju reģistrā, tas nodokļa summu par precēm un pakalpojumiem 
savu darījumu nodrošināšanai
atskaita nodokļa deklarācijā, kas 
iesniedzama saskaņā ar šā likuma 117. pantu.
(18) Šā panta otrajā daļā minētajam nodokļa maksātājam un 
starpniekam ir pienākums:
1) izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta Elektroniskās 
deklarēšanas sistēmu, paziņot par savas darbības
izmaiņām, kuru 
dēļ vairs netiek īstenoti attiecīgie nosacījumi, lai tas varētu 
izmantot importa režīmu, kā arī paziņot to,
kad viņš beidz 
izmantot minēto režīmu, un paziņot par citām izmaiņām 
reģistrācijas datos;
9
/
11
2) nodrošināt detalizētu uzskaiti par darījumiem, uz kuriem 
attiecas importa režīms. Starpnieks veic uzskaiti
atsevišķi par 
katru nodokļa maksātāju, ko tas pārstāv;
3) lai pierādītu nodokļa aprēķinu pareizību, glabāt uzskaites 
datus 10 gadus pēc tā gada 31. decembra, kad veikti
darījumi;
4) izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta Elektroniskās 
deklarēšanas sistēmu, pēc Valsts ieņēmumu dienesta
pieprasījuma 
iesniegt uzskaites datus par katru atsevišķu darījumu veidu.
(19) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā šā panta pirmās 
daļas 2. punktā minētais nodokļa maksātājs un
starpnieks sagatavo 
un aizpilda nodokļa deklarāciju par taksācijas periodā veiktajiem 
darījumiem, uz kuriem attiecas
importa režīms, un veic tajā 
labojumus, kā arī nosaka deklarācijā norādāmo informāciju.
140.
5
 pants. Importa 
režīms nodokļa maksātājiem, kas uzrāda preces muitas iestādei, 
jeb īpašs nodokļa
režīms no trešajām valstīm vai trešajām 
teritorijām importētu preču sūtījuma deklarēšanai un samaksai
(1) Importa režīmu nodokļa maksātājiem, kas uzrāda preces 
muitas iestādei, ir tiesības piemērot no trešajām
valstīm vai 
trešajām teritorijām importētu preču tālpārdošanai, ko veic 
Padomes 2011. gada 15. marta Īstenošanas
regulas (ES) Nr. 
282/2011
, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus direktīvai 
2006/112/EK
 par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu 
(pārstrādāta versija) 63.d pantā (Padomes 2019. gada 21. novembra 
Īstenošanas regulas
(ES) Nr. 
2019/2026
, ar ko groza Īstenošanas 
regulu (ES) Nr. 
282/2011
 attiecībā uz preču piegādi vai 
pakalpojumu
sniegšanu, ko veicina elektroniskas saskarnes, un uz 
īpašiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas sniedz
pakalpojumus 
personām, kuras nav nodokļa maksātājas, un kas veic preču 
tālpārdošanu un konkrētas preču piegādes
iekšzemē redakcijā) 
minētais nodokļa maksātājs, ja preču (izņemot akcīzes preces) 
sūtījuma patiesā vērtība
nepārsniedz 150 
euro
 un ja tiek 
izpildīti visi šie nosacījumi:
1) preču piegāde netiek veikta saskaņā ar šā likuma 
140.
4
 pantā noteikto importa režīmu;
2) preču nosūtīšana vai transportēšana beidzas importa 
dalībvalstī.
(2) Preču sūtījuma saņēmējs ir atbildīgs par nodokļa samaksu 
šā panta pirmajā daļā minētajam nodokļa
maksātājam.
(3) Šā panta pirmajā daļā minētajam nodokļa maksātājam ir 
pienākums iekasēt aprēķināto nodokli no preču
sūtījuma saņēmēja 
un iemaksāt nodokli valsts budžetā.
(4) Ja tiek izmantots importa režīms nodokļa maksātājiem, kas 
uzrāda preces muitas iestādei, preču sūtījumam
piemēro nodokļa 
standartlikmi.
(5) Šā panta trešajā daļā iekasētais nodoklis par preču 
sūtījumu tiek uzrādīts reizi mēnesī kā kopsumma muitas
iestādes 
izsniegtā paziņojumā.
(6) Nodokli, kurš aprēķināts saskaņā ar importa režīmu nodokļa 
maksātājiem, kas uzrāda preces muitas iestādei,
un kura samaksa 
ir nodrošināta ar vispārējo galvojumu saskaņā ar normatīvajiem 
aktiem muitas jomā, šā panta pirmajā
daļā minētais nodokļa 
maksātājs iemaksā valsts budžetā līdz mēnesim, kurā preces ir 
deklarētas, sekojošā mēneša
sešpadsmitajam datumam.
(7) Šā panta pirmajā daļā minētajam nodokļa maksātājam ir 
pienākums:
1) nodrošināt detalizētu uzskaiti par preču sūtījumiem, uz 
kuriem attiecas importa režīms nodokļa maksātājiem,
kas uzrāda 
preces muitas iestādei;
2) lai pierādītu deklarētās nodokļa summas pareizību, 
uzskaites datus glabāt importa dalībvalsts noteikto
laikposmu. Ja 
importa dalībvalsts ir iekšzeme, uzskaites dati ir glabājami 
piecus gadus no preču piegādes brīža;
3) pēc importa dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma 
elektroniski iesniegt uzskaites datus. Ja importa
dalībvalsts ir 
iekšzeme, uzskaites datus, izmantojot Valsts ieņēmumu dienesta 
Elektroniskās deklarēšanas sistēmu,
iesniedz pēc Valsts ieņēmumu 
dienesta pieprasījuma;
4) pēc importa dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma 
nosūtīt informāciju par elektroniski deklarēto nodokļa
summu."
23. Papildināt informatīvo atsauci uz Eiropas Savienības 
direktīvām ar 21. un 22. punktu šādā redakcijā:
"21) Padomes 2017. gada 5. decembra direktīvas (ES) 
2017/2455
, 
ar ko groza direktīvu 
2006/112/EK
 un direktīvu
2009/132/EK
 
attiecībā uz konkrētām pievienotās vērtības nodokļa saistībām 
pakalpojumu sniegšanā un preču
tālpārdošanā;
22) Padomes 2019. gada 21. novembra direktīvas (ES) 
2019/1995
, 
ar ko attiecībā uz noteikumiem par preču
tālpārdošanu un 
konkrētām preču piegādēm iekšzemē groza direktīvu 
2006/112/EK
."
10
/
11
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums stājas spēkā 2021. gada 1. jūlijā.
Likums Saeimā pieņemts 2020. gada 15. oktobrī.
Valsts prezidents 
E. Levits
Rīgā 2020. gada 21. oktobrī
11
/
11