Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 116 (3900),
30.07.2008., "Ziņotājs", 16,
28.08.2008.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
17.07.2008.
Stājas spēkā: 
13.08.2008.
Attēlotā redakcija:
 01.06.2018. - 31.12.2018.
Grozījumi:
12.12.2008. likums / LV, 200 (3984), 23.12.2008. / Stājas spēkā 01.01.2009.
Satversmes tiesas 28.05.2009. spriedums / LV, 85 (4071), 02.06.2009. / Stājas spēkā 02.06.2009.
01.12.2009. likums / LV, 196 (4182), 15.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
10.12.2009. likums / LV, 205 (4191), 30.12.2009. / Stājas spēkā 01.01.2010.
31.03.2011. likums / LV, 60 (4458), 15.04.2011. / Stājas spēkā 29.04.2011.
07.06.2012. likums / LV, 100 (4703), 27.06.2012. / Stājas spēkā 11.07.2012.
12.09.2013. likums / LV, 187 (4993), 25.09.2013. / Stājas spēkā 09.10.2013.
31.10.2013. likums / LV, 227 (5033), 21.11.2013. / Stājas spēkā 01.01.2014.
13.08.2014. likums / LV, 172 (5232), 02.09.2014. / Stājas spēkā 16.09.2014.
18.12.2014. likums / LV, 257 (5317), 30.12.2014. / Stājas spēkā 13.01.2015.
11.06.2015. likums / LV, 124 (5442), 30.06.2015. / Stājas spēkā 14.07.2015.
04.02.2016. likums / LV, 31 (5603), 15.02.2016. / Stājas spēkā 29.02.2016.
26.05.2016. likums / LV, 115 (5687), 15.06.2016. / Stājas spēkā 29.06.2016.
22.06.2017. likums / LV, 132 (5959), 05.07.2017. / Stājas spēkā 01.08.2017.
26.10.2017. likums / LV, 222 (6049), 08.11.2017. / Stājas spēkā 09.11.2017.
26.04.2018. likums / LV, 89 (6175), 08.05.2018. / Stājas spēkā 09.05.2018.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas novēršanas likums
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
līdzekļi
 — finanšu līdzekļi vai cita ķermeniska vai bezķermeniska, kustama vai nekustama manta;
2) 
finanšu līdzekļi
 — personas turējumā esoši finanšu instrumenti vai maksāšanas līdzekļi (skaidras vai
bezskaidras naudas veidā), dokumenti (papīra vai elektroniskā veidā), kas ir personas īpašumā vai valdījumā un
kas rada tiesības gūt labumu no tiem, kā arī īpašumā vai valdījumā esoši dārgmetāli;
2
1
) 
grupa
 — juridisko personu vai juridisku veidojumu grupa:
a) kas sastāv no mātes sabiedrības un tās meitas sabiedrības, kā arī no veidojumiem, kuros mātes
sabiedrībai vai meitas sabiedrībai ir dalība,
b) kas ir koncerns 
Gada pārskatu un konsolidēto gada pārskatu likuma
 izpratnē;
1
/
56
2
2
) 
virtuālā valūta
 — vērtības digitālais atspoguļojums, kas var būt digitāli nosūtīts, glabāts vai tirgots un
funkcionēt kā apmaiņas līdzeklis, bet nav atzīts par likumīgu maksāšanas līdzekli, nav uzskatāms par banknoti
un monētu, bezskaidru naudu un elektronisko naudu, kā arī nav monetārā vērtība, kura uzkrāta maksājuma
instrumentā, kas tiek izmantots Maksājumu pakalpojumu un elektroniskās naudas likuma 
3. panta
 10. un 11.
punktā minētajos gadījumos;
2
3
) 
virtuālās valūtas pakalpojumu sniedzējs
 — persona, kura sniedz virtuālās valūtas pakalpojumus, tai
skaitā citu personu emitētās virtuālās valūtas maiņas pakalpojumu sniedzējs, kas lietotājiem nodrošina iespēju
veikt virtuālās valūtas maiņu pret citu virtuālo valūtu, saņemot par to komisijas maksu, vai piedāvā iegādāties un
atpirkt virtuālo valūtu, izmantojot atzītu likumīgu maksāšanas līdzekli;
3) 
darījuma attiecības
 — likuma subjekta un klienta attiecības, kuras rodas, likuma subjektam veicot
saimniecisko vai profesionālo darbību, un kurām to nodibināšanas brīdī ir ilgstošs mērķis;
3
1
) 
gadījuma rakstura darījums
 — darījums starp likuma subjektu un klientu, nenodibinot darījuma attiecības
šā likuma izpratnē;
4) 
klients
 — juridiskā vai fiziskā persona vai juridisks veidojums, vai šādu personu apvienība, vai veidojumu
apvienība, kuram likuma subjekts sniedz pakalpojumu vai pārdod preci;
5) 
patiesais labuma guvējs
 — fiziskā persona, kura ir klienta — juridiskās personas — īpašnieks vai kura
kontrolē klientu, vai kuras vārdā, labā, interesēs tiek nodibinātas darījuma attiecības vai tiek veikts gadījuma
rakstura darījums, un tā ir vismaz:
a) attiecībā uz juridiskajām personām — fiziskā persona, kurai tiešas vai netiešas līdzdalības veidā pieder
vairāk nekā 25 procenti no juridiskās personas kapitāla daļām vai balsstiesīgajām akcijām vai kura to tiešā
vai netiešā veidā kontrolē,
b) attiecībā uz juridiskiem veidojumiem — fiziskā persona, kurai pieder vai kuras interesēs ir izveidots vai
darbojas juridisks veidojums vai kura tiešā vai netiešā veidā īsteno kontroli pār to, tostarp kura ir šāda
veidojuma dibinātājs, pilnvarnieks vai pārraudzītājs (pārvaldnieks);
6) 
kredītiestāde
 — Latvijas Republikā, citā dalībvalstī vai trešajā valstī reģistrēta kredītiestāde vai dalībvalsts,
trešās valsts kredītiestādes filiāle vai pārstāvniecība;
6
1
) 
korespondentattiecības
 — attiecības, kurās viena kredītiestāde (korespondents) sniedz citai kredītiestādei
(respondentam) pakalpojumus, tostarp pakalpojumus, kuri ietver maksājumu un norēķinu veikšanu, atbilstoši
savstarpēji noslēgtam līgumam. Par korespondentattiecībām uzskatāmas arī attiecības starp kredītiestādēm un
finanšu iestādēm vai attiecības starp finanšu iestādēm, ja korespondentiestāde sniedz respondentiestādei šā
punkta pirmajā teikumā minētajiem pakalpojumiem līdzīgus pakalpojumus atbilstoši savstarpēji noslēgtam
līgumam;
6
2
) 
privātbaņķieris
 — kredītiestādes darbinieks, kurš sniedz individuālus pakalpojumus turīgiem klientiem —
fiziskajām personām —, nodrošinot kompleksu klienta aktīvu pārvaldīšanu, tai skaitā konsultācijas finanšu
plānošanas, investīciju, nodokļu un mantošanas jautājumos, speciālus kreditēšanas noteikumus, šādu klientu
un to darījumu īpašu apkalpošanas kārtību, kā arī klienta informācijas paaugstinātas konfidencialitātes
nosacījumus;
6
3
) 
centrālais kontaktpunkts
 — dalībvalsts maksājumu iestādes vai elektroniskās naudas iestādes noteikta
persona Latvijas Republikā, kas nodrošina attiecīgās dalībvalsts finanšu iestādes atbilstību Latvijas Republikas
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas prasībām, kā arī nepieciešamo
informāciju un dokumentu apmaiņu ar Finanšu un kapitāla tirgus komisiju;
7)
 finanšu iestāde 
— komercreģistrā ierakstīts komersants, filiāle vai pārstāvniecība vai citas dalībvalsts vai
trešās valsts attiecīgā reģistrā reģistrēts komersants, kurš nav kredītiestāde un kurš sniedz vienu vai vairākus
finanšu pakalpojumus 
Kredītiestāžu likuma
 izpratnē. Tai skaitā par finanšu iestādi uzskatāms:
a) apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu
saistītas apdrošināšanas darbības, un privātais pensiju fonds,
b) apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu
saistītus apdrošināšanas pakalpojumus,
2
/
56
c) ieguldījumu brokeru sabiedrība,
d) ieguldījumu pārvaldes sabiedrība,
e) kapitālsabiedrība, kas nodarbojas ar ārvalstu valūtas skaidrās naudas pirkšanu un pārdošanu,
f) maksājumu iestāde,
g) elektroniskās naudas iestāde,
h) krājaizdevu sabiedrība,
i) cits šā punkta "f", "g" un "h" apakšpunktā neminēts maksājumu pakalpojumu sniedzējs,
j) alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieks,
k) pārapdrošināšanas pakalpojumu sniedzējs,
l) finanšu līzinga pakalpojumu sniedzējs,
m) persona, kura nodarbojas ar patērētāju kreditēšanu un kurai Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
izsniedz speciālo atļauju (licenci) kreditēšanas pakalpojumu sniegšanai;
8) 
juridisks veidojums
 — personu apvienība, kurai ir patstāvīga tiesībspēja un rīcībspēja, kā arī veidojums,
kurš nav juridiskā persona, bet kuram ir patstāvīga tiesībspēja un rīcībspēja un kura struktūrā var ietilpt
dibinātājs, pilnvarotais, pārraudzītājs (pārvaldnieks) vai tiem līdzvērtīgi statusi, un labuma guvējs — ja vēl nav
noteikta fiziskā persona, kura gūst labumu, — persona, kuras interesēs ir izveidots vai darbojas juridisks
veidojums, jebkura cita fiziskā persona, kura faktiski īsteno kontroli pār juridisku veidojumu, izmantojot
īpašumtiesības vai citus līdzekļus;
8
1
) 
augstākā vadība
 — valde, ja to izveido, vai valdes īpaši iecelts valdes loceklis, amatpersona vai darbinieks,
kam ir pietiekamas zināšanas par likuma subjekta pakļautību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas riskiem un pietiekami augsta līmeņa amats, lai pieņemtu lēmumus, kas skar likuma
subjekta pakļautību minētajiem riskiem;
9)
 (izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu)
;
10) 
juridiska veidojuma dibināšanas un darbības nodrošināšanas pakalpojumu sniedzējs
 — juridiskā
vai fiziskā persona, kurai ir darījuma attiecības ar klientu un kura sniedz šādus pakalpojumus:
a) palīdz dibināt juridisku veidojumu,
b) pilda komersanta vai cita juridiska veidojuma direktora, sekretāra vai personālsabiedrības biedra
pienākumus, kā arī veic citus līdzīgus pienākumus vai nodrošina, ka tos pilda cita persona,
c) nodrošina juridisku veidojumu ar juridisko adresi, adresi pasta sūtījumu saņemšanai, darījuma norises
vietas adresi, kā arī sniedz citus līdzīgus pakalpojumus,
d) pilda uzticības personas pienākumus saskaņā ar tiešu pilnvarojumu vai līdzīgu juridisku dokumentu vai
nodrošina, ka šos pienākumus pilda cita persona,
e) pārstāv tādas komercsabiedrības akcionāru vai dalībnieku, kuras finanšu instrumenti nav iekļauti regulētā
tirgū un uz kuru attiecas informācijas atklāšanas prasības saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem vai
tiem līdzvērtīgiem starptautiskiem standartiem, vai nodrošina, ka šo darbību veic cita persona;
11) 
dalībvalsts
 — Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts;
12) 
trešā valsts
 — valsts, kas nav dalībvalsts;
12
1
) 
augsta riska trešās valstis 
— valstis vai teritorijas, kurās saskaņā ar starptautisko organizāciju vai
3
/
56
organizāciju, kas nosaka standartus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
novēršanas jomā, nav efektīvas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas
sistēmas, tai skaitā valstis vai teritorijas, kuras Eiropas Komisija ir noteikusi par tādām, kuru noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas režīmos ir stratēģiskas nepilnības, kas rada
būtiskus draudus Eiropas Savienības finanšu sistēmai;
13) 
uzraudzības un kontroles institūcija
 — valsts institūcija vai profesionāla organizācija, kas veic šā likuma
prasību izpildes uzraudzības un kontroles pasākumus;
14) 
neparasta darījuma pazīmju saraksts
 — Ministru kabineta apstiprināts saraksts, kurā ietvertās darījuma
pazīmes var liecināt par iespējamu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu vai šādu
darbību mēģinājumu;
15) 
čaulas banka
 — kredītiestāde vai finanšu iestāde, vai cita iestāde, kas veic tādas darbības, kuras ir
līdzvērtīgas tām, kādas veic kredītiestāde vai finanšu iestāde, un kas ir reģistrēta valstī, kurā tā fiziski neatrodas
(arī tās faktiskā vadība), un kas nav saistīta ar kādu regulētu un uzraudzītu grupu. Par čaulas banku uzskatāma
arī persona, kura sniedz kredītiestādes pakalpojumiem līdzīgus pakalpojumus, veicot bezskaidras naudas
pārvedumus trešās personas uzdevumā, un kurai nav tās darbību uzraudzības un kontroles institūcijas, izņemot
gadījumus, kad šādus pārvedumus veic elektroniskās naudas iestāde vai tie tiek veikti starp vienas grupas
komercsabiedrībām, kas tādas ir 
Finanšu konglomerātu likuma
 izpratnē, vai starp komercsabiedrībām, kurām ir
viens un tas pats patiesais labuma guvējs;
15
1
) 
čaulas veidojums
 — juridiskā persona, kurai raksturīga viena vai vairākas šādas pazīmes:
a) nav juridiskās personas saistības ar faktisku saimniecisko darbību vai juridiskās personas darbība veido
mazu vai neveido nekādu ekonomisko vērtību un likuma subjekta rīcībā nav dokumentāras informācijas, kas
pierāda pretējo,
b) valstī, kurā juridiskā persona reģistrēta, normatīvie akti neparedz pienākumu sagatavot un iesniegt
attiecīgās valsts pārraudzības institūcijām finanšu pārskatus, tai skaitā gada finanšu pārskatus, par savu
darbību,
c) valstī, kurā juridiskā persona reģistrēta, juridiskajai personai nav saimnieciskās darbības veikšanas vietas
(telpas);
16) 
neparasts darījums
 — darījums, kas atbilst vismaz vienai no neparasta darījuma pazīmju sarakstā
minētajām pazīmēm;
17) 
aizdomīgs darījums
 — darījums, kas rada aizdomas, ka tajā iesaistītie līdzekļi ir tieši vai netieši iegūti
noziedzīga nodarījuma rezultātā vai saistīti ar terorisma finansēšanu vai šādu darbību mēģinājumu;
18) 
politiski nozīmīga persona
 — persona, kura Latvijas Republikā, citā dalībvalstī vai trešajā valstī ieņem vai
ir ieņēmusi nozīmīgu publisku amatu, tai skaitā valsts varas augstākā amatpersona, valsts administratīvās
vienības (pašvaldības) vadītājs, valdības vadītājs, ministrs (ministra vietnieks vai ministra vietnieka vietnieks, ja
attiecīgajā valstī ir šāds amats), valsts sekretārs vai cita augsta līmeņa amatpersona valdībā vai valsts
administratīvajā vienībā (pašvaldībā), parlamenta deputāts vai līdzīgas likumdošanas struktūras loceklis,
politiskās partijas vadības struktūras (valdes) loceklis, konstitucionālās tiesas, augstākās tiesas vai cita līmeņa
tiesas tiesnesis (tiesu institūcijas loceklis), augstākās revīzijas (audita) iestādes padomes vai valdes loceklis,
centrālās bankas padomes vai valdes loceklis, vēstnieks, pilnvarotais lietvedis, bruņoto spēku augstākais
virsnieks, valsts kapitālsabiedrības padomes vai valdes loceklis, starptautiskas organizācijas vadītājs (direktors,
direktora vietnieks) un valdes loceklis vai persona, kas šajā organizācijā ieņem līdzvērtīgu amatu;
18
1
) 
politiski nozīmīgas personas ģimenes loceklis
 — persona, kura ir šā panta 18.punktā minētās
personas:
a) laulātais vai laulātajam pielīdzināma persona. Persona par laulātajam pielīdzināmu personu uzskatāma
tikai tad, ja attiecīgās valsts likumi tai nosaka šādu statusu,
b) bērns vai politiski nozīmīgas personas laulātā vai laulātajam pielīdzināmas personas bērns, viņa laulātais
vai laulātajam pielīdzināma persona,
c) vecāks, vecvecāks vai mazbērns,
4
/
56
d) brālis vai māsa;
18
2
) 
ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona
 — fiziskā persona, par kuru ir zināms, ka tai ir
darījuma vai citas ciešas attiecības ar kādu no šā panta 18.punktā minētajām personām vai tā ir akcionārs vai
dalībnieks vienā un tajā pašā komercsabiedrībā ar kādu no šā panta 18.punktā minētajām personām, kā arī
fiziskā persona, kura ir vienīgā tāda juridiska veidojuma īpašnieks, par ko ir zināms, ka tas faktiski izveidots šā
panta 18.punktā minētās personas labā;
19) 
līdzekļu iesaldēšana 
— liegums jebkādai līdzekļu kustībai un darījumiem, arī pārvedumiem, grozījumiem,
maiņai, izmantošanai, piekļuvei tiem vai rīcībai ar tiem, kuras rezultātā jebkādā veidā varētu mainīties šo
līdzekļu apjoms, summa, atrašanās vieta, īpašnieks, valdītājs, raksturīgās iezīmes vai mērķis vai rasties citas
izmaiņas, kas varētu padarīt iespējamu līdzekļu izmantošanu, tostarp vērtspapīru portfeļa pārvaldību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2011.
, 
07.06.2012.
, 
12.09.2013.
, 
13.08.2014.
, 
04.02.2016.
, 
26.10.2017.
 un
26.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
2.pants. Likuma mērķis
Šā likuma mērķis ir novērst noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma finansēšanu.
3.pants. Likuma subjekti
(1) Šā likuma subjekti ir personas, kuras veic saimniecisko vai profesionālo darbību:
1) kredītiestādes;
2) finanšu iestādes;
3) nodokļu konsultanti, ārpakalpojuma grāmatveži, zvērināti revidenti un zvērinātu revidentu komercsabiedrības;
4) zvērināti notāri, zvērināti advokāti, citi neatkarīgi juridisko pakalpojumu sniedzēji, kad tie, darbojoties savu
klientu vārdā un labā, sniedz palīdzību darījumu plānošanā vai veikšanā, piedalās tajos vai veic citas ar
darījumiem saistītas profesionālas darbības sava klienta labā attiecībā uz:
a) nekustamā īpašuma, komercsabiedrības kapitāla daļu pirkšanu vai pārdošanu,
b) klienta naudas, finanšu instrumentu un citu līdzekļu pārvaldīšanu,
c) visu veidu kontu atvēršanu vai pārvaldīšanu kredītiestādēs vai finanšu iestādēs,
d) juridisko personu vai juridisku veidojumu dibināšanu, vadību vai darbības nodrošināšanu, kā arī attiecībā
uz juridiskās personas vai juridiska veidojuma dibināšanai, vadīšanai vai pārvaldīšanai nepieciešamo
ieguldījumu veikšanu;
5) juridiska veidojuma vai juridiskās personas dibināšanas un darbības nodrošināšanas pakalpojumu sniedzēji;
6) personas, kas darbojas kā aģenti vai starpnieki darījumos ar nekustamo īpašumu;
7) izložu un azartspēļu organizētāji;
8) personas, kas sniedz inkasācijas pakalpojumus;
9) citas juridiskās vai fiziskās personas, kas nodarbojas ar transportlīdzekļu, kultūras pieminekļu, dārgmetālu,
dārgakmeņu, to izstrādājumu vai cita veida preču tirdzniecību, kā arī ar starpniecību minētajos darījumos vai cita
veida pakalpojumu sniegšanu, ja maksājumu veic skaidrā naudā vai skaidru naudu par šo darījumu iemaksā
kredītiestādē pārdevēja kontā 10 000 
euro 
vai lielākā apmērā vai valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā
izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā ir ekvivalenta 10 000 
euro 
vai pārsniedz
šo summu, neatkarīgi no tā, vai šo darījumu veic kā vienu operāciju vai kā vairākas savstarpēji saistītas
operācijas;
10) parāda atgūšanas pakalpojuma sniedzēji;
5
/
56
11) 
(punkts stājas spēkā 
01.07.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.07.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 17.
punktu)
.
(2) Likuma subjekti, kas ir kādas grupas sastāvā, īsteno grupas mēroga politiku un procedūras, tostarp fizisko
personu datu aizsardzības politiku, kā arī grupā noteikto informācijas apmaiņas politiku un procedūras noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas nolūkā. Minēto grupas mēroga politiku un
procedūras dalībvalstīs un trešajās valstīs efektīvi īsteno arī filiāļu līmenī un to meitas uzņēmumu līmenī, kuros likuma
subjektiem ir kapitāla daļu vairākums.
(2
1
) Likuma subjekti, kas ir kādas grupas sastāvā, grupas līmenī nodrošina, ka par atbilstību, auditu vai noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas funkciju izpildi atbildīgajām struktūrvienībām ir
pieejama šo funkciju izpildei nepieciešamā informācija no filiālēm un meitas uzņēmumiem, tai skaitā informācija par
klientiem, kontiem un maksājumiem.
(3) Likuma subjekti, kuru filiāles vai likumīgie pārstāvji darbojas (piedāvā pakalpojumus) citā dalībvalstī, nodrošina,
ka minētās filiāles un likumīgie pārstāvji ievēro attiecīgās dalībvalsts normatīvo aktu prasības noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā.
(3
1
) Ja likuma subjektiem ir filiāles vai meitas uzņēmumi, kuros tiem ir kapitāla daļu vairākums, dalībvalstīs vai
trešajās valstīs, kur minimālās prasības attiecībā uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
novēršanu nav tik stingras kā Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktās prasības, šo subjektu dalībvalstī vai
trešajā valstī izveidotās filiāles un meitas uzņēmumi, kuros tiem ir kapitāla daļu vairākums, īsteno Latvijas Republikas
normatīvajos aktos noteiktās prasības, ja tās nav pretrunā ar dalībvalstu vai trešo valstu normatīvajos aktos noteiktajām
prasībām noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā.
(3
2
) Ja dalībvalsts vai trešās valsts normatīvie akti neļauj īstenot šā panta otrajā, 2.
1
 vai 3.
1
 daļā minēto, likuma
subjekti nodrošina, ka filiāles un meitas uzņēmumi, kuros tiem pieder kapitāla daļu vairākums, minētajā dalībvalstī vai
trešajā valstī veic papildu pasākumus, lai efektīvi ierobežotu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas risku, un informē savu uzraudzības un kontroles institūciju Latvijas Republikā. Ja papildu pasākumi nav
pietiekami, Latvijas Republikas uzraudzības un kontroles institūcija veic papildu uzraudzības pasākumus, tostarp
prasot grupai neuzsākt vai izbeigt darījuma attiecības un neveikt darījumus un, ja nepieciešams, prasot grupai izbeigt
savu darbību dalībvalstī vai trešajā valstī.
(4) Lai novērstu ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma finansēšanu saistītas darbības, arī šā panta
pirmajā daļā nenorādītajām personām, kā arī valsts institūcijām, atvasinātām publiskām personām un to institūcijām ir
pienākums pildīt šā likuma prasības attiecībā uz ziņu sniegšanu par neparastiem vai aizdomīgiem darījumiem. Šajā
daļā norādītajām personām tiek piemēroti likuma subjektiem paredzētie tiesiskās aizsardzības mehānismi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2011.
, 
31.10.2013.
, 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā
09.11.2017.
)
4.pants. Noziedzīgi iegūti līdzekļi
(1) Līdzekļi ir atzīstami par noziedzīgi iegūtiem:
1) ja personas īpašumā vai valdījumā tie tieši vai netieši iegūti noziedzīga nodarījuma rezultātā;
2) citos 
Krimināllikumā
 noteiktajos gadījumos.
(2) Ar terminu “noziedzīgi iegūti līdzekļi” saprot 
Krimināllikumā
 lietoto terminu "noziedzīgi iegūta manta”.
(3) Papildus 
Krimināllikumā
 noteiktajiem par noziedzīgi iegūtiem uzskatāmi arī līdzekļi, kuri pieder personai vai
kurus tieši vai netieši kontrolē persona:
1) kura ir iekļauta kādā no Ministru kabineta noteiktu valstu vai starptautisko organizāciju sastādītajiem to
personu sarakstiem, kas tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās vai masveida
iznīcināšanas ieroču izgatavošanā, glabāšanā, pārvietošanā, lietošanā vai izplatīšanā;
2) kura ir iekļauta uz 
Starptautisko un Latvijas Republikas nacionālo sankciju likuma
 pamata Ministru kabineta
sastādītajā sankciju subjektu sarakstā nolūkā cīnīties pret iesaistīšanos teroristiskās darbībās vai masveida
iznīcināšanas ieroču izgatavošanā, glabāšanā, pārvietošanā, lietošanā vai izplatīšanā;
6
/
56
3) par kuru operatīvās darbības subjektiem, pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai vai tiesai ir
informācija, kas dod pietiekamu pamatu šo personu turēt aizdomās par tāda noziedzīga nodarījuma izdarīšanu,
kurš saistīts ar terorismu, vai līdzdalību tajā.
(4) Informāciju par šā panta trešajā daļā minētajām personām Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas
dienests (turpmāk — Kontroles dienests) uztur savā mājaslapā internetā, darot to pieejamu likuma subjektiem un to
uzraudzības un kontroles institūcijām.
(5) Līdzekļi par noziedzīgi iegūtiem atzīstami 
Kriminālprocesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
13.08.2014.
, 
04.02.2016.
, 
22.06.2017.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
09.11.2017.
)
5.pants. Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija un terorisma finansēšana
(1) Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija ir šādas darbības:
1) noziedzīgi iegūtu līdzekļu pārvēršana citās vērtībās, to atrašanās vietas vai piederības mainīšana, apzinoties,
ka šie līdzekļi ir noziedzīgi iegūti, un ja šīs darbības veiktas nolūkā slēpt vai maskēt līdzekļu noziedzīgo
izcelsmi vai palīdzēt citai personai, kura iesaistīta noziedzīga nodarījuma izdarīšanā, izvairīties no juridiskās
atbildības;
2) noziedzīgi iegūtu līdzekļu patiesā rakstura, izcelsmes, atrašanās vietas, izvietojuma, kustības, piederības
slēpšana vai maskēšana, apzinoties, ka šie līdzekļi ir noziedzīgi iegūti;
3) citas personas noziedzīgi iegūtu līdzekļu iegūšana īpašumā, valdījumā vai lietojumā vai to realizēšana,
apzinoties, ka šie līdzekļi ir noziedzīgi iegūti.
4) 
(izslēgts ar 
22.06.2017
. likumu).
(1
1
) Par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju ir atzīstamas arī šā panta pirmās daļas 1., 2. un 3. punktā minētās
darbības, kad persona apzināti pieļāva, ka līdzekļi ir noziedzīgi iegūti.
(2) Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija par tādu atzīstama arī tad, ja 
Krimināllikumā
 paredzētais noziedzīgais
nodarījums, kura rezultātā tieši vai netieši ir iegūti šādi līdzekļi, ticis izdarīts ārpus Latvijas Republikas teritorijas un
noziedzīgā nodarījuma izdarīšanas vietā par to ir paredzēta kriminālatbildība.
(2
1
) Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija par tādu ir atzīstama neatkarīgi no tā, vai konstatēts, konkrēti no kura
noziedzīgā nodarījuma līdzekļi ir iegūti.
(3) Terorisma finansēšana ir jebkādā veidā iegūtu finanšu līdzekļu vai citas mantas tieša vai netieša vākšana vai
nodošana ar mērķi tos izmantot vai zinot, ka tie tiks pilnīgi vai daļēji izmantoti, lai veiktu vienu vai vairākas šādas
darbības:
1) terorismu;
2) Konvencijas par cīņu pret nelikumīgu gaisa kuģu sagrābšanu 
1.pantā
 minētās darbības;
3) 1988.gada 10.marta Konvencijas par prettiesisku darbību pret kuģošanas drošību apkarošanu 
3.pantā
minētās darbības;
4) Starptautiskās konvencijas pret ķīlnieku sagrābšanu 
1.pantā
 minētās darbības;
5) Starptautiskās konvencijas par cīņu pret teroristu rīkotajiem sprādzieniem 
2.pantā
 minētās darbības;
6) Kodolmateriālu fiziskās aizsardzības konvencijas 
7.pantā
 minētās darbības;
7) Konvencijas par cīņu pret nelikumīgām darbībām, kas apdraud civilās aviācijas drošību, 
1.pantā
 minētās
darbības;
8) Protokola par cīņu pret nelikumīgu vardarbību lidostās, kas apkalpo starptautisko civilo aviāciju, kas papildina
7
/
56
Konvenciju par cīņu pret nelikumīgām darbībām, kas apdraud civilās aviācijas drošību, 
2.pantā
 minētās
darbības;
9) Konvencijas par tādu noziedzīgu nodarījumu novēršanu, kas vērsti pret starptautiski aizsargātām personām,
un par šādu noziedzīgu nodarījumu izdarījušo sodīšanu 
2.pantā
 minētās darbības;
10) 1988.gada 10.marta Protokola par prettiesisku darbību pret nostiprinātu platformu drošību kontinentālajā
šelfā apkarošanu 
2.pantā
 minētās darbības;
11) ceļošanu terorisma nolūkā;
12) iesaistīšanos teroristu grupā, tās organizēšanu vai vadīšanu;
13)
 
personas vervēšanu, apmācīšanu vai apmācīšanos terorismam.
(4) Terorisma finansēšana ir arī jebkādā veidā iegūtu finanšu līdzekļu vai mantas tieša vai netieša vākšana vai
nodošana teroristu grupas vai atsevišķa terorista rīcībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2011.
, 
13.08.2014.
, 
22.06.2017.
, 
26.10.2017.
 un 
26.04.2018
. likumu, kas
stājas spēkā 
09.05.2018.
 Trešās daļas 11.,12. un 13. punkts stājas spēkā 
23.05.2018.
 Sk. Pārejas noteikumu 18.
punktu)
5.
1 
pants. Likuma prasību izpildei nepieciešamās informācijas pieejamība likuma subjektiem no Latvijas
Republikas Uzņēmumu reģistra
Likuma subjektiem šajā likumā noteikto pienākumu izpildei ir tiesības pieprasīt un saņemt ierakstus un ziņas par
dalībniekiem un patiesajiem labuma guvējiem no Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajiem reģistriem
tiešsaistes formā par maksu Ministru kabineta noteiktajā apmērā, lai izvērtētu ziņas par klientu un tā darījuma
partneriem un nepieciešamību ziņot Kontroles dienestam par aizdomīgu darījumu vai atturēties no aizdomīga darījuma
veikšanas, kā arī konstatētu, vai klientam nav pasludināts juridiskās personas maksātnespējas process vai ierosināts
tiesiskās aizsardzības process.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
II nodaļa 
Iekšējā kontrole
6. pants. Pienākums veikt risku novērtējumu un izveidot iekšējās kontroles sistēmu
(1) Likuma subjekts atbilstoši savam darbības veidam veic un dokumentē noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas risku novērtējumu, lai noskaidrotu, novērtētu, izprastu un pārvaldītu savai darbībai un klientiem
piemītošos noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riskus, un, pamatojoties uz šo
novērtējumu, izveido noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas iekšējās kontroles
sistēmu, tai skaitā izstrādājot un dokumentējot attiecīgās politikas un procedūras, kuras apstiprina likuma subjekta
valde, ja tā ir iecelta, vai likuma subjekta augstākā pārvaldes institūcija.
(1
1
) Likuma subjekts, veicot risku novērtējumu un veidojot iekšējās kontroles sistēmu, ņem vērā:
1) riskus, kurus identificējusi Eiropas Komisija Eiropas Savienības risku novērtējumā;
2) riskus, kuri identificēti nacionālajā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku
novērtēšanas ziņojumā;
3) citus attiecīgā likuma subjekta darbībai raksturīgus riskus.
(1
2
) Likuma subjekts, veicot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku novērtējumu un
veidojot iekšējās kontroles sistēmu, ņem vērā vismaz šādus riskus ietekmējošus apstākļus:
1) klienta risku, kas piemīt klienta juridiskajai formai, īpašnieku struktūrai, klienta vai klienta patiesā labuma
guvēja saimnieciskajai vai personiskajai darbībai;
8
/
56
2) valsts un ģeogrāfisko risku, proti, risku, ka klients vai klienta patiesais labuma guvējs ir saistīts ar valsti vai
teritoriju, kuras ekonomiskie, sociālie, tiesiskie vai politiskie apstākļi var liecināt par valstij piemītošu augstu
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma finansēšanas risku;
3) klienta izmantoto pakalpojumu un produktu risku, proti, risku, ka klients var attiecīgo pakalpojumu vai
produktu izmantot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai vai terorisma finansēšanai;
4) pakalpojumu un produktu piegādes kanālu risku, kas saistīts ar veidu (kanālu), kādā klients pakalpojumu vai
produktu iegūst un izmanto.
(2) Iekšējās kontroles sistēma ir pasākumu kopums, kas ietver uz likuma prasību izpildes nodrošināšanu vērstas
darbības, paredzot tam atbilstošus resursus un veicot darbinieku apmācību, lai pēc iespējas novērstu likuma subjekta
iesaistīšanu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijā vai terorisma finansēšanā.
(3) Izveidojot iekšējās kontroles sistēmu, kredītiestāde, apdrošināšanas sabiedrība un ieguldījumu brokeru
sabiedrība ievēro 
Kredītiestāžu likuma
, Finanšu instrumentu tirgus likuma, 
Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas
likuma
 un uz to pamata izdoto normatīvo aktu prasības.
(4) 
(Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
7.pants. Iekšējās kontroles sistēma
(1) Izveidojot iekšējās kontroles sistēmu, likuma subjekts paredz vismaz:
1)
 (izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu)
;
2) kārtību, kādā tiek novērtēts, dokumentēts un pārskatīts ar klientu, tā rezidences (reģistrācijas) valsti, klienta
saimniecisko vai personisko darbību, izmantotajiem pakalpojumiem un produktiem un to piegādes kanāliem, kā
arī ar veiktajiem darījumiem saistītais noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risks;
3) kārtību un apjomu, kādā, balstoties uz likuma subjekta veikto klienta noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
un terorisma finansēšanas riska novērtējumu un ievērojot šajā likumā un citos normatīvajos aktos noteiktās
klienta izpētes minimālās prasības, veicama klienta izpēte;
4) kārtību, kādā, balstoties uz likuma subjekta veikto klienta noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas riska novērtējumu, veicama klienta darījumu uzraudzība;
5) neparastu un aizdomīgu darījumu atklāšanas kārtību un kārtību, kādā likuma subjekts atturas no aizdomīga
darījuma veikšanas;
6) kārtību, kādā tiek ziņots Kontroles dienestam par neparastiem un aizdomīgiem darījumiem;
7) kārtību, kādā tiek uzglabāta un iznīcināta klienta izpētes gaitā, kā arī klienta veikto darījumu uzraudzības
gaitā iegūtā informācija un dokumenti;
8) darbinieku tiesības, pienākumus un atbildību, kā arī darbinieku profesionālās kvalifikācijas un atbilstības
standartus, pildot šā likuma prasības;
9) kārtību, kādā tiek nodrošināta anonīma iekšējā ziņošana par šā likuma prasību pārkāpumiem un šādu
ziņojumu izvērtēšana, ja, ņemot vērā likuma subjekta darbinieku skaitu, šāda ziņošana ir iespējama;
10) neatkarīga iekšējā audita funkciju, lai nodrošinātu iekšējās kontroles sistēmas atbilstības normatīvo aktu
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā prasībām un darbības
efektivitātes izvērtēšanu, ja, ņemot vērā likuma subjekta darbinieku skaitu, šāda funkcija ir iespējama;
11) politiku un procedūru regulāras darbības pārskatīšanas prasības un kārtību atbilstoši grozījumiem
normatīvajos aktos vai likuma subjekta darbības procesos, sniegtajos pakalpojumos, pārvaldības struktūrā,
klientu bāzē vai darbības reģionos.
9
/
56
(1
1
) Uzraudzības un kontroles institūcija attiecībā uz uzraugāmajiem un kontrolējamiem likuma subjektiem,
ievērojot attiecīgā likuma subjekta darbībai piemītošos noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas riskus, var noteikt papildu — šā panta pirmajā daļā neminētas — prasības, kuras ievēro likuma subjekts,
izveidojot iekšējās kontroles sistēmu. Šīs daļas pirmajā teikumā minētās papildu prasības attiecībā uz Latvijas
Zvērinātu revidentu asociācijas, Izložu un azartspēļu uzraudzības inspekcijas, Patērētāju tiesību aizsardzības centra
un Valsts ieņēmumu dienesta uzraugāmajiem un kontrolējamiem likuma subjektiem var noteikt Ministru kabinets.
(2) Šā likuma 
45.pantā
 minētās uzraudzības un kontroles institūcijas nosaka noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas riska noskaidrošanas un novērtēšanas metodiku atbilstoši tām uzraugāmo un
kontrolējamo šā likuma subjektu darbībai.
(3) Kredītiestādes un finanšu iestādes, izņemot kapitālsabiedrības, kas nodarbojas ar ārvalstu valūtas skaidras
naudas pirkšanu un pārdošanu, papildus šā panta pirmajā daļā minētajam paredz, ka par noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu atbildīgajam darbiniekam ir pienākums regulāri informēt valdi par
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas iekšējās kontroles sistēmas darbību
attiecīgajā kredītiestādē vai finanšu iestādē.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
8. pants. Risku novērtējuma aktualizēšana un iekšējās kontroles sistēmas uzlabošana
(1) Likuma subjekts regulāri atbilstoši piemītošajiem riskiem, bet ne retāk kā reizi trijos gados veic noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku novērtējuma pārskatīšanu un aktualizēšanu.
(2) Likuma subjekts regulāri, bet ne retāk kā reizi 18 mēnešos izvērtē iekšējās kontroles sistēmas darbības
efektivitāti, tai skaitā pārskatot un aktualizējot ar klientu, tā rezidences (reģistrācijas) valsti, klienta saimniecisko vai
personisko darbību, izmantotajiem pakalpojumiem un produktiem un to piegādes kanāliem, kā arī ar veiktajiem
darījumiem saistīto noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku novērtējumu un, ja
nepieciešams, veic pasākumus iekšējās kontroles sistēmas efektivitātes uzlabošanai, tai skaitā pārskata un precizē
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas politikas un procedūras.
(3) Likuma subjekts neatkarīgi no šā panta pirmajā daļā noteiktās risku novērtēšanas regularitātes veic risku
novērtējumu un pasākumus iekšējās kontroles sistēmas uzlabošanai šādos gadījumos:
1) likuma subjektam vai uzraudzības un kontroles institūcijai ir pamats uzskatīt, ka likuma subjekta iekšējās
kontroles sistēmā ir trūkumi;
2) likuma subjekts plāno veikt izmaiņas savas darbības procesos, pārvaldības struktūrā, sniegtajos
pakalpojumos un produktos un to piegādes kanālos, klientu bāzē vai darbības ģeogrāfiskajos reģionos, kā arī
pirms jaunu tehnoloģiju vai pakalpojumu ieviešanas.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
9.pants. Darbinieku apmācība
Likuma subjekts nodrošina, lai atbildīgie darbinieki pārzina ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma
finansēšanu saistītos riskus, noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu regulējošos
normatīvos aktus, kā arī veic regulāru darbinieku apmācību, lai pilnveidotu viņu prasmi konstatēt neparasta darījuma
pazīmes un aizdomīgus darījumus un izpildīt iekšējās kontroles sistēmā paredzētās darbības.
10.pants. Par likuma prasību izpildi atbildīgo darbinieku iecelšana
(1) Likuma subjekts — juridiskā persona — ieceļ vienu vai vairākus darbiniekus (par noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas prasību izpildi atbildīgās personas), kas ir tiesīgi pieņemt lēmumus
un ir tieši atbildīgi par šā likuma prasību ievērošanu un par to, lai tiek nodrošināta informācijas apmaiņa ar attiecīgo
uzraudzības un kontroles institūciju (turpmāk — par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgie darbinieki). Šā likuma
subjekts 30 dienu laikā pēc likuma subjekta statusa iegūšanas vai izmaiņām par šā likuma prasību ievērošanu
atbildīgo darbinieku sastāvā paziņo par to attiecīgajai uzraudzības un kontroles institūcijai.
(2) Likuma subjekts — juridiskā persona — papildus šā panta pirmajā daļā minētajam nosaka valdes locekli, kurš
pārrauga noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomu attiecīgajā juridiskajā
personā.
10
/
56
(2
1
) Kredītiestādei, maksājumu iestādei un elektroniskās naudas iestādei ir pienākums izstrādāt:
1) par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgā darbinieka un atbildīgā valdes locekļa piemērotības novērtēšanas
politiku un dokumentēt novērtējumu, kas apliecina, ka attiecīgais darbinieks un attiecīgais valdes loceklis atbilst
normatīvajos aktos un šā likuma subjekta iekšējās politikās un procedūrās noteiktajām prasībām, lai
nodrošinātu šā likuma subjekta darbības atbilstību šā likuma prasībām;
2) procedūru, kurā nosaka par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgā darbinieka un atbildīgā valdes locekļa
pilnvaru un pienākumu sadali noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas
jomā, un kārtību, kādā tiek nodrošināta par šā likuma prasību ievērošanu atbildīgā darbinieka un atbildīgā valdes
locekļa darbības uzraudzība.
(3) Likuma subjektam — juridiskajai personai —, tā uzraudzības un kontroles institūcijai, Kontroles dienestam un
to amatpersonām un darbiniekiem nav tiesību savā rīcībā esošos datus par šā panta pirmajā daļā minētajām personām
vai struktūrvienību darbiniekiem izpaust trešajām personām.
(4) Persona, kas kredītiestādē vai apdrošināšanas komersantā, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar
līdzekļu uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, ir atbildīga par šā likuma prasību ievērošanu, nedrīkst būt
notiesāta par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.05.2016.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
III nodaļa
Klienta izpēte
(Nodaļas nosaukums 
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
11. pants. Pienākums veikt klienta izpēti
(1) Likuma subjekts veic klienta izpēti:
1) pirms darījuma attiecību uzsākšanas;
2) pirms gadījuma rakstura darījuma, ja:
a) darījuma apjoms vai vairāku šķietami saistītu darījumu kopējā summa ir 15 000 
euro
 vai lielāka vai ir
ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas
sākumā ir ekvivalenta 15 000 
euro 
vai pārsniedz šo summu,
b) tiek veikts līdzekļu pārvedums, tostarp arī kredīta pārvedums, tiešā debeta pārvedums, bezkonta naudas
pārvedums vai pārvedums, kas veikts ar maksājumu karti, elektroniskās naudas instrumentu, mobilo
telefonu, digitālo vai citu informācijas tehnoloģijas ierīci un pārsniedz 1000 
euro
,
c) tiek veikts ārvalstu valūtas skaidras naudas pirkšanas vai pārdošanas darījums, kura apmērs vai vairāku
šķietami saistītu darījumu kopējā summa pārsniedz 1500 
euro
;
3) ja likuma subjekts nodarbojas ar preču tirdzniecību, kā arī ar starpniecību vai cita veida pakalpojumu
sniegšanu gadījuma rakstura darījuma ietvaros un ja maksājums tiek veikts skaidrā naudā vai skaidra nauda par
šo darījumu tiek iemaksāta kredītiestādē pārdevēja kontā 10 000 
euro 
vai lielākā apmērā vai ārvalstu valūtā, kas
saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā ir ekvivalenta
10 000 
euro 
vai pārsniedz šo summu, neatkarīgi no tā, vai šo darījumu veic kā vienu operāciju vai kā vairākas
savstarpēji saistītas operācijas;
4) ja likuma subjekts — izložu un azartspēļu organizētājs —, veicot darījumu ar klientu par summu, kuras
apmērs ir 2000 
euro 
vai vairāk, tai skaitā ja klients laimē, pērk spēles dalības līdzekļus vai loterijas biļetes vai
šajā nolūkā maina ārvalstu valūtu, neatkarīgi no tā, vai šo darījumu veic kā vienu operāciju vai kā vairākas
savstarpēji saistītas operācijas;
5) ja darījums atbilst vismaz vienai no neparasta darījuma pazīmju sarakstā ietvertajām pazīmēm vai rodas
aizdomas par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu;
11
/
56
6) ja rodas aizdomas, ka iepriekš iegūtie klientu izpētes dati nav ticami.
(2) Ja darījuma veikšanas brīdī nav nosakāms, vai darījuma summa būs 15 000 
euro 
vai lielāka vai būs ārvalstu
valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā ir
ekvivalenta 15 000 
euro 
vai pārsniedz šo summu, klienta izpēte veicama, tiklīdz kļuvis zināms, ka darījuma summa ar
klientu ir 15 000 
euro 
vai lielāka vai ir ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu
darījuma veikšanas dienas sākumā ir ekvivalenta 15 000 
euro 
vai pārsniedz šo summu.
(3) Ja, pamatojoties uz dokumentētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku
novērtējumu, ir konstatēts zems risks un saskaņā ar šā likuma prasībām klienta padziļināta izpēte nav veikta, tad, lai
nepārtrauktu darījuma normālu norisi, klienta identifikācijas pārbaudi un pārliecināšanos par norādīto patieso labuma
guvēju var veikt darījuma attiecību uzsākšanas brīdī, tiklīdz tas ir iespējams pēc sākotnējā kontakta ar klientu, taču
pirms darījuma veikšanas.
(4) Ja, pamatojoties uz dokumentētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku
novērtējumu, ir konstatēts zems risks un saskaņā ar šā likuma prasībām klienta padziļināta izpēte nav veikta,
apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas
apdrošināšanas darbības, un apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar
līdzekļu uzkrāšanu saistītus apdrošināšanas pakalpojumus, klienta identifikācijas pārbaudi un pārliecināšanos par
noskaidrotā patiesā labuma guvēja atbilstību var veikt arī pēc darījuma attiecību uzsākšanas vai pirms persona, kura
gūst labumu no apdrošināšanas, saņem atlīdzības izmaksas, vai pirms tā izmanto apdrošināšanas līgumā paredzētās
tiesības.
(5) Ja likuma subjekts piemēro šā panta trešās vai ceturtās daļas noteikumus, tas veic šādus pasākumus:
1) dokumentē risku novērtējumu;
2) politikās un procedūrās nosaka noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riskus
mazinošus pasākumus, tai skaitā darījumu apmēra, skaita vai veida ierobežojumus.
(6) Ja likuma subjektam rodas aizdomas par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma finansēšanu un ir
pamats uzskatīt, ka turpmāk klienta izpētes pasākumu piemērošana var klientam atklāt likuma subjekta aizdomas,
likuma subjektam ir tiesības neturpināt klienta izpēti, bet ziņot par aizdomīgu darījumu Kontroles dienestam. Likuma
subjekts ziņojumā Kontroles dienestam norāda arī apsvērumus, kas bija par pamatu secinājumam, ka turpmāku
klienta izpētes pasākumu piemērošana var klientam atklāt likuma subjekta aizdomas.
(7) Ja likuma subjekts nespēj veikt šā likuma 
11.
1
 panta
 pirmās daļas 1., 2. vai 3. punktā noteiktos klienta izpētes
pasākumus, likuma subjektam ir aizliegts uzsākt darījuma attiecības, turpināt darījuma attiecības (tās ir izbeidzamas)
un veikt gadījuma rakstura darījumu ar attiecīgo personu vai juridisku veidojumu. Likuma subjekts dokumentē un izvērtē
katru šādu gadījumu un, ja rodas aizdomas par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma finansēšanu, ziņo
Kontroles dienestam.
(8) Šā panta septītajā daļā noteiktais neattiecas uz zvērinātiem notāriem, zvērinātiem advokātiem, citiem
neatkarīgiem juridisko profesiju pārstāvjiem, nodokļu konsultantiem, ārpakalpojumu grāmatvežiem, zvērinātiem
revidentiem gadījumos, kad tie aizstāv vai pārstāv klientus pirmstiesas kriminālprocesā vai tiesas procesā vai sniedz
konsultācijas par tiesas procesa uzsākšanu vai izvairīšanos no tā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
11.
1 
pants. Klienta izpētes pasākumi un riska faktori
(1) Klienta izpētes pasākumi ir uz risku novērtējumu balstīts darbību kopums, kura ietvaros likuma subjekts:
1) identificē klientu un pārbauda iegūtos identifikācijas datus;
2) noskaidro patieso labuma guvēju un, balstoties uz risku novērtējumu, pārliecinās par to, ka attiecīgā fiziskā
persona ir klienta patiesais labuma guvējs. Juridiskam veidojumam un juridiskajai personai likuma subjekts
noskaidro arī attiecīgās personas dalībnieku struktūru un veidu, kādā izpaužas patiesā labuma guvēja kontrole
pār šo juridisko veidojumu vai juridisko personu;
3) iegūst informāciju par darījuma attiecību un gadījuma rakstura darījuma mērķi un paredzamo būtību;
4) pēc darījuma attiecību uzsākšanas veic to uzraudzību, tai skaitā pārbaudes, kas apstiprina, ka darījuma
12
/
56
attiecību laikā slēgtie darījumi tiek veikti saskaņā ar likuma subjekta rīcībā esošo informāciju par klientu, tā
saimniecisko darbību, risku profilu un līdzekļu izcelsmi;
5) nodrošina klienta izpētes gaitā iegūto dokumentu, personas datu un informācijas uzglabāšanu, regulāru
izvērtēšanu un aktualizēšanu atbilstoši piemītošajiem riskiem, bet ne retāk kā reizi piecos gados.
(2) Nosakot klienta izpētes apjomu un kārtību, kā arī klienta izpētes gaitā iegūto dokumentu, personas datu un
informācijas izvērtēšanas regularitāti, likuma subjekts ņem vērā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas riskus, kurus rada klients, tā rezidences (reģistrācijas) valsts, klienta saimnieciskā vai personiskā
darbība, izmantojamie pakalpojumi un produkti un to piegādes kanāli, kā arī veiktie darījumi. Nosakot klienta izpētes
apjomu un regularitāti, likuma subjekts ņem vērā arī šādus risku ietekmējošus rādītājus:
1) darījuma attiecību mērķi;
2) klienta plānoto un veikto darījumu regularitāti;
3) darījuma attiecību ilgumu un darījumu regularitāti;
4) klienta plānoto un veikto darījumu apjomu.
(3) Likuma subjekts, veicot klienta izpēti, ņem vērā vismaz šādus risku paaugstinošus faktorus:
1) darījuma attiecības notiek neparastos apstākļos;
2) klients vai tā patiesais labuma guvējs ir saistīts ar paaugstināta riska jurisdikciju, proti:
a) augsta riska trešo valsti,
b) valsti vai teritoriju, kurā pastāv augsts korupcijas risks,
c) valsti vai teritoriju, kurā ir augsts tādu noziedzīgu nodarījumu līmenis, kuru rezultātā var tikt noziedzīgi
iegūti līdzekļi,
d) valsti un teritoriju, pret kuru Apvienoto Nāciju Organizācija, Amerikas Savienotās Valstis vai Eiropas
Savienība ir noteikusi finanšu vai civiltiesiskus ierobežojumus,
e) valsti vai teritoriju, kura sniedz finansējumu vai atbalstu teroristu darbībām vai kuras teritorijā darbojas
Ministru kabineta atzītu valstu vai starptautisko organizāciju, kuras sastādījušas to personu sarakstus, kas
tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās vai masu iznīcināšanas ieroču izgatavošanā,
glabāšanā, pārvietošanā, lietošanā vai izplatīšanā, sarakstos iekļautas teroristu organizācijas,
f) valsti vai teritoriju, kura ir atteikusies sadarboties ar starptautiskajām organizācijām noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā;
3) klients ir juridisks veidojums, kas ir privāto aktīvu pārvaldīšanas sabiedrība;
4) klients ir juridiskā persona, kura emitē vai ir tiesīga emitēt uzrādītāja akcijas (kapitāla vērtspapīrus) vai kurai ir
īpašnieki, kas ir patiesā labuma guvēja labā turēto kapitāla daļu reģistrētie īpašnieki;
5) klients veic liela apjoma skaidras naudas darījumus;
6) klienta — juridiskās personas — īpašnieku vai dalībnieku struktūra ir klienta saimnieciskajai darbībai
neraksturīga vai sarežģīta;
7) klients izmanto privātbaņķiera pakalpojumus;
8) klients izmanto pakalpojumus, produktus vai to piegādes kanālus, kas veicina anonimitāti;
9) klients izmanto pakalpojumus, produktus vai to piegādes kanālus, kas ierobežo tā identifikācijas vai
personiskās un saimnieciskās darbības pārzināšanas iespējas;
13
/
56
10) klients saņem maksājumus no nezināmas trešās personas;
11) klients izmanto jaunus pakalpojumus, produktus vai to piegādes kanālus vai jaunas tehnoloģijas.
(4) Likuma subjekts, vērtējot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riskus, var ņemt
vērā šādus risku pazeminošus faktorus:
1) valstī darbojas efektīvas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas
sistēmas;
2) valstī noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā ir noteiktas tādas
prasības, kas atbilst to organizāciju, kuras nosaka standartus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas novēršanas jomā, noteiktajiem starptautiskajiem standartiem, un valsts šīs prasības
īsteno;
3) valstī ir zems korupcijas risks;
4) valstī ir zems tādu noziedzīgu nodarījumu līmenis, kuru rezultātā var tikt noziedzīgi iegūti līdzekļi;
5) klients — fiziskā persona — izmanto tikai pamatkontu Maksājumu pakalpojumu un elektroniskās naudas
likuma izpratnē.
(5) Likuma subjektam jāspēj pierādīt, ka klienta izpētes apjoms atbilst pastāvošajiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas riskiem.
(6) Uzsākot darījuma attiecības, likuma subjekts, balstoties uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas risku novērtējumu, iegūst un dokumentē informāciju par darījuma attiecību mērķi un paredzamo būtību,
tai skaitā kādus pakalpojumus klients plāno izmantot, kāds ir plānotais darījumu skaits un apjoms, kāda ir klienta
saimnieciskā vai personiskā darbība, kuras ietvaros tas izmantos attiecīgos pakalpojumus, un, ja nepieciešams, kāda
ir klienta līdzekļu izcelsme un materiālo stāvokli raksturojošas labklājības izcelsme.
(7) Likuma subjekts klienta izpētes pasākumus piemēro, ne tikai uzsākot darījuma attiecības, bet arī darījuma
attiecību laikā, pamatojoties uz risku novērtējumā balstītu pieeju, tai skaitā gadījumos, kad mainās būtiski apstākļi
saistībā ar klientu.
(8) Likuma subjekts, piemērojot klienta izpētes pasākumus, iegūst un apstrādā fizisko personu datus atbilstoši šā
likuma mērķiem vienīgi nolūkā novērst nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu un tos tālāk
neapstrādā veidā, kas neatbilst minētajiem mērķiem. Personas datu apstrāde citiem mērķiem, tostarp komerciāliem
mērķiem, ir aizliegta.
(9) Likuma subjekts, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus
apdrošināšanas pakalpojumus, izvērtē pastāvošos noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
riskus, tai skaitā ar apdrošināšanas atlīdzības saņēmēju saistīto risku, un papildus klienta izpētes pasākumiem veic
šādus izpētes pasākumus attiecībā uz apdrošināšanas atlīdzības saņēmēju, tiklīdz tas ir identificēts vai noteikts:
1) ja apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs ir konkrēta fiziskā vai juridiskā persona, — noskaidro fiziskās
personas vārdu, uzvārdu vai juridiskās personas nosaukumu;
2) ja apdrošināšanas atlīdzības saņēmēju nosaka pēc pazīmēm, — iegūst informāciju par atlīdzības saņēmēju
tādā apjomā, lai spētu noteikt apdrošināšanas atlīdzības saņēmēja identitāti apdrošināšanas atlīdzības
izmaksas veikšanas brīdī;
3) ja apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs ir juridiskā persona vai juridisks veidojums, — veic tā padziļinātu
izpēti, lai noteiktu apdrošināšanas atlīdzības saņēmēja patieso labuma guvēju apdrošināšanas atlīdzības
izmaksas veikšanas brīdī.
(10) Šā panta devītajā daļā minētās darbības veicamas pirms apdrošināšanas atlīdzības izmaksas. Ja dzīvības
apdrošināšanas līgums vai cits ar līdzekļu uzkrāšanu saistīts apdrošināšanas līgums tiek nodots citam
apdrošināšanas komersantam, apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs tiek identificēts pirms cesijas veikšanas.
(11) Ja juridiska veidojuma patiesais labuma guvējs tiek noteikts juridiska veidojuma pārvaldības ietvaros pēc
īpašām pazīmēm, likuma subjekts iegūst informāciju par patieso labuma guvēju tādā apjomā, lai spētu noteikt patiesā
labuma guvēja identitāti līdzekļu (labuma) izmaksas laikā vai laikā, kad patiesais labuma guvējs izmantos tam
14
/
56
paredzētās tiesības.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
12.pants. Fizisko personu identifikācija
(1) Fizisko personu identificē, pārbaudot tās identitāti pēc klienta personu apliecinoša dokumenta, kurā sniegta
šāda informācija:
1) par rezidentu — vārds, uzvārds, personas kods;
2) par nerezidentu — vārds, uzvārds, dzimšanas datums, personas fotoattēls, personu apliecinoša dokumenta
numurs un izdošanas datums, valsts un institūcija, kas dokumentu izdevusi.
(2) Fiziskās personas — nerezidenta, kurš pats ieradies pie likuma subjekta Latvijas Republikā, identifikācijai
izmantojams tikai ieceļošanai Latvijas Republikā derīgs personu apliecinošs dokuments.
(3) Fiziskās personas — nerezidenta, kurš pats nav ieradies pie likuma subjekta, identifikācijai tā rezidences valstī
var izmantot attiecīgās valsts iekšzemes pasi, citu attiecīgās valsts atzītu personu apliecinošu dokumentu vai
dokumentu, kas dod tiesības ieceļot valstī, kurā tiek veikta personas identifikācija.
(3
1
) Likuma subjekts, pārbaudot fiziskās personas identitāti pēc klienta personu apliecinoša dokumenta,
pārliecinās, ka personu apliecinošais dokuments nav iekļauts Nederīgo dokumentu reģistrā.
(4) Zvērināti notāri fiziskās personas identitāti noskaidro Notariāta likumā noteiktajā kārtībā.
(5) Ja fizisko personu pārstāv cita fiziskā persona, likuma subjekts identificē personu, kura ir tiesīga pārstāvēt
fizisko personu attiecībās ar likuma subjektu, atbilstoši šā panta pirmajai daļai un iegūst dokumentu vai attiecīgā
dokumenta kopiju, kas apliecina tās tiesības pārstāvēt fizisko personu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
13. pants. Juridisko personu un juridisku veidojumu identifikācija
(1) Juridisko personu identificē:
1) pieprasot uzrādīt dokumentus, kas apliecina juridiskās personas nosaukumu, juridisko formu un dibināšanu
vai tiesisko reģistrāciju;
2) pieprasot sniegt ziņas par juridiskās personas juridisko adresi un saimnieciskās darbības faktisko veikšanas
vietu, ja tā atšķiras no juridiskās adreses;
3) pieprasot uzrādīt juridiskās personas dibināšanas dokumentu (dibināšanas līgumu, statūtus) un identificējot
personas, kuras ir tiesīgas pārstāvēt juridisko personu attiecībās ar likuma subjektu, tai skaitā noskaidrojot
attiecīgo personu vārdus un uzvārdus, kuras ieņem amatu juridiskās personas pārvaldes institūcijā, un iegūstot
dokumentu vai attiecīgā dokumenta kopiju, kas apliecina to tiesības pārstāvēt juridisko personu, kā arī veicot šo
personu identitātes pārbaudi.
(1
1
) Juridisku veidojumu identificē:
1) pieprasot uzrādīt dokumentus, kas apliecina juridiska veidojuma statusu, izveidošanas mērķi un nosaukumu;
2) pieprasot sniegt ziņas par juridiska veidojuma juridisko adresi un faktiskās darbības vietu, ja tā atšķiras no
juridiskās adreses;
3) noskaidrojot juridiska veidojuma struktūru un pārvaldes mehānismu, tai skaitā patieso labuma guvēju vai
personu, kuras interesēs ir izveidots vai darbojas juridisks veidojums.
(2) Likuma subjekts var identificēt juridisko personu un juridisku veidojumu, iegūstot šā panta pirmajā daļā minētās
ziņas no publiski pieejama uzticama un neatkarīga avota.
15
/
56
(3) Zvērināti notāri juridiskās personas un juridiska veidojuma identitāti noskaidro Notariāta likumā noteiktajā
kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
14.pants. Personu identificējošo dokumentu kopiju izgatavošana
(1) Kredītiestāde un finanšu iestāde, uzsākot darījuma attiecības vai veicot šā likuma 
11.pantā
 minētos darījumus,
izgatavo to dokumentu kopijas, uz kuru pamata veikta klienta identifikācija.
(2) Ja klientu — juridisko personu — identificējoša informācija tiek iegūta šā likuma 
13.panta
 otrajā daļā noteiktajā
veidā, kredītiestāde un finanšu iestāde dokumentē šā likuma 
13.panta
 pirmajā daļā noteikto informāciju un ziņas par
informācijas avotu.
15.pants. Aizliegums uzturēt anonīmus kontus
Kredītiestādei un finanšu iestādei ir aizliegts atvērt un uzturēt anonīmus kontus vai kontus ar fiktīviem (personu
apliecinošiem dokumentiem neatbilstošiem) vārdiem.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
16.pants. Pienākums veikt klienta izpēti
(Izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
17.pants. Klienta izpēte
(Izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
18. pants. Patiesā labuma guvēja noskaidrošana un pārliecināšanās par noskaidrotā patiesā labuma
guvēja atbilstību
(1) Likuma subjekts gadījumos, kad saskaņā ar šā likuma prasībām veicama klienta izpēte, noskaidro klienta
patieso labuma guvēju un, balstoties uz risku novērtējumu, veic nepieciešamos pasākumus, lai pārliecinātos, ka
noskaidrotais patiesais labuma guvējs ir klienta patiesais labuma guvējs.
(2) Likuma subjekts noskaidro klienta patieso labuma guvēju, iegūstot par to vismaz šādu informāciju:
1) par rezidentu — vārds, uzvārds, personas kods, dzimšanas datums, mēnesis un gads, valstspiederība,
pastāvīgās dzīvesvietas valsts, kā arī personai piederošo tiešā vai netiešā veidā kontrolēto klienta kapitāla daļu
vai akciju, tai skaitā tiešās vai netiešās līdzdalības, īpatsvars kopējā skaitā, kā arī tieši vai netieši īstenojamās
klienta kontroles veids;
2) par nerezidentu — vārds, uzvārds, dzimšanas datums, mēnesis un gads, personu apliecinoša dokumenta
numurs un izdošanas datums, valsts un institūcija, kas dokumentu izdevusi, valstspiederība, pastāvīgās
dzīvesvietas valsts, kā arī personai piederošo tiešā vai netiešā veidā kontrolēto klienta kapitāla daļu vai akciju,
tai skaitā tiešās vai netiešās līdzdalības, īpatsvars kopējā skaitā, kā arī tieši vai netieši īstenojamās klienta
kontroles veids.
(3) Likuma subjekts noskaidro klienta patieso labuma guvēju vismaz vienā no šādiem veidiem:
1) saņemot klienta apstiprinātu paziņojumu par patieso labuma guvēju;
2) izmantojot ziņas vai dokumentus no Latvijas Republikas vai ārvalsts informācijas sistēmām;
3) patstāvīgi noskaidrojot patieso labuma guvēju, ja ziņas par to nevar iegūt citādi.
(4) Ja klienta vai vairāku klientu, kuriem ir viens patiesais labuma guvējs, kopējais kredīta apgrozījums pēdējo 12
kalendāra mēnešu periodā pārsniedz 10 miljonus 
euro
, likuma subjekts ne vēlāk kā 45 kalendāra dienu laikā no brīža,
kad ir pārsniegts minētais limits, iegūst klienta patiesā labuma guvēja parakstītu apliecinājumu, ka tas ir klienta
patiesais labuma guvējs, šādos gadījumos:
16
/
56
1) klients vai klienta patiesais labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona, politiski nozīmīgas personas
ģimenes loceklis, ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona;
2) klients ir čaulas veidojums;
3) klients izmanto privātbaņķiera pakalpojumus.
(5) Atsaucoties uz šā panta ceturtajā daļā noteikto, klienta parakstīts patiesā labuma guvēja apliecinājums
neatbrīvo likuma subjektu no pienākuma, balstoties uz risku novērtējumu, veikt citus nepieciešamos pasākumus, lai
pārliecinātos, ka noskaidrotais patiesais labuma guvējs ir klienta patiesais labuma guvējs.
(6) Apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas
apdrošināšanas darbības, un apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar
līdzekļu uzkrāšanu saistītus apdrošināšanas pakalpojumus, ir tiesīgs pārliecināties, ka klienta norādītais patiesais
labuma guvējs ir klienta patiesais labuma guvējs arī pēc darījuma attiecību uzsākšanas, bet ne vēlāk kā brīdī, kad
persona, kura gūst labumu, sāk izmantot tai apdrošināšanas līgumā noteiktās tiesības.
(7) Likuma subjekts, atbilstoši pamatojot un dokumentējot darbības, kas veiktas, lai noskaidrotu patieso labuma
guvēju, par juridiskās personas vai juridiska veidojuma patieso labuma guvēju var uzskatīt personu, kura ieņem
augstākās pārvaldības institūcijā amatu šajā juridiskajā personā vai juridiskā veidojumā, ja ir izmantoti visi iespējamie
noskaidrošanas līdzekļi un nav iespējams noskaidrot nevienu fizisko personu — patieso labuma guvēju šā likuma 
1.
panta
 5. punkta izpratnē, kā arī izslēgtas šaubas, ka juridiskajai personai vai juridiskam veidojumam ir cits patiesais
labuma guvējs.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
18.
1
 pants. Paziņošanas pienākums un pienākums noskaidrot juridiskās personas patieso labuma guvēju
(1) Fiziskajai personai, ja tai ir pamats uzskatīt, ka kļuvusi par juridiskās personas patieso labuma guvēju, ir
pienākums par šo faktu nekavējoties paziņot juridiskajai personai, norādot šā panta ceturtajā daļā minētās ziņas.
(2) Šā likuma 
1. panta
 5. punkta "a" apakšpunktā minētā fiziskā persona nekavējoties paziņo juridiskajai personai,
ja tā rīkojas citas personas labā, un identificē šo personu, norādot šā panta ceturtajā daļā minētās ziņas.
(3) Juridiskā persona pēc savas iniciatīvas noskaidro un identificē savus patiesos labuma guvējus, ja tai ir saprātīgs
pamats apšaubīt šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktajā kārtībā iesniegto informāciju vai ja šī informācija nav
iesniegta, bet juridiskajai personai ir saprātīgs pamats uzskatīt, ka tai ir patiesais labuma guvējs.
(4) Juridiskā persona glabā vismaz šādu informāciju par tās patiesajiem labuma guvējiem: vārds, uzvārds, personas
kods (ja tāds ir) un dzimšanas datums, mēnesis, gads, personu apliecinoša dokumenta numurs un izdošanas datums,
valsts un iestāde, kas dokumentu izdevusi, valstspiederība, pastāvīgās dzīvesvietas valsts, kā arī veids, kā tiek
īstenota kontrole pār juridisko personu, tai skaitā norādot dalībnieka (akcionāra), biedra vai īpašnieka, ar kura
starpniecību kontrole tiek īstenota, vārdu, uzvārdu, personas kodu (ja personai nav personas koda, — dzimšanas
datumu, mēnesi un gadu), bet juridiskajai personai — nosaukums, reģistrācijas numurs un juridiskā adrese, kā arī
īstenotās kontroles dokumentārs pamatojums.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 19. un 20. punktu)
18.
2
 pants. Juridiskās personas pienākums atklāt savu patieso labuma guvēju
(1) Juridiskā persona, tai skaitā personālsabiedrība, kas reģistrēta Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajos
publiskajos reģistros, nekavējoties, bet ne vēlāk kā 14 dienu laikā no attiecīgās informācijas uzzināšanas dienas
iesniedz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram pieteikumu informācijas par patiesajiem labuma guvējiem
reģistrācijai vai šajā informācijā veikto izmaiņu reģistrācijai, norādot šā likuma 
18.
1
 panta
 ceturtajā daļā noteikto
informāciju. Nav nepieciešams iesniegt īstenotās kontroles dokumentāro pamatojumu, kā arī par personām, kurām ir
personas kods, nenorāda informāciju par dzimšanas datumu, mēnesi un gadu, personu apliecinoša dokumenta
numuru un izdošanas datumu, valsti un institūciju, kas dokumentu izdevusi.
(2) Iesniedzot Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram pieteikumu par juridiskās personas reģistrāciju
(dibināšanu) vai kapitālsabiedrību dalībnieku vai valdes locekļu izmaiņām, pieteikumā norāda informāciju par juridiskās
personas patieso labuma guvēju atbilstoši šā panta prasībām. Ja juridiskās personas patieso labuma guvēju noskaidrot
nav iespējams, pieteicējs to apliecina pieteikumā. Juridiskā persona var nesniegt Latvijas Republikas Uzņēmumu
reģistram informāciju par patieso labuma guvēju, ja vienlaikus ar pieteikuma iesniegšanu informācija par patieso
17
/
56
labuma guvēju šā likuma 
18.
1 
panta
 ceturtajā daļā noteiktajā apjomā tiek iesniegta atbilstošajā Latvijas Republikas
Uzņēmumu reģistra vestajā reģistrā citu normatīvajos aktos noteiktu pienākumu ietvaros un veids, kā tiek īstenota
kontrole pār juridisko personu, izriet attiecīgi tikai no dibinātāja vai — nodibinājuma gadījumā — arī valdes locekļa
statusa.
(3) Ja dalībnieks (akcionārs), biedrs vai īpašnieks, ar kura starpniecību patiesais labuma guvējs īsteno kontroli
juridiskajā personā, zaudē savu statusu attiecīgajā juridiskajā personā, juridiskā persona nekavējoties, bet ne vēlāk kā
14 dienu laikā no attiecīgās informācijas uzzināšanas dienas iesniedz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram
pieteikumu par patiesā labuma guvēja maiņu vai pieteikumu, kurā apliecina, ka patiesais labuma guvējs nav mainījies,
un norāda dalībnieku (akcionāru), biedru vai īpašnieku, ar kura starpniecību patiesais labuma guvējs īsteno kontroli.
(4) Juridiskā persona var nesniegt Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram informāciju par patieso labuma guvēju,
ja informācija šā likuma 
18.
1
 panta
 ceturtajā daļā noteiktajā apjomā par patieso labuma guvēju jau ir iesniegta
atbilstošajā Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajā reģistrā citu normatīvajos aktos noteiktu pienākumu
ietvaros un veids, kā tiek īstenota kontrole pār juridisko personu, izriet attiecīgi tikai no sabiedrības ar ierobežotu
atbildību dalībnieka, personālsabiedrības biedra, individuālā uzņēmuma vai zemnieka vai zvejnieka saimniecības
īpašnieka, nodibinājuma dibinātāja vai nodibinājuma valdes locekļa statusa.
(5) Juridiskā persona var nesniegt Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram ziņas par patiesā labuma guvēja
valstspiederību un pastāvīgās dzīvesvietas valsti, ja:
1) Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram ir iesniegta informācija par patiesajam labuma guvējam piešķirtu
Latvijas Republikas personas kodu un patiesā labuma guvēja valstspiederība un pastāvīgās dzīvesvietas valsts ir
Latvija;
2) Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram ir iesniegta informācija par patiesā labuma guvēja personu apliecinoša
dokumenta izdošanas valsti un patiesā labuma guvēja valstspiederība un pastāvīgās dzīvesvietas valsts sakrīt ar to
valsti, kas izdevusi personu apliecinošu dokumentu.
(6) Juridiskā persona var nesniegt Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram informāciju par patieso labuma guvēju,
ja patiesais labuma guvējs ir akcionārs tādā akciju sabiedrībā, kuras akcijas ir iekļautas regulētajā tirgū, un veids, kādā
tiek īstenota kontrole pār juridisko personu, izriet tikai no akcionāra statusa.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Pants stājas spēkā 
01.12.2017.
 Sk. Pārejas
noteikumu 21. un 22. punktu)
18.
3 
pants. Informācijas par patiesajiem labuma guvējiem pieejamība
(1) Lai efektīvi ierobežotu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riskus, veicinātu
uzticēšanos juridisko personu veiktajiem darījumiem un finanšu sistēmai, un uzņēmējdarbības videi kopumā, mazinātu
iespēju izmantot juridiskās personas prettiesiskām darbībām (it īpaši korupcijai un nodokļu nemaksāšanai), aizsargātu
citu personu tiesības un nodrošinātu informācijas pieejamību par darījumu partneru — juridisko personu — patiesajiem
labuma guvējiem, ikvienai personai ir tiesības saņemt Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra rīcībā esošo informāciju
par patiesajiem labuma guvējiem tiešsaistes formā. Attiecīgo informāciju sniedz par maksu Ministru kabineta
noteiktajā apmērā, ja Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra darbību regulējošos normatīvajos aktos nav noteikts
citādi.
(2) Informācija par patieso labuma guvēju, kas informācijas izsniegšanas brīdī nav sasniedzis 18 gadu vecumu, ir
ierobežotas pieejamības informācija. Šīs daļas pirmajā teikumā paredzētais informācijas pieejamības ierobežojums
neattiecas uz informācijas par patieso labuma guvēju izsniegšanu uzraudzības un kontroles institūcijām un likuma
subjektiem, izpildot šā likuma prasības.
(3) Fiziskajai personai, kura norādīta kā juridiskās personas patiesā labuma guvēja un kuras oficiālā elektroniskā
adrese ir iekļauta oficiālo elektronisko adrešu katalogā, nosūta informatīvu paziņojumu uz tās oficiālo elektronisko
adresi par šo fizisko personu kā juridiskās personas patieso labuma guvēju vai izmaiņām šajā statusā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Trešā daļa stājas spēkā 
01.06.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 23. un 24. punktu)
19.pants. Informācijas iegūšana par darījuma attiecību mērķi un paredzamo būtību
(Izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
20. pants. Darījuma attiecību un gadījuma rakstura darījumu uzraudzība
18
/
56
(1) Likuma subjekts pēc darījuma attiecību uzsākšanas vai veicot gadījuma rakstura darījumus, balstoties uz
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku novērtējumu, pastāvīgi:
1) aktualizē informāciju par klienta saimniecisko vai personisko darbību;
2) veic klienta darbību un darījumu uzraudzību, lai pārliecinātos, vai darījumi nav uzskatāmi par neparastiem vai
aizdomīgiem.
(2) Likuma subjekts, veicot darījuma attiecību vai gadījuma rakstura darījumu uzraudzību, īpašu uzmanību pievērš:
1) klientam netipiski lielam darījumam, sarežģītam darījumam, šķietami savstarpēji saistītiem darījumiem vai
darījumam, kuram šķietami nav ekonomiska vai nepārprotami tiesiska mērķa;
2) darījumam, kurā piedalās persona no augsta riska trešajām valstīm.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
21.pants. Aizliegums sadarboties ar čaulas bankām
(1) Likuma subjektam ir aizliegts veikt jebkāda veida darījumus ar čaulas bankām.
(2) Čaulas banku dibināšana un darbība Latvijas Republikā ir aizliegta.
21.
1
 pants. Aizliegums sadarboties ar čaulas veidojumiem
(1) Kredītiestādēm, maksājumu iestādēm, elektroniskās naudas iestādēm, ieguldījumu brokeru sabiedrībām un —
attiecībā uz klientu individuālo portfeļu pārvaldīšanu un atvērto ieguldījumu fondu apliecību izplatīšanu — arī ieguldījumu
pārvaldes sabiedrībām ir aizliegts uzsākt un uzturēt darījuma attiecības vai veikt gadījuma rakstura darījumu ar čaulas
veidojumu, ja tas vienlaikus atbilst šā likuma 
1.
 panta 15.
1
 punkta "a" un "b" apakšpunktā noteiktajām pazīmēm.
(2) Finanšu un kapitāla tirgus komisija izdod normatīvos noteikumus, kuros nosaka minimālos pasākumus, kas šā
panta pirmajā daļā minētajiem likuma subjektiem veicami, lai pārliecinātos par čaulas veidojuma atbilstību šā likuma
1.
 panta 15.
1 
punkta "a" apakšpunktā noteiktajai pazīmei.
(
26.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
22. pants. Klienta padziļināta izpēte
(1) Klienta padziļināta izpēte ir uz risku novērtējumu balstītas darbības, kas tiek veiktas papildus klienta izpētei, tai
skaitā lai:
1) papildus pārliecinātos, ka persona, kas saskaņā ar šā likuma 
18. pantu
 noskaidrota kā patiesais labuma
guvējs, ir klienta patiesais labuma guvējs;
2) nodrošinātu klienta veikto darījumu pastiprinātu uzraudzību.
(2) Likuma subjekts veic klienta padziļinātu izpēti šādos gadījumos:
1) uzsākot un uzturot darījuma attiecības vai veicot gadījuma rakstura darījumu ar klientu, kas nav personīgi
piedalījies identifikācijas procedūrā klātienē, izņemot gadījumu, kad tiek izpildīti šādi nosacījumi:
a) likuma subjekts nodrošina atbilstošus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
riskus mazinošus pasākumus, tai skaitā politiku un procedūru izstrādi un darbinieku apmācību par
neklātienes identifikācijas veikšanu,
b) klienta identifikācija, izmantojot tehnoloģiskos risinājumus, kas ietver videoidentifikāciju vai drošu
elektronisko parakstu, vai citus tehnoloģiskos risinājumus, tiek veikta Ministru kabineta noteiktajā apjomā
un kārtībā;
2) uzsākot un uzturot darījuma attiecības vai veicot gadījuma rakstura darījumu ar klientu — politiski nozīmīgu
19
/
56
personu, politiski nozīmīgas personas ģimenes locekli vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītu personu;
3) uzsākot un uzturot darījuma attiecības vai veicot gadījuma rakstura darījumu ar klientu, kura patiesais labuma
guvējs ir politiski nozīmīga persona, politiski nozīmīgas personas ģimenes loceklis vai ar politiski nozīmīgu
personu cieši saistīta persona;
4) uzsākot un uzturot kredītiestāžu korespondentattiecības ar kredītiestādi vai finanšu iestādi (respondentu);
5) citos gadījumos, uzsākot un uzturot darījuma attiecības vai veicot gadījuma rakstura darījumu ar klientu, ja
pastāv paaugstināts noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma finansēšanas risks.
(3) Atbilstoši šā panta otrās daļas 1. punkta "b" apakšpunktam Ministru kabinets nosaka klienta identifikācijas
apjomu un kārtību, izmantojot tehnoloģiskos risinājumus, kas ietver videoidentifikāciju vai drošu elektronisko parakstu,
vai citus tehnoloģiskos risinājumus.
(4) Finanšu un kapitāla tirgus komisija kredītiestādēm un finanšu iestādēm, kuru darbību tā uzrauga saskaņā ar
normatīvajiem aktiem, papildus šajā pantā minētajam nosaka tās klientu kategorijas, attiecībā uz kurām veicama
padziļināta izpēte, padziļinātās izpētes minimālo apjomu dažādām klientu kategorijām un prasības šo klientu
padziļinātai izpētei un noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas risku pārvaldībai, kā arī noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas risku paaugstinošus faktorus.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
23. pants. Klienta personīga nepiedalīšanās identifikācijas procedūrā
(1) Ja klienta identifikācija tiek veikta, klientam personīgi nepiedaloties identifikācijas procedūrā klātienē, likuma
subjekts, izmantojot uz risku novērtējumu balstītu pieeju, veic vienu vai vairākus no šādiem pasākumiem:
1) iegūst papildu dokumentus vai informāciju, kas apliecina klienta identitāti;
2) veic papildus iesniegto dokumentu pārbaudi vai iegūst citas dalībvalstī reģistrētas kredītiestādes vai finanšu
iestādes apstiprinājumu par to, ka klientam ir darījuma attiecības ar šo kredītiestādi vai finanšu iestādi un
kredītiestāde vai finanšu iestāde ir veikusi klienta identifikāciju klātienē;
3) nodrošina, lai pirmais maksājums darījuma attiecību ietvaros tiek veikts ar tāda konta starpniecību, kas
kredītiestādē, uz kuru attiecas no šā likuma vai Eiropas Savienības tiesību aktiem izrietošas prasības par
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu, ir atvērts uz klienta vārda;
4) pieprasa klienta personīgu klātbūtni pirmā darījuma veikšanā;
5) ja klients ir fiziskā persona — rezidents —, iegūst klienta identitāti apliecinošu informāciju no dokumenta, ko
klients ir parakstījis ar drošu elektronisko parakstu.
(2) Likuma subjekts veic klienta identifikāciju, tikai klientam personīgi piedaloties identifikācijas procedūrā klātienē
šādos gadījumos:
1) klients vai tā patiesais labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona, politiski nozīmīgas personas ģimenes
loceklis vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona un izmanto pakalpojumu, kura mēneša kredīta
apgrozījums pārsniedz 3000 
euro
;
2) klients ir čaulas veidojums;
3) klients izmanto privātbaņķiera pakalpojumus.
(3) Pilnvarojot klienta identificēšanai personu, kas nav likuma subjekta darbinieks, likuma subjekts ir atbildīgs par
to, lai klients tiktu identificēts atbilstoši šā likuma prasībām.
(4) Likuma subjekts, balstoties uz risku novērtējumu, var veikt klienta identifikāciju, klientam personīgi nepiedaloties
identifikācijas procedūrā klātienē, kad klientu nav identificējis likuma subjekts, tā darbinieks vai pilnvarotā persona, ja
likuma subjekts ir veicis risku novērtējumu un veiktie klientu identifikācijas pasākumi, klientam personīgi nepiedaloties
identifikācijas procedūrā, atbilst noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riskiem.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
20
/
56
24. pants.
 
Kredītiestāžu korespondentattiecības
(1) Kredītiestāde un finanšu iestāde, uzsākot korespondentattiecības ar kredītiestādi vai finanšu iestādi
(respondentu), papildus klienta izpētes pasākumiem veic šādus pasākumus:
1) iegūst informāciju par respondentu, lai pilnībā saprastu respondenta darījumu būtību, kā arī lai no publiski
pieejamas informācijas noteiktu attiecīgās kredītiestādes vai ieguldījumu brokeru sabiedrības reputāciju un tās
uzraudzības kvalitāti;
2) novērtē noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas pasākumus, ko veicis
respondents, ar kuru tiek uzsāktas korespondentattiecības;
3) saņem savas kredītiestādes valdes vai valdes īpaši pilnvarota valdes locekļa piekrišanu pirms jaunu
korespondentattiecību nodibināšanas;
4) dokumentē respondenta atbildību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
novēršanas jomā;
5) pārliecinās, ka respondents, kas izmanto ar tiešu pieeju korespondentkontiem saistītus pakalpojumus, ir
pārbaudījis to klientu identitāti, kuriem ir atļauta tieša pieeja korespondentiestādes kontiem, attiecībā uz šiem
klientiem ir veicis padziļinātu izpēti un pēc pieprasījuma ir spējīgs iesniegt klienta izpētes datus;
6) iegūst informāciju par respondenta reputāciju, tai skaitā tā iespējamo iesaisti ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizāciju un terorisma finansēšanu saistītās darbībās vai starptautisko vai nacionālo sankciju prasību
pārkāpšanā, un par likuma subjektam piemērotajām sankcijām saistībā ar minētajām darbībām.
(2) Kredītiestāde neiesaistās korespondentattiecībās vai izbeidz šādas attiecības ar kredītiestādi vai finanšu iestādi,
par kuru ir zināms, ka tā uztur darījuma attiecības ar čaulas banku.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
25.pants. Darījuma attiecības ar politiski nozīmīgu personu, politiski nozīmīgas personas ģimenes locekli
un ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītu personu
(1) Uzsākot darījuma attiecības ar klientu, likuma subjekts, veicot uz risku novērtējumu balstītus pasākumus,
noskaidro, vai klients vai tā patiesais labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona vai politiski nozīmīgas personas
ģimenes loceklis, vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona.
(2) Likuma subjekta iekšējās kontroles sistēma, pamatojoties uz risku novērtējumu, nodrošina iespēju konstatēt,
ka klients, kas, uzsākot darījuma attiecības, nav politiski nozīmīga persona vai politiski nozīmīgas personas ģimenes
loceklis, vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona, par tādu kļūst pēc darījuma attiecību uzsākšanas.
(2
1
) Apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas
apdrošināšanas darbības, un apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar
līdzekļu uzkrāšanu saistītus apdrošināšanas pakalpojumus, pārliecinās, ka ar dzīvības apdrošināšanas līgumu ar
līdzekļu uzkrājumu atlīdzības vai citas atlīdzības vai citu līdzekļu saņēmējs vai — attiecīgajā gadījumā — atlīdzības
saņēmēja patiesais labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona vai politiski nozīmīgas personas ģimenes loceklis, vai
ar politiski nozīmīgu personu cieši saistīta persona. Minētās darbības veicamas pirms apdrošināšanas atlīdzības vai
citas izmaksas veikšanas vai pirms apdrošināšanas līguma nodošanas citam apdrošināšanas komersantam. Ja tiek
identificēts paaugstināts risks, apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar
līdzekļu uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, un apdrošināšanas starpnieks, ciktāl tas sniedz dzīvības
apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus apdrošināšanas pakalpojumus, papildus šā likuma 
11.
1
 pantā
noteiktajiem klienta izpētes pasākumiem veic šā panta trešajā daļā noteiktos pasākumus, kā arī klienta padziļinātu
izpēti un izvērtē nepieciešamību ziņot Kontroles dienestam.
(3) Ja pirms darījuma attiecību uzsākšanas vai darījuma attiecību laikā tiek konstatēts, ka klients vai tā patiesais
labuma guvējs ir politiski nozīmīga persona vai politiski nozīmīgas personas ģimenes loceklis, vai ar politiski nozīmīgu
personu cieši saistīta persona, likuma subjekts veic šādus pasākumus:
1) saņem augstākās vadības piekrišanu pirms darījuma attiecību uzsākšanas. Šajā punktā minētais nosacījums
attiecas uz likuma subjektu — juridisko personu;
21
/
56
2) veic un dokumentē uz risku novērtējumu balstītus pasākumus, lai noteiktu klienta un tā patiesā labuma
guvēja līdzekļu izcelsmi un materiālo stāvokli raksturojošas labklājības izcelsmi.
(4) Likuma subjekts, uzturot darījuma attiecības ar politiski nozīmīgu personu vai politiski nozīmīgas personas
ģimenes locekli, vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītu personu, pastāvīgi uzrauga klienta veiktos darījumus.
(5) Likuma subjekts, pamatojoties uz riska izvērtējumu, izbeidz piemērot šā likuma 
22.pantā
 noteikto klienta
padziļināto izpēti saistībā ar tā atbilstību politiski nozīmīgas personas, politiski nozīmīgas personas ģimenes locekļa
vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītas personas statusam, ja:
1) politiski nozīmīgā persona nomirst;
2) politiski nozīmīgā persona vairs neieņem nozīmīgu publisku amatu atbilstoši šā likuma 
1.panta
 18.punktam
vismaz 12 mēnešus un tās darījuma attiecības vairs nerada paaugstinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
risku.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
04.02.2016.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
26. pants. Vienkāršota klientu izpēte
(1) Likuma subjekts šajā pantā minētajos gadījumos, ja pastāv zems noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas risks, kā arī ir veikti pasākumi, lai noskaidrotu, novērtētu un izprastu savas darbības un
klientam piemītošo noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riskus, ir tiesīgs veikt klienta
izpēti, izdarot šā likuma 
12.
, 
13. 
un 
14. pantā
 minētās klienta identifikācijas darbības un šā likuma 
11.
1 
pantā
 minētos
klienta izpētes pasākumus darījuma attiecību vai gadījuma rakstura darījuma raksturam un noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas risku līmenim atbilstošā apmērā.
(2) Likuma subjekts, ja pastāv zems noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risks, kas
nav pretrunā ar risku novērtējumu, tai skaitā nacionālo noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas risku novērtēšanas ziņojumu, un ir veikti pasākumi, lai noskaidrotu, novērtētu un izprastu savas darbības
un klientam piemītošo noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riskus, ir tiesīgs veikt
vienkāršotu klienta izpēti gadījumos, ja klients ir:
1) Latvijas Republika, atvasināta publiska persona, tiešās pārvaldes iestāde vai pastarpinātās pārvaldes iestāde,
vai valsts, vai pašvaldības kontrolēta kapitālsabiedrība, kuru raksturo zems noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas risks;
2) komersants, kura akcijas ir iekļautas regulētā tirgū vienā vai vairākās dalībvalstīs.
(3) Papildus šā panta otrajā daļā noteiktajam likuma subjekts ir tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti gadījumos,
kad sniegtie pakalpojumi atbilst visām šādām pazīmēm:
1) darījuma pamatā ir rakstveida līgums;
2) darījums tiek veikts, izmantojot bankas kontu, kuru atvērusi kredītiestāde, kas reģistrēta dalībvalstī;
3) darījums neatbilst neparasta darījuma pazīmju sarakstā ietvertajām pazīmēm;
4) darījums nerada aizdomas vai nav pieejama informācija, kas liecina par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju
un terorisma finansēšanu vai mēģinājumu veikt šīs darbības;
5) darījuma kopējā summa nav lielāka par 15 000 
euro
 vai ir ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā
izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā nav lielāka par 15 000 
euro
;
6) ienākumus no darījuma veikšanas nav iespējams izmantot trešo personu labā, izņemot nāves, invaliditātes,
uztura došanas pienākuma vai citu līdzīgu gadījumu iestāšanos;
7) ja darījuma veikšanas laikā nav iespējama līdzekļu pārvēršana finanšu instrumentos vai apdrošināšanas vai
cita veida prasījumos vai ja šāda līdzekļu pārvēršana ir iespējama un tiek ievēroti šādi nosacījumi:
a) ienākumi no darījuma ir realizējami tikai ilgtermiņā — ne agrāk kā pēc pieciem gadiem no darījuma
noslēgšanas dienas,
22
/
56
b) darījuma priekšmetu nav iespējams izmantot kā nodrošinājumu,
c) darījuma spēkā esamības laikā netiek veikti pirmstermiņa maksājumi, netiek izmantota prasījuma tiesību
cesija un darījuma pirmstermiņa izbeigšana.
(4) Apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas
darbības, un apdrošināšanas starpnieks, kas sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus
apdrošināšanas pakalpojumus, ir tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti attiecībā uz:
1) personām, kuru dzīvības apdrošināšanas līgumos paredzētā ikgadējā apdrošināšanas prēmija nav lielāka par
1000 
euro 
vai arī ir ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma
veikšanas dienas sākumā nav lielāka par 1000 
euro, 
vai ja vienreizējā prēmija nav lielāka par 2500 
euro 
vai ir
ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas
sākumā nav lielāka par 2500 
euro
;
2) personām, kuras noslēdz mūža pensiju apdrošināšanas līgumus un šajos līgumos nav paredzēta
priekšlaicīgas izmaksas iespēja un to nevar lietot kā nodrošinājumu.
(5) Privātais pensiju fonds ir tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti attiecībā uz iemaksām pensiju plānos, ja klients
minētās iemaksas nevar izmantot kā nodrošinājumu un nevar cedēt, un attiecībā uz tām iemaksām pensiju plānos,
kuras veidojas kā daļa no darba samaksas.
(6) Likuma subjekts, veicot šā likuma 
11. panta
 pirmās daļas 2. punkta "c" apakšpunktā paredzēto darījumu, ir
tiesīgs veikt vienkāršotu klienta izpēti, ja darījums neatbilst neparasta darījuma pazīmju sarakstā ietvertajām pazīmēm
un nerada aizdomas vai nav pieejama informācija, kas liecina par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma
finansēšanu vai mēģinājumu veikt šīs darbības.
(7) Finanšu un kapitāla tirgus komisija kredītiestādēm un finanšu iestādēm, kuru darbību tā uzrauga saskaņā ar šo
likumu, papildus šajā pantā noteiktajam nosaka prasības vienkāršotai klienta izpētei, kā arī var noteikt papildu risku
pazeminošus faktorus, kas nav noteikti šā likuma 
11.
1
 panta
 ceturtajā daļā.
(8) Vienkāršotu klienta izpēti nepiemēro šajā pantā minētajos gadījumos, ja, balstoties uz risku novērtējumu,
likuma subjekts konstatē, vai tā rīcībā ir informācija par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma
finansēšanu, vai mēģinājumu veikt šīs darbības, vai paaugstinātu šādu darbību risku, tostarp ja pastāv šā likuma 
11.
1
panta
 trešajā daļā minētie risku paaugstinošie faktori.
(9) Vienkāršotu klienta izpēti nepiemēro attiecībā uz klientu, kas veic saimniecisko darbību augsta riska trešajās
valstīs.
(10) Veicot vienkāršotu klienta izpēti, likuma subjekts iegūst un dokumentē informāciju, kas apliecina, ka klients
atbilst šā panta pirmajā, otrajā vai trešajā daļā minētajiem izņēmumiem, un pēc darījuma attiecību uzsākšanas veic to
uzraudzību.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 26. punktu)
27.pants. Klientu izpētes izņēmumi
(Izslēgts ar 
12.09.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
09.10.2013.
)
27.
1
 pants. Klientu izpētes izņēmumi
(1) Likuma subjekts ir tiesīgs nepiemērot atsevišķus šā likuma 
11.
1
 pantā
 minētos klienta izpētes pasākumus
attiecībā uz darījumiem ar elektronisko naudu, ja pastāv zems noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas risks, likuma subjekts ir veicis risku novērtējumu un atbilstošus risku mazinošus pasākumus, tai skaitā
izpildot visus šādus nosacījumus:
1) maksājuma instrumentā elektroniski uzglabāto naudas summu nevar papildināt vai tam ir mēneša
maksājumu darījumu maksimālais limits 150 
euro
, ko var izmantot tikai Latvijas Republikā;
2) elektroniskās naudas turētāja elektroniski uzglabātā maksimālā summa nepārsniedz 150 
euro
;
23
/
56
3) maksājuma instrumentu var izmantot tikai preču vai pakalpojumu iegādei;
4) maksājuma instrumentu nevar finansēt ar anonīmu elektronisko naudu;
5) elektroniskās naudas emitents veic darījumu vai darījumu attiecību pietiekamu pārraudzību, lai varētu atklāt
neparastus vai aizdomīgus darījumus;
6) likuma subjekts nodrošina, ka viena persona var izmantot ierobežotu skaitu maksājuma instrumentu, kas
atbilst šajā pantā minētajiem nosacījumiem.
(2) Likuma subjekts šā panta pirmajā daļā minēto klientu izpētes izņēmumu nevar piemērot, ja ir iespējama
elektroniskās naudas vērtības izpirkšana ar skaidru naudu vai izņemšana skaidrā naudā, ja attiecīgi izpirktā vai skaidrā
naudā izņemtā summa pārsniedz 50 
euro
.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
28.pants. Klienta izpētei nepieciešamās informācijas iegūšana un klienta atbildība
(1) Lai izpildītu šā likuma prasības, likuma subjektam ir tiesības pieprasīt no saviem klientiem un klientiem ir
pienākums sniegt klienta izpētei nepieciešamo patieso informāciju un dokumentus, tajā skaitā par patiesajiem labuma
guvējiem, klientu veiktajiem darījumiem, klientu un patieso labuma guvēju saimniecisko, personisko darbību, finansiālo
stāvokli, naudas vai citu līdzekļu avotiem.
(2) Ja likuma subjekts neiegūst šā likuma 
11. 
un 
11.
1 
panta
 prasību izpildei nepieciešamo patieso informāciju un
dokumentus apjomā, kas tam ļauj veikt pārbaudi pēc būtības, likuma subjekts izbeidz darījuma attiecības ar klientu un
pieprasa klienta saistību pirmstermiņa izpildi. Šādos gadījumos likuma subjekts lemj par darījuma attiecību izbeigšanu
arī ar citiem klientiem, kuriem ir tie paši patiesie labuma guvēji, vai par šādu klientu saistību pirmstermiņa izpildes
pieprasīšanu.
(3) 
(Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
29. pants. Klienta izpētes rezultātu atzīšana un pieņemšana
(1) Kredītiestādei un finanšu iestādei ir tiesības atzīt un pieņemt tādas klienta izpētes rezultātus attiecībā uz šā
likuma 
11.
1
 panta
 pirmās daļas 1., 2. un 3. punktā noteikto pasākumu izpildi, ko dalībvalstīs vai trešajās valstīs
veikušas kredītiestādes un finanšu iestādes, ja ir ievēroti visi šādi nosacījumi:
1) kredītiestāde un finanšu iestāde, kas izmanto klienta izpētes rezultātu atzīšanu un pieņemšanu, nodrošina,
ka spēj no kredītiestādes un finanšu iestādes, pie kuras tā vērsusies, nekavējoties saņemt visas klienta izpētes
un klienta izpētes datu pārbaudes kopijas un citu nepieciešamo informāciju un dokumentus attiecībā uz klienta
izpēti;
2) kredītiestāde un finanšu iestāde, kas izmanto klienta izpētes rezultātu atzīšanu un pieņemšanu, pārliecinās,
ka kredītiestāde un finanšu iestāde, pie kuras tā vērsusies, piemēro klienta izpētes un informācijas glabāšanas
prasības, kas ir līdzvērtīgas šā likuma prasībām, kā arī tās tiek uzraudzītas un kontrolētas vismaz tādā apmērā,
kā to nosaka šis likums;
3) likuma subjekts ir izvērtējis ar kredītiestādi vai finanšu iestādi, vai ar to darbības valsti saistīto risku un veicis
atbilstošus risku pazeminošos pasākumus;
4) kredītiestāde un finanšu iestāde nepieņem tāda klienta identifikācijas un izpētes rezultātus, ko veikusi
kredītiestāde un finanšu iestāde, kuras darbībai vai darbības valstij piemīt augsts noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas vai terorisma finansēšanas risks.
(2) Ja likuma subjekts saskaņā ar šā panta pirmo daļu atzīst citas kredītiestādes vai finanšu iestādes veikto klienta
izpēti, tas kredītiestādei vai finanšu iestādei nedod tiesības paļauties uz šo kredītiestādes un finanšu iestādes veikto
uzraudzību. Likuma subjektam ir pienākums pastāvīgi uzraudzīt klienta darījuma attiecības.
(3) Likuma subjekts ir atbildīgs par šā likuma prasību izpildi arī tādā gadījumā, ja klienta izpēte veikta, izmantojot
šā panta pirmajā daļā minētās kredītiestādes un finanšu iestādes veiktās klienta izpētes rezultātus.
24
/
56
(4) Uzraudzības un kontroles institūcijas var pieņemt, ka kredītiestāde un finanšu iestāde ar savas grupas politikām
un procedūrām noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā ievēro šā panta
noteikumus, ja ir izpildīti visi šādi nosacījumi:
1) kredītiestāde un finanšu iestāde balstās uz informāciju, ko sniedz kredītiestāde un finanšu iestāde, kas
ietilpst tajā pašā grupā;
2) grupas ietvaros piemērotie klienta izpētes pasākumi, informācijas glabāšanas prasības un noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas prasības ir līdzvērtīgas šā likuma prasībām;
3) šīs daļas 
2. punktā
 minēto prasību efektīvu īstenošanu grupas līmenī uzrauga piederības dalībvalsts vai trešās
valsts uzraudzības un kontroles institūcija.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
IV nodaļa 
Ziņošana par neparastiem un aizdomīgiem darījumiem
30.pants. Ziņošanas pienākums
(1) Likuma subjekta pienākums ir:
1) nekavējoties ziņot Kontroles dienestam par katru neparastu vai aizdomīgu darījumu. Ziņošanas pienākums
attiecas arī uz līdzekļiem, kas rada aizdomas, ka tie tieši vai netieši iegūti noziedzīga nodarījuma rezultātā vai
saistīti ar terorisma finansēšanu vai šādu darbību mēģinājumu, bet vēl nav iesaistīti darījumā vai tā mēģinājumā;
2) septiņu darbdienu laikā pēc tam, kad saņemts Kontroles dienesta rakstveida pieprasījums, kas izriet no
likuma subjekta ziņojuma vai šā likuma 
62.pantā
 minētās iestādes vai institūcijas sniegtās informācijas, sniegt
tam likuma subjekta rīcībā esošo informāciju un dokumentus, kā arī papildu informāciju, lai Kontroles dienests
varētu veikt savus pienākumus atbilstoši šā likuma prasībām. Ņemot vērā sniedzamās informācijas un
dokumentu apjomu, pēc saskaņošanas ar Kontroles dienestu pieprasījuma izpildes termiņu var pagarināt;
3) triju darbdienu laikā pēc tam, kad saņemts Kontroles dienesta rakstveida pieprasījums, kas saistīts ar šā
dienesta izdoto rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu uz piecām darbdienām, sniegt tam likuma subjekta
rīcībā esošo informāciju un dokumentus, lai Kontroles dienests varētu veikt savus pienākumus atbilstoši šā
likuma prasībām. Ņemot vērā sniedzamās informācijas un dokumentu apjomu, pēc saskaņošanas ar Kontroles
dienestu pieprasījuma izpildes termiņu var pagarināt.
(2) Ministru kabinets izdod noteikumus, kuros apstiprināts neparasta darījuma pazīmju saraksts un kārtība, kādā
sniedzami ziņojumi par neparastiem vai aizdomīgiem darījumiem, un apstiprina ziņojuma veidlapu.
(3) Šā panta pirmās daļas prasības nav attiecināmas uz nodokļu konsultantiem, ārpakalpojuma grāmatvežiem,
zvērinātiem revidentiem, zvērinātu revidentu komercsabiedrībām, zvērinātiem notāriem, zvērinātiem advokātiem un
citiem neatkarīgiem juridisko pakalpojumu sniedzējiem gadījumos, kad tie aizstāv vai pārstāv klientus pirmstiesas
kriminālprocesā vai tiesas procesā vai sniedz konsultācijas par tiesas procesa uzsākšanu vai izvairīšanos no tā,
izņemot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā.
(4) Ziņojumi iesniedzami rakstveidā vai elektroniski.
(5) Kontroles dienestam nav tiesību izpaust to personu datus, kuras sniegušas informāciju par neparastiem vai
aizdomīgiem darījumiem. Šis ierobežojums neattiecas uz šā likuma 
56.panta
 pirmajā daļā paredzētajiem gadījumiem.
(6) Likuma subjekts ne vēlāk kā nākamajā darbdienā reģistrē Kontroles dienestam sniegtos ziņojumus un
nodrošina to pieejamību uzraudzības un kontroles institūcijām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
31.pants. Ziņojuma saturs
Ziņojumā, ko šā likuma subjekts iesniedz Kontroles dienestam, ietver:
25
/
56
1) klienta identifikācijas datus;
2) plānotā, pieteiktā, konsultētā, uzsāktā, atliktā, veiktā vai apstiprinātā darījuma aprakstu, kā arī darījumā
iesaistītās personas identifikācijas datus un darījuma summu, darījuma veikšanas vai pieteikšanas laiku un vietu
un, ja likuma subjekta rīcībā ir darījumu apliecinoši dokumenti, šo dokumentu kopijas;
3) pamatojumu, kāpēc likuma subjekts uzskata darījumu par aizdomīgu, vai neparasta darījuma pazīmi, kurai
attiecīgais darījums atbilst.
V nodaļa
Atturēšanās no darījuma veikšanas un līdzekļu iesaldēšana
(Nodaļas nosaukums 
13.08.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
32.pants. Atturēšanās no darījuma veikšanas
(1) Likuma subjekts pieņem lēmumu par atturēšanos no darījuma veikšanas, ja darījums saistīts vai ir pamatotas
aizdomas, ka tas saistīts ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma finansēšanu, vai ir pamatotas
aizdomas, ka līdzekļi ir tieši vai netieši iegūti noziedzīga nodarījuma rezultātā vai saistīti ar terorisma finansēšanu vai
šā noziedzīgā nodarījuma mēģinājumu.
(2) Likuma subjekts par atturēšanos no darījuma veikšanas nekavējoties, bet ne vēlāk kā nākamajā darbdienā, ziņo
Kontroles dienestam atbilstoši šā likuma prasībām.
(3) Likuma subjekts, atturoties no darījuma veikšanas, neveic nekādas darbības ar darījumā iesaistītajiem
līdzekļiem līdz brīdim, kad saņem Kontroles dienesta rīkojumu izbeigt atturēšanos no darījuma veikšanas. Ja likuma
subjekts saņem Kontroles dienesta rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu, tas rīkojas atbilstoši šā likuma 
32.
1 
panta
trešajai daļai.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
32.
1 
pants. Rīkojums par līdzekļu iesaldēšanu
(1) Kontroles dienestam ir tiesības izdot likuma subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim saistošu
rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu, ja rodas pamatotas aizdomas, ka notiek vai ir veikts noziedzīgs nodarījums, tai
skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija, terorisma finansēšana vai šo noziedzīgo nodarījumu mēģinājums.
(2) Kontroles dienests izdod rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu:
1) pēc tam, kad saņemts likuma subjekta ziņojums par atturēšanos no darījuma veikšanas;
2) pēc savas iniciatīvas;
3) pēc šā likuma 
62.panta
 pirmajā daļā minēto ārvalstu pilnvaroto iestāžu lūguma par līdzekļu iesaldēšanu.
(3) Likuma subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim ir pienākums pēc tam, kad saņemts Kontroles
dienesta rīkojums par līdzekļu iesaldēšanu, nekavējoties nodrošināt līdzekļu iesaldēšanu līdz šā dienesta rīkojumā
norādītajam datumam vai līdz brīdim, kad ir saņemts Kontroles dienesta rīkojums izbeigt līdzekļu iesaldēšanu.
(4) Likuma subjekts vai valsts informācijas sistēmas pārzinis rakstveidā informē klientu par Kontroles dienesta
rīkojumu iesaldēt līdzekļus un nosūta klientam šā dienesta rīkojuma kopiju, kurā izskaidrota tā apstrīdēšanas kārtība.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
32.
2 
pants. Kārtība, kādā Kontroles dienests izdod rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu
(1) Kontroles dienests ne vēlāk kā piecu darbdienu, bet, ja nepieciešams pieprasīt papildu informāciju, tad astoņu
darbdienu laikā pēc tam, kad no likuma subjekta saņemts ziņojums par atturēšanos no darījuma veikšanas, izvērtē, vai
likuma subjekts ir pieņēmis šā likuma 
32.pantā
 paredzēto lēmumu atbilstoši šā likuma noteikumiem un vai konkrētajai
26
/
56
personai noteiktais tiesību ierobežojums ir samērīgs, un izdod rīkojumu izbeigt atturēšanos no darījuma veikšanas vai
veikt līdzekļu pagaidu iesaldēšanu. Kontroles dienesta rīkojumu, saskaņā ar kuru likuma subjekts izbeidz atturēšanos
no darījuma veikšanas, ir nepieciešams pamatot.
(2) Ja Kontroles dienests ir izdevis rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu, pamatojoties uz likuma subjekta
ziņojumu par atturēšanos no darījuma veikšanas, tad šis dienests apkopo un analizē iegūto informāciju un ne vēlāk kā
40 dienu laikā pēc tam, kad no likuma subjekta saņemts ziņojums par atturēšanos no darījuma veikšanas, bet —
izņēmuma gadījumā — ģenerālprokurora vai viņa īpaši pilnvarota prokurora noteiktajā papildu termiņā (ne ilgākā par 40
dienām), kas nepieciešams būtiskas pieprasītās informācijas saņemšanai, tai skaitā no ārvalstīm, un veic vienu no
šādām darbībām:
1) izdod rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu uz noteiktu laiku, ja:
a) nauda vai citi līdzekļi saskaņā ar šā likuma 
4.panta
 trešo daļu ir atzīstami par noziedzīgi iegūtiem. Šādā
gadījumā līdzekļu iesaldēšanu veic uz rīkojumā noteikto laiku, bet ne ilgāku par sešiem mēnešiem,
b) pamatojoties uz Kontroles dienesta rīcībā esošo informāciju, rodas aizdomas, ka notiek vai ir veikts
noziedzīgs nodarījums, tai skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija vai šā noziedzīgā nodarījuma
mēģinājums. Šādā gadījumā līdzekļu iesaldēšanu veic uz rīkojumā noteikto laiku, bet ne ilgāku par 45
dienām;
2) rakstveidā paziņo šā likuma subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim, ka turpmāka līdzekļu
pagaidu iesaldēšana ir izbeidzama, jo šā panta otrās daļas 1.punktā minētā rīkojuma izdošanai nav pamata;
3) ne vēlāk kā četrdesmitajā dienā no brīža, kad no likuma subjekta saņemts ziņojums par atturēšanos no
darījuma veikšanas, rakstveidā ar rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanas termiņa pagarinājumu paziņo likuma
subjektam vai valsts informācijas sistēmas pārzinim par šā panta otrajā daļā paredzēto ģenerālprokurora vai viņa
īpaši pilnvarota prokurora noteikto papildu termiņu.
(3) Kontroles dienestam, pamatojoties uz tā rīcībā esošo informāciju, pēc savas iniciatīvas vai pēc šā likuma
62.panta
 pirmajā daļā minēto ārvalstu pilnvaroto iestāžu vai institūciju lūguma par līdzekļu iesaldēšanu ir tiesības izdot
rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu uz laiku līdz piecām darbdienām.
(4) Ja Kontroles dienests ir izdevis rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu, pamatojoties uz tā rīcībā esošo
informāciju, pēc savas iniciatīvas vai pēc šā likuma 
62.panta
 pirmajā daļā minēto ārvalstu pilnvaroto iestāžu vai
institūciju lūguma par līdzekļu iesaldēšanu, tad šis dienests ne vēlāk kā piecu darbdienu laikā pēc šā panta trešajā
daļā minētā rīkojuma izdošanas veic vienu no šādām darbībām:
1) izdod rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu uz noteiktu laiku, ja:
a) nauda vai citi līdzekļi saskaņā ar šā likuma 
4.panta
 trešo daļu ir atzīstami par noziedzīgi iegūtiem. Šādā
gadījumā līdzekļu iesaldēšanu veic uz rīkojumā noteikto laiku, bet ne ilgāku par sešiem mēnešiem,
b) pamatojoties uz Kontroles dienesta rīcībā esošo informāciju, rodas aizdomas, ka notiek vai ir veikts
noziedzīgs nodarījums, tai skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija vai šā noziedzīgā nodarījuma
mēģinājums. Šādā gadījumā līdzekļu iesaldēšanu veic uz rīkojumā noteikto laiku, bet ne ilgāku par 45
dienām;
2) rakstveidā ar rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanas izbeigšanu paziņo šā likuma subjektam vai valsts
informācijas sistēmas pārzinim, ka turpmāka līdzekļu pagaidu iesaldēšana ir izbeidzama, jo rīkojuma izdošanai
par līdzekļu iesaldēšanu uz noteiktu laiku nav pamata.
(5) Kontroles dienestam ir tiesības šā panta otrajā un ceturtajā daļā noteiktajos gadījumos ar rīkojumu noteikt
līdzekļu iesaldēšanu uz laiku līdz 45 dienām, iepriekš neizdodot rīkojumu par līdzekļu pagaidu iesaldēšanu.
(6) Kontroles dienests atceļ izdoto rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu, ja klients ir sniedzis pamatotu informāciju par
līdzekļu izcelsmes likumību. Minēto informāciju klients iesniedz likuma subjektam vai valsts informācijas sistēmas
pārzinim, kas to nekavējoties nodod Kontroles dienestam.
(7) Kontroles dienestam ir tiesības ar rīkojumu atcelt līdzekļu iesaldēšanu pirms termiņa.
(8) Ja rīkojums par līdzekļu iesaldēšanu uz noteiktu laiku nav atcelts, Kontroles dienests 10 darbdienu laikā pēc tā
izdošanas sniedz informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm vai prokuratūrai šā likuma 
55.pantā
 noteiktajā
27
/
56
kārtībā.
(9) Ārpus darba laika saņemtos ziņojumus Kontroles dienests reģistrē nākamajā darbdienā, bet ne vēlāk kā otrajā
darbdienā pēc to saņemšanas.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
33.pants. Rīkojums valsts informācijas sistēmas pārzinim
(1) Šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktā un ceturtajā daļā paredzētajos gadījumos Kontroles dienests var dot
rīkojumu valsts informācijas sistēmas pārzinim veikt tā kompetencei atbilstošus pasākumus, lai uz rīkojumā noteikto
laiku nepieļautu mantas pārreģistrāciju.
(2) Valsts informācijas sistēmas pārzinis rīkojumu izpilda nekavējoties un par izpildes veidu un rezultātiem paziņo
Kontroles dienestam.
(3) Kontroles dienests 10 darbdienu laikā pēc rīkojuma izdošanas, ja tas rīkojumu nav atcēlis, sniedz informāciju
pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm vai prokuratūrai šā likuma 
55.pantā
 noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
33.
1
 pants. Objekti, uz kuriem attiecināmi Kontroles dienesta rīkojumi
(1) Rīkojumi, kurus Kontroles dienests izdod saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktu un ceturto daļu
un 
33.panta
 pirmo daļu, attiecināmi uz noziedzīgi iegūtiem līdzekļiem, tai skaitā uz mantu, kas radusies, pārvēršot
noziedzīgi iegūtus līdzekļus citās vērtībās.
(2) Ja noziedzīgi iegūti līdzekļi pilnībā vai daļēji ir pievienoti no likumīgiem avotiem iegūtiem līdzekļiem, Kontroles
dienesta rīkojumi attiecas uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu un no likumīgiem avotiem iegūtu līdzekļu kopējo masu,
nepārsniedzot noziedzīgi iegūto līdzekļu vērtību.
(3) Ja no līdzekļiem, uz kuriem saskaņā ar šā panta pirmo un otro daļu attiecina Kontroles dienesta rīkojumus, tiek
gūti augļi, tad Kontroles dienesta rīkojumi attiecas arī uz iegūtajiem augļiem vai to daļu, kas atbilst no noziedzīgi
iegūtajiem līdzekļiem gūto augļu vērtībai.
(
10.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
33.
2
 pants. Rīkojums par darījumu pārraudzību
Kontroles dienests, ja tam, pamatojoties uz savā rīcībā esošo informāciju, kas saņemta no likuma subjekta vai
informācijas apmaiņas ceļā ar šā likuma 
62.pantā
 minētajām iestādēm un institūcijām, rodas pamatotas aizdomas, ka
ir noticis vai notiek noziedzīgs nodarījums, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija, terorisma finansēšana vai
šo darbību mēģinājums, ar ģenerālprokurora vai viņa īpaši pilnvarota prokurora akceptu izdod rīkojumu likuma
subjektam veikt darījumu pārraudzību tā klienta kontā — uz laiku līdz vienam mēnesim. Ja nepieciešams, šo termiņu
uz laiku līdz vienam mēnesim var pagarināt ģenerālprokurors vai viņa īpaši pilnvarots prokurors.
(
10.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
33.
3
 pants. Rīkojuma paziņošana zemesgrāmatu nodaļai
(1) Kontroles dienesta saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktu un ceturto daļu izdoto rīkojumu, ja tas
satur zemesgrāmatu kompetencē esošu jautājumu, paziņo zemesgrāmatu nodaļai. Ja zemesgrāmatu nodaļā līdz
rīkojuma saņemšanai vai rīkojumā noteiktā termiņa laikā saņemts nostiprinājuma lūgums par labprātīgu tiesību
nostiprinājumu uz Kontroles dienesta rīkojumā norādīto nekustamo īpašumu, zemesgrāmatu nodaļas tiesnesis pieņem
lēmumu par nostiprinājuma lūguma izskatīšanas apturēšanu uz rīkojumā noteikto termiņu. Pieņemto lēmumu
zemesgrāmatu nodaļa nosūta Kontroles dienestam.
(2) Pēc šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktā un ceturtajā daļā minētā Kontroles dienesta rīkojuma
saņemšanas zemesgrāmatu nodaļa rakstveidā informē par to personu, uz kuru tas attiecas, nosūtot rīkojuma kopiju,
kurā izskaidrota tā apstrīdēšanas kārtība.
(
10.12.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
28
/
56
34.pants. Kontroles dienesta rīkojumu apstrīdēšanas kārtība
(1) Šajā likumā noteiktajos gadījumos un kārtībā Kontroles dienesta izdotos rīkojumus likuma subjekts vai valsts
informācijas sistēmas pārzinis un personas, kuru līdzekļi tiek iesaldēti, vai šo personu pilnvaroti pārstāvji var apstrīdēt
īpaši pilnvarotam prokuroram šajā likumā noteiktajos termiņos.
(1
1
) 
(Izslēgta ar 
13.08.2014
. likumu)
(2) Īpaši pilnvarota prokurora lēmumu šā panta pirmajā daļā minētās personas var apstrīdēt ģenerālprokuroram, kura
lēmums ir galīgs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
 un 
13.08.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
16.09.2014
)
35.pants. Sūdzību iesniegšanas termiņi
Sūdzību par Kontroles dienesta rīkojumu šā likuma 
34.panta
 pirmajā daļā minētās personas var iesniegt 30 dienu
laikā no dienas, kad tās saņēmušas rīkojuma kopiju.
36.pants. Izņēmums attiecībā uz atturēšanos no aizdomīga darījuma veikšanas
(1) Ja atturēšanās no tāda darījuma veikšanas, par kuru ir pamatotas aizdomas, ka tas saistīts ar noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizāciju vai terorisma finansēšanu, var kalpot par informāciju, kas palīdz noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijā vai terorisma finansēšanā iesaistītajām personām izvairīties no atbildības, likuma subjektam ir tiesības
veikt darījumu, pēc tā veikšanas atbilstoši šā likuma 
31.pantam
 ziņojot par to Kontroles dienestam.
(2) Šā panta pirmā daļa nav attiecināma uz darījumiem, ko veic personas, attiecībā uz kurām Apvienoto Nāciju
Organizācijas Drošības padome vai Eiropas Savienība ir noteikusi finanšu ierobežojumus.
(3) Kredītiestādēm ir tiesības veikt maksājumus Eiropas Savienības tiesību aktos noteiktajos gadījumos no tādu
personu kontiem, kuras tiek turētas aizdomās par to, ka izdarījušas noziedzīgu nodarījumu, kas saistīts ar terorismu
vai noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, vai par līdzdalību šādā nodarījumā, ja attiecībā uz šiem kontiem kredītiestāde
ir pieņēmusi lēmumu atturēties no noteikta veida debeta operāciju veikšanas vai ir saņemts Kontroles dienesta
rīkojums atturēties no noteikta veida debeta operācijām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
VI nodaļa 
Lietvedība un likuma subjektu atbrīvošana no atbildības
37. pants. Klienta izpētes dokumentu glabāšana, atjaunošana un iznīcināšana
(1) 
(Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(2) Likuma subjekts piecus gadus pēc darījuma attiecību izbeigšanas vai gadījuma rakstura darījuma veikšanas
glabā:
1) visu klientu izpētes ietvaros iegūto informāciju, tai skaitā informāciju par klientu un tā kontiem, klienta
identifikācijas datus apliecinošu dokumentu kopijas, klientu izpētes rezultātus;
2) informāciju par visiem klienta veiktajiem maksājumiem;
3) saraksti ar klientu, tai skaitā elektronisko saraksti.
(2
1
) Pēc šajā pantā noteiktā dokumentu un informācijas glabāšanas termiņa beigām likuma subjekts iznīcina tā
rīcībā esošos dokumentus un informāciju par personu.
(3) Izvērtējot turpmākās uzglabāšanas nepieciešamību, samērīgumu un pamatotību, lai novērstu, atklātu vai
29
/
56
izmeklētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma finansēšanas gadījumus, Kontroles dienests,
uzraudzības un kontroles institūcija, operatīvās darbības subjekts, tai skaitā valsts drošības iestāde, kā arī pēc
izmeklēšanas iestādes, prokuratūras vai tiesas norādījuma var pagarināt šā panta otrajā daļā minēto termiņu uz laiku,
bet ne ilgāku par pieciem gadiem.
(4) Likuma subjektam ir tiesības elektroniski apstrādāt klientu identifikācijas un izpētes rezultātā iegūtos datus par
klientiem, to pārstāvjiem un patiesajiem labuma guvējiem.
(5) Zvērināti notāri klienta izpētes dokumentus glabā atbilstoši Notariāta likuma prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
37.
1
 pants. Klientu izpētes dokumentu un informācijas sniegšana Finanšu un kapitāla tirgus komisijai
Šā likuma 
45.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētie likuma subjekti sniedz Finanšu un kapitāla tirgus komisijai
informāciju, kas iegūta klientu identifikācijas un izpētes rezultātā, kā arī informāciju par klienta veiktajiem darījumiem
un citu informāciju, kas saistīta ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku pārvaldību.
Finanšu un kapitāla tirgus komisijai ir tiesības izdot normatīvos noteikumus šā likuma 
45.panta
 pirmās daļas 1.punktā
minētajiem likuma subjektiem par sniedzamās informācijas apjomu, informācijas apkopošanas prasībām un tās
sniegšanas kārtību.
(
26.05.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2016.
)
37.
2 
pants. Klientu izpētes dokumentu un informācijas sniegšana Kontroles dienestam, uzraudzības un
kontroles institūcijām
Likuma subjekts dokumentē klienta izpētes pasākumus, kā arī informāciju par visiem klienta veiktajiem un
saņemtajiem maksājumiem un pēc uzraudzības un kontroles institūcijas vai Kontroles dienesta pieprasījuma tajā
noteiktajā termiņā uzrāda šos dokumentus likuma subjekta uzraudzības un kontroles institūcijai vai iesniedz šo
dokumentu kopijas Kontroles dienestam.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
38.pants. Aizliegums izpaust ziņošanas faktu
(1) Likuma subjektam, tā vadībai (padomes, valdes locekļiem) un darbiniekiem nav atļauts informēt klientu, patieso
labuma guvēju, kā arī citas personas, izņemot uzraudzības un kontroles institūcijas, par to, ka ziņas par klientu vai tā
darījumu (darījumiem) ir sniegtas Kontroles dienestam un var tikt vai tiek veikta šo ziņu analīze vai pirmstiesas
kriminālprocess saistībā ar noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju,
terorisma finansēšanu vai šādu darbību mēģinājumu.
(2) Šā panta pirmajā daļā noteiktais informācijas atklāšanas aizliegums neattiecas uz informācijas apmaiņu vienas
grupas ietvaros, izņemot gadījumu, kad Kontroles dienests ir aizliedzis likuma subjektam izpaust attiecīgo informāciju.
(2
1
) Šā panta pirmajā daļā noteiktie aizliegumi neattiecas uz informācijas apmaiņu starp likuma subjektu un
personu, kura likuma subjektam sniedz pakalpojumus, kas saistīti ar likuma subjekta iekšējās kontroles sistēmas
atbilstības un darbības efektivitātes izvērtēšanu vai likuma subjekta darbībai piemītošo un varbūtējo risku
identificēšanu, novērtēšanu, pārvaldību un uzraudzību. Pirms informācijas sniegšanas šajā daļā noteiktajos gadījumos
likuma subjekts veic pasākumus, lai nodrošinātu informācijas aizsardzību pret tālāku izpaušanu.
(3) Šā panta pirmajā daļā noteiktais informācijas atklāšanas aizliegums neattiecas uz informācijas apmaiņu starp
dalībvalstu nodokļu konsultantiem, ārpakalpojuma grāmatvežiem, zvērinātiem revidentiem, zvērinātu revidentu
komercsabiedrībām, zvērinātiem notāriem, zvērinātiem advokātiem un citiem neatkarīgiem juridisko pakalpojumu
sniedzējiem, ja tie veic savas profesionālās darbības kā vienas juridiskās personas darbinieki vai arī darbojoties vienas
grupas ietvaros.
(4) Šā panta pirmajā daļā noteiktais aizliegums neattiecas uz kredītiestādēm, finanšu iestādēm, nodokļu
konsultantiem, ārpakalpojuma grāmatvežiem, zvērinātiem revidentiem, zvērinātu revidentu komercsabiedrībām,
zvērinātiem notāriem, zvērinātiem advokātiem un citiem neatkarīgiem juridisko pakalpojumu sniedzējiem attiecībā uz
savstarpējo informācijas apmaiņu gadījumos, kad:
1) darījumā piedalās divi vai vairāki likuma subjekti;
30
/
56
2) darījumā ir iesaistīta viena un tā pati persona;
3) darījumā iesaistītie likuma subjekti ir reģistrēti vai darbojas dalībvalstī;
4) darījumā iesaistītie likuma subjekti pieder pie vienas profesionālās kategorijas un tiem ir līdzvērtīgi pienākumi
attiecībā uz profesionālo noslēpumu un personas datu aizsardzību;
5) savstarpēji iegūtā informācija tiek izmantota tikai noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas novēršanai.
(5) Šā panta pirmajā daļā noteiktais aizliegums neattiecas uz informācijas apmaiņu starp likuma subjektiem un šā
likuma 
55.
 panta otrajā daļā minētajām institūcijām, ja informācijas apmaiņa notiek saskaņā ar 
55.
 pantu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.05.2016.
, 
26.10.2017.
 un 
26.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā
09.05.2018.
)
39.pants. Atļauja izpaust ziņošanas faktu
(1) 
(Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(2) Kontroles dienests informē likuma subjektu:
1) par faktu, ka informācija šā likuma 
55.pantā
 noteiktajā kārtībā ir sniegta pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm
vai prokuratūrai, vai
2) par to, ka saistībā ar atturēšanos no darījuma veikšanas šā panta otrās daļas 1.punktā minēto informāciju
sniegt nav iespējams.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
07.06.2012.
, 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā
09.11.2017.
)
40.pants. Likuma subjekta atbrīvošana no atbildības
(1) Ja likuma subjekts pilda šā likuma prasības, tā vadības (padomes, valdes locekļu) un darbinieku rīcību nevar
uzskatīt par profesionālo darbību reglamentējošo normu vai uzraudzības un kontroles institūciju prasību pārkāpumu.
(2) Ja likuma subjekts atbilstoši šā likuma prasībām labā ticībā ir sniedzis ziņojumu vai citu informāciju saskaņā ar
šo likumu Kontroles dienestam, neatkarīgi no tā, vai noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma finansēšanas vai
šo darbību mēģinājuma, vai ar to saistītu citu noziedzīgu nodarījumu fakts tiek vai netiek pierādīts pirmstiesas
kriminālprocesā vai tiesā, kā arī neatkarīgi no klienta un šā likuma subjekta savstarpējā līguma noteikumiem ziņu
sniegšana Kontroles dienestam nav uzskatāma par neizpaužamu ziņu izpaušanu un saistībā ar to likuma subjektam,
tā vadībai (padomes, valdes locekļiem) un darbiniekiem neiestājas juridiskā, tajā skaitā civiltiesiskā atbildība.
(3) Ja likuma subjekts labā ticībā ir atturējies no darījuma veikšanas atbilstoši šā likuma 
32.pantam
, izbeidzis
darījuma attiecības vai pieprasījis saistību pirmstermiņa izpildi saskaņā ar šā likuma 
28.panta
 otro daļu, šīs
atturēšanās vai darījuma aizkavēšanas, darījuma attiecību izbeigšanas vai saistību pirmstermiņa izpildes pieprasījuma
dēļ likuma subjektam, tā vadībai (padomes, valdes locekļiem) un darbiniekiem neiestājas juridiskā, tajā skaitā
civiltiesiskā atbildība.
(4) Ja nodokļu konsultanti, ārpakalpojuma grāmatveži, zvērināti revidenti, zvērinātu revidentu komercsabiedrības,
zvērināti notāri, zvērināti advokāti un citi neatkarīgi juridisko pakalpojumu sniedzēji attur klientu no iesaistīšanās
noziedzīgās darbībās, tā nav uzskatāma par neizpaužamu ziņu izpaušanu un saistībā ar to šajā daļā minētajiem
likuma subjektiem, to vadībai (padomes, valdes locekļiem) un darbiniekiem neiestājas juridiskā, tajā skaitā civiltiesiskā
atbildība.
(5) Ja Kontroles dienests ir izdevis rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu atbilstoši šā likuma prasībām, tad neatkarīgi
no tā, kāds ir līdzekļu iesaldēšanas rezultāts, likuma subjektam, tā vadībai (padomes, valdes locekļiem) un
darbiniekiem neiestājas juridiskā, tai skaitā civiltiesiskā, atbildība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.10.2017.
 un 
26.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
VII nodaļa 
31
/
56
Kredītiestādēm un finanšu iestādēm piemērojamie īpašie noteikumi
41.pants. Likuma prasību izpildei nepieciešamās informācijas pieejamība
(1) Lai izvērtētu personas atbilstību šā likuma 
10.panta
 ceturtās daļas prasībām, kredītiestādēm un apdrošināšanas
komersantiem, ciktāl tie veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas
darbības, ir tiesības pieprasīt un bez maksas saņemt no Sodu reģistra informāciju par darbinieka un personas, kura
vēlas uzsākt darba tiesiskās attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, sodāmību par izdarītajiem
noziedzīgajiem nodarījumiem neatkarīgi no tā, vai sodāmība ir dzēsta vai noņemta.
(2) Kredītiestādēm un apdrošināšanas komersantiem, ciktāl tie veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu
uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, šajā likumā noteikto pienākumu izpildei ir tiesības pieprasīt un bez
maksas saņemt informāciju no šādiem reģistriem:
1) 
(izslēgts ar 
26.10.2017
. likumu)
;
2) Valsts ieņēmumu dienesta reģistriem — ziņas par klienta, tā pārstāvju un patieso labuma guvēju, kā arī par
personas, kura izteikusi vēlmi uzsākt darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās
pārstāvju un patieso labuma guvēju:
a) pēdējo piecu gadu ienākumiem,
b) ienākumu izmaksātājiem;
3) Nederīgo dokumentu reģistra — ziņas par klientu, tā patiesajiem labuma guvējiem un pārstāvjiem, kā arī par
personu, kura izteikusi vēlmi uzsākt darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās
patiesajiem labuma guvējiem un pārstāvjiem, lai pārliecinātos, ka minēto personu uzrādītie personu apliecinošie
dokumenti nav atzīti par nederīgiem;
4) Sodu reģistra — ziņas par klienta, tā patieso labuma guvēju un pārstāvju, kā arī par personas, kura izteikusi
vēlmi uzsākt darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās patieso labuma guvēju un
pārstāvju sodāmību par noziedzīgiem nodarījumiem tautsaimniecībā, kas nav dzēsta vai noņemta, veicot klienta
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riska novērtējumu, kā arī gadījumos, kad tiek
vērtēta nepieciešamība ziņot Kontroles dienestam par aizdomīgu darījumu vai atturēties no aizdomīga darījuma
veikšanas;
5) Valsts vienotās datorizētās zemesgrāmatas — ziņas par klientam un tā patiesajiem labuma guvējiem, klienta
darījuma partneriem un to patiesajiem labuma guvējiem, kā arī par personai, kura izteikusi vēlmi uzsākt
darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās patiesajiem labuma guvējiem un
pārstāvjiem, kā arī minēto personu laulātajiem un pirmās pakāpes radiniekiem piederošajiem vai piederējušajiem
nekustamiem īpašumiem, lai pārliecinātos, ka kredītiestādes vai apdrošināšanas komersanta rīcībā esošā
informācija par klienta veiktajiem darījumiem ar nekustamo īpašumu atbilst zemesgrāmatas datiem un ka
klienta patiesā labuma guvēja mantiskais stāvoklis liecina par to, ka šī persona varētu būt patiesais labuma
guvējs konkrētajam klientam, kā arī gadījumos, kad tiek vērtēta nepieciešamība ziņot Kontroles dienestam par
aizdomīgu darījumu vai atturēties no aizdomīga darījuma veikšanas;
6) Transportlīdzekļu valsts reģistra — ziņas par klientam, tā patiesajiem labuma guvējiem, klienta darījuma
partneriem un to patiesajiem labuma guvējiem, kā arī par personai, kura izteikusi vēlmi uzsākt darījuma
attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās patiesajiem labuma guvējiem un pārstāvjiem, kā
arī minēto personu laulātajiem un pirmās pakāpes radiniekiem piederošajiem vai piederējušajiem
transportlīdzekļiem, lai pārliecinātos, ka kredītiestādes vai apdrošināšanas komersanta rīcībā esošā informācija
par klienta veiktajiem darījumiem ar transportlīdzekļiem atbilst Transportlīdzekļu valsts reģistra datiem un ka
klienta patiesā labuma guvēja mantiskais stāvoklis liecina par to, ka šī persona varētu būt patiesais labuma
guvējs konkrētajam klientam;
7) Iedzīvotāju reģistra — klienta, tā patieso labuma guvēju un pārstāvju, kā arī personas, kura izteikusi vēlmi
uzsākt darījuma attiecības ar kredītiestādi vai apdrošināšanas komersantu, tās patieso labuma guvēju un
pārstāvju personas datus (vārdu, uzvārdu, personas kodu, personu apliecinoša dokumenta numuru un derīguma
termiņu), lai pārbaudītu minēto personu identitāti, kā arī ziņas par šo personu laulātajiem un pirmās pakāpes
radiniekiem, lai pārbaudītu viņu identitāti, noteiktu savstarpēji saistītus klientus un veiktu šādu klientu noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas riska novērtējumu.
(3) Atbilstoši šā panta pirmajai un otrajai daļai saņemtā informācija izmantojama tikai šajā likumā noteikto funkciju
32
/
56
veikšanai.
(4) Ja kredītiestāde vai apdrošināšanas komersants, ciktāl tas veic dzīvības apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu
uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, ir kredītinformācijas lietotājs 
Kredītinformācijas biroju likuma
 izpratnē,
tam ir tiesības saņemt šā panta otrās daļas 1., 2., 3., 5., 6. un 7.punktā minētās ziņas arī ar kredītinformācijas biroja
starpniecību. Kredītinformācijas birojs pēc kredītinformācijas lietotāja pieprasījuma no attiecīgā reģistra pieprasa un
saņem šā panta otrās daļas 1., 2., 3., 5., 6. un 7.punktā minētās ziņas. Saņemtās ziņas kredītinformācijas birojs
neizmanto citiem mērķiem kā vien šo ziņu nodošanai nemainītā veidā kredītinformācijas lietotājam, kas tās pieprasījis,
un pēc ziņu nodošanas kredītinformācijas lietotājam tās neuzglabā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
18.12.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
Grozījums otrās daļas 
7. punktā
 attiecībā uz informācijas sniegšanu par personas miršanas datumu stājas spēkā
01.01.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.01.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 27. punktu)
42.pants. Tiesības veikt identifikāciju pēc konta atvēršanas
Kredītiestādēm ir tiesības atvērt kontu klientiem pirms to identifikācijas un patiesā labuma guvēja noskaidrošanas,
ja saskaņā ar likuma prasībām nav jāveic šo klientu padziļināta izpēte un ja tiek nodrošināts, ka pirms klienta pilnīgas
izpētes pabeigšanas klients nevar veikt darījumus, izmantojot šo kontu.
43.pants. Darījuma attiecību izbeigšana
(1)
 (Izslēgta ar 
26.10.2017
. likumu)
(2) Ja kredītiestāde vai finanšu iestāde šā likuma 
28.panta
 otrajā daļā vai citos šajā likumā noteiktajos gadījumos
pēc savas iniciatīvas izbeidz darījuma attiecības ar klientu, slēdzot attiecīgos klienta kontus, kredītiestāde vai finanšu
iestāde tajos esošos naudas līdzekļus saskaņā ar klienta norādījumu pārskaita uz šā paša klienta norēķinu kontu citā
kredītiestādē, uz kontu, no kura naudas līdzekļi iepriekš saņemti, vai izmaksā skaidrā naudā, ja klientam nav norēķinu
konta citā kredītiestādē vai nav iespējams veikt pārskaitījumu uz kontu, no kura naudas līdzekļi iepriekš saņemti. Ja
pastāv aizdomas par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma finansēšanu, kredītiestāde vai finanšu iestāde
ziņo par to Kontroles dienestam atbilstoši šā likuma 
30.pantā
 minētajiem noteikumiem. Ja kredītiestādei vai finanšu
iestādei ir pamats atturēties no darījuma veikšanas, tā kontos esošos naudas līdzekļus nepārskaita un neizmaksā, bet
rīkojas atbilstoši šā likuma 
32.pantā
 minētajiem noteikumiem.
(3) Ja klientam kredītiestādē vai finanšu iestādē ir atvērts finanšu instrumentu konts, kredītiestāde vai finanšu
iestāde, šā likuma 
28.panta
 otrajā daļā vai citos šajā likumā noteiktajos gadījumos izbeidzot darījuma attiecības ar
klientu, slēdz klienta finanšu instrumentu kontu, pārdodot kontā esošos finanšu instrumentus par to tirgus vērtību. Ar
iegūtajiem naudas līdzekļiem kredītiestāde vai finanšu iestāde rīkojas atbilstoši šā panta otrās daļas noteikumiem.
(4) Kredītiestādei un finanšu iestādei neiestājas juridiskā, tajā skaitā civiltiesiskā atbildība par šajā likumā
paredzētajos gadījumos un noteiktajā kārtībā izbeigtajām darījuma attiecībām ar klientu vai tā saistību pirmstermiņa
izpildes pieprasījumu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
11.06.2015.
, 
26.10.2017.
 un 
26.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā
09.05.2018.
)
44.pants. Informācijas apmaiņa starp kredītiestādēm un finanšu iestādēm
(1) Šā likuma mērķu īstenošanai kredītiestāde pēc korespondentbankas pieprasījuma sniedz tai savu klientu un to
patieso labuma guvēju vai pilnvaroto personu identifikācijas un izpētes gaitā iegūto informāciju un dokumentus, kas
attiecas uz darījumu, kurš tiek veikts ar šīs korespondentbankas starpniecību.
(2) Kredītiestādēm un finanšu iestādēm šā likuma mērķu īstenošanai ir tiesības tieši vai ar šo iestāžu pilnvarotas
institūcijas starpniecību savstarpēji apmainīties ar šā panta pirmajā daļā norādīto informāciju par saviem klientiem vai
personām, ar kurām šajā likumā noteiktajā kārtībā nav uzsāktas vai ir izbeigtas darījuma attiecības.
(3) Par šā panta pirmajā un otrajā daļā minēto ziņu sniegšanu attiecīgajai kredītiestādei un finanšu iestādei
neiestājas juridiskā, tajā skaitā civiltiesiskā atbildība. Šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktajā kārtībā iegūtās ziņas
uzskatāmas par neizpaužamām.
(4) Kredītiestādēm un finanšu iestādēm vai to pilnvarotām institūcijām šā likuma mērķu īstenošanai ir tiesības
izveidot, uzturēt un elektroniski apstrādāt personas datus, izveidot un uzturēt personas datu apstrādes sistēmas par
klientiem un personām, ar kurām šajā likumā noteiktajā kārtībā nav uzsāktas vai ir izbeigtas darījuma attiecības, šo
33
/
56
personu patiesajiem labuma guvējiem un pilnvarotajām personām. Šādos gadījumos uz veikto personas datu apstrādi
neattiecas Fizisko personu datu aizsardzības likumā noteiktās datu subjekta tiesības pieprasīt informāciju par datu
apstrādi, tajā skaitā tās mērķiem, saņēmējiem, iegūšanas avotiem, tiesības piekļūt saviem datiem un pieprasīt to
grozīšanu, iznīcināšanu, apstrādes pārtraukšanu vai aizliegšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
VIII nodaļa 
Uzraudzības un kontroles institūciju tiesības un pienākumi
45.pants. Likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijas
(1) Likuma subjektus šā likuma prasību izpildē uzrauga un kontrolē šādas institūcijas:
1) kredītiestādes, elektroniskās naudas iestādes, apdrošināšanas sabiedrības, ciktāl tās veic dzīvības
apdrošināšanas vai citas ar līdzekļu uzkrāšanu saistītas apdrošināšanas darbības, privātos pensiju fondus,
apdrošināšanas starpniekus, ciktāl tie sniedz dzīvības apdrošināšanas vai citus ar līdzekļu uzkrāšanu saistītus
apdrošināšanas pakalpojumus, ieguldījumu brokeru sabiedrības, alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekus,
ieguldījumu pārvaldes sabiedrības, krājaizdevu sabiedrības, pārapdrošināšanas pakalpojumu sniedzējus un
maksājumu iestādes — Finanšu un kapitāla tirgus komisija;
2) zvērinātus advokātus — Latvijas Zvērinātu advokātu padome;
3) zvērinātus notārus — Latvijas Zvērinātu notāru padome;
4) zvērinātus revidentus un zvērinātu revidentu komercsabiedrības — Latvijas Zvērinātu revidentu asociācija;
5) VAS “Latvijas Pasts” — Satiksmes ministrija;
6) kapitālsabiedrības, kas saņēmušas Latvijas Bankas licenci ārvalstu valūtas skaidrās naudas pirkšanai un
pārdošanai, — Latvijas Banka;
7) izložu un azartspēļu organizētājus — Izložu un azartspēļu uzraudzības inspekcija;
8) 
(izslēgts ar 
01.12.2009
. likumu)
;
9) 
(izslēgts ar 
10.12.2009
. likumu)
.
(1
1
) Darījumus ar Valsts kultūras pieminekļu sarakstā iekļautajiem kultūras pieminekļiem uzrauga un kontrolē
Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija.
(2) Valsts ieņēmumu dienests uzrauga šādus šā panta pirmajā daļā neminētos likuma subjektus:
1) nodokļu konsultantus, ārpakalpojuma grāmatvežus;
2) neatkarīgus juridisko pakalpojumu sniedzējus, kad tie, darbojoties savu klientu vārdā, sniedz palīdzību
darījumu plānošanā vai veikšanā, piedalās tajos vai veic citas ar darījumiem saistītas profesionālas darbības vai
apstiprina darījumu sava klienta labā saistībā ar:
a) nekustamā īpašuma, uzņēmuma pirkšanu vai pārdošanu,
b) klienta naudas, finanšu instrumentu un citu līdzekļu pārvaldīšanu,
c) visu veidu kontu atvēršanu vai pārvaldīšanu kredītiestādēs vai finanšu iestādēs,
d) juridisku veidojumu dibināšanu, vadību vai darbības nodrošināšanu, kā arī attiecībā uz juridiska veidojuma
dibināšanai, vadīšanai vai pārvaldīšanai nepieciešamo ieguldījumu veikšanu;
3) juridiska veidojuma dibināšanas un darbības nodrošināšanas pakalpojumu sniedzējus;
34
/
56
4) personas, kas darbojas kā aģenti vai starpnieki darījumos ar nekustamo īpašumu;
5) citas juridiskās vai fiziskās personas, kas nodarbojas ar transportlīdzekļu, dārgmetālu, dārgakmeņu, to
izstrādājumu un cita veida preču tirdzniecību, kā arī ar starpniecību minētajos darījumos vai cita veida
pakalpojumu sniegšanu, ja maksājumu veic skaidrā naudā vai skaidru naudu par šo darījumu iemaksā
kredītiestādē pārdevēja kontā 15 000 
euro
 vai lielākā apmērā vai ārvalstu valūtā, kas saskaņā ar grāmatvedībā
izmantojamo ārvalstu valūtas kursu darījuma veikšanas dienas sākumā ir ekvivalenta 15 000 
euro
 vai pārsniedz
šo summu, neatkarīgi no tā, vai šo darījumu veic kā vienu operāciju vai kā vairākas savstarpēji saistītas
operācijas;
6) citas iestādes, kuras nav minētas šā likuma 
45. panta
 pirmās daļas 1. punktā un kuras sniedz šādus
pakalpojumus:
a) kreditēšanu, tai skaitā finanšu līzingu, ja pakalpojumu sniegšanai nav nepieciešama licencēšana,
b) galvojumu un citu tādu saistību aktu izsniegšanu, ar kuriem uzlikts pienākums,
c) konsultācijas klientiem finansiāla rakstura jautājumos,
d) inkasāciju,
e) 
(apakšpunkts stājas spēkā 
01.07.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
01.07.2019.
 Sk. Pārejas
noteikumu 17. punktu)
.
(2
1
)
 
Patērētāju tiesību aizsardzības centrs uzrauga:
1) likuma subjektus — personas, kuras nodarbojas ar patērētāju kreditēšanu un kurām Patērētāju tiesību
aizsardzības centrs izsniedz speciālo atļauju (licenci) kreditēšanas pakalpojumu sniegšanai;
2) likuma subjektus — personas, kuras nodarbojas ar parāda atgūšanas pakalpojumu sniegšanu un kurām
Patērētāju tiesību aizsardzības centrs izsniedz speciālo atļauju (licenci) parāda atgūšanas pakalpojumu sniegšanai.
(3) Šā panta otrajā daļā minētie likuma subjekti, izņemot šā panta otrās daļas 5.punktā minētos likuma subjektus,
10 darbdienu laikā pēc reģistrēšanas Uzņēmumu reģistrā vai Valsts ieņēmumu dienesta Nodokļu maksātāju reģistrā
iesniedz Valsts ieņēmumu dienestam ziņojumu par savas darbības veidu.
(4) Šā panta otrās daļas 5.punktā minētie likuma subjekti 10 darbdienu laikā pēc darījuma attiecību uzsākšanas
dienas, darījuma partneru vienošanās par darījumu, pakalpojumu sniegšanu un saņemšanu iesniedz Valsts ieņēmumu
dienestam ziņojumu par savas darbības veidu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009.
, 
10.12.2009.
, 
31.03.2011.
, 
12.09.2013.
, 
31.10.2013.
, 
13.08.2014.
 un
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Grozījums par pirmās daļas 5. punkta izslēgšanu stājas spēkā
25.06.2019.
 un iekļauts likuma redakcijā uz 
25.06.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 28. punktu)
46.pants. Uzraudzības un kontroles institūcijas pienākumi
(1) Uzraudzības un kontroles institūcijai ir šādi pienākumi:
1) uzskaitīt un reģistrēt uzraugāmos likuma subjektus;
2) veikt uzraugāmo un kontrolējamo likuma subjektu darbinieku apmācību un vadlīniju izstrādi jautājumos, kas
saistīti ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu;
3) veikt saskaņā ar tās izstrādāto metodiku regulāras pārbaudes, lai izvērtētu, kā likuma subjekti izpilda šā
likuma prasības, un, konstatējot pārkāpumus, lemt par pārbaudes akta sastādīšanu un sankciju piemērošanu;
4) ziņot Kontroles dienestam par pārbaužu laikā konstatētajiem neparastiem un aizdomīgiem darījumiem, par
kuriem attiecīgais likuma subjekts nav ziņojis Kontroles dienestam;
5) pēc Kontroles dienesta pieprasījuma sniegt tam metodisku palīdzību šajā likumā paredzēto funkciju
veikšanai;
35
/
56
6) piemērot vai ierosināt, lai citas kompetentās institūcijas piemēro normatīvajos aktos noteiktās sankcijas par
normatīvo aktu pārkāpumiem, un kontrolēt šo pārkāpumu novēršanas pasākumus;
7) pēc savas iniciatīvas vai atbilstoši lūgumam veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu iestādēm, kuru pienākumi
pēc būtības ir līdzīgi, ja tiek nodrošināta datu konfidencialitāte un to izmantošana ir iespējama vienīgi savstarpēji
saskaņotiem mērķiem;
8) ne vēlāk kā līdz katra gada 1.februārim apkopot un iesniegt Kontroles dienestam statistisko informāciju par
iepriekšējā gadā veiktajiem pasākumiem, kas saistīti ar likuma subjektu uzraudzību un kontroli;
9) veikt nepieciešamos administratīvos, tehniskos un organizatoriskos pasākumus, lai nodrošinātu šā likuma
prasību izpildes ietvaros iegūtās informācijas aizsardzību, novērstu neatļautu piekļūšanu informācijai, neatļautu
tās grozīšanu, izplatīšanu vai iznīcināšanu. Informācijas reģistrēšanas, apstrādes, uzglabāšanas un
iznīcināšanas kārtību nosaka uzraudzības un kontroles institūcijas vadītājs. Uzraudzības un kontroles institūcija
glabā informāciju vismaz piecus gadus;
10) veikt informācijas apmaiņu ar citām uzraudzības un kontroles institūcijām, kuras attiecīgajā valstī pilda
līdzvērtīgas funkcijas, lai tiktu veiktas darbības, kas samazinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas iespējas;
11) veikt uzraudzības pasākumus, balstoties uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas risku novērtējumu;
12) veikt risku novērtējumu un tā regulāru pārskatīšanu atbilstoši riska līmenim.
(1
1
) Izvērtējot turpmākas uzglabāšanas nepieciešamību, samērīgumu un pamatotību, lai novērstu, atklātu vai
izmeklētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma finansēšanas gadījumus, pēc Kontroles dienesta,
operatīvās darbības subjekta, tai skaitā valsts drošības iestādes, kā arī pēc izmeklēšanas iestādes, prokuratūras vai
tiesas norādījuma var pagarināt šā panta pirmās daļas 9. punktā minēto termiņu uz laiku, bet ne ilgāku par pieciem
gadiem.
(1
2
) Lēmumu, ar kuru piemēro sankcijas un uzraudzības pasākumus, ja tiek konstatēti noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas prasību pārkāpumi, uzraudzības un kontroles institūcija publicē
savā mājaslapā internetā nekavējoties pēc tam, kad persona, kurai piemērota sankcija vai uzraudzības pasākums, tiek
informēta par minēto lēmumu.
(1
3
) Uzraudzības un kontroles institūcija, publicējot lēmumu, ar kuru piemēro sankcijas un uzraudzības
pasākumus, ievēro šādus noteikumus:
1) publikācijā iekļauj informāciju vismaz par pārkāpumu veidu, būtību un atbildīgo personu identitāti, izņemot šīs
daļas 
2. punktā
 noteikto, kā arī par lēmuma apstrīdēšanu un pieņemto nolēmumu;
2) publikācijā var neidentificēt fizisko personu, ja pēc sākotnējā izvērtējuma veikšanas konstatē, ka tās datu
atklāšana var apdraudēt finanšu tirgus stabilitāti vai uzsāktā kriminālprocesa norisi vai radīt nesamērīgu
kaitējumu iesaistītajām personām;
3) ja paredzams, ka šīs daļas 
2. punktā
 minētie apstākļi saprātīgā laikposmā var izbeigties, informācijas
publiskošanu var uz laiku atlikt;
4) publikācija ir pieejama uzraudzības un kontroles institūcijas mājaslapā internetā piecus gadus saskaņā ar
piemērojamām fizisko personu datu aizsardzības prasībām.
(2) Latvijas Zvērinātu notāru padome, Latvijas Zvērinātu advokātu padome un Latvijas Zvērinātu revidentu asociācija
uzrauga un kontrolē šā likuma prasību izpildi šajā likumā noteiktajā kārtībā, ciktāl tas nav pretrunā ar zvērinātu notāru,
zvērinātu advokātu un zvērinātu revidentu darbību regulējošos normatīvajos aktos noteikto kārtību. Minētajām
organizācijām ir šādi pienākumi:
1) izstrādāt kārtību, kurā ir noteikts likuma subjektam veicamais pasākumu kopums šā likuma prasību izpildes
nodrošināšanai;
2) nodrošināt, ka tiek veikta uzraugāmo un kontrolējamo likuma subjektu apmācība jautājumos, kas saistīti ar
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu;
36
/
56
3) piemērot normatīvajos aktos noteiktās sankcijas, ja tiek konstatēta šā likuma prasību neievērošana.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
47.pants. Uzraudzības un kontroles institūcijas tiesības
(1) Uzraudzības un kontroles institūcijai ir šādas tiesības:
1) apmeklēt uzraugāmajiem vai kontrolējamiem likuma subjektiem piederošās vai to lietošanā esošās telpas,
kas saistītas ar to saimniecisko vai profesionālo darbību, un veikt tajās pārbaudes;
2) pieprasīt no uzraugāmajiem vai kontrolējamiem likuma subjektiem informāciju, kas saistīta ar šā likuma
prasību izpildi, pieprasīt, lai uzrāda dokumentu oriģinālus, un saņemt to kopijas vai norakstus, saņemt
attiecīgus paskaidrojumus, kā arī veikt darbības, lai nepieļautu vai samazinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas vai terorisma finansēšanas iespējas;
3) sastādīt aktus, kas apstiprina šā likuma prasību pārkāpumus un ar tiem saistītos faktus;
4) noteikt likuma subjektiem termiņu, līdz kuram novēršami konstatētie šā likuma prasību pārkāpumi, un
kontrolēt šo pārkāpumu novēršanas izpildi;
5) publicēt statistisko informāciju par šā likuma prasību pārkāpumiem un piemērotajām sankcijām;
6) pieprasīt no valsts un atvasinātām publisko personu institūcijām jebkuru to rīcībā esošo informāciju šajā
likumā noteikto pienākumu izpildei;
7) izdot ieteikumus likuma subjektiem šajā likumā noteikto pienākumu izpildei;
8) noteikt, ka likuma subjektam nav nepieciešams veikt savas darbības nozares risku novērtējumu, ja īpašie
attiecīgās nozares riski ir iepriekš nepārprotami identificēti un izprasti.
(2) Finanšu un kapitāla tirgus komisija izdod šā likuma 
45.panta
 pirmās daļas 1.punktā minētajiem likuma
subjektiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas uzraudzības un kontroles
normatīvos noteikumus, kuros nosaka:
1) prasības, kas ietveramas iekšējā kontroles sistēmā papildus šā likuma 
7.panta
 pirmajā daļā noteiktajam;
2) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams, lai nodrošinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas novēršanas prasībām atbilstošu iekšējās kontroles sistēmas izveidi un iekšējās
kontroles sistēmas darbības efektivitāti, kā arī tās atbilstības normatīvajiem aktiem izvērtēšanu, tai skaitā
nosakot izvērtēšanas regularitāti un prasības, saskaņā ar kurām veicama iekšējās kontroles sistēmas
neatkarīga izvērtēšana;
3) prasības noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku pārvaldības personālresursu
un personāla apmācības nodrošināšanai;
4) prasības sadarbībai ar trešajām personām potenciālo klientu piesaistei, klientu identifikācijas prasību
nodrošināšanai un komunikācijai ar klientu;
5) prasības noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku pārvaldības tehnisko
resursu, tai skaitā informācijas tehnoloģiju, nodrošināšanai;
6) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams politiski nozīmīgu personu, to ģimenes locekļu un ar to cieši
saistīto personu noskaidrošanai, kā arī minimālo pasākumu apjomu, kas veicams pirms darījumu attiecību
uzsākšanas un veicot šo personu padziļinātu izpēti;
7) prasības, saskaņā ar kurām veicams noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku
izvērtējums, kā arī prasības attiecībā uz pasākumiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas risku pārvaldībai un to mazināšanai;
8) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams klientu identifikācijai un izpētei pirms darījumu attiecību
uzsākšanas un darījumu attiecību laikā, tai skaitā klientu veikto darījumu uzraudzībai; 
37
/
56
uzsākšanas un darījumu attiecību laikā, tai skaitā klientu veikto darījumu uzraudzībai;
9) aizdomīgu darījumu minimālo pazīmju sarakstu, kā arī minimālo pasākumu apjomu, kas veicams, lai
identificētu aizdomīgu darījumu pazīmes;
10) prasības kredītiestāžu un finanšu iestāžu korespondentattiecību nodibināšanai un uzturēšanai un
respondentu izpētes kārtību;
11) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams, lai noskaidrotu klientu līdzekļu un materiālo stāvokli
raksturojošas labklājības izcelsmi;
12) prasības attiecībā uz klientu identifikāciju, ja klients personiski nepiedalās identifikācijas procedūrā;
13) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams klientu — šā likuma subjektu — izpētei un darījumu uzraudzībai;
14) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams, lai noskaidrotu klienta patieso labuma guvēju un pārliecinātos,
ka persona, kas norādīta kā patiesais labuma guvējs, ir klienta patiesais labuma guvējs;
15) minimālo pasākumu apjomu, kas veicams kredītiestādēm un finanšu iestādēm, ja trešās valsts tiesību akti
neļauj īstenot grupas līmeņa prasības noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
novēršanas jomā;
16) pasākumus, kas veicami, lai nodrošinātu Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 20. maija regulas
(ES) Nr. 
2015/847
 par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ regulu (EK) Nr. 
1781/2006
(Dokuments attiecas uz EEZ) (turpmāk — Regula Nr. 
2015/847
) piemērošanu;
17) prasības centrālo kontaktpunktu izveidošanai, to funkcijām un uzraudzībai.
(2
1
) Finanšu un kapitāla tirgus komisija var prasīt, lai elektroniskās naudas iestādes un maksājumu iestādes, kuras
veic uzņēmējdarbību Latvijas Republikā kādā no veidiem, kas nav filiāle, un kuru galvenais birojs atrodas citā
dalībvalstī, izveido centrālo kontaktpunktu Latvijas Republikā nolūkā nodrošināt atbilstību noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas prasībām Latvijas Republikā un atvieglot Finanšu un kapitāla tirgus
komisijas uzraudzību, tostarp pēc pieprasījuma iesniedzot dokumentus un informāciju.
(3) Latvijas Banka nosaka kapitālsabiedrībām, kas nodarbojas ar ārvalstu valūtas skaidras naudas pirkšanu un
pārdošanu, saistošas prasības šajā likumā noteikto pienākumu izpildei attiecībā uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas risku novērtēšanu, iekšējās kontroles sistēmu un tās izveidi, klientu izpēti un
klientu veikto darījumu uzraudzību.
(4) Ministru kabinets nosaka šā likuma 
45. panta
 2.
1
 daļā minētajiem likuma subjektiem saistošas prasības šajā
likumā noteikto pienākumu izpildei attiecībā uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku
novērtēšanu, iekšējās kontroles sistēmu un tās izveidi, klientu izpēti un klientu veikto darījumu uzraudzību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
, 
26.05.2016.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
48.pants. Aizliegums izpaust informāciju
(1) Šā likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijām, to amatpersonām un darbiniekiem nav tiesību
informēt šā likuma subjektu klientus un patiesos labuma guvējus, kā arī citas personas par to, ka Kontroles dienestam
ir sniegtas ziņas par klientu, darījumu pārraudzību klienta kontā un neparastiem vai aizdomīgiem darījumiem un var tikt
veikta vai tiek veikta šo ziņu analīze vai pirmstiesas kriminālprocess saistībā ar noziedzīgu nodarījumu izdarīšanu, tajā
skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu.
(2) Šā panta pirmajā daļā uzraudzības un kontroles institūcijām noteiktie aizliegumi neattiecas uz gadījumiem, kad
tās sniedz informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai vai tiesai, un uz gadījumiem, kad likuma
subjekts ir atturējies no darījuma veikšanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
49.pants. Uzraudzības un kontroles institūciju atbrīvošana no atbildības
Ziņošana Kontroles dienestam šajā nodaļā noteiktajā kārtībā nav uzskatāma par neizpaužamu ziņu izpaušanu, un
saistībā ar to šā likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijām, to amatpersonām un darbiniekiem neiestājas
38
/
56
juridiskā atbildība neatkarīgi no tā, vai noziedzīgs nodarījums, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas,
terorisma finansēšanas vai šo darbību mēģinājuma, vai cita ar to saistīta noziedzīga nodarījuma fakts pirmstiesas
kriminālprocesā un tiesā tiek vai netiek pierādīts.
IX nodaļa 
Kontroles dienests
50.pants. Kontroles dienesta juridiskais statuss
(1) Kontroles dienests ir speciāli izveidota valsts institūcija, kas saskaņā ar šo likumu veic neparastu un aizdomīgu
darījumu kontroli un iegūst, saņem, reģistrē, apstrādā, apkopo, uzglabā, analizē un sniedz pirmstiesas izmeklēšanas
iestādēm, prokuratūrai un tiesai informāciju, kuru var izmantot noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma
finansēšanas vai šo darbību mēģinājuma, vai cita ar to saistīta noziedzīga nodarījuma novēršanai, atklāšanai,
pirmstiesas kriminālprocesam vai iztiesāšanai.
(2) Kontroles dienests darbojas prokuratūras pārraudzībā.
(3) Kontroles dienesta struktūru un amatu sarakstu atbilstoši piešķirtajiem valsts budžeta līdzekļiem nosaka
ģenerālprokurors.
(4) Kontroles dienesta priekšnieku uz četriem gadiem ieceļ amatā un atbrīvo no amata ģenerālprokurors. Kontroles
dienesta darbiniekus pieņem darbā, kā arī atlaiž no darba Kontroles dienesta priekšnieks. Kontroles dienesta
amatpersonu un darbinieku atlīdzību nosaka atbilstoši Valsts un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku
atlīdzības likumam.
(5) Kontroles dienesta priekšniekam un darbiniekiem jāatbilst prasībām, kādas paredzētas likumā “Par valsts
noslēpumu”, lai saņemtu nepieciešamo speciālo atļauju piekļūšanai sevišķi slepenai informācijai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
01.12.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
51.pants. Kontroles dienesta pienākumi un tiesības
(1) Kontroles dienestam ir šādi pienākumi:
1) saņemt, apkopot, uzglabāt, uzkrāt, sistematizēt un analizēt likuma subjektu ziņojumus, kā arī citā veidā
iegūto informāciju, lai konstatētu, vai šī informācija var būt attiecināma uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju,
terorisma finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu, vai citu ar to saistītu noziedzīgu nodarījumu;
2) sniegt izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai un tiesai informāciju, kuru var izmantot noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas, terorisma finansēšanas vai šo darbību mēģinājuma, vai cita ar to saistīta noziedzīga nodarījuma
novēršanai, atklāšanai, pirmstiesas kriminālprocesam vai iztiesāšanai;
3) analizēt sniegto ziņojumu kvalitāti, to izmantošanas efektivitāti un informēt par to likuma subjektus;
4) veikt noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma finansēšanas vai šādu darbību mēģinājuma paņēmienu
analīzi un izpēti, pilnveidot šādu darbību aizkavēšanas un atklāšanas metodes;
5) šajā likumā noteiktajā kārtībā sadarboties ar starptautiskajām un ārvalstu institūcijām, kas nodarbojas ar
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu;
6) sniegt uzraudzības un kontroles institūcijām informāciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu iegūšanas,
legalizācijas un terorisma finansēšanas raksturīgākajiem paņēmieniem un vietām, lai tiktu veiktas darbības, kas
samazinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas iespējas, nodrošināt uzraudzības
un kontroles institūciju darbinieku apmācību jautājumos, kas saistīti ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
un terorisma finansēšanas novēršanu;
7) sniegt likuma subjektiem un to uzraudzības un kontroles institūcijām šā likuma 
4.panta
 ceturtajā daļā minēto
informāciju un nodrošināt tās atjaunināšanu;
8) pēc uzraudzības un kontroles institūciju pieprasījuma atbilstoši to kompetencei sniegt ziņas par šā likuma
39
/
56
subjektu ziņojumu statistiku, kvalitāti un izmantošanas efektivitāti;
9) ņemot vērā Kontroles dienesta rīcībā esošo informāciju, sniegt likuma subjektiem, uzraudzības un kontroles
institūcijām, pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm un prokuratūrai rekomendācijas, lai samazinātu noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas iespējas;
10) publicēt informāciju par Kontroles dienesta darba rezultātiem, norādot iepriekšējā gada laikā izmeklēto
gadījumu un kriminālvajāšanai nodoto personu skaitu, par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma
finansēšanas noziedzīgiem nodarījumiem notiesāto personu skaitu, apturēto un konfiscēto līdzekļu apjomu;
11) informēt uzraudzības un kontroles institūcijas par atklātajiem likuma subjektu pieļautajiem šā likuma
prasību pārkāpumiem;
12) apkopot un iesniegt Kontroles dienesta Konsultatīvajai padomei šā panta pirmās daļas 8.punktā minēto
statistisko informāciju, kā arī efektivitātes izvērtēšanas nolūkā apkopojošu statistiku par veiktajām darbībām
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas jomā, tai skaitā
par aizdomīgiem vai neparastiem darījumiem sniegto ziņojumu kvalitāti;
13) izstrādāt likuma subjektiem ieteikumus un veikt pasākumus, lai mazinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas riskus, tai skaitā lemjot par ziņošanu par neparastu vai aizdomīgu
darījumu veikšanu un atturēšanos no darījumu veikšanas pēc likuma subjekta iniciatīvas;
14) analizēt noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu regulējošos normatīvos
aktus, sagatavot priekšlikumus šo normatīvo aktu pilnveidošanai, organizēt un veikt noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas risku novērtēšanu, kā arī izstrādāt priekšlikumus šo risku līmeņa
mazināšanai;
15) uzturēt Kontroles dienesta mājaslapā internetā vispārīga rakstura informāciju par aktuālajām noziedzīgi
iegūtu līdzekļu legalizācijas, terorisma finansēšanas un ar tām saistīto noziedzīgo nodarījumu tipoloģijām;
16) sniegt uzraudzības un kontroles institūcijām detalizētu informāciju par aktuālajām noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas, terorisma finansēšanas un ar tām saistīto noziedzīgo nodarījumu tipoloģijām;
17) koordinēt sadarbības koordinācijas grupu saskaņā ar šā likuma 
55.
 pantu.
(2) Kontroles dienestam ir šādas tiesības:
1) šajā likumā noteiktajos gadījumos dot rīkojumu likuma subjektam iesaldēt darījumu vai noteikta veida debeta
operācijas klienta kontā;
2) šajā likumā noteiktajos gadījumos dot rīkojumu valsts informācijas sistēmas pārzinim vai vērsties
zemesgrāmatu nodaļā ar lūgumu veikt pasākumus, lai nepieļautu līdzekļu pārreģistrāciju;
3) dot norādījumu likuma subjektiem par klienta identifikācijas un izpētes gaitā iegūto dokumentu glabāšanas
termiņa pagarināšanu;
4) pieprasīt un saņemt informāciju no likuma subjektiem, valsts institūcijām, kā arī no atvasinātām publiskām
personām un to institūcijām;
5) sniegt informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai, tiesai, uzraudzības un kontroles
institūcijām;
6) apmainīties ar informāciju ar ārvalstu institūcijām, kuru pienākumi ir līdzīgi Kontroles dienesta pienākumiem;
7) pieprasīt un saņemt no pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūras, tiesas, Iekšlietu ministrijas un
Tieslietu ministrijas, arī Tiesu administrācijas, to rīcībā esošo informāciju par veikto darbību rezultātiem
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas apkarošanas jomā, tai skaitā arī statistiku par
pirmstiesas izmeklēšanas, kriminālvajāšanas, iztiesāšanas rezultātiem, par aresta uzlikšanu mantai un
konfiskācijas apjomu un starptautisko sadarbību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas apkarošanas jomā;
8) pieprasīt un saņemt no šā likuma 
3.pantā
 minētajiem subjektiem un 
45.pantā
 minētajām institūcijām
informāciju, kas nepieciešama noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku 
40
/
56
informāciju, kas nepieciešama noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku
novērtēšanai;
9) neizdot rīkojumu par līdzekļu iesaldēšanu, ja ir objektīvi iemesli uzskatīt, ka šāda rīcība negatīvi ietekmētu
operatīvās darbības pasākumus, pirmstiesas izmeklēšanu, Kontroles dienesta sniegto analīzi vai varētu
apdraudēt personas dzīvību vai veselību vai citos ārkārtējos apstākļos vai ja šāda rīcība būtu acīmredzami
nesamērīga ar fiziskās vai juridiskās personas tiesiskajām interesēm;
10) piedalīties finanšu izlūkošanas vienību organizācijas Egmonta grupas, Eiropas Savienības finanšu
izlūkošanas vienību 
(FIU)
 platformas sanāksmēs, izmantot aizsargātus komunikāciju kanālus, kā arī
tehnoloģijas, lai identificētu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas tendences un
riskus valsts un starptautiskā līmenī, kā arī, nodrošinot personas datu aizsardzību, salīdzināt savā rīcībā esošos
datus ar citu valstu šādu pašu dienestu rīcībā esošajiem datiem, lai atklātu interesējošos subjektus, tai skaitā
citās valstīs, un identificētu viņu līdzekļu, tai skaitā noziedzīgi iegūto, apmērus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
13.08.2014.
, 
11.06.2015.
, 
26.10.2017.
 un 
26.04.2018
. likumu, kas
stājas spēkā 
09.05.2018.
)
52.pants. Kontroles dienesta atbildība
Ja šajā likumā noteiktie rīkojumi doti atbilstoši šā likuma prasībām, Kontroles dienestam un tā amatpersonām
neiestājas juridiskā, tajā skaitā civiltiesiskā atbildība par rīkojuma sekām.
53.pants. Informācijas aizsardzība Kontroles dienestā
(1) Kontroles dienests tā rīcībā esošo informāciju drīkst izmantot tikai šajā likumā paredzētajiem mērķiem un šajā
likumā noteiktajā kārtībā. Kontroles dienesta darbinieks, kas izmantojis šo informāciju citiem mērķiem vai izpaudis to
personām, kurām nav tiesību saņemt attiecīgo informāciju, saucams pie kriminālatbildības 
Krimināllikumā
 noteiktajā
kārtībā.
(2) Informācija, kura Kontroles dienestā iegūta ģenerālprokurora un īpaši pilnvarotu prokuroru uzraudzības kārtībā,
nav nododama operatīvās darbības subjektu, pirmstiesas izmeklēšanas iestāžu, prokuratūras vai tiesas rīcībā vai
izmantojama to vajadzībām.
(3) Kontroles dienests veic nepieciešamos administratīvos, tehniskos un organizatoriskos pasākumus, lai
nodrošinātu informācijas aizsardzību, novērstu neatļautu piekļūšanu informācijai, neatļautu tās grozīšanu, izplatīšanu
vai iznīcināšanu. Informāciju par darījumiem Kontroles dienestā glabā vismaz piecus gadus. Kontroles dienestā
saņemtās informācijas apstrāde netiek iekļauta Datu valsts inspekcijas personas datu apstrādes reģistrā. Lai
sabiedrības interesēs nodrošinātu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu,
neapdraudētu vai neietekmētu izmeklēšanas procesu gaitu, Kontroles dienestam, izvērtējot nepieciešamību un
samērīgumu, ir tiesības aizliegt vai ierobežot datu subjekta tiesības piekļūt saviem datiem Kontroles dienestā, tai
skaitā datu labošanai un dzēšanai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
X nodaļa 
Kontroles dienesta sadarbība ar valsts un pašvaldību institūcijām
54.pants. Valsts un pašvaldību institūciju sadarbības pienākums
Visām valsts un pašvaldību institūcijām ir pienākums Ministru kabineta noteiktajā kārtībā sniegt Kontroles
dienestam tā funkciju veikšanai pieprasīto informāciju. Veicot informācijas apmaiņu ar Kontroles dienestu, personai,
kura veic datu apstrādi, ir aizliegts izpaust citām juridiskajām vai fiziskajām personām informācijas apmaiņas faktu un
informācijas saturu, izņemot gadījumus, kad informācija tiek sniegta pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai
vai tiesai.
55. pants. Kontroles dienesta sadarbība ar operatīvās darbības subjektiem, izmeklēšanas iestādēm,
prokuratūru, tiesu, Valsts ieņēmumu dienestu un likuma subjektiem
(1) Kontroles dienests sniedz informāciju pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm, prokuratūrai vai tiesai, ja šī
informācija rada pamatotas aizdomas, ka attiecīgā persona ir izdarījusi noziedzīgu nodarījumu, tajā skaitā veikusi 
41
/
56
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu.
(2) Kontroles dienests koordinē operatīvās darbības subjektu, izmeklēšanas iestāžu, prokuratūras, Valsts
ieņēmumu dienesta (turpmāk — iesaistītās institūcijas), kā arī likuma subjektu sadarbību. Sadarbību koordinē,
sasaucot sadarbības koordinācijas grupu. Sadarbības koordinācijas grupu sasauc Kontroles dienests pēc savas
iniciatīvas vai tad, ja to ierosina vismaz viena no iesaistītajām institūcijām. Ja nepieciešams, sadarbības koordinācijas
grupā var pieaicināt likuma subjektu uzraudzības un kontroles institūcijas pārstāvi.
(3) Sadarbības mērķis ir veicināt iesaistītajām institūcijām, likuma subjektiem un uzraudzības un kontroles
institūcijām normatīvajos aktos noteikto uzdevumu efektīvu izpildi, lai izbeigtu darījuma attiecības ar klientu, sniegtu
ziņojumu par aizdomīgu vai neparastu darījumu, pieprasītu informāciju saskaņā ar citiem normatīvajiem aktiem vai
sagatavotos citu normatīvajos aktos noteikto uzdevumu veikšanai.
(4) Iesaistītās institūcijas, likuma subjekti un uzraudzības un kontroles institūcijas pēc savas iniciatīvas sadarbības
koordinācijas grupas ietvaros ir tiesīgas apmainīties ar informāciju, kas attiecas uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizāciju, terorisma finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu vai citu ar to saistītu noziedzīgu nodarījumu vai
aizdomīgu darījumu. Likuma subjektu sniegtā informācija sadarbības ietvaros uzskatāma par tādu, kas tiek sniegta
Kontroles dienestam šā likuma mērķu sasniegšanai.
(5) Sadarbības koordinācijas grupas ietvaros iesaistītās institūcijas, likuma subjekti un uzraudzības un kontroles
institūcijas ir tiesīgas izskatīt arī konkrētas situācijas, kurās notiek pārbaudes vai izmeklēšana, un apmainīties ar
informāciju, ievērojot normatīvos aktus, kas nosaka attiecīgās pārbaudes vai izmeklēšanas veikšanu.
(6) Attiecībā uz atbildību par šajā pantā paredzētās informācijas apmaiņu sadarbības koordinācijas grupas ietvaros
piemērojama šā likuma 
40.
 panta pirmā un otrā daļa. Šajā nodaļā paredzētā informācijas apmaiņa neietekmē šā
likuma
 IV nodaļā
 noteikto ziņošanas pienākumu.
(7) Attiecībā uz sadarbības koordinācijas grupā atklātās informācijas tālāku izpaušanu ievēro attiecīgajos
normatīvajos aktos noteiktās informācijas aizsardzību regulējošās prasības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
56.pants. Informācijas pieprasījumu apmierināšana
(1) Kontroles dienests atbilstoši šajā likumā, tai skaitā arī 
62.
 pantā, noteiktajām prasībām sniedz tā rīcībā esošo
informāciju pēc operatīvās darbības subjektu, izmeklēšanas iestāžu vai prokuratūras pieprasījuma operatīvās darbības
procesā vai kriminālprocesā, kā arī pēc tiesas pieprasījuma kriminālprocesā. Informācijas pieprasījumu un atbildi uz to
var nosūtīt elektroniski. Papildus Kontroles dienests saskaņā ar noslēgto divpusējo līgumu pārbaudes nolūkā pēc
operatīvās darbības subjektu, izmeklēšanas iestāžu vai prokuratūras pieprasījuma operatīvās darbības procesā vai
kriminālprocesā sniedz ziņas par personu vai tās kontu, ja ir pamatotas aizdomas, ka attiecīgā persona ir saistīta ar
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu vai šo darbību mēģinājumu vai citu ar šīm darbībām
saistītu noziedzīgu nodarījumu, vai arī tās rīcībā varētu būt noziedzīgi iegūti līdzekļi. Informācijas pieprasījumā un
atbildē uz to personas dati tiek šifrēti, tos pseidonimizējot.
(1
1
) Kontroles dienests pēc valsts drošības iestādes pieprasījuma sniedz tā rīcībā esošo informāciju par personu,
kura:
1) 
Imigrācijas likumā
 noteiktajā kārtībā ir pieprasījusi uzturēšanās atļauju, un pastāv pamatotas aizdomas, ka šī
persona var radīt draudus valsts drošībai vai sabiedriskajai kārtībai un drošībai un iespējama saistība ar
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma finansēšanu;
2) 
Stratēģiskas nozīmes preču aprites likumā
 noteiktajā kārtībā ir pieprasījusi stratēģiskas nozīmes preču
licenci, un pastāv pamatotas aizdomas par šīs personas aizdomīgu darījumu ar stratēģiskas nozīmes precēm
un iespējama saistība ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai terorisma finansēšanu;
3) ir starptautiskos pasažieru, kravas vai pasta gaisa pārvadājumus nodrošinošas lidostas, starptautiskos
pasažieru, kravas vai pasta gaisa pārvadājumus veicošo gaisa kuģu ekspluatanta un aeronavigācijas
pakalpojumu sniedzēja īpašnieks (patiesā labuma guvējs) vai darbinieks, kas ieņem vadošu amatu vai ar saviem
lēmumiem var būtiski ietekmēt uzņēmuma darbību, un pastāv pamatotas aizdomas, ka šī persona var radīt
draudus valsts vai sabiedrības drošībai un ir iespējama tās saistība ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai
terorisma finansēšanu, un ja valsts drošības iestāde ir saņēmusi informācijas pieprasījumu saskaņā ar likumu
"
Par aviāciju
".
42
/
56
(2) Kontroles dienests pēc Valsts ieņēmumu dienesta pieprasījuma sniedz normatīvajos aktos paredzēto valsts
amatpersonu deklarāciju, kā arī citu likumos paredzēto fizisko personu deklarāciju pārbaudei nepieciešamo tā rīcībā
esošo informāciju, ja ir pamatotas aizdomas, ka šīs personas deklarācijā norādījušas nepatiesas ziņas par savu
mantisko stāvokli vai ienākumiem.
(3) Kontroles dienests pēc Finanšu un kapitāla tirgus komisijas pieprasījuma sniedz tai normatīvajos aktos noteikto
personu izvērtēšanai nepieciešamo šā dienesta rīcībā esošo informāciju par attiecīgo personu iespējamu saistību ar
noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu vai ar tiem saistītiem noziedzīgiem nodarījumiem.
(4)
 (Izslēgta ar 
26.04.2018
. likumu)
(5) Ja ir objektīvi iemesli uzskatīt, ka informācijas sniegšana, pamatojoties uz šā panta pirmajā, 1.
1
, otrajā un
trešajā daļā minēto institūciju pieprasījumu, negatīvi ietekmētu notiekošo operatīvo darbību, pirmstiesas izmeklēšanu,
Kontroles dienesta sniegto analīzi vai varētu apdraudēt personas dzīvību vai veselību vai citos ārkārtējos apstākļos vai
ja informācijas izpaušana būtu acīmredzami nesamērīga ar fiziskās vai juridiskās personas tiesiskajām interesēm vai
neatbilstīga nolūkam, kādam tā pieprasīta, Kontroles dienestam nav pienākuma izpildīt informācijas pieprasījumu.
(6) Kontroles dienests pēc starptautiska informācijas pieprasījuma ārvalstīs uzsākta kriminālprocesa ietvaros ir
tiesīgs sniegt informāciju ārvalstīs uzsāktā kriminālprocesa virzītājam.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
10.12.2009.
, 
07.06.2012.
, 
11.06.2015.
, 
22.06.2017.
, 
26.10.2017.
 un 
26.04.2018
.
likumu, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
57.pants. Atbildība par informācijas pieprasīšanu
(1) Par informācijas pieprasīšanas pamatotību ir atbildīgs tās pieprasītājs.
(2) Kontroles dienesta sniegto informāciju drīkst publiskot ar brīdi, kad attiecīgā persona tiek saukta pie
kriminālatbildības vai agrāk, ja tas nepieciešams kriminālprocesa mērķa sasniegšanai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
58. pants. Informācijas izmantošana
(1) Informāciju, kuru šajā nodaļā minētās valsts institūcijas saņem no Kontroles dienesta, drīkst izmantot tikai tam
mērķim, kuram attiecīgā informācija saņemta. Par informācijas izmantošanas, pirmstiesas izmeklēšanas vai veiktās
pārbaudes rezultātiem valsts institūcijas sniedz Kontroles dienestam informāciju.
(2) Kontroles dienests informāciju, kuru tas saņem no šā likuma 
62. panta
 pirmajā un ceturtajā daļā minētajām
iestādēm un institūcijām, var izpaust ar šo iestāžu un institūciju iepriekšēju piekrišanu un abpusēji saskaņotam
izmantošanas mērķim.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
XI nodaļa 
Kontroles dienesta Konsultatīvā padome
59.pants. Kontroles dienesta Konsultatīvās padomes uzdevums
Lai sekmētu Kontroles dienesta darbību un koordinētu tā sadarbību ar pirmstiesas izmeklēšanas iestādēm,
prokuratūru, tiesu un šā likuma subjektiem, tiek izveidota Kontroles dienesta Konsultatīvā padome (turpmāk —
Konsultatīvā padome), kurai ir šādi uzdevumi:
1) koordinēt valsts institūciju, likuma subjektu un to uzraudzības un kontroles institūciju sadarbību šā likuma
prasību izpildē;
2) izstrādāt ieteikumus Kontroles dienestam šajā likumā paredzēto pienākumu veikšanai;
3) sagatavot un iesniegt Kontroles dienestam ieteikumus par neparasta darījuma pazīmju saraksta grozīšanu;
43
/
56
4) informēt ģenerālprokuroru pēc viņa lūguma vai pēc savas iniciatīvas par Kontroles dienesta darbu un sniegt
ieteikumus šā dienesta darbības pilnveidošanai;
5) izskatīt informāciju par darbībām noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas
novēršanas un apkarošanas jomā, tai skaitā par iepriekšējā gadā paveikto, kas saistīts ar likuma subjektu
uzraudzību un kontroli, kā arī par aizdomīgiem un neparastiem darījumiem sniegto ziņojumu kvalitāti.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
60.pants. Konsultatīvās padomes sastāvs
(1) Konsultatīvās padomes sastāvā:
1) divus pārstāvjus, tajā skaitā vienu no Valsts ieņēmumu dienesta, norīko finanšu ministrs;
2) pa vienam pārstāvim norīko:
a) iekšlietu ministrs,
b) tieslietu ministrs,
c) Latvijas Banka,
d) Finanšu un kapitāla tirgus komisija,
e) Latvijas Komercbanku asociācija,
f) Latvijas Apdrošinātāju asociācija,
g) Latvijas Zvērinātu revidentu asociācija,
h) Latvijas Zvērinātu notāru padome,
i) Latvijas Zvērinātu advokātu padome,
j) Augstākā tiesa.
(2) Konsultatīvās padomes sēdes vada ģenerālprokurors.
(3) Konsultatīvā padome uz savām sēdēm uzaicina Kontroles dienesta priekšnieku un ekspertus.
(4) Konsultatīvās padomes lietvedību nodrošina Kontroles dienests.
XII nodaļa 
Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas
koordinācija
61.pants. Koordinējošā institūcija
(1) Koordinējošā institūcija, kuras darbības mērķis ir saskaņot un pilnveidot valsts institūciju un privātā sektora
sadarbību noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanā, ir Finanšu sektora attīstības
padome.
(2) Finanšu sektora attīstības padomes sastāvu, funkcijas, uzdevumus, tiesības, lēmumu pieņemšanas kārtību un
darba organizāciju nosaka Ministru kabinets.
44
/
56
XIII nodaļa 
Starptautiskā sadarbība
62.pants. Informācijas apmaiņa
(1) Kontroles dienests drīkst pēc savas iniciatīvas vai atbilstoši lūgumam veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu
pilnvarotajām iestādēm, kuru pienākumi pēc būtības ir līdzīgi šā likuma 
50.panta
 pirmajā daļā un 
51.pantā
 minētajiem
pienākumiem, kā arī ar ārvalstu vai starptautiskajām terorisma finansēšanas apkarošanas institūcijām ar terorismu
saistītu līdzekļu kustības kontroles jautājumos, ja:
1) tiek nodrošināta datu konfidencialitāte un to izmantošana vienīgi savstarpēji saskaņotiem mērķiem;
2) tiek garantēta informācijas izmantošana tikai tādu noziedzīgu nodarījumu novēršanai un atklāšanai, kas ir
krimināli sodāmi Latvijā.
(1
1
) Kontroles dienests, pamatojoties uz informācijas pieprasījumu, kas saņemts no Apvienoto Nāciju
Organizācijas Drošības padomes un saskaņā ar tās tiesību aktiem izveidotajām palīginstitūcijām (turpmāk — ANO
Drošības padome), drīkst ar Ārlietu ministrijas starpniecību nodot ANO Drošības padomei tās rezolūcijās noteiktā
sankciju režīma īstenošanai nepieciešamo informāciju, ja ir nodrošināta sniegtās informācijas datu konfidencialitāte un
tiek garantēta informācijas izmantošana tikai ANO Drošības padomes rezolūcijās noteiktā sankciju režīma
īstenošanai.
(2) Informācijas apmaiņas veikšanai ar šā panta pirmajā daļā minētajām iestādēm un institūcijām Kontroles
dienests ir tiesīgs noslēgt sadarbības līgumus, vienojoties par informācijas apmaiņas kārtību un saturu. Kontroles
dienests ārvalstu pilnvarotajām iestādēm un starptautiskajām institūcijām ir tiesīgs papildus šā panta pirmajā daļā
paredzētajiem noteikt vēl citus sniegtās informācijas izmantošanas ierobežojumus un nosacījumus, kā arī pieprasīt
ziņas par tās izmantošanu. Informācija tiek sniegta analizēšanai, un tās tālākai nodošanai ir nepieciešama Kontroles
dienesta iepriekšēja piekrišana atbilstoši šā panta pirmās daļas prasībām. Par saņemtās informācijas izmantošanu
Kontroles dienests, ja tas ir iespējams, informē tās sniedzēju.
(3) Kontroles dienests, norādot pamatojumu, atsaka informācijas apmaiņu pilnā vai daļējā apjomā vai atsaka dot
piekrišanu informācijas tālākai nodošanai šādos gadījumos:
1) šāda rīcība var kaitēt Latvijas suverenitātei, drošībai, sabiedriskajai kārtībai vai citām valsts interesēm;
2) ir pietiekams pamats uzskatīt, ka persona tiks vajāta vai sodīta rases, reliģijas, pilsonības, etniskās
izcelsmes vai politisko uzskatu dēļ;
3) šāda rīcība būtu nepārprotami nesamērīga attiecībā uz Latvijas valsts vai personas likumīgajām interesēm;
4) persona, kura iekļauta kādā no Ministru kabineta atzītu valstu vai starptautisko organizāciju sastādītajiem to
personu sarakstiem, kas tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās, noziedzīgu nodarījumu
ir izdarījusi tās valsts teritorijā, kura ir izteikusi lūgumu par informācijas apmaiņu vai tās tālāku nodošanu, ir šīs
valsts pilsonis un Latvijas teritorijā nav izdarījusi krimināli sodāmu nodarījumu.
(4) Kontroles dienests var pieprasīt arī no citām, šā panta pirmajā daļā neminētajām ārvalstu iestādēm informāciju,
kas nepieciešama, lai analizētu saņemtos ziņojumus par neparastiem vai aizdomīgiem darījumiem.
(5) Ārvalstu izmeklēšanas iestādēm un tiesām Kontroles dienesta rīcībā esošā informācija tiek sniegta kārtībā,
kāda paredzēta starptautiskajos līgumos par savstarpējo tiesisko palīdzību krimināllietās, un ar tajos norādīto Latvijas
Republikas valsts institūciju starpniecību, turklāt tikai par noziedzīgiem nodarījumiem, kas ir krimināli sodāmi Latvijas
Republikā, ja starptautiskajos līgumos par savstarpējo tiesisko palīdzību krimināllietās nav noteikts citādi.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
63.pants. Rīkojumu izdošana
(1) Kontroles dienestam ir tiesības pēc citu valstu pilnvaroto iestāžu vai starptautisko terorisma novēršanas
institūciju lūguma izdot rīkojumu atbilstoši šā likuma
 V nodaļas
 prasībām.
(2) Kontroles dienestam ir tiesības izdot rīkojumu, ja lūgumā sniegtā informācija rada pamatotas aizdomas, ka
45
/
56
notiek noziedzīgs nodarījums, tajā skaitā noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija, terorisma finansēšana vai šādu darbību
mēģinājums, un šāds rīkojums arī būtu izdots, ja šajā likumā paredzētajā kārtībā būtu saņemts ziņojums par
neparastu vai aizdomīgu darījumu.
XIV nodaļa
Likuma subjekta un Kontroles dienesta nepamatotas un nelikumīgas rīcības
rezultātā nodarītu zaudējumu atlīdzināšana
(Nodaļa 
07.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.07.2012.
)
64.pants. Nepamatota rīcība
(1) Likuma subjekta rīcība ir nepamatota, ja tas lēmuma pieņemšanas brīdī rīkojies labā ticībā atbilstoši šā likuma
noteikumiem, taču vēlāk ir radies viens no šā likuma 
68.pantā
 noteiktajiem zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskajiem
pamatiem.
(2) Kontroles dienesta rīcība ir nepamatota, ja tas rīkojies atbilstoši šā likuma noteikumiem, taču vēlāk ir radies
viens no šā likuma 
68.pantā
 noteiktajiem zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskajiem pamatiem.
65.pants. Nelikumīga rīcība
(1) Likuma subjekta rīcība ir nelikumīga, ja tā neatbilst šā likuma noteikumiem.
(2) Kontroles dienesta rīcība ir nelikumīga, ja tas, izdodot rīkojumu, ir pārkāpis šā likuma noteikumus.
66.pants. Zaudējums
Zaudējums ir mantiski novērtējams pametums, kas personai radies Kontroles dienesta vai likuma subjekta
nepamatotas vai nelikumīgas rīcības rezultātā.
67.pants. Cēloņsakarība
(1) Tiesības uz zaudējuma atlīdzinājumu rodas, ja starp likuma subjekta vai Kontroles dienesta nepamatotu vai
nelikumīgu rīcību un personai nodarīto zaudējumu pastāv tieša cēloņsakarība — objektīva saikne starp likuma subjekta
vai Kontroles dienesta rīcību un tās radītajām laika ziņā sekojošām zaudējumu nodarošām sekām, proti, minētā rīcība
ir galvenais faktors, kas nenovēršami radījis šīs sekas.
(2) Cēloņsakarība nepastāv, ja tāds pats zaudējums būtu radies, arī neiestājoties kādam no zaudējumu
atlīdzināšanas tiesiskajiem pamatiem.
68.pants. Zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskais pamats
(1) Zaudējumu atlīdzināšanas tiesiskais pamats ir šāds:
1) saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 pirmās daļas noteikumiem izdots Kontroles dienesta rīkojums izbeigt
atturēšanos no darījumu veikšanas;
2) atbilstoši šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 2.punktam likuma subjektam izsniegts Kontroles dienesta
paziņojums par to, ka šis dienests nav konstatējis pamatu izdot šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punktā
minēto rīkojumu;
2
1
) atbilstoši šā likuma 
32.
2 
panta
 ceturtās daļas 2.punktam likuma subjektam izsniegts Kontroles dienesta
rīkojums, ar kuru paziņo, ka turpmāka līdzekļu pagaidu iesaldēšana ir izbeidzama, jo Kontroles dienests nav
konstatējis pamatu izdot šā likuma 
32.
2 
panta
 ceturtās daļas 1.punktā minēto rīkojumu;
46
/
56
3) atbilstoši šā likuma 
32.
2 
panta
 sestajai un septītajai daļai izdots Kontroles dienesta rīkojums atcelt rīkojumu,
kas izdots saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 otrās daļas 1.punkta noteikumiem;
4) ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmums, ar kuru tiek atcelts Kontroles dienesta rīkojums, kas
izdots saskaņā ar šā likuma 
32.
2 
panta
 pirmo daļu vai otrās daļas 1.punktu.
(2) Ja likuma subjekts ir rīkojies nepamatoti, tiesības uz zaudējumu atlīdzinājumu nerodas no brīža, kad tas
saskaņā ar šā likuma 
32.panta
 otro daļu ir ziņojis Kontroles dienestam, līdz brīdim, kad Kontroles dienests saskaņā ar
šā likuma 
32.
2 
panta
 pirmo daļu izdevis rīkojumu izbeigt atturēšanos no darījuma veikšanas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
13.08.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
69.pants. Līdzatbildība
Persona nav tiesīga pilnīgi vai daļēji saņemt zaudējuma atlīdzinājumu, ja tā:
1) nav izmantojusi savas zināšanas, spējas un praktiskās iespējas, kā arī nav darījusi visu iespējamo, lai
zaudējumu novērstu vai samazinātu;
2) traucējusi izvērtēt darījuma likumību, tajā skaitā nav sniegusi vai nav savlaicīgi sniegusi informāciju, kas
nepieciešama (pieprasīta) darījuma izvērtēšanai, sniegusi nepatiesu informāciju, nav bijusi sasniedzama
deklarētajā dzīvesvietā vai faktiskajā dzīvesvietā (ja likuma subjektam ir norādīta tās adrese), vai juridiskajā
adresē;
3) citā veidā radījusi sev zaudējumus vai izraisījusi šādu zaudējumu rašanos
70.pants. Atlīdzināmo zaudējumu veidi
(1) Personai ir atlīdzināmi šādi tiešie zaudējumi:
1) atturēšanās no darījumu veikšanas vai attiecīgo darbību apturēšanas rezultātā negūtie ienākumi;
2) saistību neizpildes vai nokavējuma rezultātā nodarītie zaudējumi;
3) citi šajā pantā neminētie tiešie zaudējumi, kuri noteikti 
Civillikumā
 un kurus persona var pierādīt.
(2) Ja personai kā nodokļu maksātājam ir bijusi aprēķināta nokavējuma nauda par periodu, kad tai nelikumīgi vai
nepamatoti bija liegta iespēja rīkoties ar finanšu līdzekļiem, un ģenerālprokurors vai īpaši pilnvarots prokurors ir
pieņēmis lēmumu par zaudējumu atlīdzināšanu, attiecīgajai personai šo nokavējuma naudu dzēš likumā “
Par
nodokļiem un nodevām
” noteiktajā kārtībā.
(Otrā daļa stājas spēkā 
11.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 9.punktu)
71.pants. Zaudējuma atlīdzinājuma apmēra noteikšana
(1) Nosakot atbilstošu zaudējuma atlīdzinājuma apmēru, ņem vērā likuma subjekta vai Kontroles dienesta rīcības
tiesisko un faktisko pamatojumu un motīvus, kā arī personas rīcību.
(2) Nosakot zaudējuma atlīdzinājuma apmēru, papildus var ņemt vērā arī citus konkrētajā gadījumā būtiskus
apstākļus, ja tos ir iespējams objektīvi pierādīt.
(3) Zaudējumu, kas aprēķināts atbilstoši šā likuma 
70.panta
 un 
71.panta
 pirmās un otrās daļas noteikumiem,
atlīdzina šādā apmērā:
1) 100 procentu apmērā — par aprēķināto summu vai summas daļu, kas nepārsniedz 150 000 
euro
;
2) 75 procentu apmērā — par aprēķināto summas daļu, kas pārsniedz 150 000 
euro
, bet nepārsniedz 1 425 000
euro
;
3) 50 procentu apmērā — par aprēķināto summas daļu, kas pārsniedz 1 425 000 
euro
.
47
/
56
(4) Personai izmaksājamo zaudējuma atlīdzinājumu par negūtajiem ienākumiem apliek ar nodokļiem un nodevām
nodokļu likumos noteiktajā kārtībā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.10.2013
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2014.
)
72.pants. Kārtība, kādā iesniedz un izskata iesniegumu par zaudējuma atlīdzināšanu
(1) Iesniegumu par zaudējuma atlīdzināšanu persona sešu mēnešu laikā no šā likuma 
68.pantā
 minētā tiesiskā
pamata iestāšanās dienas iesniedz Ģenerālprokuratūrai. Iesniegumā norāda:
1) iesniedzēja — fiziskās personas vārdu, uzvārdu, adresi un personas kodu, bet, ja tāda nav, — citu
informāciju, kas dod iespēju identificēt personu, vai juridiskās personas nosaukumu, reģistrācijas numuru un
juridisko adresi;
2) prasījumu;
3) zaudējuma atlīdzināšanas tiesisko pamatu un citus faktus, kas pamato tiesības uz zaudējuma atlīdzinājumu;
4) personas apliecinājumu par to, ka šai personai nebija brīvu finanšu līdzekļu, lai zaudējuma rašanās brīdī
izpildītu saistības;
5) bankas konta vai pasta norēķinu sistēmas konta rekvizītus, uz kuru zaudējuma atlīdzinājums pārskaitāms;
6) pēc izvēles — citu kontaktinformāciju (papildu adrese, tālruņa numurs, elektroniskā pasta adrese).
(2) Iesniegumam pievieno zaudējumu apliecinošos dokumentus un citus pierādījumus.
(3) Ģenerālprokurors vai īpaši pilnvarots prokurors triju mēnešu laikā pēc iesnieguma saņemšanas izvērtē
zaudējuma atlīdzināšanas tiesisko pamatu un pieņem lēmumu par zaudējuma atlīdzināšanu un tā apmēru vai par
atteikumu atlīdzināt zaudējumu. Ja objektīvu iemeslu dēļ nav iespējams ievērot triju mēnešu termiņu, to var pagarināt
līdz sešiem mēnešiem, par to rakstveidā informējot iesniedzēju. Ja nepieciešams, ģenerālprokurors vai īpaši pilnvarots
prokurors var pieprasīt papildu informāciju.
(4) Par apzināti nepatiesu ziņu sniegšanu Ģenerālprokuratūrai persona saucama pie likumā noteiktās atbildības.
73.pants. Ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmuma paziņošana un spēkā esamība
(1) Lēmums par zaudējuma atlīdzināšanu vai par atteikumu atlīdzināt zaudējumu stājas spēkā ar brīdi, kad tas
paziņots iesniedzējam.
(2) Personai, kura nepiekrīt ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmumam zaudējuma atlīdzināšanas
lietā, ir tiesības 30 dienu laikā vērsties tiesā 
Civilprocesa likumā
 paredzētajā kārtībā.
74.pants. Zaudējuma atlīdzināšanas lietā pieņemtā lēmuma izpilde
(1) Pēc tam, kad stājies spēkā ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmums par zaudējuma
atlīdzināšanu, Ģenerālprokuratūra triju darbdienu laikā nosūta Finanšu ministrijai izpildei:
1) lēmuma norakstu;
2) informāciju par personas datiem, bankas vai pasta norēķinu sistēmas rekvizītiem un kontaktinformāciju, ja
persona to ir norādījusi.
(2) Pēc tam, kad stājies spēkā ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmums, Ģenerālprokuratūra triju
darbdienu laikā šā likuma 
70.panta
 otrajā daļā minētās nokavējuma naudas dzēšanai nosūta nodokļu administrācijai:
1) lēmuma norakstu;
2) informāciju par personas datiem, apturētā darījuma summas apmēru un laika periodu, kurā personai bija
48
/
56
liegta iespēja rīkoties ar finanšu līdzekļiem.
(3) Finanšu ministrija mēneša laikā pēc visas nepieciešamās informācijas saņemšanas izmaksā zaudējuma
atlīdzinājumu, pārskaitot to uz iesniegumā norādīto bankas vai pasta norēķinu sistēmas kontu.
(4) Finanšu ministrija saskaņā ar pamatotu lēmumu zaudējuma atlīdzinājumu var izmaksāt pa daļām gada laikā
pēc visas nepieciešamās informācijas saņemšanas dienas. Šis lēmums nav apstrīdams un pārsūdzams.
(5) Zaudējuma atlīdzinājumu izmaksā no valsts budžetā īpaši šiem mērķiem paredzētajiem līdzekļiem.
(Otrā daļa stājas spēkā 
11.01.2013.
 Sk. Pārejas noteikumu 9.punktu)
75.pants. Pārskats par zaudējumu atlīdzināšanu
Finanšu ministrija reizi gadā (līdz nākamā gada 15.janvārim) sagatavo un iesniedz Ministru kabinetam pārskatu par
visiem attiecīgajā laikposmā saņemtajiem ģenerālprokurora vai īpaši pilnvarota prokurora lēmumiem par zaudējumu
atlīdzināšanu no valsts budžeta.
76.pants. Likuma subjekta atbildība
(1) Ja valsts atlīdzina personai likuma subjekta nelikumīgas rīcības dēļ nodarītos zaudējumus, Ģenerālprokuratūra
pēc atlīdzinājuma izmaksas vērš regresa prasību pret likuma subjektu.
(2) Pirms regresa prasības vēršanas pret likuma subjektu Ģenerālprokuratūra to informē par pieņemto lēmumu un
aicina mēneša laikā labprātīgi atlīdzināt nodarītos zaudējumus.
(3) Regresa kārtībā piedzītie līdzekļi ieskaitāmi valsts pamatbudžetā.
XV nodaļa
Atbildība par pārkāpumiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas novēršanas jomā un kompetence sankciju
piemērošanā un uzraudzības pasākumu īstenošanā
(Nodaļa 
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
77. pants. Kompetence sankciju piemērošanā un uzraudzības pasākumu īstenošanā
(1) Uzraudzības un kontroles institūcija piemēro šā likuma 
78. pantā
 noteiktās sankcijas, ja tiek konstatēti
normatīvo aktu pārkāpumi noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā. Šā
likuma 
78. panta
 pirmās daļas 1., 2., 3., 5., 6. un 7. punktā noteiktās sankcijas attiecībā uz zvērinātiem revidentiem un
zvērinātu revidentu komercsabiedrībām piemēro Valsts ieņēmumu dienests pēc uzraudzības un kontroles institūcijas
— Latvijas Zvērinātu revidentu asociācijas — ierosinājuma.
(2) Uzraudzības un kontroles institūcija papildus šā likuma 
78. pantā
 noteiktajām sankcijām var piemērot
uzraudzības pasākumus, kas paredzēti attiecīgo likuma subjektu darbību reglamentējošos normatīvajos aktos, ja tiek
konstatēti normatīvo aktu pārkāpumi noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas
jomā.
(3) Uzraudzības un kontroles institūcija, atbilstoši šā panta pirmajai daļai nosakot sankciju vai uzraudzības
pasākumu veidu un apmēru, ņem vērā visus būtiskos apstākļus, tostarp:
1) pārkāpuma smagumu, ilgumu un sistemātiskumu;
2) fiziskās vai juridiskās personas atbildības pakāpi;
3) fiziskās vai juridiskās personas finansiālo stāvokli (atbildīgās fiziskās personas gada ienākumu apmēru vai
atbildīgās juridiskās personas kopējo gada apgrozījumu un citus finansiālo stāvokli ietekmējošos faktorus);
4) fiziskās vai juridiskās personas pārkāpuma rezultātā iegūto peļņu, ciktāl to var aprēķināt;
49
/
56
5) pārkāpuma radītos zaudējumus trešajām personām, ciktāl tos var noteikt;
6) to, cik lielā mērā pie atbildības sauktā fiziskā vai juridiskā persona sadarbojas ar uzraudzības un kontroles
institūciju;
7) fiziskās vai juridiskās personas iepriekš izdarītos pārkāpumus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un
terorisma finansēšanas novēršanas un starptautisko vai nacionālo sankciju jomā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
78. pants. Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanai noteikto prasību
neievērošana
(1) Par normatīvo aktu pārkāpumu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas
jomā, tai skaitā attiecībā uz klienta izpēti, darījuma attiecību un darījumu uzraudzību, ziņošanu par neparastiem un
aizdomīgiem darījumiem, informācijas sniegšanu uzraudzības un kontroles institūcijai vai Kontroles dienestam,
atturēšanos no darījuma veikšanas, līdzekļu iesaldēšanu, iekšējās kontroles sistēmu, informācijas glabāšanu un
iznīcināšanu, kā arī par Regulas Nr. 
2015/847
 pārkāpumu likuma subjektam var piemērot šādas sankcijas:
1) izteikt publisku paziņojumu, norādot par pārkāpumu atbildīgo personu un pārkāpuma būtību;
2) izteikt brīdinājumu;
3) uzlikt par pārkāpumu atbildīgajai personai (fiziskajai vai juridiskajai) soda naudu līdz 1 000 000 
euro
;
4) apturēt vai pārtraukt darbību, tai skaitā apturēt vai anulēt licenci (sertifikātu) vai anulēt ierakstu attiecīgā
reģistrā;
5) noteikt pagaidu aizliegumu par pārkāpumu atbildīgajai personai pildīt tai likuma subjekta noteiktos
pienākumus;
6) pienākumu veikt noteiktu rīcību vai atturēties no tās;
7) uzlikt par pienākumu likuma subjektam atcelt par pārkāpumu atbildīgo personu no amata.
(2) Zvērinātiem advokātiem un zvērinātiem notāriem normatīvo aktu pārkāpumu lietas noziedzīgi iegūtu līdzekļu
legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā izskata atbilstoši procesuālajai kārtībai, kāda noteikta
disciplinārlietu izskatīšanai šo personu darbību regulējošos normatīvajos aktos.
(3) Kredītiestādēm un finanšu iestādēm, atkāpjoties no šā panta pirmās daļas 3. punktā noteiktā, par normatīvo
aktu pārkāpumu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas jomā, tai skaitā
attiecībā uz klienta izpēti, darījuma attiecību un darījumu uzraudzību, ziņošanu par neparastiem un aizdomīgiem
darījumiem, informācijas sniegšanu uzraudzības un kontroles institūcijai vai Kontroles dienestam, atturēšanos no
darījuma veikšanas, līdzekļu iesaldēšanu, iekšējās kontroles sistēmu, informācijas glabāšanu un iznīcināšanu, kā arī
par Regulas Nr. 
2015/847
 pārkāpumu var piemērot šādas sankcijas:
1) uzlikt juridiskajai personai soda naudu līdz 10 procentiem no kopējā gada apgrozījuma saskaņā ar pēdējo
apstiprināto finanšu pārskatu, kas izstrādāts, apstiprināts un revidēts, ja nepieciešams, saskaņā ar
kredītiestādei vai finanšu iestādei saistošiem normatīvajiem aktiem gada pārskatu sagatavošanas jomā. Ja 10
procenti no kopējā gada apgrozījuma, kas pieejams saskaņā ar šā punkta pirmajā teikumā noteikto, ir mazāk
par 5 000 000 
euro
, uzraudzības un kontroles institūcija ir tiesīga uzlikt soda naudu līdz 5 000 000 
euro
. Ja
kredītiestāde vai finanšu iestāde ir mātes sabiedrība vai mātes sabiedrības meitas sabiedrība, attiecīgais
kopējais gada apgrozījums ir kopējais gada apgrozījums vai atbilstīga veida ienākumi saskaņā ar attiecīgajiem
normatīvajiem aktiem un pēdējiem pieejamiem konsolidētajiem pārskatiem, kurus apstiprinājusi galvenā mātes
sabiedrības vadības struktūra;
2) uzlikt amatpersonai, darbiniekiem vai personai, kura pārkāpuma izdarīšanas laikā ir atbildīga par noteiktas
darbības veikšanu kredītiestādes vai finanšu iestādes uzdevumā vai interesēs, soda naudu līdz 5 000 000 
euro
.
(4) Ja uzraudzības un kontroles institūcija konstatē, ka citā dalībvalstī licencētas kredītiestādes vai finanšu
iestādes filiāle, kas darbojas Latvijā, vai citā dalībvalstī licencēta kredītiestāde vai finanšu iestāde, kas sniedz finanšu
pakalpojumus, neatverot tajā filiāli, veic darbības, kas ir pretrunā ar šo likumu, tieši piemērojamiem Eiropas Savienības
50
/
56
tiesību aktiem vai citiem normatīvajiem aktiem vai dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju
pieņemtajiem lēmumiem, tā nekavējoties pieprasa, lai attiecīgā filiāle, kredītiestāde vai finanšu iestāde izbeidz šādas
darbības.
(5) Ja citā dalībvalstī licencētas kredītiestādes vai finanšu iestādes filiāle, kas darbojas Latvijā, vai citā dalībvalstī
licencēta kredītiestāde vai finanšu iestāde, kas sniedz finanšu pakalpojumus, neatverot filiāli, neizbeidz darbības, kas ir
pretrunā ar šo likumu, tieši piemērojamiem Eiropas Savienības tiesību aktiem vai citiem normatīvajiem aktiem vai
dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju pieņemtajiem lēmumiem, uzraudzības un kontroles
institūcija nekavējoties par to informē attiecīgās dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju.
(6) Ja citā dalībvalstī licencētas kredītiestādes vai finanšu iestādes filiāle, kas darbojas Latvijā, vai citā dalībvalstī
licencēta kredītiestāde vai finanšu iestāde, kas sniedz maksājumu pakalpojumus, neatverot filiāli, veic darbības, kas ir
pretrunā ar šo likumu, tieši piemērojamiem Eiropas Savienības tiesību aktiem vai citiem normatīvajiem aktiem vai
dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju pieņemtajiem lēmumiem, uzraudzības un kontroles
institūcija par to informē attiecīgās dalībvalsts kredītiestāžu vai finanšu iestāžu uzraudzības institūciju un veic
pasākumus, lai šādus pārkāpumus novērstu.
(7) Uzraudzības un kontroles institūcija savā mājaslapā internetā publicē informāciju par likuma subjektam
piemērotajām sankcijām, kā arī informāciju par lēmuma par sankciju piemērošanu pārsūdzēšanu, pārsūdzības
iznākumu un lēmumu par sankciju atcelšanu.
(8) Šā panta septītajā daļā minēto informāciju uzraudzības un kontroles institūcija var publiskot, neidentificējot
personu, ja pēc iepriekšēja izvērtējuma veikšanas konstatē, ka tās fiziskās personas datu atklāšana, kurai piemērota
sankcija, nav samērīga vai arī fiziskās vai juridiskās personas datu atklāšana var apdraudēt finanšu tirgus stabilitāti vai
uzsākta kriminālprocesa norisi vai radīt nesamērīgu kaitējumu iesaistītajām personām.
(9) Ja paredzams, ka šā panta astotajā daļā minētie apstākļi saprātīgā laikposmā var izbeigties, šā panta septītajā
daļā minētās informācijas publiskošanu var atlikt.
(10) Šajā pantā noteiktajā kārtībā uzraudzības un kontroles institūcijas mājaslapā internetā ievietotā informācija ir
pieejama piecus gadus no tās ievietošanas dienas.
(11) Finanšu un kapitāla tirgus komisija informē Eiropas Banku iestādi par personām piemērotajām sankcijām.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Sk. Pārejas noteikumu 30. punktu)
79. pants. Finanšu un kapitāla tirgus komisijas administratīvā akta pārsūdzēšana
Finanšu un kapitāla tirgus komisijas lēmumu par sankciju piemērošanu, kas pieņemts uz šā likuma pamata, var
pārsūdzēt Administratīvajā apgabaltiesā. Tiesa lietu izskata kā pirmās instances tiesa. Lieta tiek izskatīta triju
tiesnešu sastāvā. Administratīvās apgabaltiesas spriedumu var pārsūdzēt, iesniedzot kasācijas sūdzību.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
80. pants. Administratīvā akta darbība
Administratīvā akta par šā likuma 
78. pantā
 minēto sankciju piemērošanu, izņemot soda naudas uzlikšanu,
pārsūdzēšana neaptur šā akta darbību.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
81. pants. Soda naudas izlietošanas kārtība
Par šā likuma pārkāpumiem soda naudas tiek ieskaitītas valsts budžetā. Par šā likuma pārkāpumiem iekasēto
soda naudu izlietošanu nosaka atbilstoši gadskārtējā valsts budžeta likumā paredzētajam.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
82. pants. Noilgums
(1) Ja likuma subjekts ir pārkāpis normatīvos aktus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas novēršanas jomā, uzraudzības un kontroles institūcija ir tiesīga ierosināt lietu ne vēlāk kā piecu gadu
laikā no pārkāpuma izdarīšanas dienas, bet, ja pārkāpums ir ilgstošs, — no pārkāpuma izbeigšanas dienas.
51
/
56
(2) Ja likuma subjekts ir pārkāpis normatīvos aktus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma
finansēšanas novēršanas jomā un ja uzraudzības un kontroles institūcijas rīcībā ir informācija, kas rada aizdomas par
likuma subjekta tiešu vai netiešu iesaisti noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijā vai terorisma finansēšanā, uzraudzības
un kontroles institūcija ir tiesīga ierosināt lietu ne vēlāk kā 10 gadu laikā no pārkāpuma izdarīšanas dienas, bet, ja
pārkāpums ir ilgstošs, — no pārkāpuma izbeigšanas dienas.
(3) Šā panta pirmajā un otrajā daļā noteiktā noilguma termiņa skaitīšanu lietas ierosināšanai aptur ar lietas
ierosināšanas dienu.
(4) Lēmumu par šā likuma 
78. pantā
 noteikto sankciju piemērošanu uzraudzības un kontroles institūcija var
pieņemt divu gadu laikā no lietas ierosināšanas dienas.
(5) Objektīvu iemeslu dēļ, tostarp tad, ja lietā nepieciešama ilgstoša faktu konstatācija, uzraudzības un kontroles
institūcija, pieņemot lēmumu, var pagarināt šā panta ceturtajā daļā noteikto lēmuma pieņemšanas termiņu uz laiku,
kas nepārsniedz trīs gadus no lietas ierosināšanas dienas. Lēmums par termiņa pagarināšanu nav pārsūdzams.
(6) Uzraudzības un kontroles institūcija izbeidz lietu, ja šā panta ceturtajā vai piektajā daļā noteiktajā termiņā nav
pieņemts lēmums par šā likuma 
78. pantā
 noteikto sankciju piemērošanu.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
Pārejas noteikumi
1. Ar šā likuma spēkā stāšanos spēku zaudē likums “
Par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu
”
(Latvijas Republikas Saeimas un Ministru Kabineta Ziņotājs, 1998, 3.nr.; 2000, 14.nr.; 2002, 16.nr.; 2004, 2.nr.; 2005,
13.nr.; 2006, 12.nr.).
2. Šajā likumā noteikto klienta identifikāciju un patiesā labuma guvēja noskaidrošanu tiem klientiem, ar kuriem ir
spēkā darījuma attiecības un kuriem tā nav veikta, likuma subjekti veic ne vēlāk kā līdz 2009.gada 1.jūlijam vai līdz
minētajam termiņam pārtrauc ar tiem darījuma attiecības.
3. Līdz jaunu Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2009.gada 1.janvārim ir
spēkā:
1) Ministru kabineta 1998.gada 2.jūnija noteikumi Nr.213 “Noteikumi par Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas
novēršanas dienesta darbinieku darba samaksas sis
tēmu”;
2) Ministru kabineta 1998.gada 29.decembra noteikumi Nr.497 “
Kārtība, kādā valsts institūcijas sniedz
informāciju Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas dienestam
”;
3) Ministru kabineta 2001.gada 20.marta noteikumi Nr.127 “
Noteikumi par neparasta darījuma pazīmju sarakstu
un ziņošanas kārtību
”;
4) Ministru kabineta 2006.gada 29.augusta noteikumi Nr.731 “
Noteikumi par valstīm un starptautiskajām
organizācijām, kuru sastādītajos sarakstos iekļautas personas sakarā ar aizdomām par terora akta izdarīšanu
vai līdzdalību tajā
”.
4. Likuma subjekti, kurus atbilstoši šā likuma 
45.panta
 otrajai daļai uzrauga Valsts ieņēmumu dienests un kuri
savu darbību uzsākuši līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai, par savas darbības veidu rakstveidā informē Valsts
ieņēmumu dienesta teritoriālo iestādi 30 darbdienu laikā pēc šā likuma spēkā stāšanās.
5. Šā likuma 
41.panta
 noteikumi par tiesībām pieprasīt un saņemt bez maksas likuma izpildei nepieciešamo
informāciju no reģistriem un informācijas sistēmām stājas spēkā vienlaikus ar nepieciešamajiem grozījumiem
attiecīgajos spēkā esošajos likumos. Līdz attiecīgo grozījumu spēkā stāšanās dienai šā likuma 
41.pantā
 minētajiem
likuma subjektiem ir tiesības pieprasīt un saņemt informāciju no Nederīgo dokumentu reģistra, Sodu reģistra un
Iedzīvotāju reģistra saskaņā ar tiesību normām, kas ir spēkā līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai.
52
/
56
6. Šā likuma 
41.pantā
 minētā informācija no Sodu reģistra bez maksas sniedzama, sākot ar 2010.gada 1.janvāri.
7. Saskaņā ar šo likumu noteikto atlīdzību (darba samaksu u.c.) 2009.gadā nosaka atbilstoši likumam “Par valsts
un pašvaldību institūciju amatpersonu un darbinieku atlīdzību 2009.gadā”.
(
12.12.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2009.
)
8. Šā likuma 
32.panta
 2.
1
 daļa, grozījumi 
32.panta
 trešās daļas ievaddaļā un trešās daļas 3.punktā attiecībā uz 40
dienu termiņa noteikšanu, 
32.panta
 astotās daļas 4.punkts, 
34.panta
 1.
1
 daļa, grozījumi 
34.panta
 otrajā daļā, kā arī
grozījumi 
39.panta
 pirmajā daļā attiecībā uz klienta informēšanu par Kontroles dienesta saskaņā ar šā likuma 
32.panta
2.
1
 daļu izdoto rīkojumu nav piemērojami likuma subjekta ziņojumiem, kas Kontroles dienestam iesniegti līdz
2009.gada 31.decembrim.
(
10.12.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2010.
)
9. Šā likuma 
70.panta
 otrā daļa un 
74.panta
 otrā daļa stājas spēkā vienlaikus ar attiecīgiem grozījumiem likumā
“
Par nodokļiem un nodevām
”.
(
07.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.07.2012.
)
10. Šā likuma 
64.
, 
65.
, 
66.
, 
67.
, 
68. 
un 
69.pants
, 
70.panta
 pirmā daļa, 
71.
, 
72. 
un 
73.pants
, 
74.panta
 pirmā, trešā,
ceturtā un piektā daļa, 
75. 
un 
76.pants
 stājas spēkā 2013.gada 1.janvārī.
(
07.06.2012
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
11.07.2012.
)
11. Grozījumi šā likuma 
41.panta
 otrās daļas 2.punktā stājas spēkā 2015.gada 1.martā.
(
13.08.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
16.09.2014.
)
12. Ministru kabinets izdod noteikumus par valstīm un starptautiskajām organizācijām, kuras sastādījušas to
personu sarakstus, kas tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās vai masveida iznīcināšanas
ieroču izgatavošanā, glabāšanā, pārvietošanā, lietošanā vai izplatīšanā. Līdz šā punkta pirmajā teikumā minēto
Ministru kabineta noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz 2016.gada 1.aprīlim ir spēkā Ministru kabineta
2009.gada 13.janvāra noteikumi Nr.36 "
Noteikumi par valstīm un starptautiskajām organizācijām, kuras sastādījušas to
personu sarakstus, kas tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos teroristiskās darbībās
(
04.02.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.02.2016.
)
13. Šā likuma 
4.panta
 trešās daļas 2.punkts (jaunā redakcijā) stājas spēkā vienlaikus ar 
Starptautisko un Latvijas
Republikas nacionālo sankciju likumu
.
(
04.02.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.02.2016.
)
14. Attiecībā uz darījuma attiecību uzsākšanu ar klientu — politiski nozīmīgu personu, kura ieņem vai ir ieņēmusi
nozīmīgu publisku amatu Latvijas Republikā, kā arī ar politiski nozīmīgas personas ģimenes locekli vai ar politiski
nozīmīgu personu cieši saistītu personu — šā likuma 
22.panta
 otrās daļas 2.punktā, 
25.panta
 pirmajā, trešajā un
ceturtajā daļā noteikto prasību izpildi likuma subjekts nodrošina līdz 2016.gada 1.jūnijam.
(
04.02.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.02.2016.
)
15. Attiecībā uz klientu — politiski nozīmīgu personu, kura ieņem vai ir ieņēmusi nozīmīgu publisku amatu Latvijas
Republikā, kā arī uz politiski nozīmīgas personas ģimenes locekli vai ar politiski nozīmīgu personu cieši saistītu
personu, ar kuru darījumu attiecības uzsāktas līdz šā likuma 
1.panta
 18.punkta (jaunā redakcijā) spēkā stāšanās
dienai, — šā likuma 
22.panta
 otrās daļas 2.punktā, 
25.panta
 otrajā, trešajā un ceturtajā daļā noteikto prasību izpildi
likuma subjekts nodrošina līdz 2016.gada 1.decembrim.
(
04.02.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.02.2016.
)
16. Kredītiestāde, maksājumu iestāde un elektroniskās naudas iestāde šā likuma 
10.panta
 2.
1
 daļas 1.punktā
noteikto politiku un 2.
1
 daļas 2.punktā noteikto procedūru izstrādā triju mēnešu laikā no dienas, kad stājas spēkā šā
likuma 
10.panta
 2.
1
 daļa, un līdz 2017.gada 1.janvārim veic un dokumentē novērtējumu, kas apliecina, ka par šā
likuma prasību ievērošanu atbildīgais darbinieks un atbildīgais valdes loceklis atbilst normatīvajos aktos un šā likuma 
53
/
56
subjekta iekšējās politikās un procedūrās noteiktajām prasībām.
(
26.05.2016
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.06.2016.
)
17. Šā likuma 
3. panta
 pirmās daļas 11. punkts un 
45. panta
 otrās daļas 6. punkta "e" apakšpunkts stājas spēkā
2019. gada 1. jūlijā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Minētie grozījumi iekļauti likuma redakcijā uz
01.07.2019.
)
18. Grozījums, ar kuru šā likuma 
5. panta
 trešā daļa tiek papildināta ar 11., 12. un 13. punktu, stājas spēkā
vienlaikus ar attiecīgiem 
grozījumiem Krimināllikumā
.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.04.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
19. Fiziskā persona paziņo juridiskajai personai informāciju atbilstoši šā likuma 
18.
1
 panta
 pirmajai un otrajai daļai
līdz 2018. gada 1. februārim.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
20. Komercsabiedrība, kura komercreģistram ir iesniegusi paziņojumu par patieso labuma guvēju saskaņā ar
Komerclikuma
 
17.
1
 pantu
 un kurai šis patiesais labuma guvējs nav mainījies līdz šā likuma 
18.
2 
panta
 spēkā stāšanās
dienai, iesniedz trūkstošo šā likuma 
18.
1
 panta
 ceturtajā daļā minēto informāciju par patieso labuma guvēju līdz 2018.
gada 1. februārim.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
21. Šā likuma 
18.
2
 pants
 stājas spēkā 2017. gada 1. decembrī. Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrs līdz 2018.
gada 1. janvārim, nepieņemot atsevišķu lēmumu, reģistrē komercreģistrā ziņas, kas par komercsabiedrību patiesajiem
labuma guvējiem iesniegtas saskaņā ar 
Komerclikuma
 
17.
1
 pantu
.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
22. Juridiskā persona (izņemot komercsabiedrības, kas minētas šo pārejas noteikumu 20. punktā), kura ir
reģistrēta Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistra vestajā reģistrā vai par kuras reģistrāciju ir iesniegts pieteikums līdz
šā likuma 
18.
2 
panta
 spēkā stāšanās dienai, iesniedz Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistram pieteikumu par tās
patieso labuma guvēju atbilstoši šā likuma 
18.
2
 panta
 otrajai daļai līdz 2018. gada 1. martam.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
23. Šā likuma 
18.
3 
panta
 pirmajā daļā minētās informācijas pieejamību Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrs
tiešsaistes formā nodrošina, sākot ar 2018. gada 1. aprīli.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
24. Šā likuma 
18.
3
 panta
 trešā daļa stājas spēkā 2018. gada 1. jūnijā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
25. Ministru kabinets šā likuma 
22. panta
 otrās daļas "b" apakšpunktā un trešajā daļā minētos noteikumus izdod
līdz 2018. gada 1. aprīlim.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
26. Nacionālo noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas risku novērtēšanas ziņojumu
likuma subjekti attiecībā uz vienkāršotu klienta izpēti, kas noteikta šā likuma 
26. pantā
, ņem vērā, sākot ar 2018. gada
1. jūliju.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
27. Grozījums šā likuma 
41. panta
 otrās daļas 7. punktā attiecībā uz informācijas sniegšanu par personas
54
/
56
Likumā iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005.gada 26.oktobra direktīvas 
2005/60/EK
 par to, lai nepieļautu finanšu
sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai;
2) Eiropas Komisijas 2006.gada 1.augusta direktīvas 
2006/70/EK
, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Eiropas
Parlamenta un Padomes direktīvai 
2005/60/EK
 attiecībā uz “politiski ietekmējamas personas” definīciju un
tehniskajiem kritērijiem vienkāršotām klienta uzticamības pārbaudes procedūrām un atbrīvojumam sakarā ar finanšu
darbību, kuru veic reti vai ļoti ierobežotos apjomos;
3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.gada 16.septembra direktīvas 
2009/110/EK
 par elektroniskās naudas iestāžu
darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem direktīvā 
2005/60/EK
 un direktīvā 
2006/48/EK
miršanas datumu stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
01.01.2019.
)
28. Grozījums, ar kuru tiek izslēgts šā likuma 
45. panta
 pirmās daļas 5. punkts, stājas spēkā 2019. gada 25.
jūnijā.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
 Minētais grozījums iekļauts likuma redakcijā uz
25.06.2019.
)
29. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. jūlijam izdod šā likuma 
47. panta
 ceturtajā daļā minētos noziedzīgi iegūtu
līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas uzraudzības un kontroles noteikumus attiecībā uz šā
likuma 
45. panta
 2.
1
 daļā minētajiem likuma subjektiem.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
30. Šā likuma 
78. pantā
 noteiktās sankcijas Finanšu un kapitāla tirgus komisija ir tiesīga piemērot finanšu un
kapitāla tirgus dalībniekiem arī par normatīvo aktu prasību pārkāpumiem attiecībā uz finanšu ierobežojumiem, kas
noteikti saskaņā ar 
Starptautisko un Latvijas Republikas nacionālo sankciju likumu
, līdz dienai, kad stājušies spēkā
grozījumi normatīvajos aktos, kuri nosaka atbildību par normatīvo aktu prasību pārkāpumiem attiecībā uz finanšu
ierobežojumiem, par kuriem nav piemērojama kriminālatbildība saskaņā ar 
Krimināllikuma
 
84. pantu
.
(
26.10.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
31. Kredītiestādes, maksājumu iestādes, elektroniskās naudas iestādes, ieguldījumu brokeru sabiedrības un —
attiecībā uz klientu individuālo portfeļu pārvaldīšanu un atvērto ieguldījumu fondu apliecību izplatīšanu — arī ieguldījumu
pārvaldes sabiedrības 14 dienu laikā pēc šā likuma 
21.
1
 panta spēkā stāšanās dienas paziņo klientiem — čaulas
veidojumiem, kas atbilst šā likuma 
1.
 panta 15.
1
 punkta "a" un "b" apakšpunktā noteiktajām pazīmēm, — par darījuma
attiecību izbeigšanu.
(
26.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
32. Kredītiestādes, maksājumu iestādes, elektroniskās naudas iestādes, ieguldījumu brokeru sabiedrības un —
attiecībā uz klientu individuālo portfeļu pārvaldīšanu un atvērto ieguldījumu fondu apliecību izplatīšanu — arī ieguldījumu
pārvaldes sabiedrības 60 dienu laikā pēc šā likuma 
21.
1
 panta spēkā stāšanās dienas izbeidz darījuma attiecības un
gadījuma rakstura darījumus ar klientiem — čaulas veidojumiem, kas atbilst šā likuma 
1.
 panta 15.
1
 punkta "a" un
"b" apakšpunktā noteiktajām pazīmēm.
(
26.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
33. Finanšu un kapitāla tirgus komisija šā likuma 
21.
1
 panta otrajā daļā minētos normatīvos noteikumus izdod līdz
2018. gada 1. jūnijam.
(
26.04.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.05.2018.
)
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
31.03.2011.
, 
12.09.2013.
 un 
26.10.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
09.11.2017.
)
55
/
56
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
un par direktīvas 
2000/46/EK
 atcelšanu;
4) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011.gada 8.jūnija direktīvas 
2011/61/ES
 par alternatīvo ieguldījumu fondu
pārvaldniekiem un par grozījumiem direktīvā 
2003/41/EK
, direktīvā 
2009/65/EK
, regulā (EK) Nr. 
1060/2009
 un regulā
(ES) Nr. 
1095/2010
;
5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 20. maija direktīvas (ES) 
2015/849
 par to, lai nepieļautu finanšu
sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas
Parlamenta un Padomes regulu (ES) Nr. 
684/2012
 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu 
2005/60/EK
 un
Komisijas direktīvu 
2006/70/EK
 (Dokuments attiecas uz EEZ);
6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 15. marta direktīvas (ES) 
2017/541
 par terorisma apkarošanu un ar ko
aizstāj Padomes pamatlēmumu 
2002/475/
TI un groza Padomes lēmumu 
2005/671/
TI.
Likums Saeimā pieņemts 2008.gada 17.jūlijā.
Valsts prezidents V.Zatlers
Rīgā 2008.gada 30.jūlijā
56
/
56