Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 199 (4597),
20.12.2011.
Izdevējs: 
Ministru kabinets
Veids: 
noteikumi
Numurs: 
940
Pieņemts: 
06.12.2011.
Stājas spēkā: 
21.12.2011.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2018. - ...
Grozījumi:
MK 19.08.2014. noteikumi 
Nr.489 / LV, 167 (5227), 26.08.2014. / Stājas spēkā 27.08.2014.
MK 05.01.2016. noteikumi 
Nr.9 / LV, 9 (5581), 14.01.2016. / Stājas spēkā 15.01.2016.
MK 24.10.2017. noteikumi 
Nr.640 / LV, 217 (6044), 01.11.2017. / Stājas spēkā 01.01.2018.
Ministru kabineta noteikumi Nr.940
 
Rīgā 2011.gada 6.decembrī (prot. Nr.72 19.§)
Noteikumi par veselības pārbaudēm transportlīdzekļu
vadītājiem un personām, kuras vēlas iegūt transportlīdzekļu
vadītāju kvalifikāciju, kā arī par pirmstermiņa veselības
pārbaudes izdevumu segšanas kārtību
Izdoti saskaņā ar 
Ceļu satiksmes likuma
 
30.
1
 panta
 sesto, septīto un astoto daļu
1. Vispārīgie jautājumi
1. Noteikumi nosaka:
1.1. kārtību, kādā veic veselības pārbaudes transportlīdzekļu vadītājiem un personām, kuras vēlas iegūt
transportlīdzekļu vadītāja kvalifikāciju;
1.2. medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai;
1.3. kārtību, kādā transportlīdzekļa vadītāju nosūta uz pirmstermiņa veselības pārbaudi, ja pastāv pamatotas
aizdomas, ka transportlīdzekļa vadītājam ir medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļu vadīšanai;
1.4. kārtību, kādā atņem transportlīdzekļu vadīšanas tiesības personām, kurām ir medicīniskās pretindikācijas
transportlīdzekļu vadīšanai;
1.5. kārtību, kādā sedz transportlīdzekļu vadītāju pirmstermiņa veselības pārbaudes izdevumus.
2. Noteikumi neattiecas uz velosipēdu vadītājiem.
2. Kārtība, kādā veic veselības pārbaudes transportlīdzekļu vadītājiem un
personām, kuras vēlas iegūt transportlīdzekļu vadīšanas tiesības
1
/
17
2.1. Veselības pārbaudes mērķis un ārsti, kas to veic
(Apakšnodaļas nosaukums MK 
05.01.2016.
 noteikumu Nr. 9 redakcijā)
3. Pirmreizējās, kārtējās un pirmstermiņa veselības pārbaudes mērķis ir izvērtēt transportlīdzekļa vadītāja vai tās
personas veselības stāvokli, kura vēlas iegūt transportlīdzekļu vadīšanas tiesības (turpmāk – pretendents), un noteikt,
vai transportlīdzekļa vadītājam vai pretendentam nav šo noteikumu 
1.pielikumā
 minēto medicīnisko pretindikāciju
transportlīdzekļa vadīšanai.
4. Šo noteikumu 
7.punktā
 minētais ģimenes ārsts vai ārstu komisija, vai šo noteikumu 11.1.apakšpunktā minētā
specializētā medicīniskā komisija, nosakot kārtējās veselības pārbaudes laiku, 
Ceļu satiksmes likumā
 noteikto
veselības pārbaužu periodiskumu var samazināt, to attiecīgi pamatojot (piemēram, ir prognozējams konkrētas slimības
uzliesmojums, veselības stāvokļa pasliktināšanās), taču tas nedrīkst būt īsāks par gadu.
5. Atkārtotu transportlīdzekļa vadītāja vai pretendenta veselības pārbaudi, ja pirmreizējā, kārtējā vai pirmstermiņa
veselības pārbaudē ir konstatētas medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai, veic tajā ārstniecības
iestādē, kurā tika konstatētas medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai, izņemot gadījumu, ja
transportlīdzekļa vadītājs vai pretendents ir pārreģistrējies pie cita ģimenes ārsta un ir tā aprūpē vismaz sešus
mēnešus vai attiecīgā ārstu komisija ir likvidēta. Ārstniecības iestāde, kurā ārstu komisija ir likvidēta, triju darbdienu
laikā pēc likvidācijas par to paziņo Ceļu satiksmes drošības direkcijai un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūrai.
6. Persona ārsta vai komisijas lēmumu var apstrīdēt mēneša laikā no tā spēkā stāšanās dienas, iesniedzot
attiecīgu iesniegumu Veselības inspekcijā. Veselības inspekcijas lēmumu mēneša laikā 
Administratīvā procesa likumā
noteiktajā kārtībā var pārsūdzēt tiesā.
2.2. Kārtība, kādā veic transportlīdzekļu vadītāju un pretendentu pirmreizējo
vai kārtējo veselības pārbaudi
7. Transportlīdzekļa vadītāja un pretendenta pirmreizējo vai kārtējo veselības pārbaudi pēc viņa izvēles veic ģimenes
ārsts, kura pacientu sarakstā transportlīdzekļa vadītājs vai pretendents ir reģistrēts un kura veselības aprūpē viņš ir
vismaz sešus mēnešus (turpmāk – ārsts), vai ārstniecības iestādē izveidota ārstu komisija, kuru vada ģimenes ārsts
vai internists un kuras sastāvā ir neirologs, oftalmologs, otorinolaringologs, ķirurgs vai traumatologs ortopēds, psihiatrs
un narkologs.
8. Pirmreizējās vai kārtējās veselības pārbaudes laikā ārsts vai ārstu komisija:
8.1. izvērtē transportlīdzekļa vadītāja vai pretendenta veselības stāvokli un medicīniskās pretindikācijas
transportlīdzekļa vadīšanai un, ja nepieciešams, nosūta transportlīdzekļa vadītāju vai pretendentu veikt papildu
izmeklējumus, pieprasa citu specialitāšu ārstu atzinumus vai nosūta uz ārstu komisiju. Ārsts ņem vērā psihiatra
un narkologa atzinumu par transportlīdzekļa vadītāja vai pretendenta veselības stāvokli;
8.2. aizpilda transportlīdzekļa vadītāja vai pretendenta veselības pārbaudes karti (
2.pielikums
). Aizpildīto
veselības pārbaudes karti pievieno pacienta ambulatorajai kartei vai 15 gadus glabā ārstniecības iestādē, kuras
izveidotā ārstu komisija veica transportlīdzekļa vadītāja vai pretendenta pirmreizējo vai kārtējo veselības
pārbaudi;
8.3. izdara transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā attiecīgu atzīmi, ja transportlīdzekļa vadītājam vai
pretendentam nepieciešami redzes korekcijas vai aizsardzības līdzekļi, dzirdes palīgierīces, locekļu protēzes
vai ortozes, kā arī pielāgots transportlīdzeklis. Ja ārsts vai ārstu komisija konstatē, ka personai nepieciešams
pielāgots transportlīdzeklis, persona vēršas Sociālās integrācijas valsts aģentūrā. Sociālās integrācijas valsts
aģentūra personai sniedz atzinumu, norādot konkrētu šo noteikumu 
3.pielikumā
 minēto papildinformācijas vai
ierobežojumu kodu.
9. Ārsts vai ārstu komisijas vadītājs divu darbdienu laikā pēc veselības pārbaudes atzinumu par transportlīdzekļa
2
/
17
vadītāja vai pretendenta pirmreizējā vai kārtējā veselības pārbaudē konstatētajiem faktiem ievada transportlīdzekļu un to
vadītāju valsts reģistrā un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā.
9.
1
 Par spēkā esošu ir uzskatāms pēdējais sniegtais atzinums par transportlīdzekļa vadītāja vai pretendenta
pirmreizējo vai kārtējo veselības pārbaudi.
(MK 
05.01.2016.
 noteikumu Nr. 9 redakcijā)
2.3. Kārtība, kādā veic transportlīdzekļu vadītāju pirmstermiņa veselības
pārbaudi
10. Uz pirmstermiņa veselības pārbaudi nosūta transportlīdzekļa vadītāju, kuram ir izsniegta Latvijas Republikas
transportlīdzekļa vadītāja apliecība, ja ir pamatotas aizdomas, ka transportlīdzekļa vadītājam ir medicīniskās
pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai.
11. Pirmstermiņa veselības pārbaudi veic:
11.1. ārstniecības iestādē izveidota specializēta medicīniskā komisija, ja transportlīdzekļa vadītājs
transportlīdzekli ir vadījis alkoholisko dzērienu reibumā, narkotisko vai citu apreibinošu vielu ietekmē. Komisijas
sastāvā ir:
11.1.1. divi narkologi;
11.1.2. psihiatrs;
11.1.3. ģimenes ārsts vai internists;
11.1.4. neirologs;
11.1.5. oftalmologs;
11.1.6. otorinolaringologs;
11.1.7. ķirurgs vai traumatologs ortopēds;
11.2. šo noteikumu 
7.punktā
 minētā ārstu komisija, ja ir pamatotas aizdomas, ka transportlīdzekļa vadītājam ir
medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai.
(Grozīts ar MK 
19.08.2014.
 noteikumiem Nr.489)
12. Transportlīdzekļa vadītāja pirmstermiņa veselības pārbaudi specializētā medicīniskā komisija vai ārstu komisija
papildus šo noteikumu 
11.punktā
 noteiktajam gadījumam veic, arī pamatojoties uz transportlīdzekļa vadītāja lūgumu.
13. Lai pirmstermiņa veselības pārbaudē noskaidrotu, vai transportlīdzekļa vadītājam nav medicīnisko pretindikāciju
transportlīdzekļa vadīšanai, ārstu komisija veic šo noteikumu 
8.punktā
 minētās darbības, bet specializētā medicīniskā
komisija (papildus šo noteikumu 
8.punktā
 minētajām darbībām):
13.1. nodrošina transportlīdzekļa vadītāja narkoloģisko apskati;
13.2. novērtē psihisko stāvokli;
13.3. transportlīdzekļa vadītājam, kas transportlīdzekli ir vadījis alkohola, narkotisko vai citu apreibinošo vielu
ietekmē vai reibumā, ja nepieciešams, veic psiholoģiskos un psihodiagnostiskos testus, kā arī bioķīmiskos
izmeklējumus, alkohola koncentrācijas kontroli izelpas gaisā un ķīmiski toksikoloģiskos izmeklējumus
alkohola, narkotisko, psihotropo un toksisko vielu noteikšanai bioloģiskajās vidēs;
13.4. transportlīdzekļa vadītājam, kas transportlīdzekli atkārtoti ir vadījis alkohola, narkotisko vai citu apreibinošo
3
/
17
vielu ietekmē vai reibumā, veic psiholoģiskos un psihodiagnostiskos testus, kā arī bioķīmiskos izmeklējumus,
alkohola koncentrācijas kontroli izelpas gaisā un ķīmiski toksikoloģiskos izmeklējumus alkohola, narkotisko,
psihotropo un toksisko vielu noteikšanai bioloģiskajās vidēs.
(Grozīts ar MK 
19.08.2014.
 noteikumiem Nr.489)
13.
1 
Transportlīdzekļa vadītājam, kurš sodīts par transportlīdzekļa vadīšanu alkohola, narkotisko vai citu apreibinošo
vielu ietekmē vai reibumā, veic pārbaudi pie narkologa, lai izvērtētu nepieciešamību nodrošināt narkoloģisko ārstēšanu.
Ja narkologs transportlīdzekļa vadītājam konstatē kādu šo noteikumu 
1. pielikuma
 III nodaļā minēto medicīnisko
pretindikāciju transportlīdzekļa vadīšanai, transportlīdzekļa vadīšanas tiesības var atgūt tikai pēc ārstēšanās, objektīvi
pierādot vismaz vienu gadu stabilu remisiju, ko apliecina ārstējošā narkologa atzinums. Atzinumu persona iesniedz
specializētajā medicīniskajā komisijā.
(MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.489 redakcijā)
14. Atzinumu par transportlīdzekļa vadītāja veselības stāvokli ārstu komisija vai specializētā medicīniskā komisija
sniedz 30 dienu laikā pēc visu nepieciešamo izmeklējumu veikšanas.
(MK 
19.08.2014.
 noteikumu Nr.489 redakcijā)
15. Ārstu komisijas vadītājs vai specializētās medicīniskās komisijas vadītājs atzinumu par transportlīdzekļa
vadītāja pirmstermiņa veselības pārbaudē konstatētajiem faktiem ievada transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā
un traktortehnikas un tās vadītāju informatīvajā sistēmā divu darbdienu laikā pēc veselības pārbaudes.
15.
1
 Par spēkā esošu ir uzskatāms pēdējais sniegtais atzinums par transportlīdzekļa vadītāja pirmstermiņa
veselības pārbaudi.
(MK 
05.01.2016.
 noteikumu Nr. 9 redakcijā)
3. Kārtība, kādā transportlīdzekļa vadītāju nosūta uz pirmstermiņa veselības
pārbaudi
16. Tiesības nosūtīt transportlīdzekļa vadītāju uz pirmstermiņa veselības pārbaudi, ja ir pamatotas aizdomas, ka
transportlīdzekļa vadītājam ir medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai, ir Valsts policijas teritoriālās
pārvaldes priekšniekam vai viņa vietniekam.
17. Ja Valsts policijas amatpersona pieņem lēmumu par transportlīdzekļa vadītāja nosūtīšanu uz pirmstermiņa
veselības pārbaudi, to noformē uz noteikta parauga veidlapas (
4.pielikums
) divos eksemplāros. Viens eksemplārs
paliek institūcijā, kuras amatpersona pieņēmusi lēmumu par transportlīdzekļa vadītāja nosūtīšanu uz pirmstermiņa
veselības pārbaudi, otrs – pie transportlīdzekļa vadītāja, kuru nosūta uz pirmstermiņa veselības pārbaudi.
18. Lēmumā par transportlīdzekļa vadītāja nosūtīšanu uz pirmstermiņa veselības pārbaudi Valsts policijas
amatpersona norāda tā pamatojumu.
19. Valsts policijas amatpersona, kura pieņēmusi lēmumu par transportlīdzekļa vadītāja nosūtīšanu uz
pirmstermiņa veselības pārbaudi, nodrošina, lai informācija par lēmumu divu darbdienu laikā (saskaņā ar vienošanos
starp Valsts policiju, Ceļu satiksmes drošības direkciju un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūru par informācijas
apmaiņu) pēc lēmuma pieņemšanas tiktu ievadīta Ceļu satiksmes drošības direkcijas uzturētajā transportlīdzekļu un to
vadītāju valsts reģistrā un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūras uzturētajā traktortehnikas un tās vadītāju
informatīvajā sistēmā.
20. Transportlīdzekļa vadītāja pienākums ir ierasties uz pirmstermiņa veselības pārbaudi mēneša laikā pēc tam,
kad saņemts lēmums par transportlīdzekļa vadītāja nosūtīšanu uz pirmstermiņa veselības pārbaudi, izņemot gadījumu,
ja administratīvā pārkāpuma lietā uzlikts administratīvais sods – transportlīdzekļa vadīšanas tiesību atņemšana par
transportlīdzekļa vadīšanu alkoholisko dzērienu reibumā, narkotisko vai citu apreibinošu vielu ietekmē.
(Grozīts ar MK 
19.08.2014.
 noteikumiem Nr.489)
4
/
17
21. 
(Svītrots ar MK 
19.08.2014.
 noteikumiem Nr.489)
4. Kārtība, kādā sedz transportlīdzekļu vadītāju pirmstermiņa veselības
pārbaudes izdevumus
22. Transportlīdzekļa vadītājs vai trešā persona (fiziskā vai juridiskā persona, kura transportlīdzekļa vadītāja vietā
veic maksājumus ārstniecības iestādei) pirmstermiņa veselības pārbaudes izdevumus sedz šādos gadījumos:
22.1. ja transportlīdzekļa vadītājs transportlīdzekli ir vadījis alkoholisko dzērienu reibumā, narkotisko vai citu
apreibinošo vielu ietekmē;
22.2. ja ir pamatotas aizdomas, ka transportlīdzekļa vadītājam ir medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa
vadīšanai;
22.3. ja pirmstermiņa veselības pārbaude tiek veikta, pamatojoties uz transportlīdzekļa vadītāja lūgumu.
(Grozīts ar MK 
19.08.2014.
 noteikumiem Nr.489)
23. Maksājuma apmēru par veselības pirmstermiņa pārbaudi nosaka saskaņā ar ārstniecības iestādes apstiprinātu
cenrādi. Transportlīdzekļa vadītājs vai trešā persona pirms pārbaudes uzsākšanas samaksā par veselības
pirmstermiņa pārbaudi un saņem stingrās uzskaites kvīti. Kvītī norāda ārstniecības iestādes rekvizītus,
transportlīdzekļa vadītāja vārdu, uzvārdu un personas kodu, kā arī pakalpojuma veidu un maksājuma apmēru.
24. Ja šo noteikumu 22.2.apakšpunktā minētajā gadījumā transportlīdzekļa vadītājam netiek konstatētas
medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai, viņam ir tiesības prasīt atlīdzinājumu 
Administratīvā procesa
likumā
 noteiktajā kārtībā.
5. Kārtība, kādā atņem transportlīdzekļa vadīšanas tiesības personām, kurām ir
medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļu vadīšanai
25. Ja transportlīdzekļa vadītājam ir konstatētas medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai, Ceļu
satiksmes drošības direkcija un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra, pamatojoties uz ārsta, ārstu komisijas vai
specializētās medicīniskās komisijas sniegto informāciju (šo noteikumu 
9. 
un 
15.punkts
), kā arī 
Ceļu satiksmes
likuma
 
29.panta
 trešo daļu, transportlīdzekļu un to vadītāju valsts reģistrā vai attiecīgi traktortehnikas un tās vadītāju
informatīvajā sistēmā izdara ierakstu par transportlīdzekļa vadīšanas tiesību atņemšanu konkrētai personai.
26. Ceļu satiksmes drošības direkcija un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra triju darbdienu laikā pēc tam, kad
informācija par konstatētajām pretindikācijām ievadīta reģistrā un informatīvajā sistēmā, paziņo attiecīgajam
transportlīdzekļa vadītājam par to, ka, pamatojoties uz ārsta, ārstu komisijas vai specializētās medicīniskās komisijas
sniegto informāciju par transportlīdzekļa vadītājam konstatētajām pretindikācijām un 
Ceļu satiksmes likuma
 
29.panta
trešo daļu, viņam ir atņemtas transportlīdzekļa vadīšanas tiesības.
27. Ja transportlīdzekļa vadītāja veselības pārbaudē ir konstatētas medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa
vadīšanai, bet transportlīdzekļa vadītāja apliecība atrodas pie transportlīdzekļa vadītāja, viņa pienākums ir 10 dienu
laikā no dienas, kad ir konstatētas medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai, nodot nederīgo
transportlīdzekļa vadītāja apliecību Ceļu satiksmes drošības direkcijā vai Valsts tehniskās uzraudzības aģentūrā.
28. Ja, pamatojoties uz veselības pārbaudē konstatētajām medicīniskajām pretindikācijām transportlīdzekļa
vadīšanai, Valsts policija transportlīdzekļa vadītājam atņem vadītāja apliecību, to nodod Ceļu satiksmes drošības
direkcijā vai Valsts tehniskās uzraudzības aģentūrā.
29. Ceļu satiksmes drošības direkcija un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūra šo noteikumu 
27. 
un 
28.punktā
minētajā kārtībā saņemtās transportlīdzekļa vadītāja apliecības iznīcina. 
5
/
17
Noteikumos iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1991.gada 29.jūlija Direktīvas 
91/439
/oj/?locale=LV' target='_blank' id='tooltip' rel-text='Atvērt
direktīvu'>91/439/EEK
 par vadītāju apliecībām;
2) Komisijas 2009.gada 25.augusta Direktīvas 
2009/112/EK
, ar ko groza Padomes Direktīvu 
91/439
 EEK par vadītāju
apliecībām;
3) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 
2006/126/EK
 par vadītāju apliecībām;
4) Komisijas 2009.gada 25.augusta Direktīvas 
2009/113/EK
, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu
2006/126/EK
 par vadītāju apliecībām;
5) Komisijas 2014. gada 1. jūlija Direktīvas 
2014/85/ES
, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu
2006/126/EK
 par vadītāju apliecībām;
6) Komisijas 2016. gada 7. jūlija Direktīvas (ES) 
2016/1106
, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu
2006/126/EK
 par vadītāju apliecībām.
Ministru prezidents V.Dombrovskis 
Satiksmes ministrs A.Ronis
I. Neiroloģiskās slimības un obstruktīvās miega apnojas sindroms
1. Neiroloģiskās slimības.
Nopietnas neiroloģiskas slimības, neiroloģiski traucējumi, procesi vai pārciestu slimību un operāciju sekas, kas
ietekmē centrālo vai perifēro nervu sistēmu, izraisot sensorisku vai motorisku nepietiekamību un ietekmējot līdzsvara
sajūtu un koordināciju, un izpaužas šādi:
1.1. kustību funkciju traucējumi:
30. Persona, kurai veselības pārbaudē ir konstatētas medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai,
atjaunot transportlīdzekļa vadīšanas tiesības un saņemt vadītāja apliecību var tikai pēc tam, kad attiecīgā specializētā
medicīniskā komisija, ārstu komisija vai ārsts ir veicis veselības pārbaudi un tajā nav konstatētas medicīniskās
pretindikācijas transportlīdzekļa vadīšanai.
6. Noslēguma jautājums
31. Atzīt par spēku zaudējušiem Ministru kabineta 2008.gada 5.februāra noteikumus Nr.57 "
Noteikumi par
veselības pārbaudēm transportlīdzekļu vadītājiem un personām, kuras vēlas iegūt transportlīdzekļu vadītāju kvalifikāciju,
kā arī par veselības pirmstermiņa pārbaudes izdevumu segšanas kārtību
" (Latvijas Vēstnesis, 2008, 22.nr.; 2010,
160.nr.).
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(Grozīta ar MK 
05.01.2016.
 noteikumiem Nr. 9; MK 
24.10.2017.
 noteikumiem Nr. 640)
1.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 6.decembra noteikumiem Nr.940
Medicīniskās pretindikācijas transportlīdzekļu vadīšanai
(Pielikums grozīts ar MK 
19.08.2014.
 noteikumiem Nr. 489; MK 
05.01.2016.
 noteikumiem Nr. 9; MK 
24.10.2017.
noteikumiem Nr. 640)
6
/
17
1.1.1. centrālās un perifērās parēzes;
1.1.2. ataksijas;
1.1.3. pārkinsonisms, hiperkinēzes (ekstrapiramidāli traucējumi);
1.1.4. nervu muskuļu sistēmas bojājumu sindromi (miopātija, miastēnija, miotonija);
1.2. izteikti jušanas traucējumi;
1.3. augstāko nervu sistēmas funkciju traucējumi (demence, afāzija, agnozija un citi traucējumi).
Piezīmes:
a) atļauts vadīt transportlīdzekli, ņemot vērā traucējumu lokalizāciju, plašumu un pakāpi, ja tā neietekmē ceļu
satiksmes drošību. Var noteikt ierobežojumus, norādot transportlīdzekļa modifikācijas tipu, ortopēdiskās palīgierīces,
kas var tikt lietotas. Ja pastāv stāvokļa pasliktināšanās risks, atļauts vadīt transportlīdzekli tikai pēc regulārām
medicīniskām pārbaudēm;
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem nav
atļauts vadīt transportlīdzekli, ja viņiem ir šā pielikuma 
1.1
. un 
1.3
. apakšpunktā minētās pretindikācijas. Ja ir šā
pielikuma 1.2. apakšpunktā minētās pretindikācijas, atļauts vadīt transportlīdzekli, ņemot vērā traucējumu lokalizāciju,
plašumu un pakāpi, ja tā neietekmē ceļu satiksmes drošību. Nepieciešams neirologa atzinums (izņēmums neattiecas
uz pasažieru sabiedriskā transportlīdzekļa vadītājiem).
1.
1
 Obstruktīvās miega apnojas sindroms.
Personas, attiecībā uz kurām ir aizdomas par mērenu vai smagu obstruktīvās miega apnojas sindromu, šo
noteikumu 
7.
 punktā minētais ārsts vai komisija nosūta atzinuma saņemšanai par obstruktīvās miega apnojas
sindroma pakāpi pie sertificēta ārsta, kas apmācīts polisomnogrāfijas veikšanā. Līdz atzinuma saņemšanai šīm
personām iesaka atturēties no transportlīdzekļa vadīšanas.
Personām, kurām ir mērens vai smags obstruktīvās miega apnojas sindroms, var atļaut vadīt transportlīdzekli, ja
tās kontrolē slimību un ievēro ārstēšanas nosacījumus, kā arī ja miegainības mazināšanos apliecina atzinums, ko
izsniedzis sertificēts ārsts, kas apmācīts polisomnogrāfijas veikšanai.
Piezīmes:
a) mērens obstruktīvās miega apnojas sindroms ir vairākas apnojas un hipoapnojas stundā (apnojas–hipoapnojas
indekss) – no 15 līdz 29, bet smags obstruktīvas miega apnojas sindroms atbilst apnojas– hipoapnojas indeksam, kas
ir ne mazāks par 30. Gan mērens, gan smags obstruktīvās miega apnojas sindroms ir saistīts ar pastiprinātu
miegainību dienas laikā;
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem ar
mērenu vai smagu obstruktīvās miega apnojas sindromu, kuri ārstējas, ne retāk kā reizi trijos gados, bet 
Ceļu
satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem ne retāk kā reizi
gadā jāveic kārtējā veselības pārbaude, kurā tiek novērtēti ārstēšanas rezultāti un veselības stāvokļa izmaiņas, kā arī
nepieciešamība turpināt ārstēšanos.
2. Epilepsijas lēkmes (divas vai vairākas epilepsijas lēkmes laikposmā, kas mazāks par pieciem gadiem) un citas
samaņas un apziņas traucējumu lēkmes.
Piezīmes:
a) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem atļauts
vadīt transportlīdzekli tikai pēc kompetenta speciālista veiktiem izmeklējumiem un regulārām medicīniskām
pārbaudēm. Neirologs izvērtē epilepsijas vai citu samaņas vai apziņas traucējumu norisi, to klīnisko formu un
ārstēšanas efektivitāti:
1) transportlīdzekļa vadītāju, kas slimo ar epilepsiju, novēro tik ilgi, līdz lēkmes nav bijušas vismaz piecus gadus;
2) ja gada laikā personai nav bijušas epilepsijas lēkmes, viņa drīkst vadīt transportlīdzekli;
3) ja personai ir bijusi provocēta epilepsijas lēkme – epilepsijas lēkmi izraisījis pazīstams faktors, kas, visticamāk,
neatkārtosies, vadot transportlīdzekli, pēc neirologa atzinuma saņemšanas atļauts vadīt transportlīdzekli;
4) personai, kurai bijusi pirmreizējā neprovocētā epilepsijas lēkme, atļauts vadīt transportlīdzekli, ja sešu mēnešu
laikā tai nav bijušas epilepsijas lēkmes un ja ir atbilstošs medicīnisks novērtējums. Personai, kurai ir labi prognostiskie
indikatori, atsākt vadīt transportlīdzekli drīkst atļaut arī agrāk;
7
/
17
5) personai, kurai epilepsijas lēkmes ir bijušas tikai miegā, vadīt transportlīdzekli drīkst atļaut uz termiņu, kas
nepārsniedz vienu gadu. Ja tiek konstatētas lēkmes nomodā, vadīt transportlīdzekli drīkst atļaut tikai tādā gadījumā, ja
lēkmes nav atkārtojušās viena gada laikā;
6) personai, kurai ir bijušas epilepsijas lēkmes, kas neietekmē apziņu vai spēju rīkoties un nerada funkcionālus
traucējumus, vadīt transportlīdzekli drīkst atļaut uz termiņu, kas nepārsniedz vienu gadu. Ja tiek konstatētas citu veidu
lēkmes, vadīt transportlīdzekli drīkst atļaut tikai tādā gadījumā, ja lēkmes nav atkārtojušās viena gada laikā;
7) ja personai ir bijušas epilepsijas lēkmes, ko izraisa ārsta norīkotas epilepsijas terapijas izmaiņas vai
samazināšana (ārsta ieteiktajā periodā pārtrauc lietot vai maina medikamentus), vadīt transportlīdzekli drīkst atļaut ne
agrāk kā trīs mēnešus pēc iepriekš noteiktās efektīvās ārstēšanas metodes atsākšanas;
8) ja personai ir bijuši citi bezsamaņas gadījumi, tie ir jāizvērtē, ņemot vērā atkārtošanās iespējamību, vadot
transportlīdzekli;
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem atļauts
vadīt transportlīdzekli tikai pēc kompetenta speciālista veiktiem izmeklējumiem un regulārām medicīniskām
pārbaudēm. Neirologs izvērtē epilepsijas vai citu samaņas vai apziņas traucējumu norisi, to klīnisko formu un
ārstēšanas efektivitāti:
1) atsākt vadīt transportlīdzekli atļauts personām, kurām 10 gadu nav bijušas epilepsijas lēkmes un šajā laikposmā
netika lietoti pretepilepsijas medikamenti un kurām ir labi prognostiskie indikatori. Šī norma attiecas arī uz personām,
kuras vēlas iegūt 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu
vadīšanas tiesības. Noteikti traucējumi (piemēram, arteriovenozā malformācija vai intracerebrālā hemorāģija) var
palielināt lēkmes draudus, pat ja lēkmes vēl nav bijušas. Šāda situācija ir jāizvērtē. Lai atļautu vadīt transportlīdzekli,
lēkmju riskam jābūt ne lielākam kā 2 % gadā;
2) persona noteiktajā laikposmā, kad nav epilepsijas lēkmju, nedrīkst lietot pretepilepsijas medikamentus. Veicot
plašu neiroloģisko izmeklēšanu, netiek konstatēta attiecīgā cerebrālā patoloģija un elektroencefalogrammā netiek
fiksētas epileptiskas formas aktivitātes. Pēc epilepsijas lēkmēm jāveic elektroencefalogramma un neiroloģisks
novērtējums;
3) personai, kurai ir bijusi provocēta epilepsijas lēkme – epilepsijas lēkmi izraisījis pazīstams faktors, kas,
visticamāk, neatkārtosies, vadot transportlīdzekli, pēc neirologa atzinuma saņemšanas atļauts vadīt transportlīdzekli.
Pēc epilepsijas lēkmēm jāveic elektroencefalogramma un neiroloģisks novērtējums. Personai, kurai ir 2.grupas
strukturāls intracerebrāls bojājums, kas palielina lēkmju risku, aizliegts vadīt transportlīdzekli, kamēr epilepsijas risks
ir samazinājies vismaz līdz 2 % gadā;
4) personai, kurai ir bijusi vienīgā vai pirmreizējā neprovocētā epilepsijas lēkme, vadīt transportlīdzekli drīkst atļaut,
ja piecu gadu laikā viņai nav bijušas lēkmes, viņa nav lietojusi pretepilepsijas medikamentus un ja ir atbilstošs
neiroloģiskā stāvokļa novērtējums. Tiem vadītājiem, kuriem ir labi prognostiskie indikatori, atsākt vadīt transportlīdzekli
drīkst atļaut arī agrāk;
5) ja personai ir bijuši citi bezsamaņas gadījumi, tie ir jāizvērtē, ņemot vērā atkārtošanās iespējamību, vadot
transportlīdzekli. Lēkmju atkārtošanās biežumam jābūt ne lielākam kā 2 % gadā.
II. Garīgie traucējumi
3. Smagi garīgi traucējumi, kas radušies endogēnu vai eksogēnu organisku izmaiņu dēļ.
4. Garīga atpalicība.
5. Ar vecumu vai personības traucējumiem saistītas smagas uzvedības problēmas, kuru dēļ ir nopietni pazeminātas
spriešanas, reakcijas un adaptācijas spējas.
Piezīme.
Atļauts vadīt transportlīdzekli izņēmuma gadījumā saskaņā ar psihiatra atzinumu, bet ne ilgāk par vienu gadu,
veicot regulāras pārbaudes pie psihiatra.
III. Alkohola, narkotisko vai psihotropo vielu (izņemot tabaku) pārmērīga, kaitējoša lietošana vai atkarība
6. Narkotisko vai psihotropo vielu pārmērīga, kaitējoša lietošana.
Piezīme.
Transportlīdzekli atļauts vadīt tikai pēc objektīvi pierādīta viena gada atturības perioda, ja ir veikta pārbaude pie
narkologa un citas speciālās medicīniskās pārbaudes.
7. Narkotisko vai psihotropo vielu atkarība.
8
/
17
Piezīme.
Transportlīdzekli atļauts vadīt tikai pēc ārstēšanās un objektīvi pierādīta viena gada atturības perioda, ja ir veikta
pārbaude pie narkologa un citas speciālās medicīniskās pārbaudes.
8. Alkohola atkarība vai pārmērīga, kaitējoša lietošana.
Piezīme.
Transportlīdzekli atļauts vadīt tikai pēc ārstēšanās un objektīvi pierādīta viena gada atturības perioda.
IV. Iekšķīgās slimības
9. Cukura diabēts.
Piezīmes:
a) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājam atļauts
vadīt transportlīdzekli, ja viņš lieto antidiabētiskos medikamentus un ne retāk kā reizi piecos gados veic regulāras
medicīniskās pārbaudes, kā arī regulāru dinamisku novērošanu pie endokrinologa (ne retāk kā reizi 12 mēnešos).
Personai, kas slimo ar diabētu un lieto tādus medikamentus, kuri var izraisīt hipoglikēmijas risku, jāpierāda, ka viņa
apzinās hipoglikēmijas risku un spēj adekvāti kontrolēt šādu medicīnisko stāvokli. Personai, kura nepietiekami apzinās
hipoglikēmijas problēmu, aizliegts vadīt transportlīdzekli.
Aizliegts vadīt transportlīdzekli personai, kurai konstatēta atkārtota smaga hipoglikēmija, izņemot gadījumu, ja šī
persona ir saņēmusi kompetentu medicīnisku atzinumu, ka transportlīdzekļa vadīšana ir atļauta un tiek veiktas
regulāras medicīniskās pārbaudes. Ja personai nomoda laikā ir iestājusies atkārtota nopietna hipoglikēmija, aizliegts
vadīt transportlīdzekli laikposmā līdz trijiem mēnešiem pēc pēdējās epizodes.
Atļauts vadīt transportlīdzekli, ja to pamato kompetentas ārstniecības iestādes atzinums un tiek veiktas regulāras
medicīniskās pārbaudes, nodrošinot, ka persona, ņemot vērā veselības stāvokli, vēl ir spējīga droši vadīt
transportlīdzekli;
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājam atļauts
vadīt transportlīdzekli atsevišķos izņēmuma gadījumos, pamatojoties uz kompetentas medicīnas iestādes atzinumu un
regulārām medicīniskām pārbaudēm, kuru intervāls nepārsniedz trīs gadus. Ja lieto medikamentus, kas var izraisīt
hipoglikēmiju, jāņem vērā šādi kritēriji:
1) pēdējā gada laikā nav konstatēti nopietni hipoglikēmijas gadījumi, kad ir bijusi vajadzīga citas personas
palīdzība;
2) transportlīdzekļa vadītājs pilnībā saprot un apzinās hipoglikēmijas risku, atpazīst hipoglikēmijas simptomus un ir
apguvis pašaprūpes iemaņas;
3) transportlīdzekļa vadītājs kontrolē savu veselības stāvokli, regulāri – vismaz divreiz dienā –, kā arī pirms
transportlīdzekļa vadīšanas mēra glikozes saturu asinīs;
4) transportlīdzekļa vadītājam nav citu cukura diabēta radītu komplikāciju, kas traucētu vadīt transportlīdzekli;
c) transportlīdzekļa vadītāja pienākums ir ziņot par nopietnu hipoglikēmijas gadījumu, ja ir bijusi nepieciešama citas
personas palīdzība. Tas var būt iemesls aizliegumam vadīt transportlīdzekli.
10.
 
(Svītrots ar MK 
24.10.2017.
 noteikumiem Nr. 640)
11.
 
(Svītrots ar MK 
24.10.2017.
 noteikumiem Nr. 640)
12.
 
(Svītrots ar MK 
24.10.2017.
 noteikumiem Nr. 640)
13. Jebkura cita iekšķīga slimība, ja ir pamatota prognoze, ka slimības norises smagums vai stāvokļa pēkšņa
pasliktināšanās var izraisīt galvas smadzeņu darbības traucējumus vai citādi apdraudēt ceļu satiksmes drošību, kā arī
orgānu transplantācija vai implantācija, kas ietekmē spēju vadīt transportlīdzekli.
Piezīmes:
a) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem, kuriem
veikta orgānu transplantācija vai implantācija, kas ietekmē spēju vadīt transportlīdzekli, atļauts vadīt transportlīdzekli, ja
to apstiprina atzinums un atbilstoši nepieciešamībai tiek veiktas regulāras veselības pārbaudes;
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājam nav
9
/
17
atļauts vadīt transportlīdzekli, ja asins un asinsrades orgānu slimības norit ar anēmisko vai hemorāģisko sindromu vai
hroniskas nieru slimības norit ar nieru mazspēju, kas izpaužas ar urēmisku intoksikāciju.
V. Redzes traucējumi
14. 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem:
14.1. binokulārās redzes asums zemāks par 0,5 (arī ar redzi koriģējošām lēcām), skatoties ar abām acīm
vienlaikus;
14.2. redzes horizontālais lauks mazāks par 120 grādiem, tā plašums mazāks par 50 grādiem laterāli un 20
grādiem mediāli, redzes traucējumi 20 centrālo grādu rādiusā;
14.3. vienīgajā redzīgajā acī redzes asums zemāks par 0,5 (arī ar redzi koriģējošām lēcām). Kompetentai
medicīnas iestādei jāapstiprina, ka šis monokulārās redzes stāvoklis ir pastāvējis pietiekami ilgi, lai būtu notikusi
pielāgošanās, un ka šīs acs redzes lauks atbilst šā pielikuma 14.2.apakšpunktā minētajām prasībām.
Piezīmes:
a) ja ir konstatēta vai atzīta progresējoša acu slimība, atļauts vadīt transportlīdzekli, ja persona regulāri veic
pārbaudes kompetentā medicīnas iestādē;
b) ja nesen konstatēta diplopija vai vienas acs redzes zudums, transportlīdzekli aizliegts vadīt sešus mēnešus. Pēc
minētā laikposma beigām saņemt atļauju vadīt transportlīdzekli var tikai pēc oftalmologa labvēlīga atzinuma
saņemšanas.
15. 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem:
15.1. redzes asums labāk redzošajai acij zemāks par 0,8 un sliktāk redzošajai acij – zemāks par 0,1 (arī ar redzi
koriģējošām lēcām);
15.2. abu acu horizontālais redzes lauks mazāks par 160 grādiem, tā plašums mazāks par 70 grādiem laterāli un
30 grādiem mediāli, redzes traucējumi 30 centrālo grādu rādiusā;
15.3. kontrastjutības traucējumi vai diplopija.
Piezīmes:
a) ja šā pielikuma 15.1.apakšpunktā minētā redzes asuma (0,8 un 0,1) sasniegšanai tiek lietotas redzi koriģējošās
lēcas, tas ir jāpanāk, to koriģējot ar brillēm, kuru stiprums nepārsniedz plus astoņas dioptrijas, vai ar kontaktlēcām.
Korekcijai jābūt viegli panesamai;
b) ja ir būtisks vienas acs redzes zudums, transportlīdzekli aizliegts vadīt sešus mēnešus. Pēc minētā laikposma
beigām saņemt atļauju vadīt transportlīdzekli var tikai pēc oftalmologa labvēlīga atzinuma saņemšanas.
VI. Dzirdes traucējumi
16. Pilnīgs kurlums vienai ausij un runas balss nedzirdēšana ar otru ausi triju metru attālumā, čukstus balss
nedzirdēšana metra attālumā vai runas balss nedzirdēšana ar katru ausi divu metru attālumā.
17. Hronisks vienpusējs vai abpusējs strutains, nelabvēlīgs vidusauss iekaisums ar holesteatomu, granulācijām vai
polipu.
18. Hronisks strutains mastoidīts, sarežģījumi pēc mastoidektomijas (cista, fistulas).
Piezīmes:
a) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem atļauts
vadīt transportlīdzekli;
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem atļauts
vadīt transportlīdzekli, ņemot vērā traucējumu smaguma pakāpi, kā arī nosakot veselības pārbaužu periodiskumu pēc
viena diviem gadiem. Atļauts vadīt transportlīdzekli pēc operācijām, kas izdarītas iekaisuma dēļ, ja strutošana nav
bijusi vismaz pusgadu.
VII. Traumas un to sekas
19. Mazkustīgas rētas un ievainojumi, kuru dēļ ir traucētas roku vai kāju kustības, ļoti izteikti kakla kustības
ierobežojumi, nepareizi saauguši lūzumi, noturīgas izmaiņas lielajās locītavās, kuru dēļ ievērojami traucētas kāju un
roku kustības, kā arī noturīgas izmaiņas mugurkaulā, kuru dēļ ir traucētas tā kustības.
10
/
17
20. Vienas rokas vai kājas, kā arī plaukstas vai pēdas deformācijas, kuru dēļ ir ievērojami traucētas to kustības.
21. Divu vai vairāku pirkstu trūkums labajai rokai vai labās rokas nekustīgums, vai fleksijas kontraktūra ar pilnīgu
viena pirksta saliekumu.
22. Triju vai vairāku pirkstu trūkums kreisajai rokai vai kreisās rokas nekustīgums, vai kontraktūra ar pilnīgu vismaz
viena pirksta saliekumu, kā arī kājas saīsinājums vairāk par 10 cm.
Piezīmes:
a) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem
atsevišķos gadījumos atļauts vadīt transportlīdzekli. Transportlīdzekli var vadīt ar vienu amputētu apakšstilbu, ja
amputācijas stumbrs ir vismaz 1/3 apakšstilba un amputētās kājas ceļa locītavā ir pilnīgi saglabātas kustības, bet ar
kāju saīsinājumu –, ja kāja nav atrofiska un nav kaulu, muskuļu, mīksto audu un locītavu defektu, un ir saglabāts
kustību apjoms. Kāju kopējam garumam jābūt ne mazākam par 75 cm (no papēža kaula līdz augšstilba kaula lielā
izauguma vidum);
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2.punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem nav
atļauts vadīt transportlīdzekli, ja ir kustību trūkums vai ievērojams abu roku kustību ierobežojums – abu roku delmu un
pirkstu locītavu kontraktūras, ankilozes, kas ierobežo aptveri un priekšmetu noturēšanu, kontraktūras vai ankilozes (arī
funkcionāli izdevīgā stāvoklī) abām plecu, elkoņu un delmu locītavām, pirmā un otrā pirksta trūkums abām plaukstām,
vienas rokas trūkums, kā arī kājas saīsinājums par 10 cm.
 
VIII. Sirds un asinsvadu slimības
23. Sirds un asinsvadu medicīniskie stāvokļi vai slimības, kas var izraisīt pēkšņu smadzeņu funkciju
pasliktināšanos un izpaužas šādi:
23.1. bradiaritmijas (sinusa mezgla slimības un ierosas traucējumi) un tahiaritmijas (supraventrikulārās un
ventrikulārās aritmijas) ar aritmijas medicīnisko stāvokļu izraisītu sinkopes vai sinkopes epizožu vēsturi;
23.2. bradiaritmijas: sinusa mezgla slimības un ierosas traucējumi ar otrās pakāpes Mobica II tipa atrioventrikulāro
(AV) blokādi, trešās pakāpes AV blokādi vai mainīgu kambara atzaru blokādi;
23.3. tahiaritmijas (supraventrikulārās un ventrikulārās aritmijas) ar:
23.3.1. sirds strukturālo slimību un ilgstošu sirds kambaru tahikardiju (VT);
23.3.2. polimorfisku īslaicīgu VT, ilgstošu sirds kambaru tahikardiju vai ar norādi uz defibrilatoru;
23.4. stenokardijas simptomi;
23.5. pastāvīga elektrokardiostimulatora implantācija vai aizstāšana;
23.6. defibrilatora implantācija vai aizstāšana, atbilstīgs vai neatbilstīgs defibrilatora šoks;
23.7. sinkope (īslaicīgs samaņas un posturālā tonusa zudums, ko raksturo strauja iestāšanās, īslaicīgums un
spontāna atveseļošanās un ko izraisa vispārēja nepietiekama smadzeņu apasiņošana, ar iespējamu reflektoru
izcelsmi, ar nezināmu cēloni, ja nav pierādījumu par pamatā esošu sirds slimību);
23.8. akūts koronārais sindroms;
23.9. stabila stenokardija, ja simptomi neparādās pie mērenas fiziskās slodzes;
23.10. perkutāna koronārā intervence (PCI);
23.11. koronārās artērijas šuntēšanas ķirurģija (CABG);
23.12. trieka, pārejoša išēmiska lēkme (TIA);
23.13. būtiska miega artērijas stenoze;
23.14. maksimālais aortas diametrs pārsniedz 5,5 cm;
23.15. sirds mazspēja:
23.15.1. Ņujorkas Sirds Asociācijas klasifikācija (NYHA) I, II, III;
23.15.2. NYHA I un II, ja kreisā kambara izsviedes frakcija ir vismaz 35 %;
11
/
17
23.16. sirds transplantācija;
23.17. sirdsdarbības veicināšanas ierīces;
23.18. sirds vārstuļu operācija;
23.19. ļaundabīga hipertensija (paaugstināts sistoliskais asinsspiediens ≥ 180 mmHg vai diastoliskais
asinsspiediens ≥ 110 mmHg saistībā ar gaidāmiem vai progresējošiem orgānu bojājumiem);
23.20. III kategorijas asinsspiediens (diastoliskais asinsspiediens ≥ 110 mmHg un (vai) sistoliskais asinsspiediens
≥ 180 mmHg);
23.21. iedzimta sirdskaite;
23.22. hipertrofiska kardiomiopātija, ja bez sinkopes;
23.23. garā QT intervāla sindroms ar sinkopi, "Torsade des Pointes" vai QTc > 500 ms.
Piezīme.
Atļauts vadīt transportlīdzekli, ja persona tiek efektīvi ārstēta, ir saņemts kompetentas ārstniecības iestādes
atzinums un, ja nepieciešams, tiek veiktas regulāras medicīniskās pārbaudes:
a) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1. un 2. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem –
ja viņiem ir šā pielikuma 23.1., 23.3.1., 23.4., 23.7., 23.8., 23.9., 23.10., 23.11., 23.12., 23.16., 23.18., 23.19. vai
23.21. apakšpunktā minētās pretindikācijas;
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem – ja
viņiem ir šā pielikuma 23.6., 23.15.1., 23.17., 23.22. vai 23.23. apakšpunktā minētās pretindikācijas;
c) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem – ja
viņiem ir šā pielikuma 23.2., 23.3.2., 23.5., 23.13., 23.14., 23.15.2. vai 23.20. apakšpunktā minētās pretindikācijas.
24. Sirds un asinsvadu medicīniskie stāvokļi, kas izpaužas šādi:
24.1. defibrilatora implants;
24.2. perifēro asinsvadu slimība – krūšu un vēdera aortas aneirisma, ja maksimālais aortas diametrs ir tāds, ka tas
rada ievērojamu pārrāvuma risku un līdz ar to strauju un pēkšņu spēku zudumu;
24.3. sirds mazspēja:
24.3.1. NYHA IV;
24.3.2. NYHA III un IV;
24.4. sirdsdarbības veicināšanas ierīces;
24.5. sirds vārstuļa slimība ar aortas vārstuļa nepietiekamību, mitrālo nepietiekamību vai mitrālo stenozi, ja
funkcionālās spējas ir NYHA IV vai ja ir bijušas sinkopes epizodes;
24.6. sirds vārstuļa slimība NYHA III vai IV vai ar izsviedes frakciju (EF), mazāku par 35 %, mitrālo stenozi un
smagu plaušu hipertensiju, vai ar smagu ehokardiogrāfisku aortas stenozi vai aortas stenozi, kas rada sinkopi (izņemot
pilnīgi asimptomātisku smagu aortas stenozi, ja slodzes panesamības testa prasības ir izpildītas);
24.7. strukturālās un elektriskās kardiomiopātijas – hipertrofiska kardiomiopātija ar sinkopes vēsturi vai ja ir spēkā
divi vai vairāki šādi nosacījumi: kreisā kambara (LV) sienas biezums ir lielāks par 3 cm, īslaicīga kambara tahikardija,
pēkšņa nāve ģimenes vēsturē (starp pirmās pakāpes radiniekiem), slodzes laikā nepaaugstinās asinsspiediens;
24.8. garā QT intervāla sindroms ar sinkopi, "Torsade des Pointes" un QTc > 500 ms;
24.9. Brugada sindroms ar sinkopi vai pēkšņu sirdsdarbības apstāšanos.
Piezīme.
Atļauts vadīt transportlīdzekli izņēmuma gadījumā, ja to pamato kompetentas ārstniecības iestādes atzinums un
tiek veiktas regulāras medicīniskās pārbaudes, nodrošinot, ka persona, ņemot vērā veselības stāvokli, vēl ir spējīga
droši vadīt transportlīdzekli:
a) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1. un 2. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem –
ja viņiem ir šā pielikuma 24.2. vai 24.9. apakšpunktā minētās pretindikācijas;
12
/
17
b) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 1. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem – ja
viņiem ir šā pielikuma 24.3.1. vai 24.5. apakšpunktā minētās pretindikācijas;
c) 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1
 panta ceturtās daļas 2. punktā minēto kategoriju transportlīdzekļu vadītājiem – ja
viņiem ir šā pielikuma 24.1., 24.3.2., 24.4., 24.6., 24.7. vai 24.8. apakšpunktā minētās pretindikācijas.
25. Citas noteiktas kardiomiopātijas (t. i., aritmogēna labā kambara kardiomiopātija, dilatācijas kardiomiopātija,
kateholamīnerģiska polimorfa ventrikulāra tahikardija un īsā QT intervāla sindroms) vai jaunas atklātas kardiomiopātijas,
ja tās ir ar pēkšņas rīcībnespējas risku. Ja ir šaubas par iespējamu pretindikāciju transportlīdzekļa vadīšanai,
nepieciešams detalizēts kardiologa izvērtējums, kurā jāņem vērā konkrētās kardiomiopātijas prognostiskās iezīmes.
 
Satiksmes ministrs A.Ronis
Vārds
 
Uzvārds
 
 
Personas kods
 
 
 
 
 
 
–
 
 
 
 
 
 
 
Adrese
 
Vajadzīgo atzīmēt ar x:
Pirmreizējā veselības pārbaude
 
 
 
 
 
Kārtējā veselības pārbaude
 
 
 
 
 
Pirmstermiņa veselības pārbaude
 
 
Anamnēze:
saslimšanas pēdējo triju gadu laikā
 
bieži lietotie medikamenti
 
 
Traumas
Nav
 
Ir
 
Kādas
 
Epilepsijas lēkmes
Nav
 
Ir
 
 
 
Operācijas
Nav
 
Ir
 
Kādas
 
Redzes traucējumi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Dzirdes traucējumi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Cukura diabēts
Nav
 
Ir
 
Kāds
 
Sirds–asinsvadu slimības
Nav
 
Ir
 
Kādas
 
Arteriāla hipertensija
Nav
 
Ir
 
Cik sen
 
Arteriālais spiediens
 
Krīzes
 
Elpošanas ceļu slimības
Nav
 
Ir
 
Kādas
 
Vai Jūs lietojat (esat lietojis) narkotikas
 
Jā
 
Nē
 
Kādas
 
Vai esat vadījis automašīnu alkohola reibumā
 
Jā
 
Nē
 
Kad
 
2. pielikums
Ministru kabineta
2011.gada 6.decembra noteikumiem Nr.940
(Pielikums MK 
24.10.2017.
 noteikumu Nr. 640 redakcijā)
Veselības pārbaudes karte
13
/
17
Ar parakstu apliecinu, ka sniegtās ziņas ir patiesas un esmu brīdināts(-a), ka par apzināti nepatiesu ziņu
sniegšanu iestājas Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktā atbildība.
20____. gada ____. __________________
Paraksts ___________________________
Objektīvā atrade:
Psihisku traucējumu simptomi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Patoloģiski neiroloģiskie simptomi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Jušanas, kustību traucējumi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Sirds–asinsvadu slimību simptomi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Pulss
 
 
 
x1
 
AT
 
mm Hg
Plaušu slimību simptomi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Nieru slimību simptomi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Traumu sekas
Nav
 
Ir
 
Kādas
 
Obstruktīvās miega apnojas simptomi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Dzirdes traucējumi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
 
Dx =
 
metri
 
(čukstus, balsī)
 
Sin =
 
metri
Redzes traucējumi
Nav
 
Ir
 
Kādi
 
Visus Dx =
 
 
Sin =
 
 
 
Īpašas piezīmes
 
 
(nepieciešamie papildu izmeklējumi vai ekspertīze)
 
 
Atzinums
Nav konstatētas pretindikācijas vadīt šādas kategorijas transportlīdzekli (nevajadzīgo svītrot):
M
 
A1
 
A2
 
A
 
C1
 
C
 
C1E
 
CE
 
B1
 
B
 
BE
 
D1
 
D
 
D1E
 
DE
 
 
 
Tramvaji
 
Trolejbusi
 
Pašgājējmašīnas
 
Īpašas piezīmes (vajadzīgo atzīmēt ar x):
 
PVL – papildu vadīšanas līdzekļi
 
 
 
Brilles – obligāti jālieto brilles vai kontaktlēcas
 
 
 
DZA – obligāti jālieto dzirdes aparāts
 
Kārtējā veselības pārbaude jāveic līdz
 
 
 
Konstatētas pretindikācijas transportlīdzekļu vadīšanai
 
 
(norādīt iemeslu)
 
Ģimenes ārsts/komisijas vadītājs
 
 
(vārds, uzvārds, paraksts)
Z. v.
14
/
17
20____. gada ____. __________________
Papildinformācija un ierobežojumu kodi, kas nosaka, ka transportlīdzekļa vadītājam ir jālieto:
1. Redzes korekcijas vai aizsardzības līdzekļi (piemēram, brilles, kontaktlēcas) (01).
2. Dzirdes palīgierīces (02).
3. Locekļu protēzes/ortozes (03).
4. Attiecīgi pielāgots transportlīdzeklis:
4.1. pielāgota transmisija (10);
4.2. pielāgots sajūgs (15);
4.3. pielāgota bremžu sistēma (20);
4.4. pielāgots akselerators (25);
4.5. pielāgota bremžu sistēma un akselerators (30);
4.6. pielāgotas papildierīces (piemēram, gaismu, logu tīrītāju/mazgātāju, skaņas signāla, virziena rādītāju slēdži) (35);
4.7. pielāgots stūres mehānisms (40);
4.8. pielāgots atpakaļskata spogulis (spoguļi) (42);
4.9. pielāgots vadītāja sēdeklis (43);
4.10. pielāgots motocikls (apakškodu lietošana obligāta):
4.10.1. atsevišķi darbināmas bremzes (44.01);
4.10.2. pielāgotas ar roku darbināmas priekšējā riteņa bremzes (44.02);
4.10.3. pielāgotas ar kāju darbināmas pakaļējā riteņa bremzes (44.03);
4.10.4. pielāgots akseleratora rokturis (44.04);
4.10.5. pielāgota ar roku darbināma transmisija un sajūgs (44.05);
4.10.6. pielāgots atpakaļskata spogulis (spoguļi) (44.06);
4.10.7. pielāgoti brīdinājuma signāli (piemēram, gaismas virzienrādītāji, bremžu ugunis) (44.07);
4.10.8. vadītāja sēdeklis novietots tādā augstumā, lai, sēžot uz motocikla, vienlaikus abas kājas varētu turēt uz zemes
(44.08);
4.11. atļauts vadīt tikai motociklu ar blakusvāģi (45);
3.pielikums 
Ministru kabineta 
2011.gada 6.decembra noteikumiem Nr.940
Papildinformācija un ierobežojumu kodi
15
/
17
4.12. atļauts vadīt transportlīdzekli ar konkrētu transportlīdzekļa/šasijas numuru (transportlīdzekļa identifikācijas
numurs, VIN) (50);
4.13. atļauts vadīt transportlīdzekli ar konkrētu valsts reģistrācijas numura zīmi (51).
Satiksmes ministrs A.Ronis
Otrā puse
1. Transportlīdzekļa vadītāja pienākums ir ierasties uz pirmstermiņa veselības pārbaudi mēneša laikā pēc tam, kad
saņemts lēmums par transportlīdzekļa vadītāja nosūtīšanu uz pirmstermiņa veselības pārbaudi.
2. Ja transportlīdzekļa vadītājs 
Ceļu satiksmes likuma
 30.
1 
pantā un Ministru kabineta 2011.gada 6.decembra
4.pielikums
Ministru kabineta
2011.gada 6.decembra noteikumiem Nr.940
Lēmums par transportlīdzekļa vadītāja nosūtīšanu uz pirmstermiņa veselības
pārbaudi
16
/
17
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
noteikumu Nr.940 "
Noteikumi par veselības pārbaudēm transportlīdzekļu vadītājiem un personām, kuras vēlas iegūt
transportlīdzekļu vadītāju kvalifikāciju, kā arī par veselības pirmstermiņa pārbaudes izdevumu segšanas kārtību
"
noteiktajā kārtībā un termiņā nav veicis kārtējo veselības pārbaudi vai pirmstermiņa veselības pārbaudi, atbilstoši 
Ceļu
satiksmes likuma
 
30.panta
 otrās daļas 4.punktam transportlīdzekļa vadītājam ir aizliegts līdz veselības pārbaudei
izmantot transportlīdzekļu vadīšanas tiesības.
3. Persona šo lēmumu mēneša laikā no lēmuma spēkā stāšanās dienas var apstrīdēt, iesniedzot attiecīgu
iesniegumu Valsts policijas priekšniekam. Valsts policijas priekšnieka lēmumu mēneša laikā no lēmuma spēkā
stāšanās dienas var pārsūdzēt tiesā 
Administratīvā procesa likumā
 noteiktajā kārtībā.
Satiksmes ministrs A.Ronis
17
/
17