Publicēts:
"Latvijas Vēstnesis"
, 105 (2492),
06.07.2001., "Ziņotājs", 15,
09.08.2001.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
20.06.2001.
Stājas spēkā: 
20.07.2001.
Attēlotā redakcija:
 04.03.2017. - ... 
Spēkā esošā
Grozījumi:
23.10.2003. likums / LV, 159 (2924), 12.11.2003. / Stājas spēkā 26.11.2003.
04.11.2004. likums / LV, 187 (3135), 25.11.2004. / Stājas spēkā 09.12.2004.
17.11.2005. likums / LV, 195 (3353), 07.12.2005. / Stājas spēkā 21.12.2005.
02.11.2006. likums / LV, 183 (3551), 15.11.2006. / Stājas spēkā 29.11.2006.
13.12.2007. likums / LV, 208 (3784), 29.12.2007. / Stājas spēkā 12.01.2008.
17.07.2008. likums / LV, 116 (3900), 30.07.2008. / Stājas spēkā 13.08.2008.
14.01.2010. likums / LV, 19 (4211), 03.02.2010. / Stājas spēkā 17.02.2010.
03.06.2010. likums / LV, 99 (4291), 22.06.2010. / Stājas spēkā 06.07.2010.
27.01.2011. likums / LV, 24 (4422), 11.02.2011. / Stājas spēkā 25.02.2011.
31.03.2011. likums / LV, 62 (4460), 20.04.2011. / Stājas spēkā 04.05.2011.
07.04.2011. likums / LV, 65 (4463), 27.04.2011. / Stājas spēkā 11.05.2011.
16.06.2011. likums / LV, 103 (4501), 06.07.2011. / Stājas spēkā 20.07.2011.
05.12.2013. likums / LV, 250 (5056), 20.12.2013. / Stājas spēkā 03.01.2014.
12.11.2015. likums / LV, 235 (5553), 01.12.2015. / Stājas spēkā 15.12.2015.
11.02.2016. likums / LV, 42 (5614), 01.03.2016. / Stājas spēkā 15.03.2016.
16.02.2017. likums / LV, 47 (5874), 03.03.2017. / Stājas spēkā 04.03.2017.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Par reglamentētajām profesijām un profesionālās
kvalifikācijas atzīšanu
A sadaļa 
Reglamentētās profesijas Latvijas Republikā
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
adaptācijas periods
 — periods, kurā profesionālo kvalifikāciju ārvalstīs ieguvusi persona (turpmāk —
pretendents) reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā darbojas kvalificēta attiecīgās profesijas pārstāvja
uzraudzībā. Šāds periods ilgst ne vairāk par trim gadiem un beidzas ar pretendenta darba vērtējumu;
1
1
) 
iekšējā tirgus informācijas sistēma
 — Eiropas Komisijas pārvaldīta informācijas apmaiņas sistēma, ar
kuras starpniecību tiek īstenota Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu atbildīgo
institūciju savstarpējā administratīvā sadarbība Eiropas Savienības iekšējo tirgu reglamentējošo Eiropas
Savienības tiesību aktu īstenošanā vai piemērošanā;
1
2
) 
Eiropas profesionālā karte
 — elektronisks sertifikāts, kas apliecina personas izglītību un profesionālo
1
/
38
kvalifikāciju apliecinošo dokumentu atbilstību nosacījumiem, ar kādiem atzīstama pastāvīgai profesionālai
darbībai vai īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai Eiropas Savienības dalībvalstīs un Eiropas
Ekonomikas zonas valstīs nepieciešamā profesionālā kvalifikācija;
2) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
3) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
4) 
kompetences apliecība 
— likumā noteiktajā kārtībā kompetentas institūcijas izsniegts kvalifikāciju
apliecinošs dokuments, kurā norādīta:
a) personas izglītība, par kuru neizsniedz augstākās izglītības diplomu, diplomu par pirmā līmeņa
profesionālo augstāko izglītību vai profesionālās izglītības atestātu šā likuma izpratnē, vai
b) to personas spēju, pieredzes un zināšanu pozitīvs novērtējums, kuras nepieciešamas, lai varētu veikt
patstāvīgu darbību attiecīgajā profesijā;
5) 
kvalifikācijas atbilstības pārbaude
 — pretendenta profesionālo zināšanu novērtēšana, kuru veic
institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās.
Pārbaudes mērķis ir novērtēt pretendenta spējas darboties reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā;
6) 
mītnes valsts
 — valsts, kurā pretendents ieguvis profesionālo kvalifikāciju. Ja Eiropas Savienības dalībvalsts
pilsonis profesionālo kvalifikāciju pilnīgi vai daļēji ieguvis ārpus Eiropas Savienības, par mītnes valsti uzskata
Eiropas Savienības dalībvalsti, kurā šī profesionālā kvalifikācija atzīta pirmo reizi;
7)
 
pašnodarbināta persona 
— persona, kas darba ienākumus gūst patstāvīgi, neiesaistoties kā darbinieks
darba tiesiskajās attiecībās ar darba devēju un neieņemot amatu, kas dod tiesības uz atlīdzību;
8) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
9) 
profesionālās kvalifikācijas sertifikāts 
— likumā noteiktajā kārtībā pilnvarotas institūcijas izsniegts
dokuments, kas apliecina tā īpašnieka profesionālo kvalifikāciju vai noteiktu profesionālās kvalifikācijas līmeni
vai arī apliecina, ka tā īpašnieks ir sekmīgi izpildījis sertifikācijas prasības noteiktas profesijas vai profesionālās
specializācijas iegūšanai (arī darbam ar jauniem materiāliem, tehniku un tehnoloģiju);
10) 
profesionālā pieredze
 — iepriekšēja faktiska un likumīga darbība attiecīgajā profesijā Latvijas Republikā,
kā arī Eiropas Savienības dalībvalstī vai citā ārvalstī, ja to nosaka likums vai Saeimas apstiprinātie starptautiskie
līgumi;
11) 
reglamentētā izglītība
 — jebkura noteiktas profesijas iegūšanai īpaši organizēta izglītība, kuras
programmas struktūru un līmeni Latvijas Republikā, citās Eiropas Savienības dalībvalstīs un Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalstīs nosaka tiesību akti un apstiprina un kontrolē šim mērķim pilnvarotas
institūcijas;
12) 
reglamentētā profesija
 — Latvijas Republikā reglamentēta profesionālā darbība vai reglamentētu
profesionālo darbību kopums šajā likumā noteiktajās profesijās, kā arī citās Eiropas Savienības dalībvalstīs un
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstīs reglamentēta tāda profesionālā darbība vai reglamentētu
profesionālo darbību kopums, kuru uzsākšanai un veikšanai attiecīgās valsts tiesību aktos izvirzīta atbilstošas
profesionālās kvalifikācijas prasība;
13) 
specialitāte
 — profesijai atbilstošās darbības joma, kurā attiecīgā persona ieguvusi profesionālo
kvalifikāciju. Attiecīgās specialitātes šaurāka joma veido apakšspecialitāti vai profesionālo specializāciju, bet
joma, kas kopīga divām vai vairākām specialitātēm, — papildspecialitāti;
14) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
15) 
reglamentētā profesionālā darbība
 — darbība, kurai kopumā vai kuras atsevišķam veidam attiecīgo
profesionālās darbības jomu reglamentējošajos normatīvajos aktos ir noteiktas īpašas prasības attiecībā uz
profesionālās darbības veicēja izglītību, profesionālo kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem vai profesionālās
darbības nosaukuma lietošanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
, 
07.04.2011.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā
15.12.2015.
)
2
/
38
2.pants. Likuma mērķis un darbība
(1) Likuma mērķis ir:
1) nodrošināt profesionālās darbības atbilstību noteiktām kvalitātes prasībām un kritērijiem, ja šī darbība ir
saistīta ar sabiedrības interešu aizsardzību, tās drošību un veselības aizsardzību;
2) aizsargāt atsevišķas sabiedriski nozīmīgas profesijas pret nekvalificētu personu iesaistīšanu tajās, nosakot
šīm profesijām paaugstinātas prasības;
3) nodrošināt iespēju Latvijas Republikā iegūto profesionālo kvalifikāciju atzīt ārvalstīs un ārvalstīs iegūto
profesionālo kvalifikāciju atzīt Latvijas Republikā;
4) veicināt personu brīvu pārvietošanos Eiropas Savienības dalībvalstīs un Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācijas dalībvalstīs.
(2) Likums nosaka reglamentētās profesijas, kā arī pamatprasības, kas jāievēro Latvijas Republikā un ārvalstīs
iegūtās kvalifikācijas atzīšanā šajās profesijās.
(3) Likuma noteikumi par izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai izvirzāmajām prasībām attiecas uz fiziskajām
personām, kuras vēlas uzsākt darbu reglamentētajās profesijās vai darboties tajās patstāvīgi kā pašnodarbinātas
personas vai darbinieki.
(4) Uz Latvijas pilsoņiem un nepilsoņiem, kuri izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvuši ārvalstīs, attiecas šā
likuma noteikumi par attiecīgajās ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanu Eiropas Savienības dalībvalstu
pilsoņiem.
(5) Uz bezvalstniekiem, kas saņēmuši ārvalstīs izsniegtus bezvalstnieka ceļošanas dokumentus, kā arī uz bēgļiem
un personām, kurām piešķirts alternatīvais statuss, attiecas šā likuma noteikumi par profesionālās kvalifikācijas
atzīšanu.
(6) Uz to valstu pilsoņiem, kurām saskaņā ar Eiropas Ekonomikas zonas līgumu ir minētajā līgumā noteiktās
Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā, un uz Šveices Konfederācijas
pilsoņiem attiecas tie paši šā likuma noteikumi, kuri attiecas uz Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem.
(7) Šā likuma noteikumi neattiecas:
1) uz gadījumiem, kad darbība reglamentētajās profesijās ir saistīta ar valsts pārvaldes vai tiesu varas funkciju
izpildi;
2) uz profesijām, kurām saskaņā ar likumu vai Ministru kabineta noteikumiem izvirzītas kādas no šā likuma
3.panta
 piektajā daļā minētajām prasībām, bet nav norādīti reglamentētajām profesijām nepieciešamie izglītību
vai profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti.
(8) Uz to valstu pilsoņiem, kurām saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir šajos līgumos
noteiktas Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā, attiecas tie paši šā
likuma noteikumi, kuri attiecas uz Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem.
(9) Uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kas, ievērojot 
Imigrācijas likuma
 noteikumus, uzņēmumu grupas ietvaros
tiek pārcelti vadītāja, speciālista vai stažiera darbā Latvijas Republikā, attiecas tie paši šā likuma noteikumi, kuri
attiecas uz Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
13.12.2007.
, 
17.07.2008.
 un 
16.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā
04.03.2017.
)
3.pants. Vispārīgās prasības izglītībai, profesionālajai kvalifikācijai un darbībai reglamentētajās
profesijās
(1) Minimālās prasības reglamentēto profesiju izglītības programmām nosaka likums un Ministru kabineta
noteikumi.
3
/
38
2) Reglamentētajā profesijā ir tiesības darboties personai, kura apguvusi šai profesijai atbilstošu akreditētu
izglītības programmu vai ieguvusi profesionālo kvalifikāciju, ko apliecina likumā noteiktie Latvijas Republikā
izdotie izglītību vai profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti vai citās valstīs izdotie izglītību vai
profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti, kas atzīti Latvijas Republikā saskaņā ar šo likumu un Saeimas
apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem.
(3) Latvijas Republikā tiek atzīti bijušās PSRS izglītības iestāžu izdotie izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinoši dokumenti, izņemot:
1) bijušo PSKP un VĻKJS izglītības iestāžu izdotos dokumentus;
2) dokumentus, kas neatbilst starptautiskajās konvencijās un Saeimas apstiprinātajos starptautiskajos līgumos
izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai izvirzītajām prasībām.
(4) Personai, kura gatavojas pirmo reizi uzsākt darbu reglamentētajā profesijā, ar likumu vai Ministru kabineta
noteikumiem var ierobežot tiesības uz darba uzsākšanu, nosakot prasību darboties sertificēta (licencēta) speciālista
uzraudzībā vai darboties bez tiesībām izmantot profesijai atbilstošu nosaukumu vai arī nosakot ierobežojumus darbībai
pašnodarbinātās personas statusā uz laiku, kas nepārsniedz piecus gadus. Šie noteikumi neattiecas uz personu,
kuras ārvalstīs iegūtie izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošie dokumenti ir atzīti šajā likumā noteiktajā
kārtībā.
(5) Darba uzsākšanai, patstāvīgai darbībai profesijā vai darbībai pašnodarbinātas personas statusā likumā vai
Ministru kabineta noteikumos atsevišķām reglamentētajām profesijām var izvirzīt šādas papildu prasības:
1) zvēresta vai svinīga solījuma nodošana;
2) profesionālās ētikas kodeksa ievērošana;
3) atbilstoša reputācija, persona nav krimināli sodīta, tai nav uzlikti administratīvie sodi vai disciplinārsodi
saistībā ar attiecīgās profesionālās darbības normu pārkāpumiem;
4) atbilstoša veselība;
5) civiltiesiskās atbildības vai finansiālā riska apdrošināšana;
6) atbilstošs valsts valodas zināšanu līmenis;
7) regulāra atkārtota profesionālā sertifikācija (resertifikācija) vai atestācija, ko veic pēc noteikta laika;
8) papildu noteikumi darbībai pašnodarbinātas personas statusā, to skaitā speciālas licences nepieciešamība
atsevišķiem darbības veidiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
 un 
04.11.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
4.pants. Profesiju reglamentēšana profesionālajās organizācijās
Profesijās, kuras reglamentē likumā vai Ministru kabineta noteikumos pilnvarotu profesionālo organizāciju noteiktās
profesionālās kvalifikācijas prasības, attiecīgās profesionālās organizācijas:
1) izsniedz profesionālo kvalifikāciju apliecinošus dokumentus un piešķir tiesības izmantot profesijai un
kvalifikācijai atbilstošu nosaukumu;
2) nodrošina augstu profesionālās kvalifikācijas kritēriju saglabāšanu un kvalifikācijas uzturēšanu un celšanu
attiecīgajā darbības jomā;
3) izstrādā un apstiprina profesionālās ētikas normas attiecīgajā darbības jomā un nodrošina šo normu
ievērošanu.
5.pants. Reglamentēto profesiju un profesionālās specializācijas nosaukumu aizsardzība
Šajā likumā noteikto reglamentēto profesiju un to specialitāšu, apakšspecialitāšu vai papildspecialitāšu nosaukumu
4
/
38
II nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai reglamentētajās profesijās 
arhitektūras un būvniecības jomā
izmantošana ir atļauta tikai gadījumos, kad attiecīgajai personai ir atbilstošs likumā noteikts izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošs dokuments. Šis noteikums attiecas arī uz amatu nosaukumiem, ja tie ir identiski ar šajā pantā
minētajiem nosaukumiem.
6.pants. Ministru kabineta kompetence reglamentēto profesiju un tām izvirzāmo prasību noteikšanā
Ministru kabinets:
1) apstiprina specialitāšu, apakšspecialitāšu un papildspecialitāšu sarakstus likumā norādītajām
reglamentētajām profesijām, ja šo sarakstu apstiprināšanai likumā nav noteikta cita kārtība;
2) nosaka minimālās prasības izglītības programmām vai arī prasības attiecībā uz profesionālajām zināšanām
un prasmēm tajās reglamentētajās profesijās un specialitātēs, kurās tas ir nepieciešams profesionālās
kvalifikācijas atzīšanai ārvalstīs. Minētās prasības iekļauj attiecīgo profesiju standartos un izglītības
programmās.
7.pants. Reglamentētās profesijas arhitektūras un būvniecības jomā
(1) Arhitektūras jomā reglamentēta ir arhitekta profesija, kurā minimālās prasības profesionālās kvalifikācijas
iegūšanai nosaka Ministru kabinets.
(2) Būvniecības jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas izglītības
programmas un būvniecības jomas normatīvajos aktos noteiktās prasības, ir šādas:
1) būvdarbu vadītājs;
2) būvinženieris.
(3) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
27.01.2011.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
8.pants. Vispārīgās prasības arhitekta izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai
(1) Personas tiesības uzsākt darbību arhitekta profesijā apliecina augstskolas izsniegts augstākās izglītības
diploms par akreditētas arhitektūras studiju programmas apguvi.
(2) Arhitekta izglītība iegūstama studijās, kas noslēdzas ar arhitekta diplomam vai akadēmiskā grāda prasībām
atbilstošu pārbaudījumu sekmīgu nokārtošanu, diploma izdošanu un profesijas nosaukuma piešķiršanu un atbilst
vienam no šādiem nosacījumiem:
1) kopējais izglītības iegūšanas ilgums augstskolā ir vismaz četri pilna laika studiju gadi un divus gadus ilga
praktiskā darba pieredze sertificēta arhitekta uzraudzībā;
2) vismaz piecus gadus ilgas pilna laika studijas augstskolā.
(3) Arhitekta izglītību var iegūt arī kvalifikācijas pakāpeniskas paaugstināšanas ceļā vai apgūstot ar pārtraukumiem
šā panta pirmajā daļā minēto studiju programmu, kas noslēdzas ar pārbaudījumu sekmīgu nokārtošanu, ja persona
vismaz septiņus gadus strādājusi sertificēta arhitekta uzraudzībā vai pie komersanta, kas sniedz arhitektūras
pakalpojumus. Pārbaudījumi atbilst šā panta otrās daļas 2.punktā minētajām prasībām, kuras tiek piemērotas pilna
laika studiju izglītībai.
(4) Lai iegūtu patstāvīgas prakses tiesības arhitektūras jomā, attiecīgajai personai papildus šā panta pirmajā daļā
minētajam augstskolas izsniegtajam augstākās izglītības diplomam nepieciešams saskaņā ar Būvniecības likumu
piešķirts arhitekta prakses sertifikāts, kas apliecina, ka attiecīgā persona sertificēta arhitekta vadībā apguvusi
patstāvīgai praksei nepieciešamās zināšanas un prasmes.
5
/
38
III nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai 
kvalifikācijai reglamentētajās profesijās veselības aprūpes jomā
(5) Likumā noteiktajā kārtībā arhitekta profesijas nosaukumu var piešķirt par izciliem sasniegumiem arhitektūras
jomā arī tad, ja šā panta nosacījumi izpildīti tikai daļēji. Šādos gadījumos izsniedz arhitekta profesionālās kvalifikācijas
sertifikātu, kas dod tādas pašas tiesības kā šajā pantā noteiktā izglītība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.11.2005.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā
15.03.2016.
)
8.
1
 pants. Vispārīgās prasības būvdarbu vadītāja un būvinženiera izglītībai un profesionālajai
kvalifikācijai
Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā likuma 
7.panta
 otrajā daļā minētajās profesijās apliecina:
1) būvdarbu vadītāja profesijā — pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības diploms un būvdarbu vadītāja
profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kas iegūts saskaņā ar būvniecības jomas normatīvajiem aktiem;
2) būvinženiera profesijā — otrā līmeņa profesionālās augstākās izglītības diploms un būvinženiera profesionālās
kvalifikācijas sertifikāts, kas iegūts saskaņā ar būvniecības jomas normatīvajiem aktiem.
(
12.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
9.pants. Reglamentētās profesijas veselības aprūpes jomā
(1) Veselības aprūpes jomā reglamentētās profesijas, kurās minimālās prasības profesionālās kvalifikācijas
iegūšanai nosaka Ministru kabinets, ir šādas:
1) ārsts;
2) zobārsts;
3) farmaceits;
4) māsa (medicīnas māsa);
5) vecmāte.
(2) Veselības aprūpes jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas izglītības
programmas un likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, ir šādas:
1) ārsta palīgs (feldšeris);
2) farmaceita asistents;
3) biomedicīnas laborants;
4) zobu tehniķis;
5) zobu higiēnists;
6) fizioterapeits;
7) ergoterapeits;
8) optometrists;
9) fizioterapeita asistents;
6
/
38
10) ergoterapeita asistents;
11) reitterapeits;
12) reitterapeita asistents;
13) tehniskais ortopēds;
14) kosmētiķis;
15) zobārsta asistents;
16) māsas palīgs;
17) zobārstniecības māsa;
18) audiologopēds;
19) radiologa asistents;
20) uztura speciālists;
21) militārais paramediķis;
22) podologs;
23) radiogrāfers;
24) skaistumkopšanas speciālists kosmetoloģijā;
25) masieris;
26) mākslas terapeits.
(3) Medicīniskās izglītības klīnisko un praktisko daļu (arī rezidentūrā iegūstamo) šajā pantā minētajās ārstniecības
profesijās un specialitātēs īsteno ārstniecības iestādes un ārstniecības personas, kuras normatīvajos aktos noteiktajā
kārtībā ir ieguvušas tiesības izglītot ārstniecības personas.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
02.11.2006.
, 
17.07.2008.
, 
31.03.2011.
, 
16.06.2011.
 un 
12.11.2015
.
likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
10.pants. Vispārīgās prasības ārsta izglītībai
(1) Personas tiesības atbilstoši normatīvajos aktos noteiktajai kompetencei veikt patstāvīgu profesionālo darbību
ārsta profesijā apliecina ārsta pamatizglītību apliecinošs augstākās izglītības diploms un personas iekļaušana
ārstniecības personu reģistrā. Personas prakses tiesības kādā no ārsta profesijas pamatspecialitātēm,
apakšspecialitātēm vai papildspecialitātēm apliecina augstākās izglītības diploms par akreditētas pilna laika
medicīniskās studiju programmas apguvi, profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kas iegūts 
Ārstniecības likumā
noteiktajā kārtībā, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(2) Medicīnas studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(3) Minimālais studiju programmas ilgums ārsta pamatizglītību apliecinoša augstākās izglītības diploma iegūšanai ir
seši gadi jeb 5500 kontaktstundu. Latvijas Republikā atzīst citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas
zonas valstī izdotu ārsta pamatizglītību apliecinošu augstākās izglītības diplomu par vismaz piecus gadus ilgas studiju
programmas apguvi ne mazāk kā 5500 kontaktstundu apjomā.
(4) Augstākā medicīniskā izglītība nodrošina ārsta profesijai atbilstošas zināšanas medicīnas pamatnozarēs,
klīniskajās disciplīnās un praksē, kā arī atbilstošu klīnisko pieredzi.
7
/
38
(5) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā
15.03.2016.
)
11.pants. Vispārīgās prasības praktizēttiesīga ārsta rezidentūras izglītības programmai
Vispārīgās prasības praktizēttiesīga ārsta rezidentūras izglītības programmai, pēc kuras apguves izsniedz ārsta
specializāciju apliecinošu augstākās izglītības diplomu vai citu ekvivalentu iegūtās kvalifikācijas apliecinājumu, ir
šādas:
1) šajā programmā uzņem personas, kas apguvušas šā likuma 
10.pantā
 minēto studiju programmu;
2) programma ietver teorētiskās un praktiskās zināšanas atbilstoši akreditētai rezidentūras izglītības
programmai un ir apgūstama augstskolā, klīnikā vai, ja tam ir atbilstoši apstākļi, citā ārstniecības iestādē, kas
atbilst šā likuma 
9.panta
 trešajā daļā minētajām prasībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
12.pants. Vispārīgās prasības zobārsta izglītībai
(1) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu)
(2) Personas tiesības veikt profesionālo darbību zobārsta profesijā apliecina augstākās izglītības diploms par
akreditētas pilna laika zobārstniecības studiju programmas apguvi un personas iekļaušana ārstniecības personu
reģistrā.
(2
1
) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību un prakses tiesības zobārsta pamatspecialitātē
apliecina augstākās izglītības diploms par akreditētas pilna laika zobārstniecības studiju programmas apguvi,
profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura iegūšanas noteikumus reglamentē 
Ārstniecības likums
, un personas
iekļaušana ārstniecības personu reģistrā, bet kādā no zobārsta profesijas apakšspecialitātēm — arī diploms par
akreditētas zobārstniecības rezidentūras izglītības programmas apguvi.
(3) Zobārstnieciskā izglītība ir pilna laika studijās apgūta akreditēta studiju programma, kuras minimālais ilgums ir
vismaz pieci gadi jeb 5000 kontaktstundu.
(4) Zobārstnieciskajā studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(5) Zobārstnieciskā izglītība nodrošina zināšanas un iemaņas, kuras nepieciešamas visu to darbību veikšanai, kas
ietver zobu, alveolārā izauguma un mutes dobuma gļotādas, žokļu un ar tiem saistīto audu slimību profilaksi,
diagnostiku un ārstēšanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
16.06.2011.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā
15.03.2016.
)
13.pants. Vispārīgās prasības zobārstniecības apakšspecialitāšu rezidentūras izglītības programmām
(1)
 (Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu.)
(2) Vispārīgās prasības zobārstniecības apakšspecialitātes rezidentūras izglītības programmai, pēc kuras apguves
izsniedz medicīniskās izglītības diplomu vai citu ekvivalentu iegūtās kvalifikācijas apliecinājumu, ir šādas:
1) šajā programmā uzņem personas, kas apguvušas šā likuma 
12.pantā
 minēto studiju programmu;
2) programma ietver teorētiskās un praktiskās zināšanas, kuras iegūst pilna laika studijās atbilstoši akreditētai
rezidentūras izglītības programmai.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
14.pants. Vispārīgās prasības māsas izglītībai
(1) Personas tiesības veikt profesionālo darbību māsas profesijā apliecina diploms par vidējo profesionālo izglītību
8
/
38
vai diploms par pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību, vai augstākās izglītības diploms par akreditētas māsas
studiju programmas apguvi, kas atbilst šā panta trešās daļas prasībām, un personas iekļaušana ārstniecības personu
reģistrā.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību māsas profesijas specialitātēs papildus šā panta pirmajā
daļā minētajiem diplomiem apliecina profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura iegūšanas noteikumus reglamentē
Ārstniecības likums
, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(3) Minimālais māsas izglītības programmas ilgums ir:
1) māsu skolā vai medicīnas koledžā — pilna laika studiju trīs gadi jeb 4600 teorētiskās un klīniskās
kontaktstundas, no kurām teorētiskās mācības aizņem vismaz vienu trešdaļu un praktiskās mācības — vismaz
pusi no kopējā mācību laika;
2) augstskolā pēc vispārējās vidējās izglītības ieguves — četri gadi.
(4) Jebkurā māsas izglītības programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt koledžā un
augstskolā.
(5) Māsas izglītības programma ietver zināšanas tajās zinātņu nozarēs, uz kurām ir pamatota pacientu aprūpe,
zināšanas par profesijas būtību un ētiku, kā arī atbilstošu klīnisko pieredzi.
(6) Māsu klīnisko izglītību organizē ārstniecības iestādēs (ieskaitot pacientu aprūpi mājās) kā izglītību darba
procesā kvalificētu māsu vadībā un sadarbojoties ar citām ārstniecības personām.
(7) Māsas augstskolas studiju programmā katrs priekšmets (kurss) nodrošina pietiekamu teorētiskās izglītības
īpatsvaru, kas atbilst vismaz sestajam Latvijas kvalifikāciju ietvarstruktūras kvalifikācijas līmenim un nodrošina plašu
zināšanu bāzi specialitāšu un jaunu tehnoloģiju apguvei turpmākajā profesionālajā darbībā.
(8) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību zobārstniecības māsas profesijā apliecina diploms par
vidējo profesionālo izglītību, profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura iegūšanas noteikumus reglamentē 
Ārstniecības
likums
, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
15.pants. Vispārīgās prasības vecmātes izglītībai
(1) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu.)
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību un speciālista prakses tiesības vecmātes profesijā
apliecina diploms par vidējo profesionālo izglītību vai diploms par pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību, vai
augstākās izglītības diploms par akreditētas vecmātes studiju programmas apguvi, kas atbilst šā panta ceturtās vai
sestās daļas prasībām, profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura iegūšanas noteikumus reglamentē 
Ārstniecības
likums
, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(3) Vecmātes izglītības programmā uzņem personas ar māsas izglītību vai ar vidējo izglītību, kas dod tiesības
studēt koledžā vai augstskolā.
(4) Ja vecmātes izglītības programmas apguve tiek uzsākta ar vidējo izglītību, tās minimālais ilgums ir pilna laika
studiju trīs gadi jeb 4600 teorētiskās un klīniskās kontaktstundas, no kurām teorētiskās mācības aizņem vismaz vienu
trešdaļu un praktiskās mācības — vismaz pusi no kopējā mācību laika. Šī izglītības programma ietver zināšanas tajās
zinātņu nozarēs, uz kurām ir pamatota vecmātes profesionālā darbība, zināšanas par profesionālo ētiku un
normatīvajiem aktiem profesionālās darbības jomā, kā arī minētajām zināšanām atbilstošas praktiskās iemaņas un
klīnisko pieredzi.
(5) Vecmātes klīnisko izglītību organizē ārstniecības iestādēs (ieskaitot pacientu aprūpi mājās) kā izglītību darba
procesā kvalificētu vecmāšu vadībā un sadarbojoties ar citām ārstniecības personām.
(6) Ja vecmātes izglītības programmas apguve tiek uzsākta pēc māsas izglītības programmas apgūšanas atbilstoši
šā likuma 
14.pantā
 minētajām prasībām, tās minimālais ilgums ir 18 mēneši jeb 3000 kontaktstundas. Šo izglītības
programmu apgūst pilna laika studijās, un tās minimums ir šā panta trešās un ceturtās daļas prasībām atbilstošie
mācību priekšmeti un kursi, kuri neveido daļu no ekvivalentiem priekšmetiem un kursiem māsas izglītības programmā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
9
/
38
16.pants. Vispārīgās prasības farmaceita izglītībai
(1) Personas tiesības uzsākt farmaceita profesionālo darbību apliecina augstākās izglītības diploms par akreditētas
profesionālās vai akadēmiskās farmaceita studiju programmas apguvi.
(2) Farmaceita izglītība papildināma ar profesionālo pieredzi attiecīgajā jomā, ja atsevišķiem profesionālās darbības
veidiem farmācijas jomu reglamentējošos normatīvajos aktos ir izvirzītas paaugstinātas prasības.
(3) Farmaceita studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(4) Farmaceita izglītības diploms apliecina, ka tā īpašnieks apguvis vismaz piecus gadus ilgu studiju programmu,
kas ietver:
1) vismaz četrus gadus ilgas pilna laika studijas augstskolā;
2) vismaz sešus mēnešus ilgu mācību praksi teorētiskās un praktiskās apmācības laikā vai tās beigās vispārēja
jeb atvērta tipa aptiekā vai slēgta tipa jeb ārstniecības iestādes aptiekā.
(5) Farmaceita izglītības diploms apliecina, ka attiecīgā persona ir apguvusi atbilstošas teorētiskās un praktiskās
zināšanas par zālēm un vielām, kas tiek izmantotas zāļu ražošanā, par farmaceitisko tehnoloģiju un kontroli, zāļu
lietošanu un par normatīvajiem aktiem farmācijas jomā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
17.pants. Vispārīgās prasības optometrista izglītībai
(1) Personas tiesības uzsākt darbību optometrista profesijā apliecina augstākās izglītības diploms par akreditētas
optometrijas akadēmiskās studiju programmas apguvi.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību un prakses tiesības optometrijā apliecina augstākās
izglītības diploms par akreditētas augstākās profesionālās optometrijas studiju programmas apguvi vai optometrista
profesionālās kvalifikācijas sertifikāts.
(3) Optometrijas studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(4) Optometrista akadēmiskās izglītības diploms apliecina, ka tā īpašnieks pilna laika studijās apguvis akreditētu
akadēmisko studiju programmu, kuras ilgums ir vismaz trīs gadi. Optometrista augstākās profesionālās izglītības
diploms apliecina, ka tā īpašnieks pēc augstākās izglītības diploma iegūšanas akreditētā akadēmiskā optometrijas
studiju programmā apguvis akreditētu augstāko profesionālo optometrijas studiju programmu, kuras ilgums ir vismaz
viens gads.
(5) Optometriskā izglītība nodrošina teorētiskās zināšanas un praktiskās iemaņas, kuras nepieciešamas redzes
primārai aprūpei, redzes funkciju izmeklēšanai un korekcijai ar brillēm un kontaktlēcām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
17.
1
 pants. Vispārīgās prasības militārā paramediķa izglītībai
(1) Personas — profesionālā dienesta karavīra — tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību militārā paramediķa
profesijā apliecina diploms par pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību, kas atbilst šā panta otrajā daļā minētajām
prasībām, un personas iekļaušana ārstniecības personu reģistrā.
(2) Minimālais militārā paramediķa izglītības programmas ilgums ir divi gadi pirmā līmeņa profesionālās augstākās
izglītības programmā.
(3) Militārā paramediķa izglītības programmā uzņem personas — profesionālā dienesta karavīrus — ar vidējo
izglītību.
(4) Militārā paramediķa izglītības programmā apgūst zināšanas par profesijas būtību un ētiku, neatliekamās
medicīniskās palīdzības sniegšanu veselībai un dzīvībai bīstamos apstākļos, kā arī atbilstošu klīnisko un militāro
10
/
38
IV nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai reglamentētajās 
profesijās un reglamentētajās profesionālajās darbībās transporta jomā
(Nodaļas nosaukums 
17.11.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.12.2005.
)
pieredzi.
(5) Militārā paramediķa klīnisko praksi organizē ārstniecības iestādēs kvalificētu ārstniecības personu vadībā, bet
militāro praksi — Nacionālajos bruņotajos spēkos.
(
31.03.2011
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
04.05.2011.
)
18.pants. Reglamentētās profesijas transporta jomā
(1) Transporta jomā reglamentētās profesijas, kurās minimālās prasības profesionālās kvalifikācijas iegūšanai
nosaka Ministru kabinets, ir šādas:
1) mehāniskā transportlīdzekļa vadītājs;
2) bīstamu kravu pārvadāšanas transportlīdzekļa vadītājs;
3) 
(izslēgts ar 
17.11.2005
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
17.11.2005
. likumu)
;
5) 
(izslēgts ar 
17.11.2005
. likumu)
;
6) 
(izslēgts ar 
17.11.2005
. likumu)
.
(2) Dzelzceļa transporta jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas izglītības
programmas un likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, ir šādas:
1) vilces līdzekļa vadītājs (mašīnists) instruktors;
2) vilces līdzekļa vadītājs (mašīnists);
3) vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) palīgs.
(3) Jūrniecības jomā reglamentētās profesijas ir šādas:
1) kuģa vadītājs;
2) kuģa mehāniķis;
3) ierindas jūrnieks;
4) radio speciālists;
5) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
.
(4) 
(Izslēgta ar 
23.10.2003
. likumu)
(5) 
(Izslēgta ar 
23.10.2003
. likumu)
(6) Civilās aviācijas jomā reglamentētās profesijas ir šādas:
1) pilots;
2) stūrmanis;
11
/
38
3) lidotājs radiotelefona operators;
4) lidotājs inženieris;
5) gaisa satiksmes vadības dispečers;
6) gaisa kuģu tehniskās apkopes speciālists;
7) lidostas aviodrošības dienesta darbinieks;
8) civilās aviācijas drošības uzraudzības inspektors.
(7) Bīstamo kravu pārvadājumu organizēšanā pa autoceļiem un dzelzceļiem reglamentētā profesija ir drošības
konsultanta (padomnieka) profesija, kurā minimālās prasības profesionālās kvalifikācijas iegūšanai nosaka Ministru
kabinets.
(8) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
04.11.2004.
, 
17.11.2005.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā
15.12.2015.
)
19.pants. Prasības reglamentētajām profesijām un reglamentētajām profesionālajām darbībām
autotransporta jomā
(1) Profesijai atbilstošs profesionālās kvalifikācijas sertifikāts vai kompetences apliecība (sertifikāts) ir obligāts
priekšnoteikums tam, lai persona būtu tiesīga veikt darbību šādās profesijās:
1) mehāniskā transportlīdzekļa vadītājs;
2) bīstamu kravu pārvadāšanas transportlīdzekļa vadītājs.
(2) Šā panta pirmajā daļā minēto dokumentu iegūšanai paredzētajās mācību programmās izvirzāmas tādas
prasības, lai šīs programmas varētu apgūt personas, kurām ir vispārējā pamatizglītība.
(3) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(4) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(
17.11.2005
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
20.pants. Prasības reglamentētajām profesijām dzelzceļa transporta jomā
(1) Profesionālo izglītību vai profesionālo kvalifikāciju apliecinošs dokuments ir obligāts priekšnoteikums tam, lai
persona būtu tiesīga veikt darbību šādās dzelzceļa transporta darbinieku profesijās:
1) vilces līdzekļa vadītājs (mašīnists) instruktors;
2) vilces līdzekļa vadītājs (mašīnists);
3) vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) palīgs.
(2) Šā panta pirmajā daļā minēto profesiju specialitātēm, kurām nepieciešams profesionālās kvalifikācijas
sertifikāts, sertifikācijas prasības un kārtību nosaka Ministru kabinets.
(3) Vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) kvalifikācijas un kompetences apliecības iegūšanas prasības un kārtību
nosaka Ministru kabinets.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
17.11.2005.
 un 
03.06.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
06.07.2010.
)
21.pants. Profesionālās kvalifikācijas prasības kravu un pasažieru pārvadātājiem pa iekšējiem
ūdensceļiem
12
/
38
(Izslēgts ar 
23.10.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
26.11.2003.
)
22.pants. Prasības reglamentētajām profesijām jūrniecības jomā
(1) Profesionālās kvalifikācijas atbilstība 1978.gada Starptautiskās konvencijas par jūrnieku sagatavošanu un
diplomēšanu, kā arī sardzes pildīšanu, tās grozījumu, 1995.gada Starptautiskās konvencijas par zvejas kuģu personāla
sagatavošanas un diplomēšanas, kā arī sardzes pildīšanas standartiem un Starptautiskās darba organizācijas
konvenciju prasībām ir obligāts priekšnoteikums tam, lai persona būtu tiesīga veikt profesionālo darbību jūrniecības
jomā, saņemot attiecīgu profesionālās kvalifikācijas sertifikātu.
(2) Profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kas izdots uz Saeimas apstiprināto starptautisko līgumu vai Latvijas
Republikas normatīvo aktu pamata, ir obligāts priekšnoteikums tam, lai persona būtu tiesīga veikt profesionālo darbību
šādās reglamentētajās profesijās jūrniecības jomā:
1) kuģa vadītājs;
2) kuģa mehāniķis;
3) ierindas jūrnieks;
4) radio speciālists.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
23.pants. Prasības reglamentētajām profesijām civilās aviācijas jomā
(1) Atbilstība profesionālās kvalifikācijas prasībām, kas saskaņotas ar 1944.gada Konvencijai par starptautisko
civilo aviāciju atbilstošajiem personāla sertificēšanas standartiem un ieteicamo praksi, Apvienoto aviācijas institūciju
(JAA) Lidojumu apkalpju kvalifikācijas prasībām (JAR - FCL) un gaisa kuģu tehniskās apkopes speciālistu kvalifikācijas
prasībām (JAR - 66), ir obligāts priekšnoteikums tam, lai persona būtu tiesīga veikt darbību šādās profesijās civilās
aviācijas jomā:
1) pilots;
2) stūrmanis;
3) lidotājs radiotelefona operators;
4) lidotājs inženieris;
5) gaisa kuģu tehniskās apkopes speciālists.
(2) Atbilstība profesionālās kvalifikācijas prasībām, kas saskaņotas ar 1944.gada Konvencijai par starptautisko
civilo aviāciju atbilstošajiem personāla sertificēšanas standartiem un ieteicamo praksi, ir obligāts priekšnoteikums tam,
lai persona būtu tiesīga veikt darbību gaisa satiksmes vadības dispečera profesijā.
(3) Atbilstība profesionālās kvalifikācijas prasībām, kas saskaņotas ar Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas
(ICAO) noteiktajām prasībām, ir obligāts priekšnoteikums tam, lai persona būtu tiesīga veikt darbību lidostas
aviodrošības dienesta darbinieka profesijā.
(4) Atbilstība profesionālās kvalifikācijas prasībām, kas saskaņotas ar Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas
(ICAO) noteiktajām prasībām, ir obligāts priekšnoteikums tam, lai persona būtu tiesīga veikt darbību civilās aviācijas
drošības uzraudzības inspektora profesijā.
(5) Lai Latvijas Republikā izsniegtos izglītības dokumentus un piešķirto profesionālo kvalifikāciju atzītu ārvalstīs,
nodrošināma attiecīgās izglītības programmas un profesionālās sertifikācijas un licencēšanas kārtības atbilstība
starptautiskajos līgumos noteiktajām prasībām.
(
23.10.2003
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
26.11.2003.
)
24.pants. Prasības reglamentētajām profesijām lidostu darba jomā
13
/
38
V nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai 
reglamentētajās profesijās veterinārmedicīnas un ciltsdarba jomā
VI nodaļa 
Prasības izglītībai un profesionālajai 
kvalifikācijai pārējās reglamentētajās profesijās
(Izslēgts ar 
23.10.2003
. likumu, kas stājas spēkā 
26.11.2003.
)
25.pants. Prasības reglamentētajām profesijām bīstamo kravu pārvadājumu jomā
(1) Personas tiesības veikt drošības konsultanta (padomnieka) profesionālo darbību bīstamo kravu pārvadājumu
organizēšanā pa autoceļiem un dzelzceļiem apliecina profesionālās kvalifikācijas sertifikāts par profesijai atbilstošas
programmas apguvi.
(2) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
26.pants. Reglamentētās profesijas veterinārmedicīnas un ciltsdarba jomā
(1) Veterinārmedicīnas jomā reglamentēta ir veterinārārsta profesija, kurā minimālās prasības profesionālās
kvalifikācijas iegūšanai nosaka Ministru kabinets.
(2) Ciltsdarba jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas veterinārās vai
zootehniskās studiju programmas un likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, nosaka
likums ciltsdarba jomā.
27.pants. Vispārīgās prasības veterinārārsta izglītībai
(1) Ar veterinārmedicīnisko praksi drīkst nodarboties personas, kas atbilst veterinārmedicīniskās jomas normatīvo
aktu prasībām.
(2) Veterinārārsta izglītības diploms apliecina, ka tā īpašnieks augstskolā ir apguvis vismaz piecus gadus ilgu pilna
laika studiju programmu, kura ietver teorētiskās un praktiskās zināšanas.
(3) Veterinārmedicīnas studiju programmā uzņem personas ar vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt augstskolā.
(4) Veterinārmedicīnas studiju programma ietver profesijai atbilstošas teorētiskās un praktiskās zināšanas tajās
zinātņu nozarēs, uz kurām ir pamatota veterinārārsta darbība, zināšanas par dzīvnieku anatomiju un fizioloģiju, slimību
cēloņiem, diagnostiku un ārstēšanu, par higiēnu un tehnoloģiju, kas attiecas uz cilvēku patēriņam paredzētiem
dzīvnieku un augu izcelsmes pārtikas produktiem, zināšanas par normatīvajiem dokumentiem profesionālās darbības
jomā, kā arī atbilstošu klīnisko un cita veida praktisko pieredzi kvalificētu speciālistu uzraudzībā.
(5) Praktisko izglītību var apgūt pilna laika studijās Ministru kabineta noteikto institūciju tiešā kontrolē. Kopējā
studiju periodā praktiskās izglītības apguve nedrīkst pārsniegt sešus mēnešus.
(6) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
. likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
28.pants. Prasības reglamentētajām profesijām izglītības un sporta jomā
(1) Izglītības un sporta jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas studiju
programmas vai — likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, ir šādas:
1) pedagogs;
14
/
38
2) sporta speciālists.
(2) Izglītības un profesionālās kvalifikācijas prasības reglamentētajās pedagogu un sporta speciālistu profesijās
nosaka izglītības un sporta jomu reglamentējoši likumi.
(
02.11.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.11.2006.
)
29.pants. Prasības reglamentētajām profesijām elektroenerģētikas jomā
(1) Elektroenerģētikas jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas izglītības
programmas vai — likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas noteikumi, ir šādas:
1) elektroinženieris;
2) elektrotehniķis elektrisko iekārtu speciālists;
3) elektrotehniķis;
4) elektromontieris.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā minētajās profesijās apliecina:
1) elektroinženiera profesijā — diploms par otrā līmeņa profesionālo augstāko izglītību un elektroinženiera
kvalifikācija vai inženierzinātņu maģistra grāds;
2) elektrotehniķa elektrisko iekārtu speciālista profesijā — diploms par pirmā līmeņa profesionālo augstāko
izglītību un elektrotehniķa elektrisko iekārtu speciālista kvalifikācija vai profesionālās kvalifikācijas apliecība, kas
apliecina ceturtā līmeņa profesionālās kvalifikācijas ieguvi;
3) elektrotehniķa profesijā — diploms par vidējo profesionālo izglītību un elektrotehniķa kvalifikācija vai
profesionālās kvalifikācijas apliecība, kas apliecina trešā līmeņa profesionālās kvalifikācijas ieguvi;
4) elektromontiera profesijā — atestāts par arodizglītību un elektromontiera kvalifikācija vai profesionālās
kvalifikācijas apliecība, kas apliecina otrā līmeņa profesionālās kvalifikācijas ieguvi.
(3) Atsevišķās profesionālās darbības jomās papildus šā panta otrajā daļā noteiktajiem dokumentiem saskaņā ar
elektroenerģētikas jomu reglamentējošu likumu nepieciešams profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kas apliecina
papildu kvalifikācijas ieguvi attiecīgajā jomā.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
30.pants. Prasības reglamentētajām juristu profesijām
(1) Reglamentētā jurista profesija ir advokāta (zvērināta advokāta, zvērināta advokāta palīga) profesija, kurā
kvalifikācijas prasības nosaka akreditētas studiju programmas un — likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās
sertifikācijas noteikumi.
(2) Personas tiesības pretendēt uz darbību advokāta profesijā apliecina:
1) otrā līmeņa augstākās profesionālās izglītības diploms par Latvijas Republikā akreditētas tiesību zinātņu
programmas apguvi un jurista kvalifikācija;
2) atbilstība profesionālās kvalifikācijas un profesionālās pieredzes prasībām, kuras nosaka Advokatūras likums.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
31.pants. Prasības zvērināta revidenta izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai
Prasības zvērināta revidenta izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai nosaka likums vai Ministru kabineta noteikumi
finansu un revīzijas darba jomā.
15
/
38
32.pants. Prasības reglamentētajām profesijām zemes mērniecības un nekustamā īpašuma vērtēšanas
jomā
(1) Zemes mērniecības un nekustamā īpašuma vērtēšanas jomā reglamentētās profesijas, kurās kvalifikācijas
prasības nosaka akreditētas studiju programmas un — likumā noteiktajos gadījumos — profesionālās sertifikācijas
noteikumi, ir šādas:
1) mērnieks;
2) nekustamā īpašuma vērtētājs.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību mērnieka profesijā apliecina augstskolas izsniegts
augstākās izglītības diploms par akreditētas studiju programmas apguvi un ģeodēzijas inženiera vai zemes ierīcības
inženiera, vai kartogrāfijas inženiera, vai fotogrammetrijas inženiera profesionālā kvalifikācija vai inženierzinātņu
maģistra grāds, un mērnieka profesionālās kvalifikācijas sertifikāts, kura ieguves noteikumus reglamentē likumi zemes
mērniecības jomā.
(3) Šā panta otrajā daļā minētajās studiju programmās minimālais kopējais izglītības ieguves ilgums ir četri gadi
pilna laika studiju programmā vai līdzvērtīga ilguma studijas nepilna laika studiju programmā, un tās noslēdzas ar
inženiera diplomam vai akadēmiskā grāda prasībām atbilstošu pārbaudījumu sekmīgu nokārtošanu un diploma
izsniegšanu.
(4) Mērnieka profesionālo kvalifikāciju var iegūt arī, pakāpeniski paaugstinot kvalifikāciju vai apgūstot ar
pārtraukumiem izglītības programmas, kas noslēdzas ar pārbaudījumu sekmīgu nokārtošanu, ja persona vismaz trīs
gadus pēdējo piecu gadu laikā ir strādājusi mērnieka vadībā vai pie komersanta, kas sniedz mērniecības
pakalpojumus.
(5) 
(Izslēgta ar 
12.11.2015
. likumu)
(6) Ministru kabinets nosaka prasības nekustamā īpašuma vērtētāja profesionālajai kvalifikācijai un kārtību, kādā
izsniedzams profesionālās kvalifikācijas sertifikāts nekustamā īpašuma novērtēšanai.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.11.2005.
, 
05.12.2013.
, 
12.11.2015.
 un 
11.02.2016
.
likumu, kas stājas spēkā 
15.03.2016.
)
32.
1
pants. Prasības reglamentētajām profesijām atbilstības novērtēšanas jomā
Atbilstības novērtēšanas jomā reglamentētās profesijas, kurās prasības nosaka Ministru kabinets, ir šādas:
1) metālmateriālu metinātājs;
2) defektoskopists (persona, kas veic metināto savienojumu nesagraujošās pārbaudes).
(
17.11.2005
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
21.12.2005.
)
32.
2
 pants. Prasības reglamentētajām profesijām tūrisma jomā
(Izslēgts ar 
14.01.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
17.02.2010.
)
32.
3
 pants. Prasības reglamentētajām profesijām detektīvdarbības un apsardzes darbības jomā
(1) Detektīvdarbības jomā reglamentētā profesija ir detektīvs un apsardzes darbības jomā - apsardzes darbinieks.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā minētajās profesijās apliecina
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts sertifikāts
detektīvdarbības veikšanai un attiecīgi - apsardzes sertifikāts.
(
13.12.2007
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
12.01.2008.
)
32.
4
 pants. Prasības reglamentētai profesionālai darbībai sugu un biotopu aizsardzības jomā
16
/
38
B sadaļa 
Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšana
(Sadaļas nosaukums 
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
VII nodaļa 
Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas vispārīgie noteikumi
(Nodaļas nosaukums 
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
(1) Sugu un biotopu aizsardzības jomā reglamentētā profesija ir sugu un biotopu aizsardzības jomas eksperts.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību sugu un biotopu aizsardzības jomā apliecina Ministru
kabineta noteiktajā kārtībā izdots sertifikāts.
(
03.06.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
06.07.2010.
)
32.
5
 pants. Prasības reglamentētajām profesijām civilām vajadzībām paredzēto sprāgstvielu aprites
jomā
(1) Civilām vajadzībām paredzēto sprāgstvielu aprites jomā reglamentētās profesijas ir šādas:
1) spridzinātājs;
2) spridzināšanas darbu vadītājs.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību spridzinātāja profesijā apliecina attiecīgo profesionālās
darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts spridzinātāja sertifikāts.
(3) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību spridzināšanas darbu vadītāja profesijā apliecina
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts spridzināšanas
darbu vadītāja sertifikāts.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.01.2014.
)
32.
6
 pants. Prasības reglamentētajai profesijai pirotehnisko izstrādājumu aprites jomā
(1) Pirotehnisko izstrādājumu aprites jomā reglamentētā profesija ir pirotehniķis.
(2) Personas tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā minētajā profesijā apliecina
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā iegūts pirotehniķa
sertifikāts.
(
05.12.2013
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
03.01.2014.
)
33.pants. Ārvalstīs iegūtas profesionālās kvalifikācijas atzīšana
(1) Persona, kas profesionālo kvalifikāciju ieguvusi ārvalstīs, var pretendēt uz profesionālās kvalifikācijas atzīšanu
tādā Latvijas Republikā reglamentētajā profesijā, kurā ietvertās profesionālās darbības ir salīdzināmas ar
profesionālajām darbībām, ko tā veikusi savā mītnes valstī.
(2) Ārvalstīs iegūtas profesionālās kvalifikācijas atzīšana ļauj attiecīgajai personai uzsākt patstāvīgu profesionālo
darbību Latvijas Republikā reglamentētajā profesijā.
(3) Ārvalstīs iegūtas profesionālās kvalifikācijas atzīšanai Latvijas Republikā piemēro šādas ārvalstīs iegūtas
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas:
1) speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
2) vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
3) profesionālās kvalifikācijas atzīšanu, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi.
17
/
38
(
17.07.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
34.pants. Speciālās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas piemērošana
(1) Speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu piemēro:
1) reglamentētajām profesijām, kurām profesionālās kvalifikācijas prasības nosaka Latvijas Republikai saistoši
starptautiskie līgumi, tas ir, šādām profesijām:
a) jūrnieku profesijām,
b) civilās aviācijas un lidostu darbinieku profesijām;
c) dzelzceļa profesijām;
2) Eiropas Savienības dalībvalstīs noteiktajām vienotajām minimālajām prasībām tādu izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošu dokumentu iegūšanai, kuri atbilst Eiropas Savienības dalībvalstu vai Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalstu kompetento institūciju izsniegtiem izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinošiem dokumentiem, kuru nosaukumi ir noteikti saskaņā ar šā likuma 
36.panta
 5. un 6.punktu vai
Eiropas Savienības tieši piemērojamos normatīvajos aktos profesionālo kvalifikāciju atzīšanas jomā, šādās
reglamentētajās profesijās:
a) arhitekts,
b) ārsts,
c) zobārsts,
d) farmaceits,
e) māsa (vispārējās aprūpes medicīnas māsa),
f) vecmāte,
g) veterinārārsts;
3) advokāta prakses tiesību atzīšanā, ja Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācijas dalībvalsts advokāts vēlas Latvijas Republikā praktizēt ar savas mītnes valsts profesionālo
nosaukumu;
4) šādām reglamentētajām profesijām, kurām Eiropas Savienības dalībvalstīs ir noteiktas vienotas minimālās
prasības izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošu dokumentu iegūšanai, ja pretendenta izglītību un
profesionālo kvalifikāciju apliecinošie dokumenti ir iegūti Eiropas Savienības dalībvalstīs vai Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalstīs un apliecina minimālo prasību izpildi:
a) mehānisko transportlīdzekļu vadītājs,
b) bīstamu kravu pārvadājumu drošības konsultants (padomnieks),
c) bīstamu kravu pārvadāšanas transportlīdzekļu vadītājs;
5) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
6) reglamentētajām profesijām, kurās izdod Eiropas profesionālo karti.
(2) Ja pretendenta mītnes valsts nav pievienojusies šā panta pirmajā daļā minētajiem starptautiskajiem līgumiem,
pretendenta profesionālo kvalifikāciju atzīst tikai tad, ja viņa izglītība un profesionālā pieredze līmeņa, satura un ilguma
ziņā būtiski neatšķiras no Latvijas Republikā attiecīgajai profesijai noteiktajām prasībām.
(3) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu)
18
/
38
(4) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
04.11.2004.
,
17.07.2008.
, 
03.06.2010.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas
stājas spēkā 
15.12.2015.
)
35.pants. Vispārējās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas piemērošana un kvalifikācijas
atzīšana, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi
(1) Vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu piemēro:
1) šā likuma 
34.panta
 pirmajā daļā minētajām profesijām, ja pretendenta izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinošie dokumenti neatbilst šā likuma 
34.panta
 prasībām;
2) pārējām Latvijas Republikā reglamentētajām profesijām.
(2) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanai atsevišķās ekonomiskās darbības jomās var piemērot gan vispārējo
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, gan arī kvalifikācijas atzīšanu, pamatojoties uz pretendenta profesionālo
pieredzi, kuru viņš ieguvis mītnes valstī.
(3) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanu, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi, piemēro attiecībā uz
Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu pilsoņiem, ja viņu
profesionālā kvalifikācija ir iegūta Eiropas Savienības dalībvalstīs vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas
dalībvalstīs. Citu valstu pilsoņu profesionālās kvalifikācijas atzīšanai šā panta otrajā daļā minētajos gadījumos piemēro
vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, ja Saeimas apstiprinātajos starptautiskajos līgumos nav
noteikta citāda kārtība.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
 un 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
36.pants. Ministru kabineta kompetence ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanā
Ministru kabinets, ievērojot attiecīgo Saeimas apstiprināto starptautisko līgumu normas, kas nodrošina
profesionālās kvalifikācijas savstarpējas atzīšanas iespēju Latvijas Republikā un ārvalstīs:
1) nosaka papildu prasības ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanai reglamentētajās profesijās (arī
Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, kuru izglītība un profesionālā kvalifikācija daļēji atbilst prasībām,
kādas Latvijas Republikā noteiktas attiecīgajai profesijai);
2) nosaka profesionālās pieredzes ilgumu un veidu ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanai,
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi, reglamentētajās profesijās tajās ekonomiskās darbības
jomās, kurām izvirzītas noteiktas prasības attiecībā uz vispārīgajām vai profesionālajām zināšanām un
prasmēm;
3) nosaka informācijas institūcijas un institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības;
4) apstiprina ar profesionālās kvalifikācijas atzīšanu un kvalifikācijas atzīšanas apliecību izsniegšanu saistīto
dokumentu paraugus;
5) nosaka tos ārvalstīs iegūtos ārsta un ārsta profesijas pamatspecialitāšu, apakšspecialitāšu vai
papildspecialitāšu, farmaceita un veterinārārsta izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošos dokumentus,
kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, šos dokumentus izsniegušās
iestādes, kā arī iegūto kvalifikāciju nosaukumus (iestādes nosaukums un kvalifikācijas nosaukums norādāms
arī tās valsts valodā, kura dokumentu izsniegusi);
6) nosaka tos ārvalstīs iegūtos arhitekta, māsas, vecmātes, zobārsta un zobārsta apakšspecialitāšu
profesionālos nosaukumus, izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kurus atzīst,
piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, šos dokumentus izsniegušās iestādes, kā
arī iegūto kvalifikāciju nosaukumus (iestādes nosaukums un kvalifikācijas nosaukums norādāms arī tās valsts
valodā, kura dokumentu izsniegusi);
7) nosaka tos ārvalstīs iegūtos advokātu profesionālos nosaukumus (kvalifikācijas), kurus atzīst, piemērojot
speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
19
/
38
8) nosaka kārtību, kādā informācijas institūcijas un institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas
atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās, izskata pretendenta iesniegtos dokumentus;
9) nosaka deklarācijā par īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanu Latvijas Republikā reglamentētajā
profesijā ietveramo saturu, tai pievienojamos dokumentus, deklarācijas iesniegšanas, izskatīšanas un
atjaunošanas kārtību un Latvijas Republikā reglamentētās profesijas, kurās īslaicīgu profesionālo pakalpojumu
sniedzējam tiek veikta kvalifikācijas pārbaude, kā arī šādas pārbaudes veikšanas kārtību;
10) nosaka Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu profesionālās
organizācijas, kuru izsniegtie profesionālās izglītības un kvalifikācijas dokumenti tiek atzīti Latvijas Republikā;
11) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmas ietvaros notiek informācijas apmaiņa starp
Latvijas Republikas institūcijām un citu Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu
institūcijām, kā arī informācijas apmaiņā iesaistīto institūciju atbildību un informācijas apmaiņas uzraudzību
reglamentēto profesiju un profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā;
12) nosaka kārtību, kādā atzīst ārvalstīs iegūtu profesionālo kvalifikāciju, kuru apliecinošo Eiropas profesionālo
karti izdevušas citu Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu kompetentās
institūcijas;
13) nosaka kārtību profesionālās kvalifikācijas atzīšanai attiecībā uz daļu no reglamentētās profesijas
profesionālajām darbībām.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
, 
07.04.2011.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā
15.12.2015.
)
37.pants. Ārvalstīs iegūtu izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošie dokumenti
(1) Ārvalstīs iegūtiem izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus pretendents iesniedz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanai šajā likumā noteiktajā kārtībā, ir jāapliecina, ka:
1) pretendentam ir izglītība un profesionālā kvalifikācija, kas nepieciešama, lai viņš varētu uzsākt un veikt
patstāvīgu profesionālo darbību attiecīgajā profesijā savā mītnes valstī;
2) pretendents ir ieguvis vismaz trīs gadus ilgu profesionālo pieredzi attiecīgajā profesijā kādā Eiropas
Savienības dalībvalstī vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī, ja izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinoši dokumenti izsniegti valstī, kas nav Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalsts, un pretendenta profesionālā kvalifikācija jau ir atzīta kādā no šīm valstīm.
(2) Par šā panta pirmajā daļā minētajiem ārvalstīs iegūtas izglītības un profesionālās kvalifikācijas dokumentiem
tiek atzīti arī Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu profesionālo
organizāciju izsniegti profesionālās izglītības un kvalifikācijas apliecinājumi, ja minēto organizāciju tiesības izsniegt
šādus apliecinājumus attiecībā uz reglamentētajām profesijām ir atzītas Eiropas Savienībā un šāda organizācija ir
noteikta saskaņā ar šā likuma 
36.panta
 10.punktu vai Eiropas Savienības tieši piemērojamos normatīvajos aktos
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
38.pants. Profesionālo nosaukumu un akadēmisko vai zinātnisko grādu (nosaukumu, titulu) izmantošanas
noteikumi
(1) Ja personas profesionālā kvalifikācija ir atzīta šajā likumā noteiktajā kārtībā, šai personai ir tiesības izmantot
šajā likumā noteikto atbilstošo reglamentētās profesijas nosaukumu.
(2) Šā panta pirmajā daļā minētajā gadījumā personai ir tiesības izmantot arī savas mītnes valstī likumīgi atzīto
akadēmisko vai zinātnisko grādu (nosaukumu, titulu) un, ja nepieciešams, tā saīsinājumu mītnes valsts valodā.
(3) Latvijas Republikas institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecību, ir tiesīgas
pieprasīt, lai papildus šā panta otrajā daļā minētajam akadēmiskajam vai zinātniskajam grādam (nosaukumam,
titulam) tiek norādīts attiecīgās iestādes vai pārbaudi organizējušās un grādu (nosaukumu, titulu) piešķīrušās iestādes
nosaukums un atrašanās vieta.
(4) Ja pretendenta mītnes valstī izmantotais attiecīgais akadēmiskais vai zinātniskais grāds (nosaukums, tituls) ir
20
/
38
identisks Latvijas Republikā izmantojamajam grādam, kurš apliecina, ka attiecīgā persona ir ieguvusi papildu vai citādu
izglītību, institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecību, ir tiesīgas pieprasīt, lai pretendenta mītnes valsts
grāds (nosaukums, tituls) tiek papildināts ar nepieciešamajiem skaidrojošajiem vārdiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
39.pants. Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas un Latvijas Republikas profesionālās organizācijas
(1) Ja Latvijas Republikas profesionālajā organizācijā uzņem personas, kuru kvalifikācija atbilst noteiktām
profesionālās kvalifikācijas prasībām, attiecībā uz personu, kuras profesionālā kvalifikācija atzīta šajā likumā noteiktajā
kārtībā, šīs prasības uzskatāmas par izpildītām.
(2) Ja praktizēšanai reglamentētajā profesijā ir nepieciešami ar likumu vai Ministru kabineta noteikumiem
pilnvarotas profesionālās organizācijas biedriem noteiktie izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti,
personai, kuras profesionālā kvalifikācija atzīta šajā likumā noteiktajā kārtībā, ir tiesības izmantot minētās
organizācijas profesionālos vai kvalifikāciju apliecinošos nosaukumus un saīsinājumus tikai tad, ja tā ir uzņemta šajā
organizācijā.
(3) Ja darbībai reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā saskaņā ar normatīvajiem aktiem nepieciešama
reģistrācija profesionālajā organizācijā vai reģistrā, šo reģistrāciju veic vienlaikus ar profesionālās kvalifikācijas atzīšanu
šajā likumā noteiktajos termiņos.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
40.pants. Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšanai nepieciešamie dokumenti
(1) Pretendents iesniedz informācijas institūcijām:
1) iesniegumu kvalifikācijas atzīšanas apliecības iegūšanai, norādot profesionālās darbības veidu, statusu
(darbinieks vai pašnodarbināta persona) un ilgumu (īslaicīga vai pastāvīga darbība);
2) dokumentus, kas apliecina pretendenta izglītību, profesionālo kvalifikāciju un profesionālo pieredzi;
3) papildu dokumentus, kas nepieciešami profesionālās kvalifikācijas atzīšanai šajā likumā noteiktajos
gadījumos.
(2) Pretendents uz darbību kādā no reglamentētajām profesijām, kurām Latvijas Republikā tiek izvirzītas kādas no
šā likuma 
3.panta
 piektās daļas prasībām, iesniedz dokumentus, kas apliecina šo noteikumu izpildi pretendenta
mītnes valstī. Gadījumos, kad ir jāievēro šā likuma 
3.panta
 piektās daļas 3.punkta prasības, minētajiem dokumentiem
jāapliecina, ka pretendentam nav uz laiku atņemtas tiesības vai aizliegts strādāt attiecīgajā profesijā.
(3) Šā panta otrajā daļā minētie dokumenti ir derīgi iesniegšanai informācijas institūcijā trīs mēnešus no to
izsniegšanas dienas.
(4) Ja pretendenta mītnes valsts kompetentas institūcijas neizsniedz šā panta otrajā daļā minētos dokumentus,
kas apliecina šā likuma 
3.panta
 piektās daļas 3. vai 4.punkta prasību izpildi viņa mītnes valstī, pretendents var aizstāt
minētos dokumentus ar rakstveida deklarāciju par attiecīgo prasību izpildi, bet šai deklarācijai jābūt apstiprinātai un tās
autentiskumam apliecinātam notariāli vai pretendenta mītnes valsts tiesu iestādē, vai šīs valsts pārvaldes iestādē, vai
šīs valsts atzītā profesionālajā organizācijā, kā to nosaka pretendenta mītnes valsts normatīvie akti.
(5) Ja persona, kas vēlas strādāt reglamentētajā profesijā, dod zvērestu vai solījumu atbilstoši šā likuma 
3.panta
piektās daļas 1.punktam, bet pretendentam tas nav pieņemams, institūcija, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas
apliecību, piedāvā pretendentam pieņemamu un līdzvērtīgu zvēresta vai solījuma formu.
(6) Pēc informācijas institūcijas pieprasījuma pretendentam ir pienākums iesniegt:
1) šajā pantā minēto dokumentu apliecinātus tulkojumus valsts valodā, ja tie izsniegti Eiropas Savienības
dalībvalstī, Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī vai citā valstī, kurai saskaņā ar Saeimas
apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir piešķirtas Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas jomā;
2) šajā pantā minēto dokumentu apliecinātus tulkojumus valsts valodā, ja tie izsniegti valstīs, kuras nav minētas
šīs daļas 
1.punktā
 un ar kurām Latvijas Republika ir noslēgusi divpusējus vai daudzpusējus līgumus par tiesisko
21
/
38
palīdzību un tiesiskajām attiecībām civilajās, ģimenes lietās un krimināllietās, un atbilst šo līgumu noteikumiem;
3) Saeimas apstiprinātajos starptautiskajos līgumos noteiktajā kārtībā legalizētus šajā pantā minētos
dokumentus, pievienojot tiem apliecinātu un legalizētu šo dokumentu tulkojumu valsts valodā, ja tie izsniegti
valstīs, kuras nav minētas šīs daļas 
1. 
un 
2.punktā
 vai neatbilst šīs daļas 
2.punktā
 minētajiem dokumentiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
 un 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
41.pants. Dokumenti, kas apliecina ārvalstīs iegūtās izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstību
Latvijas Republikā noteiktajām prasībām
(1) Ārvalstīs iegūtās izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstību Latvijas Republikā noteiktajām prasībām
apliecina profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecība (turpmāk — kvalifikācijas atzīšanas apliecība) vai šā panta
otrajā daļā minētie ekvivalentie dokumenti, kurus izsniedz likumā vai Ministru kabineta noteikumos minētās
institūcijas.
(2) Profesijās, kurās tiesības uzsākt darbu vai veikt patstāvīgu darbību Latvijas Republikā apliecina kompetentu
institūciju izsniegti sertifikāti vai citi dokumenti, kvalifikācijas apliecību vietā var izsniegt arī šos sertifikātus vai citus
dokumentus.
(3) Šā panta otrajā daļā minētie dokumenti tiek izsniegti tādā pašā kārtībā un ievērojot tos pašus noteikumus, kādi
šajā likumā paredzēti kvalifikācijas atzīšanas apliecību izsniegšanai.
(4) Profesijām, kurās Saeimas apstiprinātie starptautiskie līgumi atļauj profesionālo kvalifikāciju atzīt bez
profesionālās kvalifikācijas atbilstības pārbaudes, to skaitā attiecīgajām mehānisko transportlīdzekļu vadītāju
profesijām, kvalifikācijas atzīšanas apliecība nav nepieciešama.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004
. likumu, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
42.pants. Īslaicīga profesionālā darbība reglamentētajā profesijā ar ārvalstīs iegūtiem izglītību un
profesionālo kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem
(1) Persona, kuras mītnes valsts ir Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas
dalībvalsts un kuras sniegto pakalpojumu izcelsmes valsts ir Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalsts, uzskatāma par īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēju Latvijas Republikā
reglamentētajā profesijā, ja tās profesionālajai kvalifikācijai atbilstoša profesionālā darbība attiecīgajā profesijā Latvijas
Republikā ir ierobežota ilguma, biežuma un apjoma ziņā, personas uzturēšanās Latvijas Republikā nav pastāvīga un šī
persona veic pastāvīgu profesionālo darbību savā mītnes valstī.
(2) Īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējam nav nepieciešama izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinošu dokumentu atzīšana šajā likumā noteiktajā kārtībā, bet, pirmo reizi uzsākot īslaicīgu profesionālo
pakalpojumu sniegšanu Latvijas Republikā, ir pienākums to paziņot institūcijai, kura izsniedz profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajā reglamentētajā profesijā. Šis pienākums izpildāms, iesniedzot deklarāciju
par īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanu. Sniedzot neatliekamo medicīnisko palīdzību vai citu savai
profesionālajai kvalifikācijai atbilstošu pakalpojumu, kura neatliekamību nosaka īpaši apstākļi, deklarāciju var iesniegt
iespējami īsākajā laikā pēc pakalpojuma sniegšanas.
(3) Šā panta otrajā daļā minēto deklarāciju atjauno ne retāk kā reizi gadā, ja īslaicīgu profesionālo pakalpojumu
sniedzējs paredz minētajā laikposmā vairākkārt sniegt īslaicīgus profesionālos pakalpojumus. Deklarācija nekavējoties
jāatjauno, ja tajā sniegtā informācija ir būtiski mainījusies vai radušās izmaiņas deklarācijai pievienotajos dokumentos.
(4) Īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējam reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā ir tādas pašas
tiesības un pienākumi pakalpojumu sniegšanā kā Latvijas Republikas iedzīvotājiem, kuri veic pastāvīgu profesionālo
darbību attiecīgajā reglamentētajā profesijā. Uz īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēju attiecas Latvijas
Republikas normatīvajos aktos noteiktie labas prakses nosacījumi un profesionālās ētikas prasības arī tad, ja tās
atšķiras no viņa mītnes valsts prasībām. Ja īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējs pārkāpj attiecīgos normatīvos
aktus, viņu sauc pie Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktās atbildības un attiecīgajām viņa mītnes valsts
institūcijām nosūta informāciju par minētās procedūras uzsākšanu, dodot tām iespēju piedalīties procedūrā, kā arī
informē šīs institūcijas par pieņemtajiem lēmumiem.
(5) Ministru kabineta noteiktajās profesijās un kārtībā institūcijai, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
apliecības, ir tiesības veikt īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēja profesionālās kvalifikācijas pārbaudi, pirms
pakalpojumi Latvijas Republikā tiek sniegti pirmo reizi, lai pārliecinātos par pakalpojumu sniedzēja profesionālo
kvalifikāciju.
22
/
38
(6) Kvalifikācijas pārbaudi var veikt tikai tādās reglamentētajās profesijās, kurās nekvalificēts īslaicīgu profesionālo
pakalpojumu sniedzējs var apdraudēt pakalpojumu saņēmēja veselību un drošību. Kvalifikācijas pārbaudi neveic un
īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēja profesionālo kvalifikāciju uzskata par atbilstošu, ja pakalpojumu sniedzēja
izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinošie dokumenti atbilst šā likuma 
34.panta
 pirmās daļas 2.punkta
prasībām.
(7) Atļauju īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai un kvalifikācijas pārbaudes rezultātu vai lēmumu neveikt
kvalifikācijas pārbaudi īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējam paziņo mēneša laikā no deklarācijas un tai
pievienoto dokumentu saņemšanas dienas. Ja īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējs nav pievienojis deklarācijai
visus nepieciešamos dokumentus vai ir jāpieprasa papildu informācija no viņa mītnes valsts, lēmuma pieņemšanas
termiņu var pagarināt Administratīvā procesa likumā noteiktajā kārtībā uz laiku, kas nav ilgāks par trim mēnešiem pēc
deklarācijas saņemšanas.
(8) Pēc atļaujas izsniegšanas institūcija, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, reģistrē
īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēju, ja darbībai reglamentētajā profesijā Latvijas Republikā saskaņā ar
normatīvajiem aktiem nepieciešama reģistrācija profesionālajā organizācijā vai reģistrā, vai nosūta lēmuma,
deklarācijas un tai pievienoto dokumentu kopijas institūcijai, kura veic pagaidu reģistrāciju.
(9) Īslaicīgus profesionālos pakalpojumus sniedz, izmantojot mītnes valsts profesionālo nosaukumu. Nosaukumu
norāda pakalpojumu sniedzēja mītnes valsts valodā un pievieno tā tulkojumu latviešu valodā. Ja īslaicīgu profesionālo
pakalpojumu sniedzēja mītnes valstī attiecīgajam pakalpojumam nav profesionālā nosaukuma, sniedzot īslaicīgus
profesionālos pakalpojumus, izmanto pakalpojumu sniedzēja profesionālās kvalifikācijas nosaukumu viņa mītnes valsts
valodā un pievieno tā tulkojumu latviešu valodā.
(10) Ja īslaicīgi profesionālie pakalpojumi Latvijas Republikā reglamentētajā profesijā tiek sniegti, izmantojot mītnes
valsts profesionālo nosaukumu vai profesionālās kvalifikācijas nosaukumu, īslaicīgu profesionālo pakalpojumu
sniedzējam ir pienākums sniegt pakalpojumu saņēmējam šādu informāciju:
1) pakalpojumu sniedzēja reģistrācijas numurs vai ekvivalents identifikācijas līdzeklis mītnes valsts
komercreģistrā vai līdzvērtīgā valsts reģistrā, norādot šā reģistra nosaukumu;
2) pakalpojumu sniedzēja uzraudzības iestādes nosaukums un adrese mītnes valstī;
3) tās profesionālās asociācijas vai reģistra nosaukums, kurā reģistrēts pakalpojumu sniedzējs;
4) pakalpojumu sniedzēja profesionālais nosaukums vai profesionālās kvalifikācijas nosaukums;
5) pakalpojumu sniedzēja reģistrācijas numurs ar pievienotās vērtības nodokli apliekamo personu reģistrā
mītnes valstī, ja pakalpojumu sniedzējs ir pievienotās vērtības nodokļa maksātājs;
6) profesionālās atbildības apdrošināšana vai līdzvērtīga profesionālās atbildības garantija.
(11) Ja īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzēja izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir
pārbaudīti šā panta piektajā daļā noteiktajā kārtībā, viņš īslaicīgus profesionālos pakalpojumus sniedz, izmantojot
Latvijas Republikā attiecīgajai reglamentētajai profesijai noteikto profesionālo nosaukumu.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
43.pants. Pretendenta iesniegumu, dokumentu un tiesību pierādījumu izskatīšanas kārtība
(1) Informācijas institūcijas nodrošina pretendentam visu nepieciešamo informāciju par normatīvajiem aktiem un
prasībām, kas tiek izvirzītas reglamentētajai profesijai, un pieņem no pretendenta šajā likumā noteiktos profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas apliecības izsniegšanai nepieciešamos dokumentus. Pretendenta dokumentu iesniegšanas un
izskatīšanas kārtību nosaka Ministru kabinets.
(2) Pretendenta iesniegumu, kurā izteikta vēlēšanās iegūt profesionālās darbības veikšanai nepieciešamo
kvalifikācijas atzīšanas apliecību, un šajā likumā noteiktos papildu dokumentus Ministru kabineta noteiktajā kārtībā
izskata institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajā profesijā. Ja institūcija pieņem attiecīgu
lēmumu, pretendentam izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecību, kas apliecina viņa profesionālās kvalifikācijas
atzīšanu un tiesības veikt profesionālo darbību šajā profesijā Latvijas Republikā.
(3) Pretendenta iesniegumu un tam pievienotos dokumentus izskata un lēmumu ar tā pamatojumu pretendentam
23
/
38
VIII nodaļa 
Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas noteikumi 
attiecībā uz profesijām, kurām piemēro vispārējo 
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu un kvalifikācijas atzīšanu, 
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi
paziņo:
1) ne vēlāk kā triju mēnešu laikā pēc visu dokumentu iesniegšanas attiecībā uz reglamentētajām profesijām,
kurām piemēro speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, ja persona vēlas veikt pastāvīgu
profesionālo darbību Latvijas Republikā;
2) ne vēlāk kā četru mēnešu laikā pēc visu dokumentu iesniegšanas attiecībā uz reglamentētajām profesijām,
kurām piemēro vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu un profesionālās kvalifikācijas atzīšanu,
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi;
3) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu)
.
(4) Šā panta trešajā daļā noteikto izskatīšanas termiņu skaita no dienas, kad pretendents iesniedzis visus
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības iegūšanai nepieciešamos dokumentus.
(5) Šā panta trešajā daļā minēto lēmumu pretendents var apstrīdēt Administratīvā procesa likumā noteiktajā kārtībā.
(6) Ja institūcijai, kura izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības, rodas pamatotas šaubas par pretendenta
dokumentu autentiskumu vai tai ir informācija par profesionālajā ziņā nepieļaujamu pretendenta rīcību ārpus Latvijas
Republikas, šai institūcijai ir tiesības pieprasīt no attiecīgās valsts papildu informāciju. Pieprasījumā tā norāda termiņu
atbildes sniegšanai, ņemot vērā šā panta trešajā daļā noteikto kopējo iesnieguma izskatīšanas termiņu. Ja atbilde
noteiktajā termiņā netiek saņemta, institūcija pieņem lēmumu atbilstoši tās rīcībā esošajai informācijai.
(7) Personai, kuras profesionālā kvalifikācija atzīta šajā likumā noteiktajā kārtībā un kura saņēmusi šā panta otrajā
daļā minēto kvalifikācijas atzīšanas apliecību, ir tādas pašas tiesības uz darbību attiecīgajā reglamentētajā profesijā un
tādi paši ar šo darbību saistītie pienākumi kā personām, kuras Latvijas Republikas normatīvajos aktos noteiktajā
kārtībā ieguvušas profesionālajai darbībai reglamentētajā profesijā nepieciešamo kvalifikāciju un izpildījušas visas
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošo Latvijas Republikas normatīvo aktu prasības profesionālās
darbības veikšanai.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
44.pants. Pretendentu profesionālās kvalifikācijas atzīšanas vispārīgie noteikumi
(1) Ārvalstīs iegūta izglītība un profesionālā kvalifikācija Latvijas Republikā reglamentētajās profesijās, piemērojot
vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu, kā arī pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi, tiek
atzīta, nosakot pretendenta izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstību prasībām, kādas Latvijas Republikā ir
noteiktas attiecīgajai reglamentētajai profesijai, atbilstoši šādiem kritērijiem:
1) pretendenta izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstība Latvijas Republikā noteiktajām prasībām
attiecībā uz izglītības līmeni, saturu un raksturu (reglamentēta vai nereglamentēta izglītība), kā arī uz
izglītošanās ilgumu;
2) pretendenta izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai atbilstošās profesijas vai profesionālās darbības statuss
mītnes valstī — reglamentēta vai nereglamentēta profesija vai profesionālā darbība;
3) pretendenta profesionālās pieredzes ilgums un veids mītnes valstī;
4) pretendenta — Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts pilsoņa
— mītnes valsts kompetento institūciju apliecinājums, ka iegūtā izglītība atzīta par atbilstošu mītnes valstī
attiecīgajai profesijai noteiktajām prasībām. Minētais apliecinājums nepieciešams šādos gadījumos:
a) pretendenta izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti nav iegūti mītnes valstī, kas ir
24
/
38
Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts,
b) pretendenta izglītību un profesionālo kvalifikāciju apliecinoši dokumenti neatbilst mītnes valstī noteiktajām
prasībām, jo tā ir paaugstinājusi prasības profesionālās kvalifikācijas iegūšanai attiecīgajā profesijā.
(2) Vispārējās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas piemērošanai izglītību un profesionālo kvalifikāciju
apliecinošus dokumentus iedala šādos līmeņos:
1) 1.līmenis — dokumenti, kas apliecina vismaz četrus gadus ilgas pilna laika izglītības programmas apguvi
augstākās izglītības pakāpē un, ja nepieciešams, ir papildināti ar profesionālo kvalifikāciju apliecinošiem
dokumentiem;
2) 2.līmenis — dokumenti, kas apliecina vismaz trīs līdz četrus gadus ilgas pilna laika izglītības programmas
apguvi augstākās izglītības pakāpē un, ja nepieciešams, ir papildināti ar profesionālo kvalifikāciju apliecinošiem
dokumentiem;
3) 3.līmenis — dokumenti, kas apliecina, ka apgūta vismaz viena no šādām programmām:
a) profesionālās izglītības programma, kuras ilgums ir vismaz viens gads pēc tādas vidējās izglītības
programmas apguves, kas nepieciešama, lai uzsāktu studijas augstākās izglītības pakāpē,
b) noteiktas struktūras izglītības programma vidējās izglītības pakāpē,
c) profesionālās vidējās izglītības programma, kuras apguve ir nepieciešama, lai uzsāktu studijas augstākās
izglītības pakāpē;
4) 
4.
līmenis — dokumenti, kas apliecina tādas profesionālās izglītības programmas apguvi vidējās izglītības
pakāpē, kura nedod tiesības uzsākt studijas augstākās izglītības pakāpē un ir papildināta ar pārbaudes vai
profesionālo praksi, kas ir šādas izglītības programmas daļa;
5) 5.līmenis — dokumenti, kas apliecina, ka iegūta izglītība vai praktiskā darba iemaņas vismaz vienā no
šādiem veidiem:
a) vispārējā pamatizglītība vai vispārējā vidējā izglītība,
b) profesionālās izglītības programma pamata pakāpē un cita izglītība, par kuras ieguvi neizsniedz 1., 2., 3.
vai 4.līmenim atbilstošu izglītības dokumentu,
c) īpašu eksāmenu nokārtošana bez iepriekšējās izglītības iegūšanas,
d) vismaz trīs gadus ilga nepārtraukta pilna laika nodarbinātība vai atbilstoša ilguma daļlaika nodarbinātība
attiecīgajā profesijā pēdējo 10 gadu laikā.
(3) Pretendenta profesionālo kvalifikāciju atzīst šādos gadījumos:
1) pretendenta iesniegtie dokumenti atbilst prasībām, kādas attiecīgajai profesijai noteiktas Latvijas Republikā
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos;
2) pretendents var kompensēt būtiskās atšķirības izglītības raksturā, saturā un līmenī atbilstoši Ministru
kabineta noteiktajām papildu prasībām profesionālās kvalifikācijas atzīšanai tādā profesijā, kurai piemēro
vispārējo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
3) pretendenta profesionālās pieredzes ilgums un veids atbilst Ministru kabineta noteiktajam profesionālās
pieredzes ilgumam un veidam attiecībā uz profesijām, kurām piemēro profesionālās kvalifikācijas atzīšanu,
pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi;
4) pretendenta iesniegtie dokumenti daļēji atbilst prasībām, kādas šai profesijai noteiktas Latvijas Republikā
attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošos normatīvajos aktos, bet apliecina tādas izglītības
programmas apguvi, kuras saturs un ilgums būtiski neatšķiras no Latvijas Republikā noteiktā, un tie ir ne vairāk
kā par vienu šā panta otrajā daļā noteikto līmeni zemāki tādā profesijā, kurai piemēro vispārējo profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas sistēmu;
25
/
38
5) pretendenta iesniegtie dokumenti apliecina, ka ir izpildīts Eiropas Savienības dalībvalstu vai attiecīgo
profesionālo organizāciju izveidots un Eiropas Komisijas atzīts profesionālās kvalifikācijas kritēriju komplekss
(kopīgā platforma), lai kompensētu būtiskās atšķirības izglītības un profesionālās kvalifikācijas iegūšanas
prasībās.
(
17.07.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
44.
1
 pants. Īslaicīgu pakalpojumu sniegšana izglītības, zinātnes un sporta jomā
(Izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
45.pants. Gadījumi, kad pretendenta izglītība un profesionālā kvalifikācija atšķiras no Latvijas Republikā
izvirzītajām prasībām
(1) Pretendenta izglītība un profesionālā kvalifikācija būtiski atšķiras no attiecīgajai Latvijas Republikā
reglamentētajai profesijai izvirzītajām prasībām šādos gadījumos:
1) pretendenta iegūtā izglītība ir vairāk kā par vienu gadu īsāka nekā Latvijas Republikā noteiktā;
2) pretendenta apgūto mācību priekšmetu (studiju kursu) un tālākizglītības kursu saturs būtiski atšķiras no
Latvijas Republikā noteiktā vai iegūtā izglītība neietver visus mācību priekšmetus (studiju kursus), kuru
pārzināšana ir būtiska, veicot profesionālo darbību attiecīgajā profesijā Latvijas Republikā;
3) reglamentētā profesija, kurā pretendents vēlas veikt profesionālo darbību Latvijas Republikā, ietver vienu vai
vairākas reglamentētās profesionālās darbības, kas nav ietvertas attiecīgajā profesijā viņa mītnes valstī, un
šādas profesionālās darbības vai darbību veikšanai Latvijas Republikā jāapgūst tādi mācību priekšmeti (studiju
kursi), kuri nav ietverti pretendenta iegūtajā izglītībā;
4) pretendenta mītnes valstī attiecīgā profesija nav reglamentēta, un pretendenta iesniegtie izglītību un
profesionālo kvalifikāciju apliecinošie dokumenti ir izsniegti par nereglamentētas izglītības ieguvi.
(2) Ja pretendenta profesionālā kvalifikācija būtiski neatšķiras no attiecīgajai Latvijas Republikā reglamentētajai
profesijai izvirzītajām prasībām, profesionālo kvalifikāciju atzīst, Ministru kabineta noteiktajā kārtībā piemērojot papildu
prasības attiecībā uz pretendenta profesionālās pieredzes ilgumu un veidu viņa mītnes valstī.
(3) Ja pretendenta profesionālā kvalifikācija būtiski atšķiras no attiecīgajai Latvijas Republikā reglamentētajai
profesijai izvirzītajām prasībām, institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās,
Ministru kabineta noteiktajā kārtībā ir tiesīgas izvirzīt pretendentam prasību par adaptācijas periodu vai kvalifikācijas
atbilstības pārbaudes kārtošanu:
1) dodot pretendentam izvēles tiesības izpildīt vienu no minētajām prasībām;
2) nosakot vienas minētās prasības izpildi par obligātu (nedodot pretendentam izvēles tiesības).
(4) Šā panta otrajā daļā profesionālajai pieredzei noteiktās prasības un trešajā daļā adaptācijas periodam vai
profesionālās kvalifikācijas atbilstības pārbaudei noteiktās prasības pamato pretendentam un tās nepiemēro vienlaikus.
Adaptācijas periods nedrīkst būt ilgāks par trim gadiem. Adaptācijas periodā pretendents var arī iegūt nepieciešamo
izglītību un apmācību.
(5) Pretendenta profesionālo kvalifikāciju atzīst par neatbilstošu attiecīgajai Latvijas Republikā reglamentētajai
profesijai izvirzītajām prasībām, ja viņa izglītības un profesionālās kvalifikācijas pierādījumi:
1) neatbilst papildu prasībām, kas noteiktas saskaņā ar šā panta otro daļu;
2) nav piemērojami profesionālās kvalifikācijas atbilstības pārbaudes vai adaptācijas perioda nosacījumiem;
3) nav piemērojami profesionālās kvalifikācijas atzīšanai, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi,
reglamentētajās profesijās tādās ekonomiskās darbības jomās, kurās ir izvirzītas noteiktas prasības attiecībā
uz vispārīgajām vai profesionālajām zināšanām un prasmēm.
(6) Šā panta piektajā daļā minētajos gadījumos pretendentam, lai uzsāktu profesionālo darbību reglamentētajā
profesijā, ir pienākums izpildīt prasības, kas attiecīgās profesionālās kvalifikācijas iegūšanai noteiktas Latvijas
26
/
38
Republikā attiecīgo profesionālās darbības jomu reglamentējošajos normatīvajos aktos. Informācijas institūcijas un
institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, izvērtē attiecīgās personas izglītības saturu
un ilgumu, pamatojoties uz iesniegtajiem diplomiem, apliecībām un citiem kvalifikācijas apliecinājuma dokumentiem,
ņemot vērā personas profesionālo pieredzi, profesionālās pilnveides izglītību profesijā, un informē pretendentu par to
nepieciešamo papildmācību ilgumu un saturu, kuru apguve ir būtiska darbībai attiecīgajā reglamentētajā profesijā
Latvijas Republikā. Šādā gadījumā pretendentam ir tiesības uzreiz kārtot pārbaudījumu, lai pierādītu, ka viņam ir
nepieciešamās zināšanas.
(7) Ja pretendenta profesionālā kvalifikācija būtiski atšķiras no attiecīgajai Latvijas Republikā reglamentētajai
profesijai izvirzītajām prasībām, institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības
reglamentētajās profesijās, Ministru kabineta noteiktajā kārtībā, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, ir tiesīgas atzīt
profesionālo kvalifikāciju attiecībā uz daļu no reglamentētās profesijas profesionālajām darbībām, ja izpildīti šādi
nosacījumi:
1) pretendenta profesionālā kvalifikācija ir atzīta viņa mītnes valstī tajā profesionālajā darbībā, kurā prasīta
profesionālās kvalifikācijas atzīšana attiecībā uz daļu no reglamentētās profesijas profesionālajām darbībām;
2) atšķirības starp profesionālo darbību, ko pretendents veic savā mītnes valstī, un attiecīgo Latvijas Republikā
reglamentēto profesiju ir tik lielas, ka papildu prasību piemērošana profesionālās kvalifikācijas atzīšanai
nozīmētu pilnas izglītības programmas apguvi;
3) profesionālo darbību, kurai piemēro profesionālās kvalifikācijas atzīšanu attiecībā uz daļu no reglamentētās
profesijas profesionālajām darbībām, var objektīvi nošķirt no citām darbībām, kas ietilpst attiecīgajā Latvijas
Republikā reglamentētajā profesijā. Institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas apliecības, ņem vērā
to, vai pretendenta mītnes zemē profesionālo darbību var veikt nošķirti.
(8) Šā panta septītajā daļā minētajai profesionālās kvalifikācijas atzīšanai attiecībā uz daļu no to reglamentēto
profesiju profesionālajām darbībām, kurās nekvalificēts īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējs var apdraudēt
pakalpojumu saņēmēja veselību un drošību, piemēro šā likuma 
42.panta
 sestajā daļā noteikto kārtību.
(9) Pēc šā panta septītajā daļā minētās profesionālās kvalifikācijas atzīšanas attiecībā uz daļu no reglamentētās
profesijas profesionālajām darbībām persona, veicot pastāvīgu profesionālo darbību vai sniedzot īslaicīgus profesionālos
pakalpojumus, izmanto savā mītnes valstī pieņemto profesionālo nosaukumu. Nosaukumu norāda pakalpojumu
sniedzēja mītnes valsts valodā un pievieno tā tulkojumu latviešu valodā. Nosaukumam skaidri jāatspoguļo profesionālās
darbības tvērums.
(10) Šā panta septītajā daļā minēto profesionālās kvalifikācijas atzīšanu attiecībā uz daļu no reglamentētās
profesijas profesionālajām darbībām nepiemēro šā likuma 
34.panta
 pirmās daļas 2.punktā minētajām profesijām.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā
15.12.2015.
)
46.pants. Pretendenta profesionālās adaptācijas un kvalifikācijas atbilstības pārbaudes vispārīgie
noteikumi
(1) Institūcija, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajā profesijā saskaņā ar Ministru kabineta
noteiktajām prasībām, nosaka pretendenta adaptācijas perioda ilgumu un, pēc iespējas ievērojot pretendenta vēlmes,
apstiprina speciālistu, kura uzraudzībā pretendents iziet adaptācijas periodu. Tā nobeigumā tiek dots darba vērtējums,
kura kritērijus un kārtību nosaka minētā institūcija.
(2) Lai veiktu pretendenta kvalifikācijas atbilstības pārbaudi, institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas
apliecības attiecīgajā profesijā, nosaka detalizētu kvalifikācijas atbilstības pārbaudes kārtību, izveido to mācību
priekšmetu vai kursu sarakstu, par kuru apguvi salīdzinājumā ar Latvijas Republikā attiecīgajai reglamentētajai
profesijai noteikto izglītības apjomu pretendentam nav attiecīga izglītību apliecinoša dokumenta un kuru apguve ir
būtiska, lai persona varētu darboties attiecīgajā profesijā. Minētie priekšmeti un kursi var ietvert gan teorētiskās
zināšanas, gan arī praktiskās iemaņas, kas nepieciešamas attiecīgajā profesijā, kā arī profesionālo normu zināšanas
attiecīgajā jomā.
(3) Kvalifikācijas atbilstības pārbaudes satura noteikšanā ievēro faktu, ka pretendenta mītnes valstī viņa profesionālā
kvalifikācija ir atzīta par pietiekamu darbam attiecīgajā profesijā.
(4) Profesionālās kvalifikācijas atbilstības pārbaude notiek ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā no šādas pārbaudes
noteikšanas dienas. Ne vēlāk kā mēnesi pirms kvalifikācijas atbilstības pārbaudes pretendentu iepazīstina ar tās
saturu un kārtību.
27
/
38
IX nodaļa 
Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas noteikumi attiecībā uz profesijām, 
kurām piemēro speciālo atzīšanas sistēmu
(5) Pretendenta ieceļošanas un uzturēšanās noteikumus laikā, kad viņš gatavojas kvalifikācijas atbilstības
pārbaudei vai iziet adaptācijas periodu Latvijas Republikā, nosaka 
Imigrācijas likums
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
47.pants. Kvalifikācijas atzīšana, pamatojoties uz pretendenta profesionālo pieredzi
(1) Šis pants attiecas uz profesionālās kvalifikācijas atzīšanu reglamentētajās profesijās tādās ekonomiskās
darbības jomās, kurām izvirzītas noteiktas prasības attiecībā uz vispārīgajām, komerciālajām vai profesionālajām
zināšanām un prasmēm, un to piemēro, izsniedzot kvalifikācijas atzīšanas apliecības Eiropas Savienības dalībvalstu
pilsoņiem.
(2) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības izsniegšanu šā panta pirmajā daļā minētajās reglamentētajās
profesijās nevar atteikt, pamatojot atteikumu ar neatbilstošu kvalifikāciju, ja iepriekš nav salīdzināta pretendenta mītnes
valsts kompetentu institūciju izsniegtajos dokumentos apliecinātā viņa profesionālā kvalifikācija vai prasmes un
tiesības veikt patstāvīgu darbību attiecīgajā profesijā šajā valstī ar prasībām, kādas šai profesijai izvirzītas Latvijas
Republikā. Ja šāds salīdzinājums ir nepieciešams, institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības
attiecīgajās profesijās, izdara šādu salīdzinājumu un:
1) izsniedz pretendentam kvalifikācijas atzīšanas apliecību attiecīgajā profesijā, ja pretendenta profesionālā
kvalifikācija atbilst Latvijas Republikā šai profesijai izvirzītajām prasībām (arī šā likuma 
3.panta
 piektās daļas
prasībām);
2) nosaka adaptācijas perioda vai kvalifikācijas atbilstības pārbaudes nepieciešamību saskaņā ar šā likuma
46.pantu
, ja pretendenta profesionālā kvalifikācija būtiski atšķiras no Latvijas Republikā šai profesijai izvirzītajām
prasībām.
(3) Attiecībā uz šā panta pirmajā daļā minētajām reglamentētajām profesijām pietiekams Eiropas Savienības
dalībvalsts pilsoņa profesionālās kvalifikācijas apliecinājums ir gan šā panta otrajā daļā minētais profesionālās
kvalifikācijas apliecinājums, gan arī atbilstoša profesionālā pieredze attiecīgajā profesijā mītnes valstī. Pretendenta
kvalifikācijas atzīšanai nepieciešamās pieredzes ilgumu un veidu nosaka Ministru kabinets.
(4) Šā panta trešās daļas noteikumu izpildi apliecina pretendenta mītnes valsts kompetentu institūciju izsniegts
dokuments, kuru pretendents pievieno iesniegumam par kvalifikācijas atzīšanas apliecības izsniegšanu attiecīgajai
profesionālajai darbībai Latvijas Republikā.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
48.pants. Arhitektu profesionālās kvalifikācijas atzīšana
(1) Šis pants attiecas uz darbību arhitektūras jomā, ja tiek izmantots arhitekta profesijas nosaukums.
(2) Latvijas Republikā atzīst diplomus, sertifikātus un citus arhitekta profesionālo kvalifikāciju apliecinošus
dokumentus, kas ir atzīti Eiropas Savienībā, atbilst prasībām, kuras noteiktas šajā likumā un Ministru kabineta
noteikumos par izglītības programmu minimālajām prasībām arhitekta profesionālās kvalifikācijas iegūšanai, un dod
tiesības darboties attiecīgajās valstīs, izmantojot arhitekta profesijas nosaukumu.
(3) Arhitekta sertifikāts, kas Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī
piešķirts ar tādiem pašiem noteikumiem, kādi minēti šā likuma 
8.panta
 piektajā daļā, ir uzskatāms par atbilstošu šā
panta otrajā daļā noteiktajām prasībām.
(4) Šā likuma 
34.pantā
 un šā panta otrajā un trešajā daļā minētie dokumenti pēc attiecīgās atzīšanas procedūras,
ko veic institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības arhitekta profesijā, un pēc kvalifikācijas atzīšanas
apliecības saņemšanas dod tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību arhitekta profesijā Latvijas Republikā.
(5) 
(Izslēgta ar 
03.06.2010
. likumu)
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
 un 
03.06.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
06.07.2010.
)
28
/
38
49.pants. Profesionālās kvalifikācijas atzīšana medicīnas, veterinārmedicīnas un farmācijas jomas
profesijās
(1) Latvijas Republikā atzīst diplomus, sertifikātus un citus profesionālo kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kas
ir atzīti Eiropas Savienībā un atbilst prasībām, kuras noteiktas šajā likumā un Ministru kabineta noteikumos par
izglītības programmu minimālajām prasībām profesionālās kvalifikācijas iegūšanai šādās profesijās:
1) ārsts;
2) zobārsts;
3) māsa (medicīnas māsa);
4) vecmāte;
5) veterinārārsts;
6) farmaceits.
(2) Patstāvīgas profesionālās darbības uzsākšanai vecmātes profesijā papildus šā panta pirmajā daļā minētajiem
dokumentiem ir nepieciešams sertifikāts, kas apliecina, ka pretendents pēc vecmātes kvalifikācijas iegūšanas ir veicis
šai profesijai atbilstošus pienākumus slimnīcā vai citā ārstniecības iestādē:
1) vismaz divus gadus, ja attiecīgā persona vecmātes diplomu ieguvusi pēc vismaz trīs gadus ilgas pilna laika
vecmātes izglītības programmas apgūšanas un pirms uzņemšanas šajā programmā nav ieguvusi pilnu vispārējo
vidējo izglītību, kas dod tiesības studēt universitātē;
2) vismaz vienu gadu, ja attiecīgā persona vecmātes diplomu ieguvusi pēc vismaz 18 mēnešu vai 3000 stundu
ilgas pilna laika studiju programmas apgūšanas, kurā persona ir uzņemta pēc vispārējās aprūpes māsas
kvalifikācijas iegūšanas.
(3) Farmaceita profesionālās kvalifikācijas atzīšana un profesionālās kvalifikācijas sertifikāta saņemšana nedod
tiesības atvērt jaunas vispārēja jeb atvērta tipa aptiekas. Jaunas aptiekas šīs daļas izpratnē ir aptiekas, kas darbojušās
mazāk par trim gadiem.
(4) Šā likuma 
34.pantā
 un šā panta pirmajā daļā minētie dokumenti pēc attiecīgās atzīšanas procedūras, ko veic
institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajās reglamentētajās profesijās, un pēc
kvalifikācijas atzīšanas apliecības saņemšanas dod tiesības veikt patstāvīgu profesionālo darbību šā panta pirmajā daļā
noteiktajās reglamentētajās profesijās Latvijas Republikā.
(5) Pretendentam, kas vēlas iegūt ārsta vai zobārsta profesijas pamatspecialitātes, apakšspecialitātes vai
papildspecialitātes vai zobārstniecības apakšspecialitātes diplomu vai citus atbilstošas kvalifikācijas apliecinājumus,
kādi netiek piešķirti viņa mītnes valstī, jāizpilda prasības, kas attiecīgās profesionālās kvalifikācijas iegūšanai noteiktas
Latvijas Republikā. Informācijas institūcijas un institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
apliecības, izvērtē attiecīgās personas izglītības saturu un ilgumu, pamatojoties uz iesniegtajiem diplomiem,
apliecībām un citiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, un, ņemot vērā personas profesionālo pieredzi un
profesionālās pilnveides izglītību medicīnā, informē šo personu par nepieciešamo papildmācību ilgumu un saturu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
, 
17.07.2008.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
50.pants. Īslaicīgu pakalpojumu sniegšana medicīnas, veterinārmedicīnas vai arhitektūras jomā
(Izslēgts ar 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
51.pants. 
Ārvalstīs iegūtās profesionālās kvalifikācijas atzīšana autotransporta, dzelzceļa, jūrniecības un
civilās aviācijas jomas profesijās
Autotransporta, dzelzceļa, jūrniecības un civilās aviācijas jomas profesijās, kurām kvalifikācijas prasības nosaka
Saeimas apstiprinātie starptautiskie līgumi un Eiropas Savienības tiesību akti, ārvalstīs iegūto profesionālo kvalifikāciju
atzīst saskaņā ar šiem līgumiem un Eiropas Savienības tiesību aktiem.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
29
/
38
52.pants. Profesionālās kvalifikācijas atzīšana pārējās transporta jomas profesijās
(1) Latvijas Republikā atzīst Eiropas Savienības dalībvalstīs un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstīs
izsniegtos diplomus, sertifikātus un citus profesionālo kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kas atbilst šā likuma
prasībām un ir atzīti Eiropas Savienībā, šādās transporta jomas profesijās:
1) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
2) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
3) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
4) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
5) bīstamu kravu pārvadāšanas transportlīdzekļa vadītājs;
6) bīstamu kravu pārvadājumu drošības konsultants (padomnieks);
7) 
(izslēgts ar 
23.10.2003
. likumu)
;
8) 
(izslēgts ar 
23.10.2003
. likumu)
.
(2) Šā likuma 
40.pantā
 un šā panta pirmajā daļā minētie dokumenti pēc attiecīgās atzīšanas procedūras, ko veic
institūcijas, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajās reglamentētajās profesijās, un pēc
kvalifikācijas atzīšanas apliecības saņemšanas dod pretendentam tādas pašas tiesības veikt darbību šā panta pirmajā
daļā noteiktajās profesijās kā Latvijas pilsoņiem.
(3) Eiropas Savienības dalībvalsts un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts pilsonim izsniegtā
mehāniskā transportlīdzekļa vadītāja apliecība ir izmantojama, neveicot šā panta otrajā daļā minētās atzīšanas
procedūras, bet ievērojot 
Ceļu satiksmes likumā
 noteiktās prasības.
(4) Eiropas Savienības dalībvalsts izsniegtā vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) kvalifikācijas un kompetences
apliecība ir izmantojama, neveicot šā panta otrajā daļā minētās atzīšanas procedūras, bet ievērojot Dzelzceļa likumā
noteiktās prasības.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
17.07.2008.
, 
03.06.2010.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā
15.12.2015.
)
53.pants. Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu advokātu
profesionālās prakses noteikumi Latvijas Republikā
(1) Latvijas Republikā atzīst Eiropas Savienības dalībvalsts un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts
(arī citu valstu, kurām saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir šajos līgumos noteiktas
Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā) advokāta profesionālo kvalifikāciju
un profesijas nosaukumu, kas atzīts Eiropas Savienībā un apliecināts ar viņa mītnes valsts kompetentu institūciju
izsniegtajiem profesionālo tiesību pierādījumiem, nenosakot minētās kvalifikācijas atbilstību Latvijas Republikā
noteiktajām prasībām.
(2) Advokāta profesionālās kvalifikācijas atzīšana šā panta pirmās daļas izpratnē dod tiesības veikt profesionālo
darbību Latvijas Republikā, izmantojot mītnes valstī noteikto un mītnes valsts valodā izteikto profesijas nosaukumu,
norādot institūciju, kas attiecīgajai personai piešķīrusi tiesības veikt profesionālo darbību, proti:
1) sniegt īslaicīgus pakalpojumus (ja Latvijas Zvērinātu advokātu padomei ir iesniegti profesionālo tiesību
pierādījumi);
2) pastāvīgi darboties profesijā (ja persona ir reģistrēta Latvijas Zvērinātu advokātu padomē).
(3) Advokāts, kura profesionālā kvalifikācija un tiesības atzītas šā panta pirmās un otrās daļas izpratnē, tiesas
procesos ir tiesīgs piedalīties tikai kopā ar Latvijas Zvērinātu advokātu kolēģijas advokātu.
(4) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecību advokāta profesijā Latvijas Republikā pretendentiem no Eiropas 
30
/
38
C sadaļa 
Likuma izpildes nodrošināšana
Savienības dalībvalstīm, Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstīm un citām valstīm, kurām saskaņā ar
Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir šajos līgumos noteiktas Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā, izsniedz Latvijas Zvērinātu advokātu padome, ja:
1) pretendentam ir mītnes valstī atzīti advokāta profesionālās kvalifikācijas un tiesību pierādījumi un viņš ir
sekmīgi izturējis kvalifikācijas atbilstības pārbaudi atbilstoši šā likuma 
46.panta
 otrajai daļai vai
2) pretendents vismaz trīs gadus ir nepārtraukti veicis profesionālo darbību Latvijas Republikā, izmantojot
profesijas nosaukumu atbilstoši šā panta otrās daļas 2.punktā minētajiem noteikumiem, un apliecinājis
nepieciešamās zināšanas un iegūto praksi Latvijas Republikas tiesību jomā.
(5) Eiropas Savienības dalībvalsts un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts (arī citu valstu, kurām
saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem līgumiem ir šajos līgumos noteiktas Eiropas Savienības
dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā) advokātam, kura profesionālā kvalifikācija atzīta šā
panta ceturtās daļas izpratnē, ir tādas pašas tiesības uz profesionālo darbību kā Latvijas Republikas advokātam.
(6) Šajā pantā minētās prasības Latvijas Republikā praktizējošo Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas dalībvalstu (arī citu valstu, kurām saskaņā ar Saeimas apstiprinātajiem starptautiskajiem
līgumiem ir šajos līgumos noteiktas Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā)
advokātu profesionālajai kvalifikācijai, zināšanu apliecināšanas un reģistrācijas kārtību, kā arī viņu profesionālās
prakses noteikumus reglamentē Advokatūras likums.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
 un 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
54.pants. Gadījumi, kad pretendentu profesionālā kvalifikācija daļēji atbilst minimālajām prasībām
(1) Ja pretendentam uz darbību reglamentētajās profesijās medicīnas, farmācijas, veterinārmedicīnas vai
arhitektūras jomā ir izglītības un profesionālās kvalifikācijas dokumenti, kuri apliecina, ka viņš ieguvis šā likuma
prasībām atbilstošu izglītību (attiecībā uz struktūru, saturu un specializāciju), bet kuri neatbilst attiecīgajām Ministru
kabineta noteiktajām minimālajām prasībām, viņam papildus ir nepieciešams Eiropas Savienības dalībvalsts vai
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts kompetentas institūcijas izsniegts dokuments, kas apliecina
noteikta ilguma profesionālo pieredzi šajā profesijā attiecīgajā dalībvalstī. Papildus nepieciešamās pieredzes ilgumu un
veidu nosaka Ministru kabinets.
(2) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu.)
(3) Ja pretendentam uz darbību reglamentētajās profesijās medicīnas, farmācijas, veterinārmedicīnas vai
arhitektūras jomā ir profesionālās kvalifikācijas dokumenti, kuri izsniegti Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas
Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstī, bet kuru nosaukumi neatbilst Ministru kabineta apstiprinātajiem
nosaukumiem, viņam papildus nepieciešams dokuments, ko izsniegušas tās Eiropas Savienības dalībvalsts vai
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalsts kompetentas institūcijas, kurā ir iegūta kvalifikācija, par to, ka
attiecīgajā valstī iegūtā izglītība un piešķirtais profesionālais nosaukums (kvalifikācija) ir līdzvērtīgs Ministru kabineta
apstiprinātajā sarakstā minētajai izglītībai, kvalifikācijai un profesionālajam nosaukumam.
(4) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu.)
(5) 
(Izslēgta ar 
17.07.2008
. likumu.)
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
13.08.2008.
)
55.pants. Reglamentēto profesiju izglītības programmu akreditācija
Reglamentēto profesiju izglītības programmu akreditācija notiek 
Izglītības likumā
 un citos likumos noteiktajā
kārtībā.
55.
1
 pants. Eiropas profesionālās kartes izdošana
(1) Personai, kas izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvusi Latvijas Republikā un pretendē uz īslaicīgu
31
/
38
profesionālo pakalpojumu sniegšanu reglamentētajā profesijā, izņemot īslaicīgus profesionālos pakalpojumus
reglamentētajās profesijās, kurās nekvalificēts īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējs var apdraudēt pakalpojumu
saņēmēja veselību un drošību, citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī, izdod Eiropas
profesionālo karti.
(2) Personai, kas izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvusi citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas
Ekonomikas zonas valstī un pretendē uz Eiropas profesionālās kartes saņemšanu pastāvīgai profesionālajai darbībai
reglamentētajā profesijā vai īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniegšanai Latvijas Republikā reglamentētajā profesijā,
kurā nekvalificēts īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējs var apdraudēt pakalpojumu saņēmēja veselību un
drošību, izdod Eiropas profesionālo karti.
(3) Ja persona, kas izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvusi Latvijas Republikā, pretendē uz Eiropas
profesionālās kartes saņemšanu pastāvīgai profesionālajai darbībai reglamentētajā profesijā vai īslaicīgu profesionālo
pakalpojumu sniegšanai reglamentētajā profesijā, kurā nekvalificēts īslaicīgu profesionālo pakalpojumu sniedzējs var
apdraudēt pakalpojumu saņēmēja veselību vai drošību, citā Eiropas Savienības dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas
zonas valstī, Eiropas profesionālās kartes pieteikumu pieņem, izskata un nosūta uzņemošās valsts kompetentajai
institūcijai.
(4) Ar Eiropas profesionālās kartes izdošanu saistītos izdevumus sedz pretendents Ministru kabineta noteiktajā
kārtībā un apmērā.
(
12.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
15.12.2015.
)
56.pants. Koordinācijas un informācijas funkcijas profesionālās kvalifikācijas savstarpējās atzīšanas jomā
(1) Ministru kabinets:
1) apstiprina profesionālās kvalifikācijas atzīšanas koordinatoru;
2) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā izdod un anulē Eiropas profesionālo karti, un
kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā nodrošina ar Eiropas profesionālās kartes pieteikumu
saņemšanu un pretendenta personiskās lietas vešanu saistīto informāciju, tās apstrādi un tālāku virzību;
3) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā pieņem, izskata un nosūta uzņemošās valsts
kompetentajām institūcijām to personu pieteikumus, kuras izglītību un profesionālo kvalifikāciju ieguvušas
Latvijas Republikā un pretendē uz Eiropas profesionālās kartes saņemšanu citās Eiropas Savienības
dalībvalstīs vai Eiropas Ekonomikas zonas valstīs;
4) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā citu Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas
Ekonomikas zonas valstu kompetentajām institūcijām nosūta informāciju par personām ar profesionālo
kvalifikāciju, kurām Latvijas Republikā ir ierobežotas vai liegtas tiesības veikt profesionālo darbību
reglamentētajā profesijā;
5) nosaka kārtību, kādā iekšējā tirgus informācijas sistēmā no citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas
Ekonomikas zonas valsts saņemtā informācija par personām ar profesionālo kvalifikāciju, kurām ir ierobežotas
vai liegtas tiesības veikt profesionālo darbību reglamentētajās profesijās, nosūtāma apstrādei, tai skaitā
dzēšanai, institūcijām, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās.
(2) Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas koordinators:
1) koordinē sadarbību starp institūcijām, kuras izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības, un informācijas
institūcijām profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jautājumos;
2) uztur sakarus ar Eiropas Komisiju un attiecīgajām ārvalstu institūcijām un nodrošina informācijas apmaiņu
par normatīvajiem aktiem un atbildīgajām institūcijām profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā;
3) piedalās Eiropas Komisijas Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas komitejas darbā.
(3) Akadēmiskās informācijas centrs:
1) veic informācijas institūcijas funkcijas attiecībā uz tām reglamentētajām profesijām, kurām Latvijas Republikā
vai ārvalstīs ir nepieciešama augstākā izglītība;
32
/
38
2) uztur un pastāvīgi aktualizē tīmekļa vietni ar informāciju par profesionālās kvalifikācijas atzīšanu Latvijas
Republikā;
3) sniedz konsultācijas un atbalstu profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jautājumos;
4) izdod un anulē Eiropas profesionālo karti, kā arī iekšējā tirgus informācijas sistēmā nodrošina ar Eiropas
profesionālās kartes pieteikumu saņemšanu un pretendenta personiskās lietas vešanu saistīto informāciju, tās
apstrādi un tālāku virzību par maksu saskaņā ar Ministru kabineta apstiprinātu maksas pakalpojumu cenrādi;
5) sadarbojas ar kompetentajām institūcijām un nodrošina, ka informācija par personām ar profesionālo
kvalifikāciju, kurām Latvijas Republikā ir ierobežotas vai liegtas tiesības veikt profesionālo darbību
reglamentētajā profesijā, iekšējā tirgus informācijas sistēmā tiek saņemta un nosūtīta Eiropas Savienības
dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu kompetentajām institūcijām;
6) nosūta institūcijām, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās
attiecīgajā profesionālās darbības jomā, no citas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas
valsts saņemto informāciju par personām ar profesionālo kvalifikāciju, kurām ir ierobežotas vai liegtas tiesības
veikt profesionālo darbību reglamentētajā profesijā.
(4) Informācijas institūcijas pārējām reglamentētajām profesijām nosaka Ministru kabinets, nodrošinot vienotu
sistēmu šā likuma 
55.
, 
56.
, 
57. 
un 
58.pantā
 noteikto prasību izpildei.
(5) Informācijas institūcijas savas darbības jomā:
1) nodrošina tiem Latvijas iedzīvotājiem, kuri vēlas strādāt ārvalstīs, informāciju par attiecīgo valstu
normatīvajiem aktiem, prasībām, informācijas institūcijām un kompetentām institūcijām reglamentēto profesiju
jomā;
2) nodrošina informāciju par Latvijas Republikas normatīvajiem aktiem, profesionālās ētikas prasībām,
akadēmiskajām un profesionālajām prasībām izglītībai un profesionālajai kvalifikācijai reglamentēto profesiju
jomā;
3) pieņem no pretendentiem šajā likumā noteiktos dokumentus kvalifikācijas atzīšanas apliecības iegūšanai, lai
viņi varētu darboties reglamentētajās profesijās;
4) sagatavo izziņas par pretendentu izglītības un profesionālās kvalifikācijas atbilstību Latvijas Republikā
noteiktajām prasībām;
5) nodod šā likuma 
57.pantā
 noteiktajām institūcijām šīs daļas 
3.punktā
 minētos dokumentus un 4.punktā
minētās izziņas;
6) uztur sakarus ar kompetentām ārvalstu institūcijām, lai nodrošinātu savstarpēju informācijas apmaiņu
reglamentēto profesiju jomā;
7) izsniedz izziņu par īslaicīgu pakalpojumu sniegšanu, kas apliecina, ka pretendenta iesniegtie dokumenti
apstiprina viņa tiesības veikt īslaicīgu profesionālo darbību attiecīgajā profesijā Latvijas Republikā;
8) uztur iesniegto un izskatīto iesniegumu reģistru;
9) paziņo pretendentam šā likuma 
57.pantā
 minēto institūciju pieņemtos lēmumus.
(6) Ja nepieciešams, informācijas institūcija sagatavo provizorisku izziņu un nosūta to institūcijai, kas izsniedz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības attiecīgajā profesijā, ekspertu komisijas izveidošanai. Ekspertu
komisijas sastāvu nosaka institūcija, kas izsniedz kvalifikācijas atzīšanas apliecības, iekļaujot tajā arī informācijas
institūcijas pārstāvjus. Ekspertu komisija savu atzinumu iesniedz institūcijai, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas
atzīšanas apliecības.
(7) Jūrniecības jomā koordinatora un informācijas institūcijas funkcijas veic valsts akciju sabiedrības "Latvijas Jūras
administrācija" Jūrnieku reģistrs atbilstoši 1978.gada Starptautiskajai konvencijai par jūrnieku sagatavošanu un
diplomēšanu, kā arī sardzes pildīšanu un tās grozījumiem, un 1995.gada Starptautiskajai konvencijai par zvejas kuģu
personāla sagatavošanas un diplomēšanas, kā arī sardzes pildīšanas standartiem.
(8) Ministru kabinets nosaka Latvijas Republikas kompetentās institūcijas, kas izsniedz Latvijas Republikas 
33
/
38
(8) Ministru kabinets nosaka Latvijas Republikas kompetentās institūcijas, kas izsniedz Latvijas Republikas
iedzīvotājiem nepieciešamos dokumentus viņu profesionālās kvalifikācijas atzīšanai ārvalstīs, un šo dokumentu
izsniegšanas kārtību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
23.10.2003.
, 
04.11.2004.
, 
02.11.2006.
, 
17.07.2008.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas
stājas spēkā 
15.12.2015.
)
57.pants. Institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās
profesijās
(1) Institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās attiecīgajā
darbības jomā:
1) Ministru kabineta noteiktajā kārtībā izskata pretendentu iesniegumus par kvalifikācijas atzīšanas apliecības
saņemšanu attiecīgā reglamentētajā profesijā un tiem pievienotos dokumentus un pieņem lēmumu par
pretendentu profesionālās kvalifikācijas atzīšanu vai neatzīšanu:
a) ja pieņemts lēmums atzīt pretendenta profesionālo kvalifikāciju, — sagatavo kvalifikācijas atzīšanas
apliecību, ievērojot šajā likumā noteiktos dokumentu izskatīšanas termiņus,
b) ja pieņemts lēmums neatzīt pretendenta profesionālo kvalifikāciju, — sagatavo lēmuma un tā pamatojuma
izrakstu, ievērojot šajā likumā noteiktos dokumentu izskatīšanas termiņus;
2) nodrošina pretendentam iespēju kārtot kvalifikācijas atbilstības pārbaudi vai adaptēties;
3) sagatavo kvalifikācijas atzīšanas apliecības pēc šīs daļas 
2.punkta
 prasību izpildes;
4) sagatavotās kvalifikācijas atzīšanas apliecības vai lēmumus par pretendenta profesionālās kvalifikācijas
neatzīšanu nosūta attiecīgajai informācijas institūcijai.
(2) Šajā pantā minētās institūcijas sadarbojas ar šā likuma 
56.pantā
 minētajām institūcijām un nodrošina
informācijas apmaiņu ar attiecīgajām ārvalstu un Eiropas Savienības kompetentajām institūcijām, lai nodrošinātu
izglītības un profesionālās kvalifikācijas prasību koordināciju Latvijas Republikā un ārvalstīs un profesionālās
kvalifikācijas savstarpēju atzīšanu.
(2
1
) Šajā pantā minētās institūcijas Ministru kabineta noteiktajā kārtībā sadarbojas ar Akadēmiskās informācijas
centru un sniedz informāciju par personām ar profesionālo kvalifikāciju, kurām Latvijas Republikā ir ierobežotas vai
liegtas tiesības veikt profesionālo darbību reglamentētajā profesijā.
(3) Profesionālās organizācijas ir tiesīgas piedalīties ar padomdevēja tiesībām to institūciju darbā, kuras izsniedz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, kad tās skata ar ārvalstīs iegūto profesionālo kvalifikāciju atzīšanu
saistītos jautājumus.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.07.2008.
 un 
12.11.2015
. likumu, kas stājas spēkā
15.12.2015.
)
58.pants. Vispārīgie profesionālās kvalifikācijas atzīšanas noteikumi
(1) Šajā likumā noteiktās institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās
profesijās Latvijas Republikā, var pieņemt šādus lēmumus:
1) atzīt profesionālo kvalifikāciju un izsniegt profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecību profesionālajai
darbībai Latvijas Republikā;
2) pieprasīt papildu dokumentus atbilstoši šim likumam;
3) noteikt adaptācijas periodu vai kvalifikācijas atbilstības pārbaudi;
4) atteikt kvalifikācijas atzīšanu.
(2) Ja tiesības veikt profesionālo darbību reglamentētajā profesijā saskaņā ar šo likumu vai citiem normatīvajiem
aktiem ir saistītas ar obligātu attiecīgās personas reģistrāciju profesionālās organizācijas reģistrā vai citos reģistros, šā
panta pirmajā daļā minētā kvalifikācijas atzīšanas apliecība vienlaikus dod tiesības uz šādu reģistrāciju.
34
/
38
Pārejas noteikumi
(2
1
) Šā panta pirmajā daļā minētās institūcijas, kuras ir reģistrētas iekšējā tirgus informācijas sistēmā,
administratīvo sadarbību ar Eiropas Savienības dalībvalstu un Eiropas Ekonomikas zonas valstu atbildīgajām
institūcijām reglamentēto profesiju un profesionālās kvalifikācijas atzīšanas jomā īsteno ar iekšējā tirgus informācijas
sistēmas starpniecību.
(3) Lēmumos par adaptācijas perioda vai kvalifikācijas atbilstības pārbaudes noteikšanu, profesionālās kvalifikācijas
neatzīšanu, par atteikumu izsniegt kvalifikācijas atzīšanas apliecību vai par šādas apliecības anulēšanu, par
reģistrācijas atteikšanu vai anulēšanu iekļauj attiecīgā lēmuma pamatojumu.
(4) 
(Izslēgta ar 
04.11.2004
. likumu.)
(5) Ar personas profesionālās kvalifikācijas atzīšanu saistītos izdevumus sedz pretendents Ministru kabineta
noteiktajā kārtībā un apmērā.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
04.11.2004.
 un 
07.04.2011
. likumu, kas stājas spēkā 
11.05.2011.
)
59.pants. Profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecību anulēšana un darbības apturēšana
Institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības, ir tiesīgas anulēt profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas apliecības vai apturēt to darbību, vai apturēt profesionālās kvalifikācijas sertifikāta darbību, ja
konstatēti normatīvo aktu vai profesionālās darbības noteikumu pārkāpumi.
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
1. Likuma B sadaļa stājas spēkā 2003.gada 1.janvārī.
2. Ministru kabinets līdz 2002.gada 1.janvārim apstiprina šā likuma 
6.panta
 2.punktā minētās prasības.
3. Personas, kuras līdz šā likuma spēkā stāšanās dienai ir ieguvušas tiesības veikt darbību kādā no
reglamentētajām profesijām, saglabā šīs tiesības arī tad, ja šo personu profesionālā kvalifikācija neatbilst šā likuma
prasībām. Šīs tiesības saglabājas uz laiku, kas atbilst periodam starp sertifikāciju un atkārtotu sertifikāciju
(resertifikāciju), ja tāda attiecīgajā profesijā ir paredzēta. Turpmākās tiesības uz darbību šajā profesijā nosaka
atkārtotās sertifikācijas (resertifikācijas) noteikumi un rezultāti.
4. Līdz šā likuma 
6.panta
 2.punktā, 
26.panta
 pirmajā daļā, 
27.panta
 piektajā daļā, 
36.panta
 5. un 6.punktā,
54.panta
 pirmajā daļā un 
56.panta
 astotajā daļā paredzēto noteikumu spēkā stāšanās dienai, bet ne ilgāk kā līdz
2005.gada 30.aprīlim ir spēkā šādi Ministru kabineta noteikumi, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu:
1) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.370 "
Noteikumi par ārsta izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
2) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.372 "
Noteikumi par vispārējās aprūpes māsas izglītību un
profesionālo kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās
kvalifikācijas atzīšanas sistēmu
";
3) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.373 "
Noteikumi par arhitekta izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
4) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.374 "
Noteikumi par veterinārārsta izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
5) Ministru kabineta 2004.gada 20.aprīļa noteikumi Nr.375 "
Noteikumi par vecmātes izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
35
/
38
Informatīva atsauce uz Eiropas Savienības direktīvām
(
04.11.2004
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.11.2005.
, 
13.12.2007.
, 
17.07.2008.
, 
03.06.2010.
,
05.12.2013.
, 
12.11.2015.
 un 
16.02.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
04.03.2017.
)
Likumā ir iekļautas tiesību normas, kas izriet no:
1) Padomes 1977.gada 22.marta direktīvas 
77/249/EEK
 par to, lai atvieglotu advokātiem pakalpojumu sniegšanas
brīvības efektīvu izmantošanu;
2) Padomes 1977.gada 27.jūnija direktīvas 
77/452/EEK
 par diplomu, apliecību un citu oficiālu vispārējās aprūpes māsu
kvalifikācijas apliecinājuma dokumentu savstarpēju atzīšanu, ieskaitot pasākumus, lai sekmētu tiesības veikt
uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus;
3) Padomes 1977.gada 27.jūnija direktīvas 
77/453/EEK
, kas attiecas uz to, kā koordinēt normatīvo un administratīvo
aktu noteikumus attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu darbību;
4) Padomes 1978.gada 25.jūlija direktīvas 
78/686/EEK
 par diplomu, sertifikātu un citu praktizējošo zobārstu
dokumentāru kvalifikācijas pierādījumu savstarpēju atzīšanu, tai skaitā par pasākumiem, lai sekmētu brīvības veikt
uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvu realizāciju;
5) Padomes 1978.gada 25.jūlija direktīvas 
78/687/EEK
 par normatīvo un administratīvo aktu noteikumu koordināciju
attiecībā uz stomatologu darbību;
6) Padomes 1978.gada 18.decembra direktīvas 
78/1026/EEK
 par veterinārijas diplomu, sertifikātu un citu dokumentāru
kvalifikācijas pierādījumu savstarpēju atzīšanu, ieskaitot pasākumus, kas ļautu efektīvāk izmantot tiesības veikt
6) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.379 "Izglītības programmu minimālās prasības
autopārvadājumu vadītāja (administratora) profesionālās kvalifikācijas iegūšanai";
7) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.394 "
Noteikumi par zobārsta izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
8) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.395 "Noteikumi par institūcijām, kuras izsniedz Latvijas
Republikas iedzīvotājiem nepieciešamos dokumentus viņu profesionālās kvalifikācijas atzīšanai ārvalstīs";
9) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.424 "
Noteikumi par farmaceita izglītību un profesionālo
kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu
";
10) Ministru kabineta 2004.gada 22.aprīļa noteikumi Nr.426 "Noteikumi par tiem ārvalstīs iegūtajiem advokātu
profesionālajiem nosaukumiem, kurus atzīst, piemērojot speciālo profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu";
11) Ministru kabineta 2004.gada 24.augusta noteikumi Nr.732 "
Noteikumi par izglītības programmu minimālajām
prasībām veterinārārsta profesionālās kvalifikācijas iegūšanai un par institūcijām, kuru tiešā kontrolē var apgūt
praktisko izglītību veterinārārsta profesijā
";
12) Ministru kabineta 2004.gada 12.oktobra noteikumi Nr.845 "Kārtība, kādā informācijas institūcijas un
institūcijas, kas izsniedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas apliecības reglamentētajās profesijās, izskata
pretendenta iesniegtos dokumentus ārvalstīs iegūtas profesionālās kvalifikācijas atzīšanai pastāvīgai
profesionālai darbībai Latvijas Republikā";
13) Ministru kabineta 2004.gada 12.oktobra noteikumi Nr.846 "
Noteikumi par profesionālās kvalifikācijas
atzīšanu, pamatojoties uz profesionālās pieredzes ilgumu un veidu atsevišķās ekonomiskās darbības jomās
".
(
04.11.2004
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
09.12.2004.
)
5. Šā likuma 
32.
2
 pants
 stājas spēkā 2008.gada 1.janvārī.
(
02.11.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
29.11.2006.
)
36
/
38
uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību;
7) Padomes 1978.gada 18.decembra direktīvas 
78/1027/EEK
 par normatīvo un administratīvo aktu noteikumu
koordināciju attiecībā uz veterinārārstu darbību;
8) Padomes 1980.gada 21.janvāra direktīvas 
80/154/EEK
 par savstarpēju diplomu, sertifikātu un citu oficiālu vecmāšu
kvalifikācijas pierādījumu atzīšanu un pasākumiem, kas veicinātu tiesības veikt uzņēmējdarbību, kā arī pakalpojumu
sniegšanas brīvības efektīvu īstenošanu;
9) Padomes 1980.gada 21.janvāra direktīvas 
80/155/EEK
 par normatīvo vai administratīvo aktu noteikumu koordinēšanu
attiecībā uz vecmātes aroda uzsākšanu un veikšanu;
10) Padomes 1985.gada 10.jūnija direktīvas 
85/384/EEK
 par savstarpēju diplomu, sertifikātu un citu arhitektu
dokumentāru kvalifikācijas pierādījumu atzīšanu, ietverot pasākumus, kas ļauj efektīvi īstenot tiesības veikt
uzņēmējdarbību, kā arī veicina pakalpojumu sniegšanas brīvību;
11) Padomes 1985.gada 16.septembra direktīvas 
85/432/EEK
 par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu
attiecībā uz noteiktām darbībām farmācijas jomā;
12) Padomes 1985.gada 16.septembra direktīvas 
85/433/EEK
 par savstarpēju diplomu, sertifikātu vai citu dokumentāru
kvalifikācijas pierādījumu atzīšanu farmācijā, ietverot pasākumus, kas atvieglo tiesības veikt uzņēmējdarbību attiecībā
uz atsevišķām darbībām farmācijas jomā;
13) Padomes 1988.gada 21.decembra direktīvas 
89/48/EEK
 par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu
atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību;
14) Padomes 1989.gada 10.oktobra direktīvas 
89/595/EEK
, ar ko groza direktīvu 
77/452/EEK
 par vispārējās aprūpes
māsu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem,
kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus, un ar ko groza direktīvu
77/453/EEK
 par normatīvo vai administratīvo aktu noteikumu koordinēšanu attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu
darbību;
15) Padomes 1989.gada 30.oktobra direktīvas 
89/594/EEK
, ar ko groza direktīvas 
75/362/EEK
, 
77/452/EEK
,
78/686/EEK
, 
78/1026/EEK
 un 
80/154/EEK
 attiecībā uz diplomu, sertifikātu un citu dokumentāru kvalifikācijas
pierādījumu savstarpēju atzīšanu ārstiem, vispārējās aprūpes māsām, praktizējošiem zobārstiem, veterinārārstiem un
vecmātēm, kā arī direktīvas 
75/363/EEK
, 
78/1027/EEK
 un 
80/155/EEK
 par normatīvajos un administratīvajos aktos
paredzēto noteikumu koordinēšanu attiecībā uz ārstu, veterinārārstu un vecmāšu darbību;
16) Padomes 1991.gada 29.jūlija direktīvas 
91/439/EEK
 par autovadītāju apliecībām;
17) Padomes 1991.gada 16.decembra direktīvas 
91/670/EEK
 par personāla licenču savstarpēju atzīšanu amata
pienākumu pildīšanai civilajā aviācijā;
18) Padomes 1992.gada 18.jūnija direktīvas 
92/51/EEK
, ar ko nosaka otro vispārējo sistēmu profesionālās izglītības
atzīšanai un kas papildina direktīvu 
89/48/EEK
;
19) Padomes 1993.gada 5.aprīļa direktīvas 
93/16/EEK
 par ārstu brīvas pārvietošanās veicināšanu un viņu diplomu,
sertifikātu un citu dokumentāru kvalifikācijas pierādījumu savstarpēju atzīšanu;
20) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
21) Eiropas Parlamenta un Padomes 1998.gada 16.februāra direktīvas 
98/5/EK
, ar ko paredzēts atvieglot advokāta
profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija;
22) Eiropas Parlamenta un Padomes 1999.gada 7.jūnija direktīvas 
1999/42/EK
, kas izveido diplomu atzīšanas
mehānismu attiecībā uz profesionālajām darbībām, ko aptver liberalizācijas direktīvas, un nosaka pārejas pasākumus
un papildina diplomu atzīšanas vispārējās sistēmas;
23) Eiropas Parlamenta un Padomes 2001.gada 14.maija direktīvas 
2001/19/EK
, ar kuru groza Padomes direktīvu
89/48/EEK
 un Padomes direktīvu 
92/51/EEK
 par vispārēju sistēmu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai, kā arī Padomes
direktīvu 
77/452/EEK
, Padomes direktīvu 
77/453/EEK
, Padomes direktīvu 
78/686/EEK
, Padomes direktīvu
78/687/EEK
, Padomes direktīvu 
78/1026/EEK
, Padomes direktīvu 
78/1027/EEK
, Padomes direktīvu 
80/154/EEK
,
Padomes direktīvu 
80/155/EEK
, Padomes direktīvu 
85/384/EEK
, Padomes direktīvu 
85/432/EEK
, Padomes direktīvu
37
/
38
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
85/433/EEK
 un Padomes direktīvu 
93/16/EEK
 attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu, praktizējošu zobārstu,
veterinārārstu, vecmāšu, arhitektu, farmaceitu un ārstu profesijām (dokuments attiecas uz EEZ);
24) Eiropas Parlamenta un Padomes 2001.gada 4.aprīļa direktīvas 
2001/25/EK
 par jūrnieku obligāto sagatavotības
līmeni;
25) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.gada 5.novembra direktīvas 
2002/84/EK
, ar ko groza direktīvas par
kuģošanas drošību un kuģu radītā piesārņojuma novēršanu (dokuments attiecas uz EEZ);
26) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003.gada 17.novembra direktīvas 
2003/103/EK
, ar ko groza direktīvu
2001/25/EK
 par jūrnieku obligāto sagatavotības līmeni (dokuments attiecas uz EEZ);
27) 
(izslēgts ar 
12.11.2015
. likumu)
;
28) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011.gada 13.decembra direktīvas 
2011/95/ES
 par standartiem, lai trešo valstu
valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas
tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu;
29) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005.gada 7.septembra direktīvas 
2005/36/EK
 par profesionālo kvalifikāciju
atzīšanu (dokuments attiecas uz EEZ);
30) Eiropas Parlamenta un Padomes 2007.gada 23.oktobra direktīvas 
2007/59/EK
 par to vilcienu vadītāju sertifikāciju,
kuri vada lokomotīves un vilcienus Kopienas dzelzceļu sistēmā;
31) Eiropas Parlamenta un Padomes 2013.gada 20.novembra direktīvas Nr.
2013/55/ES
, ar ko groza direktīvu
2005/36/EK
 par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu un regulu (ES) Nr. 
1024/2012
 par administratīvo sadarbību,
izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu (IMI regulu) (Dokuments attiecas uz EEZ);
32) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008.gada 19.novembra direktīvas 
2008/106/EK
 par jūrnieku minimālo
sagatavotības līmeni un Eiropas Parlamenta un Padomes 2012.gada 21.novembra direktīvas 
2012/35/ES
, ar ko groza
direktīvu 
2008/106/EK
 par jūrnieku minimālo sagatavotības līmeni;
33) Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija direktīvas 
2014/66/ES
 par ieceļošanas un uzturēšanās
nosacījumiem trešo valstu valstspiederīgajiem saistībā ar pārcelšanu uzņēmuma ietvaros.
Likums Saeimā pieņemts 2001.gada 20.jūnijā.
Valsts prezidente V.Vīķe-Freiberga
Rīgā 2001.gada 6.jūlijā
38
/
38