Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 183 (2948),
30.12.2003.; Latvijas Republikas
Saeimas un Ministru Kabineta
Ziņotājs, 2, 29.01.2004.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
18.12.2003.
Stājas spēkā: 
01.01.2004.
Attēlotā redakcija:
 01.01.2019. - ...
Grozījumi:
17.03.2005. likums / LV, 49 (3207), 24.03.2005. / Stājas spēkā 07.04.2005.
26.10.2006. likums / LV, 180 (3548), 09.11.2006. / Stājas spēkā 23.11.2006.
14.11.2008. likums / LV, 183 (3967), 25.11.2008. / Stājas spēkā 08.12.2008.
04.12.2008. likums / LV, 200 (3984), 23.12.2008. / Stājas spēkā 01.07.2009.
15.06.2009. likums / LV, 100 (4086), 30.06.2009. / Stājas spēkā 14.07.2009.
16.06.2009. likums / LV, 100 (4086), 30.06.2009. / Stājas spēkā 01.07.2009.
28.10.2010. likums / LV, 183 (4375), 17.11.2010. / Stājas spēkā 01.12.2010.
21.07.2011. likums / LV, 120 (4518), 03.08.2011. / Stājas spēkā 01.10.2011.
15.11.2012. likums / LV, 189 (4792), 30.11.2012. / Stājas spēkā 14.12.2012.
02.10.2014. likums / LV, 204 (5264), 15.10.2014. / Stājas spēkā 01.02.2015.
17.12.2014. likums / LV, 257 (5317), 30.12.2014. / Stājas spēkā 01.01.2015.
15.01.2015. likums / LV, 11 (5329), 16.01.2015. / Stājas spēkā 01.02.2015.
28.05.2015. likums / LV, 118 (5436), 18.06.2015. / Stājas spēkā 02.07.2015.
30.11.2015. likums / LV, 248 (5566), 18.12.2015. / Stājas spēkā 01.01.2016.
14.09.2017. likums / LV, 194 (6021), 29.09.2017. / Stājas spēkā 13.10.2017.
22.11.2017. likums / LV, 236 (6063), 29.11.2017. / Stājas spēkā 13.12.2017.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Valsts probācijas dienesta likums
I nodaļa 
Vispārīgie noteikumi
1. pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
izlīguma process
 — starpnieka organizēta un vadīta brīvprātīga un strukturēta saruna, kurā piedalās
cietušais un probācijas klients;
2) 
izlīgums
 — pēc izlīguma procesa noslēgta rakstveida vienošanās, kurā noteikti izlīguma nosacījumi un
sekas;
3) 
probācija
 — kriminālsoda — piespiedu darbs — un audzinoša rakstura piespiedu līdzekļa — sabiedriskais
darbs — izpildes, kā arī probācijas klientu uzraudzības un sociālās uzvedības korekcijas pasākumu sistēma,
kas izveidota, lai novērstu atkārtota noziedzīga nodarījuma izdarīšanu;
4)
 probācijas klients
 — nosacīti notiesāta persona; nosacīti pirms termiņa no soda izciešanas atbrīvota
persona; persona, pret kuru izbeigts kriminālprocess, nosacīti atbrīvojot no kriminālatbildības; ar piespiedu
darbu notiesāta persona; persona, kurai piemērots sabiedriskais darbs; persona, kurai ar prokurora priekšrakstu
par sodu noteikts piespiedu darbs; persona, par kuru tiesa, prokurors vai brīvības atņemšanas iestādes
1
/
15
administrācija ir pieprasījusi izvērtēšanas ziņojumu; persona, kura izdarījusi noziedzīgu nodarījumu un
rakstveidā ir piekritusi iesaistīties izlīguma procesā ar cietušo; ar probācijas uzraudzību notiesāta persona vai
persona, kurai ar prokurora priekšrakstu par sodu noteikts papildsods — probācijas uzraudzība;
5) 
probācijas programma
 — sociālās uzvedības korekcijas līdzeklis;
6) 
riska un vajadzību novērtēšana
 — strukturēta metode, ko izmanto, lai noteiktu noziedzīga nodarījuma
izdarīšanas cēloņus, atkārtota noziedzīga nodarījuma izdarīšanas risku un faktorus, kas attur probācijas klientu
no atkārtota noziedzīga nodarījuma izdarīšanas;
7) 
sociālās uzvedības korekcija
 — sociāli atbalstāmas un tiesiskas uzvedības veicināšana, veidošana un
attīstīšana;
8) 
starpnieks
 — Valsts probācijas dienesta amatpersona, kas organizē un vada izlīguma procesu, vai
brīvprātīgā darba veicējs, kas ir apmācīts un sertificēts izlīguma procesa organizēšanai un vadīšanai.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
2. pants. Likuma darbības joma
(1) Likums nosaka probācijas principus, Valsts probācijas dienesta kompetenci un funkcijas, Valsts probācijas
dienesta personāla tiesisko statusu, tiesības un pienākumus, kā arī probācijas klienta tiesības un pienākumus.
(2) Valsts probācijas dienesta un brīvprātīgā darba veicēja tiesiskajās attiecībās piemērojamas 
Brīvprātīgā darba
likuma
 normas, ciktāl to nenosaka šis likums.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
3.pants. Probācijas principi
Valsts probācijas dienesta darbu organizē, pamatojoties uz šādiem probācijas principiem:
1) sadarbības princips — probācijas darba pamatā ir institūciju sadarbības organizēšana un veicināšana nolūkā
optimāli un atbilstoši vienotai politikai iesaistīt un izmantot valsts, pašvaldību un sabiedrisko organizāciju
resursus probācijas īstenošanā;
2) optimizācijas princips — probācijas darbu organizē tā, lai racionāli izmantotu probācijas funkcijas, deleģējot
tās attiecīgajām pašvaldībām un sabiedriskajām organizācijām un paturot tiesības noteikt šo funkciju izpildes
kritērijus un kontrolēt šo funkciju izpildi;
3) sociālās integrācijas princips — veicot probācijas klienta uzraudzību un viņa sociālās uzvedības korekciju,
nodrošina šā klienta integrāciju sabiedrībā.
II nodaļa 
Valsts probācijas dienesta organizācija un personāls
4. pants. Valsts probācijas dienests
(1) Valsts probācijas dienests ir tieslietu ministra pārraudzībā esoša tiešās pārvaldes iestāde, kas īsteno valsts
politiku sabiedrības drošības jomā šajā likumā minēto funkciju ietvaros.
(2) Valsts probācijas dienestu finansē no valsts budžeta.
(3) Valsts probācijas dienesta teritoriālās struktūrvienības un to darbības teritoriju nosaka Valsts probācijas
dienesta vadītājs.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
5.pants. Valsts probācijas dienesta personāls
2
/
15
Valsts probācijas dienesta personāls ir ierēdņi un darbinieki. Ierēdņu amatus pēc saskaņošanas ar Valsts
kanceleju nosaka Valsts probācijas dienesta vadītājs.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.11.2008
. likumu, kas stājas spēkā 
08.12.2008.
)
6.pants. Valsts probācijas dienesta funkcijas
Valsts probācijas dienesta funkcijas ir šādas:
1) sniegt izvērtēšanas ziņojumu par probācijas klientu;
2) nodrošināt probācijas programmu izstrādi un licencētu programmu īstenošanu;
3) organizēt kriminālsoda — piespiedu darbs — izpildi;
4) organizēt audzinoša rakstura piespiedu līdzekļa — sabiedriskais darbs — izpildi;
5) pārbaudes laikā uzraudzīt personas, pret kurām izbeigts kriminālprocess, tās nosacīti atbrīvojot no
kriminālatbildības;
6) organizēt un vadīt izlīguma procesu kriminālprocesā un lietās par audzinoša rakstura piespiedu līdzekļu
piemērošanu bērniem;
7) uzraudzīt personas, kuras nosacīti notiesātas vai nosacīti pirms termiņa atbrīvotas no brīvības atņemšanas
iestādēm;
8) 
(izslēgts ar 
16.06.2009
. likumu)
;
9) nodrošināt papildsoda — probācijas uzraudzība — izpildi.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2009.
, 
21.07.2011.
 un 
14.09.2017
. likumu, kas
stājas spēkā 
13.10.2017.
)
III nodaļa 
Probācijas klienta pienākumi un tiesības
7.pants. Probācijas klienta pienākumi
Probācijas klientam ir šādi pienākumi:
1) pildīt prokurora lēmumā un kriminālsodu izpildi reglamentējošā likumā paredzētos un Valsts probācijas
dienesta noteiktos pienākumus;
2) pildīt Valsts probācijas dienesta amatpersonu likumīgās prasības;
3) sniegt patiesu informāciju Valsts probācijas dienesta amatpersonām;
4) sniegto palīdzību izmantot atbilstoši paredzētajiem mērķiem;
5) piedalīties probācijas programmās atbilstoši Valsts probācijas dienesta amatpersonas norādījumiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
, 
28.10.2010.
 un 
02.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.02.2015.
)
8.pants. Probācijas klienta tiesības
Probācijas klientam ir tiesības:
1) pieprasīt un saņemt informāciju par tiesas nolēmuma, prokurora lēmuma vai prokurora priekšraksta par sodu
izpildes kārtību, kā arī kriminālsodu izpildi reglamentējošā likumā paredzēto un Valsts probācijas dienesta 
3
/
15
noteikto pienākumu izpildes kārtību;
2) pieprasīt un saņemt informāciju par iespējamo palīdzību;
3) pieprasīt un saņemt skaidrojumu par savām tiesībām;
4) piedalīties Valsts probācijas dienesta piedāvātajos sociālās uzvedības korekcijas pasākumos;
5) piedalīties probācijas programmās.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
26.10.2006.
, 
02.10.2014.
 un 
14.09.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
8.
1
 pants. Nosacīti no kriminālatbildības atbrīvoto personu tiesības
(1) Ja probācijas klientam, kas atbrīvots no kriminālatbildības nosacīti, ir noteikts pienākums nemainīt dzīvesvietu
bez Valsts probācijas dienesta piekrišanas, šim klientam ir tiesības, attiecīgi pamatojot, lūgt atļauju Valsts probācijas
dienestam mainīt dzīvesvietu.
(2) Valsts probācijas dienests pieņem lēmumu neatļaut probācijas klientam mainīt dzīvesvietu, ja attiecīgā klienta
dzīvesvietas maiņa:
1) var apdraudēt sabiedrības drošību;
2) var sekmēt jauna noziedzīga nodarījuma izdarīšanu;
3) var padarīt prokurora uzlikto pienākumu izpildi neiespējamu.
(3) Šā panta otrajā daļā minēto lēmumu probācijas klients var apstrīdēt, iesniedzot attiecīgu iesniegumu Valsts
probācijas dienesta vadītājam. Valsts probācijas dienesta vadītāja lēmums nav pārsūdzams. Valsts probācijas
dienesta lēmuma apstrīdēšana neaptur tā darbību.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
IV nodaļa 
Valsts probācijas dienesta uzdevumi
(Nodaļa 
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.11.2006.
)
9.pants. Probācijas programmu licencēšana
(1) Probācijas programmas licencē Tieslietu ministrijas izveidota licencēšanas komisija.
(2) Probācijas programmas licencē un īsteno Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
(3) Licencēšanas komisijas lēmuma par licences anulēšanu apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.10.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.12.2010.
)
10.pants. Probācijas programmu īstenošana
(1) Valsts probācijas dienests nodrošina probācijas programmu īstenošanu atbilstoši probācijas klienta riska un
vajadzību novērtējumam.
(2) Valsts probācijas dienests sadarbībā ar brīvības atņemšanas iestādēm īsteno probācijas programmas
notiesātajiem, kuri izcieš sodu brīvības atņemšanas iestādēs.
(
02.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.02.2015.
)
10.
1 
pants. Probācijas klientiem paredzēto sociālās rehabilitācijas pakalpojumu līdzfinansēšanas kārtība
4
/
15
(1) Valsts probācijas dienests atbilstoši likumā par valsts budžetu kārtējam gadam piešķirtajai apropriācijai
līdzfinansē probācijas klientiem uzraudzības ietvaros paredzētos sociālās rehabilitācijas pakalpojumus. Sociālās
rehabilitācijas pakalpojumi probācijas klientam tiek līdzfinansēti ne ilgāk kā 12 mēnešus.
(2) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts probācijas dienests līdzfinansē probācijas klientiem uzraudzības
ietvaros paredzētos sociālās rehabilitācijas pakalpojumus, un līdzfinansēšanas apmēru.
(
28.05.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
02.07.2015.
 Pants stājas spēkā 
01.02.2018.
 Sk. Pārejas
noteikumu 13. punktu)
11.pants. Personu uzraudzība
(1) Valsts probācijas dienests uzrauga:
1) nosacīti notiesātās personas;
2) nosacīti pirms termiņa no soda izciešanas atbrīvotās personas;
3) personas, pret kurām izbeigts kriminālprocess, nosacīti atbrīvojot no kriminālatbildības;
4) personas, kurām piemērots papildsods — probācijas uzraudzība.
(2) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts probācijas dienests uzrauga šā panta pirmajā daļā minētās
personas.
(3) Valsts probācijas dienests nodrošina šā panta pirmajā daļā minēto personu uzraudzību atbilstoši probācijas
klienta riska un vajadzību novērtējumam. Valsts probācijas dienests nosūta uzraudzībā esošu probācijas klientu pie
sociālo pakalpojumu sniedzēja sociālās rehabilitācijas pakalpojuma saņemšanai, ja tas nepieciešams probācijas
klienta integrācijai sabiedrībā un viņa uzraudzības kvalitatīvai nodrošināšanai.
(
02.10.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.05.2015
. likumu, kas stājas spēkā 
02.07.2015.
)
11.
1
 pants. Papildsoda — probācijas uzraudzība — izpilde
(Izslēgts ar 
02.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.02.2015.
)
12.pants. Kriminālsoda — piespiedu darbs — izpilde
Valsts probācijas dienests organizē kriminālsoda — piespiedu darbs — izpildi Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
13. pants. Izlīguma process
(1) Valsts probācijas dienests nodrošina iespēju cietušajam un personai, kura izdarījusi noziedzīgu nodarījumu,
brīvprātīgi iesaistīties izlīguma procesā, lai mazinātu noziedzīga nodarījuma radīto kaitējumu.
(2) Lai nodrošinātu izlīguma procesa organizēšanu un vadīšanu, Valsts probācijas dienests:
1) apmāca brīvprātīgā darba veicējus;
2) informē procesa virzītāju par izlīguma procesa mērķiem un tā organizēšanas un vadīšanas iespējām;
3) sniedz sabiedrībai informāciju par izlīguma procesa mērķiem un tā organizēšanas un vadīšanas iespējām;
4) var piesaistīt valsts, pašvaldības un sabiedrisko organizāciju pārstāvjus izlīguma procesa mērķa
sasniegšanai.
(3) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts probācijas dienests organizē un vada izlīguma procesu, izlīguma
pieprasījuma, ierosinājuma vai iesnieguma saturu, kā arī probācijas klienta un cietušā tiesības un pienākumus izlīguma
procesā.
5
/
15
(4) Noziedzīga nodarījuma rezultātā cietušajam radīto zaudējumu atlīdzināšana ar probācijas klienta darbu cietušā
labā neveido darba tiesiskās attiecības 
Darba likuma
 izpratnē.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
14.pants. Postpenitenciārās palīdzības sniegšana
(Izslēgts ar 
16.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
15.pants. Izvērtēšanas ziņojums
(1) Valsts probācijas dienests pēc tiesas vai prokurora pieprasījuma sniedz izvērtēšanas ziņojumu par apsūdzēto
kriminālprocesā.
(2) Valsts probācijas dienests pēc brīvības atņemšanas iestādes administrācijas pieprasījuma sniedz izvērtēšanas
ziņojumu par notiesāto, kurš iesniedzis iesniegumu ar lūgumu par viņa nosacītu pirmstermiņa atbrīvošanu no soda
izciešanas.
(3) Izvērtēšanas ziņojuma mērķis ir:
1) sniegt vispusīgu, objektīvu informāciju, uz kuras pamata tiks izlemts jautājums par probācijas klientam
nosakāmo sodu, kā arī par iespējamiem Valsts probācijas dienesta noteiktiem pienākumiem uzraudzības
ietvaros, ņemot vērā probācijas klienta domāšanas veidu, uzvedību, attieksmi un noziedzīga nodarījuma
izdarīšanu veicinošos sociālos apstākļus;
1
1
) sniegt vispusīgu, objektīvu informāciju, uz kuras pamata tiks izlemts jautājums par probācijas klienta
nosacītu pirmstermiņa atbrīvošanu no soda izciešanas un iespējamiem Valsts probācijas dienesta noteiktiem
pienākumiem uzraudzības ietvaros, ņemot vērā probācijas klienta domāšanas veidu, uzvedību, attieksmi un
noziedzīga nodarījuma izdarīšanu veicinošos sociālos apstākļus;
1
2
) raksturot apstākļu, kādos probācijas klients plāno dzīvot pēc nosacītas pirmstermiņa atbrīvošanas no soda
izciešanas, piemērotību elektroniskās uzraudzības noteikšanai, ja izvērtēšanas ziņojums sastādāms par
notiesāto, kas lūdzis viņu atbrīvot no soda izciešanas nosacīti pirms termiņa ar elektroniskās uzraudzības
noteikšanu;
2) sniegt informāciju par aizskarto cietušā tiesību vai likumisko interešu atjaunošanu vai tās iespēju.
(3
1
) Ja saņemts šā panta pirmajā daļā minētais pieprasījums un probācijas klients atsakās no pārrunām ar Valsts
probācijas dienestu vai pārrunas ar attiecīgo klientu nav iespējamas, Valsts probācijas dienests nosūta izvērtēšanas
ziņojuma pieprasītājam Valsts probācijas dienesta rīcībā esošo informāciju, ja tādu bija iespējams iegūt no citiem
informācijas avotiem.
(4) Izvērtēšanas ziņojuma sastādīšanas kārtību, tajā iekļaujamās informācijas apjomu un tā sniegšanas kārtību
nosaka Ministru kabinets.
(5) Izvērtēšanas ziņojuma sastādīšanas gaitā izmanto probācijas klienta riska un vajadzību novērtējumu.
(
28.10.2010
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.10.2014.
 un 
14.09.2017
. likumu, kas stājas spēkā
13.10.2017.
)
16. pants. Valsts probācijas dienesta informācijas sistēma
(1) Valsts probācijas dienesta informācijas sistēma ir valsts informācijas sistēma, kuras pārzinis ir Valsts
probācijas dienests un kurā Valsts probācijas dienesta funkciju izpildes nodrošināšanai iekļauj informāciju par:
1) probācijas klientu;
2) notiesāto, kurš piedalās probācijas programmā brīvības atņemšanas soda izciešanas laikā;
3) cietušo;
4) probācijas klienta vai cietušā likumisko pārstāvi; 
6
/
15
5) juridisko personu, ar kuru noslēgta vienošanās par probācijas klienta nodarbināšanu piespiedu vai
sabiedriskajā darbā, un tās pārstāvi;
6) citu fizisko personu vai juridiskās personas pārstāvi, kas sniedz informāciju šā likuma 
6. pantā
 minēto
funkciju izpildes ietvaros.
(2) Valsts probācijas dienesta informācijas sistēmas mērķis ir nodrošināt informācijas apstrādi Valsts probācijas
dienesta funkciju kvalitatīvai izpildei, tādējādi veicinot sabiedrības drošību, iespēju operatīvi kontrolēt probācijas klientu
lietu virzības gaitu, nodrošinot efektīvu starpinstitucionālo sadarbību funkciju izpildes ietvaros un atvieglojot zinātniskos,
analītiskos un statistiskos pētījumus.
(3) Ministru kabinets nosaka Valsts probācijas dienesta informācijas sistēmā iekļaujamās informācijas iekļaušanas
tiesisko pamatu, saturu, apjomu un apstrādes kārtību.
(4) Valsts probācijas dienesta informācijas sistēmā ievadītā informācija ir ierobežotas pieejamības informācija.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
16.
1
 pants. Elektroniskās uzraudzības informācijas sistēma
(1) Elektroniskās uzraudzības informācijas sistēma ir informācijas sistēma, kuras pārzinis ir Valsts probācijas
dienests un kurā apstrādā datus par tāda probācijas klienta atrašanos noteiktā vietā un laikā, kurš ir nosacīti pirms
termiņa atbrīvots no soda izciešanas un kuram ir noteikta elektroniskā uzraudzība.
(2) Elektroniskās uzraudzības informācijas sistēmas mērķis ir, apstrādājot šā panta pirmajā daļā minēto
informāciju, nodrošināt tāda probācijas klienta pārvietošanās intensīvu un operatīvu kontroli, kurš ir nosacīti pirms
termiņa atbrīvots no soda izciešanas un kuram ir noteikta elektroniskā uzraudzība.
(3) Elektroniskās uzraudzības informācijas sistēmā apstrādātā informācija ir ierobežotas pieejamības informācija.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
17.pants. Sadarbība ar brīvības atņemšanas iestādēm
(Izslēgts ar 
02.10.2014
. likumu, kas stājas spēkā 
01.02.2015.
)
18.pants. Sadarbība ar institūcijām, sniedzot postpenitenciāro palīdzību nepilngadīgajām personām
(Izslēgts ar 
16.06.2009
. likumu, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
18.
1
 pants. Informācijas nosūtīšana bāriņtiesai
(1) Valsts probācijas dienests triju darbdienu laikā pēc probācijas klienta reģistrācijas dienas vai dienas, kad
saņemta informācija par šāda klienta dzīvesvietas maiņu, nosūta bāriņtiesai, kuras teritorijā atrodas probācijas klienta
jaunā dzīvesvieta, informāciju par attiecīgo klientu, kas ir sodīts par tīšiem vardarbīgiem noziedzīgiem nodarījumiem vai
noziedzīgiem nodarījumiem pret dzimumneaizskaramību un tikumību.
(2) Ja šā panta pirmajā daļā minētais probācijas klients kriminālsodu izpildes likumā noteiktajā laikā neierodas
reģistrēties Valsts probācijas dienestā, Valsts probācijas dienests nekavējoties nosūta informāciju bāriņtiesai atbilstoši
probācijas klienta pēdējai deklarētajai dzīvesvietai.
(3) Šā panta pirmajā un otrajā daļā minētajā informācijā norāda probācijas klienta vārdu, uzvārdu, personas kodu,
Krimināllikuma
 pantu, pēc kura viņš sodīts, soda veidu un apmēru, plānoto uzraudzības ilgumu, prokurora uzliktos vai
Valsts probācijas dienesta noteiktos pienākumus, kā arī deklarētās dzīvesvietas adresi. Ja deklarētā dzīvesvieta
nesakrīt ar faktisko dzīvesvietu, norāda gan deklarēto, gan faktisko adresi.
(4) Valsts probācijas dienests nekavējoties nosūta bāriņtiesai informāciju par probācijas klientu, ja iegūtās ziņas
rada pamatotas aizdomas par bērna veselības, dzīvības un pilnvērtīgas attīstības apdraudējuma iespējamību un
probācijas klients dzīvo vai plāno dzīvot ģimenē, kurā ir bērni.
(5) Šā panta ceturtajā daļā minētajā informācijā norāda probācijas klienta vārdu, uzvārdu, personas kodu,
7
/
15
Krimināllikuma
 pantu, pēc kura viņš sodīts, soda veidu un apmēru, plānoto uzraudzības ilgumu, prokurora uzliktos vai
Valsts probācijas dienesta noteiktos pienākumus, informāciju, kas norāda uz iespējamu bērna apdraudējumu, un
deklarētās dzīvesvietas adresi. Ja deklarētā dzīvesvieta nesakrīt ar faktisko dzīvesvietu, norāda gan deklarēto, gan
faktisko adresi.
(6) Šajā pantā minēto informāciju nosūta bāriņtiesai, kuras darbības teritorijā uzturas probācijas klients un
iespējami apdraudētais bērns.
(7) Šajā pantā minētā informācija ir ierobežotas pieejamības informācija.
(
15.06.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
02.10.2014.
 un 
14.09.2017
. likumu, kas stājas spēkā
13.10.2017.
)
18.
2
 pants. Darbības rezultātu izpēte un publiskošana
(1) Valsts probācijas dienests ne retāk kā reizi trijos gados veic savas darbības rezultatīvo rādītāju metodoloģisku
izpēti, analizējot bijušo un esošo probācijas klientu recidīva rādītājus.
(2) Pētnieciskās darbības rezultātus Valsts probācijas dienests publicē savā mājaslapā internetā mēneša laikā pēc
pētījuma pabeigšanas.
(3) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts probācijas dienests iegūst informāciju par bijušajiem un
esošajiem probācijas klientiem, kā arī šīs informācijas saturu, apjomu un tās apstrādes un glabāšanas kārtību.
(4) Šajā pantā minētā mērķa sasniegšanai apstrādājamā informācija par bijušajiem un esošajiem probācijas
klientiem ir ierobežotas pieejamības informācija.
(
02.10.2014
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
14.09.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
V nodaļa
Valsts probācijas dienesta konsultatīvās padomes un starpinstitūciju
sadarbības organizēšana
(Nodaļas nosaukums 
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
19.pants. Valsts probācijas dienesta konsultatīvo padomju izveidošana
(1) Lai sekmētu institūciju optimālu sadarbību vienotas politikas īstenošanā probācijas jomā, izveido Valsts
probācijas dienesta Konsultatīvo padomi un tā teritoriālo struktūrvienību konsultatīvās padomes.
(2) Kārtību, kādā sasauc konsultatīvo padomju sēdes un organizē padomju darbu, kā arī pieaicina citu institūciju
pārstāvjus, nosaka Ministru kabinets.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.11.2006.
)
20.pants. Valsts probācijas dienesta Konsultatīvās padomes sastāvs
Valsts probācijas dienesta Konsultatīvās padomes sastāvā ir:
1) Augstākās tiesas pārstāvis;
2) Ģenerālprokuratūras pārstāvis;
3) Tieslietu ministrijas pārstāvis;
4) Latvijas Pašvaldību savienības pārstāvis;
5) Valsts probācijas dienesta pārstāvis;
6) Ieslodzījuma vietu pārvaldes pārstāvis;
8
/
15
7) Valsts policijas pārstāvis;
8) vismaz viena tā sociālo pakalpojumu sniedzēja pārstāvis, kas nodrošina sociālās rehabilitācijas
pakalpojumus probācijas klientiem.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.05.2015.
 un 
14.09.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
21.pants. Valsts probācijas dienesta teritoriālās struktūrvienības konsultatīvās padomes sastāvs
Valsts probācijas dienesta teritoriālās struktūrvienības konsultatīvās padomes sastāvā ir:
1) rajona (pilsētas) prokuratūras pārstāvis;
2) rajona (pilsētas) tiesas pārstāvis;
3) Valsts policijas teritoriālās struktūrvienības pārstāvis;
4) pašvaldības pārstāvis;
5) Valsts probācijas dienesta teritoriālās struktūrvienības pārstāvis;
6) ieslodzījuma vietas administrācijas pārstāvis tajās teritoriālajās struktūrvienībās, kuru darbības teritorijā
atrodas brīvības atņemšanas iestāde;
7) vismaz viena tā sociālo pakalpojumu sniedzēja pārstāvis, kas nodrošina sociālās rehabilitācijas
pakalpojumus probācijas klientiem.
(
04.12.2008
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.05.2015.
 un 
14.09.2017
. likumu, kas stājas spēkā
13.10.2017.
)
21.
1
 pants. Starpinstitūciju sadarbības organizēšana
Lai mazinātu atkārtotu noziedzīgu nodarījumu izdarīšanu, Valsts probācijas dienests var organizēt starpinstitūciju
sadarbības sanāksmes, nodrošinot to metodisko vadību.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
VI nodaļa
Valsts probācijas dienesta ierēdņu, darbinieku un brīvprātīgā darba veicēju
tiesiskais statuss
(Nodaļas nosaukums 
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
22.pants. Valsts probācijas dienesta ierēdņiem un darbiniekiem izvirzāmās prasības
(1) Uz Valsts probācijas dienesta ierēdņa amatu var pretendēt personas, kas atbilst 
Valsts civildienesta likuma
prasībām.
(2) Uz Valsts probācijas dienesta darbinieka vietu var pretendēt personas:
1) kurām ir vismaz vidējā izglītība;
2) kuru personiskās īpašības, iemaņas un iepriekšējā darba pieredze atbilst amatam noteiktajām prasībām.
23. pants. Brīvprātīgā darba veicēja atlases kritēriji un starpnieka sertificēšana
(1) Brīvprātīgā darba veicēju var iesaistīt uzdevumu izpildē, lai nodrošinātu Valsts probācijas dienesta funkciju
īstenošanu, kā arī izpētes un analītiskajā darbā.
9
/
15
(2) Par brīvprātīgā darba veicēju var būt persona, kura:
1) ir izteikusi vēlēšanos būt par brīvprātīgā darba veicēju;
2) ir sasniegusi 18 gadu vecumu un kurai nav nodibināta aizgādnība;
3) prot valsts valodu;
4) ir saņēmusi Valsts probācijas dienesta vadītāja pilnvarotas personas rakstveida atzinumu, ka spēj veikt
līgumā par brīvprātīgo darbu paredzamos uzdevumus;
5) ir noslēgusi ar Valsts probācijas dienestu līgumu par brīvprātīgo darbu.
(3) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā brīvprātīgā darba veicējs saņem izdevumu kompensāciju par līgumā
noteikto uzdevumu izpildi, un izdevumu kompensācijas apmēru.
(4) Brīvprātīgā darba veicējs drīkst būt starpnieks izlīguma procesā, ja:
1) viņam ir pietiekamas zināšanas un prasmes izlīguma procesa organizēšanā un vadīšanā;
2) viņš nav sodīts par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, ir reabilitēts vai sodāmība viņam ir noņemta
(dzēsta);
3) viņš ir saņēmis Valsts probācijas dienesta izsniegtu sertifikātu.
(5) Brīvprātīgā darba veicējs, kas brīvprātīgo darbu veic iestādēs, kurās uzturas nepilngadīgas personas, vai
pasākumos, kuros piedalās nepilngadīgas personas, atbilst normatīvo aktu prasībām bērnu tiesību aizsardzības jomā.
(6) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā Valsts probācijas dienests apmāca un sertificē brīvprātīgā darba veicējus
izlīguma procesa organizēšanai un vadīšanai, kā arī anulē sertifikātu.
(7) Starpnieka sertifikātu var anulēt, ja starpnieks sertifikāta darbības laikā ir pārkāpis izlīguma organizēšanas un
vadīšanas noteikumus vai Valsts probācijas dienesta vadītāja apstiprinātos starpnieka ētikas principus vai sniedzis par
sevi nepatiesas ziņas.
(8) Ja starpnieka sertificēšanas komisijas lēmums par sertifikāta anulēšanu tiek apstrīdēts vai pārsūdzēts,
apstrīdēšana vai pārsūdzēšana neaptur tā darbību.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
23.
1
 pants. Brīvprātīgā darba veicēja tiesības un pienākumi
(1) Brīvprātīgā darba veicējam ir šādas tiesības:
1) saņemt līgumā par brīvprātīgo darbu noteikto uzdevumu izpildei nepieciešamo informāciju un atbalstu no
Valsts probācijas dienesta amatpersonām;
2) iesniegt priekšlikumus šā likuma 
6. pantā
 minēto Valsts probācijas dienesta funkciju īstenošanas
uzlabošanai.
(2) Brīvprātīgā darba veicējam ir šādi pienākumi:
1) iepazīties ar Valsts probācijas dienesta iekšējiem normatīvajiem aktiem un rīkojumiem, kas attiecas uz tā
darbības jomu, ievērot šos normatīvos aktus un rīkojumus, kā arī ētikas principus;
2) organizējot un vadot izlīguma procesu, sazināties ar cietušo un personu, kura izdarījusi noziedzīgu
nodarījumu, izmantojot Valsts probācijas dienesta amatpersonas sniegtos datus;
3) godprātīgi, ievērojot paredzētos termiņus, pildīt noslēgto līgumu par brīvprātīgo darbu;
10
/
15
4) piedalīties Valsts probācijas dienesta organizētajās apmācībās vai citās kvalifikācijas celšanas apmācībās
saistībā ar savu darbības jomu.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
24. pants. Valsts probācijas dienesta ierēdņu, darbinieku un brīvprātīgā darba veicēju apliecības
(1) Valsts probācijas dienesta ierēdņiem un darbiniekiem izsniedz dienesta apliecības.
(2) Brīvprātīgā darba veicējiem izsniedz Valsts probācijas dienesta brīvprātīgā darba veicēja apliecību.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.10.2010.
 un 
14.09.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
25.pants. Valsts probācijas dienesta ierēdņu un darbinieku tiesības
(1) Valsts probācijas dienesta ierēdņiem un darbiniekiem funkciju izpildē ir šādas tiesības:
1) pieprasīt, lai probācijas klients uzrāda personu apliecinošu dokumentu;
2) uzaicināt probācijas klientu ierasties Valsts probācijas dienesta struktūrvienībā;
3) fotografēt probācijas klientu;
4) iegūt informāciju par probācijas klientu.
(1
1
) Valsts probācijas dienesta ierēdņiem funkciju izpildē ir šādas tiesības:
1) saņemt informāciju par probācijas klienta sodāmībām, to skaitā par dzēstajām sodāmībām;
2) saņemt informāciju par kriminālprocesa uzsākšanu pret probācijas klientu, par probācijas klientam
piemērotajiem drošības līdzekļiem, probācijas klienta meklēšanu un dalību personu vai sabiedrības drošību
apdraudējušajos notikumos;
3) apmeklēt ieslodzījuma vietas;
4) iepazīties ar tās notiesātās personas lietas materiāliem, par kuru brīvības atņemšanas iestādes
administrācija pieprasījusi izvērtēšanas ziņojumu;
5) apmeklēt probācijas klientu darbavietā vai izglītības iestādē;
6) ar probācijas klienta piekrišanu tikties ar viņa darba devēju vai izglītības iestādes pārstāvi;
7) ar probācijas klienta piekrišanu tikties ar viņa ģimenes locekļiem;
8) pēc pieprasījuma saņemt pilnus tiesas nolēmumus par probācijas klientu neatkarīgi no tā, vai krimināllieta
skatīta atklātā vai slēgtā tiesas sēdē;
9) saņemt informāciju par cietušā vārdu, uzvārdu, dzimšanas datiem un dzīvesvietu, kā arī sazināties ar cietušo,
lai iegūtu informāciju izvērtēšanas ziņojuma sastādīšanai, izlīguma organizēšanai un vadīšanai, prokurora
uzlikto pienākumu izpildes kontrolei vai pienākumu noteikšanai uzraudzības ietvaros, kā arī probācijas klienta
parādsaistību jautājuma risināšanai uzraudzības ietvaros;
10) apmeklēt probācijas klientu viņa dzīvesvietā laikā no plkst.7.00 līdz 23.00;
11) iepazīties ar tās notiesātās personas lietas materiāliem, kura atrodas brīvības atņemšanas iestādē un ir
pieteikusies dalībai probācijas programmā;
12) pieprasīt un saņemt no brīvības atņemšanas iestādes informāciju par veicamo un veikto resocializācijas
darbu ar notiesāto;
13) saņemt informāciju par probācijas klientam piemērotajiem līdzekļiem pagaidu aizsardzībai pret vardarbību;
11
/
15
14) ja probācijas klients ir nepilngadīgs, saņemt informāciju par:
a) nepilngadīgā probācijas klienta mantas pārvaldīšanu,
b) vecāka aprūpē esoša nepilngadīgā probācijas klienta nodošanu citas personas aprūpē Latvijā vai ārvalstī,
c) vecāku domstarpībām nepilngadīgā probācijas klienta audzināšanas jautājumos,
d) vecāku aprūpē esoša nepilngadīgā probācijas klienta nosūtīšanu pie speciālista konsultācijas
saņemšanai,
e) atļauju nepilngadīgajam probācijas klientam šķērsot valsts robežu saskaņā ar normatīvajiem aktiem par
kārtību, kādā valsts robežu šķērso bērni;
15) saņemt informāciju par nepilngadīgu probācijas klientu, kas ir cietis noziedzīga nodarījuma dēļ;
16) saņemt informāciju par probācijas klientam sniegtajiem sociālajiem pakalpojumiem un sniegto sociālo
palīdzību;
17) saņemt informāciju par probācijas klienta izglītību;
18) saņemt informāciju par probācijas klienta invaliditāti;
19) saņemt informāciju par probācijas klienta nodarbinātību, ienākumiem un apgādībā esošām personām;
20) saņemt informāciju par probācijas klienta laulāto, vecākiem un bērniem;
21) saņemt informāciju par probācijas klienta nāvi.
(1
2
) Šā likuma 
18.
2
 panta
 pirmajā daļā minētā uzdevuma izpildes ietvaros Valsts probācijas dienesta ierēdņiem un
darbiniekiem ir tiesības par bijušajiem probācijas klientiem saņemt un apstrādāt šādus datus:
1) šā panta 1.
1
 daļas 1. un 2. punktā minēto informāciju;
2) ziņas par personas nāvi.
(2) Valsts probācijas dienesta ierēdņiem, uzraugot šā likuma 
11.panta
 pirmajā daļā noteiktās personas, papildus šā
panta pirmajā un 1.
1
 daļā noteiktajam ir šādas tiesības:
1) kontrolēt, kā probācijas klients saskaņā ar uzraudzības plānu pilda viņam izvirzītās prasības;
2) apmeklēt probācijas klientu viņa dzīvesvietā bez iepriekšēja brīdinājuma;
3) apmeklēt probācijas klientu viņa dzīvesvietā laikā no plkst. 23.00 līdz 7.00, ja atbilstoši kriminālsodu izpildi
reglamentējošiem normatīvajiem aktiem probācijas klientam noteikts pienākums — aizliegums atstāt
dzīvesvietu noteiktā diennakts laikā;
4) saņemt informāciju par probācijas klienta iztikas avotiem;
5) noteikt vai pilnīgi vai daļēji atcelt nosacīti notiesātajiem un nosacīti pirms termiņa no soda izciešanas
atbrīvotajiem, kā arī personām, kurām ir piemērots papildsods — probācijas uzraudzība —, kriminālsodu izpildi
reglamentējošos normatīvajos aktos paredzētos pienākumus un kontrolēt to izpildi;
6) saņemt informāciju par nepilngadīgā probācijas klienta vecāku vai personas, kas viņus aizstāj, sodāmību.
(2
1
) Valsts probācijas dienesta ierēdņiem, īstenojot nosacīti pirms termiņa no soda izciešanas atbrīvotu personu
elektronisko uzraudzību, papildus šā panta pirmajā, 1.
1
 un otrajā daļā noteiktajam ir šādas tiesības:
1) uzstādīt elektroniskās ierīces probācijas klienta dzīvesvietā;
12
/
15
2) piestiprināt vai noņemt probācijas klientam elektronisko ierīci;
3) pārbaudīt elektroniskās ierīces jebkurā diennakts laikā;
4) kontrolēt elektroniskās uzraudzības grafika izpildi;
5) apstrādāt elektronisko ierīču fiksēto informāciju par probācijas klienta atrašanos noteiktā vietā un laikā;
6) izņemt elektroniskās ierīces no probācijas klienta dzīvesvietas;
7) identificēt probācijas klientu, izmantojot elektroniskajās ierīcēs iebūvētu pirkstu nospiedumu lasītāju, kas skenē
personas pirkstu nospiedumus;
8) bez probācijas klienta piekrišanas tikties ar viņa iespējamā dzīvesvietā dzīvojošajām personām, lai noskaidrotu
šo personu attieksmi pret elektroniskās uzraudzības noteikšanu un elektronisko ierīču uzstādīšanu;
9) saņemt probācijas klienta iespējamā dzīvesvietā dzīvojošo personu atļauju elektronisko ierīču izvietošanai šajā
dzīvesvietā probācijas klienta elektroniskās uzraudzības īstenošanai;
10) veikt probācijas klienta iespējamās dzīvesvietas atbilstības izvērtēšanu elektroniskās uzraudzības noteikšanai;
11) bez probācijas klienta piekrišanas tikties ar viņa iespējamās dzīvesvietas īpašnieku, lai noskaidrotu šīs
dzīvesvietas pastāvīgumu;
12) bez probācijas klienta piekrišanas tikties ar viņa iespējamo darba devēju, lai noskaidrotu plānotās
nodarbinātības paredzēto ietekmi uz elektroniskās uzraudzības īstenošanu.
(3) Ja probācijas klients ir nepilngadīgs, viņa piekrišana šā panta 1.
1
 daļas 6. un 7.punktā minētajos gadījumos nav
nepieciešama.
(4) Sagatavojot izvērtēšanas ziņojumu, Valsts probācijas dienesta ierēdņiem papildus šā panta pirmajā un 1.
1
 daļā
minētajām tiesībām ir arī šā panta otrās daļas 4.punktā minētās tiesības. Vērtējot elektroniskās uzraudzības
piemērošanu probācijas klientam, Valsts probācijas dienesta ierēdņiem papildus ir šā panta 2.
1
 daļas 8., 9., 10., 11.
un 12. punktā minētās tiesības.
(5) Valsts probācijas dienesta ierēdņiem un darbiniekiem ir tiesības Ministru kabineta noteiktajā kārtībā pārbaudīt
probācijas klientu, lai konstatētu, vai viņš ir lietojis alkoholu, narkotiskās, toksiskās vai psihotropās vielas.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
28.10.2010.
, 
21.07.2011.
, 
02.10.2014.
 un 
14.09.2017
.
likumu, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
 1.
1
 daļas 2. punkta jaunā redakcija un grozījums par šīs daļas papildināšanu ar
14. 
un 
15. punktu
 stājas spēkā 
01.01.2019.
 Sk. Pārejas noteikumu 14. punktu)
26.pants. Valsts probācijas dienesta ierēdņu un darbinieku pienākumi
Valsts probācijas dienesta ierēdņiem un darbiniekiem funkciju izpildē ir šādi pienākumi:
1) sniegt probācijas klientiem informāciju par pieejamo palīdzību;
2) nodrošināt saņemtās ierobežotas pieejamības informācijas neatļautu neizpaušanu;
3) veikt probācijas klientu uzskaiti;
4) pārbaudīt, kā probācijas klients pilda savus pienākumus;
5) atbilstoši savai kompetencei sniegt probācijas klientam nepieciešamo atbalstu un palīdzību;
6) 
(izslēgts ar 
16.06.2009
. likumu)
.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.06.2009.
, 
28.10.2010.
 un 
14.09.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
Pārejas noteikumi
13
/
15
1. Šā likuma 
6.panta
 5. un 7.punkts un 
12.pants
 stājas spēkā 2006.gada 1.janvārī.
2. Valsts probācijas dienests uzrauga tās nosacīti notiesātās personas, nosacīti pirms termiņa no brīvības
atņemšanas iestādēm atbrīvotās personas un nosacīti no kriminālatbildības atbrīvotās personas, par kurām tiesas
nolēmums vai prokurora lēmums stājies spēkā pēc 2005.gada 31.decembra.
(
26.10.2006
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
23.11.2006.
)
3. Šā likuma 
6.panta
 5.punktā noteikto funkciju Valsts probācijas dienests neīsteno no 2009.gada jūnija grozījumu
likumā “Par valsts budžetu 2009.gadam” spēkā stāšanās dienas līdz 2012.gada 31.decembrim.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
4. Valsts probācijas dienests to personu uzvedības kontroli, par kurām līdz 2009.gada jūnija grozījumu likumā “Par
valsts budžetu 2009.gadam” spēkā stāšanas dienai pieņemts lēmums par kriminālprocesa izbeigšanu, nosacīti
atbrīvojot no kriminālatbildības, turpina un pabeidz šajā lēmumā un normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
5. Valsts probācijas dienests līdz 2018.gada 31.decembrim neīsteno probācijas programmas notiesātajiem, kuri
izcieš sodu brīvības atņemšanas iestādēs, izņemot probācijas programmas notiesātajiem jauniešiem un personām,
kuras notiesātas par noziedzīgu nodarījumu pret tikumību un dzimumneaizskaramību.
(
30.11.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.01.2016.
)
6. Līgumi par postpenitenciārās palīdzības sniegšanu, kurus Valsts probācijas dienests noslēdzis ar probācijas
klientiem, izbeidzami līdz 2009.gada 1.augustam.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.07.2009.
)
7. No 2009.gada 1.jūlija līdz 2013.gada 28.februārim Valsts probācijas dienests šā likuma 
15.pantā
 paredzēto
izvērtēšanas ziņojumu pēc tiesas vai prokurora pieprasījuma sniedz par personām, kuras apsūdzētas noziedzīga
nodarījuma izdarīšanā pret dzimumneaizskaramību un tikumību, kā arī par apsūdzētajiem, kuri noziedzīga nodarījuma
izdarīšanas brīdī bija nepilngadīgi.
(
16.06.2009
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
15.11.2012
. likumu, kas stājas spēkā 
14.12.2012.
)
8. Ministru kabinets līdz 2011.gada 1.aprīlim izdod šā likuma 
15.panta
 ceturtajā daļā paredzētos Ministru kabineta
noteikumus par izvērtēšanas ziņojuma sastādīšanas kārtību, tajā iekļaujamās informācijas apjomu un tā sniegšanas
kārtību.
(
28.10.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.12.2010.
)
9. Grozījumi šā likuma 
15.pantā
 un 
17.panta
 trešajā daļā, kas paredz Valsts probācijas dienesta pienākumu sniegt
izvērtēšanas ziņojumus, stājas spēkā 2011.gada 1.aprīlī.
(
28.10.2010
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.12.2010.
)
10. Personām, kuras nosacīti notiesātas vai nosacīti pirms termiņa atbrīvotas līdz 2015.gada 31.janvārim,
piemērojamas Valsts probācijas dienesta likuma normas, kas bija spēkā līdz 2015.gada 31.janvārim.
(
02.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.02.2015.
)
11. Ministru kabinets līdz 2015.gada 1.martam izdod šā likuma 
11.panta
 otrajā daļā minētos noteikumus. Līdz šo
noteikumu spēkā stāšanās dienai ir piemērojami šādi Ministru kabineta noteikumi, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu:
1) Ministru kabineta 2007.gada 27.novembra noteikumi Nr.804 "
Nosacīti notiesāto, nosacīti pirms termiņa no
soda izciešanas atbrīvoto personu un nosacīti no kriminālatbildības atbrīvoto personu uzraudzības kārtība
";
2) Ministru kabineta 2012.gada 16.augusta noteikumi Nr.562 "
Kārtība, kādā Valsts probācijas dienests
nodrošina papildsoda — probācijas uzraudzība — izpildi
".
(
02.10.2014
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.02.2015.
)
14
/
15
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums stājas spēkā 2004.gada 1.janvārī. 
Likums Saeimā pieņemts 2003.gada 18.decembrī.
Valsts prezidente V.Vīķe-Freiberga
Rīgā 2003.gada 30.decembrī
12. Šā likuma 
15. 
un 
25.pantā
 noteikto attiecībā uz nosacītu pirmstermiņa atbrīvošanu no soda izciešanas ar
elektroniskās uzraudzības noteikšanu piemēro no 2015.gada 1.jūlija.
(
15.01.2015
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
01.02.2015.
)
13. Šā likuma 
10.
1 
pants
 stājas spēkā 2018. gada 1. februārī.
(
28.05.2015
. likuma redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
22.11.2017
. likumu, kas stājas spēkā 
13.12.2017.
)
14. Grozījumi šā likuma 
25. panta
 1.
1
 daļas 2. punktā un grozījumi attiecībā uz šīs daļas papildināšanu ar 
14. 
un
15. punktu
 stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī.
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
15. Ministru kabinets līdz 2018. gada 1. jūnijam izdod šā likuma 
13. panta
 trešajā daļā, 
16. panta
 trešajā daļā, 
18.
2
panta
 trešajā daļā un 
23. panta
 trešajā un sestajā daļā minētos noteikumus. Līdz šo noteikumu spēkā stāšanās dienai
ir piemērojami šādi Ministru kabineta noteikumi, ciktāl tie nav pretrunā ar šo likumu:
1) Ministru kabineta 2007. gada 20. novembra noteikumi Nr. 782 "
Kārtība, kādā Valsts probācijas dienests
sertificē brīvprātīgos probācijas darbiniekus, kuri ir starpnieki izlīgumā
";
2) Ministru kabineta 2007. gada 27. novembra noteikumi Nr. 803 "
Noteikumi par Valsts probācijas dienesta
datubāzē iekļaujamās informācijas apjomu un informācijas iekļaušanas un izmantošanas kārtību
";
3) Ministru kabineta 2008. gada 15. aprīļa noteikumi Nr. 266 "
Noteikumi par kārtību, kādā brīvprātīgais
probācijas darbinieks par līdzdarbības līgumā noteikto uzdevumu izpildi saņem atlīdzību, un atlīdzības apmēru
";
4) Ministru kabineta 2008. gada 25. novembra noteikumi Nr. 973 "
Probācijas klienta lietas izveidošanas,
noformēšanas, pārsūtīšanas, izbeigšanas, atjaunošanas un glabāšanas kārtība
".
(
14.09.2017
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
13.10.2017.
)
15
/
15