Publicēts:
Latvijas Vēstnesis
, 174,
03.11.2010.
Izdevējs: 
Saeima
Veids: 
likums
Pieņemts: 
14.10.2010.
Stājas spēkā: 
01.01.2011.
Attēlotā redakcija:
 25.05.2018. - ...
Grozījumi:
16.12.2010. likums / LV, 206, 30.12.2010. / Stājas spēkā 01.01.2011.
17.05.2018. likums / LV, 101, 24.05.2018. / Stājas spēkā 25.05.2018.
Saeima ir pieņēmusi un Valsts 
prezidents izsludina šādu likumu:
Bīstamo kravu aprites likums
1.pants. Likumā lietotie termini
Likumā ir lietoti šādi termini:
1) 
aizsardzība
 — preventīvie līdzekļi un pasākumi, kas veicami, lai līdz minimumam samazinātu to bīstamo
kravu zagšanu vai ļaunprātīgu izmantošanu, kuras var apdraudēt cilvēkus, īpašumu vai vidi;
2) 
bīstamā krava
 — krava, kura savu īpašību dēļ pārvadāšanas vai ar to saistītas pagaidu uzglabāšanas
procesā var izraisīt sprādzienu, ugunsgrēku, cilvēku vai dzīvnieku bojāeju, saslimšanu, saindēšanos,
apstarošanu vai apdegumus, īpašuma bojājumus vai radīt kaitējumu videi un vienlaikus kuru atbilstoši šā likuma
3.pantā
 minētajiem starptautiskajiem līgumiem uzskata par bīstamu;
3) 
bīstamā krava ar īpašu riska potenciālu
 — krava, kuru iespējams izmantot terora aktā, radot cilvēku
upurus, masveida postījumus vai citas smagas sekas un vienlaikus kuru atbilstoši šā likuma 
3.pantā
 minētajiem
starptautiskajiem līgumiem uzskata par bīstamo kravu ar īpašu riska potenciālu;
4) 
bīstamo kravu aprite
 — organizatorisku un tehnoloģisku operāciju kopums (piemēram, klasificēšana,
iepakošana, cisternu, cisternkonteineru vai gāzu tvertņu piepildīšana, marķēšana, pārvadājuma dokumentu
noformēšana, iekraušana, nosūtīšana, pārvadāšana, izkraušana, izsniegšana saņēmējam), kas veicams,
bīstamas kravas pārvadājot ar autotransportu, dzelzceļa transportu, jūras transportu, gaisa transportu vai arī
izmantojot vairākus minētos transporta veidus. Bīstamo kravu aprite ietver arī šo kravu pagaidu uzglabāšanu
pārvadājumu starpposmā, kas nepieciešama, lai mainītu transporta veidu vai transportlīdzekli (pārkraušana), kā
arī visus drošības un aizsardzības pasākumus, kuri nepieciešami pārvadājumu nodrošināšanai;
5) 
bīstamo kravu aprites dalībnieks
 — bīstamo kravu apritē iesaistīta fiziskā persona, juridiskā persona vai
personu apvienība. Bīstamo kravu aprites dalībnieki ir kravas nosūtītājs, saņēmējs, iekrāvējs, izkrāvējs,
iepakotājs, iepildītājs, pārvadātājs, kā arī cisternkonteinera, portatīvas cisternas vai cisternas operators;
6) 
bīstamo kravu apritē izmantojamie pārvadāšanas līdzekļi
 — iepakojumi, tvertnes, cisternas,
cisternkonteineri, beramkravu konteineri (konteineri beztaras pārvadājumiem);
7) 
transportlīdzeklis
 — šā likuma izpratnē bīstamo kravu apritē izmantojamais autotransporta līdzeklis,
dzelzceļa vagons, kuģis un gaisa kuģis.
2.pants. Likuma mērķis
1
/
4
Šā likuma mērķis ir nodrošināt saskaņotu un drošu bīstamo kravu apriti, lai novērstu vai mazinātu apdraudējumu vai
kaitējumu, kādu tā varētu radīt cilvēku vai dzīvnieku dzīvībai vai veselībai, īpašumam vai videi.
3.pants. Likuma darbības joma
(1) Šis likums nosaka valsts kompetences jautājumus attiecībā uz visu veidu bīstamo kravu apriti un jebkuru tajā
iesaistīto bīstamo kravu aprites dalībnieku, kā arī bīstamo kravu aprites kontroles un uzraudzības mehānismu.
(2) Jautājumus, kas saistīti ar bīstamo kravu apriti, reglamentē arī šā panta trešajā, ceturtajā, piektajā un sestajā
daļā minētie starptautiskie līgumi, kā arī citi attiecīgo pārvadājumu nozari reglamentējoši normatīvie akti.
(3) Jautājumus par bīstamo kravu apriti un tās uzraudzību autopārvadājumu jomā reglamentē Eiropas valstu
nolīgums par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem ar autotransportu (ADR) un protokols par grozījumiem
šajā nolīgumā.
(4) Jautājumus par bīstamo kravu apriti un tās uzraudzību dzelzceļa pārvadājumu jomā reglamentē 1999.gada
3.jūnija Protokola par grozījumiem 1980.gada 9.maija Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem
(COTIF) C papildinājuma “Noteikumi par bīstamo kravu starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (RID)” pielikums,
bet satiksmē uz valstīm, kuras nav Eiropas Savienības dalībvalstis, — Starptautiskās dzelzceļu sadarbības
organizācijas 1951.gada 1.novembra Nolīguma par starptautisko dzelzceļa kravu satiksmi (SMGS) 2.pielikums
“Bīstamo kravu pārvadājumu noteikumi”.
(5) Jautājumus par bīstamo kravu apriti un tās uzraudzību jūras pārvadājumu jomā reglamentē 1974.gada
Starptautiskā konvencija par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS-74 konvencija) un tās 1978.gada un
1988.gada protokoli, minētajā konvencijā un tās protokolos par saistošiem noteiktie kodeksi: Starptautiskais jūras
bīstamo kravu kodekss (IMDG kodekss), Starptautiskais kodekss par kuģu konstrukciju un aprīkojumu, kuri pārvadā
bīstamās ķīmiskās vielas kā lejamkravas (IBC kodekss), Starptautiskais kodekss par kuģu konstrukciju un
aprīkojumu, kuri pārvadā sašķidrinātas gāzes kā lejamkravas (IGC kodekss) un Starptautiskais kodekss iepakotas
radioaktīvas kodoldegvielas, plutonija un radioaktīvo atkritumu ar augstu radioaktivitātes līmeni drošai pārvadāšanai ar
kuģiem (INF kodekss).
(6) Jautājumus par bīstamo kravu apriti un tās uzraudzību gaisa pārvadājumu jomā reglamentē Konvencija par
starptautisko civilo aviāciju, kā arī Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas Tehniskā instrukcija bīstamo
izstrādājumu drošai pārvadāšanai pa gaisu (ICAO-TI), kuru minētā konvencija nosaka par saistošu.
(7) Šis likums neattiecas uz kārtību, kādā bruņotie spēki organizē bīstamo kravu pārvadājumus valsts aizsardzības
vajadzībām ar transportlīdzekļiem, kuri pieder bruņotajiem spēkiem vai nodoti to pārziņā.
(8) Par bīstamu šā likuma izpratnē netiek uzskatīta krava, ko pārvadā tikai Latvijas teritorijā un kas satur vai var
saturēt dzīvnieku izcelsmes infekciozo vielu materiālu ar infekcijas slimību, kuras uzraudzība un kontrole tiek veikta
saskaņā ar normatīvajiem aktiem par dzīvnieku infekcijas slimību uzraudzību, kontroli un apkarošanu.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
17.05.2018
. likumu, kas stājas spēkā 
25.05.2018.
)
4.pants. Bīstamo kravu aprites vispārīgās prasības
Bīstamo kravu aprites dalībnieki, pildot savus pienākumus, ievēro bīstamo kravu apritē piemērojamās prasības, kas
noteiktas šā likuma 
3.pantā
 norādītajos starptautiskajos līgumos, kā arī normatīvajos aktos par autopārvadājumiem,
dzelzceļa pārvadājumiem, jūras pārvadājumiem un aviāciju.
5.pants. Satiksmes ministrijas kompetence bīstamo kravu aprites jomā
(1) Satiksmes ministrija koordinē bīstamo kravu aprites nodrošināšanā, uzraudzībā un kontrolē iesaistīto valsts un
pašvaldību iestāžu un komersantu darbību bīstamo kravu aprites jomā un kā koordinējošā iestāde sadarbojas ar
starptautiskajām organizācijām un citu valstu institūcijām.
(2) Satiksmes ministrija ir šā likuma 
3.pantā
 norādītajos starptautiskajos līgumos minētā kompetentā iestāde, ja
vien šajā likumā nav noteikts citādi.
6.pants. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas kompetence bīstamo kravu aprites jomā
2
/
4
(1) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija saskaņā ar atkritumu apsaimniekošanas jomu
regulējošiem normatīvajiem aktiem pārrauga to bīstamo atkritumu apriti, kuri klasificējami kā bīstamā krava.
(2) Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija ir šā likuma 
3.pantā
 norādītajos starptautiskajos līgumos
minētā kompetentā iestāde ar radioaktīvu kravu apriti saistītajos jautājumos.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
7.pants. Ekonomikas ministrijas kompetence bīstamo kravu aprites jomā
Ekonomikas ministrija ir šā likuma 
3.pantā
 norādītajos starptautiskajos līgumos minētā kompetentā iestāde
attiecībā uz bīstamo kravu apritē izmantojamo pārvadāšanas līdzekļu atbilstības novērtēšanas sistēmas koordinēšanu
un bīstamo iekārtu tehniskās uzraudzības kārtības nodrošināšanu.
8.pants. Iekšlietu ministrijas kompetence bīstamo kravu aprites jomā
Iekšlietu ministrija kontrolē šā likuma 
3.pantā
 norādītajos starptautiskajos līgumos noteikto bīstamo kravu ar īpašu
riska potenciālu aprites aizsardzības pasākumu plānošanu un īstenošanu.
9. pants. Zemkopības ministrijas kompetence bīstamo kravu aprites jomā
Zemkopības ministrija ir šā likuma 
3. pantā
 norādītajos starptautiskajos līgumos minētā kompetentā iestāde, kas
pārrauga to dzīvnieku izcelsmes infekciozo vielu materiālu saturošu kravu apriti, kuras klasificējamas kā bīstamas.
(
17.05.2018
. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 
25.05.2018.
)
10.pants. Bīstamo kravu aprites konsultatīvā padome
(1) Lai nodrošinātu bīstamo kravu aprites koordināciju, Satiksmes ministrija izveido Bīstamo kravu aprites
konsultatīvo padomi (turpmāk — padome). Padomes sastāvā ir Aizsardzības ministrijas, Ekonomikas ministrijas,
Finanšu ministrijas, Iekšlietu ministrijas, Satiksmes ministrijas, Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas
un Zemkopības ministrijas pārstāvji, kā arī to nozaru nevalstisko organizāciju pārstāvji, kurās notiek bīstamo kravu
aprite.
(2) Padome:
1) sagatavo priekšlikumus par valsts politikas prioritātēm bīstamo kravu apritē;
2) veicina bīstamo kravu nekaitīguma nodrošināšanas valsts politikas un bīstamo kravu ražošanas attīstības
politikas saskaņošanu;
3) izvērtē priekšlikumus un rekomendācijas attiecībā uz bīstamo kravu aprites jomu regulējošiem normatīvajiem
aktiem;
4) sagatavo priekšlikumus bīstamo kravu avāriju seku novēršanas pasākumu uzlabošanai;
5) apkopo un analizē bīstamo kravu kontroles un uzraudzības pasākumu rezultātus un izstrādā attiecīgus
priekšlikumus.
(Ar grozījumiem, kas izdarīti ar 
16.12.2010
. likumu, kas stājas spēkā 
01.01.2011.
)
11.pants. Bīstamo kravu aprites kontrole
(1) Bīstamo kravu aprites kontroli nodrošina normatīvajos aktos par autopārvadājumiem, dzelzceļa un jūras
pārvadājumiem un aviāciju noteiktās valsts institūcijas (turpmāk — institūcijas).
(2) Institūcijām, kuras kontrolē bīstamo kravu apriti, papildus attiecīgajos normatīvajos aktos noteiktajām tiesībām ir
šādas tiesības:
1) veikt pārbaudes, lai kontrolētu šā likuma ievērošanu;
3
/
4
© Oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"
Likums stājas spēkā 2011.gada 1.janvārī. 
Likums Saeimā pieņemts 2010.gada 14.oktobrī.
Valsts prezidents V.Zatlers
Rīgā 2010.gada 3.novembrī
2) ja ir radušās aizdomas par bīstamo kravu aprites prasību pārkāpumu, — organizēt bezmaksas kravas
paraugu ņemšanu to izpētei;
3) pieprasīt un bez maksas saņemt no bīstamo kravu aprites dalībniekiem informāciju par šādu kravu apriti;
4) bīstamo kravu aprites kontroles ietvaros, ja nepieciešams, pieaicināt neatkarīgas kompetentas iestādes vai
ekspertus;
5) ja pārkāpumi bīstamo kravu apritē apdraud pārvadājumu drošību, radot apdraudējumu cilvēku vai dzīvnieku
dzīvībai vai veselībai, īpašumam vai videi, — uzdot bīstamo kravu aprites dalībniekiem līdz pilnīgai trūkumu
novēršanai pārtraukt darbības ar šādām kravām.
(3) Ministru kabinets nosaka kārtību, kādā tiek īstenotas šā panta otrajā daļā minētās tiesības, kārtību, kādā
pārtrauc bīstamo kravu apriti, atver transportlīdzekļus un kravas konteinerus, ņem paraugus, veic analīzes, novērš
neatbilstību, pārvieto un glabā pārvadāšanas līdzekļus, kravas konteinerus un transportlīdzekļus, kā arī sedz ar to
saistītos izdevumus.
(4) Ministru kabinets nosaka bīstamo kravu ar īpašu riska potenciālu aprites aizsardzības pasākumu plānošanas,
īstenošanas un kontroles kārtību.
(Otro daļu piemēro no 
01.07.2011.
 Sk. Pārejas noteikumu 1.punktu)
12.pants. Pienākums segt izdevumus par pārkāpumiem bīstamo kravu apritē
Bīstamo kravu aprites dalībnieks, kas saskaņā ar spēkā stājušos lēmumu ir pārkāpis šā likuma vai citu bīstamo
kravu apriti regulējošu normatīvo aktu prasības, sedz visus kontroles laikā radušos paraugu ņemšanas, analīžu
veikšanas, pārvadāšanas līdzekļu, kravas konteineru un transportlīdzekļu pārvietošanas un uzglabāšanas, kā arī
konstatēto pārkāpumu novēršanas izdevumus.
Pārejas noteikumi
1. Šā likuma 
11.panta
 otro daļu piemēro no 2011.gada 1.jūlija.
2. Ministru kabinets līdz 2011.gada 30.jūnijam izdod šā likuma 
11.panta
 trešajā un ceturtajā daļā minētos
noteikumus.
4
/
4