Lieta C-157/06

Eiropas Kopienu Komisija

pret

Itālijas Republika

“Valsts pienākumu neizpilde — Piegāžu publiskā iepirkuma līgumi — Direktīva 96/36/EEK — Publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana, iepriekš nepublicējot paziņojumu — Policijai un valsts ugunsdzēsības dienestam domāti vieglie helikopteri”

Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 2. oktobra spriedums I ‐ 7315

Sprieduma kopsavilkums

Tiesību aktu tuvināšana – Piegāžu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras – Direktīva 93/36 – Atkāpes no kopīgiem noteikumiem – Šaura interpretācija – Dalībvalsts būtisku drošības interešu aizsardzība

(EKL 296. panta 1. punkta b) apakšpunkts; Padomes Direktīvas 93/36 2. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 3., 6. un 9. pants)

Dalībvalsts, kura ir pieņēmusi valsts tiesisko regulējumu, ar kuru policijas un valsts ugunsdzēsības dienesta vajadzībām domātu vieglo helikopteru iegādei tiek atļauta atkāpe no Kopienu tiesiskā regulējuma jautājumā par publisko iepirkumu, lai gan nav izpildīts neviens no nosacījumiem šādas atkāpes piešķiršanai, nav izpildījusi Direktīvā 93/36, ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, un it īpaši tās 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 6. un 9. pantā paredzētos pienākumus.

Attiecībā uz EKL 296. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētajām leģitīmu valsts interešu prasībām dalībvalstis var veikt pasākumus, ko uzskata par vajadzīgiem, lai aizsargātu savas būtiskās drošības intereses, kas saistītas ar ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma ražošanu vai tirdzniecību, tomēr ar nosacījumu, ka šie pasākumi kopējā tirgū nelabvēlīgi neietekmē tādu ražojumu konkurenci, kuri nav tieši paredzēti militāriem nolūkiem.

No minētās tiesību normas formulējuma izriet, ka attiecīgajiem ražojumiem jābūt tieši paredzētiem militāriem nolūkiem. Tādējādi, iepērkot aprīkojumu, kura izmantošana militāriem nolūkiem ir maz iespējama, noteikti jāievēro publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas noteikumi. Ja nav strīda, ka valsts tiesiskais regulējums attiecas uz helikopteriem, kuru izmantošana civiliem mērķiem ir skaidra, kamēr to izmantošana militāriem nolūkiem ir tikai iespējama, attiecīgā dalībvalsts nevar noderīgi atsaukties uz EKL 296. panta 1. punkta b) apakšpunktu, uz kuru izdarīta atsauce Direktīvas 93/36 3. pantā, lai pamatotu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru šo helikopteru iepirkšanai tiek atļauts izmantot sarunu procedūru.

Turklāt atsaukšanās uz Direktīvas 93/36 2. panta 1. punkta b) apakšpunktu nolūkā attaisnot attiecīgo helikopteru iegādi nav samērīga ar mērķi aizkavēt sensitīvu datu, kas saistīti ar šo helikopteru ražošanu, izpaušanu tiktāl, ciktāl attiecīgā dalībvalsts nav pierādījusi, ka šis mērķis nevarēja tikt sasniegts šajā direktīvā noteiktās konkursa procedūras ietvaros. No tā izriet, ka vienkāršs apgalvojums, ka attiecīgās piegādes ir atzītas par slepenām, ka ar tām saistīti īpaši drošības pasākumi vai ka, lai aizsargātu būtiskas valsts drošības intereses, tām nav jāpiemēro Kopienu noteikumi, nav pietiekams, lai pierādītu, ka patiešām pastāv īpaši apstākļi, kas pamato Direktīvas 93/36 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētās atkāpes.

(sal. ar 25.–28. un 31.–34. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)