LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 142/4

Tiesas (virspalāta) 2008. gada 15. aprīļa spriedums (Labour Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Impact/Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

(Lieta C-268/06) (1)

(Direktīva 1999/70/EK - Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. un 5. klauzula - Darbs uz noteiktu laiku valsts pārvaldē - Darba nosacījumi - Darba samaksa un pensijas - Līgumu uz noteiktu laiku atjaunošana uz laiku līdz astoņiem gadiem - Procesuālā autonomija - Tieša iedarbība)

(2008/C 142/05)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Labour Court

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Imapct

Atbildētāji: Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Labour Court — Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp) pielikuma 4. klauzulas 1. punkta (nediskriminācijas princips] un 5. klauzulas 1. punkta [pasākumi ar mērķi novērst uz noteiktu laiku slēgtu, secīgu darba līgumu vai darba attiecību ļaunprātīgu izmantošanu) interpretācija — Prasība ar mērķi atsaukties uz šo tiesību normu tiešo iedarbību — Tiesai, kuras izskatīšanā ir lieta, saskaņā ar valsts tiesībām nav kompetences — Kompetence atbilstoši Kopienas tiesībām, it īpaši atbilstoši līdzvērtības un efektivitātes principam

Rezolutīvā daļa

1) Kopienu tiesības, konkrētāk, efektivitātes princips, prasa, lai specializēta tiesa, kurai ar tiesību aktu, ar kuru transponē Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvu 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, piešķirta kompetence — lai arī izvēles veidā –izskatīt prasību, kas pamatota ar šī tiesību akta pārkāpumu, būtu kompetenta arī attiecībā uz tādām prasītāja prasībām, kas pamatotas tieši ar pašu direktīvu attiecībā uz laika periodu no direktīvas transponēšanas termiņa līdz datumam, kad stājās spēkā tiesību akts, ar kuru direktīva transponēta, ja tiek konstatēts, ka prasītāja pienākums vienlaikus celt atsevišķu prasību, kas pamatota tieši ar direktīvu, parastajā tiesā izraisītu procesuālus apgrūtinājumus, kas varētu padarīt pārmērīgi grūtu to tiesību īstenošanu, ko šai personai piešķir Kopienas tiesību sistēma. Šajā sakarā valsts tiesai ir jāveic nepieciešamās pārbaudes.

2) 1999. gada 18. martā noslēgtā Pamatnolīguma, kas pievienots pielikumā Direktīvai 1999/70, 4. klauzulas 1. punkts ir beznosacījuma un pietiekoši precīzs, lai privātpersona uz to varētu atsaukties valsts tiesā; tomēr tas tā nav minētā Pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta gadījumā.

3) EKL 10. pants un 249. panta trešā daļa, kā arī Direktīva 1999/70 ir interpretējami tādējādi, ka dalībvalsts iestādei, kas darbojas kā publisks darba devējs, nav atļauts pieņemt pasākumus, kas ir pretēji minētās direktīvas un Pamatnolīguma izvirzītajam mērķim tiktāl, ciktāl tas attiecas uz līgumu uz noteiktu laiku ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu, kura izpaužas kā šādu līgumu atjaunošana uz neparasti ilgu laiku laika periodā starp termiņu Direktīvas 1999/70 transponēšanai un datumu, kad spēkā stājās likums, ar kuru tā transponēta.

4) Ciktāl piemērojamajās valsts tiesībās ir ietverta norma, kas izslēdz likuma piemērošanu ar atpakaļejošu spēku, ja nav skaidras un nepārprotams norādes par pretējo, valsts tiesai, kura izskata lietu, kas pamatota ar valsts tiesību normas, ar kuru transponē Direktīvu 1999/70, pārkāpumu, saskaņā ar Kopienu tiesībām šai normai atpakaļejošs spēks līdz datumam, kad ir iestājies šīs direktīvas transponēšanas termiņš, ir jāpiešķir vienīgi tad, ja šajās valsts tiesībās ir norma, kas var šai normai piešķirt šādu atpakaļejošu spēku.

5) Pamatnolīguma 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka darba nosacījumi tās izpratnē ietver noteiktus nosacījumus par darba samaksu, kā arī pensijām, kas pamatotas ar darba attiecībām, izslēdzot nosacījumus, kas attiecas uz valsts sociālās apdrošināšanas pensijām.

(1) OV C 212, 2.9.2006.