Ievērojot Regulas Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem preambulas vienpadsmito apsvērumu, ir jāļauj Kopienu iestādēm aizsargāt savas iekšējās pārrunas un apspriedes, ja tas sabiedrības interešu nolūkā ir nepieciešams, lai aizsargātu šo iestāžu spēju izpildīt savus pienākumus, it īpaši pildot administratīvo lēmumu pieņemšanas pilnvaras, kā tas ir koncentrāciju kontroles jomā.

Darba grupas, kura pilnvarota veikt analīzi, izteikt pārdomas un kritiku, ziņojums, kas ir paredzēts iesniegt apspriešanai Komisijas loceklim, kurš ir atbildīgs par konkurenci, un ar ko sagatavo Komisijas lēmumu iesniegt apelācijas sūdzību lietā par uzņēmumu koncentrāciju vai kurā iesaka iespējamus uzlabojumus administratīvajā procesā, ko piemēro koncentrāciju kontroles jomā vai citās konkurences tiesību jomās, ir dokuments, kas ietver viedokļu izklāstu Komisijas iekšējām vajadzībām sakarā ar apspriedēm un iepriekšējām pārrunām Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta otrās daļas nozīmē.

Šāda ziņojuma izpaušana sabiedrībai būtiski kaitētu minētā Komisijas locekļa iespējai saglabāt savu dienestu brīvu un visaptverošu viedokli par atbilstošu rīcību saistībā ar attiecīgo lietu.

Šī dokumenta izpaušana riskētu ne tikai atklāt Komisijas ierēdņu, iespējams, kritisko viedokli, bet arī ļautu ziņojuma saturu salīdzināt ar galīgajiem lēmumiem, ko par šiem aspektiem pieņēmis Komisijas loceklis, kurš ir atbildīgs par konkurenci, vai kas pieņemti Komisijā, un līdz ar to izpaust tās iekšējo apspriedi. Turklāt, ja šis ziņojums būtu bijis izpausts, tas nozīmētu, ka šāda veida ziņojuma autori nākotnē ņems vērā šādu izpaušanas risku tādā mērā, ka viņi varētu tikt rosināti ievērot pašcenzūru un neizpaust viedokli, kas varētu apdraudēt minētā ziņojuma saņēmēju. To darot, Komisija vairs nevarētu gūt priekšrocības no brīva un visaptveroša viedokļa, kas tiek prasīts no tās pārstāvjiem un ierēdņiem, un tā zaudētu konstruktīvu iekšējo kritiku, kas ir brīva no jebkādiem ierobežojumiem un ārēja spiediena un kuras mērķis ir atvieglot tai pieņemt lēmumu vai nu par apelācijas sūdzības iesniegšanu par Pirmās instances tiesas spriedumu, vai arī par tās administratīvo procesu uzlabošanu koncentrāciju kontroles jomā vai plašāk konkurences tiesību jomā.

Šādu dokumentu izpaušanas gadījumā lēmumu pieņemšanas procesa būtiska kaitējuma risks ir saprātīgi paredzams, nevis tikai hipotētisks. Atzīstot, ka šādi ziņojumi nav konfidenciāli attiecībā uz sabiedrību un, ņemot vērā to izpaušanas risku, šķiet ticami, ka Komisijas loceklis, kurš ir atbildīgs par konkurenci, tiktu mudināts vairs nepieprasīt darbiniekiem rakstisku, iespējams kritisku, viedokli par jautājumiem, kas ietilpst viņa vai Komisijas kompetencē. Tikai mutiskas un neformālas apspriedes, par kurām nav jāizstrādā “dokuments” Regulas Nr. 1049/2001 3. panta a) punkta nozīmē, būtiski kaitē Komisijas iekšējam lēmumu pieņemšanas procesam, it īpaši jomās, kurās tai ir jāveic sarežģīti juridiski, faktu un ekonomiski vērtējumi un jāizskata sevišķi apjomīgi lietas materiāli, kā tas ir koncentrāciju kontroles jomā.

Tā kā šāds ziņojums ir aizsargāts ar Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta otro daļu, šis izņēmums attiecas arī uz dokumentiem, uz kuru pamata ziņojums tika sagatavots un kuros ir ietverti iekšējai lietošanai paredzēti sagatavojoši vērtējumi vai pagaidu secinājumi.

Tāpat piezīmju Konkurences komisāram, citiem dienestiem un citu dienestu, izņemot juridisko dienestu, atbildes piezīmju, kas bija Komisijas apritē, lai ļautu izstrādāt dokumentus, kuros ir formāli pieņemta administrācijas nostāja, izpaušana sabiedrībai pēc būtības varētu būtiski kaitēt Komisijas lēmumu pieņemšanas procesam vai nu saistībā ar attiecīgo koncentrācijas procedūru, vai arī koncentrācijas procedūrām nākotnē tajā pašā nozarē, starp tām pašām pusēm vai, pamatojoties uz principiem, kas tikuši īstenoti strīdīgās procedūras laikā, jo šie dokumenti ir raksturīgi tikai vienai procedūras stadijai, kas nav formāli pabeigta ar galīgu dokumentu. Šie sagatavojošie dokumenti varētu liecināt par Komisijas dienestu viedokļiem, šaubām vai pavērsieniem, kas attiecīgā lēmumu pieņemšanas procesa beigās, iespējams, nemaz nebūtu ietverti lēmumu galīgajās versijās.

Tādēļ šķiet saprātīgi pieņemt, ka šādus dokumentus, ja tos izpaustu, — pat ja tajos katrā ziņā nav pausta galīgā Komisijas nostāja — varētu izmantot, lai ietekmētu tās dienestu nostāju, kuriem ir jābūt brīviem un neatkarīgiem no jebkāda ārēja spiediena, kad tie izskata līdzīgas lietas tajā pašā darījumu nozarē vai par tiem pašiem ekonomikas jēdzieniem.

(sal. ar 42., 48., 50.–52., 54., 59., 95., 96. un 100. punktu)