Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Naudas soda apmēra samazināšana par apsūdzētā uzņēmuma sadarbību – Nosacīta atbrīvojuma no naudas soda piešķiršana pirms Komisijas galīgā lēmuma pieņemšanas – Piemērošanas joma

(Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. pants; Komisijas Paziņojuma 2002/C 45/03 8. punkta a) un b) apakšpunkts, 11. punkta a)–c) apakšpunkts, 15., 16., 18. un 19. punkts)

2. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Naudas soda apmēra samazināšana par apsūdzētā uzņēmuma sadarbību – Pilnīgs atbrīvojums – Nosacījumi

(Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. pants; Komisijas Paziņojuma 2002/C 45/03 11. punkta a) apakšpunkts)

3. Konkurence – Administratīvais process – Tiesību uz aizstāvību ievērošana – Paziņojums par iebildumiem – Pagaidu raksturs

(EKL 81. pants; Padomes Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. punkts)

4. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Naudas soda apmēra samazināšana par apsūdzētā uzņēmuma sadarbību – Nosacīta atbrīvojuma no naudas soda piešķiršana pirms Komisijas galīgā lēmuma pieņemšanas – Komisijas atteikums piešķirt galīgo atbrīvojumu – Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums – Neesamība

(EKL 81. pants; Komisijas Paziņojuma 2002/C 45/03 11. punkts)

5. Iestāžu akti – Pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai par konkurences tiesību normu pārkāpumiem – Akts, kas vērsts uz ārēju seku radīšanu – Piemērošanas joma

(Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. pants; Komisijas Paziņojums 98/C 9/03)

6. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Par sevišķi smagiem atzīti pārkāpumi, pamatojoties vienīgi uz to pašu raksturu

(Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. pants; Komisijas Paziņojums 98/C 9/03)

7. Konkurence – Naudas sodi – Lēmums, ar ko uzliek naudas sodu – Pienākums norādīt pamatojumu – Piemērošanas joma

(EKL 253. pants; Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. pants)

8. Konkurence – Administratīvais process – Piekļuve lietas materiāliem – Komisijas pienākums atklāt iekšējos dokumentus – Neesamība

(EKL 81. pants)

Summary

1. Ja Komisija saņem pieteikumu par atbrīvojumu no naudas soda saskaņā ar Paziņojumu par atbrīvojumu no naudas soda un naudas soda samazināšanu aizliegtu vienošanos gadījumos, tā vērtē pierādījumus, ko attiecīgais uzņēmums ir iesniedzis sava pieteikuma pamatojumam, lai pārbaudītu, vai šis uzņēmums atkarībā no situācijas atbilst Paziņojuma par sadarbību 8. punkta a) vai b) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem. Ja šis uzņēmums ir pirmais, kas atbilst šiem nosacījumiem, Komisija tam rakstveidā piešķir nosacītu atbrīvojumu no naudas soda.

Nosacīta atbrīvojuma piešķiršana nozīmē īpaša procesuālā statusa izveidi administratīvā procesa gaitā par labu uzņēmumam, kas atbilst Paziņojuma par sadarbību 8. punktā minētajiem nosacījumiem, un šis statuss rada noteiktas juridiskās sekas. Tomēr šis nosacītais atbrīvojums nekādi nav pielīdzināms galīgajam atbrīvojumam no naudas soda, kuru piešķir tikai administratīvā procesa beigās.

Konkrētāk, nosacīta atbrīvojuma piešķiršana, pirmkārt, apliecina, ka attiecīgais uzņēmums ir bijis pirmais uzņēmums, kurš ir izpildījis Paziņojuma par sadarbību 8. punkta a) vai b) apakšpunktā minētos nosacījumus, no kā izriet, ka Komisija neizskatīs citus pieteikumus par atbrīvojumu no naudas soda, kamēr tā nebūs lēmusi par šī uzņēmuma pieteikumu, un, otrkārt, nodrošina, ka Komisija minētajam uzņēmumam piešķirs atbrīvojumu no naudas soda, ja administratīvā procesa beigās tā secinās, ka šis uzņēmums ir ievērojis Paziņojuma par sadarbību 11. punkta a)–c) apakšpunktā minētos nosacījumus.

Tikai administratīvā procesa beigās, kad Komisija pieņem galīgo lēmumu, tā šajā lēmumā piešķir vai nepiešķir atbrīvojumu no naudas soda tiešā nozīmē uzņēmumam, kuram ir piemērots nosacītais atbrīvojums. Tieši šajā brīdī procesuālais statuss, kas izriet no nosacītā atbrīvojuma, beidz darboties. Tomēr galīgais atbrīvojums no naudas soda tiek piešķirts tikai tad, ja minētais uzņēmums visa administratīvā procesa laikā un līdz galīgā lēmuma pieņemšanas brīdim ir izpildījis trīs kumulatīvos nosacījumus, kas paredzēti Paziņojuma par sadarbību 11. punkta a)–c) apakšpunktā.

Tādējādi no Paziņojumā par sadarbību paredzētās sistēmas izriet, ka pirms galīgā lēmuma pieņemšanas uzņēmums, kurš lūdz atbrīvojumu no naudas soda, neiegūst atbrīvojumu no naudas soda tiešā nozīmē, bet tam tiek piemērots vienīgi procesuālais statuss, kas administratīvā procesa beigās, ja prasītie nosacījumi ir izpildīti, var tikt pārvērsts atbrīvojumā no naudas soda.

(sal. ar 113.–115., 117. un 118. punktu)

2. Pilnīga atbrīvojuma no naudas soda piešķiršana ir izņēmums no uzņēmuma personīgās atbildības principa par konkurences tiesību normu pārkāpumu, kuru attaisno mērķis veicināt tādu darbību atklāšanu, izmeklēšanu, apkarošanu, kā arī apturēšanu, kas ir būtiskākie konkurences ierobežojumi. Tādēļ šādos apstākļos ir loģiski, ka apmaiņā pret pilnīga atbrīvojuma no naudas soda piešķiršanu attiecībā uz īstenoto prettiesisko rīcību tiek prasīts, lai uzņēmums, kas lūdz atbrīvojumu no naudas soda, sadarbotos ar Komisiju izmeklēšanā, un tam saskaņā ar Paziņojuma par atbrīvojumu no naudas soda un naudas soda samazināšanu aizliegtu vienošanos gadījumos 11. punkta a) apakšpunktu ir jānotiek “pilnībā, pastāvīgi un ātri”.

No sadarbības kā tādas, kam jānotiek “pilnībā”, kvalifikācijas izriet, ka pieteikuma iesniedzēja sadarbībai ar Komisiju, lai saņemtu atbrīvojumu no naudas soda, ir jābūt pilnīgai, absolūtai un bez iebildēm. Kvalifikācija “pastāvīgi” un “ātri” paredz, ka šai sadarbībai ir jāturpinās visā administratīvā procesa laikā un principā tai ir jābūt tūlītējai.

Turklāt naudas soda samazinājums, pamatojoties uz Paziņojumu par sadarbību, var tikt attaisnots tikai tad, ja sniegto informāciju un ? plašākā nozīmē ? attiecīgā uzņēmuma rīcību šajā ziņā var uzskatīt par patiesas sadarbības pierādījumu. Tādējādi, kā tas izriet jau no paša sadarbības jēdziena, kas izskaidrots Paziņojuma par sadarbību tekstā, faktiski tikai tad, ja attiecīgā uzņēmuma rīcība liecina par patiesu sadarbību, tam var tikt piemērots samazinājums, pamatojoties uz minēto paziņojumu. Šis apsvērums a fortiori attiecas uz sadarbību, kas nepieciešama pilnīga atbrīvojuma no naudas soda piešķiršanas pamatojumam, jo atbrīvojums ir vēl labvēlīgāka attieksme nekā vienkāršs naudas soda samazinājums.

Tātad “pilnībā, pastāvīgi un ātri” notiekošās sadarbības, kas pamato pilnīgu atbrīvojumu no naudas soda, jēdziens nozīmē patiesu un pilnīgu sadarbību, kuru raksturo patiess sadarbības gars.

Šajā ziņā uzņēmums, kas vēlas saņemt pilnīgu atbrīvojumu no naudas soda, pamatojoties uz savu sadarbību izmeklēšanā, nedrīkst neinformēt Komisiju par tam zināmiem faktiem, kuri, lai arī tikai varbūtēji, var ietekmēt administratīvā procesa norisi un Komisijas izmeklēšanas efektivitāti. Tādējādi patiesa un pilnīga sadarbība nozīmē, ka visā administratīvā procesa laikā attiecīgais uzņēmums laikus informē Komisiju par visiem atbilstošajiem apstākļiem, kas var negatīvi ietekmēt pienācīgu izmeklēšanas norisi, kā arī attiecīgās aizliegtās vienošanās atklāšanu un apkarošanu. Šis pienākums sniegt informāciju ir vēl jo svarīgāks, ja šāds apstāklis ir saistīts ar šī uzņēmuma un citu aizliegtās vienošanās dalībnieku attiecībām un, vēl jo vairāk, ja par iespējamā minētā apstākļa rašanos iepriekš ir notikušas tiešas pārrunas starp Komisiju un šo uzņēmumu administratīvā procesa ietvaros.

Tādas rīcības esamības novērtējumu, kuru raksturo patiess sadarbības gars, var veikt, ņemot vērā vienīgi tos apstākļus, kas pastāvēja rīcības brīdī. Ievērojot prasīto sadarbības “pastāvīgo” raksturu, kam jāturpinās visā administratīvā procesa laikā, jebkura rīcība, kas ir pretrunā patiesai sadarbībai, pati par sevi ir pietiekama, lai raksturotu sadarbības pienākuma pārkāpumu. Tādējādi šāds pārkāpums nevar tikt attaisnots ar apstākļiem, kas radušies pēc minētās rīcības.

No tā izriet, ka iespējamais ex post konstatējums, ka rīcība, ar kuru tiek pārkāpts sadarbības pienākums, nav radījusi negatīvas sekas, nevar tikt izvirzīts, lai attaisnotu šādu rīcību.

(sal. ar 125.–130. un 132.–134. punktu)

3. Konkurences jomā Komisija galīgajā lēmumā, ar kuru tiek uzlikts naudas sods konkurences tiesību normu pārkāpuma dēļ, var veikt grozījumus argumentos, kas ietverti paziņojumā par iebildumiem, ar nosacījumu, ka lēmumā tiek ievērotas lietas dalībnieku tiesības uz aizstāvību, ieinteresētās personas vainojot tikai tajos pārkāpumos, kas ir norādīti iebildumu izklāstā, un norādot tikai tos faktus, par kuriem ieinteresētajām personām ir bijusi dota iespēja izteikt savu viedokli.

(sal. ar 176. punktu)

4. Tiesības atsaukties uz tiesiskās paļāvības aizsardzības principu ir pakārtotas trīs nosacījumu izpildei. Pirmkārt, iestādei ir jāsniedz ieinteresētajai personai precīzs, beznosacījumu un saskaņots apliecinājums no kompetentiem un uzticamiem avotiem. Otrkārt, šim apliecinājumam ir jārada tiesiska paļāvība personai, uz kuru tas attiecas. Treškārt, sniegtajam apliecinājumam ir jāatbilst piemērojamajām tiesību normām.

Administratīvajā procesā saistībā ar Savienības konkurences tiesību normu pārkāpumu uzņēmums, kas Komisijai ir iesniedzis pieteikumu par atbrīvojumu no naudas soda, nevar atsaukties ne uz vienu precīzu, beznosacījumu un saskaņotu apliecinājumu, ka administratīvā procesa beigās tam tiks piešķirts galīgais atbrīvojums no naudas soda. Atbilstoši Paziņojuma par atbrīvojumu no naudas soda un naudas soda samazināšanu aizliegtu vienošanos gadījumos 19. punktam tikai brīdī, kad Komisija pieņem galīgo lēmumu, tā izvērtē, vai ir izpildīti minētā paziņojuma 11. punktā paredzētie nosacījumi. No tā izriet, ka procesa stadijā pirms galīgā lēmuma pieņemšanas Komisija attiecīgajam uzņēmumam nevar sniegt nekādu precīzu apliecinājumu par galīgo atbrīvojumu no naudas soda.

Turklāt Komisijai nav jāinformē pieteikumu par atbrīvojumu no naudas soda iesniedzēji, ka tiem ir jāievēro pienākumi, kas izriet no Paziņojuma par sadarbību, it īpaši sadarbības pienākums, jo šāda pārkāpuma sekas ir skaidri norādītas pašā paziņojumā.

(sal. ar 190.–193. punktu)

5. Pamatnostādnes naudas soda noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, ir instruments, kas paredzēts, lai, ievērojot augstāka ranga tiesības, precizētu kritērijus, kurus Komisija ir paredzējusi piemērot, īstenojot savu rīcības brīvību naudas sodu noteikšanā, kas tai piešķirta ar Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punktu. Kaut arī minētās Pamatnostādnes nav lēmuma, ar kuru tiek uzlikti naudas sodi, juridiskais pamats, jo šis lēmums ir balstīts uz Regulu Nr. 1/2003, tajās tomēr vispārīgi un abstrakti ir noteikta metodoloģija, ko Komisija ir apņēmusies izmantot, lai noteiktu to naudas sodu apmēru, kuri uzlikti ar minēto lēmumu, un līdz ar to nodrošināta uzņēmumu tiesiskā drošība.

Tādējādi, kaut arī Pamatnostādnes nevarētu tikt kvalificētas kā tiesību normas, kuras iestādei būtu jāievēro visos gadījumos, tās tomēr ietver indikatīvus piemērojamās prakses noteikumus, no kā iestāde konkrētā gadījumā nevar atkāpties, nesniedzot pamatojumu.

No Pamatnostādņu pieņemšanas izrietošā Komisijas rīcības brīvības pašierobežošana tomēr ir saderīga ar Komisijas būtiskas rīcības brīvības pakāpes saglabāšanu. Tas, ka Komisija Pamatnostādnēs ir precizējusi savu pieeju jautājumā par pārkāpuma smaguma novērtējumu, neliedz tai šo kritēriju vērtēt visaptveroši atkarībā no visiem atbilstošajiem apstākļiem, tostarp apstākļiem, kas Pamatnostādnēs nav minēti tieši.

(sal. ar 217.–219. punktu)

6. Saskaņā ar Pamatnostādnēs naudas soda noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, paredzēto metodi pārkāpuma smaguma noteikšanā ir jāņem vērā pārkāpuma raksturs, tā konkrētā ietekme uz tirgu, ja to ir iespējams noteikt, un konkrētā ģeogrāfiskā tirgus apmērs.

Tomēr, veicot visaptverošu vērtējumu, šie trīs pārkāpuma smaguma novērtēšanas kritēriji nav vienādi nozīmīgi. Pārkāpuma raksturam ir galvenā nozīme, it īpaši lai raksturotu “sevišķi smagus” pārkāpumus. Savukārt nedz konkrētā ietekme uz tirgu, nedz ģeogrāfiskā tirgus apmērs nav kritēriji, kas nepieciešami, lai pārkāpumu kvalificētu kā sevišķi smagu horizontālu aizliegto vienošanos gadījumā, it īpaši attiecībā uz cenu noteikšanu. Tādējādi horizontālas aizliegtās vienošanās, it īpaši attiecībā uz cenu noteikšanu, var tikt kvalificētas kā “sevišķi smagi” pārkāpumi tikai to rakstura dēļ, nepastāvot nepieciešamībai, lai Komisija pierādītu pārkāpuma konkrēto ietekmi uz tirgu, un konkrētā ģeogrāfiskā tirgus ierobežotais apmērs neliedz piemērot šādu kvalifikāciju.

Lai novērtētu pārkāpuma smagumu, ir svarīgi zināt, vai aizliegtās vienošanās dalībnieki ir darījuši visu iespējamo, lai to nodomi īstenotos konkrēti. Tā kā to, kas vēlāk notiek ar faktiskajām tirgus cenām, var ietekmēt citi ārpus aizliegtās vienošanās dalībnieku kontroles esoši faktori, šie dalībnieki nevar savā labā izmantot ārējus faktorus, kas rada šķēršļus to darbībai, padarot tos par apstākļiem, kas pamato naudas soda samazināšanu.

Ja ir pierādīta aizliegtas vienošanās īstenošana, Komisijai nevar tikt prasīts, lai tā sistemātiski pierādītu, ka aizliegtās vienošanās faktiski ir ļāvušas attiecīgajiem uzņēmumiem panākt tādu darījumu cenu, kas ir augstāka vai – aizliegto vienošanos iepirkumu jomā gadījumā ? zemāka par cenu, kāda būtu pastāvējusi, ja aizliegtās vienošanās nebūtu bijis. Būtu nesamērīgi prasīt sniegt šādus pierādījumus, kam būtu vajadzīgi ievērojami resursi, ņemot vērā, ka būtu jāveic hipotētiski aprēķini, pamatojoties uz ekonomiskajiem modeļiem, kuru precizitāti tiesai ir grūti pārbaudīt un kuru nekļūdīgums nekādi nav pierādīts.

Turklāt ģeogrāfiskā tirgus apmērs nav neatkarīgs kritērijs tādā nozīmē, ka tikai tādi pārkāpumi, kas ietekmē lielāko daļu dalībvalstu, varētu tikt kvalificēti kā “sevišķi smagi” pārkāpumi. Ne Līgums, ne Regula Nr. 1/2003, ne Pamatnostādnes naudas soda noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, neļauj uzskatīt, ka šādi var tikt kvalificēti tikai ģeogrāfiski ļoti plaši ierobežojumi. Turklāt nolīgumi vai saskaņotas darbības, kuru mērķis ir tieši iepirkuma cenu noteikšana un iepirkto daudzumu sadale, var tikt kvalificēti kā sevišķi smagi, pamatojoties vienīgi uz to raksturu, un šāda rīcība nav papildus jāraksturo ar kādām īpašām ģeogrāfiskām robežām. No tā izriet, ka konkrētā ģeogrāfiskā tirgus apmērs, pat pieņemot, ka tas ir ierobežots, principā neliedz konstatēto pārkāpumu kvalificēt kā “sevišķi smagu”.

(sal. ar 220., 222.–224., 226., 248.–250., 277. un 279. punktu)

7. Saistībā ar naudas sodu noteikšanu par konkurences tiesību pārkāpumu pienākums norādīt pamatojumu ir izpildīts, ja Komisija savā lēmumā sniedz vērtēšanas elementus, kas tai ir ļāvuši noteikt pārkāpuma smagumu un ilgumu. Attiecībā uz lēmumu, ar kuru vairākiem uzņēmumiem ir noteikti naudas sodi, pienākuma norādīt pamatojumu nozīme ir arī jāvērtē, ņemot vērā faktu, ka pārkāpumu smagums jānoskaidro, pamatojoties uz ļoti daudziem apstākļiem, tostarp tādiem kā īpašie lietas apstākļi, tās konteksts un naudas sodu preventīvais raksturs, un nav noteikts saistošs vai izsmeļošs to kritēriju saraksts, kas obligāti jāņem vērā.

Tā kā konkrētā ietekme uz tirgu nav kritērijs, kas nepieciešams, lai pārkāpumu kvalificētu kā sevišķi smagu horizontālu aizliegto vienošanos gadījumā, it īpaši attiecībā uz cenu noteikšanu, Komisijai tā nav jāņem vērā pārkāpuma smaguma noteikšanā. Apstāklis, ka Komisija nav pamatojusi, kāpēc tā nav ņēmusi vērā kritēriju, kurš tai nebija jāņem vērā un attiecībā uz kuru tā uzskatīja, ka ņemt to vērā šajā lietā nav vajadzīgs, nevar radīt pamatojuma neesamību attiecībā uz naudas soda noteikšanu.

(sal. ar 282. un 284. punktu)

8. Administratīvajā procesā konkurences jomā Komisijai nav pienākuma nodrošināt piekļuvi iestādes iekšējiem dokumentiem. Turklāt tiesvedības gaitā Savienības tiesā Komisijas iekšējie dokumenti nav pieejami prasītājiem, izņemot, ja to prasa lietas ārkārtas apstākļi, pamatojoties uz vērā ņemamām norādēm, kas tiem ir jāiesniedz. Šis piekļuves iekšējiem dokumentiem ierobežojums ir pamatots ar nepieciešamību nodrošināt attiecīgās iestādes sekmīgu darbību konkurences tiesību normu pārkāpumu apkarošanā.

(sal. ar 313. punktu)