ĢENERĀLADVOKĀTES JULIANAS KOKOTES [JULIANE KOKOTT] SECINĀJUMI,

sniegti 2005. gada 10. martā ( )

Lieta C‑107/04

Comité Andaluz de Agricultura Ecológica

pret

Administración del Estado

[Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu]

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EEK) Nr. 2092/91 – Ražojumu apzīmēšana ar terminiem “biológico” un “bio”, lai gan tie nav iegūti saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2092/91 noteiktajām bioloģiskās ražošanas metodēm

I – Ievads

1. Tribunal Supremo lūgums attiecas uz to, kā interpretēt Padomes 1991. gada 24. jūnija Regulu (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem ( ).

2. Saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu, proti, 2001. gada 11. maija Real Decreto Nr. 506/2001 (turpmāk tekstā – “Karaliskais dekrēts Nr. 506/2001”) ( ), Spānijā terminus “biológico” un “bio” drīkst izmantot tādu produktu apzīmēšanai, kuri nav iegūti saskaņā ar Regulas Nr. 2092/91 noteikumiem par bioloģisko ražošanu. Comité Andaluz de Agricultura Ecológica (Andalūzijas Bioloģiskās lauksaimniecības komiteja, turpmāk tekstā – “Comité Andaluz”) par šo likuma normu iesniedza prasību Tribunal Supremo. Tā pirmām kārtām atsaucas uz šīs normas nesaderību ar Regulu Nr. 2092/91. Tribunal Supremo lūdz Tiesu precizēt, vai Regula iestājas pret Spānijas tiesisko regulējumu.

II – Atbilstošās tiesību normas

A – Kopienu tiesiskais regulējums

3. Attiecīgās Regulas Nr. 2092/91 noteikumi ir vairākkārt grozīti, pēdējo reizi tas ir darīts ar Padomes 2004. gada 24. februāra Regulu (EK) Nr. 392/2004, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem ( ), un ar Aktu par pievienošanos, kurš stājās spēkā 2004. gada 1. maijā ( ).

4. Regulas Nr. 2092/91 2. pants nosaka sekojošo:

“Šajā regulā pieņem, ka uz produkta ir norāde par bioloģisku ražošanas metodi, ja marķējumā, reklāmas materiālos vai tirdzniecības dokumentos šādu produktu, tā sastāvdaļas vai barības sastāvdaļas apzīmē ar terminiem, kas pircējiem rada iespaidu, ka produkts, tā sastāvdaļas vai barības sastāvdaļas ir iegūtas atbilstīgi 6. pantā izklāstītajiem ražošanas noteikumiem. It īpaši šādus terminus un no tiem veidotos atvasinājumus (piemēram, bio, eko, utt.) vai pamazināmās formas, kas izmantotas atsevišķi vai tās kombinējot, visā Kopienā un jebkurā Kopienas valodā uzskata par norādēm par bioloģiskās ražošanas metodi, izņemot – ja tās nepiemēro lauksaimniecības produktiem pārtikā vai barībā vai tām nepārprotami nav nekāda sakara ar šo ražošanas metodi:

– – spāņu valodā: ecológico,

– – čehu valodā: ekologické,

– – dāņu valodā: økologisk,

– – vācu valodā: ökologisch, biologisch,

– – igauņu valodā: mahe or–ökoloogiline,

– – grieķu valodā: βιολογικό,

– – angļu valodā: organic,

– – franču valodā: biologique,

– – itāļu valodā: biologico,

– – latviešu valodā: bioloģiskā,

– – lietuviešu valodā: ekologiškas,

– – ungāru valodā: ökológiai,

– – maltiešu valodā: organiku,

– – holandiešu valodā: biologisch,

– – poļu valodā: ekologiczne,

– – portugāļu valodā: biológico,

– – slovāku valodā: ekologické,

– – slovēņu valodā: ekološki,

– – somu valodā: luonnonmukainen,

– – zviedru valodā: ekologisk.”

5. Regulas Nr. 2092/91 5. panta 1. punkts un 3. punkts paredz nosacījumus, kuriem ir jāatbilst produktiem, lai to apzīmējumā vai reklāmā varētu atsaukties uz bioloģiskās ražošanas metodēm.

6. Regulas Nr. 2092/91 5. panta 3.a punkts paredz pārejas perioda normu attiecībā uz jau reģistrētām preču zīmēm.

B – Valsts tiesiskais regulējums

7. Spānijas Karalistē bioloģisko lauksaimniecību un norādes par to uz lauksaimniecības izstrādājumiem un pārtikas produktiem regulē 1993. gada 22. oktobra Real Decreto Nr. 1852/1993 (turpmāk tekstā – “Karaliskais dekrēts Nr. 1852/1993”) ( ). Šī likuma 3. panta 1. punkts nosaka, ka uz produkta katrā gadījumā ir jābūt norādei par bioloģiskām ražošanas metodēm, ja marķējumā, reklāmas materiālos vai tirdzniecības dokumentos šādu produktu vai tā sastāvdaļas apzīmē ar terminu “ecológico”. Papildus tam šī likuma 3. panta 1. punkts nosaka, ka tāpat ir iespējams izmantot terminus – “obtenido sin el empleo de productos químicos de sínteses” (ražots, neizmantojot sintētiski‑ķīmiskus produktus), “biológico” (bioloģisks), “orgánico” (organisks), “biodinámico” (biodinamisks), kā arī terminus “eco” (eko) un “bio” (bio).

8. Karaliskais dekrēts Nr. 1852/1993 tika grozīts ar Karalisko dekrētu Nr. 506/2001. Tā 3. panta 1. punkts tagad nosaka:

“Atbilstoši Regulas (EEK) 2092/91 2. pantam redakcijā ar grozījumiem, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 1804/1999, katrā ziņā tiek uzskatīts, ka uz produkta ir norāde par bioloģiskām ražošanas metodēm, ja šāds produkts, tā sastāvdaļas vai barības sastāvdaļas marķējumā, reklāmas materiālos vai tirdzniecības dokumentos ir apzīmētas ar terminu “ecológico” vai tā atvasinājumu “eco” atsevišķi vai kopā ar produkta un tā sastāvdaļu nosaukumu vai tā zīmolu.”

9. Tādējādi Spānijā saskaņā ar Karalisko dekrētu Nr. 506/2001 terminu “biológico” un “bio” izmantošana neaprobežojas tikai ar tādu produktu apzīmēšanu, kuri iegūti ar bioloģiskām ražošanas metodēm.

III – Fakti un prejudiciālie jautājumi

10. Pēc Karaliskā dekrēta Nr. 506/2001, ar kuru tika grozīts Karaliskais dekrēts Nr. 1852/1993, izsludināšanas Comité Andaluz iesniedza prasību par šīs normas tiesiskumu Tribunal Supremo un lūdza atcelt Karalisko dekrētu Nr. 506/2001.

11. Kā norādījusi Tribunal Supremo, atbilstoši Spānijas tiesībām fiziskas un juridiskas personas, kuru intereses ir aizskārusi kāda vispārēja sekundāro tiesību norma, var celt prasību par šīs normas tiesiskumu. Ja kāda vispārēja tiesību norma pārkāpj tiesisko kārtību, tās formas vai materiālo trūkumu dēļ, to atzīst par spēkā neesošu erga omnes.

12. Comité Andaluz savu prasību būtībā pamato ar to, ka jaunais Karaliskais dekrēts Nr. 506/2001 nav saderīgs ar Regulu Nr. 2092/91.

13. Ar 2003. gada 1. decembra rīkojumu Tribunal Supremo nolēma Tiesai uzdot šādus prejudiciālus jautājumus:

“1. Vai Padomes 1991. gada 24. jūnija Regula (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem, kas papildināta ar Padomes 1999. gada 19. jūlija Regulu (EK) Nr. 1804/1999, visās dalībvalstīs terminus “biologique” un “écologique”, kā arī to atvasinājumus “bio” un “eco” uzskata par tādām norādēm, ar kurām pircējam dara zināmu, ka produkts vai tā sastāvdaļas ir iegūtas atbilstoši bioloģiskās ražošanas metodēm?

2. Vai Padomes 1991. gada 24. jūnija Regula (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem, kas papildināta ar Padomes 1999. gada 19. jūlija Regulu (EK) Nr. 1804/1999, visās dalībvalstīs terminus “biologique” un “écologique”, kā arī to atvasinājumus “bio” un “eco” noteikti attiecina tikai uz produktiem, kuri ir iegūti saskaņā ar šo regulu noteiktām bioloģiskās ražošanas normām?

3. Vai ar 2. pantu Padomes 1991. gada 24. jūnija Regulā (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem, kas papildināta ar Padomes 1999. gada 19. jūlija Regulu (EK) Nr. 1804/1999, spāņu valodā termins “ecológico” un tā atvasinājums “eco” tiek attiecināts uz produktiem, kas iegūti atbilstoši ar šo regulu noteiktām bioloģiskās ražošanas normām tādā veidā, ka tās nevar būt pretrunā Kopienu tiesību normām, kas paredz spāņu valodā izmantoto terminu “biológico” un tā atvasinājumu “bio” produktiem, kuri nav iegūti ar bioloģiskām ražošanas metodēm, ja šī termina un tā atvasinājuma izmantošana tos ir pārveidojusi par vispārīgiem terminiem un atvasinājumiem, kas Spānijā neapzīmē tādas pārtikas preces, kam piemīt noteiktas ar bioloģiskās ražošanas metodēm saistītas raksturīgās pazīmes?”

14. Pēc Regulas Nr. 392/2004 pieņemšanas, atbildot uz Tiesas jautājumu, Tribunal Supremo atbildēja, ka tai savs lēmums attiecībā uz Karaliskā dekrēta saderīgumu ar Regulu Nr. 2092/91 ir jābalsta uz pašreiz spēkā esošo regulas redakciju. Tādēļ, atbildot uz prejudiciālajiem jautājumiem, ir jāņem vērā ne vien Regula Nr. 2092/91 ar grozījumiem, kas paredzēti Regulā Nr. 1804/99, bet arī tās pēdējie grozījumi.

IV – Juridiskais vērtējums

15. Iesniedzējtiesa, uzdodot savus jautājumus, lūdz sniegt interpretāciju Regulas Nr. 2092/91 2. pantam šīs regulas redakcijā ar grozījumiem, kas paredzēti Regulā Nr. 392/2004. Iesniedzējtiesa būtībā vēlas uzzināt, vai termina “biológico” un tā atvasinājumu “bio” izmantošana tādu produktu apzīmēšanai, kuri neatbilst šīs regulas noteikumiem, ir saderīga ar šo regulu.

16. Regulas Nr. 2092/91 2. pants nosaka, kādos gadījumos kāda produkta apzīmējums ir uzskatāms par norādi uz to, ka tas ražots, izmantojot bioloģisko ražošanu. Regulas Nr. 2092/91 5. pants nosaka, kādas bioloģiskās ražošanas prasības ir jāizpilda, lai produktu būtu atļauts marķēt ar norādi, ka tas ir iegūts saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm. Tikai tos produktus, kas atbilst Regulas Nr. 2092/91 prasībām, drīkst marķēt ar atzīmi, ka šis produkts ir iegūts saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm.

17. Saskaņā ar Karalisko dekrētu Nr. 506/2001 ar atzīmēm “biológico” un “bio” drīkst marķēt arī tādus produktus, kas neatbilst Regulā Nr. 2092/91 paredzētajām prasībām.

18. Regulas Nr. 2092/91 2. pants redakcijā ar grozījumiem, kas paredzēti Regulā Nr. 392/2004 ar vispārēju definīciju, kuru papildina konkrēto terminu saraksts visās Kopienas oficiālajās valodās, nosaka, vai kādu produktu drīkst marķēt ar norādēm par bioloģiskās ražošanas metodēm. Regulas Nr. 2092/91 2. pantā uzskaitītajos terminos, kas norāda uz bioloģiskās ražošanas metodēm, spāņu valodā minēts vienīgi termins “ecológico”, un termini “biológico” un “bio” tieši minēti nav.

19. Iesniedzējtiesa tādēļ jautā, vai saskaņā ar Regulu Nr. 2092/91 arī tādi termini, kas šīs regulas 2. pantā nav norādīti attiecīgajā Kopienas oficiālajā valodā – šajā gadījumā spāņu valodā –, bet tieši ir norādīti saistībā ar citu Kopienas oficiālo valodu, norāda uz bioloģiskās ražošanas metodi.

20. Saskaņā ar 2. panta sākumā ietverto vispārējo definīciju tiek uzskatīts, ka uz produkta ir norāde par bioloģiskās ražošanas metodi, ja

“produkts [..] ir marķēts ar terminu, kas pircējam rada iespaidu, ka produkts [..] ir iegūts atbilstīgi 6. pantā izklāstītajiem ražošanas noteikumiem”.

Šī vispārējā definīcija pamatā ir balstīta uz patērētāja uztveri.

21. Sekojošajā sarakstā, kas sakārtots atbilstoši valodai, ietverti konkrēti termini, kuru izmantošana tāpat kā no tiem veidoto atvasinājumu vai pamazinājuma formu izmantošana norāda, ka tie iegūti, izmantojot bioloģisko ražošanas metodi.

22. Šajā sakarā Regulas formulējums Regulas Nr. 392/2004 redakcijā skaidri paredz, ka termins, kas minēts katrā no valodām, ir norāde par bioloģiskās ražošanas metodi ne vien šajā valodā, bet arī visās citās oficiālajās valodās:

“[..] Jo īpaši šādus terminus un no tiem veidotos atvasinājumus (piemēram, “bio”, “eko” utt.) vai pamazināmās formas, kas izmantotas atsevišķi vai tās kombinējot, visā Kopienā un visās Kopienas valodās ( ) uzskata par norādēm par bioloģiskās ražošanas metodi [..].”

Regulas 2. pantā visās Kopienas oficiālajās valodās norādītie termini un to attiecīgie tulkojumi pārējās Kopienas oficiālajās valodās tādējādi ir piemērojami visās dalībvalstīs. Šim apgalvojumam piekrīt Spānijas un Francijas valdība.

23. Sadaļā “spāņu valodā” nav ietverts termins “biológico”, kas ietvertu arī tā saīsinājumu “bio”, bet ir ietverts vienīgi termins “ecológico”. Tomēr vācu un holandiešu valodā ir ietverts termins “biologisch”, franču valodā – “biologique”, grieķu valodā – “βιολογικό”, itāļu valodā – “biologico”, latviešu valodā – “bioloģiskā” un portugāļu valodā – “biológico”. Tādēļ saskaņā ar Regulas Nr. 2092/91 2. pantu, tiek uzskatīts, ka termina “bioloģisks” un tā saīsinājuma “bio” tulkojums visās Kopienas oficiālajās valodās un dalībvalstīs norāda uz produktiem, kas iegūti ar bioloģiskās ražošanas metodēm. Šajā gadījumā Regulas Nr. 2092/91 2. pants pieņem, ka patērētājiem ir atbilstoša uztvere.

24. No tā izriet, ka arī spāņu valodā ar terminiem “biológico” un “bio” apzīmē produktus, kas iegūti ar bioloģiskās ražošanas metodēm.

25. Šāda termina, kas tiek izmantots kaut tikai vienā dalībvalstī, aizsardzība visā Kopienā bija tieši izteikta likumdevēja griba. Pašreizējo redakciju Regulas Nr. 2092/91 2. pants ieguva ar Regulas Nr. 392/2004 grozījumiem. Saskaņā ar Regulas Nr. 392/2004 preambulas otro apsvērumu visu terminu atvasinājumu un to pamazināmo formu aizsardzība ir piemērojama neatkarīgi no izmantotās valodas. Eiropas Parlamenta ziņotājs skaidri norādīja, ka 2. pants pēdējā redakcijā izslēdz iespēju apzīmēt ar terminu “bio” tādus produktus, kas nav iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodi. ( )

26. Arī Regulas Nr. 2092/91 mērķis un iekšējā tirgus jēdziens, kas atbilstoši Līgumam ir jāņem vērā, interpretējot sekundārās tiesību normas, apstiprina saīsinājuma “bio” identifikācijas funkcijas visā Kopienā.

27. Regulas Nr. 2092/91 mērķis ir bioloģiskās lauksaimniecības veicināšana. No vienas puses, lai sasniegtu mērķi, šī regula tiecas pasargāt patērētāju no maldinošiem apzīmējumiem. Patērētājam ir jāspēj viegli atšķirt produktus, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm. Tomēr, no otras puses, šī regula vēlas aizsargāt bioloģiskās lauksaimniecības ražotājus no neatļautas konkurences. Saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm iegūti produkti ir jāaizsargā no lētāku, ar parastajām lauksaimniecības metodēm iegūtu produktu konkurences. ( )

28. Ar šiem mērķiem nesaderīga ir rīcība, kad vienā dalībvalstī ar terminu, piemēram, “bio”, apzīmē produktus, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm, bet citā dalībvalstī šis termins netiek attiecīgi aizsargāts. Ja tikai daļā dalībvalstu ar terminu “bio” apzīmē produktus, kas iegūti ar bioloģiskās ražošanas metodēm, tad patērētājs, iepērkoties citā dalībvalstī vai pērkot produkciju ar marķējumu citā Kopienas oficiālajā valodā, varētu tikt maldināts, ka viņš iegādājas produktus, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās lauksaimniecības metodēm. Turklāt, pārrobežu tirdzniecībā produkti, kas iegūti, izmantojot bioloģiskās lauksaimniecības metodes, tieši konkurēti ar lētākiem produktiem, kas iegūti, izmantojot parastās lauksaimniecības metodes.

29. Līdz ar to šīs regulas mērķis, proti, kavēt negodīgu konkurenci, tiktu ne vien apdraudēts, bet arī, vēl jo vairāk, šādas atšķirības no norāžu aizsardzības viedokļa tāpat varētu kavēt produktu, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm, tirdzniecību Kopienas ietvaros. Un pretēji, ar vienotu marķējumu aizsardzību ne vien tiek novērsti iespējamie šķēršļi brīvai preču apritei, bet arī tiek atbalstīta vienotu terminu ieviešana Kopienā, kam būtu jāveicina šo produktu tirdzniecība.

30. Līdz ar to Regulas Nr. 2092/91 2. panta vēsture un teleoloģiskā interpretācija apstiprina, ka saskaņā ar Regulu tiek uzskatīts, ka visi termini, kas minēti atšķirīgās valodās, kā arī to saīsinājumi visā Kopienas teritorijā apzīmē produktus, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās lauksaimniecības metodēm.

31. Kopienu tiesības pieļauj izņēmumus, izmantojot terminu, ar kuru apzīmē produktus, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm, kādā citā no Kopienas oficiālajām valodām attiecībā uz produktiem, kas nav iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm.

32. Tā Regulas 2. pants tieši atļauj izmantot kādu aizsargātu terminu citā Kopienas oficiālajā valodā, ja to “[nepiemēro] lauksaimniecības produktiem pārtikā vai barībā vai [..] tiem nepārprotami [nav] nekāda sakara ar šo ražošanas metodi”.

33. Ja nepastāv nekāda iespēja, ka kādas dalībvalsts patērētājs terminu kādas citas dalībvalsts valodā, ar kuru apzīmē produktus, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm, varētu saistīt ar produktiem, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm un līdz ar to nepastāv sajaukšanas iespēja, tad ar šādu terminu pirmajā dalībvalstī var apzīmēt arī produktus, kas nav iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm. Šāds izņēmums varētu būt, piemēram, igauņu valodas termina tulkojums (“mahe” var tulkot arī kā “maigs”).

34. Iesniedzējtiesai ir jāizlemj, vai Spānijas patērētājs terminus “biológico” un “bio” noteikti nesaistīs ar tādiem produktiem, kas iegūti ar bioloģiskās ražošanas metodēm.

35. Tomēr iesniedzējtiesai var sniegt dažas norādes, kas jāņem vērā, atbildot uz šo jautājumu. ( ) Pirmkārt, veicot tās novērtējumu, tā varētu ņemt vērā, ka Karaliskais dekrēts Nr. 1852/1993 iepriekšējā redakcijā attiecībā uz atbilstoši regulas noteikumiem saražotajiem produktiem tieši paredzēja izmantot ne vien terminu “ecológico”, bet arī terminus “biológico” un “bio”. Ja Spānijas likumdevējs terminus “biológico” un “bio” pielīdzina terminiem “ecológico” un “eco”, var pieņemt, ka arī Spānijas patērētājs vadīsies no šī principa. Faktiski var prezumēt, ka likumdevējs, pieņemot šo likuma normu, savu lēmumu ir balstījis uz pastāvošo patērētāju uztveri un šī likuma norma ir nostiprinājusi vai vismaz paplašinājusi šo patērētāju uztveri.

36. Apstāklis, ka Karaliskais dekrēts iepriekšējā redakcijā bija piemērojams vienīgi attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, šo secinājumu nepadara spēkā neesošu. Ja ar terminiem “biológico” un “bio” tiek apzīmēti produkti, kas saražoti atbilstīgi regulā aprakstītajām metodēm, tad ir jāpieņem, ka patērētājs citus produktus ar šādu apzīmējumu uztvers kā produktus, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm, un tādēļ šādu terminu lietošana var būt maldinoša. ( )

37. Arī apstrīdētais Karaliskā dekrēta grozījums nav pretrunā secinājumiem, kas izriet no Spānijas likuma formulējuma attiecībā uz Spānijas patērētāju uztveri. No vienas puses, pastāv arī reģionālās normas, kas arī turpmāk veicinās attiecīgo patērētāja uzticēšanos terminiem “biológico” un “bio”. No otras puses, nevar izdarīt pretēju secinājumu par izmaiņām patērētāju uztverē tikai no normas par šo terminu izmantošanu atcelšanu. Vismaz pārejoši turpinās pastāvēt uz vecajiem noteikumiem balstītā patērētāju uztvere. Tādēļ pēkšņa kādu terminu aizsardzības izbeigšana rada risku, ka patērētāji tiks maldināti. To varētu attaisnot vienīgi tad, ja būtu faktiski pierādīts, ka patērētāji vairs nesaista turpmāk neaizsargājamos terminus ar Regulai atbilstošo ražošanas metodi.

V – Secinājumi

38. Tādēļ es iesaku uz Tribunal Supremo lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbildēt šādi:

“1. 2. pants Padomes 1991. gada 24. jūnija Regulā (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem, kas grozīta ar Padomes 2004. gada 24. februāra Regulu (EK) Nr. 392/2004, nosaka, ka ar terminiem “bioloģisks” un tā saīsinājumiem visās dalībvalstīs un attiecīgajiem tulkojumiem Kopienas oficiālajās valodās, respektīvi, spāņu valodā “biológico” un “ecológico”, kā arī “bio” un “eco” pamatā tiek apzīmēti tikai produkti, kas iegūti saskaņā ar šo regulu noteiktajām bioloģiskās ražošanas metodēm.

2. Saskaņā ar Regulas Nr. 2092/91 2. pantu šajā pantā minēto terminu tulkojumus drīkst attiecināt uz produktiem, kas nav iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm tikai tādos gadījumos, ja šī tulkotā termina nozīme attiecīgajā mērķa valodā acīmredzami nav nekādā veidā saistīta ar produktiem, kas iegūti saskaņā ar bioloģiskās ražošanas metodēm.”