LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 171/30

Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Transworld Oil Computer Centrum u.c./Eurojust

(Lieta T-192/13)

2013/C 171/57

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Transworld Oil Computer Centrum BV (Berg en Dal, Nīderlande), Transworld Payment Solutions Ltd (Bermuda), Transworld ICT Solutions Ltd (Bangalore, Indija), Transworld Oil USA, Inc. (Houston, Amerikas Savienotās Valstis), Bermuda First Curaçao Ltd (Bermuda) un Johannes Christiaan Martinus Augustinus Maria Deuss (Bermuda) (pārstāvis — T. Barkhuysen, advokāts)

Atbildētājs: Eurojust

Prasītāju prasījumi:

Prasītāji lūdz

— atcelt Eurojust2013. gada 2. februāra apstiprinošo lēmumu,

— piespriest Eurojust pieņemt lēmumu pamatojoties uz 2013. gada 31. decembra atkārtoto iesniegumu un ņemot vērā Vispārējās tiesas nostāju,

— piespriest Eurojust segt izdevumus, kas radušies saistībā ar prasības pieteikuma sagatavošanu un atkārtoto pieteikumu.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza piecus pamatus.

1) Pirmais pamats: Eurojust nav pārbaudījis visus prasītāju izvirzītos juridiskos pamatojumus. — 2012. gada 4. oktobra lūgums sniegt informāciju un 2013. gada 31. decembra atkārtotais lūgums sniegt informāciju esot bijuši atšķirīgi juridiski pamatoti, tostarp ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 10. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (OV C 83, 389. lpp.) 8. panta 2. punktu, 41. panta 2. punktu un 42. pantu. Tomēr Eurojust apstrīdēto lēmumu ir pieņēmis balstoties vienīgi uz noteikumiem par piekļuvi Eurojust dokumentiem. Pārējos prasītāju izvirzītos juridiskos pamatojumus Eurojust esot prettiesiski ignorējis.

2) Otrais pamats: Lēmums neesot ticis pieņemts ar pietiekamu rūpību un esot nepilnīgi pamatots. — Eurojust atsakās sniegt pieprasīto informāciju un atsaucas uz Noteikumu par piekļuvi Eurojust dokumentiem 4. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktos paredzētajiem izņēmumiem. Tomēr apstrīdētajā lēmumā Eurojust nav pamatojis, kādēļ un ciktāl šie izņēmumi ir piemērojami konkrētajā gadījumā.

3) Trešais pamats: Eurojust ir nepareizi piemērojis Noteikumu par piekļuvi dokumentiem 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētos izņēmumus “izmeklēšanas procedūras valstī” un “smagas noziedzības apkarošana”. — Prasītājiem bija pamatotas un pareizas aizdomas, ka viena vai vairākas tiesību aizsardzības iestādes ir rīkojušās prettiesiski krimināllietas (iepriekšējās) izmeklēšanas ietvaros. Lai šīs aizdomas apstiprinātu, tie tostarp iesniedza pieteikumu par informācijas sniegšanu Eurojust. Eurojust apgalvo, ka pieprasīto informāciju tas nevar sniegt, jo joprojām notiek izmeklēšanas darbības. Prasītāji uzskata, ka Eurojust uz šiem izņēmumiem atsaucas kļūdas pēc un bez pietiekama pamatojuma.

4) Ceturtais pamats: Eurojust ir nepareizi piemērojis Noteikumu par piekļuvi dokumentiem 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto izņēmumu “personas privātā dzīve un integritāte”. — Eurojust neesot nedz apgalvojis, nedz pierādījis, ka pieprasītajos dokumentos ir ietverti trešo personu dati. Turklāt vienīgi tas, ka dokumentā ir ietverti personas dati, obligāti nenozīmē, ka tiktu skarta personas privātā dzīve vai integritāte. Amatpersonu iespējamās atrunas, kuras nemaz nav paustas savā vārdā, neesot pamats nesniegt pieprasīto informāciju. Ciktāl tiekot skarta personas privātā dzīve un integritāte Eurojust esot bijis jānoskaidro, vai un kā pieprasītie dokumenti — pilnībā vai daļēji anonimizēti — var tikt izsniegti. Arī to Eurojust nepamatoti neesot izdarījis.