41

Šādos apstākļos Symvoulio tis Epikrateias nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai lielpilsētas aglomerāta teritorijas ģenerālplāns, kurā ir noteikti vispārēji mērķi, vadlīnijas un vispārējas programmas teritorijas un pilsētbūvniecības plānošanai attiecībā uz plašāku aglomerācijas teritoriju, kā vienu no īpašajiem mērķiem paredzot tās tuvumā esošo kalnu masīvu aizsardzību, kā arī pilsētu teritoriju paplašināšanās aizliegumu, ir tāds akts, kas kompetentajai administratīvajai iestādei ļauj [Direktīvas 2001/42] 3. pantā paredzēto [..] vides novērtējuma procedūru [..] atbilstoši [..] interpretācijai [..] spriedumā lietā C‑567/10 Inter-Environnement Bruxelles u.c., EU:C:2012:159, [..] nepiemērot plānam, kurš, pamatojoties uz likumā paredzētu atļauju, vēlāk pieņemts ar dekrētu, kurā bija ietverts minētais teritorijas ģenerālplāns un ar kuru tika izveidotas aizsardzības zonas vienā no iepriekš minētajiem kalnu masīviem, un kurā tika noteikti tajā atļautie zemes izmantošanas veidi un darbības nolūkā precizēt un īstenot kalnu masīvu aizsardzības mērķus un pilsētu teritorijas paplašināšanās aizliegumu? 2) Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, rodas jautājums, vai tad, ja, [ņemot vērā] [minētā ģenerālplāna] [..] pieņemšanas dienu, attiecībā uz to nav bijis veikts Direktīvā 2001/42 [..] paredzētais ietekmes uz vidi novērtējums, [..] šāds novērtējums ir jāveic, ja tiek pieņemts [minēto plānu precizējošs] akts, [kas ir ticis pieņemts pēc minētās direktīvas stāšanās spēkā]? 3) Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, vai dekrēts – kurā ir ietverti noteikumi par aizsardzības pasākumiem, kā arī atļautajām darbībām un zemes izmantošanas veidiem zonā, kas ietilpst valsts [Natura 2000] tīklā kā KNT, īpaši aizsargājama dabas teritorija un ĪAT, un ar šiem noteikumiem tiek ieviests absolūtas vides aizsardzības režīms, kas ļauj tikai ierīkot ugunsdzēsības iekārtas, veikt mežu pārvaldību un ierīkot pārgājienu takas, bet no šo noteikumu pieņemšanas sagatavojošajiem aktiem tomēr neizriet, ka būtu tikuši ņemti vērā šo zonu saglabāšanas mērķi, proti, konkrēti vides parametri, pamatojoties uz kuriem tās tikušas iekļautas [Natura 2000] tīklā, un ja, pamatojoties uz šiem noteikumiem, attiecīgajā zonā turpina pastāvēt darbības, kas vairs nav atļautas, tikai tāpēc vien, ka tās bija atbilstošas iepriekšējam aizsardzības režīmam – var tikt uzskatīts par pārvaldības plānu saskaņā ar Direktīvas 92/43[..] 6. panta 3. punktu [..], pirms kura pieņemšanas nepastāvēja pienākums veikt [..] vides novērtējumu saskaņā ar [šo pantu, kas aplūkots kopā ar] Direktīvas 2001/42[..] 3. panta 2. punkta b) apakšpunktu? 4) Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, rodas jautājums, vai, ja ir ticis pieņemts teritoriālās plānošanas akts attiecībā uz plašāku vienotu ģeogrāfisku teritoriju, kurā principā saskaņā ar Direktīvas 2001/42 3. panta 2. punkta b) apakšpunktu, kas aplūkots kopā ar Direktīvas 92/43 6. panta 3. punktu, ir jāveic [..] vides novērtējums, kas nav ticis veikts, un turklāt ir konstatēts, ka iepriekšējs vides novērtējums bija vajadzīgs tikai attiecībā uz atsevišķām šīs teritorijas daļām – ņemot vērā piemēroto tiesisko regulējumu par atļautajiem izmantošanas veidiem un darbībām šajās zonās, kas neveido vienkāršus pārvaldības plānus –, bet ne attiecībā uz lielāko daļu šīs teritorijas zonu, ciktāl daļā, kas attiecas uz pēdējām minētajām zonām, noteiktais pasākums veido pārvaldības plānu, attiecībā uz kuru saskaņā ar Direktīvas 2001/42 3. panta 2. punkta b) apakšpunktu, kas aplūkots kopā ar Direktīvas 92/43 6. panta 3. punktu, nav vajadzīgs ietekmes uz vidi novērtējums, saskaņā ar Direktīvu 2001/42 ir iespējams atzīt visa šī akta daļēju spēkā neesamību un attiecīgi to atcelt tikai attiecībā uz tām ģeogrāfiskās teritorijas daļām, attiecībā uz kurām piemērotajos noteikumos ir prasīts ietekmes uz vidi novērtējums, [..] kas šī akta daļējas atcelšanas rezultātā izraisa, ka [vides] novērtējums ir jāveic tikai attiecībā uz konkrēto teritorijas daļu, nevis attiecībā uz visu teritoriju?”