Keywords

Summary



Keywords

1. Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Ierobežojumi – Nodokļu tiesību akti

(EKL 49. pants; Padomes Direktīvas 77/388 24. panta 3. punkts un 28.i pants un Direktīvas 2006/112 283. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

2. Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Īpašs režīms mazajiem uzņēmumiem

(Padomes Direktīvas 77/388 24. un 24.a pants un Direktīvas 2006/112 284.–287. pants)

Summary

1. EKL 49. pants nav pretrunā ne Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, kas ir grozīta ar Direktīvu 2006/18, 24. panta 3. punktam un 28.i pantam, ne arī Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 283. panta 1. punkta c) apakšpunktam, kuros dalībvalstīm ir atļauts piešķirt mazajiem uzņēmumiem, kas reģistrēti to teritorijā, atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa, zaudējot atskaitīšanas tiesības, bet šāda iespēja ir liegta mazajiem uzņēmumiem, kas reģistrēti citās dalībvalstīs

Protams, ārpus dalībvalsts teritorijas reģistrētu mazo uzņēmumu izslēgšana no pievienotās vērtības nodokļa atbrīvojuma padara šiem mazajiem uzņēmumiem mazāk pievilcīgu pakalpojumu sniegšanu šajā valstī un tādējādi rada pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumu.

Tomēr šajā pievienotās vērtības nodokļa režīma izstrādes stadijā mērķis nodrošināt efektīvas nodokļu kontroles, lai apkarotu iespējamo krāpšanu, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un ļaunprātīgu rīcību, kā arī mazo uzņēmumu režīma mērķis stiprināt to konkurētspēju pamato to, ka atbrīvojuma no pievienotās vērtības nodokļa piemērojamība tiek ierobežota ar mazo uzņēmumu darbību dalībvalsts, kurā nodoklis ir jāmaksā, teritorijā. Atbrīvojuma no pievienotās vērtības nodokļa ierobežojums mazajiem uzņēmumiem, kas ir reģistrēti tās dalībvalsts teritorijā, kas to piemēro, ir piemērots, lai nodrošinātu efektīvu nodokļu kontroļu īstenošanu, kas vērstas uz pārbaudi, vai ir izpildīti nosacījumi, kas ļauj saņemt minēto atbrīvojumu, jo uzņēmumi būtībā dokumentus, kas attiecas uz visu to saimniecisko darbību, glabā reģistrācijas vietā. Efektīva darbību, ko ir veicis minētajā teritorijā nereģistrēts mazais uzņēmums, izmantojot pakalpojumu sniegšanas brīvību, kontrole nav jāveic uzņemošajai dalībvalstij.

Turklāt attiecībā uz vajadzību ierobežot šī režīma izmantošanu tikai uz attiecīgajā dalībvalstī reģistrētajiem mazajiem uzņēmumiem noteikumi par administratīvo palīdzību, kas izriet no Regulas Nr. 1798/2003 par administratīvu sadarbību pievienotās vērtības nodokļu jomā un Regulas Nr. 218/92 atcelšanu un Direktīvas 77/799 par dalībvalstu kompetentu iestāžu savstarpēju palīdzību tiešo un netiešo nodokļu jomā, nevar nodrošināt lietderīgu datu apmaiņu par mazajiem uzņēmumiem, kas darbojas tās dalībvalsts, kas piemēro atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa, teritorijā. Atbilstoši Direktīvas 2006/112 272. panta 1. punkta d) apakšpunktam dalībvalstis var atbrīvot mazos uzņēmumus no visiem pienākumiem, kas paredzēti šīs direktīvas 213.–271. pantā, kuru mērķis ir informēt dalībvalstu nodokļu iestādes par darījumiem, kas apliekami ar pievienotās vērtības nodokli, to teritorijās. Tomēr mazie uzņēmumi parasti nodokļu ziņā netiek identificēti kā pievienotās vērtības nodokļa maksātāji to reģistrācijas dalībvalstī, un šīs valsts rīcībā nav nekādas informācijas par to apgrozījumu. Direktīva 77/799 attiecas uz informācijas par ienākuma nodokli, īpašumu un apdrošināšanas prēmijām apmaiņu. Lai gan nevar izslēgt, ka informācija, kas attiecas uz ienākumiem, var sniegt lietderīgas norādes, it īpaši, lai pētītu iespējami izdarītās pievienotās vērtības nodokļa krāpšanas, tomēr šī informācija neparāda ar pievienotās vērtības nodokli apliekamo apgrozījumu.

(sal. ar 51., 53., 59.–61., 64.–67., 71. un 76. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, kas ir grozīta ar Direktīvu 2006/18, 24. un 24.a pants, kā arī Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 284.–287. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “gada apgrozījums” attiecas uz uzņēmuma apgrozījumu gada laikā tajā dalībvalstī, kurā tas ir reģistrēts.

(sal. ar 77. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)