ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, skatot to kopā ar šīs pašas regulas 66. panta 3. punktu, Kopienas kolektīva preču zīme kā ikviena Kopienas preču zīme tiek aizsargāta pret jebkādu apdraudējumu, kas izriet no tādas Kopienas preču zīmes reģistrācijas, kura rada sajaukšanas iespēju.

Protams, lai gan ģeogrāfiskās norādes pamatfunkcija ir nodrošināt patērētājiem preču ģeogrāfisko izcelsmi un īpašas tām raksturīgas īpašības, tas tā nav attiecībā uz Kopienas kolektīvās preču zīmes pamatfunkciju. Tas, ka pēdējo minēto preču zīmi veido norāde, kas var kalpot par aptverto preču ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, neliek apšaubīt visu kolektīvo preču zīmju pamatfunkciju, kā tā izriet no Regulas Nr. 207/2009 66. panta 1. punkta, proti, funkciju nošķirt tās apvienības locekļu, kas ir šīs preču zīmes īpašnieki, preces vai pakalpojumus no citu uzņēmumu precēm vai pakalpojumiem. Tātad Kopienas kolektīvas preču zīmes funkcija netiek nošķirta tādēļ, ka tā ir reģistrēta saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 66. panta 2. punktu. Konkrētāk, runa ir par apzīmējumu, kurš ļauj nošķirt preces vai pakalpojumus atkarībā no preču zīmes īpašnieces apvienības, nevis atkarībā no to ģeogrāfiskās izcelsmes.

Lai gan Regulas Nr. 207/2009 66. panta 2. punktā ir paredzēts izņēmums no šīs pašas regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta, atvieglojot reģistrācijas nosacījumus un pieļaujot aptverto preču izcelsmi aprakstošu preču zīmju reģistrāciju, atbilstoši minētās regulas 66. panta 3. punktam, izņemot, ja ir skaidri paredzēts citādi, tā ir piemērojama visām Kopienas kolektīvām preču zīmēm, tostarp tām, kas ir reģistrētas atbilstoši tās 66. panta 2. punktam.

Līdz ar to tiktāl, ciktāl nekādi Regulas Nr. 207/2009 nodaļā, kas veltīta Kopienas kolektīvajām preču zīmēm, ietvertie noteikumi neļauj secināt, ka Kopienas kolektīvo preču zīmju, tostarp to, kuras veido norāde, kas var kalpot par aptverto preču ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, pamatfunkcija būtu atšķirīga no Kopienas individuālo preču zīmju pamatfunkcijas, ir jāuzskata, ka šī pamatfunkcija, tāpat kā Kopienas individuālu preču zīmju gadījumā, ir nošķirt preces vai pakalpojumus, kas ir apzīmēti atkarībā no to izcelsmes no konkrētā uzņēmuma, nevis atkarībā no to ģeogrāfiskās izcelsmes.

Tādējādi, ja iebildumu procesa kontekstā konfliktējošie apzīmējumi ir kolektīvas preču zīmes, no vienas puses, un individuālas preču zīmes, no otras puses, aptverto preču un pakalpojumu salīdzinājums ir jāveic atbilstoši tiem pašiem kritērijiem, kādi ir piemērojami, kad tiek vērtēta līdzība vai identiskums starp precēm un pakalpojumiem, kas aptverti ar divām individuālām preču zīmēm.

(sal. ar 35., 41.–43. un 49. punktu)
4.

Iestāžu akti — Pamatojums — Pienākums — Piemērojamība — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu — Kodolieroču izplatīšanā iesaistīto vai tai atbalstu sniedzošo personu, organizāciju vai struktūru līdzekļu iesaldēšana — Alternatīvi kritēriji, kas noteikti Savienības tiesību aktos, lai ierakstītu personas un sabiedrības sarakstā, uz kuru attiecas ierobežojošie pasākumi — Pamatojuma, kas balstīts tikai uz vienu no šiem kritērijiem vai dažiem no tiem, pietiekamība (LESD 296. pants; Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP 20. panta 1. punkta c) apakšpunkts; Padomes Regulas Nr. 267/2012 23. panta 2. punkts) (sal. ar 65.–76. punktu)
2.

Eiropas Savienības budžets — Finanšu regula — Prasījumu atgūšana no trešām personām — Atteikšanās — Nosacījums — Tāda debitora maksātnespēja, kas saņēmis kredītinstitūcijas pārvaldītu Savienības finansējumu — Tādas dalībvalsts atteikšanās iespēja, kas finansējumu saņēmusi no speciālās programmas pirmspievienošanās pasākumiem lauksaimniecības un lauku attīstībai (SAPARD) — Neesamība — Vispārēja principa par Savienības iestāžu attiekšanos no saviem parāda prasījumiem pastāvēšana — Neesamība (Padomes Regulas Nr. 1258/1999, Nr. 1266/1999 12. panta 2. punkts un Regulas Nr. 1605/2002 73. panta 2. punkts; Komisijas Regulas Nr. 2342/2002 87. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (sal. ar 31., 32. un 42. punktu)
Apzīmējumam, ko veido no koka izgatavota taisnstūra kaste ar izbīdāmu statīvu mehānismu detaļu glabāšanai un šo statīvu aizvēršanas mehānismu abos kastes galos, Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē nav atšķirtspējas. Tādējādi pieteiktajai preču zīmei ir izbīdāms mehānisms, kas ļauj savienot četrus spēles statīvus, un spēles detaļas, kā arī statīvu balsti atrodas starp četriem statīviem, kas veido kasti atbalstošas sienas, un tai ir divas mazas pieskrūvētas plāksnītes, kas domātas aizvēršanas mehānismam, un cits iesaiņojums tai nav vajadzīgs. Katrai sānu sienai no iekšpuses ir divas frēzētas rievas, kas ļauj izbīdīt divus statīvus. Aizvēršanai paredzētajām mazajām plāksnītēm ir taisnstūra forma ar noapļotiem galiem un slīpinātām malām, un pie rāmja tās ir piestiprinātas ar skrūvi.

Ņemot vērā šo aprakstu, pieteiktā preču zīme būtiski neatšķiras no attiecīgās nozares normām vai ieražām. Ir vispārpieņemts, ka saviesīgas spēles un rotaļlietas (piemēram, rummy spēles bērniem rotaļlietu versijas) ir iesaiņotas un tiek pārdotas iesaiņojumos, kas izgatavoti no dažādu materiālu veidiem, tostarp koka kastēs.

Ir vispārīgi atzīts, ka attiecīgās preces bieži tiek ievietotas taisnstūra koka kastēs. Tāpat arī veids, kādā kaste, kuras forma veido attiecīgo preču zīmi, tiek izjaukta un salikta kopā, proti, izbīdāmu statīvu mehānisms, kas ļauj uzstādīt spēli vai salikt to kopā, būtiski neatšķiras no nozares normām un ieražām. Patiešām ir vispārīgi zināms, ka pastāv līdzīgi izbīdāmi mehānismi attiecīgo preču uzstādīšanai un salikšanai kopā. Aplūkojot tos kopumā, pieteiktās preču zīmes dažādās pazīmes vēl neļauj uzskatīt, ka pieteiktā preču zīme būtiski atšķiras no attiecīgās nozares normām un ieražām. Līdz ar to pieteiktajai preču zīmei nav atšķirtspējas, kas konkrētajai sabiedrības daļai ļautu identificēt attiecīgās preces kā tādas, kas nāk no konkrēta uzņēmuma, un tādējādi atšķirt šīs preces no citu uzņēmumu precēm.

(sal. ar 44.–46. punktu)
3.

Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana — Absolūti atteikuma pamati — Preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var kalpot, lai norādītu preces īpašības — Jēdziens — Neoloģisms, kas sastāv no elementiem, kuri apraksta attiecīgo preču vai pakalpojumu īpašības — Iekļaušana, ja kombinācija nav neparasta (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (sal. ar 20. punktu)
3.

Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana — Absolūti atteikuma pamati — Preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var kalpot, lai norādītu preces īpašības — Jēdziens — Neoloģisms, kas sastāv no elementiem, kuri apraksta attiecīgo preču vai pakalpojumu īpašības — Iekļaušana, ja kombinācija nav neparasta (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (sal. ar 25. un 36. punktu)
1)

atcelt Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra (Cedefop) 2013. gada 15. jūlija lēmumu, ar kuru ir atteikta piekļuve tā valdes, tā biroja un tā koordinācijas grupas “Knowledge Management System” protokoliem par laikposmu no 2002. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. decembrim tiktāl, ciktāl ar to ir atteikta piekļuve valdes un biroja protokoliem, izņemot attiecībā uz piekļuvi to locekļu vārdiem;
Kontrole, kuru Vispārējā tiesa īsteno atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 61. pantam, ir Biroja apelācijas padomju lēmumu tiesiskuma kontrole un ka tā var atcelt vai grozīt lēmumu, kas ir prasības priekšmets, tikai tad, ja tā pieņemšanas brīdī tajā ir pieļauts pārkāpums, kas ir viens no šīs regulas 61. panta 2. punktā norādītajiem atcelšanas vai grozīšanas iemesliem. No tā izriet, ka Vispārējai tiesai atzītās lēmumu grozīšanas tiesības nepiešķir tai pilnvaras ar savu vērtējumu aizstāt apelācijas padomes vērtējumu un arī veikt vērtējumu, par kuru minētā padome vēl nav paudusi viedokli. Līdz ar to grozīšanas pilnvaru īstenošana principā ir īstenojama vienīgi situācijās, kurās Vispārējā tiesa pēc Biroja apelācijas padomes veiktā vērtējuma pārbaudes var, pamatojoties uz konstatētajiem faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem, noteikt, kāds lēmums apelācijas padomei bija jāpieņem.

Ja, izskatot pieteikumu par dizainparauga spēkā neesamības atzīšanu, dizainparauga novitātes pārbaude, salīdzinot ar agrākajiem dizainparaugiem, uz kuriem atsaucas prasītāja, nav bijusi pilnīga, Vispārējās tiesas pārbaude, vērtējot apstrīdētā dizainparauga novitāti salīdzinājumā ar visiem elementiem, uz kuriem prasītāja atsaukusies procesos Biroja instancēs, būtībā nozīmētu Biroja raksturīgo administratīvo un izmeklēšanas funkciju īstenošanu un šī fakta dēļ būtu pretrunā ar institucionālo līdzsvaru, uz kuru balstās princips par kompetenču sadali starp Biroju un Vispārējos tiesu.

(sal. ar 89. un 91. punktu)
Attiecībā uz piekļuvi dokumentiem ECB ir plaša rīcības brīvība attiecībā uz jautājumu par to, vai dokumentos, kuriem tiek prasīts piekļūt, ietvertās informācijas izpaušana var apdraudēt sabiedrības intereses saistībā ar Savienības vai dalībvalsts finanšu, monetāro vai ekonomisko politiku, ECB vai Eurosistēmas valstu centrālo banku finanšu situāciju un finanšu stabilitāti Savienībā vai dalībvalstī Lēmuma 2004/258 par publisku piekļuvi minētās bankas dokumentiem, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2011/342, 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrā, trešā un septītā ievilkuma izpratnē, un tādējādi Savienības tiesas īstenotā tiesiskuma pārbaude šajā ziņā ir jāattiecina tikai uz to, ka tiek pārbaudīts, vai ir ievēroti procesuālie un pamatojuma noteikumi, ir izvērtēta faktu saturiskā precizitāte, kā arī vai nav pieļauta acīmredzama kļūda faktu novērtējumā un pilnvaru nepareiza izmantošana.

Attiecībā uz izņēmumiem no Lēmuma 2004/258 par publisku piekļuvi minētās bankas dokumentiem, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2011/342, 2. panta 1. punktā paredzētajām piekļuves tiesībām – tā kā šie izņēmumi ir atkāpe no minētajām tiesībām, tie ir jāinterpretē un jāpiemēro šauri. Tādēļ, ja ECB nolemj atteikt piekļuvi dokumentam, kuru tai tiek lūgts publiskot, saskaņā ar minētā lēmuma 4. panta 1. punktu tai principā ir jāsniedz paskaidrojumi par to, kā piekļuve šim dokumentam varētu konkrēti un faktiski kaitēt interesēm, ko aizsargā kāds no šajā tiesību normā paredzētajiem izņēmumiem, uz kuru šī iestāde atsaucas.

Šai sakarā atbilstoši Lēmuma 2004/258 4. pantā paredzētajiem noteikumiem ECB ir jāsalīdzina, pirmkārt, esošā situācija, kurā piekļuve dokumentiem (vēl) nav atļauta, un, otrkārt, iespējamā situācija, kurā piekļuve dokumentiem tiktu atļauta. Tādēļ tikai tas vien, ka lēmumā par daļēju atteikumu ECB ir ņēmusi vērā iespējamu situāciju, kurā tā atļautu piekļuvi dokumentiem, saistībā ar kuriem tiek prasīta satura izpaušana, pats par sevi neapšauba tās lēmuma pamatotību.

(sal. ar 73. un 75. punktu)
Padomei ir plaša rīcības brīvība, lai vispārīgā un abstraktā veidā noteiktu juridiskos kritērijus un kārtību ierobežojošo pasākumu pieņemšanai. Šajā ziņā atbalsta sniegšanas Irānas valdībai kritērija ļoti plašā formulējuma dēļ Padomei ar šo kritēriju tiek piešķirta rīcības brīvība. Tomēr tās nav pārmērīgas vai patvaļīgas pilnvaras. Pirmkārt, tiesiskās noteiktības princips, kas ir viens no Savienības tiesību vispārējiem principiem un kas it īpaši pieprasa, lai noteikumi būtu skaidri, precīzi un to sekas būtu paredzamas sevišķi tad, ja tie var radīt negatīvas sekas personām vai uzņēmumiem, nenoliedzami ir piemērojams attiecībā uz tādiem ierobežojošiem pasākumiem, kas būtiski ietekmē attiecīgo personu un vienību tiesības un brīvības. Otrkārt, atbalsta sniegšanas Irānas valdībai kritērijs ietilpst to tiesību normu piemērošanas jomā, kas ir tikušas skaidri nošķirtas, ņemot vērā ierobežojošos pasākumus attiecībā uz Irānu reglamentējošajā tiesiskajā regulējumā, it īpaši Lēmuma 2012/35, ar kuru šis kritērijs tika ieviests Lēmuma 2010/413, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, 20. panta 1. punktā, preambulas 13. apsvērumā, izvirzītos mērķus. Kā izriet no šī Lēmuma 2012/35 preambulas 13. apsvēruma, minētais kritērijs uz mērķi orientētā un selektīvā veidā attiecas uz konkrētās personas vai vienības pašas veiktajām darbībām, kuras, pat ja tām pašām par sevi nav nekādas tiešas vai netiešas saiknes ar kodolieroču izplatīšanu, tomēr var to veicināt, sniedzot Irānas valdībai saimnieciskos resursus vai materiālas, finansiālas vai loģistikas iespējas, kas ļauj tai veikt izplatīšanas darbības.

Minētais kritērijs tādējādi neattiecas uz jebkāda veida atbalstu Irānas valdībai, bet tikai uz tiem atbalsta veidiem, kuri to kvantitatīvās vai kvalitatīvās nozīmes dēļ veicina Irānas kodolieroču darbību veikšanu. Ar šo kritēriju tādējādi objektīvā veidā tiek definēta ierobežota to personu un vienību kategorija, kurām var tikt piemēroti līdzekļu iesaldēšanas pasākumi. Tas tādējādi var tikt piemērots attiecībā uz jebkuru vienību, kas sniedz atbalstu, it īpaši finansiālas palīdzības veidā, Irānas valdībai. Tas savukārt neattiecas uz visām tām vienībām, kuras pieder Irānas valdībai vai kurām ir sakne ar to, proti, uz visiem Irānas nodokļu maksātājiem.

(sal. ar 75.–80., 83., 84. un 88. punktu)
Attiecībā uz to, lai konstatētu spēkā esošu antidempinga pasākumu apiešanu, kas izpaužas kā minētajiem pasākumiem pakļautas preces nosūtīšana caur trešajām valstīm Antidempinga pamatregulas Nr. 1225/2009 13. panta 1. punkta otrās daļas izpratnē – ne no šīs regulas, ne no judikatūras neizriet, ka fakts, ka attiecīgais eksportētājs nav varējis pierādīt, ka tas ir līdzīgas preces ražotājs vai ka tas atbilst Antidempinga pamatregulas Nr. 1225/2009 13. panta 2. punktam, ļauj Savienības iestādēm automātiski secināt, ka prasītājs ir veicis pārsūtīšanas darbības.

(sal. ar 105. punktu)
Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2015. gada 29. janvāra spriedums – Blackrock /ITSB ( “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY ”)

(lieta T‑609/13)

“Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” reģistrācijas pieteikums — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts”

1. Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana — Absolūti atteikuma pamati — Preču zīmes, kam nav atšķirtspējas — Preču zīmes, ko veido reklāmas saukļi — Atšķirtspēja — Speciālu novērtēšanas kritēriju piemērošana — Nepieļaujamība (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (sal. ar 19.–21. punktu)

2. Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana — Absolūti atteikuma pamati — Preču zīmes, kam nav atšķirtspējas — Preču zīmes, ko veido reklāmas saukļi — Sauklis ar iztēles elementu (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (sal. ar 22. punktu)

3. Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana — Absolūti atteikuma pamati — Preču zīmes, kam nav atšķirtspējas — Preču zīmes, ko veido reklāmas saukļi — Reklāmas formula ar cildinošu raksturu (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (sal. ar 23. un 24. punktu)

4. Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana — Absolūti atteikuma pamati — Preču zīmes, kam nav atšķirtspējas — Vārdiska preču zīme “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (sal. ar 26.–41. punktu)

5. Kopienas preču zīme — Apelācija — Apelācijas sūdzība Apelācijas padomēs — Apelācijas padomju kompetence — Jauna un pilnīga izvērtēšana pēc būtības (Padomes Regulas Nr. 207/2009 64. panta 1. punkts) (sal. ar 35. punktu)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 11. septembra lēmumu lietā R 572/2013‑4 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

Rezolutīvā daļa:

1) prasību noraidīt;
Protams, ne bis in idem princips ir jāievēro naudas soda piemērošanas procedūrās saistībā ar konkurences tiesībām. Konkurences tiesību jomā šis princips aizliedz kādu uzņēmumu atkārtoti sodīt vai ierosināt lietu par rīcību, kura vērsta pret konkurenci un par kuru tas ir sodīts vai atbildība ir noņemta ar iepriekšēju lēmumu, kas nav pārsūdzams.

Tomēr dalībvalstu konkurences iestādes nav tiesīgas pieņemt lēmumus, ar kuriem tiek atzīts, ka uzņēmums nav atbildīgs par LESD 101. vai 102. panta pārkāpumu, proti, ar kuriem konstatēta minētā panta pārkāpuma neesamība, jo gan no Regulas Nr. 1/2003 formulējuma un satura, gan tās mērķa izriet, ka LESD 101. vai 102. panta pārkāpuma neesamības konstatēšanu var veikt tikai Komisija, pat ja šis pants tiek piemērots valsts konkurences iestādes īstenotā tiesvedībā. Šajā ziņā valsts konkurences iestādes šāda “negatīva” lēmuma pēc būtības pieņemšana radītu risku apdraudēt LESD 101. un 102. panta vienveidīgu piemērošanu, kas ir viens no Regulas Nr. 1/2003 mērķiem un ir apstiprināts tās preambulas 1. apsvērumā, jo tas varētu traucēt Komisijai vēlāk konstatēt, ka minētā rīcība ir uzskatāma par šo Savienības tiesību normu pārkāpumu. Tādējādi, ja dalībvalsts konkurences iestāde atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 5. pantam apstiprina saistības vai konstatē, ka nav pamata tās rīcībai, tā nevar tikt uzskatīta par tādu, kura ir pieņēmusi lēmumu, kurā secināta LESD 101. vai 102. panta pārkāpuma neesamība. Līdz ar to uzņēmums nevar pamatoti atsaukties uz valsts konkurences iestādes par to pieņemto lēmumu, lai piemērotu ne bis in idem principu.

(sal. ar 29.–31. punktu)
3

2007. gada lēmumā Komisija konstatēja, ka laika posmā no 1988. gada 15. aprīļa līdz 2004. gada 11. maijam Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) GIS tirgū pastāvēja vienots un turpināts EKL 81. panta un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 53. panta pārkāpums, un minētā lēmuma adresātiem, kas bija GIS Eiropā un Japānā reģistrēti ražotāji, piemēroja naudas sodus, kuru summa tika aprēķināta atbilstoši metodei, kas izklāstīta Pamatnostādnēs naudas sodu noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu (OV 1998, C 9, 3. lpp.; turpmāk tekstā – “Pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai”), kā arī Komisijas Paziņojumā par atbrīvojumu no naudas soda un naudas soda samazināšanu aizliegto vienošanos gadījumos (OV 2002, C 45, 3. lpp.).
119

Treškārt, neraugoties uz to, savā TES pieprasījumā prasītāja nav sniegusi datus par tās iepirktā benzola cenām. Līdz ar to 2011. gada 3. oktobra informācijas pieprasījumā Komisija prasītājai skaidri lūdza sniegt pierādījumus par to, ka tās iepirktā benzola cena atspoguļo tirgus vērtības. Atbildot uz šo pieprasījumu, prasītāja 2011. gada 17. oktobrī, proti, pirms trīs mēnešu termiņa beigām, precizēja, ka tās benzols tiek ražots no koksa, nevis no naftas, un diagrammas formātā sniedza datus par savām iepirkuma cenām. Komisija pārbaudīja šos datus, veicot pārbaudes apmeklējumu, kas notika 2011. gada 14. un 15. novembrī, proti, pirms attiecīgā termiņa beigām.
94

Prasītājas ar elektroenerģijas eksportu saistītās darbības atšķiras no pārejām tās pilnvarām, jo tās nav pakalpojumi sabiedrības interesēs, kurus sniedz Irānas iedzīvotājiem. Līdz ar to nepastāv pati no sevis izrietoša saikne starp visām prasītājas darbībām un pilnvarām, kas prasītu tās uzlūkot kopā. Tas tā vēl jo vairāk ir tādēļ, kā izriet arī no lietas materiāliem, ka finanšu resursi, kurus gūst no elektroenerģijas eksporta darbībām, netiek izmantoti kādai īpašai budžeta pozīcijai.
45

Prasītājs apgalvo, ka dalībvalstu, kurām no to ietekmes neatkarīgu apstākļu dēļ ir ekonomisks ārkārtas stāvoklis, parāda dzēšana vai apturēšana, pamatojoties uz nepieciešamības principu, var tikt uzskatīta par finansiālu atbalstu LESD 122. panta 2. punkta izpratnē. Kā uzskata prasītājs, no šīs tiesību normas formulējuma izriet, ka šāds finansiāls atbalsts var tikt sniegts vai nu noteiktu laiku, vai vispārīgi iespējas saņemt atbalstu formā un tādējādi tas nav ierobežots ar ad hoc pasākumu noteikšanu, kā to kļūdaini apgalvojot Komisija. Visbeidzot, šī tiesību norma neuzliekot pienākumu šādu atbalstu katrā ziņā finansēt no Savienības budžeta.
37

Līdz ar to no pašas šīs vēstules formulējuma izriet, ka tās autors ne tikai ir informējis prasītāju, kā to apgalvo Komisija, par savu nodomu to izslēgt no līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, bet arī tai ir paziņojis lēmumu nepiešķirt līguma slēgšanas tiesības konsorcijam, kurā tā ietilpst.
1

Einhell Germany AG, Hans Einhell Nederlands BV, Einhell France SAS un Hans Einhell Österreich GmbH (turpmāk tekstā visas kopā – “prasītājas”) ir četras sabiedrības, kas pieder Einhell grupai, kura tostarp importē Ķīnas izcelsmes gaisa kompresorus. It īpaši, šīs sabiedrības importē uz Eiropas Savienību kompresorus, kurus tās iegādājas no Nu Air (Shanghai) Compressors and Tools Co. Ltd (turpmāk tekstā – “Nu Air Shanghai” vai “ražotājs eksportētājs”), kas ir Ķīnā reģistrēta sabiedrība, kura pieder Nu Air grupai.
128

Sākumā ir jānorāda, ka LES 17. panta 6. punktā nav noteikta prasība, ka Komisijas priekšsēdētājam atkāpšanās no amata ir jāpieprasa vai arī par to jāpaziņo, izmantojot īpašu formu, it īpaši rakstveidā. Šķiet, šādas formalitātes ievērošana arī netiek prasīta saskaņā ar vispārējo tiesiskās noteiktības principu, jo pierādīšanas pienākums saistībā ar atkāpšanos no amata katrā ziņā ir jāpilda lietas dalībniekam, kas uz to atsaucas (pēc analoģijas šajā ziņā skat. spriedumu, 2001. gada 23. februāris, De Nicola/EIB, T‑7/98, T‑208/98 un T‑109/99, Krājums‑CDL, EU:T:2001:69, 287. un 290. punkts). Tādējādi tas pats ir attiecināms uz brīvprātīgu atkāpšanos no Komisijas locekļa amata.
Piekrītot Komisijai, ir jānorāda, ka jautājums par zinātniskiem pierādījumiem par norādēm, uz kurām attiecas Regulas Nr. 1924/2006 13. un 14. pants, bija izskatīts dokumentā, ko Komisija pieņēma 2007. gada 14. decembrī un kas ir pieejams tās interneta vietnē ar nosaukumu “Guidance on the implementation of regulation no 1924/2006 on nutrition and health claims made on foods – Conclusions of the standing committee on the food chain and animal health” (Pamatnostādnes par Regulu Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem īstenošanu – Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas secinājumi). No minētā dokumenta III.2.3. punkta ar nosaukumu “Klasifikācijas atbilstoši 13. pantam vai 14. pantam sekas” skaidri izriet, ka norāžu klasifikācijai atbilstoši šīm tiesību normām nebija nekādas ietekmes uz zinātniskā pamatojuma pakāpi, kas ir prasīta šo norāžu atļaušanai.
38

Turklāt ir jānorāda, ka vismaz daļa no būvmateriāliem, kas ir aptverti ar apstrīdēto preču zīmi, un gandrīz visas preces, kas ir aptvertas ar agrākajām preču zīmēm, ir izgatavotas no izejvielām, kuru pamatā ir akmens, ko, it īpaši to dabiskajā stāvoklī, konkrētā sabiedrības daļa viegli var asociēt ar terminu “rock”, pat saprotot ar to “klinšakmeni” vai “klinti”, kā dēļ tas ir lielākoties aprakstošs (spriedums “REDROCK”, minēts 21. punktā, EU:T:2009:398, 54. punkts).