ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 313/4

Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 16. oktobra spriedums (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Queen, kas pārstāv — Synthon BV/Licensing Authority of the Department of Health

(Lieta C-452/06) (1)

(Kopienas kodekss, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm - Tirdzniecības atļauja - Pēc būtības līdzīgas zāles - Saīsinātā procedūra - Savstarpējās atzīšanas procedūra - Atteikuma pamatojums - Dalībvalsts atbildība - Pietiekami būtisks Kopienu tiesību pārkāpums)

(2008/C 313/05)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Synthon BV

Atbildētāja: Licensing Authority of the Department of Health

Piedaloties: SmithKline Beecham plc

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.), 8. panta, 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii daļas un 28. panta interpretācija — Saīsinātā procedūra, lai saņemtu tirdzniecības atļauju zālēm — Patentēts farmaceitiskais produkts, kas ir “pēc būtības līdzīgs” atļautam produktam — Atteikums apmierināt lūgumu sniegt tirdzniecības atļauju medikamentam, kura tirdzniecības atļauju ir izsniegusi cita dalībvalsts — Pienākums atzīt attiecīgās dalībvalsts piešķirto atļauju, bet saglabājot tiesības uzsākt procesu, ko nosaka direktīva, iespējamo sabiedrības veselības risku noteikšanai — Būtisks Kopienas tiesību pārkāpums, kas rada pienākumu atlīdzināt radīto kaitējumu

Rezolutīvā daļa:

1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, 28. pants nepieļauj, ka dalībvalsts, izskatot citas dalībvalsts atbilstoši šīs direktīvas 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) ievilkumā paredzētajai saīsinātajai procedūrai izsniegtas cilvēkiem paredzētu zāļu tirdzniecības atļaujas savstarpējās atzīšanas pieprasījumu, noraida šo pieprasījumu, pamatojoties uz to, ka attiecīgās zāles pēc būtības nav līdzīgas atsauces (references) zālēm;

2) dalībvalsts atteikums saskaņā ar Direktīvas 2001/83 28. pantu atzīt citas dalībvalsts atbilstoši šīs direktīvas 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) ievilkumā paredzētajai saīsinātajai procedūrai izsniegtu cilvēkiem paredzētu zāļu tirdzniecības atļauju, pamatojoties uz to, ka attiecīgās zāles pēc būtības nav līdzīgas atsauces (references) zālēm, vai arī ietilpst tādā zāļu kategorijā, attiecībā uz kurām attiecīgās dalībvalsts vispārējā praksē netiek pieļauts, ka tās varētu atzīt par zālēm, kas pēc būtības ir līdzīgas atsauces (references) zālēm, ir pietiekami būtisks Kopienu tiesību pārkāpums, kas var radīt šīs dalībvalsts atbildību.

(1) OV C 326, 30.12.2006.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 82/2

Tiesas (virspalāta) 2009. gada 10. februāra spriedums — Īrija/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-301/06) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2006/24/EK - Datu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu, saglabāšana - Juridiskā pamata izvēle)

(2009/C 82/03)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Īrija (pārstāvji — D. O'Hagan, pārstāvis, E. Fitzsimons, D. Barniville un A. Collins, SC)

Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Slovākijas Republika (pārstāvis — J. Čorba)

Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Duintjer Tebbens, M. Dean un A. Auersperger Matić), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-C. Piris, J. Schutte un S. Kyriakopoulou)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju prasījumu atbalstam: Spānijas Republika (pārstāvji — M. A. Sampol Pucurull un J. Rodríguez Cárcamo), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. ten Dam un C. Wissels), Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Docksey, R. Troosters un C. O'Reilly), Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (pārstāvis — M. H. Hijmans)

Priekšmets

Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (OV L 105, 54. lpp.), atcelšana — Juridiskā pamata izvēle

Rezolutīvā daļa:

1) prasību noraidīt;

2) Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

3) Spānijas Karaliste, Nīderlandes Karaliste, Slovākijas Republika, Eiropas Kopienu Komisija un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

(1) OV C 237, 30.9.2006.
1)

2002. gada 27. decembra Likuma Nr. 289 par valsts gada un daudzgadu budžeta veidošanas noteikumiem (2003. gada finanšu likums) (legge Nr. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) 8. un 9. pantā paredzot vispārīgu un nediferencētu atteikšanos no pārbaudēm attiecībā uz ar nodokli apliekamiem darījumiem, kas veikti vairāku taksācijas gadu laikā, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 2. un 22. pantu, kā arī EKL 10. pantu;
—

projekti, kuri ietilpst Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu piemērošanas jomā šīs direktīvas sākotnējā redakcijā, kā arī redakcijā ar grozījumiem, kuri tika veikti ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK, pirms tie tiek realizēti pilnībā vai daļēji, pirmkārt, tiktu izvērtēti attiecībā uz to iespējamo ietekmi uz vidi, un, otrkārt, ja tiem varētu būt būtiska ietekme uz vidi to rakstura, izmēru vai atrašanās vietas dēļ, tiktu izvērtēti saistībā ar to ietekmi atbilstoši Direktīvas 85/337/EEK 5.–10. pantam, un pirms atļaujas piešķiršanas vēja parku izveidei un ar to saistītām darbībām Derrybrien, Galway grāfistē, kā arī pirms darbu izpildes, tiktu sniegts projekta ietekmes uz vidi novērtējums atbilstoši Direktīvas 85/337/EEK 5.–10. pantam gan tās sākotnējā redakcijā, gan redakcijā, kas izriet no grozījumiem, kuri tika veikti ar Direktīvu 97/11,
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 183/2

Tiesas (virspalāta) spriedums 2008. gada 3. jūnijā (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Queen, The International Association of Independent Tanker (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, The International Salvage Union/Secretary of State for Transport

(Lieta C-308/06) (1)

(Jūras transports - Kuģu radītais piesārņojums - Direktīva 2005/35/EK - Spēkā esamība - Montegobejas konvencija - Marpol 73/78 konvencija - Tiesiskās sekas - Atsaukšanās - Rupja neuzmanība - Tiesiskās drošības princips)

(2008/C 183/03)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: The Queen, The International Association of Independent Tanker (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, The International Salvage Union

Atbildētājs: Secretary of State for Transport

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem (OV L 255, 11. lpp.) 4. panta un 5. panta 1. un 2. punkta spēkā esamība — Kopienu tiesību normas, ar kurām ierobežo dažus izņēmumus, kas noteikti starptautiskajā konvencijā (Starptautiskā konvencija par kuģu radītā piesārņojuma novēršanu jeb “MARPOL konvencija”) — Tiesību normas, ar kurām uzliek krimināltiesiskas sankcijas gadījumos, kuros starptautiskā konvencija (Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencija [UNCLOS]) tās nenosaka

Rezolutīvā daļa:

1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem spēkā esamību nevar vērtēt: — ne vadoties no starptautiskās konvencijas par kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu, kas parakstīta Londonā 1973. gada 2. novembrī un kas ir papildināta ar 1978. gada 17. februāra protokolu, — ne vadoties no Apvienoto Nāciju Jūras tiesību konvencijas, kas parakstīta Montegobejā 1982. gada 10. decembrī;

2) ceturtā jautājuma pārbaudes rezultātā nav iegūts neviens pierādījums, kas radītu šaubas par Direktīvas 2005/35 4. panta spēkā esamību, vadoties no vispārīgā tiesiskās drošības principa.

(1) OV C 261, 28.10.2006.
2)

tādos procesuālos apstākļos, kādi ir pamata prāvā, no EKL 88. panta 3. punkta pēdējā teikuma izrietošais pienākums novērst atbalsta nelikumības sekas, runājot par to summu aprēķinu, kas ir jāatmaksā saņēmējam, izņemot ārkārtas apstākļus, attiecas arī uz periodu no Eiropas Kopienu Komisijas lēmuma, ar ko konstatēta šī atbalsta saderība ar kopējo tirgu, pieņemšanas līdz minētā lēmuma atcelšanai Kopienu tiesā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 64/10

Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 24. janvāra spriedums (Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Queen, Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Ozturk/Secretary of State for the Home Department

(Lieta C-294/06) (1)

(EEK un Turcijas Asociācijas līgums - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Asociācijas padomes Lēmums Nr. 1/80 - 6. panta 1. punkta pirmais ievilkums - Darba ņēmējs, kurš pieder likumīgajam darba tirgum - Ieceļošanas atļauja studenta vai au pair statusā - Ietekme uz uzturēšanās tiesībām)

(2008/C 64/13)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: The Queen, E. Paīra [Ezgi Payir], B. Akjūzs [Burhan Akyuz], B. Ozturks [Birol Ozturk]

Atbildētāja: Secretary of State for the Home Department [Iekšlietu ministrija]

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Court of Appeal — EEK/Turcijas Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 6. panta 1. punkta interpretācija — Jēdziens “darba ņēmējs, kas pieder dalībvalsts likumīgajam darba tirgum” — Turcijas pilsone, kas nodarbināta kā au pair un šī darba veikšanai ir saņēmusi uzturēšanās atļauju uz diviem gadiem — Turcijas pilsoņi, kuriem ir uzturēšanās atļauja studiju programmas apgūšanai un darba atļauja, kurā atļauts mācību gada laikā strādāt līdz 20 stundām nedēļā

Rezolutīvā daļa

Tas, ka Turcijas pilsonim ir atļauts iebraukt dalībvalsts teritorijā au pair vai studenta statusā, viņam nevar liegt “darba ņēmēja” statusu un piederību pie šīs dalībvalsts “likumīgā darba tirgus” Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas nodibināšanu 6. panta 1. punkta izpratnē. Šis apstāklis tādējādi nevar liegt minētajam pilsonim pamatoties uz šo tiesību normu, lai iegūtu darba atļaujas pagarinājumu un izmantotu ar to saistītās uzturēšanās tiesības.

(1) OV C 237, 30.9.2006.
1)

piena kvotu tirdzniecības vieta nav ne lauksaimniecības intervences aģentūra Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2001. gada 19. janvāra Direktīvu 2001/4/EK, 4. panta 5. punkta trešās daļas nozīmē, aplūkojot to kopā ar tās D pielikuma 7. punktu, ne arī darbiniekiem paredzēts veikals minētā 4. panta 5. punkta trešās daļas nozīmē, aplūkojot to kopā ar minētās direktīvas D pielikuma 12. punktu;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 51/18

Tiesas (otrā palāta) 2007. gada 18. decembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR)/Administration des douanes et droits indirects, Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED)

(Lieta C-314/06) (1)

(Direktīva 92/12/EEK - Akcīzes nodoklis - Minerāleļļas - Zaudējumi - Atbrīvojums no nodokļa - Nepārvarama vara)

(2008/C 51/29)

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR)

Atbildētāji: Administration des douanes et droits indirects, Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED)

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation — Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (OV L 76, 1. lpp.) 14. panta 1. punkta interpretācija — Atbrīvojums no nodokļa, kas atlikšanas režīma ietvaros paredzēts negadījuma vai nepārvaramas varas izraisītiem zaudējumiem, kā arī zaudējumiem preču īpatnību dēļ, tās ražojot un apstrādājot, glabājot un pārvadājot — Šī atbrīvojuma piemērojamība zaudējumiem no naftas produktiem, kas radušies pēc apstiprināta noliktavas saimnieka apsaimniekota naftas vada noplūdēm un plīsuma

Rezolutīvā daļa:

1) “nepārvaramas varas” jēdziens Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1994. gada 22. decembra Direktīvu 94/74/EK, 14. panta 1. punkta pirmā teikuma nozīmē paredz apstākļus, kas ir ārpus apstiprināta noliktavas saimnieka kontroles, ir neparasti un neparedzami, un kuru sekas, neraugoties uz visu pienācīgo ievēroto rūpību, nav novēršamas. Nosacījums, ka apstākļiem ir jābūt ārpus apstiprināta noliktavas saimnieka kontroles, neaprobežojas ar apstākļiem ārpus tā kontroles materiālā vai fiziskā nozīmē, bet arī nozīmē apstākļus, kas objektīvi izrādās tādi, ko apstiprināts noliktavas saimnieks nevar kontrolēt un kas ir ārpus viņa atbildības sfēras;

2) produktu, kas izplūduši no naftas vada, daļēju zaudējumu sakarā ar to, ka tie ir šķidrā veidā un ka zemes, uz kuras tie izplūda, struktūra neļāva tos atgūt, nevar uzskatīt par “zaudējumiem, kas iespējami preču īpatnību dēļ” Direktīvas 92/12, kas grozīta ar Direktīvu 92/12, 14. panta 1. punkta otrā teikuma nozīmē.

(1) OV C 224, 16.9.2006.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 171/2

Tiesas (virspalāta) 2008. gada 20. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-91/05) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - LES 47. pants - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Lēmums 2004/833/KĀDP - Vienotās rīcības 2002/589/KĀDP īstenošana - Cīņa pret kājnieku ieroču un vieglo ieroču izplatīšanu - Kopienas kompetence - Sadarbības politika attīstības jomā)

(2008/C 171/03)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji –P. J. Keipers [P. J. Kuijper], J. Enegrāns [J. Enegren] un M. Petits [M. Petite])

Persona, kas iestājusies lietā prasītājas atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji — R. Pasoss [R. Passos], K. Lindāla [K. Lindahl] un D. Gauči [D. Gauci])

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — Ž. K. Pirī [J.-C. Piris], R. Gosalvo Bono [R. Gosalbo Bono], S. Markvarts [S. Marquardt] un E. Finegana [E. Finnegan])

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji — A. Jakobsens [A. Jacobsen] un K. Tornings [C. Thorning], kā arī L. Landere Madsena [L. Lander Madsen]), Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Diasa Abada [N. Díaz Abad]), Francijas Republika (pārstāvji — Ž. de Bergess [G. de Bergues], kā arī E. Beljāra [E. Belliard] un K. Jurgensena [C. Jurgensen]), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — M. de Hrāfe [M. de Grave], kā arī K. Viselsa [C. Wissels] un H. H. Sevenstere [H. G. Sevenster]), Zviedrijas Karaliste (pārstāve — A. Falka [A. Falk]), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāves — R. Kodvela [R. Caudwell] un E. Dženkinsone [E. Jenkinson], kurām palīdz A. Dešvuds [A. Dashwood], barrister)

Priekšmets

Padomes 2004. gada 2. decembra Lēmuma 2004/833/KĀDP, ar ko Vienoto Rīcību 2002/589/KĀDP īsteno saistībā ar Eiropas Savienības ieguldījumu ECOWAS atbilstīgi moratorijam attiecībā uz kājnieku ieročiem un vieglajiem ieročiem (OV L 359, 65. lpp.) atcelšana, kā arī Padomes 2002. gada 12. jūlija Vienotās Rīcības 2002/589/KĀDP par Eiropas Savienības ieguldījumu kājnieku ieroču un vieglo ieroču destabilizējošas uzkrāšanas un izplatīšanas apkarošanā un par Vienotās rīcības 1999/34/KĀDP atcelšanu (OV L 191, 1. lpp.) atzīšana par prettiesisku

Rezolutīvā daļa:

1) atcelt Padomes 2004. gada 2. decembra Lēmumu 2004/833/KĀDP, ar ko Vienoto rīcību 2002/589/KĀDP īsteno saistībā ar Eiropas Savienības ieguldījumu ECOWAS atbilstīgi moratorijam attiecībā uz kājnieku ieročiem un vieglajiem ieročiem;

2) Eiropas Kopienu Komisija un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

3) Dānijas Karaliste, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Zviedrijas Karaliste un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

(1) OV C 82, 14.4.2007.
1)

Somijas Republika, laikā no 1998. līdz 2002. gadam atbrīvojot no muitas nodokļa militārā aprīkojuma importu, nav izpildījusi EKL 26. pantā, Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 20. pantā un tādējādi kopīgajā muitas tarifā paredzētos pienākumus un, atsakoties aprēķināt, konstatēt un nodot Eiropas Kopienu Komisijas rīcībā ar to saistītos pašu resursus, kā arī atsakoties maksāt nokavējuma procentus sakarā ar šo pašu resursu nenodošanu Eiropas Kopienu Komisijas rīcībā, nav izpildījusi arī 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 par Lēmuma 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu piemērošanu, kas grozīta ar Padomes 1996. gada 8. jūlija Regulu (Euratom, EK) Nr. 1355/96, 2. un 9.–11. pantā, kā arī tajos pašos pantos Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu, paredzētos pienākumus;
1)

atsakoties aprēķināt un samaksāt Eiropas Kopienu Komisijai pašu resursus, kas nav iekasēti laikposmā no 1998. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim, saistībā ar militārā aprīkojuma importu, atbrīvojot to no muitas nodokļa, kā arī atsakoties maksāt nokavējuma procentus sakarā ar šo pašu resursu nenodošanu Eiropas Kopienu Komisijas rīcībā, Dānijas Karaliste nav izpildījusi Padomes 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89, ar ko īsteno Lēmumu 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu, kas grozīta ar Padomes 1996. gada 8. jūlija Regulu (Euratom, EK) Nr. 1355/96, 2. un 9.–11. pantā līdz 2000. gada 31. maijam, kā arī pēc šī datuma — tajos pašos pantos Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu, paredzētos pienākumus;
1)

VI pielikuma C daļas ar nosaukumu “Vācija” 1. punkta noteikumi Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, kura grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EEK) Nr. 118/97 nav saderīgi ar personu tiesībām uz brīvu pārvietošanos un it īpaši ar EKL 42. pantu tiktāl, ciktāl saskaņā ar tiem tādos apstākļos kā pamata prāvā var piemērot nosacījumu, ka pabalsta saņēmējam ir jādzīvo Vācijas Federatīvajā Republikā, lai, izmaksājot vecuma pabalstus, varētu ņemt vērā iemaksu periodus, kas ir pabeigti laikā no 1937. līdz 1945. gadam tajās teritorijas daļās, kur bija piemērojami Vācijas reiha sociālā nodrošinājuma tiesību akti, bet kuras pašlaik atrodas ārpus Vācijas Federatīvās Republikas teritorijas.
1)

EKL 43. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka no šā panta piemērošanas jomas principā nav izslēgta kolektīvā rīcība, ko veic kāda arodbiedrība vai arodbiedrību grupa un kas ir vērsta pret kādu uzņēmumu nolūkā panākt, ka tas noslēdz koplīgumu, kura saturs to var atturēt no brīvības veikt uzņēmējdarbību izmantošanas;
3)

Vai situācijā, kurā patērētāja atsaukšanos uz atteikuma tiesībām atbilstīgi Direktīvas 2008/48/EK 14. panta 1. punktam var uzskatīt par ļaunprātīgu arī tad, ja kāda no Direktīvas 2008/48/EK 10. panta 2. punktā noteiktās obligātās informācijas nav ne ietverta kredītlīgumā, ne saskaņā ar noteikumiem paziņota vēlāk: vērtējumu par to, vai tiesības ir vai nav izmantotas ļaunprātīgi, it īpaši var balstīt uz šādiem apstākļiem? a) Patērētājs turpina izmantot finansēto transportlīdzekli tik ilgi, kamēr tiesā tiek noskaidrota atteikuma spēkā esamība. b) Patērētājs atsakās maksāt atlīdzību par transportlīdzekļa izmantošanu. c) Atteikuma paziņošanas brīdī līgums jau ir beidzies priekšlaicīgi vai atbilstīgi darbības laika beigām, un banka ir atteikusies no sava nodrošinājuma.
2)

Vai LES 2. pants, 6. panta 1. un 3. punkts un 19. panta 1. punkta otrā daļa, lasot kopsakarā ar Hartas 47. pantu un LESD 267. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs normas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym [2017. gada 8. decembra Likuma par Augstāko tiesu] (konsolidētais teksts: Dz. U., 2021., 154. poz.) 29. panta 2. un 3. punkts, 26. panta 3. punkts un 72. panta 1., 2. un 3. punkts, ciktāl ar to Sąd Najwyższy ir aizliegts – par aizlieguma neievērošanu paredzot disciplinārsodu, proti, atstādināšanu no amata, – konstatēt vai izvērtēt tiesneša iecelšanas amatā likumību vai no šīs iecelšanas izrietošās tiesības pildīt tiesneša amata pienākumus, kā arī pēc būtības izvērtēt uz šiem pamatiem balstītu iesniegumu par noraidījuma pieteikšanu tiesnesim, turklāt izdarot pieņēmumu, ka šis aizliegums ir attaisnojams ar Savienības cieņu pret dalībvalstu konstitucionālo identitāti?
5)

Savienības tiesībām neatbilstošas pierādījumu iegūšanas tiesiskās sekas a) Vai tad, ja pierādījumi ir iegūti, izmantojot Savienības tiesībām neatbilstošu EIR, pierādījumu izmantošanas aizliegums var izrietēt tieši no Savienības tiesībās paredzētā efektivitātes principa? b) Vai tad, ja pierādījumi ir iegūti, izmantojot Savienības tiesībām neatbilstošu EIR, Savienības tiesībās paredzētais līdzvērtības princips izraisa pierādījumu izmantošanas aizliegumu, ja pasākumu, kas ir pamatā pierādījumu iegūšanai izpildvalstī, nedrīkstētu pieprasīt līdzīgā vietējā lietā izdevējvalstī un pierādījumus, kas iegūti šādā prettiesiskā valsts pasākumā, nevarētu izmantot saskaņā ar izdevējvalsts tiesību aktiem? c) Vai Savienības tiesībām, it īpaši efektivitātes principam, ir pretrunā tas, ja pierādījumu, kuru iegūšana bija pretrunā Savienības tiesībām tieši tāpēc, ka nebija aizdomu par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, izmantošana kriminālprocesā tiek pamatota ar interešu līdzsvarošanu ar noziedzīgo nodarījumu smagumu, par kuriem pirmoreiz kļuva zināms pierādījumu analīzes rezultātā? d) Pakārtoti, vai no Savienības tiesībām, it īpaši no efektivitātes principa, izriet, ka Savienības tiesību pārkāpumi, iegūstot pierādījumus valsts kriminālprocesā, nedrīkst palikt pilnīgi bez sekām arī smagu noziedzīgu nodarījumu gadījumā un tāpēc tie ir jāņem vērā vismaz pierādījumu izvērtēšanas vai apsūdzētajam labvēlīga soda noteikšanas līmenī?
3)

Ja tas ir tā: kādas procesuālās darbības, turklāt no Savienības tiesību pārākuma skatpunkta, būtu jāveic tikko likvidēto tiesu tiesnešiem likvidētās tiesas lietās (kuru izskatīšana tiem saskaņā ar likumu ir jāpabeidz), ņemot vērā arī to pienākumu rūpīgi pārbaudīt, vai tiem nav sevi jāatstata no šo lietu izskatīšanas objektivitātes trūkuma dēļ? Kā tas ietekmētu tikko likvidētās tiesas procesuālos lēmumus lietās, kuru izskatīšana ir jāpabeidz, un galīgos nolēmumus šajās lietās?