Lieta C‑494/12

Dixons Retail plc

pret

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(First‑tier Tribunal (Tax Chamber) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Direktīva 2006/112/EK — Pievienotās vērtības nodoklis — Preču piegāde — Jēdziens — Krāpnieciska bankas kartes izmantošana”

Kopsavilkums – Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 21. novembra spriedums

Nodokļu tiesību aktu saskaņošana – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma – Preču piegāde – Jēdziens – Darījumi ar ķermenisku lietu nodošanu pircējam, kurš krāpnieciski lieto bankas karti kā maksāšanas līdzekli – Iekļaušana (Padomes Direktīvas 77/388 2. panta 1. punkts un 5. panta 1. punkts un Padomes Direktīvas 2006/112 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 14. panta 1. punkts) Nodokļu tiesību aktu saskaņošana – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma – Nodokļa bāze – Preču piegāde un pakalpojumu sniegšana – Jēdziens – Pārdošanas darījumi starp piegādātāju un pircēju, kas maksā ar bankas karti – Trešās personas, kas ir kartes emitente, pircēja uzdevumā veikts maksājums atbilstoši ar piegādātāju noslēgtajam līgumam – Maksājums, kas uzskatāms par atlīdzību – Iekļaušana (Padomes Direktīvas 77/388 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts un Padomes Direktīvas 2006/112 73. pants)

Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 2. panta 1. punkts un 5. panta 1. punkts, kā arī Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 14. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar starp trešo personu un preces piegādātāju noslēgtu līgumu, saskaņā ar kuru šī trešā persona apņēmusies pēc komisijas maksas atskaitīšanas šim piegādātājam samaksāt par precēm, kuras tas pārdevis pircējiem, kuri lieto bankas karti kā maksāšanas līdzekli, fiziska preces nodošana pircējam, kurš krāpnieciski lieto bankas karti, lai samaksātu par šo preci, ir uzskatāma par “preču piegādi”. Proti, “preču piegādes” jēdziens neattiecas uz īpašuma nodošanu tādās formās, kas ir paredzētas attiecīgajās valsts tiesībās, bet ietver visus vienas personas darījumus ar ķermenisku lietu nodošanu, ar ko šī persona piešķir tiesības citai personai rīkoties ar šo īpašumu tā, it kā tā būtu īpašniece. Minētais jēdziens ir objektīvs, un tas ir piemērojams neatkarīgi no attiecīgo darījumu mērķiem un rezultātiem, neesot nodokļu administrācijas pienākumam veikt izmeklēšanu, lai noskaidrotu konkrētā nodokļa maksātāja nodomu, vai arī ņemt vērā uzņēmēja, kas nav šis nodokļa maksātājs, bet kurš iesaistās tajā pašā piegāžu ķēdē, nodomu. Tādējādi bankas kartes kā maksāšanas līdzekļa krāpnieciska lietošana saistībā ar minētajiem darījumiem neietekmē faktu, ka šie darījumi var tikt kvalificēti kā preču piegāde, jo šāda lietošana nepieder pie objektīviem kritērijiem, uz kuriem balstīts šis jēdziens, bet gan norāda uz personas, kura kā ieguvējs piedalījās konkrētajos darījumos, nodomu, kā arī veiktajām darbībām šāda nodoma konkretizēšanai. Turklāt šāda situācija ir jānošķir no preču zādzības, kas neietilpst preču piegādes jēdzienā, jo preču zādzības rezultātā tās izdarītājam nerodas tiesības rīkoties ar precēm ar tādiem pašiem nosacījumiem kā to īpašniekam. (sal. ar 17., 20., 21., 26., 28., 29. un 38. punktu un rezolutīvo daļu) Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts, kā arī Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 73. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar fizisku preces nodošanu pircējam, kurš krāpnieciski lieto bankas karti kā maksāšanas līdzekli, – nodošanu, kas uzskatāma par preču piegādi, – maksājums, ko kāda trešā persona veikusi atbilstoši starp šo trešo personu un šīs preces piegādātāju noslēgtajam līgumam, saskaņā ar kuru šī trešā persona apņēmusies šim piegādātājam samaksāt par precēm, kuras tas pārdevis pircējiem, kuri lieto šādu karti kā maksāšanas līdzekli, ir uzskatāms par “atlīdzību”. Proti, kad pircējs par preci norēķinās ar kredītkarti, tiek veikti divi darījumi, proti, pirmkārt, šīs preces pārdošana, kuru veic piegādātājs, kurš kopējā pieprasītajā cenā ieskaita arī pievienotās vērtības nodokli, ko samaksās minētais pircējs kā gala patērētājs un ko nodokļu administrācijas labā iekasēs šis piegādātājs, un, otrkārt, kartes emitenta pakalpojumu sniegšana minētajam piegādātājam. Šajā ziņā, lai preču piegāde un pakalpojumu sniegšana tiktu atzītas par veiktām par atlīdzību, Sestajā direktīvā un Direktīvā 2006/112 nav prasīts, ka atlīdzība par šo piegādi vai pakalpojumu sniegšanu būtu jāsaņem tieši no tās adresāta. Proti, saskaņā ar Sestās direktīvas 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunktu un Direktīvas 2006/112 73. pantu atlīdzības par preču piegādi samaksu var veikt ne tikai pircējs, bet arī trešā persona, konkrētajā gadījumā – kartes emitents. (sal. ar 34., 35. un 38. punktu un rezolutīvo daļu)

Lieta C‑494/12

Dixons Retail plc

pret

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(First‑tier Tribunal (Tax Chamber) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Direktīva 2006/112/EK — Pievienotās vērtības nodoklis — Preču piegāde — Jēdziens — Krāpnieciska bankas kartes izmantošana”

Kopsavilkums – Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 21. novembra spriedums

Nodokļu tiesību aktu saskaņošana — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Preču piegāde — Jēdziens — Darījumi ar ķermenisku lietu nodošanu pircējam, kurš krāpnieciski lieto bankas karti kā maksāšanas līdzekli — Iekļaušana (Padomes Direktīvas 77/388 2. panta 1. punkts un 5. panta 1. punkts un Padomes Direktīvas 2006/112 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 14. panta 1. punkts) Nodokļu tiesību aktu saskaņošana — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Nodokļa bāze — Preču piegāde un pakalpojumu sniegšana — Jēdziens — Pārdošanas darījumi starp piegādātāju un pircēju, kas maksā ar bankas karti — Trešās personas, kas ir kartes emitente, pircēja uzdevumā veikts maksājums atbilstoši ar piegādātāju noslēgtajam līgumam — Maksājums, kas uzskatāms par atlīdzību — Iekļaušana (Padomes Direktīvas 77/388 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts un Padomes Direktīvas 2006/112 73. pants)