ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) [aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi, OV L 78, 1. lpp.] 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpuma dēļ un/vai pilnvaru nepareizas izmantošanas dēļ atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 12. februāra lēmumu, ciktāl ar to daļēji apmierināta apelācijas sūdzība un atcelts ITSB Iebildumu nodaļas lēmums, ciktāl ar to noraidīti iebildumi attiecībā uz “ādas vai ādas imitācijas precēm, tādām precēm no šiem materiāliem, kas nav ietvertas citās klasēs; ceļasomām un čemodāniem; lietussargiem, saulessargiem un spieķiem”, kas ietilpst 18. klasē, un visām precēm, kas ietilpst 25. klasē; tā rezultātā — pilnībā apstiprināt ITSB Iebildumu nodaļas lēmumu (lieta Nr. B 909 350, 2008. gada 22. februāris);
—

atcelt Komisijas 2008. gada 15. decembra Lēmumu C (2008) 8573, ar ko tiek samazināts finanšu atbalsts no Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), kas Grieķijai tika piešķirts darbības programmas “Piekļuve un autoceļi” 1. mērķa ietvaros ar Komisijas 1994. gada 16. decembra Lēmumu C(94) 3579 par ERAF finanšu atbalsta apstiprināšanu CCI Nr. 94.08.09.019, tiktāl, ciktāl ar to samazina finanšu atbalstu, nosakot finanšu korekcijas EUR 11 946 583,53 un EUR 17 488 622 apmērā, kā detalizētāk norādīts prasības pieteikumā;
—

atcelt lēmuma 1. punktu tiktāl, ciktāl tajā ir atzīts, ka prasītāja laikposmā no 1986. gada 1. aprīļa līdz 1992. gada 1. augustam un no 1996. gada 3. septembra līdz 2007. gada 2. maijam un it īpaši laikposmā no 1996. gada 3. septembra līdz 2000. gada 9. maijam piedalījās vienotā un turpinātā pārkāpumā jūras cauruļvadu tirgū;
b)

pienākumu neizpildes procedūrā Komisija ir kritizējusi atkritumu galīgās iznīcināšanas jomā pastāvošo situāciju sakarā ar to, ka nav ieviestas vajadzīgās struktūras (atkritumu sadedzināšanas ierīces, izgāztuves) šīs atkritumu “apsaimniekošanas cikla” stadijas īstenošanai direktīvai atbilstošā veidā. Pārējie šī “apsaimniekošanas cikla” posmi un atkritumu apsaimniekošanas veidi, kas neietver atkritumu galīgo iznīcināšanu, savukārt nekādā veidā nav saistīti ar pienākumu neizpildes procedūras priekšmetu. Tā tas it īpaši ir dažādu atkritumu reģenerācijas pasākumu gadījumā, kuru priekšnosacījums ir šķirotu atkritumu savākšana. Tomēr reģionālās darbības programmas Kampānija 2000 1.7. pasākums un ar to saistītās darbības (projekti) attiecas tieši uz atkritumu reģenerācijas stadiju un ar to saistīto šķiroto atkritumu savākšanu;
—

piespriest atbildētājai atmaksāt pamatsummu EUR 479 332,40 apmērā, kā arī procentus, kas maksājami atbilstoši Līguma vispārīgo noteikumu 5.4.3. punktā noteiktajai likmei (ECB likme + 2 %), sākot no šīs summas saņemšanas brīža (no 1997. gada 4. decembra attiecībā uz summu EUR 461 979 000 apmērā un no 1997. gada 18. decembra attiecībā uz summu EUR 17 353,40 apmērā) līdz 2003. gada 1. aprīlim, kā arī procentus, kas maksājami atbilstoši iepriekš minētajai likmei, sākot no 2004. gada 4. janvāra līdz faktiskai nomaksai, atskaitot summu EUR 461 979 apmērā, kas samaksāta 2005. gada 25. janvārī;
“Prasība, kas celta 2009. gada 21. aprīlī — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda/Eiropas Kopienu Komisija

(lieta T-159/09)

2009/C 193/67

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda, Linda-a-Velha (Portugāle) (pārstāvis — A. Magalhães e Menezes, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt Komisijas 2009. gada 16. janvāra Lēmumu C (2009) 72 galīgā redakcija, ar kuru noraidīts prasītājas lūgums par atbrīvošanu no ievedmuitas nodokļa EUR 41 271,09 apmērā un uzdota tā vēlāka piedziņa.

Pamati un galvenie argumenti

Laikā no 2003. gada septembra līdz 2005. gada februārim prasītāja no Indonēzijas ieveda vairākas partijas saldētu garneļu, attiecībā uz kurām tā lūdza atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļa saskaņā ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) 220. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 236. pantu un 239. panta 1. punktu.

Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi vismaz iepriekš minētās normas tiktāl, ciktāl, pirmkārt, tā neizteica savu viedokli par visiem prasītājas lūgumā par atbrīvošanu no ievedmuitas nodokļa minētajiem argumentiem; otrkārt, tā sniedza nepietiekamu, maldinošu un nesaprotamu pamatojumu; treškārt, tā nepareizi interpretēja Indonēzijas iestāžu pašu pieļauto kļūdu; un, visbeidzot, ceturtkārt, tā kā pierādītus pasniedza faktus, kas patiesībā nav pierādīti un attiecībā uz kuriem pierādīšanas pienākums bija dažādām iestādēm, kas secīgi iesaistījās procedūrā, nevis prasītājai.
—

pārkāpts EKL 87. panta 1. punkts sakarā ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā jautājumā par alternatīvu investīciju novērtējumu. Šajā sakarā jānorāda, ka administratīvā procesa laikā Itālijas iestādes uzsvēra, ka Konvencijā noteiktais kritērijs, kas saista no pasta pakalpojumu ienākumiem izrietošo likvīdu pārvaldību, soda Poste salīdzinājumā ar iespēju saņemt ieguvumus, kuri rodas no aktīvas pārvaldības, un līdz ar to šis kritērijs nedod nekādas “priekšrocības” EKL 87. panta izpratnē.
—

pārkāpts un nepareizi piemērots EKL 81. pants tiktāl, ciktāl Lēmuma 1. punktā tika noteikts, ka Eni esot vienas un ilgstošas vienošanās dalībniece un/vai piedaloties saskaņotās darbībās, jo Di Serio piedalījās tehniskajā sanāksmē, kas notika 30. — 31. oktobrī Hamburgā. It īpaši Eni apgalvo, ka ir pieļautas kļūdas faktos un līdz ar to kļūdaini piemērotas tiesības, jo Komisija: i) apgalvoja, ka Eni savas aizstāvības laikā, kas notika administratīvā procesa ietvaros, neapgalvoja, ka Di Serio“atklāti norobežojās” no attiecīgās sanāksmes satura; un ii) kļūdaini saistībā ar Eni norādīja uz apgalvojumiem par cenu paaugstinājumu neatbilstību kas bija redzama no Sasol un MOL iegūtajiem dokumentiem. Papildus šīm kļūdām prasītāja apgalvo, ka Komisija, uzskatot, ka Eni ir vienas un ilgstošas vienošanās dalībniece un/vai piedalās saskaņotās darbībās, ir pieļāvusi kļūdu tiesībās, jo Eni nepiedalījās “vispārējā plānā” un neveica šajā lietā apgalvotos pārkāpumus;
—

līdz ar to apmierināt prasījumus, kurus apelācijas sūdzības iesniedzējs ir izvirzījis pirmajā instancē un attiecīgi — atcelt lēmumu, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējs ir klasificēts AD 13 pakāpes 5. līmenī, kas ietverts DG ADMIN 2006. gada 11. maija paziņojumā un apelācijas sūdzības iesniedzēja 2006. gada jūnija algas lapā, kā arī turpmākajās algas lapās; — līdz ar to: — atjaunot apelācijas sūdzības iesniedzēju AD 13 pakāpes 2. līmenī sākot no 2006. gada 1. maija, saglabājot reizināšanas koeficientu 1,1172071; — pilnībā atjaunot apelācijas sūdzības iesniedzēja karjeru ar atpakaļejošu spēku no 2006. gada 1. maija, klasificējot to attiecīgi izmainītā pakāpē un līmenī (ieskaitot viņa pieredzes novērtējumu attiecīgi izmainītajā klasifikācijā, viņa tiesības uz paaugstinājumu un tiesības uz pensiju), ieskaitot nokavējuma procentu izmaksu, kas pamatota ar Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajām refinansēšanas operācijām attiecīgajā laika posmā, palielinot šo likmi par diviem procentiem, un piemērojot šos nokavējuma procentus visai summai, kuru veido starpība starp atalgojumu atbilstoši klasifikācijas lēmumā noteiktajai apelācijas sūdzības iesniedzēja klasifikācijai un tādai klasifikācijai, uz kuru viņš būtu tiesīgs pretendēt līdz datumam, kad tiks pieņemts lēmums par pareizu viņa klasifikāciju; — piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 313/51

Prasība, kas celta 2008. gada 29. septembrī — FIFA/ITSB — Ferrero (“WORLD CUP GERMANY”)

(Lieta T-447/08)

(2008/C 313/91)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Fédération Internationale de Football Association (FIFA), Cīrihe (Šveice) (pārstāvji — D. Alexander QC, A. Barav, Barrister, R. Buchel un C. Rassmann, lawyers)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Ferrero OHG mbH, Stadtallendorf (Vācija)

Prasītājas prasījumi:

— pilnībā vai daļēji atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 30. jūnija lēmumu lietā R 1469/2005-1 un

— piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “WORLD CUP GERMANY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 3., 4., 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 14., 15., 16., 18., 20., 21., 24., 25., 26., 27., 28., 29., 30., 31., 32., 33., 34., 35., 36., 37., 38., 39., 40., 41. un 42. klasē — Kopienas reģistrācija Nr. 2 152 635

Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu

Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu

Izvirzītie pamati: pirmkārt, Padomes Regulas Nr. 40/94 73. un 74. panta 1. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome savu lēmumu lielā mērā ir pamatojusi ar Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, uz kuru neatsaucās ne otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, ne arī Anulēšanas nodaļa; otrkārt un pakārtoti, Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome, novērtējot reģistrēto Kopienas preču zīmi, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu, nav to ņēmusi vērā kā veselumu vidusmēra patērētāja uztverē un attiecībā uz pieteiktajām precēm un/vai pakalpojumiem nav piemērojusi attiecīgās tiesību normas par to novērtēšanu un aprakstošo raksturu un, treškārt, Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome ir pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka reģistrētajai Kopienas preču zīmei, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu, trūkst nepieciešamā atšķirtspēja.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 301/58

Prasība, kas celta 2008. gada 3. oktobrī — Studio Vacanze/Komisija

(Lieta T-436/08)

(2008/C 301/96)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Studio Vacanze, Budoni (Itālija) (pārstāvji — M. Cannata, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

Pamatā:

— atcelt Eiropas Kopienu komisijas 2008. gada 2. jūlija lēmumu;

— piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pakārtoti:

atcelt apstrīdētā lēmuma 2. panta 2. punktu tiktāl, ciktāl ar to liek atgūt atbalstu, kas ir atzīts par nesaderīgu, un kavējuma procentus, sākot no datuma, kurā minētās summas tika izsniegtas saņēmējiem, līdz to faktiskajam atgūšanas brīdim.

Pamati un galvenie argumenti

Apstrīdētais lēmums šajā lietā ir tāds pats kā lietās T-394/08 Regione Sardegna/Komisija un T-408/08 S.F. Turistico Immobiliare/Padome un Komisija.

Savu prasījumu pamatojumam prasītāja norāda, ka:

— pārkāpts Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (1), 16. pants tiktāl, ciktāl saskaņā ar šo tiesību noteikumu var sākt formālu izmeklēšanas procedūru tikai tādos gadījumos, ja “atbalstu izmanto ļaunprātīgi”, un nevis, ja tiek “radīts pretlikumīgs atbalsts”. Tādējādi prasītāja uzskata, ka visa formālā izmeklēšanas procedūra nav spēkā;

— nav sniegts pietiekams pamatojums attiecībā uz izmaiņām tādas procedūras priekšmetā, kura tika uzsākta saistībā ar atbalsta pasākuma Nr. 278/99 ļaunprātīgu izmantošanu, un kuras “paplašināšanas” rezultātā tika pieņemts apstrīdētais lēmums;

— EKL 88. panta 2. punkta pārkāpums attiecībā uz lēmuma 74. punktā norādīto apgalvojumu saistībā ar attiecīgā atbalsta pretlikumīgu īstenošanu ir ārpus tā piemērošanas jomas;

— pārkāpts pārskatāmības princips;

— nepietiekošs pamatojums, ņemot vērā principu, ka formālajam izmeklēšanuas procesam ir jānotiek saprātīgā termiņā;

— lēmumā par jau izsniegtā atbalsta atgūšanu Komisijai bija jāpamato attiecīgo punktu nozīmīgumu un trešās personas tiesiskās paļāvības aizsardzību, kā arī nepamatoto procesa paildzināšanu;

— pārkāpts Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regulā (EK) Nr. 69/2001 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu minimālajam atbalstam (“de minimis”) (2) noteiktais “de minimis” princips.

(1) OV L 83, 27.3.1999, 1. lpp.

(2) OV L 10, 13.1.2001., 30. lpp.
—

atcelt Eiropas Komisijas lēmumu tiktāl, ciktāl ar to: a) nosaka, ka “valsts atbalsts, kas tika piešķirts, pamatojoties uz 1998. gada Reģionālo Likumu Nr. 9, kurš prettiesiski tika īstenots ar Itālijas Lēmumu (deliberazione) Nr. 33/6 un uzaicinājumu uz pirmo konkursu, nav saderīgs ar kopējo tirgu, izņemot, ja atbalsta saņēmējs pieteikumu par atbalstu iesniedza, pamatojoties nevis uz šo regulējumu, bet gan uz shēmu, kas bija spēkā pirms sākotnējo investīciju projektu uzsākšanas” (Lēmuma 1. pants); b) piespriež “Itālijas Republikai no saņēmējiem atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu, kas nepamatoti tika piešķirts, pamatojoties uz 1. pantā norādīto shēmu” (Lēmuma 2. panta 1. punkts); c) piespriež “Itālijas Republikai atcelt visus veicamos atbalsta, kas piešķirts saskaņā ar 1. pantā norādīto shēmu, maksājumus no datuma, kad stājas spēkā šis lēmums” (Lēmuma 2. panta 4. punkts).
—

atcelt lēmumu tiktāl, ciktāl ar to: a) apstiprina, ka “valsts atbalsts, kas tika piešķirts, pamatojoties uz 1998. gada Reģionālo Likumu Nr. 9, kurš prettiesiski tika īstenots ar Itālijas Lēmumu (deliberazione) Nr. 33/6 un uzaicinājumu uz pirmo konkursu, nav saderīgs ar kopējo tirgu, izņemot, ja atbalsta saņēmējs pieteikumu par atbalstu iesniedza, pamatojoties nevis uz šo regulējumu, bet gan uz shēmu, kas bija spēkā pirms sākotnējo investīciju projektu uzsākšanas” (Lēmuma 1. pants); b) piespriež “Itālijas Republikai no saņēmējiem atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu, kas tika piešķirts, pamatojoties uz 1. pantā norādīto shēmu” (Lēmuma 2. panta 1. punkts) c) piespriež “Itālijas Republikai atcelt visus veicamos atbalsta, kas piešķirts saskaņā ar 1. pantā norādīto shēmu, maksājumus no datuma, kad stājas spēkā šis lēmums” (Lēmuma 2. panta 4. punkts).
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 285/48

Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 17. jūnija spriedumu lietā F-97/07 De Fays/Komisija 2008. gada 26. augustā iesniedzis Chantal De Fays

(Lieta T-355/08 P)

(2008/C 285/87)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Chantal De Fays, Bereldange (Luksemburga) (pārstāvis — F. Moyse, avocat)

Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

— atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu;

— atcelt Apstrīdēto lēmumu;

— apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēja Civildienesta tiesā iesniegtos prasījumus par atcelšanu;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdz atcelt Civildienesta tiesas (turpmāk tekstā — “CDT”) 2008. gada 17. jūnija spriedumu lietā F-97/07, ar kuru CDT noraidīja tā prasību, kas tika celta par iecēlējinstitūcijas 2006. gada 21. novembra lēmumu, ar kuru tika piemērots Civildienesta noteikumu 60. pants.

Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza divus tiesību pamatus:

Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka CDT pieļāva tiesību kļūdu, definējot laika periodu, uz kuru attiecās 2006. gada 21. novembra lēmums, ar kuru iestāde, pirmkārt, konstatēja apelācijas sūdzības iesniedzēja neatļautu prombūtni kopš 2006. gada 19. oktobra, un otrkārt, nolēma neizmaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējam atalgojumu par visu to laika periodu, uz kuru neattiecās ikgadējais atvaļinājums. Faktiski apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka CDT uzskatīja, ka Apstrīdētais lēmums attiecās uz laika periodu tikai no 2006. gada 19. oktobra līdz 2006. gada 13. decembrim, proti, līdz brīdim, kad iestāde saņēma ārsta apliecinājumu, kas attaisnoja apelācijas sūdzības iesniedzēja prombūtni, kaut arī patiesībā šī lēmuma ietekme ir jūtama vēl šodien. Šī tiesību kļūda tika pielaista faktu, kuru nepareizība, pēc apelācijas sūdzības iesniedzēja domām, izrietēja no lietas materiāliem, kļūdaina juridiskā vērtējuma rezultātā.

Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, CDT, pamatojot lēmumu apturēt atalgojuma, kas pienācās apelācijas sūdzības iesniedzējam, izmaksu ar netieši izteiktu lēmumu, pieļāva tiesību kļūdu, jo tādējādi tika pārkāpta Civildienesta noteikumu 25. panta otrā daļa, 59. panta pirmais punkts un 60. pants, kā arī Komisijas iekšējie noteikumi par iecēlējinstitūcijai piešķirto pilnvaru un tiesību uz aizstāvību izmantošanu.
—

atcelt Komisijas 2008. gada 5. jūnija lēmumu, ar kuru Komisija noraidīja sūdzību, ko prasītāja iesniegusi jautājumā par izejvielu tirgus sadali [input foreclosure] (Lieta COMP/39.221/E-2-De Beers/DTC Supplier of Choice), aizbildinoties ar to, ka neesot pietiekama pamata saistībā ar to rīkoties;
—

atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 2. aprīļa Lēmumu C (2008) 1089 (galīgā redakcija) par valsts atbalstu Nr. C 38/2007 (ex NN 45/2007), ko Francija īstenojusi Arbel Fauvet Rail SA labā;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 247/20

Prasība, kas celta 2008. gada 31. jūlijā — Aldi/ITSB — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (“ALDI”)

(Lieta T-298/08)

(2008/C 247/40)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Aldi GmbH & Co. KG, Mülheim an der Ruhr (Vācija) (pārstāvji — N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks un C. Fürsen, Rechtsanwälte)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA, Barselona (Spānija)

Prasītājas prasījumi:

— atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 14. maija lēmumu apelācijas lietā R 1301/2007-1;

— piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti:

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja;

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiskā preču zīme “ALDI” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 38. un 39. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 360 914);

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA;

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijā reģistrētā vārdiskā preču zīme “ALPI” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38. klasē (preču zīme Nr. 2 262 920), Spānijā reģistrētā vārdiskā preču zīme “ALPI” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 39. klasē (preču zīme Nr. 2 262 921) un starptautiskā vārdiskā preču zīme “ALPI” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 37., 38., 39. un 42. klasē (preču zīme Nr. 789 344), turklāt iebildumi ir vērsti pret reģistrāciju attiecībā uz 38. klasi;

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt;

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas.

(1) Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).
—

atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Lēmumu C (2008) 1625, galīgā red., par Austrijas valsts atbalstu Nr. C 556/2006 (ex NN 77/2006) Bank Burgenland privatizācijai;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 223/57

Prasība, kas celta 2008. gada 11. jūlijā — Itālija/Komisija

(Lieta T-274/08)

(2008/C 223/100)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Lēmumu C (2008) 1711, galīgā redakcija, par dalībvalstu maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošanu attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) finansētiem izdevumiem 2007. finanšu gadā.

Pamati un galvenie argumenti

Šajā lietā izskatāmais lēmums tiek apstrīdēts tiktāl, ciktāl ar to tiek noteikti procenti summām, kuras ir jāmaksā no Itālijas valsts budžeta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1290/05 32. panta 5. punktu, un it īpaši tiktāl, ciktāl tajā ir aprēķināti procenti — sākot no dienas, kad tiek samaksātas summas, kuras nav jāmaksā, — par summām, kuras nav atgūtas astoņu gadu laikā, sākot no sākotnējā administratīvā vai tiesas procesa dienas, un ja valsts tiesās turpinās tiesvedība, un no šīm summām 50 % sedz dalībvalsts un 50 % — no Kopienas budžeta.

Savas prasības atbalstam Itālijas valdība uzskata, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 1290/05 32. panta 5. punkts. Šis noteikums nevarot tikt interpretēts kā tāds, ka procenti ir nosakāmi tad, ja summu atgūšana tiek apstrīdēta tiesā, jo 5. punkta tekstā nav paredzēts šāds noteikums (pretēji šī panta 1. punktam) un tāpēc, ka datums, no kura sāk skaitīt procentus, var tikt noteikts tikai tad, kad tiek pieņemts tiesas nolēmums.
—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 31. marta lēmumu un atzīt, ka faktiski pastāv kombinētās preču zīmes “KIOWA” līdzība ar agrākajām kombinētajām preču zīmēm “COHIBA”, kas aptver identiskas preces, kā arī pastāv minēto preču zīmju sajaukšanas iespēja, tāpat atzīt arī, ka pastāv [reģistrācijas pieteikuma] iesniedzēja mēģinājums netaisnīgi gūt labumu no minēto agrāko preču zīmju “COHIBA” atšķirtspējas vai reputācijas, un līdz ar to, noraidīt Kopienas (kombinētās) preču zīmes “KIOWA” reģistrācijas pieteikumu Nr. 3.963.931, vai pakārtoti — atcelt iepriekš minēto ITSB lēmumu un uzdot ITSB Apelāciju padomei no jauna izskatīt lietu, pārbaudot un izvērtējot apgalvojumus un pierādījumus attiecībā uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu un
—

atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 8. aprīļa Lēmumu C(2008) 1283, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz dažus izdevumus, kas Luksemburgas Lielhercogistei radušies un ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas līdzekļiem, jo ar to 2004.–2005. finanšu gadā izslēgts Kopienas finansējums EUR 949 971,51 apmērā, ko veido akreditēto maksājumu aģentūru izdevumi, ar pamatojumu, ka tie neatbilst Kopienu noteikumiem;