Lieta C-408/08 P

Lancôme parfums et beauté & Cie SNC

pret

Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

“Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 55. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Interese iesniegt pieteikumu par preču zīmes spēkā neesamību, kurš balstīts uz absolūtu spēkā neesamības pamatu — Advokātu birojs — Vārdisks apzīmējums “COLOR EDITION” — Vārdiskas preču zīmes, ko veido aprakstoši elementi, aprakstošs raksturs”

Ģenerāladvokāta D. Ruiza-Harabo Kolomera [D. Ruiz-Jarabo Colomer] secinājumi, sniegti 2009. gada 15. oktobrī I ‐ 1349

Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 25. februāra spriedums I ‐ 1371

Sprieduma kopsavilkums

Kopienas preču zīme – Atteikšanās, atcelšana un spēkā neesamība – Pieteikums par preču zīmes spēkā neesamību, kurš balstīts uz absolūtu spēkā neesamības pamatu – Interese celt prasību

(Padomes Regulas Nr. 40/94 55. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

Procesuālā rīcībspēja, lai iesniegtu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) pieteikumu par Kopienas preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu, nav pakļauta noteikumiem par pieņemamību, kas piemērojami prasībām tiesā un ir tām īpaši. Tādējādi pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 55. panta 1. punkta a) apakšpunktu attiecas uz administratīvo procesu, nevis tiesas procesu. Šī iemesla dēļ judikatūrai, kas attiecas uz EKL 230. pantu, nav nozīmes nedz tieši, nedz pēc analoģijas.

Attiecībā uz atbildi uz jautājumu par to, vai regulas 55. panta 1. punkta a) apakšpunkts pakļauj pieteikuma par atzīšanu par spēkā neesošu pieņemamību tam, ka tiek pierādīta interese celt prasību, visupirms pastāv vienprātība, ka šajā normā nav minēta nekāda interese celt prasību. Turklāt minētajā normā ir paredzēts, ka pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu, kas balstīts uz absolūtu atteikuma pamatu, var iesniegt visas fiziskas vai juridiskas personas vai visas grupas, kas izveidotas izgatavotāju, ražotāju, pakalpojumu sniedzēju, tirgotāju vai patērētāju interešu pārstāvībai un kam ir procesuālā rīcībspēja, kamēr minētā panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā, kas attiecas uz pieteikumiem par atzīšanu par spēkā neesošu, kuri pamatoti ar relatīvu atteikuma pamatu, tiesības iesniegt šādu pieteikumu rezervētas vienīgi noteiktām personām, kam ir interese celt prasību. Tādējādi no šī panta sistēmas izriet, ka likumdevējs bija iecerējis ierobežot to personu loku, kuras var iesniegt pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu, otrajā gadījumā, taču ne pirmajā. Visbeidzot, lai arī relatīvi reģistrācijas atteikuma pamati aizsargā noteiktu agrāku tiesību īpašnieku intereses, absolūtu reģistrācijas atteikuma pamatu priekšmets ir vispārējo interešu, kas ir to pamatā, aizsardzība, kas izskaidro, kāpēc 55. panta 1. punkta a) apakšpunktā nav izvirzīta prasība, lai pieteikuma iesniedzējs pierādītu interesi celt prasību.

Turklāt regulas 55. panta 1. punkta a) apakšpunktu nevar interpretēt tādējādi, ka tajā prasīts, lai pastāvētu faktiska vai potenciāla saimnieciska interese panākt apstrīdētās preču zīmes izslēgšanu no preču zīmju reģistra, lai Birojam varētu iesniegt pieteikumu par tās atzīšanu par spēkā neesošu. Faktiski šādu interpretāciju neapstiprina minētajā normā izdarītā norāde uz grupām, kuras izveidotas izgatavotāju, ražotāju, pakalpojumu sniedzēju, tirgotāju vai patērētāju interešu pārstāvībai un kurām atbilstoši tām piemērojamajam tiesiskajam regulējumam ir procesuālā rīcībspēja. Ar šo uzskaitījumu, kurš ietver arī patērētājus, kam vispārēji nevar būt piedēvētas saimnieciskās intereses, vienīgi mēģināts to personu sarakstā, kas var iesniegt Birojā pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu atbilstoši šai normai, iekļaut šāda veida grupas, kuras, lai arī tām ir procesuālā rīcībspēja saskaņā ar tām piemērojamo tiesisko regulējumu, nav juridiskas personas.

(sal. ar 36.–42. punktu)