LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 303/38

Prasība, kas celta 2014. gada 12. jūnijā – Furukawa Electric/Komisija

(Lieta T-444/14)

2014/C 303/46

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokyo, Japāna) (pārstāvji – C. Pouncey, A. Luke un L. Geary, Solicitors)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt lēmuma 1. panta 9. punkta a) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tajā ir teikts, ka LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums, kurā bija iesaistīta Furukawa, tika izdarīts laika posmā starp 1999. gada 18. februāri un 2001. gada 30. septembri. Pakārtoti, atcelt lēmuma 1. panta 9. punkta a) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tajā ir konstatēts, ka ikviens pārkāpums, kurā bija iesaistīta Furukawa, sākās 1999. gada 18. februārī un/vai ka Furukawa tiešā iesaistīšanās ikvienā pārkāpumā turpinājās pēc 2001. gada 11. jūnija;

— atcelt lēmuma 2. panta n) punktu un/vai būtiski samazināt naudas sodu;

— ja Tiesa izskatīs VISCAS Corporation celto prasību un samazinās lēmuma 2. panta p) punktā uzlikto sodu par VISCAS Corporation izdarītajiem pārkāpumiem, par kuriem Furukawa ir solidāri atbildīga, atzīt, ka Furukawa ir tiesīga uz līdzvērtīgu samazinājumu naudas sodam, par kura samaksu tā ir solidāri atbildīga, un

— piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību prasītāja prasa daļēji atcelt Komisijas 2014. gada 2. aprīļa Lēmumu C(2014) 2139, galīgā redakcija, lietā AT.39610 – Elektrokabeļi.

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

1. Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pārkāpa LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulu Nr. 1/2003 (1), nepareizi novērtējot darbības, kas norisinājās laika periodā no 1999. gada 18. februāra līdz 2001. gada 30. septembrim. Prasītāja apgalvo, ka: — Komisija nepierādīja, ka prasītāja šajā laika periodā būtu izdarījusi pārkāpumu, kāds ir aprakstīts apstrīdētajā lēmumā; — pakārtoti, Komisija nepierādīja, ka pārkāpums, kurā piedalījās prasītāja, sākās 1999. gada 18. februārī.

2. Ar otro pamatu tiek apgalvots, pakārtoti, ka Komisija neizpildīja pierādīšanas pienākumu, apgalvojot, ka prasītāja turpināja piedalīties visos pārkāpumos pēc 2001. gada 11. jūnija vai ka tā “turpināja” dalību caur VISCAS Corporation pēc 2001. gada 30. septembra.

3. Ar trešo pamatu tiek apgalvots, pakārtoti, ka Komisija neizpildīja pierādīšanas pienākumu attiecībā uz prasītājas iesaistīšanās apmēru pārkāpumā.

4. Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka naudas sodam, kas prasītājai tika uzlikts attiecībā uz laika periodu līdz 2001. gada 1. oktobrim, ir iestājies noilgums.

5. Ar piekto pamatu tiek apgalvots, pakārtoti, ka Komisija pieļāva kļūdas prasītājai uzliktā naudas soda aprēķinā: — prasītājai uzliekamā naudas soda aprēķinā izmantojot neatbilstošu apgrozījuma vērtību; — nepareizi aprēķinot pārkāpuma ilguma koeficientu, un — attiecībā uz prasītāju nepiemērojot atbildību mīkstinošus apstākļus.

6. Ar sesto pamatu tiek prasīts Tiesai attiecināt uz prasītāju jebkādu naudas soda samazinājumu, kāds var tikt piešķirts VISCAS Corporation, pēdējai minētajai ceļot prasību atcelt vai grozīt tai apstrīdētajā lēmumā uzlikto naudas sodu.

7. Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka naudas sods katrā ziņā ir acīmredzami nesamērīgs, pārmērīgi augsts un neatbilstošs un ka Tiesai tāpēc būtu jāizmanto tās neierobežotā kompetence saskaņā ar LESD 261. pantu un Regulas Nr. 1/2003 31. pantu, lai pārskatītu naudas soda apmēru un tādējādi to būtiski samazinātu.

(1) Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [LESD 101.] un [LESD 102.] pantā (OV 2003 L 1, 1. lpp.).