Staff case summary



Staff case summary

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Prasība – Interese celt prasību

(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)

2. Ierēdņi – Konkurss – Organizācija – Pielaišanas nosacījumi un kārtība

(Civildienesta noteikumu 25., 90. un 91. pants; III pielikuma 7. pants)

1. Kandidātam konkursā, kas sniedz iespēju strādāt Kopienu civildienestā, ir atsevišķa un reāla interese lūgt atcelt atlases komisijas lēmumu, ar kuru atteikts pārskatīt šīs komisijas sākotnējo lēmumu par kandidāta nepielaišanu konkursam viņa nepietiekamas profesionālās pieredzes dēļ, lai gan viņam katrā ziņā ir bijusi iespēja iesniegt sūdzību un prasību tiesā par šo sākotnējo lēmumu par nepielaišanu. Rīcības brīvība, kas ir konkursa komisijai saistībā ar savu lēmumu pārskatīšanu, izvērtējot gan kandidātu iepriekšējo profesionālo pieredzi attiecībā uz tās raksturu un ilgumu, gan arī vairāk vai mazāk ciešu saikni, kas šai pieredzei var būt ar paredzētā darba prasībām, nav salīdzināma nedz ar pārbaudi, ko saistībā ar sūdzību veic iecēlējinstitūcija, kurai nav tiesību atcelt vai grozīt atlases komisijas lēmumus, nedz ar tiesiskuma pārbaudi, ko veic Kopienu tiesa saistībā ar prasību, jo Kopienu tiesai ir vienīgi jāpārbauda, vai atlases komisijas rīcības brīvības izmantošanā – attiecībā uz katra kandidāta norādīto profesionālo pieredzi – nav pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.

Līdz ar to prasītājam ir jābūt iespējai lūgt Kopienu tiesu pārbaudīt tāda atlases komisijas lēmuma tiesiskumu, ar kuru atteikts pārskatīt šīs komisijas lēmumu par nepielaišanu konkursam un kurš pamatots ar to, ka pārskatīšanas lūgums ir iesniegts novēloti, lai gan šī tiesa tajā pašā laikā pārbauda sākotnējā lēmuma pamatotību.

(skat. 29., 30., 32. un 33. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1979. gada 5. aprīlis, 117/78 Orlandi /Komisija, Recueil , 1613. lpp., 9. punkts; 1986. gada 7. maijs, 52/85 Rihoux u.c./Komisija, Recueil , 1555. lpp., 9. punkts.

Pirmās instances tiesa: 1990. gada 13. decembris, T‑115/89 González Holguera /Parlaments, Recueil , II‑831. lpp., 54. punkts; 2000. gada 21. novembris, T‑214/99 Carrasco Benítez /Komisija, Recueil FP , I‑A‑257. un II‑1169. lpp., 70. un 71. punkts; 2002. gada 23. janvāris, T‑386/00 Gonçalves /Parlaments, Recueil FP , I‑A‑13. un II‑55. lpp., 34. punkts; 2004. gada 25. marts, T‑145/02 Petrich /Komisija, Recueil FP , I‑A‑101. un II‑447. lpp., 37. punkts.

2. Lai gan ir tiesa, ka uz atlases komisijas lēmuma pārskatīšanas procedūru neattiecas Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants, tomēr, lai nodrošinātu pārskatīšanas lūguma efektivitāti un to, ka kandidāti var izmantot šo tiesību aizsardzības līdzekli, ievērojot vienlīdzīgas attieksmes principu, lēmums, ko lūdz pārskatīt, ne tikai ir jāpaziņo tā adresātam, bet arī adresātam ir jāspēj lietderīgi izprast tā saturu. Šajā sakarā administrācijai ir pienākums pārliecināties, ka kandidāti var efektīvi un viegli izprast lēmumus, kas tos skar individuāli.

Eiropas Personāla atlases biroja ( EPSO ) organizētā konkursa atlases komisijas lēmums, ar kuru ir noraidīts lūgums pārskatīt lēmumu par kandidāta nepielaišanu konkursam, pamatojoties uz iesniegšanas termiņa nokavēšanu, nav pretrunā Civildienesta noteikumu 25. pantam, to III pielikuma 7. pantam un paziņojumam par konkursu, kā arī vienlīdzīgas attieksmes principam, kaut arī nav pierādījumu, ka kandidāts būtu saņēmis vēstuli ar informāciju par minētā lēmuma iekļaušanu viņa personas lietā EPSO interneta vietnē, gadījumā, kad – pat ja paziņojumā par konkursu nav precizēta atlases komisijas lēmumu paziņošanas kārtība – tajā ietvertajā informācijā, to lasot kopā ar paziņojuma pielikumu un EPSO interneta vietnē izklāstītajiem skaidriem norādījumiem, bija paredzēts, pirmkārt, ka termiņa sākums pārskatīšanas lūguma iesniegšanai nav atkarīgs no brīdinājuma vēstules, kas nosūtīta uz kandidāta elektroniskā pasta adresi, saņemšanas, bet gan šo termiņu skaita no brīža, kad jaunais dokuments ir iekļauts viņa personas lietā EPSO interneta vietnē, un, otrkārt, ka kandidātam bija aktīvi jāseko izmaiņām minētajā personas lietā, ko viņš, neievērojot savu pienācīgas rūpības pienākumu, nav izdarījis.

(skat. 61., 72., 80., 81., 87. un 88. punktu)

Atsauce

Pirmās instance tiesa: 2006. gada 17. maijs, T‑95/04 Lavagnoli /Komisija, Krājums‑CDL,I‑A‑2‑121. un II‑A‑2‑569. lpp., 45. un 48. punkts.