Puses

Sprieduma pamatojums

Rezolutīvā daļa



Puses

Lieta T‑342/12

Max Fuchs , ar dzīvesvietu Freiungā [ Freyung ] (Vācija), ko pārstāv C. Onken , advokāts,

prasītājs,

pret

Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) , ko pārstāv J. Crespo Carrillo , pārstāvis,

atbildētājs,

otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece –

Les Complices SA , Monreijsubuā [ Montreuil-sous-Boi s] (Francija),

par prasību, kas celta par ITSB Apelāciju piektās padomes 2012. gada 8. maija lēmumu lietā R‑2040/2011‑5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Les Complices SA un Max Fuchs .

VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta)

šādā sastāvā: priekšsēdētāja M. E. Martinša Ribeiru [ M. E. Martins Ribeiro ], tiesneši S. Žervazonī [ S. Gervasoni ] (referents) un L. Madise [ L. Madise ],

sekretārs H. Palasio Gonsaless [ J. Palacio González ], galvenais administrators,

ņemot vērā prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2012. gada 1. augustā,

ņemot vērā atbildes rakstu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2012. gada 15. novembrī,

ņemot vērā replikas rakstu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2013. gada 13. martā,

pēc 2014. gada 4. jūnija tiesas sēdes

pasludina šo spriedumu.

Sprieduma pamatojums

Spriedums

Tiesvedības priekšvēsture

1. 2006. gada 28. decembrī prasītājs – Max Fuchs – Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.; aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.)).

2. Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir šāds grafisks apzīmējums:

>image>76

3. Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta reģistrācija, ietilpst 18., 24., 25. un 26. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam Nicas 1957. gada 15. jūnija Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un atbilst šādam aprakstam:

– 18. klase: “Sporta un atpūtas preces, proti, somas, plecu somas, mugursomas”;

– 24. klase: “Audumi un tekstilpreces, proti, ar iepriekš minētajām precēm izgatavotās etiķetes”;

– 25. klase: “Drēbes, it īpaši virsdrēbes, garās bikses, jakas, krekli, T‑krekli, vestes, vējjakas, svīteri, sporta krekli, mēteļi, zeķes, apakšveļa, šalles, aizsargapkakle un cimdi, galvassegas, kurpes, zābaki, siksnas”;

– 26. klase: “Pogas, rāvējslēdzēji, zīmotnes, lentes, jostu sprādzes”.

4. 2007. gada 23. jūlijā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts Bulletin des marques communautaires [Kopienas Preču Zīmju Biļetenā] Nr. 36/2007.

5. 2007. gada 22. oktobrī Les complices SA , pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 42. pantu (tagad – Regulas Nr. 207/2009 41. pants), iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz visām precēm, kas minētas šī sprieduma 3. punktā.

6. Iebildumi ir balstīti, pirmkārt, uz agrāku Kopienas grafisku preču zīmi, kas atveidota šādi un kura attiecas tostarp uz precēm, kas ietilpst 18. un 24. klasē un atbilst šādam aprakstam:

– 18. klase: “Āda un ādas imitācijas, rokassomas, vakarsomas, sporta somas, ceļojumu somas, tualetes piederumu maki, maki, kabatas maki, karšu futrāļi, maki čeku grāmatiņām, portfeļi, skolassomas, ceļojumu koferi un somas; lietussargi, saulessargi, ādas siksnas”;

– 24. klase: “Audumi un tekstilpreces, aizkari un tekstila sienassegas; tekstilizstrādājumi vannai, dvieļi, sejas dvielīši un auduma sejas salvetes; gultas veļa, gultas pārklāji, palagi, spilvendrānas, segas, ceļojumu pledi, guļammaisi; tekstila galda pārklāji, tekstila galdauti, tekstila galda paliktņi un tekstila salvetes”.

>image>77

7. Otrkārt, iebildumi ir balstīti uz agrāku Francijas grafisku preču zīmi, kas atveidota šādi un kura tostarp attiecas uz precēm, kas ietilpst 25. klasē un atbilst šādam aprakstam: “Apģērbi, apavi un galvassegas”.

>image>78

8. Iebildumu atbalstam norādītie pamati ir Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā (tagad – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) un Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā (tagad – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts) minētie pamati.

9. 2011. gada 17. februārī prasītājs ierobežoja savu reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz turpmāk norādītajām precēm:

– 18. klase: “Atpūtas preces, proti, somas, plecu somas, mugursomas, izņemot sporta somas”;

– 24. klase: “Audumi un tekstilpreces, proti, ar iepriekš minētajām precēm izgatavotas etiķetes”;

– 25. klase: “Militārie apģērbi un virsdrēbes, kas ražoti no tehniskajiem audumiem un citiem tehniskajiem komponentiem, tostarp garās bikses, jakas, krekli, T‑krekli, vestes, vējjakas, svīteri, sporta krekli, mēteļi, zeķes, apakšveļa, šalles, aizsargapkakles un cimdi, galvassegas un siksnas”.

10. 2011. gada 30. jūnijā Iebildumu nodaļa noraidīja iebildumus attiecībā uz precēm, kas ietilpst 24. klasē, un apmierināja iebildumus attiecībā uz visām pārējām precēm.

11. 2011. gada 9. augustā saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 57.–62. pantu (tagad – Regulas Nr. 207/2009 58.–64. pants) prasītājs iesniedza ITSB apelācijas sūdzību par Iebildumu nodaļas lēmumu, ciktāl tas viņam nebija labvēlīgs.

12. Ar 2012. gada 8. maija lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) ITSB Apelāciju piektā padome noraidīja apelācijas sūdzību. It īpaši pēc tam, kad tā bija konstatējusi, ka konkrēto sabiedrības daļu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē, veido visu Savienības dalībvalstu vidusmēra patērētājs, bet attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē, – Francijas vidusmēra patērētājs, tā norādīja, ka pastāv sajaukšanas iespēja starp konfliktējošajiem apzīmējumiem attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē, pamatojoties uz to, ka preces ir identiskas vai līdzīgas un apzīmējumi ir vizuāli līdzīgi, konceptuāli – identiski, un ka, pat ja principā nav iespējams veikt nekādu fonētisku salīdzinājumu, patērētāji var atsaukties uz konfliktējošajiem apzīmējumiem, tos apzīmējot ar vārdu “zvaigzne”. Attiecībā uz agrāko preču zīmju atšķirtspēju tā uzskatīja, ka zvaigzne ar pieciem stariem, protams, ir visbiežāk sastopamais apzīmējums, lai attēlotu zvaigzni. Tā tomēr uzskatīja, ka maznozīmīgas vizuālas atšķirības starp apzīmējumiem, kā arī to konceptuālais identiskums rada sajaukšanas iespēju sabiedrības daļas, kurai ir vidējs uzmanības līmenis, uztverē.

Lietas dalībnieku prasījumi

13. Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

– atcelt apstrīdēto lēmumu;

– iebildumus noraidīt pilnībā;

– piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

14. ITSB prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

– prasību noraidīt;

– piespriest prasītājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

15. Ar 2013. gada 18. novembrī Vispārējās tiesas kancelejā iesniegtu vēstuli prasītājs, pirmkārt, informēja Vispārējo tiesu par 2013. gada 24. oktobra lēmumu, ar kuru ITSB Anulēšanas nodaļa no 2013. gada 24. jūnija ir atcēlusi agrāko Kopienas preču zīmi, un, otrkārt, norādīja, ka iebildumi ir jāuzskata par tādiem, kuriem, ciktāl tie ir balstīti uz agrāko Kopienas preču zīmi, nav priekšmeta. Vispārējā tiesa lūdza ITSB iesniegt savus apsvērumus par šo lūgumu izbeigt tiesvedību.

16. Ar dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2013. gada 26. novembrī, ITSB norādīja, ka Anulēšanas nodaļas 2013. gada 24. oktobra lēmums vēl var tikt pārsūdzēts Apelāciju padomē un ka tas nav kļuvis galīgs. ITSB uzsvēra, ka Vispārējai tiesai katrā ziņā ir jāspriež par apstrīdēto lēmumu, ciktāl iebildumi ir balstīti uz agrāko Francijas preču zīmi.

17. Atbildot uz Vispārējās tiesas jautājumu, ITSB turklāt ar dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2014. gada 13. janvārī, norādīja, ka ITSB Anulēšanas nodaļas 2013. gada 24. oktobra lēmums ir kļuvis galīgs, jo otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece Regulas Nr. 207/2009 60. panta normās noteiktajā termiņā nav iesniegusi apelācijas sūdzību par minēto lēmumu. ITSB nav precizējis, kādas procesuālās sekas Vispārējai tiesai būtu jāsecina no tā, ka minētais lēmums ir kļuvis galīgs.

18. Ar 2014. gada 9. janvāra rīkojumu Vispārējā tiesa pievienoja iebildi prasībai pēc būtības.

Juridiskais pamatojums

Par strīda priekšmetu

19. ITSB Anulēšanas nodaļa ar 2013. gada 24. oktobra lēmumu no 2013. gada 24. jūnija ir atcēlusi agrāko Kopienas preču zīmi, pamatojoties uz Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta normām. Tā kā sabiedrība Les Complices , kas ir otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, Regulas Nr. 207/2009 60. panta normās paredzētajā termiņā nav iesniegusi apelācijas sūdzību par minēto lēmumu, šis lēmums ir kļuvis galīgs. Turklāt ir jāatgādina, ka attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē, šī agrākā Kopienas preču zīme ir uzskatāma par otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces izvirzīto iebildumu vienīgo pamatu.

20. Ar 2013. gada 18. novembrī Vispārējās tiesas kancelejā iesniegtu vēstuli prasītājs norādīja, ka ir jāuzskata, ka iebildumiem nav priekšmeta, ciktāl tie ir balstīti uz agrāko Kopienas preču zīmi. Tiesas sēdē viņš precizēja, ka tomēr atstāj negrozītus visus savus prasījumus attiecībā uz apstrīdētā lēmuma atcelšanu, tostarp, ciktāl tas ir balstīts uz agrāko Kopienas preču zīmi.

21. Tiesas sēdē ITSB arī norādīja, ka agrākā Kopienas preču zīme ir atcelta pēc apstrīdētā lēmuma pieņemšanas un ka tādējādi Vispārējai tiesai joprojām ir jāspriež par prasību kopumā.

22. Tomēr Vispārējai tiesai pēc savas ierosmes ir jāspriež par prasītāja intereses celt prasību saglabāšanos, ciktāl apstrīdētais lēmums attiecas uz iebildumiem, kas balstīti uz agrāko Kopienas preču zīmi attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē. Proti, tā kā prasības pieņemamības nosacījumi, it īpaši intereses celt prasību neesamība, ir saistīti ar absolūtu šķērsli tiesas procesam (1987. gada 7. oktobra rīkojums d. M. /Padome un CES , 108/86, Recueil , EU:C:1987:426, 10. punkts, un 2005. gada 10. marta rīkojums Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia u.c./Komisija, T‑228/00, T‑229/00, T‑242/00, T‑243/00, no T‑245/00 līdz T‑248/00, T‑250/00, T‑252/00, no T‑256/00 līdz T‑259/00, T‑265/00, T‑267/00, T‑268/00, T‑271/00, no T‑274/00 līdz T‑276/00, T‑281/00, T‑287/00 un T‑296/00, Krājums, EU:T:2005:90, 22. punkts), Vispārējai tiesai pēc savas ierosmes ir jāpārbauda, vai prasītājam joprojām ir kāda interese panākt apstrīdētā lēmuma atcelšanu.

23. Tādējādi ir jānosaka, vai pēc agrākās Kopienas preču zīmes atcelšanas apstrīdētā lēmuma atcelšana, ciktāl tas ir balstīts uz šo preču zīmi, vēl var dot labumu prasītājam. Proti, saskaņā ar pastāvīgo judikatūru prasītāja interesei celt prasību, ņemot vērā prasības priekšmetu, ir jāpastāv prasības celšanas brīdī, pretējā gadījumā šāda prasība nav pieņemama. Šim strīda priekšmetam – tāpat kā interesei celt prasību – ir jāpastāv līdz tiesas nolēmuma pasludināšanai, pretējā gadījumā lieta ir jāizbeidz, kas nozīmē, ka prasības rezultātā lietas dalībniekam, kurš cēlis šo prasību, ir jāvar panākt labvēlīgu iznākumu (2007. gada 9. februāra rīkojums Wilfer /ITSB, C‑301/05 P, EU:C:2007:91, 19. punkts, un 2007. gada 7. jūnija spriedums Wunenburger /Komisija, C‑362/05 P, Krājums, EU:C:2007:322, 42. punkts). Ja prasītāja interese celt prasību zūd tiesvedības laikā, Vispārējās tiesas nolēmums par lietas būtību nevar viņam radīt nekādu labumu (iepriekš minētais spriedums Wunenburger /Komisija, EU:C:2007:322, 43. punkts). Tomēr apstrīdētā lēmuma spēkā neesamība, kas iestājusies pēc tam, kad celta prasība, pati par sevi nerada pienākumu Vispārējai tiesai izbeigt lietu priekšmeta vai intereses celt prasību neesamības sprieduma pasludināšanas brīdī dēļ (iepriekš minētais spriedums Wunenburger /Komisija, EU:C:2007:322, 47. punkts).

24. Pirmkārt, ir svarīgi atgādināt, ka preču zīmes, uz kuru ir balstīti iebildumi, atcelšana, kas izdarīta pēc Apelāciju padomes lēmuma, ar kuru apmierināti iebildumi, kas ir balstīti uz minēto preču zīmi, nav uzskatāma ne par šī iepriekš minētā lēmuma atsaukšanu, ne atcelšanu. Proti, kā to tostarp ITSB atgādināja tiesas sēdē, [preču zīmes] atcelšanas gadījumā saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 55. panta 1. punktu ir uzskatāms, ka Kopienas preču zīmei kopš pieteikuma par atcelšanu iesniegšanas brīža nav šajā regulā noteikto seku. Savukārt līdz tai dienai uz Kopienas preču zīmi attiecās visas ar šo aizsardzību, kas paredzēta šīs regulas 2. iedaļā, saistītās sekas. Līdz ar to dienā, kurā tika pieņemts apstrīdētais lēmums, agrākajai Kopienas preču zīmei skaidri piemita visas šajās tiesību normās paredzētās sekas. Tādējādi uzskatīt, ka strīda priekšmets zūd, ja tiesvedības laikā tiek pieņemts lēmums par atcelšanu, nozīmētu, ka Vispārējai tiesai būtu jāņem vērā pēc apstrīdētā lēmuma pieņemšanas radušies apstākļi, kuriem nav ne ietekmes uz šī lēmuma pamatotību, ne iedarbības uz iebildumu procesu, kura galīgais posms ir šī instance.

25. Vispārējā tiesa jau ir paudusi uzskatu, ka tai saistībā ar prasību par apelāciju padomes lēmumu attiecībā uz iebildumu procesu nav jāņem vērā vēlāks lēmums par atcelšanu attiecībā uz preču zīmi, uz kuru ir balstīti iebildumi, jo lēmumam par atcelšanu nevar būt iedarbība uz agrāku laikposmu (2008. gada 4. novembra spriedums Group Lottuss /ITSB – Ugly (“COYOTE UGLY”), T‑161/07, EU:T:2008:473, 47.–50. punkts). Kādā citā spriedumā, kurā agrākas preču zīmes reģistrācijai bija beidzies termiņš pēc apelāciju padomes lēmuma pieņemšanas (2012. gada 15. marta spriedums Cadila Healthcare /ITSB – Novartis (“ZYDUS”), T‑288/08, EU:T:2012:124, 21.–23. punkts), ko apstiprinājusi Tiesa (2013. gada 8. maija rīkojums Cadila Healthcare /ITSB, C‑268/12 P, EU:C:2013:296, 33. punkts), Vispārējā tiesa arī uzskatīja, ka lūgums izbeigt tiesvedību ir jānoraida.

26. Otrkārt, gadījumā, ja Vispārējā tiesa atceltu apstrīdēto lēmumu, tā spēka zaudēšana ex tunc varētu radīt prasītājam labumu, ko tam nenestu konstatējums par tiesvedības izbeigšanu. Proti, ja Vispārējai tiesai būtu jālemj par tiesvedības daļēju izbeigšanu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē, prasītājs varētu vienīgi ITSB iesniegt jaunu savas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, nepastāvot iespējai vēlāk izvirzīt iebildumus, pamatojoties uz agrāko Kopienas preču zīmi, kura ir tikusi atcelta. Savukārt, ja Vispārējai tiesai būtu jāizspriež lieta pēc būtības un jāapmierina prasība, ciktāl tā attiecas uz šīm precēm, uzskatot, ka starp konfliktējošajām preču zīmēm nepastāv sajaukšanas iespēja, nekas tātad neliegtu reģistrēt pieteikto preču zīmi.

27. Treškārt, ir svarīgi nodalīt iebildumu atsaukšanas gadījumu, kas notiek pēc iebildumus izteikušās puses iniciatīvas un ļauj kliedēt ikvienu šķērsli pieteiktās preču zīmes reģistrācijai, no preču zīmes atcelšanas, ko lūdz trešā persona un kuras iedarbība ir ierobežota ar Regulas Nr. 207/2009 55. panta 1. punktu. Tādējādi Vispārējās tiesas risinājums, kas ticis izmantots gadījumā, ja iebildumi tiek atsaukti tiesvedības Vispārējā tiesā gaitā, kā rezultātā pieteikums par apelāciju padomes, kura lēmusi par iebildumiem, lēmuma atcelšanu tiek atzīts par tādu, kuram nav priekšmeta (2003. gada 3. jūlija rīkojums Lichtwer Pharma /ITSB – Biofarma (“Sedonium”), T‑10/01, Recueil , EU:T:2003:182, 14.–17. punkts), nevar tikt pārnests uz šo tiesvedību.

28. Visbeidzot, vienīgi apstāklis, ka par Iebildumu nodaļas un apelāciju padomes lēmumiem celtajām prasībām ir apturoša iedarbība saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 58. panta 1. punkta otro teikumu un 64. panta 3. punktu, nav pietiekams, lai šajā lietā apstrīdētu prasītāja interesi celt prasību. Proti, ir svarīgi atgādināt, ka saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 45. pantu, vienīgi ja iebildumi ir noraidīti ar galīgu lēmumu, preču zīmi reģistrē kā Kopienas preču zīmi. Tādējādi, ja Iebildumu nodaļa vai apelāciju padome apmierina iebildumus, šāds lēmums izraisa, ka pieteiktā preču zīme netiek reģistrēta, kamēr netiek pasludināts spriedums par prasību atcelt šo lēmumu.

29. Līdz ar to, neraugoties uz to, ka ir pieņemts galīgs lēmums par agrākās Kopienas preču zīmes, uz kuru balstīti iebildumi, atcelšanu, prasītājs saglabā interesi pārsūdzēt apstrīdēto lēmumu, tostarp, ciktāl tas attiecas uz iebildumiem, kas balstīti uz šo preču zīmi attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 18. klasē.

Par lietas būtību

30. Lai pamatotu savu prasību, prasītājs izvirza vienu pamatu, kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpumu.

31. Prasītājs uzskata, ka, neraugoties uz attiecīgo preču identiskumu, starp konfliktējošajiem apzīmējumiem nepastāv sajaukšanas iespēja. Viņš vispirms apgalvo, ka, tā kā agrāko preču zīmju atšķirtspēja ir īpaši vāja, pat minimāla atšķirība starp agrākajām preču zīmēm un pieteikto preču zīmi ir pietiekama, lai izslēgtu jebkādu sajaukšanas iespēju. Viņš norāda, ka vizuālā ziņā konfliktējošajiem apzīmējumiem ir vēl jo lielākas atšķirības, jo tās neattiecas uz elementu, kam agrākajās preču zīmēs nav atšķirtspējas. Viņš uzskata, ka, ja runa ir par pilnībā grafiskām preču zīmēm, nav iespējams veikt apzīmējumu jebkādu fonētisku salīdzinājumu. Visbeidzot, konfliktējošie apzīmējumi neesot konceptuāli identiski, jo to vienīgajam kopīgajam elementam neesot atšķirtspējas.

32. ITSB apstrīd prasītāja argumentus.

33. Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam (tagad – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts), ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, kas tiek apzīmēti ar abām preču zīmēm, identiskuma vai līdzības dēļ sabiedrībai tajā teritorijā, kurā ir aizsargāta agrākā preču zīme, ir sajaukšanas iespēja. Sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko preču zīmi.

34. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja ir iespēja, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi ir no viena un tā paša uzņēmuma vai no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem. Saskaņā ar šo pašu judikatūru sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, atbilstoši tam, kā konkrētā sabiedrības daļa uztver attiecīgos apzīmējumus un preces vai pakalpojumus, un ņemot vērā visus faktorus, kam ir nozīme konkrētajā lietā, it īpaši apzīmējumu līdzības un aptverto preču vai pakalpojumu līdzības savstarpējo saistību (skat. 2003. gada 9. jūlija spriedumu Laboratorios RTB /ITSB – Giorgio Beverly Hills (“GIORGIO BEVERLY HILLS”), T‑162/01, Recueil , EU:T:2003:199, 30.–33. punkts un tajos minētā judikatūra).

35. Apelāciju padomei sajaukšanas iespēja starp konfliktējošajiem apzīmējumiem ir jānovērtē, ņemot vērā šos principus.

Par konkrēto sabiedrības daļu

36. Saskaņā ar judikatūru, vērtējot sajaukšanas iespēju visaptveroši, ir jāņem vērā attiecīgās preču kategorijas samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs vidusmēra patērētājs. Tāpat arī jāņem vērā apstāklis, ka vidusmēra patērētāja uzmanības pakāpe var mainīties atkarībā no konkrēto preču vai pakalpojumu kategorijas (skat. 2007. gada 13. februāra spriedumu Mundipharma /ITSB – Altana Pharma (“RESPICUR”), T‑256/04, Krājums, EU:T:2007:46, 42. punkts un tajā minētā judikatūra).

37. Šajā lietā Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 14. punktā pamatoti ir konstatējusi, un to attiecībā uz šo punktu prasītājs nav apstrīdējis, ka ar konfliktējošajiem apzīmējumiem apzīmētās preces ir ikdienas patēriņa preces, kuru mērķauditoriju veido vidusmēra patērētājs, kurš tiek uzskatīts par samērā informētu, uzmanīgu un apdomīgu. Turklāt, kā to pamatoti minētajā punktā norādījusi Apelāciju padome attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē, tā kā agrākā preču zīme ir Kopienas preču zīme, sajaukšanas iespēja ir jāizvērtē, ņemot vērā visu dalībvalstu sabiedrību kopumā. Attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē, Apelāciju padome arī pamatoti ir konstatējusi, ka, tā kā agrākā preču zīme ir Francijas valsts preču zīme, sajaukšanas iespēja ir jānovērtē attiecībā uz Francijas teritorijā esošo sabiedrības daļu.

Par preču salīdzinājumu

38. Apstrīdētā lēmuma 15. punktā Apelāciju padome arī pamatoti ir secinājusi, ko prasītājs arī neapstrīd, ka apstrīdētās preces, kas ietilpst 18. un 25. klasē, ir identiskas vai līdzīgas.

Par apzīmējumu salīdzinājumu

39. Vispirms ir jāatgādina, ka ar konfliktējošo apzīmējumu vizuālo, fonētisko vai konceptuālo līdzību saistītās sajaukšanas iespējas visaptverošam vērtējumam ir jābalstās uz šo apzīmējumu radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirtspējīgos un dominējošos elementus. Minētajā sajaukšanas iespējas visaptverošajā vērtējumā noteicošā loma ir preču zīmju uztverei, kāda piemīt attiecīgo preču vai pakalpojumu vidusmēra patērētājam. Šajā ziņā vidusmēra patērētājs parasti preču zīmi uztver kopumā un neanalizē tās atsevišķas sastāvdaļas (skat. 2007. gada 12. jūnija spriedumu ITSB/ Shaker , C‑334/05 P, Krājums, EU:C:2007:333, 35. punkts un tajā minētā judikatūra).

40. Apstrīdētā lēmuma 17.–19. punktā Apelāciju padome ir paudusi uzskatu, ka konkrētie apzīmējumi ir vizuāli līdzīgi un konceptuāli identiski un ka, pat ja principā nav iespējams veikt jebkādu fonētisku salīdzinājumu, patērētāji varētu atsaukties uz konfliktējošajiem apzīmējumiem, uz tiem attiecinot vārdu “zvaigzne”.

– Par vizuālo līdzību

41. Apstrīdētā lēmuma 17. punktā Apelāciju padome ir norādījusi, ka konfliktējošos apzīmējumus veido zvaigznes ar identiskas formas pieciem stariem, kas izvietoti aplī, grafisks atveidojums, kurā zvaigznei un aplim ir vienādas proporcijas. Vienīgās atšķirības starp minētajiem apzīmējumiem ir zvaigznes krāsa, kas ir balta agrākajās preču zīmēs un melna – reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē, tas, ka apļa pamats ir melnāks agrākajās preču zīmēm, un tas, ka reģistrācijai pieteiktā apzīmējuma apli veido pārtraukta melna līnija, nevis nepārtraukta līnija kā agrākajām preču zīmēm. Šīs līdzības atsver atšķirības starp apzīmējumiem, kuri kopumā ir līdzīgi.

42. Prasītājs norāda, ka konfliktējošie apzīmējumi nav vizuāli līdzīgi. Viņš tostarp atsaucas uz ITSB Iebildumu nodaļas 2002. gada 18. decembra lēmumu par procedūru starp otru procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieci un trešo personu, kurā Iebildumu nodaļa ir norādījusi, ka lietā, kur ā pieņemts šis lēmums, starp konfliktējošajiem apzīmējumiem nav vizuālas līdzības.

43. Neesot vajadzībai izvirzīt atšķirības starp konfliktējošajiem apzīmējumiem un tiem, kuri tādi bija lietā, kurā pieņemts prasītāja minētais Iebildumu nodaļas lēmums, ir jāatgādina, ka lēmumi, kas saskaņā ar Regulu Nr. 207/2009 ITSB apelāciju padomei jāpieņem par apzīmējuma reģistrāciju kā Kopienas preču zīmi, attiecas uz saistošās kompetences īstenošanu, nevis rīcības brīvības īstenošanu. Tādējādi minēto lēmumu tiesiskums ir jāvērtē, pamatojoties vienīgi uz šo regulu, nevis uz agrāko lēmumpieņemšanas praksi (2007. gada 26. aprīļa spriedums Alcon /ITSB, C‑412/05 P, Krājums, EU:C:2007:252, 65. punkts, un 2005. gada 24. novembra spriedums Sadas /ITSB – LTJ Diffusion (“ARTHUR ET FELICIE”), T‑346/04, Krājums, EU:T:2005:420, 71. punkts).

44. Attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu vizuālo salīdzinājumu ir taisnība, ka minētie apzīmējumu to kopumā ir vizuāli līdzīgi tādējādi, ka tie attēlo zvaigzni ar pieciem stariem, kas izvietota aplī, un ka katra no šiem diviem elementiem proporcija tajos ir līdzīga. Apstāklis, ka reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē aplis ir attēlots ar pārtrauktu līniju, nav pietiekams, lai uzskatītu, ka runa nav par apli. Turklāt tas, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme attēlo melnu zvaigzni uz balta fona, lai gan agrākās preču zīmes veido balta zvaigzne uz melna fona, veido tikai minimālu atšķirību, kas neļauj uzskatīt, ka šie divi grafiskie elementi nav līdzīgi.

45. No iepriekš minētā izriet, ka Apelāciju padome pamatoti ir secinājusi, ka konfliktējošie apzīmējumi kopumā ir vizuāli līdzīgi.

– Par fonētisko līdzību

46. Prasītājs pārmet Apelāciju padomei, ka tā ir veikusi konfliktējošo apzīmējumu fonētisku salīdzinājumu, kas tomēr attiecībā uz grafiskajām preču zīmēm neesot iespējams.

47. Saskaņā ar judikatūru fonētisks salīdzinājums principā nav atbilstošs, izvērtējot grafisku preču zīmju bez vārdiskiem elementiem līdzību (2010. gada 25. marta spriedums Nestlé /ITSB – Master Beverage Industries (“Golden Eagle” un “Golden Eagle Deluxe”), no T‑5/08 līdz T‑7/08, Krājums, EU:T:2010:123, 67. punkts, un 2012. gada 7. februāra spriedums Dosenbach-Ochsner /ITSB – Sisma (Ziloņu attēlojums taisnstūrī), T‑424/10, Krājums, EU:T:2012:58, 45. un 46. punkts).

48. Šajā lietā no apstrīdētā lēmuma 18. punkta izriet, ka Apelāciju padome pamatoti ir norādījusi, ka nav iespējams veikt nekādu grafisko preču zīmju fonētisku salīdzinājumu. Lai gan tā tajā pašā punktā ir norādījusi, ka, tā kā konfliktējošie apzīmējumi attēlo zvaigzni, ir iespējams, ka patērētāji verbāli uz tiem atsauktos kā uz tādiem, tomēr šim apsvērumam neseko neviens secinājums, kas ļautu domāt, ka Apelāciju padome būtu konstatējusi minēto apzīmējumu fonētisko līdzību. Turklāt sajaukšanas iespējas esamības visaptverošā vērtējumā Apelāciju padome nav atsaukusies ne uz vienu šo apzīmējumu fonētisku salīdzinājumu.

49. Prasītāja argumentam tādējādi trūkst faktiska pamatojuma.

– Par konceptuālo līdzību

50. Prasītājs apgalvo, ka konfliktējošie apzīmējumi nav konceptuāli identiski, jo to vienīgajiem kopīgajiem elementiem nav atšķirtspējas. Viņš šajā ziņā atsaucas uz Apelāciju padomes 2011. gada 15. aprīļa lēmumu, kurā tā esot norādījusi, ka esot neiespējami no ģeometriskajām figūrām secināt kopīgas komerciālas izcelsmes esamību.

51. Attiecībā uz Apelāciju padomes lēmumu, uz kuru atsaucas prasītājs, neesot vajadzībai izvērtēt, vai tas šajā lietā ir atbilstošs, ir jāatgādina, ka apelāciju padomju lēmumu tiesiskums ir jāizvērtē, vienīgi pamatojoties uz Regulu Nr. 207/2009, nevis uz to agrāko lēmumpieņemšanas praksi (skat. iepriekš 43. punktu).

52. Turklāt, pat pieņemot, ka tas ir pierādīts, prasītāja arguments, saskaņā ar kuru zvaigznei ar pieciem stariem nepiemītot atšķirtspēja, katrā ziņā nav pietiekams, lai uzskatītu, ka konfliktējošie apzīmējumi, kuri katrs apzīmē vienu zvaigzni aplī ar nelielām grafiskām atšķirībām, ir sasaistīti ar atšķirīgiem jēdzieniem. Apelāciju padome tādējādi pamatoti apstrīdētā lēmuma 19. punktā ir secinājusi, ka starp minētajiem apzīmējumiem pastāv konceptuāla līdzība.

53. Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, ir jāapstiprina Apelāciju padomes secinājums, saskaņā ar kuru konfliktējošie apzīmējumi ir vizuāli līdzīgi un minētie apzīmējumi ir konceptuāli identiski un saskaņā ar kuru nav piemēroti veikt šo apzīmējumu fonētisku salīdzinājumu.

Par sajaukšanas iespējas visaptverošu vērtējumu

54. Sajaukšanas iespējas visaptverošs vērtējums nozīmē noteiktu savstarpējo saistību starp vērā ņemamajiem faktoriem, tostarp starp preču zīmju līdzību un ar tām aptverto preču vai pakalpojumu līdzību. Tādējādi aptverto preču vai pakalpojumu nenozīmīgo līdzību var kompensēt augsta preču zīmju līdzības pakāpe un otrādi (1998. gada 29. septembra spriedums Canon , C‑39/97, Recueil , EU:C:1998:442, 17. punkts, un 2006. gada 14. decembra spriedums Mast-Jägermeister /ITSB – Licorera Zacapaneca (“VENADO” ar rāmi u.c.), T‑81/03, T‑82/03 un T‑103/03, Krājums, EU:T:2006:397, 74. punkts).

55. Attiecībā uz sajaukšanas iespējas visaptverošu vērtējumu Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 22. punktā ir norādījusi, ka zvaigzne ar pieciem stariem, protams, ir visplašāk izmantotais apzīmējums, lai apzīmētu zvaigzni, bet ka maznozīmīgas vizuālas atšķirības starp konfliktējošajiem apzīmējumiem, kā arī to konceptuālais identiskums rada sajaukšanas iespēju sabiedrības daļai, kurai ir vidējs uzmanības līmenis.

56. Prasītājs apgalvo, ka agrākajām preču zīmēm nav nekādas atšķirtspējas, bet uzskata, ka, tā kā tās jau tikušas reģistrētas, saistībā ar iebildumu procesu ir jāuzskata, ka tām ir minimāla atšķirtspēja. Lai apstrīdētu atbildes raksta 16. un 17. punktā ietvertos argumentus, prasītājs apgalvo, ka ITSB jau esot norādījis, ka šādām preču zīmēm nepiemīt atšķirtspēja.

57. Šajā ziņā vispirms ir svarīgi atgādināt, ka Vispārējai tiesai ir jāizvērtē apstrīdētā lēmuma tiesiskums, nevis jālemj par atbildes raksta pamatotību.

58. Turpinājumā, kā arī prasītājs pats uzskata, ir jānorāda, ka iebildumu procesā prasītājs nedrīkst atsaukties uz absolūto atteikuma pamatu, kas liedz apzīmējumu likumīgi reģistrēt valsts reģistrā vai ITSB. Proti, ir jāatgādina, ka absolūto atteikuma pamatu, kas noteikti Regulas Nr. 207/2009 7. pantā, pārbaude nevar tikt veikta iebildumu procesā un ka šis pants neietilpst to normu starpā, saistībā ar kurām ir jānovērtē apstrīdētā lēmuma likumība (2003. gada 9. aprīļa spriedums Durferrit /ITSB – Kolene (“NU-TRIDE”), T‑224/01, Recueil , EU:T:2003:107, 72. un 75. punkts, un 2004. gada 30. jūnija spriedums BMI Bertollo /ITSB – Diesel (“DIESELIT”), T‑186/02, Krājums, EU:T:2004:197, 71. punkts). Ja prasītājs uzskatītu, ka agrāka Kopienas preču zīme tikusi reģistrēta pretēji minētā panta normām, viņam saskaņā ar šīs regulas 51. pantu būtu jāiesniedz pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu. Turklāt attiecībā uz agrāku Francijas preču zīmi ir svarīgi atgādināt, ka apzīmējuma kā valsts preču zīmes reģistrācijas spēkā esamība nevar tikt apstrīdēts saistībā ar Kopienas preču zīmes reģistrācijas procesu (šajā ziņā skat. 2012. gada 24. maija spriedumu Formula One Licensing /ITSB, C‑196/11 P, Krājums, EU:C:2012:314, 40.–47. punkts), bet vienīgi saistībā ar attiecīgajā dalībvalstī uzsāktu spēkā neesamības atzīšanas procesu (iepriekš minētais spriedums “DIESELIT”, EU:T:2004:197, 71. punkts).

59. Prasītājs tostarp uzskata, ka, tā kā agrāko preču zīmju atšķirtspēja ir ļoti vāja, kā arī ITSB pats to atzinis citās lietās, minimāla atšķirība starp agrākajām preču zīmēm un reģistrācijai pieteikto preču zīmi būtu pietiekama, lai izslēgtu jebkādu sajaukšanas iespēju.

60. Šajā ziņā ir jāatgādina, ka agrākās preču zīmes vājas atšķirtspējas atzīšana pati par sevi neliedz konstatēt sajaukšanas iespējas pastāvēšanu (skat. šajā ziņā 2006. gada 27. aprīļa rīkojumu L’Oréal /ITSB, C‑235/05 P, EU:C:2006:271, 42.–45. punkts). Proti, ja agrākas preču zīmes atšķirtspēja ir jāņem vērā, lai novērtētu sajaukšanas iespēju, tas ir tikai viens no elementiem, kas citu starpā jāņem vērā šajā novērtējumā. Tādējādi, pat ja agrākajai preču zīmei ir vāja atšķirtspēja, sajaukšanas iespēja var pastāvēt, it īpaši apzīmējumu un preču vai pakalpojumu, kurus tie aptver, līdzības dēļ (skat. 2005. gada 16. marta spriedumu L’Oréal/ ITSB – Revlon (“FLEXI AIR”), T‑112/03, Krājums, EU:T:2005:102, 61. punkts un tajā minētā judikatūra, un 2007. gada 13. decembra spriedumu Xentral/ ITSB – Pages jaunes (“PAGESJAUNES.COM”), T‑134/06, 70. punkts un tajā minētā judikatūra).

61. Visbeidzot, ir jānoraida prasītāja arguments, saskaņā ar kuru Apelāciju padome neesot piešķīrusi pietiekamu nozīmi tam, ka agrākajām preču zīmēm ir vienīgi ļoti vāja atšķirtspēja. Proti, apgalvojums, ko aizstāv prasītājs, neitralizētu faktoru saistībā ar preču zīmju līdzību, dodot priekšroku faktoram, kas pamatots ar agrāko Kopienas preču zīmju atšķirtspēju, kam tiktu piešķirta pārmērīga nozīme. No minētā izrietētu, ka tādēļ, ka agrākajām Kopienas preču zīmēm piemīt tikai vāja atšķirtspēja, sajaukšanas iespēja pastāvētu vienīgi gadījumā, ja reģistrācijai pieteiktā preču zīme būtu tās pilnīga reprodukcija neatkarīgi no tā, kāda būtu konkrēto apzīmējumu līdzības pakāpe (šī sprieduma 60. punktā minētais rīkojums L’Oréal /ITSB, EU:C:2006:271, 45. punkts). Šāds rezultāts tomēr neatbilstu sajaukšanas iespējas visaptveroša vērtējuma, kas kompetentajām iestādēm ir jāveic saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, raksturam (2007. gada 15. marta spriedums T.I.M.E. ART /ITSB, C‑171/06 P, EU:C:2007:171, 41. punkts).

62. Tādējādi ir jānorāda, ka, ņemot vērā konkrēto preču identiskumu vai līdzību un konfliktējošo apzīmējumu līdzību, šajā lietā pastāv sajaukšanas iespēja. Proti, kā apstrīdētā lēmuma 22. punktā pamatoti ir konstatējusi Apelāciju padome, konkrētā sabiedrības daļa, kurai ir vidējs uzmanības līmenis, kas nevar novērtēt preču zīmes, tām atrodoties blakus, un kuras atmiņa par preču zīmēm līdz ar to ir nepilnīga, iespējams, neatcerēsies starp minētajiem apzīmējumiem pastāvošas minimālas atšķirības.

63. Ņemot vērā visus šos elementus, Apelāciju padome nav pārkāpusi Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu (tagad – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts), konstatējot, ka starp konfliktējošajiem apzīmējumiem pastāv sajaukšanas iespēja.

64. Visu šo pamatu dēļ prasība ir jānoraida pilnībā, neesot vajadzībai spriest par prasītāja prasījumu, ar kuriem Vispārējai tiesai lūgts noraidīt iebildumus pilnībā, otrās daļas pieņemamību (skat. šajā ziņā 2008. gada 22. maija spriedumu NewSoft Technology /ITSB – Soft (“Presto! Bizcard Reader”), T‑205/06, EU:T:2008:163, 70. punkts, un 2009. gada 22. janvāra spriedumu Commercy /ITSB – easyGroup IP Licensing (“easyHotel”), T‑316/07, Krājums, EU:T:2009:14, 35. un 67. punkts).

Par tiesāšanās izdevumiem

65. Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājam spriedums nav labvēlīgs, tam jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar ITSB prasījumiem.

Rezolutīvā daļa

Ar šādu pamatojumu

VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta)

nospriež:

1) prasību noraidīt;

2) Max Fuchs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.