46

Lai pamatotu prasītāja vārda iekļaušanu attiecīgajos sarakstos, Padome atsaucās uz dokumentu WK 1755/2020 INIT, kurā ietverta publiski pieejama informācija, proti, saites uz tīmekļvietnēm, presē publicēti raksti un ekrānuzņēmumi no šādiem avotiem: – tīmekļvietne Aliqtisadi, skatīta 2018. gada 24. septembrī, kurā norādīts, ka prasītājs ir Sīrijas un Turcijas Uzņēmēju padomes dibinātājs un priekšsēdētājs, Sabra Maritime Agency īpašnieks un ieguldītājs tūrisma nozarē; tajā aprakstīts arī, ka prasītājs ir viens no 100 vadošajiem uzņēmējiem Sīrijā, Sīrijas Jūras navigācijas palātas dibinātājs un priekšsēdētājs un Phoenicia Tourism Company dibinātājs, kurā viņam pieder 85 % kapitāla; – tīmekļvietne Syriandays, kurā 2015. gada 10. februārī publicētajā rakstā “Abdelkader Sabra is the President of the Syrian Chamber of Shipping” [“Abdelkader Sabra ir Sīrijas Jūras navigācijas palātas priekšsēdētājs”] norādīts, ka Sīrijas Jūras navigācijas palātas valde rīkoja trešās vēlēšanu sesijas pirmo sanāksmi, klātesot Sīrijas transporta ministram, kurš norādījis, ka šai palātai ir būtiska loma valsts dienestā; turklāt rakstā norādītas personas, kas ir sekmīgi ieguvušas dažādus amatus, prasītāja vārds tajā parādījies priekšsēdētāja statusā; visbeidzot rakstā precizēts, ka šī palāta tika izveidota ar 2006. gada Likumu Nr. 20 un ka tā iestājas par atbalstu jūras transporta nozarei; – tīmekļvietne The Syria Report, skatīta 2018. gada 31. oktobrī, kurā norādīts, ka Phoenicia Tourism Company tika izveidota 2012. gada 5. jūlijā Tartusā [Tartus] (Sīrija) viesmīlības projektu attīstības nozarē, un turklāt norādīts, ka prasītājam pieder 85 % šīs sabiedrības akciju un kopējais kapitāls ir 1 miljons Sīrijas mārciņu (SYP) (aptuveni 1313 EUR); – tīmekļvietne The Syria Report, kurā 2012. gada 26. novembrī publicētajā rakstā “Ministry of Tourism Awards New Contract to Manage Arwad Hotel” [“Tūrisma ministrija piešķir jaunu viesnīcas Arward apsaimniekošanas līgumu”] norādīts, ka Sīrijas Tūrisma ministrija ir noslēgusi līgumu ar Phoenicia Tourism Company uz 60 gadiem par četrzvaigžņu viesnīcas attīstīšanu un vadību Rouad salā (Sīrija); saskaņā ar šo rakstu viesnīcā bija jābūt 150 gultasvietām un attīstīšanas izmaksas tika lēstas 700 miljonu SYP (aptuveni 919009 EUR) apmērā; rakstā norādīts arī, ka prasītājs, kas raksturots kā pazīstams investors Tartusā, darbojas vairākās jomās, tostarp kuģniecības un tirdzniecības jomā; – tīmekļvietne The Syria Report, skatīta 2018. gada 1. novembrī, saskaņā ar kuru prasītājs ir Sabra Group rīkotājdirektors, un šajā grupā ietilpst kuģniecības aģentūra Riamar Shipping, kurai ir astoņi kuģi, kas pietauvoti Tartusas ostā; tajā norādīts arī, ka Sabra Group eksportē olīveļļu un nodarbina 250 personas; – ziņu aģentūra Reuters, kas 2013. gada 15. novembrī publicētajā rakstā “Exclusive – [Bashar Al-]Assad allies profit from Syria’s lucrative food trade” [“Ekskluzīvi – [Bašāra al] Asada sabiedrotie gūst peļņu no Sīrijai ienesīgās pārtikas tirdzniecības”] norāda, ka, izmantojot čaulas sabiedrības un kuģniecības līnijas, veidojas diskrēts komerciālais un loģistikas tīkls ar mērķi ne tikai iegādāties pārtikas preces, bet arī radīt ievērojamu peļņu Bashar Al‑Assad pietuvināto personu lokam; saskaņā ar šo rakstu viena no šādām sabiedrībām ir Yased Marine, kas reģistrēta Tripolē (Libāna) un Sīrijā; rakstā norādīts, ka saskaņā ar kuģošanas datiem, ko sniegusi kuģošanas analītikas firma Windward, Yass Marine beramkravu kuģu flote pēdējos mēnešos uz Sīriju ir veikusi piegādes no Ukrainas, Krievijas un Libānas ostām; turklāt saskaņā ar šo rakstu prasītājs, kas ir viens no lielākajiem kuģniecības magnātiem Sīrijā, ir iesaistīts jūras kravu pārvadājumos uz šīm valstīm; visbeidzot rakstā minēts, ka opozīcijas tīmekļvietnes un uzņēmumu katalogā norādīts, ka prasītājs bijis akcionārs uzņēmumā Cham Holding, kam ir piemērotas sankcijas un kas ir saistīts ar Rami Makhlouf; – laikraksts Le Monde, kurā 2014. gada 30. maijā publicētajā rakstā “The Syrian oligarchs supporting the [Bashar Al-]Assad regime” [“Sīrijas oligarhi atbalsta [Bašāra Al] Asada režīmu”] ir norādīts, ka Rami Makhlouf, kā arī vēl trīs citas personas, tostarp prasītājs, ir investējuši pārtikas produktu importā, tostarp kviešu, rīsu, cukura un tējas, importā, jo atšķirībā no naftas uz šīm precēm neattiecas Eiropas embargo; – tīmekļvietne World crunch, kurā 2014. gada 3. jūnijā publicētajā rakstā “The Shady Syrian Oligarchs Who Keep The Regime afloat” [“Miglā tītie Sīrijas oligarhi, kas tur režīmu virs ūdens”] attiecībā uz prasītāju ir sniegta tā pati informācija, kas norādīta iepriekšējā ievilkumā citētā laikraksta Le Monde rakstā; – tīmekļvietne Eqtsad, kurā 2019. gada 27. janvārī publicētajā rakstā “Abdelkader Sabra, partner of Rami Makhlouf, who is still Raising the Turkish flag in the Office” [“Rami Makhlouf partneris Abdelkader Sabra, kurš birojā joprojām paceļ Turcijas karogu”] norādīts, ka prasītājs ir guvis labumu no Bashar Al‑Assad politikas, kurš, sākot no 2002. gada, ļāvis “ievērojamai sociālajai klasei” veikt ieguldījumus Sīrijā; saskaņā ar šo rakstu 2002. gadā viņš ir dibinājis kuģniecības aģentūru Abdul Kader Sabra (turpmāk tekstā – “AKSSA”) – sabiedrību, kurai bija vairāk nekā 350 kuģu liela flote; rakstā norādīts arī, ka viņš ir Sīrijas Jūras navigācijas palātas priekšsēdētājs kopš tās dibināšanas 2006. gadā un Sīrijas un Turcijas Uzņēmēju padomes direktors, kā arī Sīrijas un Krievijas Uzņēmēju padomes priekšsēdētāja vietnieks; viņš raksturots arī kā viens no galvenajiem Rami Makhlouf partneriem; kā norādīts šajā rakstā, prasītāja darbības kuģošanas nozarē ļāvušas viņam iesaistīties tirdzniecības attiecībās ar vairākām valstīm, tostarp it īpaši ar Itāliju, Grieķiju, Turciju un Kipru; saskaņā ar šo rakstu šajā saistībā prasītājs tika iecelts par Sīrijas un Turcijas Uzņēmēju padomes direktoru, un tam bija būtiska loma tirdzniecības un politisko attiecību ar Turciju attīstībā; rakstā norādīts arī, ka prasītājs iespējami labākajā veidā ir ieguldījis “Assad sistēmā” un kļuvis par nozīmīgu figūru vairākās nozarēs; turklāt rakstā norādīts, ka kopš 2005. gada viņš sācis paplašināt savas darbības un ir veicis ieguldījumus nekustamajā īpašumā un pārtikas preču tirdzniecībā ar Rami Makhlouf; rakstā norādīts arī, ka viņš ir uzcēlis olīveļļas ražošanas rūpnīcu, šo preci viņš eksportējis lielos daudzumos, kā arī vēl vienu rūpnīcu stikla, plastmasas un metāla taras ražošanai; saskaņā ar šo rakstu pēc 2011. gada revolūcijas un “sankciju” piemērošanas pret Cham Holding un šajā sabiedrībā iesaistītajiem uzņēmējiem prasītājs drīz izstājās no šīs sabiedrības un apgalvoja, ka ir nevainīgs; rakstā norādīts, ka kopš 2012. gada viņš pakāpeniski pārcēlās uz Libānu un vadīja savus darījumus no šīs valsts, kā rezultātā režīms konfiscēja viņa nekustamo īpašumu un vērtspapīrus, apsūdzot viņu, ka viņš ir ievedis mantu Sīrijā kontrabandas ceļā; saskaņā ar šo rakstu daudzi novērotāji to ir raksturojuši kā mēģinājumu viņu pasargāt, it īpaši no “sankcijām”, ar nosacījumu, ka viņš sniedz noteiktus pakalpojumus Sīrijas režīmam no citas vietas; rakstā minēts arī, ka attiecībā uz prasītāju nav bijis nekādu ziņu līdz pat 2018. gada sākumam, kad viņš un citi Sīrijas uzņēmēji ieguva Libānas pilsonību; visbeidzot šajā saistībā norādīts, ka Libānas plašsaziņas līdzekļi bija izvērsuši kampaņu pret viņu, apsūdzot Libānas valsti, ka tā slepus sadarbojusies ar uzņēmējiem, lai atrastu veidu, kā apiet viņiem noteiktos ierobežojošos pasākumus, un ka turklāt viņš ir ieguvis Libānas pilsonību, pateicoties sadarbībai ar Hezbollah, sākot no nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas līdz pat preču piegādēm šai partijai, un šīm darbībām viņš izmantojis savu kuģu floti; – tīmekļvietne The Syria Report, kurā 2018. gada 5. jūnijā publicētajā rakstā “Dozens of Syrian Investors to be granted Lebanese Citizenship” [“Daudziem Sīrijas investoriem piešķirs Libānas pilsonību”] norādīts, ka prasītājs ir ietekmīgs investors no Tartusas, kurš darbojas kuģniecības nozarē, ka turklāt daudzi Sīrijas investori saskaras ar problēmām Libānā atvērt un izmantot bankas kontu un ka Libānas personas apliecības iegūšana varētu palīdzēt apiet šīs grūtības, tāpēc varētu būt pieprasīta; – tīmekļvietne al Arabiya News, kurā 2018. gada 8. jūnijā publicētajā rakstā “Lebanese nationality to Syria involved in smuggling … Know it!” [“Libānas pilsonība Sīrijā iesaistīta kontrabandā... Tas ir jāzina!”] minēti strīdi, ko izraisījusi Libānas pilsonības piešķiršana daudzām personām no vairākām valstīm, tostarp Sīrijas; saskaņā ar šo rakstu prasītājs ir viena no naturalizētajām personām; tajā aprakstīts, ka viņam ir “aizdomīgas” finansiālas attiecības ar Bashar Al‑Assad režīmu un it īpaši ar Rami Makhlouf; šajā sakarā rakstā ir atsauce uz informāciju par Rami Makhlouf un prasītāja partnerību, kas izklāstīta iepriekš minētajā 2014. gada 30. maija rakstā, kuru publicēja Le Monde; rakstā norādīts, ka prasītājs ir “viena cilvēka birojs”, ka viņš ir bijis Turcijas goda vēstnieks Sīrijā, ka 2012. gadā viņš bijis Sīrijas un Turcijas Uzņēmēju padomes direktors un ka viņš ir Sīrijas un Krievijas Uzņēmēju padomes priekšsēdētāja vietnieks kopš tās izveides; turklāt prasītājs ir Sīrijas Jūras navigācijas palātas priekšsēdētājs, Cham Holding akcionārs, bet līdz ar šīs sabiedrības iekļaušanu to personu sarakstos, uz kurām attiecas Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu ierobežojošie pasākumi, viņš ir centies nepiesaistīt sev plašsaziņas līdzekļu uzmanību un parādīt sevi kā personu, kas vairs nav ar to saistīta; rakstā pieminēts, ka AKSSA, kuģniecības sabiedrībai, kas specializējas kuģu pārvaldībā un īpašumtiesību iegūšanā, ir divas filiāles Itālijā un Grieķijā un tai pieder arī OVO (uzņēmums Olive Virgin Oil), kas eksportē olīveļļu; rakstā minēta arī viena no reģiona lielākajām rūpnīcām, kas ražo stikla, metāla un plastmasas taru; saskaņā ar rakstu prasītājs ir Abdelkader Sabra Group priekšsēdētājs, šīs grupas galvenā mītne atrodas piekrastes provincē Tartusā; visbeidzot rakstā norādīts, ka AKSSA nekustamais un kustamais īpašums tika konfiscēts 2012. gadā saskaņā ar Sīrijas Finanšu ministrijas lēmumu Nr. 932 par importa noteikumu pārkāpumu saistībā ar kontrabandas īpašumu 2012. gada lietā Nr. 208; rakstā minēts arī, ka prasītājs nolēma atrisināt lietu ārpustiesas ceļā, kā rezultātā pēc soda naudas samaksas rīkojums par konfiskāciju tika atcelts; – tīmekļvietne Asharq Al‑Awsat, kurā 2018. gada 8. jūnijā publicētajā rakstā “Exclusive – 4“Suspicious” Names behind Freezing of Lebanon’s Naturalisation Decree” [“Ekskluzīvi – 4 “aizdomīgi” vārdi saistībā ar Libānas naturalizācijas dekrēta iesaldēšanu”] sniegtas ziņas par publikāciju, kurā Libānas iestādes bija norādījušas to 400 personu vārdus, kuras bija ieguvušas Libānas pilsonību saskaņā ar strīdīgo valdības dekrētu, turklāt prasītājs minēts kā Jūras navigācijas palātas priekšsēdētājs; – tīmekļvietne Enab Baladi, kurā 2018. gada 10. jūnija rakstā “The establishment of companies and naturalisation… Lebanon [helps] [Bashar Al-]Assad to circumvent sanctions” [“Uzņēmumu dibināšana un naturalizācija... Libāna [palīdz] [Bašāram Al] Asadam apiet sankcijas”] norādīts, ka prasītājs, kas raksturots kā viens no 100 vadošajiem uzņēmējiem Sīrijā, ir minēts to personu sarakstā, kas ietvertas Libānas dekrētā par naturalizāciju; saskaņā ar šo rakstu viņš ir Sabra Maritime Agency īpašnieks, Sīrijas un Turcijas Uzņēmēju padomes direktors un Sīrijas Jūras navigācijas palātas “pirmais” priekšsēdētājs; rakstā minēts arī Rami Makhlouf piederošais Cham Holding, no kuras viņš izstājās pēc tam, kad Amerikas Savienotās Valstis šai sabiedrībai bija uzlikušas “sankcijas”; visbeidzot šajā rakstā pieminēts, ka saskaņā ar kāda analītiķa pausto Sīrijas uzņēmēji vēlas atbrīvoties no viņiem piemērotajām “sankcijām”; šajā saistībā, iegūstot Libānas pilsonību, viņi, pēc rakstā paustā, var atvērt kontus un veidot noguldījumus Libānas bankās; – tīmekļvietne Al Janoubia, kurā 2018. gada 8. jūnijā publicētajā rakstā “Abdelkader Sabra became Lebanese” [“Abdelkader Sabra ir kļuvis par libāni”] norādīts, ka prasītāja vārds nesen ir kļuvis slavens Libānā publicētā naturalizācijas dekrēta dēļ, ka viņš ir prezidentam Bachar Al‑Assad pietuvināta persona un ka viņš ir nozīmīgs akcionārs sabiedrībā Cham Holding, kas pieder Rami Makhlouf; – Middle East Institute for Research and Strategic Studies (MEIRSS) tīmekļvietne, kurā 2018. gada 20. jūnijā publicētajā rakstā “Lebanese Nationalization Decree: Sanction Evasion & Shady Business?” [“Libānas dekrēts par nacionalizāciju – sankciju apiešana un ēnu bizness?”] minēts prezidenta dekrēts, ar kuru Libānas pilsonība tika piešķirta 407 dažādu valstu ārvalstniekiem; šajā rakstā minēti arī politiskie un plašsaziņas līdzekļu strīdi saistībā ar šo dekrētu un norādīts, ka vairāki prezidentam Bashar Al‑Assad pietuvināti Sīrijas uzņēmēji ir ieguvuši Libānas pilsonību, ka vairākas naturalizētās personas ir finansiāli un politiski saistītas ar Sīrijas režīmu un ir pakļautas Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu pastāvīgas uzraudzības un ierobežošanas pasākumiem, ka turklāt prasītājs, kurš ir saņēmis Libānas pilsonību, ir sabiedrības Cham Holding valdes loceklis, kurai Eiropas Savienība un Amerikas Savienotās Valstis ir piemērojušas ierobežojošus pasākumus; visbeidzot rakstā minēts, ka viņš ir veicinājis sabiedrības Yass Marine Group izveidošanu Libānā un sabiedrība bija iesaistīta skandālā Sīrijā saistībā ar pārtikas nekaitīgumu.