Keywords

Summary



Keywords

1. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Atlase

(Padomes Regulas Nr. 384/96 9. panta 6. punkts un 17. panta 1., 2. un 3. punkts)

2. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Imports no valstīm, kurās nav tirgus ekonomikas Regulas Nr. 384/96 2. panta 7. punkta b) apakšpunkta nozīmē – Atlase

(Padomes Regulas Nr. 384/96 2. panta 7. punkta b) apakšpunkts, 9. panta 6. punkts un 17. panta 1. un 3. punkts)

3. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Izmeklēšana – Izmeklēšanas uzsākšana ar sūdzību, ko iesniegusi Kopienas ražošanas nozare vai kas ir iesniegta tās vārdā – Nosacījumi

(Padomes Regulas Nr. 384/96 4. panta 1. punkts, 5. panta 1., 2. un 4. punkts un 18. panta 1. punkts)

4. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Izmeklēšana – Attiecīgās preces definīcija – Faktori, ko var ņemt vērā

(Padomes Regulas Nr. 384/96 1. panta 4. punkts, 2. un 3. pants)

5. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Atlase

(Padomes Regulas Nr. 384/96 17. panta 1. punkts)

6. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Izmeklēšana – Sabiedrības, kas izdarījusi krāpšanu valsts līmenī, sadarbība

(Padomes Regula Nr. 384/96)

7. Iestāžu akti – Pamatojums – Pienākums – Apjoms – Regulas, ar kurām nosaka antidempinga maksājumus

(EKL 253. pants)

8. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Kaitējums – Vērā ņemamais periods

(Padomes Regulas Nr. 384/96 3. panta 2. punkts)

9. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Kaitējums – Peļņas norma, kas izmantota indikatīvās cenas aprēķinam

(Padomes Regulas Nr. 384/96 3. pants)

Summary

1. Saskaņā ar Antidempinga pamatregulas Nr. 384/96 17. panta 1. un 3. punkta tekstu atlases – kā metodes, kas ļauj tikt galā ar lielu skaitu sūdzības iesniedzēju, eksportētāju, importētāju, preču veidu vai darījumu, – izmantošana ierobežo izmeklēšanu. Šo vērtējumu apstiprina minētās pamatregulas 9. panta 6. punkts, saskaņā ar kuru neatlasītie ražotāji netiek iekļauti pārbaudāmo sarakstā.

Tomēr pamatregulā ir paredzēts, ka šādas ierobežošanas gadījumā Kopienu iestādēm ir jāizpilda divi pienākumi. Vispirms attiecīgajai atlasei ir jābūt reprezentatīvai [statistiski derīgai] minētās pamatregulas 17. panta 1. un 2. punkta izpratnē. Turklāt tās pašas regulas 9. panta 6. punktā ir paredzēts, ka neatlasītajiem ražotājiem noteiktā dempinga starpība nevar pārsniegt vidējo svērto dempinga starpību, kas noteikta atlasītajām pusēm.

(sal. ar 72. un 73. punktu)

2. Antidempinga pamatregulas Nr. 384/96 17. pantā paredzētās atlases metodes izmantošanas gadījumā neatlasītie ražotāji var pieprasīt individuālās dempinga starpības aprēķinu – kas nozīmē, ka iepriekš ir jāpieņem pieprasījums piešķirt uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu vai piemērot individuālu pieeju gadījumā, ja runa ir par valstīm, uz kurām attiecas minētās pamatregulas 2. panta 7. punkta b) apakšpunkts –, pamatojoties tikai uz minētās regulas 17. panta 3. punktu. Tomēr šī pēdējā norma dod Komisijai pilnvaras novērtēt, vai, ņemot vērā šādu pieprasījumu skaitu, to pārbaude pārmērīgi neapgrūtinātu tās uzdevumu un ļautu tai savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu.

No tā izriet, ka neatlasītajiem uzņēmējiem ar antidempinga pamatregulu nav piešķirtas beznosacījuma tiesības uz individuālās dempinga starpības aprēķinu. Šāda pieprasījuma apmierināšana ir atkarīga no Komisijas lēmuma attiecībā uz šīs pamatregulas 17. panta 3. punkta piemērošanu. Turklāt, tā kā saskaņā ar šīs pašas regulas 2. panta 7. punkta b) apakšpunktu šāda statusa piešķiršanas vai šādas pieejas piemērošanas mērķis ir tikai noteikt normālās vērtības aprēķina metodi, lai aprēķinātu individuālās dempinga starpības, Komisijai nav pienākuma izskatīt neatlasīto uzņēmēju pieprasījumus tad, ja tā, piemērojot pamatregulas 17. panta 3. punktu, secina, ka šādu starpību aprēķināšana pārmērīgi apgrūtinātu tās uzdevumu un neļautu tai savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu.

Ar šo noteikumu piemērošanu netiek pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips attiecībā pret atlasītajām un neatlasītajām sabiedrībām, ņemot vērā, ka šo divu kategoriju sabiedrības ir atšķirīgās situācijās, jo attiecībā uz pirmās kategorijas sabiedrībām Komisijai noteikti ir jāaprēķina individuālā dempinga starpība, kas nozīmē, ka iepriekš ir jāizskata un jāapmierina šāds pieprasījums par statusa piešķiršanu vai pieejas piemērošanu, bet attiecībā uz otrās kategorijas sabiedrībām tai nav pienākuma noteikt individuālo starpību.

Turklāt vienlīdzīgas attieksmes princips attiecībā pret dažādām neatlasītajām sabiedrībām neliek Komisijai pieņemt lēmumus par visiem tai iesniegtajiem pieprasījumiem tādējādi, lai neatlasītajiem ražotājiem vai eksportētājiem, kuriem tomēr būtu piešķirts šāds statuss vai piemērota šāda pieeja, varētu tikt piemērota vidējā svērtā dempinga starpība, kas noteikta atlasītajām sabiedrībām, kurām piešķirts šāds statuss vai piemērota šāda pieeja.

Gadījumā, ja pieprasījumu skaits ir tik liels, ka to pārbaude neļautu Kopienu iestādēm savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu, iestādēm saskaņā ar pamatregulas 17. panta 3. punktu nav pienākuma pieņemt lēmumus par visiem šiem pieprasījumiem, pat vienīgi nolūkā neatlasīto sabiedrību vidū nošķirt tās, kurām varētu vai nevarētu tikt piešķirts šāds statuss vai piemērota šāda pieeja, lai tām piemērotu atlasīto sabiedrību, kurām piešķirts šāds statuss vai piemērota šāda pieeja, vidējo svērto dempinga starpību, tomēr neaprēķinot individuālā dempinga starpību.

(sal. ar 76.–78. un 81.–83. punktu)

3. No Antidempinga pamatregulas Nr. 384/96 5. panta 1. un 4. punkta izriet, ka – izņemot gadījumus, kad tiek piemērots šā paša panta 6. punkts, – antidempinga izmeklēšana ir uzsākta likumīgi, ja sūdzību ir iesniegusi Kopienas ražošanas nozare vai tā ir iesniegta nozares vārdā. Uzskata, ka sūdzību ir iesniegusi Kopienas ražošanas nozare vai tā ir iesniegta nozares vārdā, ja – attiecībā uz līdzīgo preci – šo sūdzību atbalsta Kopienas ražotāji, kas pārstāv vairāk nekā 50 % no kopējā saražoto līdzīgo preču apjoma, ko saražojusi tā Kopienas ražošanas nozares daļa, kas vai nu atbalsta, vai iebilst pret sūdzību. Turklāt Kopienas ražotājiem, kuri tieši atbalsta sūdzību, ir jāpārstāv vismaz 25 % no kopējā Kopienas ražošanas nozares saražoto līdzīgo preču apjoma.

Saistībā ar “atbalsta” jēdzienu ir jānorāda, ka saskaņā ar pamatregulas 5. panta 2. punktu sūdzībā ir jābūt pierādījumiem par dempingu, kaitējumu un cēloņsakarību starp abiem. Šajā sakarā sūdzībā ir jābūt noteikta apjoma informācijai, kas varētu būt – kā var pamatoti gaidīt – sūdzības iesniedzēja rīcībā.

Atbalsts sūdzībai, ko iesniegusi Kopienas ražošanas nozare vai kas ir iesniegta nozares vārdā, tātad nozīmē, ka sūdzības iesniedzējs vai iesniedzēji un personas, kuru vārdā tā ir iesniegta, pirmkārt, sniedz informāciju, ko prasa Komisija, lai pārbaudītu, vai ir izpildīti nosacījumi antidempinga maksājumu noteikšanai, un, otrkārt, piekrīt tikt pakļautiem jebkādai kontrolei, ko Komisija varētu veikt, lai pārbaudītu, vai sniegtā informācija atbilst patiesībai.

Tātad gadījumā, ja Kopienas ražotājs paziņo, ka tas nepiekrīt to datu pārbaudei, kurus tas sniedzis, lai atbalstītu sūdzību, kuru iesniedzis šis ražotājs vai kura iesniegta tā vārdā, tas, pirmkārt, ir jāuzskata par ražotāju, kas atsakās sadarboties pamatregulas 18. panta 1. punkta izpratnē, un, otrkārt, jāizslēdz no to ražotāju grupas, kas izsaka savu atbalstu sūdzībai pamatregulas 4. panta 1. punkta un 5. panta 4. punkta izpratnē.

(sal. ar 103.–106. punktu)

4. Izmeklēšanas ietvaros attiecīgās preces definīcijas mērķis ir palīdzēt izstrādāt tādu preču sarakstu, kuras attiecīgā gadījumā kļūs par antidempinga maksājumu objektu. Šīs operācijas nolūkā iestādes var ņemt vērā vairākus faktorus, tādus kā preču fiziskās, tehniskās un ķīmiskās īpašības, to izmantojums, to savstarpēja aizvietojamība, patērētāja uztvere, izplatīšanas kanāli, ražošanas procesi, ražošanas izmaksas, kvalitāte utt. Tātad apgalvojums, ka konkrēta prece ir jāizslēdz no attiecīgās preces definīcijas, ir jāpamato ar argumentiem, kas liecina, ka vai nu iestādes, ņemot vērā faktorus, ko tās uzskata par atbilstošiem, ir veikušas kļūdainu novērtējumu, vai arī citu, atbilstošāku faktoru piemērošana liek izslēgt šo preci no attiecīgās preces definīcijas.

(sal. ar 131. un 132. punktu)

5. Atbilstoši Antidempinga pamatregulas Nr. 384/96 17. panta 1. punktam gadījumā, ja tiek izmantota atlase, izmeklēšana tiek ierobežota ar pušu, preču vai darījumu pieņemamu skaitu, ko nosaka, veicot statistiski reprezentatīvu atlasi, vai ar vislielāko reprezentatīvo ražošanas, pārdošanas vai eksporta apjomu, kādu ir iespējams pieņemami izpētīt, ņemot vērā pieejamo laiku. Ar šo normu Komisijai ir piešķirtas tiesības sabiedrības, kas tiks iekļautas izlasē, izvēlēties no tādu sabiedrību vidus, kas izteikušas vēlmi piedalīties izlasē un ir sniegušas šajā sakarā vajadzīgo informāciju. Ņemot vērā rīcības brīvību, kas tādējādi ir piešķirta Komisijai ar minēto normu, Kopienu tiesas pārbaudē attiecībā uz šajā ziņā izdarīto izvēli tiek pārbaudīts, vai ir ievēroti procesuālie noteikumi, vai apstrīdētās izvēles izdarīšanai izmantotie fakti ir patiesi, vai šo faktu vērtējumā nav pieļauta acīmredzama kļūda un vai nav nepareizi izmantotas pilnvaras.

(sal. ar 146. un 147. punktu)

6. Apstāklis, ka kāds uzņēmums ir izdarījis krāpšanu valsts līmenī, noteikti nenozīmē, ka tas nesadarbojas Kopienu iestāžu veiktajā antidempinga izmeklēšanā un ka tas šajā sakarā sniedz nepareizu informāciju. Pat ja tiktu pieņemts, ka attiecīgais uzņēmums ir izdarījis krāpšanu valsts līmenī, tas pats par sevi neļauj secināt, ka dati, ko šis uzņēmums sniedzis antidempinga izmeklēšanas ietvaros, nav ticami, ja šiem datiem nav nekāda sakara ar minēto krāpšanu.

(sal. ar 168. punktu)

7. Nav prasīts, lai regulu, ar ko nosaka antidempinga maksājumus, pamatojumā tiktu norādīti dažādi regulā aplūkotie faktiskie un tiesiskie apstākļi, kuru skaits reizēm ir ļoti liels un kuri ir sarežģīti, jo šīs regulas iekļaujas visu pasākumu kopuma, kurā tās ietilpst, sistēmā. Šajā sakarā pietiek ar to, ka Kopienu iestāžu pamatojums regulās ir skaidrs un nepārprotams. Turklāt iestādēm nav pienākuma ieņemt nostāju attiecībā uz visiem argumentiem, ko tai paudušas ieinteresētās personas, bet gan pietiek ar tādu faktu un juridisko apsvērumu izklāstu, kuriem ir būtiska nozīme lēmuma struktūrā.

(sal. ar 180. un 181. punktu)

8. Antidempinga maksājumu piemērošana ir nevis sods par agrāku rīcību, bet gan aizstāvības un aizsardzības pasākums pret negodīgu konkurenci, ko rada dempinga prakse. Tādējādi, lai varētu noteikt piemērotus antidempinga maksājumus, kas aizsargātu Kopienas nozari pret dempinga praksi, izmeklēšana ir jāveic, pamatojoties uz, cik vien iespējams, jaunu informāciju.

Ja iestādes konstatē, ka preces, kas līdz šim bija pakļauta kvantitātes ierobežojumiem, imports pēc minēto ierobežojumu darbības termiņa beigām ir pieaudzis, tās var ņemt vērā šo pieaugumu, novērtējot Kopienas nozarei nodarīto kaitējumu.

(sal. ar 198. un 199. punktu)

9. Nekas iestādēm neliek pamatoties tikai uz datiem, kas attiecas uz attiecīgo preci, lai novērtētu peļņas normu, ko būtu guvusi Kopienas nozare, ja nebūtu kaitējumu radoša dempinga. Gluži pretēji, tās var pamatoties uz blakus precēm, kas ir līdzīgas attiecīgajai precei plašākā nozīmē. Pat ja šīs preces neietilpst attiecīgās preces definīcijā, peļņas norma, ko Kopienas nozare ir ieguvusi par šīm precēm, var tikt uzskatīta par derīgu rādītāju attiecībā uz peļņas normu, ko Kopienas ražotāji būtu guvuši, pārdodot attiecīgo preci, ja nebūtu importa par dempinga cenām.

(sal. ar 208. punktu)