CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2011. gada 26. maijs





Lieta F-83/09





Andreas Kalmár

pret

Eiropas Policijas biroju (Eiropols)

Civildienests – Eiropola personāls – Atlaišana – Lūgums atcelt tiesību aktu – Atalgojuma samaksa – Atceļoša sprieduma spēks

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar Konvencijas par Eiropas Policijas biroja izveidi, kuras pamatā ir Līguma par Eiropas Savienību K3. pants, (Eiropola konvencijas) 40. panta 3. punktu un Eiropola Civildienesta noteikumu 93. panta 1. punktu, ar kuru A. Kalmár lūdz atcelt Eiropola direktora 2009. gada 4. februāra lēmumu, ar kuru Eiropola direktors uzteic viņa darba līgumu uz noteiktu laiku, un 2009. gada 24. februāra lēmumu, ar kuru Eiropola direktors atbrīvo viņu no dienesta pienākumu izpildes. Prasītājs Civildienesta tiesai lūdz arī izdot rīkojumu par viņa atjaunošanu amatā un piespriest Eiropolam samaksāt viņam darba algu, sākot no viņa atlaišanas dienas, kā arī samaksāt viņam EUR 25 000 kā atlīdzību par viņam nodarīto morālo kaitējumu

Nolēmums Atcelt 2009. gada 4. februāra lēmumu, ar kuru Eiropola direktors ir uzteicis prasītāja darba līgumu uz noteiktu laiku, 2009. gada 24. februāra lēmumu, ar kuru Eiropola direktors ir atbrīvojis attiecīgo personu no dienesta pienākumu izpildes, kā arī 2009. gada 18. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīta viņa sūdzība. Piespriest Eiropolam izmaksāt prasītājam kompensāciju EUR 5000 apmērā. Prasību pārējā daļā noraidīt. Eiropols sedz savus, kā arī atlīdzina prasītāja tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Apelācija – Nelabvēlīgs akts – Tiešs lēmums, ar ko noraidīta sūdzība – Lēmums, kas pieņemts pēc agrāka lēmuma atkārtotas pārbaudes – Pieņemamība – Termiņi

(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)

2. Ierēdņi – Prasība – Priekšmets – Rīkojums administrācijai – Nepieņemamība

(Eiropola Civildienesta noteikumu 93. pants)

3. Ierēdņi – Eiropola darbinieki – Lēmums, kas ietekmē ierēdņa administratīvo statusu – Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma izbeigšana pirms termiņa – Likumība – Nosacījumi

(Eiropola Civildienesta noteikumu 94. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

4. Ierēdņi – Prasība – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Apstrīdētā akta atcelšana, kas nenodrošina pienācīgu atlīdzību par morālo kaitējumu – Ierēdņa nelikumīga atlaišana īpašos apstākļos

(Eiropola Civildienesta noteikumu 93. un 94. pants)

5. Ierēdņi – Eiropola darbinieki – Prasība – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Pieņemamības nosacījumi

(Eiropola Civildienesta noteikumu 92. panta 1. punkts )

6. Ierēdņi – Prasība – Neierobežota kompetence – Strīds, kas saistīts ar finansēm, Eiropola Civildienesta noteikumu 93. panta 1. punkta izpratnē – Jēdziens

(Eiropola Civildienesta noteikumu 93. panta 1. punkts)

7. Ierēdņi – Prasība – Spriedums, ar kuru tiek atcelts tiesību akts – Sekas – Pienākums veikt izpildes pasākumus – Lēmuma par darbinieka atlaišanu atcelšana procesuālo normu pārkāpuma dēļ – Lēmums, ar kuru tiek labota kļūda – Jauna lēmuma atpakaļejošs spēks – Pieļaujamība – Nosacījumi

(LESD 266. pants)

1. Tiešs lēmums, ar ko noraidīta sūdzība, kurš detalizēti atklāj tikai iepriekšējā lēmuma apstiprināšanas iemeslus un kurā ir apkopoti tikai papildu precizējumi, nav uzskatāms par nelabvēlīgu aktu, jo administrācijas rīcības konkrētai identificēšanai ir jāizriet no sākotnējā lēmuma teksta apvienojumā ar lēmuma par sūdzības noraidīšanu tekstu.

(skat. 33. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 2004. gada 10. jūnijs, T-258/01 Eveillard/Komisija, 31. punkts; 2005. gada 7. jūnijs, T-375/02 Cavallaro/Komisija, 65. punkts.

2. Saskaņā ar Eiropola Civildienesta noteikumu 93. pantu celtās prasības ietvaros tiesa, nepārkāpjot administratīvās iestādes prerogatīvas, nevar izdarīt principiāla rakstura paziņojumus vai konstatējumus, nedz arī izdot rīkojumus Eiropolam.

(skat. 35. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 1991. gada 27. jūnijs, T-156/89 Valverde Mordt/Tiesa, 150. punkts.

Civildienesta tiesa: 2009. gada 30. aprīlis, F-65/07 Aayhan u.c./Parlaments, 52. punkts.

3. Pasākums, kas vērsts pret ierēdni, var tikt veikts tikai, ņemot vērā faktus, kuri vispirms ir tikuši konstatēti. Turklāt jebkurai iestādei ir pienākums lēmumu pieņemt, pilnībā pārzinot attiecīgos faktus, un visus atbilstošos elementus detalizēti pārbaudīt tā, ka šī pārbaude tiek veikta rūpīgi un neatkarīgi. Šīs prasības ir jāievēro arī iestādei, kura ir pilnvarota slēgt līgumus, kad tā, pamatojoties uz Eiropola Civildienesta noteikumu 94. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izmanto tiesības savlaicīgi uzteikt darbinieka darba līgumu uz noteiktu laiku.

Tādējādi Civildienesta tiesa atzīst pamatu, kas balstīts uz kļūdām to faktu konstatējumā, kuri, kopumā ņemot, ir norādīti, lai pamatotu pret ierēdni vai darbinieku vērstu pasākumu, un lēmums, ar kuru uzliek šo pasākumu, ir jāatceļ pilnībā, ņemot vērā tā vienoto un nedalāmo raksturu.

(skat. 63., 64. un 76. punktu)

Atsauces:

Pirmās instances tiesa: 1993. gada 30. novembris, T-78/92 Perakis/Parlaments, 15. un 16. punkts; 1998. gada 16. oktobris, T-40/95 V/Komisija, 49. punkts; 2001. gada 8. maijs, T-182/99 Caravelis/Parlaments, 32. punkts; 2005. gada 30. jūnijs, T-347/03 Branco/Komisija, 108. punkts; 2006. gada 13. jūlijs, T-413/03 Shandong Reipu Biochemicals/Padome, 63. punkts.

4. Prettiesiska akta atcelšana pati par sevi var būt piemērota un principā pietiekama kompensācija par jebkuru morālo kaitējumu, ko šis akts ir varējis radīt. Šajā ziņā pēc savas būtības jebkura atlaišana var izraisīt atlaistajā personā atstumtības, neapmierinātības sajūtu un neskaidrību par nākotni, un tikai īpašos apstākļos ir iespējams konstatēt, ka darba devēja pretlikumīga rīcība ir ietekmējusi darbinieku psiholoģiski vairāk nekā parasti jūtas atlaista persona un ka tai ir tiesības uz morālā kaitējuma atlīdzību.

(skat. 81. punktu)

Atsauces

Civildienesta tiesa: 2010. gada 9. decembris, F-87/08 Schuerings/EIF, 73. punkts, spriedums pārsūdzēts Vispārējā tiesā, lieta T-107/11 P, un F-88/08 Vandeuren/EIF, 73. punkts, spriedums pārsūdzēts Vispārējā tiesā, lieta T-108/11 P.

5. Ciktāl Eiropola darbinieks savus prasījumus par kaitējuma atlīdzināšanu ir paredzējis pamatot ar apstrīdēto lēmumu atsevišķu iedarbību, viņam šajā gadījumā pirms savas sūdzības ir jāceļ prasība par zaudējumu atlīdzību, pamatojoties uz Eiropola Civildienesta noteikumu 92. panta 1. punktu.

(skat. 84. punktu)

6. Šajā ziņā ir jāatgādina, ka lūgums par to, lai Eiropols vienam no saviem darbiniekiem izmaksātu summu, ko tas uzskata par tādu, uz ko viņam ir tiesības saskaņā ar Eiropola Civildienesta noteikumiem, ietilpst jēdzienā “strīdi, kas saistīti ar finansēm” minēto noteikumu 93. panta 1. punkta izpratnē, jo tas ir pilnībā nošķirams no Eiropola darbinieku uzsāktām tiesvedībām pret savu iestādi un ir paredzēts, lai pieprasītu zaudējumu kompensāciju.

(skat. 87. punktu)

Atsauces

Tiesa: 2007. gada 18. decembris, C-135/06 P Weißenfels/Parlaments, 65., 67. un 68. punkts.

Civildienesta tiesa, 2009. gada 2. jūlijs, F-49/08 Giannini/Komisija, 39.–42. punkts.

7. Pēc Savienības tiesas lēmuma par līguma uzteikšanu atcelšanas atbildētājai iestādei ir jāveic pasākumi sprieduma izpildei, lai atceltu ar atpakaļejošu spēku, ievērojot dienu, kurā lēmums par līguma uzteikšanu ir ticis pieņemts.

Šajā ziņā, runājot par prasītāju, kurš nodarbināts, pamatojoties uz darba līgumu uz noteiktu laiku, tiesiskā stāvokļa atjaunošanai principā ir jānodrošina, ka iestāde prasītājam samaksā starpību starp atalgojuma summu, ko viņš būtu saņēmis, ja joprojām būtu amatā šajā iestādē, un atalgojumu vai bezdarbnieka pabalstu, ko viņš faktiski būtu saņēmis, citiem vārdiem sakot, starp atlaišanas dienu un datumu, kurā līgums likumīgi tiktu izbeigts.

Tomēr gadījumā, kad lēmums par līguma uzteikšanu ir ticis atcelts, jo iestāde nav pienācīgi veikusi pilnīgu un detalizētu faktu pārbaudi, katrā ziņā nav izslēgts, ka iestāde pēc darbinieka lietas pilnīgas un detalizētas pārbaudes varētu pieņemt jaunu lēmumu par prasītāja līguma uzteikšanu, ņemot vērā sprieduma, ar kuru atcelts lēmums, pamatojumu. Turklāt tāpēc, ka izvirzītais iebildums līdzinās procesuālo noteikumu pārkāpumam, nevar tikt pilnīgi izslēgts, ka iestāde savam jaunajam lēmumam piešķir atpakaļejošu spēku tāpēc, ka šis atpakaļejošais spēks būtu nepieciešams ar attiecīgo pasākumu sasniedzamā mērķa īstenošanai un ka ar to tiktu ievērota attiecīgās personas tiesiskā paļāvība.

Tādējādi Savienības tiesa, kas iestādes vērtējumu nevar aizstāt ar savu vērtējumu, nevar piespriest tai samaksāt prasītāja darba algu, kas aprēķināta, sākot no dienas, kurā viņa līgums tika nelikumīgi pārtraukts, lai par nostāju, kuru iestāde pieņems, netiktu nolemts jau iepriekš.

(skat. 89.–93. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1982. gada 30. septembris, 108/81 Amylum/Padome, 4.–17. punkts.

Pirmās instances tiesa: 1991. gada 17. oktobris, T-26/89 de Compte/Parlaments, 66. punkts; 2006. gada 2. maijs, T-328/03 O2 (Germany)/Komisija, 48. punkts; 2008. gada 9. septembris, T-75/06 Bayer CropScience u.c../Komisija, 63. punkts; 2008. gada 23. oktobris, T-256/07 People’s Mojahedin Organization of Iran/Padome, 65. punkts.

Civildienesta tiesa: 2009. gada 5. maijs, F-27/08 Simões Dos Santos/ITSB, 100. un 101. punkts.