Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 17. novembra spriedums (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hristo Gaydarov/Director na Glavna direktsia “Ohranitelna politsia” pri Ministerstvo na vatreshnite raboti

(Lieta C-430/10) (1)

(Savienības pilsoņa brīva pārvietošanās - Direktīva 2004/38/EK - Aizliegums izceļot no valsts kriminālas sodāmības citā valstī dēļ - Narkotisko vielu tirdzniecība - Pasākums, kuru iespējams pamatot ar sabiedriskās kārtības apsvērumiem)

(2012/C 25/25)

Tiesvedības valoda — bulgāru

Iesniedzējtiesa

Administrativen sad Sofia-grad

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Hristo Gaydarov

Atbildētājs: Director na Glavna direktsia “Ohranitelna politsia” pri Ministerstvo na vatreshnite raboti

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Administrativen sad Sofia-grad — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), 27. panta 1. un 2. punkta, Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 105, 1. lpp.), preambulas 5. un 20. apsvēruma un Konvencijas, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas Nolīgumu starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (OV 2000, L 239, 19. lpp.), 71. panta 1. un 2. punkta interpretācija — Savienības pilsoņa brīvas pārvietošanās īstenošanas ierobežošana — Aizliegums izceļot no valsts saistībā ar trešā valstī izdarītu noziedzīgu nodarījumu, kas ir saistīts ar narkotisko vielu tirdzniecību — Pasākums, kuru sabiedriskās kārtības interesēs var pamatot ar vispārējās un speciālās prevencijas mērķiem

Rezolutīvā daļa:

LESD 21. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 27. pants pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ir atļauts ierobežot dalībvalsts pilsoņa tiesības ieceļot citas dalībvalsts teritorijā, tostarp pamatojoties uz to, ka viņš citā dalībvalstī iepriekš ir bijis krimināli sodīts par narkotisko vielu tirdzniecību, ar nosacījumu, pirmkārt, ka šī pilsoņa personiskā rīcība rada faktisku, attiecīgajā brīdī esošu un pietiekami nopietnu apdraudējumu, kas skar vienu no sabiedrības pamatinteresēm, otrkārt, ka attiecīgais ierobežojošais pasākums ir atbilstošs, lai nodrošinātu sasniedzamā mērķa īstenošanu, un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams tā sasniegšanai, un, treškārt, ka attiecībā uz šo pasākumu var tikt veikta efektīva pārbaude tiesā, kas ļautu izvērtēt tā tiesiskumu no faktiskā un tiesiskā viedokļa, ņemot vērā Savienības tiesību prasības.

(1) OV C 301, 06.11.2010.