ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
69.

Kā ģenerāladvokāts Džeikobss savos secinājumos lietā, kurā taisīts iepriekš minētais spriedums Abbey National ( 35 ), ļoti atbilstoši norādījis, šādi no iepriekš minētā sprieduma lietā BLP Group izriet, ka “PVN ķēdes pārtraukšana”, kas ir raksturīga no nodokļa atbrīvotam darījumam, vienmēr būs šķērslis atskaitīt PVN, kas ir samaksāts priekšnodoklī par precēm vai pakalpojumiem, kuri ir izmantoti šādam darījumam, no tā PVN, kas ir jāmaksā par vēlāku darījumu, kura cenu daļēji veido no nodokļa atbrīvotais darījums. Līdz ar to vajadzība pēc tiešas un tūlītējas saiknes ir ne tikai atsauce uz tuvāko ķēdes posmu, bet ļauj izvairīties no situācijas, kad ar nodokli neapliekams darījums ir pārtraucis ķēdi ( 36 ).
19.

Šajā kontekstā var vien atzīmēt, ka Francijas valdība savos apsvērumos tāpat norāda, ka marchés de définition piešķiršanas procedūras priekšrocības un raison d’être it īpaši attiecībā uz sarežģītiem līgumiem, kur līgumslēdzējas iestādes “nevar noteikt mērķus un izpildi, kam jāatbilst līgumam, izmantojamās tehnoloģijas un nepieciešamos [..] resursus” ( 11 ). No Direktīvas travaux préparatoires ir redzams, ka Kopienas likumdevējs apzinājās šādas bažas ( 12 ). Līdz ar to Kopienas likumdevējs starp publisko iepirkumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrām iekļāva jaunu procedūru cenu aptaujas formā, bet tas neizlēma iekļaut marchés de définition piešķiršanas procedūru ( 13 ).
149.

Manuprāt, Komisijai nebija jāveic šāds vērtējums, jo strīdīgā lēmuma 58.–64. punktā tā bija norādījusi, ka attiecīgie atbrīvojumi bija valsts atbalsts neatkarīgi no jebkādiem laika ierobežojumiem un līdz ar to no to ieviešanas brīža. Ar šiem pamatiem, manuprāt, bija pietiekami, lai ļautu dalībvalstīm un attiecīgajiem uzņēmumiem, kurus strīdīgais lēmums skāra tieši un individuāli, saprast, kāpēc Komisija uzskatīja, ka attiecīgie atbrīvojumi nekļuva par valsts atbalstu kopējā tirgus attīstības rezultātā un līdz ar to neietilpa Regulas Nr. 659/1999 1. panta b) punkta v) apakšpunkta piemērošanas jomā.
90.

Ņemot vērā šo judikatūru, es nesaskatu, kādēļ viena gada noilguma termiņa piemērošana per se nozīmētu to, ka darba ņēmēju no darba līgumiem vai darba tiesiskajām attiecībām izrietošo tiesību, ko tiem piešķir Kopienu tiesību sistēma, īstenošana tiek padarīta praktiski neiespējama. Prasītājam pamata lietā objektīvi bija iespējams noskaidrot termiņu, jo tas ietverts valsts likumdošanā un līdz ar to — pretēji tam, kā tas bieži ir nepilnīgi transponēts vai netransponēts direktīvas gadījumā, — šis termiņš bija vispārēji zināms. Turklāt nekas neliecina, ka prasītājam faktiski varētu būt neiespējami vai pārmērīgi grūti ievērot termiņu prasījumu pret Garantiju fondu izvirzīšanai. Man šķiet, ipso facto pamatoti un arī iespējami īstenot savas tiesības viena gada laikā. Šis termiņš ir atbilstošs arī īpašajai darba devēja maksātnespējas situācijai, kurā nepieciešama ātra uzņēmuma reorganizācija vai attiecīgi likvidācija ar mērķi apmierināt kreditoru prasības.
7.

Saskaņā ar Direktīvas 98/59 2. panta 3. punkta pirmo daļu: “Lai darba ņēmēju [darbinieku] pārstāvji spētu sagatavot konstruktīvus priekšlikumus, darba devēji konsultēšanās gaitā laicīgi: a) sniedz visu attiecīgo informāciju un b) katrā gadījumā rakstiski paziņo par to: i) kādi ir paredzētās atlaišanas iemesli; ii) to darba ņēmēju [darbinieku] kategoriju skaits, ko plānots atlaist; iii) to darba ņēmēju [darbinieku] skaits un kategorija, ko parasti nodarbina; iv) cik ilgā laikposmā plānots veikt atlaišanu; v) kādi ir atlaižamo darba ņēmēju [darbinieku] atlasei piedāvātie kritēriji, ciktāl valsts tiesību akti un/vai prakse pilnvaro darba devēju par to lemt; vi) pēc kādas metodes tiks aprēķināti atlaišanas pabalsti, ja tie atšķiras no tiem, kas izriet no valsts tiesību aktiem un/vai prakses.”
—

piespriest Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd atlīdzināt Eiropas Savienības Padomes, kā arī Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA un Colombo New Scal SpA tiesāšanās izdevumus;
42.

Vispirms ir jāatgādina, ka otrais prejudiciālais jautājums ir vērsts uz Direktīvas 90/435 2. panta a) punkta, skatīta kopā ar tās pielikuma f) punktu, novērtēšanu, ievērojot atbilstošās līguma normas, nevis, kā to norāda prasītāja pamata prāvā, uz Vācijas situācijas attiecībā uz atbrīvojumu no ieturējuma ienākumu gūšanas vietā no dividendēm, ko sadalījusi Vācijas sabiedrība mātes sabiedrībām, kas ir reģistrētas citā dalībvalstī un kas neietilpst Direktīvas 90/435 piemērošanas jomā, pārbaudi. Neraugoties uz to, es uzskatu, ka ir jāatgādina, ka no Tiesas judikatūras izriet, ka EKL 43. un 48. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kas diskriminē mātes sabiedrību nerezidenti ( 14 ), neatkarīgi no tā, vai mātes sabiedrība ietilpst vai neietilpst Direktīvas 90/435 piemērošanas jomā. Tomēr iesniedzējtiesai ir jākonstatē, vai šajā lietā ir tāds gadījums.
53.

Atrašanās vietas skaistā daba, proti, estētikas apsvērumi, vides jutīguma koncepcijā ir ietverti tikai formāli: III pielikuma 2. punkta trešā ievilkuma h) apakšpunktā ir minētas ainavas, kas ir nozīmīgas no vēstures, kultūras un arheoloģijas viedokļa. Ja neviena no šīm pazīmēm nav noteicoša, estētika mazāk ir vides kritērijs, bet vairāk gaumes jautājums. Izskatāmajā lietā iespējamā ietekme uz ainavu automātiski neliecina par iespējamu būtisku ietekmi uz vidi. Līdz ar to šim aspektam ir otršķirīga nozīme un tātad to var neņemt vērā.
34.

Šīs lietas centrālais punkts turpretim ir saskaņoto darbību pret konkurenci vērstā rakstura vērtējums un ar to saistītās atšķirības noteikšana starp saskaņotām darbībām, kuru pret konkurenci vērstais raksturs izriet tikai no to sekām, un tādām darbībām, kas par konkurencei pretējām ir uzskatāmas, jau pamatojoties uz to mērķi. It īpaši attiecībā uz pēdējo gadījumu iesniedzējtiesai nav skaidrības, vai un ciktāl, prezumējot pret konkurenci vērstu mērķi, tiek prasīta konkrēto tirgus apstākļu, iesaistīto uzņēmumu rīcības tirgū un to rīcības ietekmes uz konkurenci pārbaude.
13.

EKL 307. pantā noteikts: “Šis Līgums neietekmē tiesības un pienākumus, ko uzliek nolīgumi, kurus pirms 1958. gada 1. janvāra un — attiecībā uz kandidātvalstīm — pirms to pievienošanās dienas viena vai vairākas dalībvalstis, no vienas puses, noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm, no otras puses. Ja minētie nolīgumi nesader ar šo Līgumu, attiecīgā dalībvalsts vai attiecīgās dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu konstatēto nesaderību. Vajadzības gadījumā dalībvalstis šajā sakarā sniedz savstarpēju palīdzību un vienojas par kopēju attieksmi. Piemērojot šā panta pirmajā daļā minētos nolīgumus, dalībvalstis ņem vērā to, ka tiesības, par kuru piešķiršanu tās vienojušās šajā Līgumā, ir būtiska Kopienas sistēmas daļa un tādējādi ir cieši saistītas ar kopīgu iestāžu dibināšanu, attiecīgu pilnvaru piešķiršanu tām, kā arī ar to, ka visas citas dalībvalstis piešķir tādas pašas tiesības.”
24.

Pamatdirektīvas 7. panta 4. punktā Komisijai ir paredzētas veto tiesības par vairākiem VPI pasākumiem. Šiem pasākumiem ir vai nu jāattiecas uz tirgus noteikšanu, kas atšķiras no tirgiem, kuri ir noteikti Komisijas ieteikumā, vai arī izlemšanu, vai uzņēmumam ir būtiska ietekme tirgū, tostarp saskaņā ar 16. panta 3. un 4. punktu, turklāt šiem pasākumiem ir arī jāietekmē tirdzniecība starp dalībvalstīm. Komisijai ir jānorāda, ka pasākumu projekts radīs šķērsli vienotam tirgum vai ka tai ir nopietnas šaubas par to savietojamību ar Kopienas tiesību aktiem un jo īpaši 8. pantā minētajiem mērķiem. Šādā gadījumā vispirms pasākuma projekta īstenošanu atliek un tad, ja Komisija to nosaka, VPI pasākuma projekts ir jāpārtrauc, ja to nevar pieņemt kopā ar īpašiem priekšlikumiem tā grozīšanai.
a)

Ja Kopienas noteikumi nepastāv, komercnosaukums atbilst nosaukumam, ko paredz tās dalībvalsts piemērojamie tiesību akti, kur šo produktu pārdod galapatērētājam vai ēdināšanas iestādei. Ja tāda nav, komercnosaukums atbilst nosaukumam, kas ierasts tajā dalībvalstī, kur to pārdod galapatērētājam vai ēdināšanas iestādei, vai tas ir pārtikas produkta un, vajadzības gadījumā, tā lietošanas apraksts, kas ir pietiekami skaidri sastādīts, ļaujot pircējam izzināt tā īsto raksturu un atšķirt no pārējiem produktiem, ar kuriem to var sajaukt.”
64.

Situācija šajā lietā tomēr ir atšķirīga. Citādi kā iepriekš minētajās lietās šajā gadījumā no kopējās objektīvās situācijas līdzīgā veidā nevar izdarīt objektīvus secinājumus no vēlākās lēmuma adresāta rīcības, jo vairāk tādēļ, ka Itālija pati ir Ente dalībniece. Var izmantot vienīgi Itālijas subjektīvo paziņojumu. Tas nav saistošs un Itāliju nekādā gadījumā nekavē faktiski atteikties no atgūšanas vai maksāt finansējumu Ente no saviem līdzekļiem. Šajos apstākļos šķiet nepārliecinoši vienīgi no Itālijas paziņojuma, ka tā vēlas atgūt finansējumu no Ente, secināt par tiešo ietekmi uz Ente ( 25 ). It īpaši arī dalībvalsts, izmantojot juridiski nesaistošu paziņojumu par turpmāko rīcību, varētu izlemt par to, vai attiecīgā persona iegūst tiesības celt prasību Kopienu tiesās.
20.

1969. gada likuma 15.b pants ļauj uzņēmumiem izveidot rezerves riskiem, ka saistīti ar to starptautiskajām finanšu operācijām. Šis režīms ir pieejams jebkuram uzņēmumam, kas maksā sabiedrību ienākuma nodokli, neatkarīgi no tā, vai tas ir reģistrēts Nīderlandē vai ārvalstīs, ja tas izpilda šajā normā noteiktos nosacījumus: — uzņēmums veic finanšu darbības par labu grupas locekļiem, kas reģistrēti vismaz četrās valstīs vai vismaz divos kontinentos; — tas veic regulāras aizdošanas un kapitāla ieguldīšanas darbības, un tam jāspēj darboties pilnīgi neatkarīgi. Šīs darbības jāveic vienīgi no Nīderlandes Karalistes; — katrai no četrām valstīm, kurās atrodas saistītās grupā locekles, jādod vismaz 5% no ar nodokli apliekamajiem ienākumiem, ko sabiedrība saņem no savām finanšu operācijām. Katram no diviem kontinentiem jādod vismaz 10% no šiem ienākumiem.
63.

Ja šādu informētību ir iespējams tiešā veidā konstatēt, nav nepieciešamības pamatoties uz iespējamu informētību. Daudzos gadījumos tomēr var būt ļoti grūti iesniegt tiešus pierādījumus par faktisku informētību, lai gan apstākļi var būt tādi, kas var pamatot informētības prezumpciju. Informētība par to, ka informācija ir nepiemērota vai maldinoša, var tikt izsecināta, piemēram, no pieņēmuma par saprātīgām zināšanām par komerciāliem un administratīviem jautājumiem; informētība par to, ka netiek ievēroti noteikumi (lai gan tie netiek faktiski pārkāpti), var tikt izsecināta no prezumpcijas par tiesību aktu pārzināšanu; un informētība par otras puses tiesībām var tikt izsecināta no pierādījumiem par to, ka attiecīgās tiesības ir uzskatāmas par ikdienišķām zināšanām attiecīgajā nozarē.
101.

Tomēr atzīmēju, ka viena lieta ir sacīt, kā rindkopā, kas ir minēta iepriekš 99. punktā, ka preču zīmes ar reputāciju tēla atspoguļojums precēs, kas ir apzīmētas ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, atvieglo to tirdzniecību; turpretim cita lieta ir sacīt, kā tas šķiet izrietam no iepriekšējā punktā minētā fragmenta, ka tikai šāda atspoguļojuma dēļ patērētājs nolems iegādāties šīs, nevis citas preces. Šī otrā iespēja ir ļoti ierobežojoša, jo preču zīmei ar reputāciju sniegtā aizsardzība no parazītiskām darbībām tiek padarīta atkarīga no pierādījuma, ka, ja uz preces, kas ir apzīmēta ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, nebūtu preču zīmes ar reputāciju tēla atspoguļojuma, patērētājs to nepirktu.
145.

Kā izriet no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu un it īpaši Bavaria un Bavaria Italia apsvērumiem, šis jautājums — vai “Bayerisches Bier” kā AĢIN reģistrēšana ar Regulu Nr. 1347/2001 var ietekmēt iepriekš pastāvošu apzīmējumu, kas ietver vārdu “Bavaria”, spēkā esamību vai izmantojamību, it īpaši tiek uzdots attiecībā uz šīs regulas preambulas trešo un ceturto apsvērumu.
16.

Grieķijas Republika atbildēja 2005. gada 2. jūnija vēstulē, kurā norādīja, ka atbalsts tiks atgūts, pirmkārt, izmantojot ieņēmumus no aktīvu pārdošanas un OA grupas akciju atsavināšanas un, otrkārt, atsaucoties uz likuma Nr. 3185/2003 27. pantu, pamatojoties uz kuru valstij bija automātiski akreditēti visi ienākumi no Jaunās OA pārdošanas un ienākumi no citām darbības nozarēm, izņemot ar lidojumiem saistīto darbību. Grieķijas iestādes turklāt paziņoja Komisijai, ka tad, ja ar OA līdzekļiem nepietiks, tās ir paredzējušas turpināt atgūšanas procedūru, likvidējot [minēto] sabiedrību. Ja arī šis pasākums izrādītos nepietiekams, tās, ņemot vērā Kopienu judikatūrā noteiktos ierobežojumus un nosacījumus, vērsīšoties pie Jaunās OA kā OA ar lidojumiem saistīto darbību pārņēmējas. Minētajā vēstulē Grieķijas Republika turklāt informēja Komisiju par atgūšanas procedūras norisi. Attiecībā uz 2002. gada lēmuma 1. pantā noteikto atbalstu tā atgādināja Komisijai, ka lēmumu par atgūšanu, kas pieņemts, noslēdzoties apstiprināšanas darbībām attiecībā uz kredīta un atbilstošo procentu apmēru, OA ir apstrīdējusi Atēnu Administratīvajā tiesā un ka minētā tiesa ir apturējusi tā piemērošanu līdz nolēmuma pieņemšanai attiecībā uz šo apstrīdēšanu. Saistībā ar atbalstu saskaņā ar 2002. gada lēmuma 2. pantu Grieķijas Republika darīja Komisijai zināmu, ka norisinās to summu apmēra noteikšanas, pārbaudes un piemērošanas procedūras, uz kurām attiecas atgūšana. Atgādinot 2005. gada sprieduma 41. punktu, Grieķijas iestādes precizēja, ka atbilstoši 2002. gada lēmuma 2. pantam un 206.–208. apsvērumam atgūstamās summas ir saistītas ar to, ka OA nav samaksājusi: i) PVN par degvielu attiecībā uz laika posmiem no 2001. gada janvāra līdz maijam un no 2001. gada novembra līdz decembrim (206. apsvērums); ii) PVN par rezerves daļām attiecībā uz laika posmiem no 2001. gada janvāra līdz maijam un no 2001. gada novembra līdz decembrim (206. apsvērums); iii) nomas maksu reģionālajām lidostām (206. apsvērums); iv) nodokļus Atēnu Starptautiskajai lidostai (207. apsvērums) un v) tā saukto “spatosimo” nodevu par laika posmu no 2000. gada decembra līdz 2002. gada februārim un par 1999. gada martu (208. apsvērums). Tika aprēķināts, ka kopējā summa, kas atgūstama no OA, ir apmēram EUR 111 miljoni, ieskaitot procentus.
127.

Pat ja noteiktos gadījumos monomēru reģistrēšana praktiski nebūtu iespējama, neskatoties uz to, Eiropas Ķimikāliju aģentūras“Guidance for monomers and polymers” ( 39 ) ir norādīts veids, kā tirgot polimēru: rīcība kā ar vielu ar nezināmu vai mainīgu sastāvu, kā ar kompleksu reakcijas produktu vai bioloģisku materiālu. Šādā gadījumā kā izņēmumu polimēru varētu reģistrēt kā ārkārtēju līdzekli ( 40 ).
27.

Atbildot uz lūgumu sniegt skaidrojumu, Bayerisches Landessozialgericht München nosūtīja Tiesai divas vēstules, pirmo no prasītājas advokāta un otru no DAK. Pirmajā minētajā vēstulē ir norādīts, ka visu Petras fon Šamjē-Glisčinskas uzturēšanās Austrijas aprūpes iestādē laiku viņas vīrs bija saglabājis dzīvesvietu Minhenē, kur līdz 2002. gada 30. jūnijam atradās darba tiesiskajās attiecībās. Tomēr no 2001. gada augusta saskaņā ar vienošanos, kas noslēgta ar tā darba devēju, par darba līguma laušanu viņš tika atbrīvots no darba pienākumiem. No 2001. gada augusta līdz 2003. gada decembrim viņš meklēja darbu Austrijā, kur uzturējās viņa sieva. Visbeidzot, 2003. gada decembrī fon Šamjē-Glisčinskis uzsāka uzņēmējdarbību, kas kopš 2004. gada aprīļa tika veikta Laufenā [Laufen]. Turpretī DAK vēstulē tiek norādīts, ka no prasītājas iesniegtajiem lietas materiāliem izriet, ka no līdz fon Šamjē-Glisčinskis bija nodarbināts kā darba ņēmējs un bija brīvprātīgā kārtā apdrošināts atbildētājas iestādē, ka no līdz viņš bija reģistrēts kā darba meklētājs Minhenes nodarbinātības dienestā, no kura saņēma bezdarbnieka pabalstu, un bija obligātā kārtā apdrošināts atbildētājas iestādē, un, beidzot, kopš viņš bija apdrošināts DAK kā pašnodarbināta persona.
6.

Protokola Nr. 10 par Kipru ( 5 ), kurš pievienots 2003. gada Pievienošanās aktam, redakcija ir šāda: “AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES — APLIECINOT savu apņemšanos nodrošināt Kipras problēmas pilnīgu risinājumu, kas ir saderīgs ar atbilstīgajām Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes rezolūcijām, kā arī savu viennozīmīgo atbalstu Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra centieniem šajā jomā, ŅEMOT VĒRĀ, ka šāds pilnīgs Kipras problēmas risinājums joprojām nav panākts, PATUROT PRĀTĀ to, ka tādēļ ir jānodrošina acquis piemērošanas apturēšana tajos Kipras Republikas apvidos, kurus Kipras Republikas valdība pilnībā nekontrolē, PATUROT PRĀTĀ to, ka šāda piemērošanas apturēšana tiek atcelta, ja Kipras problēma ir atrisināta, PATUROT PRĀTĀ to, ka Eiropas Savienība ir gatava akceptēt šāda atrisinājuma noteikumus atbilstīgi principiem, uz kuriem balstās ES, PATUROT PRĀTĀ to, ka ir jāparedz noteikumi, saskaņā ar kuriem attiecīgos ES tiesību aktus piemēros attiecībā uz līniju, kas šķir iepriekšminētos apvidus no abiem apvidiem, ko pilnībā kontrolē Kipras Republikas valdība, un no Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes Austrumu Suverēnās bāzes teritorijas, VĒLOTIES, lai Kipras pievienošanās Eiropas Savienībai būtu ieguvums visiem Kipras pilsoņiem un veicinātu sabiedrisko mieru un izlīgumu, PATUROT PRĀTĀ to, ka tādēļ šis protokols neliedz īstenot pasākumus, kuru mērķis ir panākt iepriekš izklāstīto iznākumu, PATUROT PRĀTĀ to, ka šādi pasākumi neiespaido acquis piemērošanu Kipras Republikas pārējā daļā atbilstīgi nosacījumiem, kas paredzēti Pievienošanās līgumā, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀK IZKLĀSTĪTAJIEM NOTEIKUMIEM. 1. pants 1. Acquis piemērošanu aptur tajās Kipras Republikas daļās, ko pilnībā nekontrolē Kipras Republikas valdība. 2. Padome pēc Komisijas priekšlikuma vienprātīgi lemj par šā panta 1. punktā minētās apturēšanas atcelšanu. 2. pants 1. Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu paredz noteikumus, saskaņā ar kuriem ES tiesību aktus piemēro attiecībā uz līniju, kas šķir 1. pantā minētos apvidus no apvidiem, ko pilnībā kontrolē Kipras Republikas valdība. 2. Piemērojot Protokola par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes Suverēnajām bāzes teritorijām Kiprā pielikuma IV daļu, laikposmā, kamēr acquis piemērošana ir apturēta atbilstīgi 1. pantam, robežu starp Austrumu Suverēno bāzes teritoriju un 1. pantā minētajiem apvidiem uzskata par Suverēno bāzes teritoriju ārējo robežu. 3. pants 1. Šis protokols neliedz īstenot pasākumus, kuru mērķis ir veicināt ekonomikas attīstību 1. pantā minētajos apvidos. 2. Šādi pasākumi neiespaido acquis piemērošanu Kipras Republikas pārējā daļā atbilstīgi nosacījumiem, kas paredzēti Pievienošanās līgumā. 4. pants Gadījumā, ja tiek panākts risinājums, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu pielāgo noteikumus par Kipras pievienošanos Eiropas Savienībai, lai ņemtu vērā Kipras turku kopienu.”
13.

Prasībā, kas celta iesniedzējtiesā, Assitur prasa cita starpā atcelt 2003. gada 2. decembra Lēmumu, kā arī atzīt to par konkursā uzvarējušo pretendentu. Assitur tostarp apgalvo, ka ar konkursa procedūru tika pārkāpts Likuma Nr. 109/94 10. panta 1.a punkts un konkursa noteikumi. Assitur it īpaši norāda, ka līgumslēdzējai iestādei, pamatojoties uz Likuma Nr. 109/94 10. panta 1.a punktu, kas, pēc tās domām, ir piemērojams arī attiecībā uz pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumiem, bija jāizslēdz no konkursa uzņēmumi, uz kuriem ir attiecināma viena no Civilkodeksa 2359. pantā minētajām kontroles situācijām.
—

atzīt, ka, izņemot no tirgus lielu to preču daudzumu, kas izstrādātas uz augu bāzes un kas likumīgi ražotas un/vai pārdotas citā dalībvalstī, pamatojoties uz administratīvo praksi izņemt no tirgus preces, kas satur augu vielas, kuras nav ietvertas Ministrijas 1973. gada 3. oktobra rīkojuma pielikumā, tās uzskatot par medicīnas precēm, kas ir pārdotas bez atbilstošas atļaujas, un šo pasākumu nepaziņojot Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. un 30. pants, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 3052/95/EK, ar ko nosaka informācijas apmaiņas procedūru par valsts pasākumiem, atkāpjoties no preču brīvas aprites principa Kopienā, 1. un 4. pants;
80.

Tālāk Tiesa spriedumā Palacios de la Villa nosprieda, ka no 6. panta 1. punkta tomēr neizriet, ka tas, ka attiecīgajā valsts tiesiskajā regulējumā nav precizēts tā mērķis, automātiski izslēdz to, ka tas varētu būt pamatots atbilstoši šim noteikumam; pietiek var to, ka “citi attiecīgā pasākuma elementi, ņemot vērā tā vispārējo kontekstu, ļauj noteikt pasākuma mērķi, lai varētu veikt tiesas kontroli par tā tiesiskumu, kā arī šī mērķa īstenošanai izmantoto līdzekļu piemērotību un nepieciešamību” ( 27 ).
89.

Kā uzskata Austrijas Republika, pakalpojumu sniedzēju skaita pārāk būtiska palielināšanās tirgū varētu novest pie to pakalpojumu sniedzēju, kas ir saistīti ar veselības apdrošināšanas iestādēm, izstumšanu. Privātās ārstniecības iestādes vispirms koncentrētos uz peļņu nesošāko pakalpojumu sniegšanu, kamēr sociālā nodrošinājuma sistēmas partneriem būtu pienākums piedāvāt pilnu pakalpojumu klāstu, no kuriem daži no ekonomiskā viedokļa nav izdevīgi. Pēdējie varētu pazust no tirgus vai būtu spiesti pamest dažus reģionus, it īpaši lauku reģionus, lai pārceltos uz pilsētām, kas ierobežotu laukos dzīvojošo pacientu veselības aprūpi. Attiecīgā tiesiskā regulējuma mērķis tādējādi ir, kontrolējot veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēju skaitu valstī, pasargāt ar sociālā nodrošinājuma sistēmu saistītās ārstniecības iestādes no pārāk lielas konkurences un ļaut izvairīties no pārāk lielas kapacitātes un līdzsvara izjaukšanas medicīnisko pakalpojumu piedāvājumā.
23.

Es uzskatu, ka frāze “ja un tiktāl, ciktāl” nozīmē, ka taisnīguma jēdziena mērķis ir ierobežot atlīdzības apmēru, nevis būt par faktoru, kurš to var arī palielināt virs summas, kas rodas, aprēķinot pilnvarotāja gūtos ienākumus. Tomēr neatkarīgi no tā, vai taisnīguma jēdziens šajā sakarā darbojas vienīgi kā griesti, vai gan kā grīda un griesti, tas šīs Tiesā izskatāmās lietas ietvaros nav noteicošais faktors. Direktīva skaidri nosaka, ka atlīdzība nevar pārsniegt par taisnīgu uzskatāmas atlīdzības apmēru. Galvenās domstarpības lietas dalībnieku vidū ir par to, vai rīcības brīvība, kura, kā to ir noteikusi Tiesa, dalībvalstīm pastāv attiecībā uz atlīdzības aprēķināšanu un it īpaši saistībā ar taisnīguma jēdzienu, attiecas uz tiesībām definēt taisnīgumu, nosakot, ka atlīdzības apmērs var tikt ierobežots ar zaudētās komisijas naudas summu. Tas ir saistīts ar taisnīguma jēdziena saturu, tā sakot, ar taisnīgu “griestu” aprēķināšanas metodi. Vai taisnīguma jēdziens var tikt izmantots arī kā “grīda”, šo jautājumu neietekmē.
39.

Pretrunīgā regula, kas atbrīvo no EKL 88. panta 3. punkta paziņošanas pienākuma virkni valsts atbalstu nodarbinātībai, bija spēkā no 2003. gada sākuma līdz 2006. gada 31. decembrim (11. pants). Tādējādi nav šaubu, ka tā nebija piemērojama aplūkotajiem atbrīvojumiem no sociālā nodrošinājuma maksājumiem laikā no 1988. līdz 2001. gadam, kādēļ Itālijas iestādes iesniedza Komisijai Likumu Nr. 448/98 un Nr. 448/01 to satura novērtēšanai.
151.

Otrkārt, analīze par valsts atbalsta pastāvēšanu ir jāveic saistībā ar laiku, kad valsts pasākums tika pieņemts ( 67 ). Tādēļ man nešķiet iespējams izslēgt Orange un SFR priekšrocību pastāvēšanu, pamatojoties uz ex posteriori analīzi par konkurētspējas ieguvumu, kuru Orange un SFR ieguva no priekšrocības sniedzošās attieksmes. Jebkurā gadījumā ir kļūdaini ņemt vērā konkurētspējas ieguvumus brīdī, kad Komisija pieņēma savu lēmumu, kā to Pirmās instances tiesa ir izdarījusi pārsūdzētā sprieduma 122. punktā. Tā kā konkurētspējas ieguvumi no valsts pasākuma var mainīties laika gaitā, priekšrocības pastāvēšana nevar būt atkarīga no brīža, kad Komisija pieņēma savu lēmumu ( 68 ).