LV
Jud ikatūr askrājums
ECLI:EU:F:2010 :12 1CIVILDIENESTA TIESAS S PRIEDUM S
(trešā palāta)
2010 . gada 24 . februārī
Lieta F-2/09
Riccardo Achille M enghi
pret
Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūru (ENISA)
Civildienests — Pagaidu dar binieki — Atlaišana pārbaudes laika b eigās — Psiholoģiska vardar bība
PriekšmetsPrasība, kas celta saskaņā ar E KL 236 . pantu un EAEKL 152 . pantu, ar ku ru M enghi k-gs 
prasa tostarp atcelt ENISA 2008 . gada 14 . marta lēmumu par viņa atlaišanu
NolēmumsPrasību no raidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.
Kopsavilkums
1. Ierēdņi — Pagaidu darbinieki — Pieņemšana darbā — Pārbaudes l aiks
(Civildienesta noteikumu 12 .a pants)
2. Tiesvedība — Papildu argumenti, kurus min tiesas sēdē prasībā jau m inēta pamata atbalstam — 
Pieļaujamība
(Tiesas Statūtu 21 . pants; Civildienesta tiesas Reglamenta 35 . panta 1. punkts)
3. Ierēdņi — Pagaidu darbinieki — Administrācijas pienākums sniegt palīdzību — Piemērošanas joma
(Civildienesta noteikumu 24 . pants)
4. Ierēdņi — Pagaidu darbinieki — Prasība — Pamati — Pamats par pilnvaru nepareizu izmantošanu 
prasības atcelt lēmumu par atlaišanu, kas pieņemts pēc informācijas nosūtīšanas Eiropas Birojam 
krāpšanas apkarošanai, atbalstam
(Civildienesta noteikumu 22 .a pants)
1. Psiholoģiska v ardar bība atbilstoši definīcijai, kas ir s niegta Civildienesta no teikumu 12 .a pantā, ir 
uzvedība, kas izpaužas ilgstoši, atkārtoti un sistemātiski, savukārt administrācijas lēmums tiek pieņemts 
vienreiz, ka ut arī tam var būt ilgstošas vai pat neatgriezeniskas sekas, kā tas ir l ēmuma par atlaišanu 
gadījumā.
Tādējādi tāpēc, ka b ūtu pierādīts, ka p agaidu dar binieks ir c ietis no p siholoģiskas vardar bības, jebkurš 
nelabvēlīgs lēmums, kas pieņemts attiecībā uz šādu dar binieku p siholoģiskās vardar bības kon tekstā, 
nebūs pretlikumīgs. Lai tas tā būtu, ir j ābūt cēloņsakarībai starp attiecīgo psiholoģisko v ardar bību un 
viņa lēmuma par atlaišanu pamatojumu.
2 ECLI:EU:F:2010 :12KOPSAVILKUMS—LIETAF-2/09
MENGHI/ENISA
Ja atlaišana no tiek pārbaudes laika b eigās, dar binieks var lietderīgi apgalvot, ka v iņš nav varējis pierādīt 
savu piemērotību ve ikt savus pienākumus tādēļ, ka p ret viņu tikusi vērsta psiholoģiska v ardar bība, ka 
līdz ar t o pamatojums par n epiemērotību, ar ko ir p amatots viņa apstrīdētais lēmums, ir kļ ūdains un 
ka tādējādi lēmumā ir p ieļauta acīmredzama kļūda v ērtējumā.
Tāpat situāciju, ku rā pastāv psiholoģiska v ardar bība, var ņ emt vērā ar ī – līdzko š ajā vardar bībā 
vainojamā pe rsona ir t ā pati, kura p araksta lēmumu par atlaišanu, vai viena no t iem, kuri paraksta 
ziņojumu par pārbaudes laiku, pamatojoties uz ku ru ticis no lemts par atlaišanu, – lai pierādītu, ka š is 
lēmums par atlaišanu ir p ieņemts ar m ērķi kai tēt dar biniekam un ka t ajā līdz ar t o ir p ieļauta pilnvaru 
nepareiza izmantošana.
Tādējādi attiecībā uz apgalvojumu par psiholoģisku v ardar bību, kas tiek minēts, lai pamatotu prasījumu 
atcelt pārbaudes laika b eigās pieņemto lēmumu par atlaišanu, ir i espējams, ka m inētajā lēmumā ir 
pieļauta kļūda no vērtējumā, tostarp tāpēc, ka dar binieks, kurš cietis no p siholoģiskas vardar bības, nav 
varējis pierādīt savu piemērotību ve ikt savus pienākumus. Var b ūt runa ar ī par p ilnvaru nepareizu 
izmantošanu, ja lēmums par atlaišanu ir p ieņemts ar m ērķi kai tēt dar binieka pe rsonībai, cieņai vai 
fiziskajai vai psiholoģiskajai integritātei.
Turklāt ir i espējams, ka , pat ja psiholoģiskās vardar bības pierādīšanai m inētos faktus nevar š ādi 
kvalificēt atbilstoši Civildienesta no teikumu 12 .a pantam, tomēr, neraugoties uz to, var i zdarīt 
secinājumu, ka l ēmumā par atlaišanu ir p ieļauta acīmredzama kļūda v ērtējumā vai pilnvaru nepareiza 
izmantošana un ka l īdz ar t o šis lēmums ir j āatceļ.
(skat. 68 .–73. punktu)
2. Lai gan Civildienesta tiesai prasības pieteikuma pielikumos nav jāmeklē un jāidentificē tie pamati un 
argumenti, ku rus tā varētu atzīt par p rasības pamatojumu, jo pielikumiem ir v ienīgi pierādīšanas 
funkcija un papildfunkcija, tai tomēr ir j āņem v ērā visi argumenti, kurus prasītājs izklāsta tiesas sēdē, 
tiktāl, ciktāl šie argumenti nav jauns pamats, bet papildu ar gumenti prasības pieteikumā jau m inēta 
pamata atbalstam.
(skat. 114 . punktu)
Atsauce
Pirmās instances tiesa: 2005 . gada 14 . decembris, T-209/01 H oneywell/Komisija, Krājums, II-5527 . lpp., 57. punkts.
3. Lai gan Civildienesta no teikumu 24 . pantā ir no teikts iestādes pienākums sniegt palīdzību saviem 
darbiniekiem u n ierēdnim ir j āpalīdz, ja tam tiek uzbrukts vai dra udēts viņa amata un pienākumu dēļ, 
šis pienākums savukārt neattiecas uz ierēdņu aizstāvēšanu pret pašas iestādes aktiem.
Kaut arī Civildienesta no teikumu 24 . panta no rmās ir p aredzēts Kopienu iestāžu pienākums sniegt 
palīdzību, tomēr šādu pienākumu var n eizpildīt, vienīgi vai nu pieņemot ad ministratīvus lēmumus, 
kuru saturs ir s aistīts ar š o pienākumu, proti, tādus lēmumus, ar ku riem t iek no raidīts lūgums sniegt 
palīdzību, vai ar ī no teiktos ārkārtējos apstākļos ar b ezdarbību spontāni nesniedzot palīdzību 
darbiniekam.
Savukārt Civildienesta no teikumu 24 . panta piemērošanas jomā neietilpst lēmuma par a tlaišanu 
priekšmets, un līdz ar t o tam n av nekāda s akara ar š ajā pantā no teikto pienākumu sniegt palīdzību. 
Tātad n evar lietderīgi atsaukties uz minētā panta pārkāpumu, lai atceltu lēmumu par atlaišanu.
Līdz ar t o, ja pagaidu dar binieks a pstrīd lēmuma par v iņa atlaišanu likumību, šādam p agaidu 
darbiniekam, kurš sevi uzskata par sava tiešā priekšnieka u zbrukumu un dra udu upuri, drīzāk būtu 
jāpierāda n evis tas, ka ar š o lēmumu ir p ārkāptas Civildienesta no teikumu 24 . panta no rmas, bet gan
ECLI:EU:F:2010 :12 3KOPSAVILKUMS—LIETAF-2/09
MENGHI/ENISA
 drīzāk tas, ka p astāv acīmredzama kļ ūda v ērtējumā vai p ilnvaru nepareiza izmantošana. Tādējādi 
darbinieks v ar lietderīgi atsaukties tostarp uz to, ka u zbrukumu un dra udu, no ku riem v iņš ir c ietis, 
dēļ viņš ir p ieļāvis kļūdu vai vairs nav bijis spējīgs pildīt viņam u zticētos pienākumus un ka š ī kļūda 
vai nespēja veikt pienākumus bijusi viņa atlaišanas pamatā.
(skat. 128 .–131. punktu)
Atsauce
Pirmās instances tiesa: 2006 . gada 17 . maijs, T-95/04 L avagnoli/Komisija, K rājums-CDL, I- A-2-121. un 
II-A-2-569. lpp., 141 . punkts.
4. Civildienesta no teikumu 22 .a panta 3. punktā ir no teikts, ka p ret ierēdni, kurš saskaņā ar š ī panta 
1. punktu ir i nformējis par faktiem, kas rada ai zdomas par iespējamu nelikumīgu dar bību vai rīcību, 
kurā var atklāties no pietns Eiropas Kopienu ierēdņu profesionālo pienākumu pārkāpums, “iestādē [..] 
nedrīkst rasties aizspriedums, ja vien viņš rīkojies pamatoti un godīgi [labā ticībā]”. Tādējādi apstāklis, 
ka p agaidu dar biniekam n elabvēlīgs lēmums hronoloģiski tiek pieņemts pēc tam, kad š is dar binieks ir 
nosūtījis informāciju Eiropas Birojam kr āpšanas apkarošanai, izskatot tādu prasību atcelt lēmumu par 
atlaišanu, kuras atbalstam ir i zvirzīts pamats par p ilnvaru nepareizu izmantošanu, liek Civildienesta 
tiesai p ārbaudīt minēto pamatu sevišķi uzmanīgi. Tomēr minētajās tiesību no rmās ierēdnim, ku rš 
atbilstoši Civildienesta no teikumu 22 .a panta 1. punktam ir i nformējis par faktiem, kas rada ai zdomas 
par iespējamu nelikumīgu dar bību, nav sniegta aizsardzība pret jebkuru tam n elabvēlīgu lēmumu, bet 
tikai p ret tādiem l ēmumiem, kuri varētu būt pieņemti šādas paziņošanas dēļ.
(skat. 137 .–139. punktu)