Lieta T-481/08

Alisei

pret

Eiropas Komisiju

“Prasība atcelt tiesību aktu — Ārējie darījumi un EAF — Audita pabeigšana un galīgā ziņojuma pieņemšana — Akts, kam ir tikai līgumisks raksturs — Kompetences neesamība — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Acīmredzama nepieņemamība”

Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 8. februāra rīkojums II ‐ 121

Rīkojuma kopsavilkums

Lai gan vēstule par daļēju avansa maksājumu, kas ir izmaksāti bezpeļņas sabiedrībai saistībā ar atsevišķiem sadarbības projektiem attīstības jomā un humānās palīdzības projektiem, atmaksāšanu būtu jāinterpretē tādā veidā, ka ar to tiek izbeigta audita procedūra attiecībā uz līgumiem par pakalpojumu sniegšanu, kas ir saistīti ar minētajiem projektiem, un ar to tiek apstiprināti ārējā revidenta secinājumi, pieņemot galīgo ziņojumu, — šī vēstule nav nodalāma no šo līgumu atbilstošajām normām. Komisijas izraudzītā ārējā revidenta veiktais audits ietilpst no minētajiem līgumiem izrietošo Komisijas tiesību īstenošanā, un tātad tas attiecas uz šajos līgumos noteikto līgumisko raksturu. Tādējādi lūgums atcelt lēmumu, kas, iespējams, ietverts šajā vēstulē, tiktāl, ciktāl šis lūgums attiecas uz šiem līgumiem, nav pieņemams. (sal. ar 54. un 55. punktu)

Attiecībā uz publisko iepirkumu līgumiem, ar kuriem tiek piešķirts finansējums no Eiropas Reģionālās attīstības fonda (EAF), Komisijas pārstāvju iejaukšanās — vienalga, vai runa būtu par apstiprinājumiem vai apstiprinājuma atteikumiem, vīzām vai vīzu atteikumiem, — ir vērsta vienīgi uz to, lai konstatētu, vai ir vai nav izpildīti finansēšanas nosacījumi, un tās mērķis nedz ir, nedz arī var būt aizskart principu, atbilstoši kuram attiecīgie iepirkumi paliek valsts iepirkumi, par kuru sagatavošanu, sarunu risināšanu un noslēgšanu ir atbildīgas tikai saņēmējas valstis. Attiecīgo iepirkumu pretendenti uzņēmumi vai uzņēmumi, kuriem tie piešķirti, uztur tiesiskās attiecības tikai ar saņēmēju valsti, kura ir atbildīga par iepirkumu, un Komisijas pārstāvju akti attiecībā uz šiem uzņēmumiem ar šīs iestādes pieņemtu lēmumu nevar aizstāt ĀKK valsts lēmumu, kura vienīgā ir kompetenta noslēgt un parakstīt šo iepirkumu. Šie apsvērumi ir spēkā attiecībā uz līgumiem par pakalpojumu sniegšanu, kuri noslēgti ar ĀKK valsti un tiek finansēti no EAF. Tomēr tikai šie apsvērumi nav pietiekami, lai secinātu, ka ir nepieņemama prasība atcelt tiesību aktu — ko Komisija pieņēmusi, īstenojot savas pilnvaras —, kuru iesniegusi privātpersona, uz kuru šis akts attiecas un kurai tas ir formāli adresēts, pat ja minētais akts ietilpst līgumiska rakstura procedūrā. Par šādos apstākļos pieņemto aktu, ciktāl tajā faktiski ir ietverts Komisijas lēmums, var iesniegt prasību atcelt tiesību aktu Vispārējā tiesā. (sal. ar 60.–64. punktu)

Eiropas Reģionālās attīstības fondam (EAF) maksājamie prasījumi, kas ir konstatēti pēc audita, kuru veikusi Komisija vai kurš veikts pēc Komisijas lūguma, nav radušies no paša audita, bet gan no līgumsaistību pārkāpuma, ko izdarījusi līguma, kuru finansē EAF, puse. Audita ziņojumā ir tikai konstatēti iespējamie jau esošie pārkāpumi, kā arī no tiem izrietošie prasījumi. Tādējādi tas nekādi nemaina šo prasījumu parādnieka tiesisko stāvokli. Turklāt tam ir iespēja apstrīdēt audita ziņojumā izdarītos konstatējumus un secinājumus tiesā, kurai ir piekritība, izvirzot jebkuru prāvu par attiecīgajiem prasījumiem. Parāda, kas pienākas EAF, konstatēšana audita ziņojumā attiecībā uz EAF finansētajiem līgumiem var būt pamatā tā iekasēšanas rīkojumam, kā arī attiecīgajā gadījumā — paziņojumam par parādu, ko adresē parādniekam: abi ir akti, kuriem nav juridiski saistošas iedarbības, kas varētu ietekmēt parādnieka intereses. Turklāt nekādi nav droši tas, ka, pamatojoties uz audita ziņojumu, kurā konstatēti parādi, kas pienākas EAF, tiks izdots akts, kuram būtu juridiski saistoša iedarbība, kas varētu ietekmēt parādnieka intereses. Pat pieņemot, ka pēc audita ziņojuma par EAF finansētajiem līgumiem tiek pieņemts akts ar juridiski saistošu iedarbību attiecībā pret kādu no līgumslēdzējām pusēm, minētais audita ziņojums būtu tikai šo vēlāko aktu sagatavojošs akts; vienīgi vēlākais akts būtu nelabvēlīgs ieinteresētajai personai. Par Komisijas lēmumu, ar ko tiek pabeigts audits un apstiprināti ārējā revidenta secinājumi, pieņemot galīgo ziņojumu, nevar Vispārējā tiesā iesniegt prasību atcelt tiesību aktu. (sal. ar 67. un 71.–75. punktu)