LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 71/10

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās (sestā palāta) tiesas 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-361/06 Ballast Nedam/Komisija 2012. gada 21. decembrī iesniedza Ballast Nedam NV

(Lieta C-612/12 P)

2013/C 71/16

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ballast Nedam NV (pārstāvji –A. R. Bosman un E. Oude Elferink, advokāti)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

— pilnībā vai daļēji atcelt Vispārējās tiesas nolēmumu, kas izteikts pārsūdzētā sprieduma rezolutīvajā daļā;

— ja apelācijas sūdzība tiek apmierināta, — pilnībā vai daļēji apmierināt Ballast Nedam prasījumus pirmajā instancē; — piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

Pamati un galvenie argumenti

Ballast Nedam apelācijas sūdzību pamato ar diviem apelācijas sūdzības pamatiem.

Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu tā apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 (1) 27. panta 1. punktu un tās tiesības uz aizstāvību, (daļēji) neatceļot Komisijas lēmumu (2) tiktāl, ciktāl šis lēmums attiecas uz Ballast Nedam. Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka 2004. gada 18. oktobra paziņojums par iebildumiem šajā lietā neesot atbildis prasībām, kas Savienības tiesībās ir paredzētas attiecībā uz šādu paziņojumu.

Šī apgalvojuma pamatojumam Ballast Nedam, pirmkārt, norāda, ka Vispārējā tiesa apstrīdētajā spriedumā gan esot konstatējusi, ka paziņojums par iebildumiem būtiskā jautājumā ir neskaidrs, bet nav no tā secinājusi, ka Komisija nav tai nodrošinājusi tiesības uz aizstāvību.

Otrkārt, esot nepareizs Vispārējās tiesas konstatējums, ka Komisija paziņojumā par iebildumiem esot sniegusi pietiekamas norādes, lai varētu novērtēt, ar kādiem faktiem un apstākļiem ir pamatots tās apgalvojums par pārkāpuma esamību, un nepārprotami norādījusi, kuriem uzņēmumiem ir paredzēts uzlikt naudas sodu. Ciktāl šis konstatējums attiecas uz Ballast Nedam, tas ir pamatots ar nepareizu Vispārējās tiesas judikatūras par paziņojuma par iebildumiem prasībām interpretāciju. Turklāt nozīme ir tam, ka meitassabiedrība, kuras pārkāpums tiek inkriminēts Ballast Nedam, netiek minēta paziņojumā par iebildumiem.

Treškārt, Ballast Nedam vēršas pret Vispārējās tiesas konstatējumu, ka pamatojoties uz paziņojumu par iebildumiem, tai bija jābūt skaidram, ka tā kā Ballast Nedam Grond ne Wegen B.V. (turpmāk tekstā — “BN Grond en Wegen”) mātessabiedrība būs Komisijas galīgā lēmuma adresāte. Tādējādi Vispārējā tiesa tostarp nav ievērojusi Tiesas judikatūras piemērošanas jomu, saskaņā ar kuru paziņojumā par iebildumiem ir jānorāda, kādā statusā uzņēmumam tiek inkriminēti apgalvotie fakti.

Ceturtkārt, Vispārējā tiesa, pārbaudot, vai Komisija ir nodrošinājusi tiesības uz aizstāvību, nepareizi ir ņēmusi vērā apgalvoto saturisko Ballast Ndeam atbildi uz paziņojumu par iebildumiem.

Ar otro apelācijas sūdzības pamatu Ballast Nedam apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Savienības tiesības, nepareizi piemērojot pamatprincipus, kas attiecas uz jautājumu par to, kad mātessabiedrībai var inkriminēt aizliegtas vienošanās dalībnieku pārkāpumus. Ballast Nedam uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka Komisija var saukt to pie atbildības par EKL 81. panta pārkāpumu, lai gan Komisija nav konstatējusi pārkāpumu.

Pamatojumam Bellast Nedam, pirmkārt, norāda uz to, ka Vispārējā tiesa 2011. gada 24. marta spriedumā lietā T-382/06 Tomkins/Komisija (Krājums, II-1157. lpp.) ir konstatējusi, ka mātessabiedrības atbildība attiecas tikai uz meitassabiedrībām, kas ir atbildīgas ar aizliegto vienošanos. No tā izriet, ka mātessabiedrības pārkāpums nevar tikt inkriminēts, ja un kamēr Komisija to nav konstatējusi.

Šajā ziņā Ballast Nedam paskaidro, ka Komisijas rīcības brīvība pieņemot lēmumu, kurām struktūrām uzņēmumā var inkriminēt aizliegtu vienošanos, nesniedzas tiktāl, ka tā varētu saukt pie atbildības mātessabiedrību par pārkāpumu, kas nav konstatēts.

Otrkārt, Ballast Nedam iebilst, ka Vispārējā tiesa ir ņēmusi vērā, ka Ballast Nedam nav apstrīdējusi pieņēmumu, ka tai esot bijusi noteicoša ietekme uz BN Grond ne Wegen uzvedību tirgū. Šis apstāklis ir saistīts ar tās tiesību uz aizstāvību pārkāpumu un turklāt juridiski neesot svarīgs.

(1) Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.)

(2) Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmums C(2006) 4090 par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu (Lieta COMP/F/38.456 — Bitumens (NL)).