LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 60/49

Prasība, kas celta 2006. gada 20. janvārī — Mindo pret Komisiju

(lieta T-19/06)

(2006/C 60/92)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Mindo Srl (Roma, Itālija) (pārstāvji — J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

— daļēji atcelt 1. panta 1. punkta a) apakšpunktu Komisijas 2005. gada 20. oktobra Lēmumā C(2005) 4012, galīgā redakcija, attiecībā uz procedūru saskaņā ar EKL 81. panta 1. punktu (Lieta COMP/C.38.281/B.2 — Jēltabaka — Itālija), ciktāl tajā norādīts, ka pārkāpums ir bijis ilgāks (jo tas atzīts par beigušos 2002. gada 19. februārī, nevis, vēlākais, 2002. gada 15. janvārī);

— atcelt Apstrīdētā lēmuma 2. panta b) punktu, jo MINDO vajadzēja saņemt pilnīgu imunitāti pret naudas sodiem saskaņā ar Paziņojumu par sadarbību, vai, pakārtoti, būtiski samazināt naudas sodu, kas uzlikts MINDO un solidāri — “Alliance One International”;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apstrīdētajā lēmumā Komisija atzina, ka daži uzņēmumi, to skaitā prasītājs, ir pārkāpuši EKL 81. panta 1. punktu, slēdzot nolīgumus un/vai veicot saskaņotas darbības Itālijas jēltabakas nozarē. Prasītājs lūdz daļēji atcelt šo lēmumu, norādot, pirmkārt, uz to, ka ir pārkāpta tā tiesiskā paļāvība attiecībā uz Paziņojuma par sadarbību piemērošanu. Prasītājs norāda, ka Komisija ir nepamatoti noraidījusi tā pieteikumu saņemt imunitāti, pamatojoties uz to, ka saņemt imunitāti bija tiesīgs cits uzņēmums, nevis prasītājs. Pēc prasītāja uzskatiem, šis cits uzņēmums neatbilda Paziņojumā par sadarbību izvirzītajām prasībām, un Komisija nav pierādījusi, ka prasītājs neatbilda šīm pašām prasībām.

Pakārtoti, prasītājs apgalvo, ka tā dalība pārkāpumos beidzās, vēlākais, 2002. gada 15. janvārī, nevis 2002. gada 19. februārī un ka tāpēc uzliktais naudas sods ir attiecīgi jāsamazina.

Turklāt prasītājs uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma un tiesiskās drošības principus, kā arī pienākumu norādīt pamatojumu attiecībā uz prasītāja [konkurenci] ierobežojošo darbības izvērtējumu. Prasītājs norāda, ka Komisija nav ņēmusi vērā, ka tas nolīgumos par pirkuma cenu un pārprodukcijas apjomiem piedalījās tikai 1998. un 1999. gadā un ka tas piedalījās šajos nolīgumos tikai saistībā ar starpprofesiju nolīgumiem, kas saskaņā ar Itālijas tiesību aktiem ir atļauti.

Prasītājs norāda arī uz to, ka, aprēķinot naudas soda pamatsummu, ir pārkāptas tiesības uz aizstāvēšanos, kā arī samērīguma un tiesiskās paļāvības principi. Šajā sakarā prasītājs apgalvo, ka pamatsumma būtiski pārsniedz kopējo to preču vērtību, ko ietekmēja saskaņotās darbības; ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu, izvērtējot abus iespējamos ietekmes variantus, kāda varētu būt [konkurenci] ierobežojošajām saskaņotajām darbībām, kas minētas Apstrīdētajā lēmumā; ka abi iespējami ietekmes varianti Apstrīdētajā lēmumā ir iekļauti pirmoreiz un nav minēti paziņojumā par iebildumiem; un ka Komisija, aprēķinot naudas soda pamatsummu, ir nepareizi piemērojusi reizināšanas koeficientu, jo nav ņēmusi vērā, ka Apstrīdētā lēmuma pieņemšanas laikā prasītājs nebija liela starptautiska uzņēmuma dalībnieks.

Tāpat prasītājs norāda uz to, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ir pārkāpti tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principi, jo Komisija, iespējams, nav ņēmusi vērā dažus atbildību mīkstinošus apstākļus, īpaši to, ka prettiesiskā darbība ļoti drīz tika izbeigta un ka [konkurenci] ierobežojošām darbībām, ko veica prasītājs, bija minimāla ietekme.

Visbeidzot, prasītājs norāda arī uz to, ka ir pārkāpti samērīguma un tiesiskās paļāvības principi, kā arī nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu saskaņā ar Komisijas pamatnostādņu 5. sadaļas b) punktu attiecībā uz īpašajiem ekonomiskajiem un sociālajiem apstākļiem, kādos tika veiktas saskaņotās darbības. Prasītājs arī apgalvo, ka Komisija, nosakot naudas soda apmēru, nav ņēmusi vērā prasītāja nestabilo ekonomisko stāvokli un maksātspēju.