Lieta C‑687/13

Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH

pret

Hauptzollamt Regensburg

(Finanzgericht München lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Dempings — Antidempinga maksājums, kas noteikts Ķīnas izcelsmes keramikas flīžu importam — Īstenošanas regula (ES) Nr. 917/2011 — Spēkā esamība — Regula (ES) Nr. 1225/2009 — 2. panta 7. punkta a) apakšpunkts — Normālā vērtība — Noteikšana, pamatojoties uz cenu trešajā valstī ar tirgus ekonomiku — Attiecīgas trešās valsts izvēle — Rūpības pienākums — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Pārbaude izlases veidā”

Kopsavilkums – Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 10. septembra spriedums

Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Kaitējums – Cenu samazinājuma starpības aprēķins – Pārbaude izlases veidā – Izlases sastādīšana – Komisijas novērtējuma brīvība – Pienākums izmantot vienu un to pašu metodi ražotāju un eksportētāju izlases un Savienības ražotāju izlases izveidē – Neesamība

Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Imports no valstīm, kurās nav tirgus ekonomikas – Atsauce uz cenu trešajā valstī ar tirgus ekonomiku – Tikai viena līdzīgu preču ražotāja datu ņemšana vērā – Pieļaujamība – Nosacījums

Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Imports no valstīm, kurās nav tirgus ekonomikas – Analogas valsts izvēle – Iestāžu rūpības pienākums – Apjoms

Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Imports no valstīm, kurās nav tirgus ekonomikas – Atsauce uz cenu trešajā valstī ar tirgus ekonomiku – Noteikšana atbilstošā un saprātīgā veidā – Kritēriji, kas jāņem vērā, izvēloties atsauces valsti

Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Imports no valstīm, kurās nav tirgus ekonomikas – Analogas valsts izvēle – Iestāžu novērtējuma brīvība – Pārbaude tiesā – Apjoms

Prejudiciāli jautājumi – Vēršanās Tiesā – Iesniedzamo jautājumu noteikšana – Valsts tiesas ekskluzīvā kompetence – Tiesas pienākums novērtēt vienas no pamatlietas dalībniecēm izvirzītos spēkā neesamības pamatus, kurus iesniedzējtiesa nav minējusi – Neesamība

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 41.–43. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 44. un 51. punktu)

Ja preces importē no valstīm, kuras nav tirgus ekonomikas valstis, normālo vērtību atbilstoši Regulas Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu principā nosaka, pamatojoties uz cenu vai salikto vērtību kādā trešajā valstī ar tirgus ekonomiku. Šīs tiesību normas mērķis ir nepieļaut valstīs, kurās nav tirgus ekonomikas, esošo cenu un izmaksu ņemšanu vērā, jo šie parametri nav parasts tirgū darbojošos spēku rezultāts. Šajā ziņā saskaņā ar Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta a) apakšpunkta otro daļu trešo valsti ar atbilstīgu tirgus ekonomiku izvēlas saprātīgi, pievēršot īpašu uzmanību jebkādai ticamai informācijai, kas ir pieejama izvēles izdarīšanas laikā. Savienības iestādēm ir pienākums, ņemot vērā visas iespējamās alternatīvas, mēģināt atrast trešo valsti, kurā līdzīga produkta cena veidojas cik vien iespējams salīdzināmos apstākļos kā produkta eksportētājvalstī, ja vien tā ir valsts ar tirgus ekonomiku. No minētās normas teksta un struktūras izriet, ka mērķis dot priekšroku šajā tiesību normā noteiktajai galvenajai metodei nozīmē veikt saprātīgu normālās vērtības noteikšanu eksportētājvalstī, izvēloties trešo valsti, kurā līdzīga produkta cena veidojas cik vien iespējams salīdzināmos apstākļos kā produkta eksportētājvalstī, ja vien tā ir valsts ar tirgus ekonomiku. Šādā kontekstā, ja eksportētājvalsts tirgus un analogās valsts tirgus atšķiras tehnoloģijas attīstības līmeņa ziņā, iestādes pareizi var balstīties uz augsto konkurenci, kas pastāv līdzīgas preces tirgū analogā valstī, lai izvēlētos šo valsti kā trešo valsti ar atbilstošu tirgus ekonomiku. Augsts konkurences līmenis principā samazina cenas tā, ka tirgus ar augstu konkurenci dati ne vienmēr noteiks lielāku dempinga starpību nekā tādas valsts datu izmantošana, kurā ir zemākas izmaksas, bet arī ne tik stipra konkurence. Turklāt ar augstāka līmeņa tehnoloģisko attīstību ir iespējams kompensēt zemākas darbaspēka izmaksas, tādēļ augstākas darbaspēka izmaksas ne vienmēr ir norāde uz augstākām cenām un lielāku normālo vērtību. (sal. ar 48.–50., 58. un 59. punktu)

Izvēloties analogo valsti nolūkā noteikt normālo cenu importam no valstīm, kuras nav tirgus ekonomikas valstis, saskaņā ar Regulas Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu, ciktāl analogās trešajās valstīs reģistrētiem ražotājiem nav pienākuma sadarboties, apstāklis, ka tie neatbild uz Komisijas nosūtīto sadarbības uzaicinājumu, nav šai iestādei esošā rūpības pienākuma pārkāpums. Šajā ziņā, ja neviens no uzrunātajiem uzņēmumiem nevēlējās sadarboties un ja Komisija piemēro Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta a) apakšpunktā paredzēto pakārtoto metodi, kas nozīmē noteikt attiecīgās preces normālo vērtību, “izmantojot jebkuru citu saprātīgu pamatu”, Savienības iestādēm ir pienākums ar visu pienācīgo rūpību pārbaudīt to rīcībā esošo informāciju, kurā tostarp ietilpst Eurostat statistika, lai noskaidrotu, vai ir iespējams izvēlēties analogu valsti. Taču, ja uzrunātais uzņēmums piekrīt sadarboties ar Komisiju un ja tā tādēļ piemēro galveno metodi, kas nozīmē noteikt normālo vērtību, ievērojot cenu vai salikto vērtību kādā trešajā valstī ar tirgus ekonomiku vai cenu, par kādu šī trešā valsts pārdod preces uz citām valstīm, tad Komisija ir atbrīvota no pienākuma pārbaudīt šo statistiku. (sal. ar 55. un 56. punktu)

Gadījumā, kad importu veic no valsts bez tirgus ekonomikas, Regulas Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 2. panta 7. punktā ir paredzēts īpašs režīms normālās vērtības noteikšanai, kas atšķiras no šī panta 1.–6. punktā paredzētā, tādējādi šo pēdējo minēto punktu redakcijai nav nozīmes, nosakot, vai normālo vērtību pamatlietā jāveido, ievērojot viena vai vairāku ražotāju cenas. Šajā ziņā saistībā ar normālās vērtības noteikšanu atbilstoši minētās regulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktam, ja atsauces valstī ir tikai viens ražotājs, tas vien neizslēdz to, ka cenas tajā rodas patiesas konkurences rezultātā, jo, ja cena netiek kontrolēta, šāda konkurence tikpat labi var rasties ievērojama importa no citām valstīm dēļ. Noteicošais elements, lai izvēlētos vienu vai vairākus ražotājus atsauces valstī, ir informācija par to, vai cenas trešās valsts iekšējā tirgū ir patiesas konkurences rezultāts. (sal. ar 65.–67. punktu)

Antidempinga izmeklēšanā, runājot par ārštata ekspertu izmantošanu, Savienības iestādēm principā jābūt pašām spējīgām adekvāti novērtēt datus, ja nepastāv īpaši iemesli uzskatīt citādi. (sal. ar 69. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 75.–78. punktu)