LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 346/52

Prasība, kas celta 2010. gada 8. oktobrī — MOL/Komisija

(Lieta T-499/10)

()

2010/C 346/102

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapešta, Ungārija) (pārstāvji — N. Niejahr, lawyer, F. Carlin, Barrister, un C. van der Meer, lawyer)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt apstrīdēto lēmumu vai

— pakārtoti — atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā ir uzdota naudas summu atgūšana no prasītājas, un

— piespriest atbildētājai segts savus tiesāšanās izdevumus pašai un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasības pieteikumu prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2010. gada 9. jūnija lēmumu C(2010) 3553 — galīgā redakcija, ar kuru atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu valsts atbalsts, ko Ungārijas valsts iestādes piešķīrušas sabiedrībai Hungarian Oil & Gas Plc (turpmāk tekstā — “MOL”), pamatojoties uz līgumu starp MOL un Ungārijas valsti, saskaņā ar kuru sabiedrība faktiski ir atbrīvota no paaugstinātas izrakteņu ieguves nodevas likmes, kas 2008. gada janvārī ir noteikta saskaņā ar Ungārijas Likuma par izrakteņu ieguvi grozījumiem (Valsts atbalsts C 1/09 (ex NN 69/08)). Prasītāja apstrīdētajā lēmumā ir identificēta kā šķietamā valsts atbalsta saņēmēja, un šajā lēmumā Ungārijas valstij ir uzdots atgūt no prasītājas valsts atbalstu kopā ar procentiem.

Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs juridiskos pamatus.

Pirmkārt, tā apgalvo, ka atbildētāja pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka prasītājas tiesību uz izrakteņu ieguvi pagarināšana 2005. gadā, aplūkota kopsakarā ar sekojošiem 2008. gada Ungārijas Likuma par izrakteņu ieguvi grozījumiem, ir prettiesisks un nesaderīgs valsts atbalsts, un uzdodot atgūt no prasītājas šo šķietamo valsts atbalstu kopā ar procentiem. Konkrēti, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja pārkāpa LESD 107. panta 1. punktu, konstatējot, ka:

— 2005. gada vienošanās par līguma pagarināšanu un 2008. gada Ungārijas Likuma par izrakteņu ieguvi grozījumi kopā ir vienots valsts atbalsta pasākums atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam;

— šķietamais valsts atbalsts ir selektīvi, pamatojoties uz kļūdainu secinājumu, ka atbilstošā juridiskā atsauce ir atļaujas piešķiršanas tiesiskā sistēma, nevis Likums par izrakteņu ieguvi;

— šķietamais valsts atbalsts piešķīra prasītājai priekšrocības, neraugoties uz faktu, ka prasītāja maksāja augstākas nodevas un maksājumus, nekā tas būtu bijis gadījumā, ja nebūtu šķietamā valsts atbalsta vai saskaņā ar 2008. gada Likuma par izrakteņu ieguvi grozījumiem, un ka katrā ziņā Ungārijas valsts rīkojās kā uzņēmējs un līguma pagarināšana bija pamatota ar ekonomiskiem apsvērumiem;

— šķietamais valsts atbalsts kropļoja konkurenci, pat ja citi uzņēmēji nemaksāja augstākas nodevas atbilstoši grozītajam Likumam par izrakteņu ieguvi.

Otrkārt, pakāroti, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja pārkāpa LESD 108. panta 1. punktu, neizvērtējot atbilstoši esošajam atbalstam piemērojamām tiesību normām vienošanos par līguma pagarināšanu (kas nebija valsts atbalsta pasākums laikā starp tā noslēgšanu 2005. gadā un Likuma par izrakteņu ieguvi grozījumiem 2008. gadā un kļuva par valsts atbalstu vienīgi līdz ar 2008. gada Ungārijas Likuma par izrakteņu ieguvi grozījumu stāšanos spēkā).

Treškārt, pakārtoti iepriekšējam pamatam, — gadījumā, ja Vispārējā tiesa konstatēs, ka pasākums ir jauns valsts atbalsts, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja, uzdodot atbalsta atgūšanu no prasītājas, pārkāpa Procedūras regulas 14. panta 1. punktu, jo atbalsta summas atgūšana no prasītājas pārkāpj prasītājas tiesisko paļāvību attiecībā uz vienošanās par līguma pagarināšanu stabilitāti un tiesiskās noteiktības principu.