ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Muitas savienība — Ievedmuitas parāda rašanās sakarā ar tādu preču izņemšanu no muitas uzraudzības, kas ir apliekamas ar ievedmuitas nodokli — Parādnieka jēdziens — Persona, kam jāizpilda pienākumi, kurus uzliek preču pagaidu glabāšana — Preču valdītājs pēc to izkraušanas

(Padomes regulas Nr. 2913/92 203. panta 3. punkts)

Summary

203. panta 3. punkta ceturtais ievilkums Regulā Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā līdzās citām to personu kategorijām, kam ir uzlikts pienākums samaksāt muitas parādu, ja tas rodas sakarā ar tādu preču izņemšanu no muitas uzraudzības, kuras ir apliekamas ar ievedmuitas nodokli, ir minēta “persona, kam jāizpilda pienākumi, ko uzliek preču pagaidu glabāšana”, ir jāinterpretē tādā veidā, ka minētā frāze attiecas uz personu, kuras valdījumā minētās preces atrodas pēc to izkraušanas ar nolūku šīs preces pārvietot vai uzglabāt.

(sal. ar 41. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesību aktu tuvināšana – Patērētāju tiesību aizsardzība gadījumos, kad līgumi ir noslēgti ārpus uzņēmuma telpām – Direktīva 85/577 – Piemērošanas nosacījumi – Līgums, kas noslēgts kā sliekšņa darījums – Trešās personas iesaistīšanās tirgotāja vārdā vai vietā – Tirgotāja informētība par to, ka darījums noslēgts šādā situācijā – Papildu nosacījums – Nepieļaujamība

(Padomes Direktīvas 85/577 1. un 2. pants)

2. Tiesību aktu tuvināšana – Patērētāju tiesību aizsardzība gadījumos, kad līgumi ir noslēgti ārpus uzņēmuma telpām – Direktīva 85/577 – Aizdevuma līgums nekustamā īpašuma iegādei – Atteikums – Sekas – Pienākums nekavējoties atmaksāt aizdevumu un procentus – Pieļaujamība

(Padomes Direktīvas 85/577 4. pants un 5. panta 2. punkts)

Summary

1. Direktīvas 85/577 par patērētāja aizsardzību attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām, 1. un 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka – ja trešā persona līguma noslēgšanā vai tā apspriešanā iesaistās tirgotāja vārdā vai viņa vietā – tas, vai Direktīva ir piemērojama, nevar būt atkarīgs no nosacījuma, ka tirgotājs zināja vai viņam būtu vajadzējis zināt, ka līgums noslēgts kā sliekšņa darījums, kā noteikts minētās direktīvas 1. pantā. Pamats šādam papildu nosacījumam nav atrodams direktīvas tekstā, un šāda papildu nosacījuma noteikšana būtu pretrunā tās mērķim, proti, aizsargāt patērētāju no pārsteiguma, kas ir sliekšņa darījumu neatņemama sastāvdaļa.

(sal. ar 42., 43., 45. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Direktīva 85/577 par patērētāja aizsardzību attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām, un it īpaši tās 5. panta 2. punkts neaizliedz to, ka attiecībā uz aizdevuma līgumu nekustamā īpašuma iegādei:

– patērētājam, kas ir izmantojis savas atteikuma tiesības saskaņā ar minēto direktīvu, ir jāatmaksā aizdevējam aizdevuma summa, kaut arī atbilstoši izstrādātajam kapitālieguldījuma plānam aizdevuma mērķis ir tikai un vienīgi finansēt nekustamā īpašuma iegādi un tas ir tieši pārskaitīts šī īpašuma pārdevējam;

– tiek prasīts, lai aizdevuma summa tiek atmaksāta nekavējoties;

– valsts tiesību akti hipotekārā kredīta līguma atteikuma gadījumā uzliek patērētājam pienākumu ne tikai atmaksāt saskaņā ar līgumu saņemtās naudas summas, bet arī samaksāt aizdevējam kredīta procentus atbilstoši tirgū esošajai likmei. Tomēr gadījumā, kad patērētājs, ja banka būtu ievērojusi pienākumu informēt patērētāju par viņa atteikuma tiesībām, būtu varējis izvairīties no ar ieguldījumiem saistītiem riskiem, Direktīvas 4. pants uzliek dalībvalstīm pienākumu nodrošināt, lai to tiesību akti aizsargātu patērētājus, kuri nebija varējuši izvairīties no šādiem riskiem, un veikt tādus pasākumus, kas ļauj viņiem izvairīties no šādu risku īstenošanās sekām.

(sal. ar 49. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums — Piemērojamie tiesību akti — Pašnodarbināta persona, kas veic darbību divās dalībvalstīs un dzīvo vienā no tām — Dzīvesvietas valsts tiesību akti — Dzīvesvietas valsts veikta īpašas iemaksas iekasēšana, ņemot vērā citā dalībvalstī gūtos ienākumus — Pieļaujamība

(Padomes Regulas Nr. 1408/71 13. panta 1. punkts, 14.a panta 2. punkts, 14.c pants un 14.d panta 1. punkts)

2. Personu brīva pārvietošanās — Darba ņēmēji — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pašnodarbināta persona, kas veic darbību divās dalībvalstīs un dzīvo vienā no tām — Dzīvesvietas valsts veikta īpašas iemaksas iekasēšana, ņemot vērā citā dalībvalstī gūtos ienākumus — Valsts pasākums Regulas Nr. 1408/71 ieviešanai — Pasākums, kas neierobežo brīvību veikt uzņēmējdarbību

(EK līguma 52. pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem – EKL 43. pants); Padomes Regulas Nr. 1408/71 13 un turpmākie panti)

Summary

1. No Regulas Nr. 1408/71 13. panta 1. punkta, 14.a panta 2. punkta, 14.c panta un 14.d panta 1. punkta redakcijas izriet, ka pašnodarbināta persona, uz kuru attiecināma šī regula, ir pakļauta tikai vienas dalībvalsts tiesību aktiem, un, ja persona pašnodarbinātas personas darbību veic divās vai vairākās dalībvalstīs, uz to attiecas tās dalībvalsts tiesību akti, kuras teritorijā tā dzīvo, ja daļu savas darbības tā veic šajā dalībvalstī. Tādā gadījumā tiek uzskatīts, ka darba ņēmējs visu savu profesionālo darbību vai darbības ir veicis dzīvesvietas dalībvalstī.

No tā izriet, ka minētais 13. un turpmākie panti paredz, ka tādas pašnodarbinātas personas gadījumā, kas veic profesionālo darbību divās dalībvalstīs un dzīvo vienā no tām, tāda iemaksa kā samērošanas iemaksa, kas paredzēta dzīvesvietas valsts tiesību aktos, ir jāievieš, iekļaujot ienākumos no profesionālās darbības tādus ienākumus, ko pašnodarbinātā persona guvusi, veicot profesionālo darbību citā dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kuras tiesību akti sociālajā jomā ir piemērojami, lai arī pēc šīs iemaksas veikšanas pašnodarbinātā persona nevar prasīt nekādu šīs valsts maksātu sociālo vai citu pabalstu.

(sal. ar 19., 21., 24. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. EK līguma 52. pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem – EKL 43. pants) neaizliedz to, ka pašnodarbinātām personām, kas savas profesionālās darbības veic divās dalībvalstīs, ir jāveic tāda iemaksa kā samērošanas iemaksa, kas maksājama dzīvesvietas dalībvalstī un ir aprēķināta, ņemot vērā citā dalībvalstī gūtos ienākumus.

Būtībā šāds aprēķins tiek veikts, pamatojoties uz Regulas Nr. 1408/71 13. un turpmākajiem pantiem. Šo pantu piemērošana nevar ierobežot vai padarīt mazāk pievilcīgu Līgumā paredzēto pamatbrīvību īstenošanu, bet gan, tieši pretēji, var atvieglot to īstenošanu. Līdz ar to šo noteikumu ieviešanai pieņemtie valsts pasākumi, kā tie, kas attiecas uz minētās iemaksas veikšanu, neierobežo brīvību veikt uzņēmējdarbību.

(sal. ar 32.–34. pantu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Lauksaimniecība — Kopējā lauksaimniecības politika — Lauksaimniecības produktu bioloģiskās ražošanas metode un norādes par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem — Regula Nr. 2092/91 — Norāde ar atsauci uz ražošanas metodi — Minēto norāžu un to atvasinājumu lietošana attiecībā uz produktiem, kas nav iegūti ar šāda veida ražošanas metodēm — Terminu “biológico” un “bio” lietošana Spānijā — Pieļaujamība ar Regulu Nr. 1804/1999 grozītajā redakcijā — Nepieļaujamība ar Regulu Nr. 392/2004 grozītajā redakcijā

(Padomes Regulas Nr. 2092/91, kas grozīta ar Padomes Regulu Nr. 1804/1999 un Regulu Nr. 392/2004, 2. pants)

Summary

2. pants Regulā Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem, kas grozīta ar Regulu Nr. 1804/1999, lai iekļautu lopkopības produkciju, ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas neaizliedz to, ka Spānijā uz produktiem, kuri iegūti ar bioloģiskās ražošanas metodēm, to marķējumā, reklāmas materiālos un tirdzniecības dokumentos tiek lietota norāde “biológico” vai atvasinājums “bio”.

Šis pats 2. pants, kas grozīts ar Regulu Nr. 392/2004 ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas turpmāk aizliedz to, ka Spānijā šādiem produktiem to marķējumā, reklāmas materiālos un tirdzniecības dokumentos tiek lietota norāde “biológico” vai atvasinājums “bio”. Šajā pēdējā minētajā noteikumā ir precizēts, ka tajā dažādās valodu redakcijās attiecībā uz dalībvalstīm minētajiem terminiem nepiemīt ekskluzīvs, bet gan ieteikuma raksturs, kas arī ietver tulkojumus citās Kopienas oficiālajās valodās.

(sal. ar 19., 22. punktu un rezolutīvās daļas 1) un 2) punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Vide — Brīva piekļuve informācijai — Direktīva 90/313 — Lūgums sniegt informāciju — Valsts iestādei noteiktais trīs mēnešu termiņš atbildes sniegšanai — Imperatīvs raksturs

(Padomes Direktīvas 90/313 3. panta 4. punkts)

2. Vide — Brīva piekļuve informācijai — Direktīva 90/313 — Klusējot izteikts lēmums noraidīt lūgumu sniegt informāciju — Pamatojuma trūkums atbildes sniegšanai paredzētajā divu mēnešu termiņā — Lēmuma prettiesiskums

(Padomes Direktīvas 90/313 3. panta 4. punkts un 4. pants)

3. Vide — Brīva piekļuve informācijai — Direktīva 90/313 — Tiesiskā aizsardzība — Lēmums, kuru var pārsūdzēt — Klusējot izteikts lēmums noraidīt lūgumu sniegt informāciju

(Padomes Direktīvas 90/313 4. pants)

Summary

1. Direktīvas 90/313 par brīvu piekļuvi vides informācijai 3. panta 4. punktā paredzētais divu mēnešu termiņš, kurā valsts iestādei ir jāsniedz atbilde uz lūgumu sniegt informāciju, ir imperatīvs termiņš.

(sal. ar 29. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Direktīvas 90/313 par brīvu piekļuvi vides informācijai 3. panta 4. punkts, skatot to kopā ar šīs direktīvas 4. pantu, neiestājas pret valsts regulējumu, saskaņā ar kuru, lai nodrošinātu efektīvu tiesisko aizsardzību, valsts iestādes klusēšanu divu mēnešu termiņa laikā pielīdzina klusējot pieņemtam lēmumam par noraidījumu, pret kuru var celt prasību tiesā vai apstrīdēt to administratīvā kārtībā saskaņā ar valsts tiesību sistēmu. Tomēr minētais 3. panta 4. punkts iestājas pret to, ka divu mēnešu termiņa laikā šādam lēmumam neseko tā pamatojums. Šādos apstākļos klusējot izteikts lēmums par noraidījumu jāuzskata par nelikumīgu.

(sal. ar 36. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)

3. Direktīvas 90/313 par brīvu piekļuvi vides informācijai 4. pantā minētais lēmums, pret kuru lūguma sniegt informāciju autors var celt prasību tiesā vai apstrīdēt to administratīvā kārtībā, ir klusējot pieņemts lēmums par noraidījumu, kas izriet no valsts iestādes, kurai jāsniedz atbilde uz šo pieprasījumu, klusēšanas divu mēnešu termiņa laikā.

(sal. ar 39. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
25

Faktiski attiecībā uz pakalpojumiem, kas izriet no Direktīvas 92/50 I B pielikuma, un, ņemot vērā šīs direktīvas 43. pantā norādīto vēlāko pārbaudi, Kopienas likumdevējs ir uzskatījis, ka ar šādiem pakalpojumiem saistīti līgumi a priori, ņemot vērā to specifisko raksturu, neskar pārrobežu intereses, kas var pamatot, ka to piešķiršana tiek veikta atbilstoši uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrai, kas paredzēta, lai ļautu citu dalībvalstu uzņēmumiem iepazīties ar paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu un pieteikties tam. Tādēļ saistībā ar šo pakalpojumu kategoriju Direktīvā 92/50 paredzēta tikai publikācija ex post.
Keywords

Subject of the case

Rezolutīvā daļa



Keywords

Noteikumi par nodokļiem — Tiesību aktu saskaņošana — Netieši nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (Padomes Direktīvas 69/335 10. pants un 12. panta 1. punkta e) apakšpunkts) (sal. ar 35.–39. punktu un rezolutīvo daļu)

2. Kopienu tiesības — Tieša iedarbība — Valsts nodokļi, kas nav saderīgi ar Kopienu tiesībām — Atprasījums (sal. ar 43.–46. punktu un rezolutīvo daļu)

Subject of the case

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde – Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvas 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.) 10. panta c) apakšpunkta pārkāpums – Valsts likums, ar ko ar atpakaļejošu spēku ievieš iepriekš noteiktu ikgadēju nodevu, ar ko apliek aktu, kas nav sabiedrību dibināšanas akti, reģistrēšanu un kas paredz sabiedrību dibināšanas aktu reģistrēšanas ikgadējās nodevas diskriminējošu un ierobežojošu atmaksas kārtību

Rezolutīvā daļa

Rezolutīvā daļa:

1) ar atpakaļejošu spēku ieviešot nodevas, kas nav nodevas, kurām ir atļautas atlīdzības raksturs, ja ieraksti uzņēmumu reģistrā, par ko ieviestās nodevas tiek iekasētas, jau bijuši pamats nodevu iekasēšanai, kuras ir paredzēts aizstāt ar nodevām ar atpakaļejošu spēku, un nepastāv iespēja atlīdzināt iekasētās nodevas maksātājam, vai ja nodevas ar atpakaļejošo spēku attiecas uz gadiem, kad netika veikti nekādi ieraksti reģistrā, kas attaisnotu to iekasēšanu, un pieņemot noteikumus, kas nodevas, kura ir atzīta par neatbilstošu Kopienu tiesībām ar Tiesas spriedumu vai kuras neatbilstība Kopienu tiesībām no tā izriet, atmaksu pakļauj nosacījumiem, kas attiecas konkrēti uz šo nodevu un kas ir mazāk labvēlīgi nekā tie, kas attiecīgās nodevas atmaksai būtu piemērojami to [pirmo nosacījumu] neesamības gadījumā, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek, no vienas puses, Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvas 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, 10. pants un 12. panta 1. punkta e) apakšpunkts un, no otras puses, Tiesas atzītie principi nepamatoti samaksātu summu atgūšanas jomā;

2) prasību pārējā daļā noraidīt;

3) Itālijas Republika atlīdzina trīs ceturtdaļas no visiem tiesāšanās izdevumiem. Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina atlikušo vienu ceturtdaļu.
Keywords

Summary



Keywords

1. Personu brīva pārvietošanās — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Darba ņēmēji — Tādu augstākās izglītības diplomu atzīšana, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību — Direktīva 89/48

(Padomes Direktīva 89/48)

2. Personu brīva pārvietošanās — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Darba ņēmēji — Tādu augstākās izglītības diplomu atzīšana, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību — Direktīva 89/48

(EKL 39. un 43. pants; Padomes Direktīvas 89/48 4. panta 1. punkts)

Summary

1. Direktīva 89/48 par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību, neiestājas pret to, ka gadījumā, kad dalībvalstī iegūta diploma īpašnieks iesniedz lūgumu atļaut uzsākt reglamentētu kvalificētu darbu citā dalībvalstī, šīs dalībvalsts valsts iestādes šo lūgumu, ja to lūdz diploma īpašnieks, apmierina daļēji, atļauju ierobežoti attiecinot tikai uz tām darbībām, kurām šis diploms dod pieeju dalībvalstī, kurā tas piešķirts.

(sal. ar 26. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. EKL 39. un 43. pants neiestājas pret to, ka, ja persona, kurai ir vienā dalībvalstī piešķirts diploms, lūdz atļauju uzsākt strādāt reglamentētā kvalificētā darbā citā dalībvalstī, šī dalībvalsts nepiešķir daļēju piekļuvi šim kvalificētajam darbam, aprobežojoties ar vienu vai vairākām tā aptvertajām darbībām, ciktāl robus, kuri pastāv ieinteresētās personas izglītībā salīdzinājumā ar uzņēmējā dalībvalstī pieprasīto izglītību, ir iespējams faktiski novērst, piemērojot Direktīvas 89/48 par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību 4. panta 1. punktā paredzētos kompensējošos pasākumus.

EKL 39. un 43. pants savukārt iestājas pret to, ka minētā dalībvalsts nepiešķir šādu daļēju piekļuvi, ja ieinteresētā persona to lūdz un atšķirības starp darbību jomām ir tik būtiskas, ka faktiski būtu nepieciešams no jauna iegūt izglītību, ja vien šādas daļējas piekļuves atteikums nav attaisnojams ar primāriem vispārējo interešu iemesliem, kas ir piemēroti to izvirzīto mērķu sasniegšanai un nepārsniedz to sasniegšanai nepieciešamo.

(sal. ar 27. un 39. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Preču brīva aprite — Kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Sektorāls kravas automašīnu, kas smagākas par 7,5 t un kas pārvadā noteiktas preces, kustības aizliegums — Nepieļaujamība — Pamatojums — Vides aizsardzība

(EKL 28. un 29. pants)

Summary

Dalībvalsts nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. un 29. pants, ja tā, lai attiecīgajā zonā nodrošinātu gaisa kvalitāti, pieņem noteikumus, ar ko aizliedz kravas automašīnu, kas smagākas par 7,5 t un kas pārvadā noteiktas preces, kustību pa pirmās nozīmes autoceļa posmu, kas ir viens no galvenajiem savienojumiem pa sauszemi atsevišķu dalībvalstu starpā.

Šāds aizliegums ir šķērslis preču brīvai apritei un it īpaši to brīvam tranzītam un tādējādi ir uzskatāms par pasākumu ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību, kas nav saderīgs ar Kopienu tiesībās noteiktajiem pienākumiem, kas izriet no EKL 28. un 29. panta, ja šo pasākumu objektīvi nevar pamatot.

Savukārt šādi noteikumi nav pamatojami ar obligātām prasībām, kas attiecas uz vides aizsardzību, ja nav pierādīts, ka sasniedzamo mērķi nevar īstenot ar citu, brīvu apriti mazāk ierobežojošu pasākumu palīdzību.

(sal. ar 66., 69., 71., 87., 89. un 95. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Vide – Savvaļas putnu aizsardzība – Direktīva 79/409 – Medību atklāšanas un slēgšanas datumi – Atkāpes – Nosacījumi – Cita pieņemama risinājuma neesamība – Nosacījums nav izpildīts, ja [periods] bez vajadzības sakrīt ar direktīvā paredzētiem īpašas aizsardzības periodiem

(Padomes Direktīvas 79/409 7. panta 4. punkts un 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

2. Vide – Savvaļas putnu aizsardzība – Direktīva 79/409 – Medību atklāšanas un slēgšanas datumi – Atkāpes – Nosacījumi – Cita pieņemama risinājuma neesamība – Nosacījums nav izpildīts, ja jūtīgajos periodos atļauts medīt citas sugas attiecīgajos ģeogrāfiskajos sektoros

(Padomes Direktīvas 79/409 7. panta 4. punkts)

Summary

1. Direktīvas 79/409 par savvaļas putnu aizsardzību, kas grozīta ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un to Līgumu pielāgojumiem, kas ir Eiropas Savienības izveides pamatā, 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts pieļauj iespēju, ja ievēroti tajā paredzētie nosacījumi, atkāpes veidā atļaut šīs pašas direktīvas II pielikumā noteikto sugu medības īpašas aizsardzības periodos, kas norādīti tās 7. panta 4. punktā. Nosacījumi, kas jāizpilda, lai šāda [veida] medības varētu atļaut, ietver arī cita pieņemama risinājuma neesamību. Šo nosacījumu nevar uzskatīt par izpildītu, ja medību periods, kas pieļaujams atbilstoši atkāpei, bez vajadzības sakrīt ar periodu, kurā Direktīva paredz ieviest īpašu aizsardzību. Šāda vajadzība nepastāv, it īpaši, ja pasākuma, kas atkāpes veidā atļauj medības, vienīgais mērķis ir pagarināt noteiktu putnu sugu medību periodus teritorijās, kurās tie sastopami medību laikā, kas noteikts atbilstoši direktīvas 7. pantam.

(sal. ar 31.–33. punktu)

2. Pasākumu, kas ietver atļauju Direktīvas 79/409 par savvaļas putnu aizsardzību, kas grozīta ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem, 7. panta 4. punktā paredzētajos īpašas aizsardzības periodos, proti, citos gada periodos, medīt citas sugas, kas sastopamas attiecīgajos ģeogrāfiskajos sektoros, nevar uzskatīt par citu apmierinošu risinājumu minētās direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, kura paredz dalībvalstīm atkāpes iespēju, it īpaši ar nosacījumu, ka nepastāv cits apmierinošs risinājums, no aizlieguma medīt aizsargājamās sugas minētajos īpašas aizsardzības periodos. Šāds risinājums satur iespēju vismaz daļēji mazināt šīs normas jēgu, jo tādējādi noteiktās teritorijās varētu aizliegt noteiktu putnu sugu medības, pat ja medības nelielā skaitā, saskaņā ar pieņemto, neapdraudētu šo putnu populācijas saglabāšanu apmierinošā līmenī un tāpēc atbilstu šo sugu saprātīgas izmantošanas mērķim. Turklāt, ja vien nepieņem, ka visas putnu sugas ir vienlīdzīgas attiecībā uz medībām, minētais risinājums jebkurā gadījumā būtu tiesiskās nedrošības avots, jo pamats, uz kura varētu pieņemt, ka kādas konkrētas sugas medības var aizstāt citas sugas medības, no piemērojamajiem tiesību aktiem neizriet.

(sal. ar 44. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Publisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras – Līgumi, kas izslēgti no Direktīvas 92/50 piemērošanas jomas – Pienākums ievērot Līguma pamatnoteikumus

(EKL 49. pants; Padomes Direktīva 92/50)

2. Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Publisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras – Direktīva 92/50 – Valsts tiesību akti, ar kuriem pasūtītājam atļauj deleģēt daļu savu pilnvaru – Pārstāvja uzdevumi, ko var uzticēt tikai izsmeļoši uzskaitītām saskaņā ar valsts tiesībām dibinātām juridiskām personām – Nepieļaujamība

(EKL 49. pants; Padomes Direktīva 92/50)

Summary

1. EK līguma tiesību normas par brīvu apriti ir piemērojamas publiskajiem iepirkumiem, kuri neietilpst Direktīvas 92/50 par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai [publisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai] piemērošanas jomā. Faktiski, kaut arī noteikti līgumi ir izslēgti no Kopienas direktīvu par publiskajiem iepirkumiem piemērošanas jomas, tos slēdzošajām līgumslēdzējām iestādēm tomēr ir jāizpilda Līguma pamatnoteikumi un it īpaši princips, ka ir aizliegta diskriminācija pilsonības dēļ. Tā tas it īpaši ir attiecībā uz publiskajiem pakalpojumu līgumiem, kuru vērtība nesasniedz Direktīvā 92/50 noteikto minimālo vērtību. Fakts, ka Kopienas likumdevējs uzskatīja, ka direktīvās par publiskajiem iepirkumiem paredzētās īpašās un stingrās procedūras nav piemērotas gadījumos, kas skar publiskos iepirkumus ar nelielu vērtību, nenozīmē, ka tie ir izslēgti no Kopienas tiesību piemērošanas jomas.

(sal. ar 32. un 33. punktu)

2. Paredzot, ka darbu pasūtītāja pārstāvis, kuram līgumslēdzēja iestāde var ar rakstveidā noslēgtu vienošanos un par samaksu uzdot pildīt savā vārdā un uz sava rēķina pilnībā vai daļēji dažus savus uzdevumus, var būt vienīgi izsmeļoši uzskaitītas saskaņā ar valsts tiesībām dibinātas juridiskas personas, dalībvalsts pārkāpj pienākumus, kurus tai uzliek Direktīva 92/50 par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai [publisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai], kā arī EKL 49. pants attiecībā uz publiskajiem pakalpojumu līgumiem, kuri neietilpst Direktīvas 92/50 piemērošanas jomā.

(sal. ar 64. un 71. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Publisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūra – Publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana – Kritēriji – Pieļaujamības nosacījumi – Konkrēts gadījums

(EKL 49. pants)

Summary

EKL 49. pants iestājas pret to, ka līgumslēdzēja iestāde nosacījumu sarakstā attiecībā uz publisko pakalpojumu līgumu par elpināšanas terapijas un cita veida plaušu palīgventilācijas pakalpojumu sniegšanu dzīvesvietā paredz, pirmkārt, pielaišanas nosacījumu, atbilstoši kuram pretendentam uzņēmumam piedāvājuma iesniegšanas brīdī ir jābūt birojam, kas ir pieejams sabiedrībai provinces galvaspilsētā, kurā pakalpojums tiek sniegts, un, otrkārt, piedāvājumu novērtēšanas kritērijus, ar kuriem, piešķirot papildpunktus, ņem vērā to, vai piedāvājuma iesniegšanas brīdī ir skābekļa ražošanas, kondicionēšanas un iepildīšanas iekārtas, kuras atrodas ne tālāk kā 1000 kilometru attālumā no minētas provinces, vai biroji, kuri ir pieejami sabiedrībai šīs provinces citās noteiktās apdzīvotās vietās, un ar kuriem gadījumā, ja vairākiem piedāvājumiem ir vienāds punktu skaits, priekšroka tiek dota uzņēmumam, kurš jau iepriekš ir sniedzis attiecīgo pakalpojumu – ja šos elementus piemēro diskriminējošā veidā, tie nav pamatojami ar obligātiem vispārējo interešu iemesliem, nav atbilstoši tajos izvirzīto mērķu sasniegšanai vai pārsniedz to, kas ir vajadzīgs šo mērķu sasniegšanai; tas ir jāpārbauda valsts tiesai.

(sal. ar 79. punktu un rezolutīvo daļu)