ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
49

Saskaņā ar judikatūru jēdziens “objektīvs iemesls” ir jāsaprot kā tāds, kas ir saistīts ar precīziem un konkrētiem apstākļiem, kuri raksturo noteiktu darbību un līdz ar to konkrētajā kontekstā var attaisnot secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu izmantošanu. Šie apstākļi cita starpā var izrietēt no to uzdevumu īpašā rakstura, kuru izpildei ir noslēgti šādi līgumi, no tiem raksturīgām iezīmēm vai, attiecīgos gadījumos, no likumīgā mērķa, ko dalībvalsts tiecas sasniegt sociālās politikas jomā (spriedumi, 2009. gada 23. aprīlis, Angelidaki u.c., no C‑378/07 līdz C‑380/07, EU:C:2009:250, 96. punkts un tajā minētā judikatūra; 2012. gada 26. janvāris, Kücük, C‑586/10, EU:C:2012:39, 27. punkts, kā arī 2014. gada 13. marts, Márquez Samohano, C‑190/13, EU:C:2014:146, 45. punkts).
9

Minētā likuma papildu noteikumu 1. punkta 21. apakšpunktā ir paredzēts: ““Līgumslēdzēja iestāde” ir juridiska persona, kas neatkarīgi no sava komerciālā vai ražošanas rakstura ir tikusi izveidota vispārīgo interešu vajadzībām un atbilst kādam no šiem nosacījumiem: а) vairāk nekā 50 % apmērā tiek finansēta no valsts, valsts sociālā nodrošinājuma budžeta vai valsts veselības apdrošināšanas slimokases, pašvaldību vai līgumslēdzēju iestāžu 7. panta 1. vai 3. punkta izpratnē budžetiem; b) tās administrācijas vai pārbaudes struktūrās ietilpst dalībnieki, no kuriem vairāk nekā pusi ir iecēlušas amatā līgumslēdzējas iestādes 7. panta 1. vai 3. punkta izpratnē; c) tās pārvalde ir pakļauta pārbaudei, ko īsteno līgumslēdzējas iestādes 7. panta 1. vai 3. punkta izpratnē; šī pārvaldes pārbaude pastāv, ja viena persona jebkādā veidā var īstenot noteicošu ietekmi uz otras personas darbību. Publisko tiesību subjekti ir arī ārstniecības iestādes, kas ir komercsabiedrības un kuru iepriekšējā gada ieņēmumi vairāk nekā 30 % apmērā ir gūti no valsts, pašvaldību vai valsts veselības apdrošināšanas slimokases budžetiem.”
15

Šī tiesa savu lūgumu pamatoja, it īpaši uzsverot, ka Nīderlandes tiesas piespriestais brīvības atņemšanas sods, kuru A. izcieš, ilgst līdz 2016. gada 1. janvārim. Tomēr no 2015. gada 17. septembra šī soda izpilde var tikt pārtraukta ar nosacījumu, ka viņš tajā pašā laikā tiks izraidīts no Nīderlandes teritorijas.
Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. decembra rīkojums – ASPROD

(lieta C‑313/14)

“Direktīva 92/83/EEK — Akcīzes nodokļa spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem saskaņošana — 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts — Atbrīvojums no saskaņotā akcīzes nodokļa — Konditorejas produkti — Pienākums saņemt nodokļu iestādes lēmumu, kurā ir noteikts maksimālais šādu produktu izmantošanas daudzums”

Noteikumi par nodokļiem — Tiesību aktu saskaņošana — Akcīzes nodoklis — Direktīva 92/83 — Spirts un alkoholiskie dzērieni — Atbrīvojumi no saskaņotā akcīzes nodokļa — Atbrīvojums, kas ir pakārtots nosacījumam, ka tiek saņemts atsevišķs kompetentās nodokļu iestādes lēmums, kurā ir noteikts maksimālais pieļaujamās izmantošanas daudzums — Nepieļaujamība (Padomes Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts) (sal. ar 19., 22., 25.–27. punktu un rezolutīvo daļu)

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1992. gada Direktīvas 92/83/EEK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem, 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir pamatlietā, kurā šajā tiesību normā paredzētā atbrīvojuma no saskaņotā akcīzes nodokļa piemērošanai ir paredzēts nosacījums par to, ka attiecīgās personas rīcībā ir nodokļu iestādes pieņemts lēmums par norādītajā tiesību normā no šī nodokļa atbrīvoto produktu pieļaujamo izmantošanas daudzumu.

Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. decembra rīkojums – ASPROD

(lieta C‑313/14)

“Direktīva 92/83/EEK — Akcīzes nodokļa spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem saskaņošana — 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts — Atbrīvojums no saskaņotā akcīzes nodokļa — Konditorejas produkti — Pienākums saņemt nodokļu iestādes lēmumu, kurā ir noteikts maksimālais šādu produktu izmantošanas daudzums”

Noteikumi par nodokļiem — Tiesību aktu saskaņošana — Akcīzes nodoklis — Direktīva 92/83 — Spirts un alkoholiskie dzērieni — Atbrīvojumi no saskaņotā akcīzes nodokļa — Atbrīvojums, kas ir pakārtots nosacījumam, ka tiek saņemts atsevišķs kompetentās nodokļu iestādes lēmums, kurā ir noteikts maksimālais pieļaujamās izmantošanas daudzums — Nepieļaujamība (Padomes Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts) (sal. ar 19., 22., 25.–27. punktu un rezolutīvo daļu)

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1992. gada Direktīvas 92/83/EEK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem, 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir pamatlietā, kurā šajā tiesību normā paredzētā atbrīvojuma no saskaņotā akcīzes nodokļa piemērošanai ir paredzēts nosacījums par to, ka attiecīgās personas rīcībā ir nodokļu iestādes pieņemts lēmums par norādītajā tiesību normā no šī nodokļa atbrīvoto produktu pieļaujamo izmantošanas daudzumu.
32

Runājot par jautājumu, vai šajā direktīvā, it īpaši tās 4. panta 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā, dalībvalstīm ir atļauts neievērot šo pienākumu, kas izriet no Savienības primārajām tiesībām, jāatgādina, ka Savienības sekundāro tiesību aktu teksts, ciktāl tas ir iespējams, ir jāinterpretē tā, lai tas būtu saderīgs ar Līgumu tiesību normām un vispārīgajiem Savienības tiesību principiem (it īpaši skat. spriedumu Lietuvos geležinkeliai, C‑250/11, EU:C:2012:496, 40. punkts un tajā minētā judikatūra).
21

Protams, no Regulas Nr. 1896/2006 20. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 2. punkta izriet, ka var veikt Eiropas maksājuma rīkojuma pārskatīšanu, ja 30 dienu iebildumu iesniegšanas termiņa neievērošana izriet no ārkārtas vai izņēmuma apstākļu pastāvēšanas, kas liedzis šos iebildumus iesniegt paredzētajā termiņā, un ja ir izpildīti šajās tiesību normās paredzētie citi nosacījumi. Tomēr, ja, kā tas ir pamatlietā, minētā termiņa pārsniegšana ir notikusi atbildētāja pārstāvja pienācīgas rūpības neesamības dēļ, šādai situācijai, tā kā no tās būtu bijis viegli izvairīties, nav raksturīgi ārkārtas vai izņēmuma apstākļi minēto tiesību normu izpratnē.
Tiesas (septītā palāta) 2012. gada 4. oktobra rīkojums –

Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi

(lieta C-502/11)

Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumi – Direktīva 93/37/EEK – 6. pants – Vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principi – Tāda valsts tiesiskā regulējuma pieļaujamība, kurā iespēja piedalīties konkursa procedūrās ir sniegta tikai sabiedrībām, kuras veic komercdarbību, izslēdzot civiltiesību sabiedrības (“società semplici”) – Institucionālie un statūtos noteiktie mērķi – Lauksaimniecības uzņēmumi

1. Tiesību aktu tuvināšana – Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras – Direktīva 93/37 – Mērķis (Padomes Direktīva 93/37) (sal. ar 31. punktu)

2. Tiesību aktu tuvināšana – Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras – Pretendenti – Valsts tiesiskais regulējums, ar ko tiek izslēgti īpašas juridiskas formas kandidāti – Nepieļaujamība – Uzņēmējs – Jēdziens – Kvalifikācija, kas ir neatkarīga no attiecīgo pakalpojumu tiešas sniegšanas no uzņēmēja pašu līdzekļiem, tā juridiskās formas un no tā pastāvīgas dalības tirgū (Padomes Direktīva 93/37) (sal. ar 32.–35. punktu)

3. Tiesību aktu tuvināšana – Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras – Direktīva 93/37 – Izslēgšana no dalības konkursā – Direktīvas 24. panta pirmajā daļā uzskaitīto iemeslu ierobežojošais raksturs – Dalībvalstu iespēja paredzēt citus izslēgšanas pasākumus – Nosacījumi (Padomes Direktīvas 93/37 24. panta pirmā daļa) (sal. ar 37.–42. punktu)

4. Tiesību aktu tuvināšana – Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras – Direktīva 93/37 – Izslēgšana no dalības konkursā – Valsts tiesiskais regulējums, ar ko tiek izslēgti individuāli uzņēmumi, kas veic lauksaimniecības darbības un kuriem ir civiltiesību sabiedrībai raksturīgs tirdzniecības aspekts – Nepieļaujamība (Padomes Direktīvas 93/37 6. pants) (sal. ar 47.–51. punktu)

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Consiglio di Stato – Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (OV L 199, 54. lpp.), 6. panta interpretācija – Nediskriminācijas princips – Valsts tiesiskais regulējums, kurā iespēja piedalīties būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas procedūrās ir sniegta tikai sabiedrībām, kuras veic komercdarbību, un liegta lauksaimniecības uzņēmumiem, kuri nodibināti kā civiltiesību sabiedrība (“società semplice”).

Rezolutīvā daļa:

Savienības tiesības, un it īpaši Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, kas grozīta ar Komisijas 2001. gada 13. septembra Direktīvu 2001/78/EK, 6. pants nepieļauj tādu valsts tiesību aktu kā pamatlietā, ar kuru tādai sabiedrībai kā civiltiesību sabiedrība, kurai ir “uzņēmēja” statuss Direktīvas 93/37 izpratnē, ir liegts piedalīties konkursa procedūrās tikai tās juridiskās formas dēļ.
Prasība izdot rīkojumu apturēt Padomes 2011. gada 16. decembra Lēmuma 2011/863/ES par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, attiecībā uz to, lai aizstātu minētā nolīguma II pielikumu par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju (OV L 341, 1. lpp.), piemērošanu un noteikt pagaidu pasākumus ar tādu pašu priekšmetu
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu –

Commissione tributaria provinciale di Parma

– Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 13. panta A punkta interpretācija – Priekšnodokļa atskaitīšana – Publiskas vai privātas veselības aprūpes iestādes, kas veic no nodokļa atbrīvotu darbību – Valsts tiesību akti, kuros ir izslēgta nodokļa atskaitīšana saistībā ar tādu preču vai pakalpojumu iegādi, kas izmantoti minētajām no nodokļa atbrīvotajām darbībām
Keywords

Subject of the case

Rezolutīvā daļa



Keywords

Prejudiciāli jautājumi

–

Pieņemamība

–

Jautājumi, kas uzdoti, nepietiekami precizējot faktiskos apstākļus un tiesisko regulējumu

–

Acīmredzama nepieņemamība (LESD 267. pants; Tiesas Reglamenta 92. panta 1. punkts un 103. panta 1. punkts) (sal. ar 19.

–

32. punktu un rezolutīvo daļu)

Subject of the case

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Commissione tributaria provinciale di Parma – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 13. panta A punkta interpretācija – Priekšnodokļa atskaitīšana – Publiskas vai privātas veselības aprūpes iestādes, kas veic no nodokļa atbrīvotu darbību – Valsts tiesību akti, kuros ir izslēgta nodokļa atskaitīšana saistībā ar tādu preču vai pakalpojumu iegādi, kas izmantoti minētajām no nodokļa atbrīvotajām darbībām

Rezolutīvā daļa

Rezolutīvā daļa:

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Commissione tributaria provinciale di Parma (Itālija) iesniegusi ar 2010. gada 7. jūlija lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.
Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 13. janvāra rīkojums — Calestani un Lunardi/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma

(apvienotās lietas C-292/09 un C-293/09)

“Lūgums sniegt prej`udiciālu nolēmumu — Acīmredzama nepieņemamība”

1. Prejudiciāli jautājumi — Tiesas kompetence — Ierobežojumi — Valsts tiesas kompetence — Strīda faktu konstatēšana un novērtēšana — Prejudiciāla jautājuma nepieciešamība un uzdoto jautājumu atbilstība — Valsts tiesas vērtējums (EKL 234. pants) (sal. ar 18. un 19. punktu)

2. Prejudiciāli jautājumi — Pieņemamība — Jautājumi, kas uzdoti, nepietiekami precizējot faktiskos apstākļus un tiesisko regulējumu (EKL 234. pants; Tiesas Statūtu 23. pants) (sal. ar 20.–29. punktu)

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione tributaria provinciale di Parma — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 13. panta B punkta c) apakšpunkta interpretācija — Tādu preču piegādes atbrīvošana no nodokļa, kuras pilnībā izmanto darbībai, kura ir atbrīvota no nodokļa samaksas vai kurai nav paredzētas tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem atbrīvojums no nodokļiem nav iespējams

Rezolutīvā daļa:

Commissione tributaria provinciale di Parma (Itālija) ar 2009. gada 9. un 17. jūnija lēmumiem iesniegtie lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemami.

Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 13. janvāra rīkojums — Calestani un Lunardi/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma

(apvienotās lietas C-292/09 un C-293/09)

“Lūgums sniegt prej`udiciālu nolēmumu — Acīmredzama nepieņemamība”

1. Prejudiciāli jautājumi — Tiesas kompetence — Ierobežojumi — Valsts tiesas kompetence — Strīda faktu konstatēšana un novērtēšana — Prejudiciāla jautājuma nepieciešamība un uzdoto jautājumu atbilstība — Valsts tiesas vērtējums (EKL 234. pants) (sal. ar 18. un 19. punktu)

2. Prejudiciāli jautājumi — Pieņemamība — Jautājumi, kas uzdoti, nepietiekami precizējot faktiskos apstākļus un tiesisko regulējumu (EKL 234. pants; Tiesas Statūtu 23. pants) (sal. ar 20.–29. punktu)

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione tributaria provinciale di Parma — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 13. panta B punkta c) apakšpunkta interpretācija — Tādu preču piegādes atbrīvošana no nodokļa, kuras pilnībā izmanto darbībai, kura ir atbrīvota no nodokļa samaksas vai kurai nav paredzētas tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem atbrīvojums no nodokļiem nav iespējams

Rezolutīvā daļa:

Commissione tributaria provinciale di Parma (Itālija) ar 2009. gada 9. un 17. jūnija lēmumiem iesniegtie lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemami.
Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 6. oktobra rīkojums – SAFBA u.c./Directeur général des douanes et droits indirects et Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

(apvienotās lietas no C‑175/07 līdz C‑184/07)

Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkts – Cukurs – Ražošanas maksājumi – Kvotu režīma piemērošanas noteikumi – Cukura daudzuma, kas iekļauts pārveidotajos produktos, ņemšana vērā – Eksportējamā pārpalikuma noteikšana – Vidējo zaudējumu noteikšana

Lauksaimniecība – Tirgu kopīgā organizācija – Cukurs – Ražošanas maksājums (Padomes Regulas Nr. 1260/2001 15. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunkts, ar Komisijas Regulu Nr. 38/2004 grozītās Komisijas Regulas Nr. 314/2002 6. panta 4. un 5. punkts un Komisijas Regula Nr. 1686/2005; sal. ar 20.–24., 26.–29. punktu un rezolutīvās daļas 1) un 2) punktu)

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tribunale de grande instance de Nanterre – Komisijas 2002. gada 20. februāra Regulas (EK) Nr. 314/2002, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus kvotu sistēmas piemērošanai cukura nozarē (OV L 50, 40. lpp.), spēkā esamība Padomes 2001. gada 19. jūnija Regulas (EK) Nr. 1260/2001 par cukura tirgu kopīgo organizāciju (OV L 178, 1. lpp.) 15. panta, kā arī samērīguma un nediskriminācijas principa kontekstā – Komisijas 2005. gada 14. oktobra Regulas (EK) Nr. 1686/2005, ar ko 2004./2005. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus un papildu maksājuma koeficientu cukura nozarē (OV L 271, 12. lpp.), spēkā esamība Regulu (EK) Nr. 1260/2001 un Nr. 314/2002 kontekstā – Ražošanas maksājums, ietverot tā cukura daudzuma izmaksas, kas iekļauts to pārveidoto produktu sastāvā, kuri tiek eksportēti, nesaņemot eksporta kompensāciju

Rezolutīvā daļa:

1) izvērtējot 6. panta 4. punktu Komisijas 2002. gada 20. februāra Regulā (EK) Nr. 314/2002, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus kvotu sistēmas piemērošanai cukura nozarē, kas grozīta ar Komisijas 2004. gada 9. janvāra Regulu (EK) Nr. 38/2004, attiecībā uz to, ka šajā normā ražošanas maksājuma aprēķināšanai nav paredzēts izslēgt tā eksportējamā cukura daudzuma pārpalikumu, kurš ir to eksportēto pārveidoto produktu sastāvā, par kuriem nav piešķirta nekāda eksporta kompensācija, nav konstatēta tādu faktoru esamība, kuri ietekmē tās spēkā esamību;
31

Lauksaimniecības un mežu ministra 2002. gada 26. decembra dekrēta 1. panta 1. punktā par valsts noteikumiem Regulas (EK) Nr. 753/2002 II pielikumā uzskaitīto vīnogulāju šķirņu nosaukumu un to sinonīmu lietošanai, atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 753/2002 19. panta 1. punkta c) apakšpunkta, ieskaitot ģeogrāfiskas izcelsmes norādi, ko var norādīt uz Itālijā [noteiktos reģionos ražoto kvalitatīvo vīnu] etiķetēm un [tipiskām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm] (2002. gada 21. oktobraGURI Nr. 247, 3. lpp.; turpmāk tekstā — “2002. gada 26. septembra dekrēts”), ir paredzēts: “Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 753/2002 19. panta 1. punkta c) apakšpunkta, valsts lietošanas nosacījumi to vīnogulāju šķirņu un sinonīmu nosaukumiem, kuri ietver ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, kas ir uzskaitīti minētās regulas II pielikumā, kurus var norādīt uz etiķetēm [kvalitatīvajiem vīniem] un itāļu vīniem ar tipisku ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, ir paredzēti I pielikumā, kas ir šā dekrēta neatņemama sastāvdaļa, kurā ir uzskaitīti vīnogulāju šķirņu un to sinonīmu nosaukumi, kas ietver ģeogrāfiskās izcelsmes norādi un kas norādīti minētās regulas II pielikumā [..].”
1)

1. panta 4. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Direktīvā 2002/2/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu apriti un atceļ Komisijas Direktīvu 91/357/EEK, kurā ir paredzēts pienākums uz dzīvnieku barības maisījuma marķējuma norādīt galveno barībā ietilpstošo sastāvdaļu svara procentus ar novirzi attiecībā uz šiem procentiem ± 15 % no norādītā daudzuma, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav pretrunā 8. un 16. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu, kuru mērķi it īpaši ir izvairīties no tā, lai dzīvnieku barības marķējums un noformējums nemaldinātu patērētāju;
2)

Direktīva 94/62 ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to nav aizliegti tādi valsts tiesību akti kā vides, jaunatnes un ģimenes federālā ministra rīkojums, ar kuru iecerēts novērst izlietotā iepakojuma un atsevišķu materiālu pārpalikumu rašanos un nodrošināt to pārstrādi, kā arī izveidot savākšanas un pārstrādes sistēmas, paredzot, ka iepakojuma, it īpaši plastmasas maisiņu ar rokturiem, ražotājam šie maisiņi pēc to izlietošanas ir jāņem atpakaļ vai arī jāpiedalās izlietotā iepakojuma savākšanas un pārstrādes sistēmā, ja vien šo pienākumu neuzņemas uzņēmējs vēlākā izplatīšanas stadijā un ražotājs par to nesaņem spēkā esošu paziņojumu.
14

Iesniedzējtiesa uzskata, ka atbilde uz pamatu, kas attiecas uz Direktīvas 89/105 4. panta pārkāpumu, un līdz ar to pamatlietas atrisinājums ir atkarīgas no tā, vai 4. pantā ietvertais jēdziens “[visu] zāļu vai noteiktu kategoriju zāļu cenas [iesaldēšana]” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz pasākumu, kura mērķis ir kontrolēt noteiktu atsevišķu zāļu cenas. Conseil d’État (Valsts padome) interpretē ar Sociālā nodrošinājuma kodeksa L. 162‑16‑4‑3. pantu ieviesto pārdošanas cenu veselības aprūpes iestādēm ierobežošanas mehānismu kā kārtību, kas attiecas tikai uz noteiktām atsevišķām zālēm un kas līdz ar to nav piemērojams ne visām zālēm, ne arī noteiktām to kategorijām.
42

Līdz ar to pienākums izmantot noteiktu saskarni tādām identificētām zālēm kā zāles, kas tiek izsniegtas uz valsts veselības aprūpes sistēmas rēķina, nevar būt pretrunā Deleģētās regulas 2016/161 noteikumiem. Tāpēc vienkārša iespēja, kā tas ir šajā gadījumā, ka saskarnes izveidošanu var pieņemt ar normatīvu aktu, ja nav panākta vienošanās starp valsts repozitorija pārvaldības struktūru, no vienas puses, un valsts iestādēm, no otras puses, nevar būt pretrunā Savienības tiesībām.
18

2015. gada Nodokļu kodeksa 397. pantam piemērojamajos metodoloģiskajos noteikumos ir paredzēts: “[..] 81. 1. [2015. gada] Nodokļu kodeksa 397. panta 1. punktā minēto produktu atbrīvojuma no akcīzes nodokļa gadījumā atbrīvojums no akcīzes nodokļa tiek piešķirts tikai lietotājam ar nosacījumu, ka piegāde tiek veikta tieši no akcīzes preču noliktavas vai ar pašu veiktām iegādēm Kopienas iekšienē vai ar pašu veiktām importa operācijām. 2. Netieša atbrīvojuma no nodokļa gadījumos [2015. gada] Nodokļu kodeksa 397. panta 1. punktā minētajiem produktiem atbrīvojums no akcīzes nodokļa tiek piešķirts tikai lietotājam ar nosacījumu, ka piegāde tiek veikta tieši akcīzes preču noliktavā vai reģistrētam saņēmējam, vai ar savu importa darījumu palīdzību. Reģistrēti saņēmēji, kuri piegādā produktus, kas izmantojami no akcīzes nodokļa atbrīvotam mērķim, pavadzīmē norāda valsts budžetā iemaksātā akcīzes nodokļa summu. 3. Ja lietotājs veic etilspirta iegādi Kopienas iekšienē, lai to izmantotu [2015. gada] Nodokļu kodeksa 397. panta 1. punkta b)–i) apakšpunktā minētajos nolūkos, tam ir jābūt arī reģistrētam saņēmējam. 4. Ja etilspirts tiek importēts no trešās valsts izmantošanai [2015. gada] Nodokļu kodeksa 397. panta 1. punkta b)–i) apakšpunktā minētajos nolūkos, importētājam ir jābūt arī izejvielu izmantotājam. 82. 1. Atbrīvojumu no akcīzes nodokļa piešķir tieši: a) [2015. gada] Nodokļu kodeksa 397. panta 1. punkta d) un f) apakšpunktā minētajos gadījumos; b) [2015. gada] Nodokļu kodeksa 397. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētajā gadījumā tikai sanitārā spirta ražošanai; c) [2015. gada] Nodokļu kodeksa 397. panta 1. punkta a), c) un e) apakšpunktā paredzētajos gadījumos. 2. Tikai apstiprinātam noliktavas turētājam, kas darbojas integrētā sistēmā, ir piemērojams 1. punkta b) un c) apakšpunktā paredzētais tiešais atbrīvojums no nodokļa. “Integrēta sistēma” ir etilspirta un citu spirta produktu izmantošana akcīzes preču noliktavā, kurā šie produkti ir ražoti, lai ražotu galaproduktus patēriņam bez turpmākām izmaiņām. 3. Visos tieša atbrīvojuma gadījumos to piešķir, pamatojoties uz galalietotāja atļauju.”
7

Dublinas III regulas 23. panta 1.–3. punktā ir noteikts: “1. Ja dalībvalsts, kurā 18. panta 1. punkta b), c) vai d) apakšpunktā minētā persona ir iesniegusi jaunu starptautiskās aizsardzības pieteikumu, uzskata, ka saskaņā ar 20. panta 5. punktu un 18. panta 1. punkta b), c) vai d) apakšpunktu atbildīga ir cita dalībvalsts, tā var prasīt minētajai citai dalībvalstij uzņemt minēto personu atpakaļ. 2. Atpakaļuzņemšanas pieprasījumu iesniedz pēc iespējas ātrāk un jebkurā gadījumā divos mēnešos pēc Eurodac pozitīvā iznākuma [hit] saņemšanas [..]. Ja atpakaļuzņemšanas pieprasījuma pamatā ir citi pierādījumi, nevis no Eurodac sistēmas iegūtie dati, pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij to nosūta trīs mēnešos no dienas, kad iesniegts starptautiskās aizsardzības pieteikums [..]. 3. Ja atpakaļuzņemšanas pieprasījums netiek iesniegts 2. punktā noteiktajos termiņos, par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu ir atbildīga tā dalībvalsts, kurā iesniegts jaunais pieteikums.”