Lieta C-18/11

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

pret

Philips Electronics UK Ltd

(Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Nodokļu tiesību akti — Sabiedrību ienākuma nodoklis — Nodokļu atvieglojums — Valsts tiesību akti, kas izslēdz citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības uzņēmuma nerezidenta zaudējumu, kuri gūti valstī, nodošanu tās pašas grupas ietvaros esošai sabiedrībai, kas ir reģistrēta šajā valstī”

Kopsavilkums – Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums

Personu brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Līguma noteikumi – Piemērošanas joma (EKL 43. un 48. pants) Personu brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Nodokļu tiesību akti – Uzņēmumu ienākuma nodoklis – Zaudējumu atskaitīšana – Grupas nodokļa atvieglojums – Valsts tiesību akti, kas izslēdz citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības nerezidentes pastāvīga uzņēmuma, kurš atrodas valsts teritorijā, zaudējumu nodošanu tajā pašā grupā esošai sabiedrībai rezidentei – Nepieļaujamība – Pamatojums – Primāri vispārējo interešu apsvērumi, kas izriet no mērķa novērst zaudējumu dubultu ņemšanu vērā vai saglabāt sabalansētu nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījumu starp dalībvalstīm – Neesamība (EKL 43. pants) Eiropas Savienības tiesības – Tieša iedarbība – Pārākums – Pretruna starp Savienības tiesībām un valsts likumu – Valsts tiesas pienākumi un tiesības – Valsts likuma nepiemērošana (EKL 10. un 43. pants)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 12.–14. punktu) EKL 43. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka sabiedrības nerezidentes brīvības veikt uzņēmējdarbību citā dalībvalstī ierobežojums rodas situācijā, kad saskaņā ar valsts tiesību aktiem iespējai, izmantojot grupas atvieglojumu sabiedrības, kas ir šīs valsts rezidente, labā, nodot zaudējumus, kas radušies sabiedrības nerezidentes pastāvīgajam uzņēmumam šajā dalībvalstī, ir piemērojams nosacījums, kas paredz, ka šādus zaudējumus nevar izmantot ārvalstu nodokļu segšanas nolūkā, lai gan līdzīgs nosacījums nav paredzēts zaudējumiem, kas radušies šajā dalībvalstī un kuru nodošanu veic sabiedrība rezidente. Šāda atšķirīga attieksme sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir citās dalībvalstīs, padara mazāk pievilcīgu iespēju izmantot brīvību veikt uzņēmējdarbību, izveidojot pastāvīgu uzņēmumu. Turklāt sabiedrības nerezidentes, kurai valsts teritorijā ir tikai pastāvīgs uzņēmums, situācija un sabiedrības rezidentes situācija attiecībā uz zaudējumu nodošanas režīma mērķi ir objektīvi salīdzināmas, ciktāl runa ir par iespēju nodot konkrētajā dalībvalstī radušos zaudējumus citai šīs grupas sabiedrībai, izmantojot grupas atvieglojumus. Šādu ierobežojumu nevar attaisnot primāri vispārējo interešu apsvērumi, kuru mērķis ir novērst zaudējumu dubultu ņemšanu vērā un saglabāt līdzsvarotu nodokļu uzlikšanas tiesību sadalījumu starp dalībvalstīm vai abi šie mērķi kopā. Saistībā ar minēto, pirmkārt, attiecībā uz nodokļu uzlikšanas tiesību sadalījuma starp dalībvalstīm saglabāšanu nodokļu uzlikšanas tiesības uzņēmējai dalībvalstij, kuras teritorijā tiek veikta uzņēmējdarbība, kuras rezultātā pastāvīgajam uzņēmumam rodas zaudējumi, nekādā gadījumā neietekmē iespēju nodot zaudējumus, kas radušies pastāvīgajam uzņēmumam, kurš atrodas tās teritorijā, izmantojot grupas atvieglojumu sabiedrības rezidentes labā, ar nosacījumu, ka šīs dalībvalsts tiesības uzlikt nodokli iespējamai peļņai, kas rodas no pastāvīgā uzņēmuma darbības tās teritorijā, netiek ietekmētas. Otrkārt, attiecībā uz risku, ka šie zaudējumi tiks dubulti izmantoti, neietekmē tās dalībvalsts tiesības uzlikt nodokļus, kurā atrodas pastāvīgais uzņēmums. Zaudējumi, ko nodod pastāvīgs sabiedrības nerezidentes uzņēmums šajā dalībvalstī rezidentei sabiedrībai, jebkurā gadījumā ir saistīti ar šīs dalībvalsts tiesībām uzlikt nodokļus. Šīs nodokļu uzlikšanas tiesības nekādi neietekmē apstāklis, ka nodotie zaudējumi attiecīgajā gadījumā var tikt izmantoti arī citā dalībvalstī. (sal. ar 16., 19., 20., 25., 26., 30., 31. un 35. punktu un rezolutīvās daļas 1) un 2. punktu) Valsts tiesai, kā dalībvalsts iestādei, izskatot savā jurisdikcijā esošu lietu, ir pienākums, piemērojot EKL 10. pantā norādīto sadarbības principu, pilnībā piemērot tieši piemērojamas Savienības tiesības un aizsargāt tās indivīdu tiesības, kuras tiem piešķirtas Savienības tiesībās, nepiemērojot nevienu valsts tiesību normu, kas ir pretrunā Savienības tiesībām. (sal. ar 38. un 40. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)

Lieta C-18/11

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

pret

Philips Electronics UK Ltd

(Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Nodokļu tiesību akti — Sabiedrību ienākuma nodoklis — Nodokļu atvieglojums — Valsts tiesību akti, kas izslēdz citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības uzņēmuma nerezidenta zaudējumu, kuri gūti valstī, nodošanu tās pašas grupas ietvaros esošai sabiedrībai, kas ir reģistrēta šajā valstī”

Kopsavilkums – Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums

Personu brīva pārvietošanās — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Līguma noteikumi — Piemērošanas joma (EKL 43. un 48. pants) Personu brīva pārvietošanās — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Nodokļu tiesību akti — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Zaudējumu atskaitīšana — Grupas nodokļa atvieglojums — Valsts tiesību akti, kas izslēdz citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības nerezidentes pastāvīga uzņēmuma, kurš atrodas valsts teritorijā, zaudējumu nodošanu tajā pašā grupā esošai sabiedrībai rezidentei — Nepieļaujamība — Pamatojums — Primāri vispārējo interešu apsvērumi, kas izriet no mērķa novērst zaudējumu dubultu ņemšanu vērā vai saglabāt sabalansētu nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījumu starp dalībvalstīm — Neesamība (EKL 43. pants) Eiropas Savienības tiesības — Tieša iedarbība — Pārākums — Pretruna starp Savienības tiesībām un valsts likumu — Valsts tiesas pienākumi un tiesības — Valsts likuma nepiemērošana (EKL 10. un 43. pants)