2

Tiesvedības priekšvēsturi Vispārējā tiesa pārsūdzētajā spriedumā izklāstīja šādi: “1. Prasītāja [Deutsche Lufthansa] ir Vācijā reģistrēta lidsabiedrība, kuras galvenā darbība ir pasažieru pārvadājumi. Tās galvenā bāzes lidosta ir Frankfurtes pie Mainas (Vācija) lidosta. 2. Frankfurtes Hānas lidosta atrodas Vācijā, Land Rheinland‑Pfalz (Reinzemes‑Pfalcas federālā zeme, turpmāk tekstā – “Land”) teritorijā aptuveni 120 km uz rietumiem no Frankfurtes pie Mainas pilsētas un 115 km no Frankfurtes pie Mainas lidostas. Līdz 1992. gadam vietā, kur atrodas Frankfurtes Hānas lidosta, bija militārā bāze. Pēc tam šī bāze tika pārveidota par civilo lidostu. 1995. gada 1. aprīlī Vācijas Federatīvā Republika nodeva īpašumtiesības uz infrastruktūru Holding Unternehmen Hahn GmbH & Co. KG (turpmāk tekstā – “Holding Hahn”), publiskā un privātā sektora partnerībai, kurā piedalījās federālā zeme. 3. 1998. gada 1. janvārīFlughafen Frankfurt/Main GmbH (turpmāk tekstā – “Fraport”), kas ekspluatēja un pārvaldīja Frankfurtes pie Mainas starptautisko lidostu, ieguva 64,90 % daļu sabiedrībā Flughafen Hahn GmbH & Co. KG Lautzenhausen (turpmāk tekstā – “Flughafen Hahn”), kas bija Frankfurtes Hānas lidostas operators. 4. 1999. gadā Frankfurtes Hānas lidosta piesaistīja savu pirmo zemo cenu pārvadātāju Ryanair Ltd (tagad Ryanair DAC, turpmāk tekstā – “Ryanair”). Pirmais Flughafen Hahn līgums ar Ryanair stājās spēkā 1999. gada 1. aprīlī (turpmāk tekstā – “1999. gada līgums ar Ryanair”). 1999. gada līguma ar Ryanair, kas tika noslēgts uz pieciem gadiem, priekšmets bija Ryanair atbrīvošana no tās maksājamajām lidostas maksām. 5. 1999. gada augustā Fraport iegādājās 73,37 % Holding Hahn daļu un 74,90 % tā komplementāra Holding Unternehmen Hahn Verwaltungs GmbH daļu. 6. 1999. gada 31. augustāLand un Fraport noslēdza vienošanos, saskaņā ar kuru Fraport apņēmās noslēgt līgumu par peļņas un zaudējumu nodošanu. Šis līgums tika apstiprināts tajā pašā dienā, ko apliecina 2000. gada 24. novembra notariālais akts, un tas stājās spēkā 2001. gada 1. janvārī. Saskaņā ar šā līguma noteikumiem Fraport bija tiesības uz visu Frankfurtes Hānas operatora gūto peļņu, bet apmaiņā pret to tai bija jāsedz visi šā pēdējā zaudējumi [..]. 7. Vēlāk Holding Hahn un Flughafen Hahn apvienojās, izveidojot Flughafen Hahn GmbH, tagad Flughafen Frankfurt‑Hahn GmbH (turpmāk tekstā – “FFHG” [..]), kurā 26,93 % kapitāldaļu piederēja Land, bet 73,07 % – Fraport. 8. Līdz 2001. gada 11. jūnijam visas Fraport daļas piederēja publiskiem akcionāriem. Šajā datumā Fraport tika kotēta fondu biržā un 29,71 % tās akciju tika pārdots privātiem akcionāriem, savukārt pārējie 70,29 % akciju palika publisko akcionāru īpašumā. 9. 2001. gada 16. oktobrīLand apstiprināja Frankfurtes Hānas lidostas maksu cenrādi, kas stājās spēkā ar atpakaļejošu datumu no 2001. gada 1. oktobra [..]. 10. 2001. gada 14. decembrī un 2002. gada 9. janvārī attiecīgi Fraport un FFHG akcionāri nolēma palielināt FFHG kapitālu, lai finansētu steidzamāko daļu no lidostas infrastruktūras uzlabošanas programmas [..]. [Šo] kapitāla palielināšanu [..] 27 miljoniem EUR parakstīja Fraport un Land, kuras 2002. gada 9. janvārī veica ieguldījumus attiecīgi 19,7 miljonu EUR un 7,3 miljonu EUR apmērā. 11. 2002. gada 14. februārī starp FFHG un Ryanair tika noslēgts otrais līgums [..]. Tas aizstāja 1999. gada līgumu ar Ryanair. 12. 2002. gada 27. novembrī Hesenes federālā zeme (Vācija), Fraport un FFHG noslēdza līgumu par Frankfurtes Hānas lidostas attīstīšanu. Šajā līgumā tika paredzēta vēl viena FFHG kapitāla palielināšana, saistībā ar ko Hesenes federālā zeme kļūtu par FFHG trešo akcionāru. 13. 2004. gada 22. martā tika sagatavots akcionāru līgums par Fraport, Land un Hesenes federālās zemes dalību FFHG kapitālā (turpmāk tekstā – “akcionāru līgums”). Fraport, Land un Hesenes federālā zeme šo līgumu parakstīja 2005. gada 30. martā. 14. Lai izpildītu akcionāru līgumu, tika panākta vienošanās par FFHG kapitāla palielināšanu 19,5 miljonu EUR apmērā, lai īstenotu iepriekš 10. punktā minēto ieguldījumu programmu. Laikā no 2004. gada līdz 2009. gadam Fraport, Land un Hesenes federālā zeme vairākos piegājienos ieguldīja FFHG attiecīgi 10,21 miljonu EUR, 540000 EUR un 8,75 miljonus EUR. Turklāt Land un Hesenes federālā zeme katra apņēmās ieguldīt papildu 11,25 miljonus EUR kā rezerves kapitālu saskaņā ar maksājumu grafiku līdz 2009. gadam. 15. Pēc iepriekš 14. punktā aprakstītās kapitāla palielināšanas [..], kuras kopējā summa sasniedza 42 miljonus EUR, Fraport ieguva 65 % FFHG akciju, bet Hesenes federālā zeme un Land katra –17,5 % akciju. 16. Akcionāru līgumā arī tika paredzēts, ka par jebkādiem jauniem FFHG aizņēmumiem Fraport, Land un Hesenes federālā zeme nodrošinājumu sniegs proporcionāli to dalībai FFHG kapitālā un ka [iepriekš 6. punktā minētais] 2001. gada līgums par peļņas un zaudējumu nodošanu būtu pagarināms līdz 2014. gadam. Lai izpildītu šīs saistības, Fraport un FFHG2004. gada 5. aprīlī noslēdza jaunu līgumu par peļņas un zaudējumu nodošanu (turpmāk tekstā – “2004. gada līgums par peļņas un zaudējumu nodošanu”). 2004. gada līgums par peļņas un zaudējumu nodošanu stājās spēkā 2004. gada 2. jūnijā, pēc tam, kad to ar akcionāru līgumā noteikto trīs ceturtdaļu balsu vairākumu bija apstiprinājusi Fraport akcionāru sapulce. Saskaņā ar 2004. gada līgumu par peļņas un zaudējumu nodošanu Fraport uzņēmās segt jebkādus zaudējumus, kādi FFHG radīsies laikposmā no 2004. gada līdz 2009. gadam. 17. No 1997. gada līdz 2004. gadam Land maksāja Frankfurtes Hānas lidostas operatoram tiešas dotācijas [..]. [Pēdējo minēto], kas tika maksātas līdz 2000. gadam, mērķis bija finansēt ieguldījumus lidostas infrastruktūrā, taču no 2001. gada maksātās dotācijas bija paredzētas, lai finansētu ar drošības pārbaudēm saistītās personāla izmaksas. No visiem pasažieriem, kas izlido no Frankfurtes Hānas lidostas, Land ar šo lidostu izmantojošo lidsabiedrību starpniecību iekasē lidostas drošības nodevu, un visus ieņēmumus no minētās nodevas, kā arī līdzekļus no sava vispārējā budžeta tā nodod Frankfurtes Hānas lidostas operatoram kā kompensāciju par drošības pārbaužu veikšanu [..]. 18. 2005. gada 4. novembrī 2002. gada līgumam [kas 2002. gada 14. februārī noslēgts starp FFHG un Ryanair un minēts iepriekš 11. punktā] tika pievienota papildu vienošanās. 19. Laikā no 2003. gada līdz 2006. gadam Eiropas Kopienu Komisija saņēma vairākas sūdzības par iespējamu valsts atbalstu, ko Fraport, Land un Hesenes federālā zeme piešķīrušas Ryanair un FFHG. 2003. gada 22. septembrī un 2006. gada 1. jūnijā viens no sūdzības iesniedzējiem sniedza Komisijai papildu informāciju. 20. 2006. gada 26. aprīlīLand apstiprināja jaunu Frankfurtes Hānas lidostas maksu cenrādi [..]. Tas stājās spēkā 2006. gada 1. jūnijā. 21. 2006. gada 25. septembra un 2007. gada 9. februāra vēstulēs Komisija Vācijas Federatīvajai Republikai lūdza sniegt informāciju, kura šo lūgumu izpildīja ar 2006. gada 20. decembra un 2007. gada 29. jūnija vēstulēm. 22. 2008. gada 17. jūnija vēstulē Komisija paziņoja Vācijas Federatīvajai Republikai par tās lēmumu uzsākt [EKL] 88. panta 2. punktā [..] paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru par valsts atbalstu, ar ko tiek finansēta [FFHG], un tās attiecībām ar Ryanair [..]. Lēmums, kurā ieinteresētās personas tika uzaicinātas iesniegt savus apsvērumus, tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2009. gada 17. janvārī (OV 2009, C 12, 6. lpp.). 23. 2008. gada 31. decembrīFraport pārdeva Land visas savas daļas FFHG. Pēc šīs pārdošanas, pirmkārt, Land piederēja 82,5 % daļu vairākums FFHG, atlikušajiem 17,5 % paliekot Hesenes federālās zemes kontrolē, un, otrkārt, tika izbeigts 2004. gada līgums par peļņas un zaudējumu nodošanu. 24. Formālās izmeklēšanas procedūras ietvaros Komisija tostarp saņēma apsvērumus no prasītājas un Ryanair, kas tika nosūtīti Vācijas Federatīvajai Republikai. 25. 2009. gada 1. jūlijā Vācijas Federatīvā Republika nosūtīja Komisijai savus apsvērumus un papildu informāciju. 26. 2011. gada 13. jūlijā Komisija nolēma uzsākt otru formālo izmeklēšanas procedūru par laikposmā no 2009. gada līdz 2011. gadam īstenotajiem FFHG finansēšanas pasākumiem. Lēmums, ar kuru ieinteresētās personas tika uzaicinātas iesniegt savus apsvērumus, tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2012. gada 21. jūlijā (OV 2012, C 216, 1. lpp.). Tādējādi paralēli ir norisinājušās divas procedūras. [..] 29. Vācijas Federatīvā Republika apņēmās iepludināt kapitālu FFHG, lai refinansētu šīs pēdējās ņemtos aizdevumus, kas bija paredzēti, lai finansētu tos infrastruktūras pasākumus, par kuru veikšanu valsts iestādes bija lēmušas laikposmā no 1997. gada līdz 2012. gadam un kurus neaptvēra līgumi par saimnieciskās darbības rezultātu kompensēšanu, kapitāla palielināšanas vai citas dotācijas [..]. 30. 2014. gada 25. februāra vēstulē Komisija informēja Vācijas Federatīvo Republiku, ka 2014. gada 20. februārī ir pieņemtas Pamatnostādnes par valsts atbalstu lidostām un aviokompānijām (OV 2014, C 99, 3. lpp. [..]). 31. 2014. gada 23. marta un 4. aprīļa vēstulēs Komisija Vācijas Federatīvajai Republikai lūdza jaunus skaidrojumus. Uz šo lūgumu Vācijas Federatīvā Republika atbildēja ar 2014. gada 17. un 24. aprīļa un 9. maija vēstulēm. 32. 2014. gada 15. aprīlīEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī tika publicēts paziņojums, uzaicinot dalībvalstis un ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus par pamatnostādņu [par valsts atbalstu lidostām un aviokompānijām] piemērošanu izskatāmajā lietā. Prasītāja iesniedza apsvērumus, kurus Komisija pārsūtīja Vācijas Federatīvajai Republikai 2014. gada 26. augusta vēstulē. 2014. gada 3. septembra vēstulē Vācijas Federatīvā Republika informēja Komisiju, ka tai nav nekādu apsvērumu, ko sniegt. 33. 2014. gada 1. oktobrī Komisija pieņēma [strīdīgo] lēmumu. [Strīdīgais] lēmums 34. [Strīdīgajā] lēmumā Komisija vispirms ir izvērtējusi, vai pastāv valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē saistībā ar, pirmkārt, pasākumiem Frankfurtes Hānas lidostas atbalstam (skat. [strīdīgā] lēmuma 292.–420. apsvērumu), otrkārt, pasākumiem Ryanair atbalstam (skat. [strīdīgā] lēmuma 421.–456., 464.–484. un 580. apsvērumu) un, treškārt, pasākumiem Frankfurtes Hānas lidostu izmantojošo lidsabiedrību atbalstam, proti, 2001. gada [cenrādim, kas norādīts iepriekš 9. punktā] un 2006. gada [cenrādim, kas minēts iepriekš 20. punktā] (skat. [strīdīgā] lēmuma 457.–463., 485.–494. un 581. apsvērumu). Tālāk Komisija, secinājusi, ka daži no pasākumiem Frankfurtes Hānas lidostas atbalstam ir bijuši valsts atbalsts, ir izvērtējusi to saderību ar iekšējo tirgu (skat. [strīdīgā] lēmuma 497.–579. apsvērumu). [..] 54. [Strīdīgā] lēmuma rezolutīvā daļa ir formulēta šādi: “1. pants 1. Valsts atbalsts, ko nelikumīgi ieviesusi Vācija, pārkāpjot [LESD] 108. panta 3. punktu, par labu [FFHG] laikposmā no 2001. gada līdz 2012. gadam, veicot kapitāla palielināšanu par [27 miljoniem EUR] 2001. gadā un par [22 miljoniem EUR] 2004. gadā un [Land] piešķirot tiešās dotācijas [..], ir saderīgs ar iekšējo tirgu. 2. Fraport [..] īstenotā [FFHG] kapitāla palielināšana 2004. gadā un 2004. gada Peļņas un zaudējumu nodošanas līgums nav atbalsts [LESD] 107. panta 1. punkta izpratnē. 2. pants 1. Līgums starp Ryanair un [FFHG], kas stājās spēkā 1999. gada 1. aprīlī, nav atbalsts [LESD] 107. panta 1. punkta izpratnē. 2. Līgums starp Ryanair un [FFHG], kas noslēgts 2002. gada 14. februārī, nav atbalsts [LESD] 107. panta 1. punkta izpratnē. 3. 2005. gada 4. novembra līgums starp Ryanair un [FFHG] par 6–18 gaisa kuģu piegādi no 2005. gada līdz 2012. gadam nav atbalsts [LESD] 107. panta 1. punkta izpratnē. 3. pants Lidostas maksu cenrāži, kas [stājušies] spēkā 2001. gada 1. oktobrī un 2006. gada 1. jūnijā, nav atbalsts [LESD] 107. panta 1. punkta izpratnē. 4. pants Šis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.””