Keywords

Summary



Keywords

Kapitāla brīva aprite – Ierobežojumi – Nodokļu tiesību akti – Sabiedrību ienākuma nodoklis

(LESD 63. pants; EEZ līguma 40. pants)

Summary

Dalībvalsts, kas paredz atbrīvojumu no sabiedrību ienākuma nodokļa tikai pensiju fondiem, kuriem rezidence ir šīs dalībvalsts teritorijā, neizpilda LESD 63. pantā un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 40. pantā paredzētos pienākumus.

Šāda tiesiskā regulējuma dēļ ieguldījums, ko pensiju fonds, kurš nav rezidents, varētu veikt sabiedrībā, kas ir rezidente, ir mazāk pievilcīgs nekā ieguldījums, ko varētu veikt pensiju fonds, kas ir rezidents. Šī atšķirīgā attieksme attur pensiju fondus, kas nav rezidenti, veikt ieguldījumus sabiedrībās, kas ir rezidentes, un attur ieguldītājus, kas ir rezidenti, ieguldīt šādos pensiju fondos.

Šāds kapitāla brīvas aprites ierobežojums nevar tikt attaisnots ar mērķi, kas saistīts ar nepieciešamību saglabāt nodokļu sistēmas saskaņotību, ja juridiski pietiekami nav pierādīts, ka pastāv tieša saikne starp attiecīgo nodokļu atvieglojumu un šā atvieglojuma kompensāciju ar noteiktu nodokļu maksājumu, un šīs saiknes tiešais raksturs ir jānovērtē, ievērojot attiecīgā tiesiskā regulējuma mērķi.

Turklāt, ja atbrīvojums no sabiedrību ienākuma nodokļa ir atlīdzinājums par to, ka pensiju fondi ievēro Direktīvā 2003/41 par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību un valsts tiesību aktos paredzētās stingrās prasības pārvaldības, darbības, kapitalizācijas un finansiālās atbildības jomā, attiecīgais ierobežojums tomēr nevar tikt attaisnots ar nepieciešamību kontrolēt šo prasību ievērošanu un tātad nodrošināt nodokļu kontroles efektivitāti, ja valsts tiesiskais regulējums absolūti liedz pensiju fondam sniegt pierādījumus, ka tas atbilst minētajām prasībām, kuras tam ļautu iegūt atbrīvojumu no sabiedrību ienākuma nodokļa. Proti, nevar a priori izslēgt iespēju, ka pensiju fondi, kuriem rezidence ir kādā citā dalībvalstī, spēj sniegt atbilstošus attaisnojošus dokumentus, kas ļautu valsts nodokļu iestādēm skaidri un precīzi pārliecināties, ka savā rezidences valstī tie izpilda prasības, kuras ir vienlīdzīgas šīs valsts tiesību aktos paredzētajām.

Katrā ziņā absolūtā neiespējamība pensiju fondiem, kas nav rezidenti, iegūt atbrīvojumu, kāds piešķirams pensiju fondiem, kas ir rezidenti, nevar tikt uzskatīta arī par samērīgu ar grūtībām, uz kurām atsaucas attiecīgā dalībvalsts saistībā ar atbilstošās informācijas vākšanu un nodokļu parādu piedziņu.

Pirmkārt, saistībā ar fondiem, kuriem rezidence ir kādā citā dalībvalstī, Direktīva 77/799 par dalībvalstu kompetentu iestāžu savstarpēju palīdzību tiešo nodokļu jomā un Direktīva 2008/55 par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem un citiem pasākumiem sniedz valsts iestādēm sadarbības un palīdzības ietvaru, kas ļauj tām iegūt saskaņā ar valsts tiesību aktiem prasīto informāciju, kā arī līdzekļus, kā no pensiju fondiem, kas nav rezidenti, piedzīt iespējamus nodokļu parādus. Otrkārt, saistībā ar pensiju fondiem, kas ir kādas EEZ dalībvalsts rezidenti, lai gan ir tiesa, ka iepriekš aprakstītie mehānismi kā tādi nav piemērojami, tomēr attiecīgo tiesisko regulējumu nevar uzskatīt par samērīgu, ja tajā nav noteikts, ka atbrīvojuma no sabiedrību ienākuma nodokļa piešķiršana būtu atkarīga no tā, vai starp attiecīgo valsti un EEZ dalībvalstīm ir noslēgts divpusējs nolīgums, kas nodrošina sadarbību un palīdzību tādā pašā līmenī, kāds sasniegts starp Savienības dalībvalstīm. Turklāt, lai nodrošinātu nodokļu parādu piedziņu, var paredzēt pasākumus, kas kapitāla brīvu apriti ierobežo mazāk nekā attiecīgais tiesiskais regulējums, piemēram, pienākumu a priori sniegt šādu parādu samaksai nepieciešamās finanšu garantijas.

(sal. ar 30., 36., 37., 46., 48.–50. un 52. punktu un rezolutīvo daļu)