Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 10. novembra spriedums (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) — Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/The Rank Group PLC

(Apvienotās lietas C-259/10 un C-260/10) (1)

(Nodokļi - Sestā PVN direktīva - Atbrīvojumi no nodokļa - 13. panta B daļas f) apakšpunkts - Derības, loterijas un citas azartspēles - Nodokļu neitralitātes princips - Mehāniskais bingo ar laimesta izmaksu skaidrā naudā (“mechanised cash bingo”) - Azartspēļu automāti - Administratīvā prakse, kas atkāpjas no tiesību aktiem - Aizstāvības pamats, kas balstīts uz pienācīgu rūpību (“due diligence”)

(2012/C 25/14)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Atbildētāja: The Rank Group PLC

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Court of Appeal (Civil Division) (Lielbritānija) — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 13. panta B daļas f) apakšpunkta interpretācija — Derību, loteriju un citu azartspēļu atbrīvošana no nodokļa — Mehāniskie bingo ar laimesta izmaksu skaidrā naudā (“mechanised cash bingo”) — Valsts tiesību akti, kuros paredzētas atšķirības PVN režīmā attiecībā uz pakalpojumiem, kas no patērētāja viedokļa ir identiski vai apmierina vienādas patērētāja vajadzības — Atšķirīga attieksme atkarībā no iemaksātās summas apjoma un laimesta summas apjoma — Nodokļu neitralitātes principa pārkāpums?

Rezolutīvā daļa:

1) nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka ar atšķirībām PVN režīmā attiecībā uz divu no patērētāju viedokļa identisku vai līdzīgu pakalpojumu sniegšanu, kas apmierina vienādas patērētāja vajadzības, pietiek, lai konstatētu šī principa pārkāpumu. Tātad, lai pastāvētu šāds pārkāpums, nav nepieciešams, lai turklāt faktiski pastāvētu konkurence starp attiecīgajiem pakalpojumiem vai konkurences izkropļojums šo atšķirīgo režīmu dēļ;

2) piemērojot atšķirīgus režīmus divām azartspēlēm, ievērojot to, ka viena ir atbrīvota no PVN saskaņā ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 13. panta B daļas f) apakšpunktu, nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka nav jāņem vērā apstāklis, ka uz šīm divām azartspēlēm attiecas atšķirīgas licenču kategorijas un atšķirīgi reglamentējoši režīmi saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem attiecībā uz kontroli un reglamentēšanu;

3) lai, ievērojot nodokļu neitralitātes principu, novērtētu, vai divi spēļu automātu veidi ir līdzīgi un prasa vienāda pievienotās vērtības nodokļa režīma piemērošanu, ir jāpārbauda, vai minēto veidu izmantošana ir līdzīga no vidusmēra patērētāja viedokļa un atbilst tām pašām patērētāja vajadzībām, un jautājumi, kas šajā sakarā ir jāņem vērā, ir arī likmju un laimestu minimālais un maksimālais pieļaujamais apmērs, kā arī laimesta iespējas;

4) nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļu maksātājs nevar prasīt atmaksāt PVN, kas samaksāts par noteiktiem pakalpojumiem, atsaucoties uz šī principa pārkāpumu, ja attiecīgās dalībvalsts nodokļu iestādes praksē pret līdzīgiem pakalpojumiem attiekušās kā pret atbrīvotiem pakalpojumiem, lai arī tie nav bijuši atbrīvoti no PVN saskaņā ar atbilstošo valsts tiesisko regulējumu;

5) nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kas izmantojusi rīcības brīvību, ko piešķir Sestās Direktīvas 77/388 13. panta B daļas f) apakšpunkts, un atbrīvojusi no PVN visu azartspēļu iekārtu piegādes, no šī atbrīvojuma izslēdzot iekārtu kategoriju, kas atbilst noteiktiem kritērijiem, nevar iebilst pret lūgumu atlīdzināt PVN, kas balstīts uz šī principa pārkāpumu tādēļ, ka tā rīkojusies ar pienācīgu rūpību attiecībā uz šī jaunā veida iekārtu, kas neatbilst šiem kritērijiem.

(1) OV C 209, 31.07.2010.