LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 151/15

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2016. gada 8. novembra rīkojumu apvienotajās lietās T-268/15 un T-272/15 Apcoa Parking Holdings GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 23. janvārī iesniedza Apcoa Parking Holdings GmbH

(Lieta C-32/17 P)

(2017/C 151/21)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Apcoa Parking Holdings GmbH (pārstāvis – Dr. A. Lohmann, advokāts)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

1) atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2016. gada 8. novembra rīkojumu apvienotajās lietās T-268/15 un T-272/15;

2) atcelt EUIPO (agrāk – ITSB) Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 25. marta lēmumus apelācijas procesos lietās R 2062/2014–4 un R 2063/2014–4;

3) piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzējas ieskatā rīkojuma pamatā ir procesuāls pārkāpums (pirmais apelācijas sūdzības pamats). Turklāt ar to esot pārkāptas Savienības tiesības. Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā būtiskus faktiskos apstākļus (otrais apelācijas sūdzības pamats). Tā esot sagrozījusi faktus (trešais apelācijas sūdzības pamats). Ar rīkojumu esot pārkāpts Eiropas Savienības preču zīmju vienotības princips (ceturtais apelācijas sūdzības pamats).

Pirmais apelācijas sūdzības pamats: Vispārējā tiesa prasības esot izskatījusi, nenoturot tiesas sēdi. Apelācijas sūdzības iesniedzēja tomēr esot skaidri iesniegusi pieteikumu par tiesas sēdes noturēšanu.

Tiesas sēde nav bijusi nevajadzīga, jo prasība nebija nedz acīmredzami nepieņemama, nedz acīmredzami juridiski nepamatota. Līdz ar to rīkojuma pamatā ir procesuāls pārkāpums.

Otrais apelācijas sūdzības pamats: ar Vispārējās tiesas rīkojumu tiekot pārkāptas Savienības tiesības. Pretēji Vispārējās tiesas nolemtajam uz strīdus preču zīmēm neesot attiecināms neviens Regulas Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais absolūtais atteikuma pamats. Preču zīmes neesot aprakstošas norādes.

Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā būtiskus faktiskos apstākļus. Tā esot pieņēmusi, ka no Apvienotās Karalistes konkrētās sabiedrības daļas viedokļa angļu valodā esošais apzīmējums “Parkway” nozīmē autostāvvietu pie dzelzceļa stacijas. Tomēr Vispārējā tiesa nav ņēmusi vērā, ka Lielbritānijas Preču zīmju birojs šo jautājumu ir skaidri izskatījis tostarp apspriedē un pēc detalizētas pārbaudes ir noliedzis aprakstošas norādes esamību. Ja šis jēdziens tiek izmantots atsevišķi tādā veidā, kādā tas ir ietverts preču zīmē, tam neesot tāda nozīme, kādu tam ir piedēvējusi Vispārējā tiesa. “Parkway” preču zīmei identiskas preču zīmes esot atzītas par aizsargājamām un reģistrētas, pamatojoties uz starptautisko reģistrāciju, kas attiecināma uz vairākām dalībvalstīm (tostarp Īriju), un valsts reģistrācijas pieteikumiem Apvienotajā Karalistē.

Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā iepriekš minēto un esot vienīgi norādījusi, ka vispārēji tai valsts nolēmumi nav saistoši. Šajā ziņā Vispārējā tiesa nav ievērojusi faktu, ka tas, ka [valsts nolēmumi] tai nav saistoši, neatbrīvo šo tiesu no pienākuma vismaz ņemt vērā un izvērtēt visus nozīmīgos faktiskos apstākļus. Identisku preču zīmju valsts reģistrācijas dalībvalstīs, no kuru valodas vides ir strīdus apzīmējums, katrā ziņā esot nozīmīgi faktiskie apstākļi. To pilnīga neņemšana vērā esot kļūda tiesību piemērošanā.

Trešais apelācijas sūdzības pamats: Vispārējā tiesa izmantoto jēdziena “Parkway” nozīmi esot izsecinājusi no diviem šķirkļiem vārdnīcā. Tomēr tā šos šķirkļus ir atspoguļojusi nepilnīgi un sagrozīti. Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka no šiem šķirkļiem nevar tikt izsecināta vispārējā jēdziena “Parkway”, aplūkojot to atsevišķi, nozīme tādā veidā, ar kādu šī tiesa ir pamatojusi savu nolēmumu. Arī tas esot detalizēti izrietējis no Apvienotās Karalistes Preču zīmju biroja nolēmuma par preču zīmes aizsargājamību šajā valstī. Tajā esot minēti tie paši šķirkļi. Šīs valsts preču zīmju birojs esot secinājis, ka vārdnīcā minētā jēdziena nozīme neliecina pret preču zīmes aizsardzību. Ja Vispārējā tiesa šos šķirkļus būtu izvērtējusi nesagrozīti, tā būtu izdarījusi tādu pašu secinājumu. Arī faktu sagrozīšana esot kļūda tiesību piemērošanā.

Ceturtais apelācijas sūdzības pamats: ar rīkojumu esot pārkāpts Eiropas Savienības preču zīmju vienotības princips. Lai gan nevienā Savienības dalībvalstī nepastāv absolūtais reģistrācijas atteikuma pamats, Vispārējā tiesa ir liegusi apelācijas sūdzības iesniedzējai iegūt Eiropas Savienības preču zīmes vienotu aizsardzību.

(1) Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (kodificēta versija), OV L 78, 1. lpp.