Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesību aktu tuvināšana – Uzņēmēju negodīga komercprakse pret patērētājiem – Direktīva 2005/29 – Uzaicinājums veikt pirkumu

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/29 2. panta i) punkts un 7. panta 4. punkts)

2. Tiesību aktu tuvināšana – Uzņēmēju negodīga komercprakse pret patērētājiem – Direktīva 2005/29 – Uzaicinājums veikt pirkumu

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/29 2. panta i) punkts)

3. Tiesību aktu tuvināšana – Uzņēmēju negodīga komercprakse pret patērētājiem – Direktīva 2005/29 – Uzaicinājums veikt pirkumu

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/29 2. panta i) punkts)

4. Tiesību aktu tuvināšana – Uzņēmēju negodīga komercprakse pret patērētājiem – Direktīva 2005/29 – Maldinoša noklusēšana

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/29 7. panta 4. punkta a) apakšpunkts)

5. Tiesību aktu tuvināšana – Uzņēmēju negodīga komercprakse pret patērētājiem – Direktīva 2005/29 – Maldinoša noklusēšana

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/29 7. panta 4. punkts)

Summary

1. Vārdi “tādējādi dod iespēju patērētājam veikt pirkumu”, kuri ir minēti Direktīvas 2005/29, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Direktīvas 84/450, 97/7, 98/27 un 2002/65, un Regulu Nr. 2006/2004, 2. panta i) punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka uzaicinājums veikt pirkumu pastāv, tiklīdz informācija par reklamēto produktu un par tā cenu ir pietiekama, lai patērētājs varētu pieņemt lēmumu veikt darījumu, un nav nepieciešams, lai ar komerciālo paziņojumu būtu sniegts konkrēts līdzeklis, kā nopirkt produktu, ne arī lai komerciālais paziņojums parādītos šāda līdzekļa tuvumā vai tad, kad šāds līdzeklis pastāv.

Uzaicinājums veikt pirkumu ir īpaša reklāmas forma, kuru atbilstoši Direktīvas 2005/29 7. panta 4. punktam papildina pastiprināts pienākums norādīt informāciju. Vienīgi nesašaurināta uzaicinājuma veikt pirkumu jēdziena interpretācija atbilst vienam no šīs direktīvas mērķiem, kurš saskaņā ar tās 1. pantu ir sasniegt augsta līmeņa patērētāju tiesību aizsardzību. Līdz ar to vārdi “tādējādi dod iespēju patērētājam veikt pirkumu” ir jāanalizē nevis kā tādi, kuros ir ietverts papildu nosacījums, kas nepieciešams, lai kvalificētu kā uzaicinājumu veikt pirkumu, bet gan kā tādi, kas norāda uz mērķi prasībām, kas attiecas uz produkta īpašībām un cenu, lai patērētāja rīcībā būtu pietiekama informācija, kas tam ļautu izdarīt pirkumu.

(sal. ar 28.–30. un 33. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Direktīvas 2005/29, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Direktīvas 84/450, 97/7, 98/27 un 2002/65, un Regulu Nr. 2006/2004, 2. panta i) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nosacījums par cenas norādīšanu var būt izpildīts, ja komerciālajā paziņojumā ir ietverta sākumcena, tas ir, vismazākā cena, par kuru var nopirkt reklamēto produktu vai produktu veidu, kaut arī tas ir pieejams arī citos variantos vai ar citādu saturu par cenām, kuras nav norādītas. Valsts tiesai ir jāpārbauda atkarībā no produkta veida un īpašībām, kā arī atkarībā no formas, kas izmantota komerciālajam paziņojumam, vai šāda norāde uz sākumcenu ļauj patērētājam pieņemt lēmumu veikt darījumu.

(sal. ar 41. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)

3. Direktīvas 2005/29, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Direktīvas 84/450, 97/7, 98/27 un 2002/65, un Regulu Nr. 2006/2004, 2. panta i) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar vārdisku vai vizuālu produkta attēlojumu var izpildīt nosacījumu par produkta īpašībām, tostarp gadījumā, ja tas pats vārdiskais vai vizuālais produkta attēlojums tiek izmantots attiecībā uz to pašu produktu, kurš tiek piedāvāts vairākos variantos.

Šajā ziņā tiktāl, ciktāl Direktīvas 2005/29 2. panta i) punktā ir prasīts, lai produkta īpašības tiktu norādītas atbilstoši komerciālās saziņas formai piemērotā veidā, ir jāņem vērā komerciālajam paziņojumam izmantotā forma. Nevar prasīt vienu un to pašu precizitātes līmeni produkta aprakstā neatkarīgi no formas – radio, televīzijas, elektroniskiem saziņas līdzekļiem vai papīra –, kura ir izvēlēta komerciālajam paziņojumam.

Vārdisks vai vizuāls produkta attēlojums var ļaut patērētājam pieņemt lēmumu par produkta veidu un īpašībām, lai pieņemtu lēmumu veikt darījumu, tostarp gadījumā, ja tas pats attēlojums tiek izmantots attiecībā uz to pašu produktu, kurš tiek piedāvāts vairākos variantos. Valsts tiesai katrā konkrētajā gadījumā ir jānosaka, ņemot vērā produkta veidu un īpašības, kā arī izvēlēto saziņas formu, vai patērētāja rīcībā ir pietiekama informācija, lai produktu identificētu un to atšķirtu no pārējiem, lai pieņemtu lēmumu veikt darījumu.

(sal. ar 45., 46. un 49. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)

4. Direktīvas 2005/29, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Direktīvas 84/450, 97/7, 98/27 un 2002/65, un Regulu Nr. 2006/2004, 7. panta 4. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka var būt pietiekami, ka ir norādītas tikai dažas produkta galvenās īpašības, ja attiecībā uz pārējo tirgotājs norāda uz savu interneta vietni, ja vien šajā vietnē ir pieejama būtiska informācija par produkta galvenajām īpašībām, cenu un citiem nosacījumiem saskaņā ar šīs direktīvas 7. pantā minētajām prasībām.

Šajā ziņā iepriekš minētās Direktīvas 2005/29 7. panta 4. punkta a) apakšpunktā ir atsauce uz produkta galvenajām īpašībām, tomēr nav sniegta ne šī jēdziena definīcija, ne to pilnīgs saraksts. Tomēr ir precizēts, ka, pirmkārt, ir jāņem vērā izmantotais saziņas līdzeklis un, otrkārt, attiecīgais produkts. Šī tiesību norma ir jālasa kopā ar šīs direktīvas 7. panta 1. punktu, atbilstoši kuram komercprakse ir jāvērtē, ņemot vērā tostarp tās faktiskos apstākļus, kā arī izvēlētajam saziņas līdzeklim piemītošās nepilnības. Turklāt ir jānorāda, ka minētās direktīvas 7. panta 3. punktā ir tieši noteikts, ka, lai noteiktu, vai informācija ir noklusēta, ņem vērā izmantotā saziņas līdzekļa ierobežojumus laikā un telpā, kā arī tirgotāja veiktus pasākumus, lai informētu patērētājus ar citiem līdzekļiem.

No tā izriet, ka informācijas apjoms, kas tirgotājam ir jāpaziņo par produkta galvenajām īpašībām, izsakot uzaicinājumu veikt pirkumu, ir jānovērtē saistībā ar šāda uzaicinājuma kontekstu atkarībā no produkta veida un īpašībām, kā arī atkarībā no izmantotā saziņas līdzekļa veida. Valsts tiesai katrā konkrētajā gadījumā, ņemot vērā iepriekš minētos kritērijus, ir jāizvērtē, vai tas, ka ir norādītas tikai dažas produkta galvenās īpašības, ļauj patērētājam pieņemt uz informāciju balstītu lēmumu veikt darījumu.

(sal. ar 52.–56., 58. un 59. punktu un rezolutīvās daļas 4) punktu)

5. Direktīvas 2005/29, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Direktīvas 84/450, 97/7, 98/27 un 2002/65, un Regulu Nr. 2006/2004, 7. panta 4. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja uzaicinājumā veikt pirkumu ir norādīta tikai sākumcena, to pašu par sevi nevar uzskatīt par maldinošu noklusēšanu.

Tikai sākumcenas norādīšana vien var būt attaisnojama situācijās, kad cenu objektīvi nevar aprēķināt iepriekš tostarp produkta veida un īpašību dēļ. Valsts tiesai ir jānosaka, vai pietiek norādīt tikai sākumcenu, lai varētu uzskatīt, ka ir izpildīti nosacījumi par cenas norādīšanu atbilstoši iepriekš minētā 7. panta 4. punkta c) apakšpunktam. Šai tiesai tostarp ir jāpārbauda, vai galīgās cenas aprēķināšanas veida noklusēšana nav šķērslis patērētājam pieņemt uz informāciju balstītu lēmumu veikt darījumu un vai tādēļ patērētājs galu galā nepieņem lēmumu veikt darījumu, ko viņš citādi nebūtu pieņēmis. Tāpat tai ir jāizvērtē ierobežojumi, kas piemīt izvēlētajai saziņas formai, produkta veids un īpašības, kā arī jebkuri citi tirgotāja patiesi veikti pasākumi, lai patērētājam sniegtu informāciju.

(sal. ar 64. un 69.–72. punktu un rezolutīvās daļas 5) punktu)