25

Šādos apstākļos Oberlandesgericht Düsseldorf (Federālās zemes Augstākā tiesa Diseldorfā) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai, nosakot “saprātīgu kompensāciju”, kas pārkāpējam ir jāmaksā Kopienas šķirņu aizsardzības tiesību īpašniekam atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 1. punkta a) apakšpunktam, jo tas veic tās 13. panta 2. punktā minētās darbības, uz ko viņam nav tiesību, un kas tiek noteikta, ņemot vērā ierasto maksu, kura šajā pašā reģionā par Regulas [Nr. 2100/94] 13. panta 2. punktā norādītajām darbībām tiek prasīta tirgū ierastā licencē, papildus vienmēr ir jānosaka noteikta vienotas likmes “pārkāpēja piemaksa? Vai tas izriet no Direktīvas [2004/48] 13. panta 1. punkta otrā teikuma? 2) Vai, nosakot “saprātīgu kompensāciju”, kas pārkāpējam ir jāmaksā Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašniekam atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 1. punkta a) apakšpunktam, jo tas veic tās 13. panta 2. punktā minētās darbības, uz ko viņam nav tiesību, un kas tiek noteikta, ņemot vērā ierasto maksu, kura šajā pašā reģionā par Regulas [Nr. 2100/48] 13. panta 2. punktā norādītajām darbībām tiek prasīta tirgū ierastā licencē, konkrētajā gadījumā papildus ir jāņem vērā šādi apsvērumi vai apstākļi kā tādi, kas palielina kompensāciju: a) apstāklis, ka attiecīgā augu šķirne attiecīgajā laikposmā bija šķirne, kas, pamatojoties uz īpašām iezīmēm, bija ieguvusi tirgū īpašu stāvokli, ja tirgū ierastā licences maksa tiek noteikta, izmantojot par attiecīgo augu šķirni noslēgtos licences līgumus un veiktos norēķinus; Ja šis apstāklis konkrētā gadījumā ir jāņem vērā: vai kompensācijas palielināšana ir pieļaujama tikai tad, ja pazīmes, kas pamato attiecīgās šķirnes īpašo stāvokli, ir iekļautas augu šķirnes aizsardzības aprakstā? b) apstāklis, ka attiecīgā augu šķirne brīdī, kad pārkāpjošā šķirne tika ieviesta tirgū, jau tika tirgota ar lieliem panākumiem, tādējādi pārkāpējs ietaupīja izdevumus par pārkāpjošās šķirnes ieviešanu tirgū, ja tirgū ierastā licences maksa tiek noteikta, izmantojot par attiecīgo augu šķirni noslēgtos licences līgumus un veiktos norēķinus; c) apstāklis, ka attiecīgās augu šķirnes aizsardzības pārkāpuma apmērs laikā un attiecībā uz pārdoto vienību skaitu pārsniedza vidējo; d) apstāklis, ka pārkāpējam – atšķirībā no licences ņēmēja – nav jābaidās, ka tas maksā licences maksu (un nevar to atprasīt), kaut arī attiecīgā šķirne, attiecībā uz kuru notiek process par spēkā neesamību, vēlāk tiek atzīta par spēkā neesošu; e) apstāklis, ka pārkāpējam – citādi nekā tas parasti ir licences ņēmējiem – nebija pienākuma norēķināties par ceturkšņiem; f) apsvērums, ka augu šķirnes aizsardzības tiesību īpašniekam ir inflācijas risks, kas rodas saistībā ar to, ka tiesvedība notiek ievērojamu laiku; g) apsvērums, ka šķirnes aizsardzības tiesību īpašnieks, tā kā ir jāceļ prasība, nevar rēķināties ar ienākumiem no attiecīgās šķirnes, savukārt tas var rēķināties ar ienākumiem no licencēm, kas piešķirtas par attiecīgo šķirni; h) apsvērums, ka augu šķirnes aizsardzības tiesību īpašniekam attiecīgās šķirnes aizsardzības pārkāpuma gadījumā ir gan vispārīgs, ar tiesvedību saistīts risks, gan arī risks, ka galu galā izpilde attiecībā uz pārkāpēju nevarēs notikt; i) apsvērums, ka augu šķirnes aizsardzības tiesību īpašniekam attiecīgās šķirnes aizsardzības pārkāpuma gadījumā, pamatojoties uz pārkāpēja patvaļīgo rīcību, tiek atņemta brīvība noteikt, vai tas vispār grib atļaut pārkāpējam izmantot attiecīgo šķirni? 3) Vai, nosakot “saprātīgu kompensāciju”, kas pārkāpējam ir jāmaksā Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašniekam atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 1. punkta a) apakšpunktam, jo tas veic tās 13. panta 2. punktā minētās darbības, uz ko viņam nav tiesību, ir jāņem vērā arī procenti par ik gadus nesamaksāto kompensāciju atbilstoši parastajai nokavējuma procentu likmei, kad ir jāpieņem, ka saprātīgi līgumslēdzēji būtu paredzējuši šādus procentus? 4) Vai, lai aprēķinātu “papildu zaudējumus, kas radušies no attiecīgās darbības”, kas pārkāpējam ir jāmaksā Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašniekam atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 2. punkta pirmajam teikumam, jo tas veic tās 13. panta 2. punktā minētās darbības, uz ko viņam nav tiesību, par pamatu ir jāizmanto ierastā maksa, kas par [minētajām] darbībām tiek prasīta tirgū ierastā licencē šajā pašā reģionā [..]? 5) Gadījumā, ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša: a) Vai, aprēķinot “papildu zaudējumus”, kas ir jāatlīdzina pārkāpējam, pamatojoties uz tirgū ierasto licenci atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 2. punkta pirmajam teikumam, konkrētajā gadījumā ir jāņem vērā otrā jautājuma a)–i) punktā minētie apsvērumi vai attiecīgi apstākļi un/vai apstāklis, ka augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieks, pamatojoties uz vajadzību celt prasību, ir spiests personīgi veltīt zināmu laiku, lai pierādītu pārkāpumu un nodarbotos ar šo lietu, un saistībā ar augu šķirņu aizsardzības pārkāpumu izmeklēt šāda veida pārkāpumus, lai pamatotu tirgū ierastās maksas palielinājumu? b) Vai, aprēķinot “papildu zaudējumus”, kas ir jāatlīdzina pārkāpējam, pamatojoties uz tirgū ierasto licenci atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 2. punkta pirmajam teikumam, ir vienmēr jāpievieno vienotas likmes “pārkāpēja piemaksa”? Vai tas izriet no Direktīvas [2004/48] 13. panta 1. punkta otrā teikuma? c) Vai, aprēķinot “papildu zaudējumus”, kas ir jāatlīdzina pārkāpējam, pamatojoties uz tirgū ierasto licenci atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 2. punkta pirmajam teikumam, ir jāparedz procenti par ik gadus nesamaksāto kompensāciju atbilstoši parastajai nokavējuma procentu likmei, kad ir jāpieņem, ka saprātīgi līgumslēdzēji būtu paredzējuši šādus procentus? 6) Vai Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 2. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka pārkāpēja peļņa ir “papildu zaudējumi” šīs tiesību normas izpratnē, kas var tikt prasīti papildus saprātīgai kompensācijai atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 1. punktam, vai atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 2. panta pirmajam teikumam maksājamā pārkāpēja peļņa vainojamas rīcības gadījumā ir jāmaksā tikai alternatīvi saprātīgai kompensācijai atbilstoši 94. panta 1. punktam? 7) Vai tiesībām uz zaudējumu atlīdzību atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 2. punktam ir pretrunā valsts tiesību normas, atbilstoši kurām augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašniekam, atsaucoties uz materiālajām tiesībām, nav ļauts prasīt atmaksāt izdevumus, kuri ir radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā saistībā ar tā tiesību pārkāpumu un kurus tam ir uzlikts galīgs pienākums segt, pat tad, ja tas ir uzvarējis vēlākā tiesvedībā lietā pēc būtības saistībā ar šo pašu šķirnes aizsardzības tiesību pārkāpumu? 8) Vai tiesībām uz zaudējumu atlīdzību atbilstoši Regulas [Nr. 2100/94] 94. panta 2. punktam ir pretrunā valsts tiesību normas, atbilstoši kurām cietusī persona par iztērēto laiku saistībā ar zaudējumu atlīdzības prasības ārpustiesas un tiesas norisi ārpus izmaksu noteikšanas procedūras šaurajām robežām nevar prasīt kompensāciju, ciktāl iztērētais laiks nepārsniedz parastos ietvarus?”