Keywords

Summary



Keywords

1. Kopienas preču zīme — Iebildumi un trešo personu apsvērumi — Iebildumu izskatīšana — Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Faktiska izmantošana — Jēdziens — Interpretācija, ņemot vērā Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta ratio legis

(Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts)

2. Kopienas preču zīme — Iebildumi un trešo personu apsvērumi — Iebildumu izskatīšana — Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Faktiska izmantošana — Jēdziens — Vērtējuma kritēriji — Prasība par konkrētiem un objektīviem pierādījumiem

(Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts)

3. Kopienas preču zīme — Iebildumi un trešo personu apsvērumi — Iebildumu izskatīšana — Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Pierādīšanas līdzekļu pierādījumu spēks — Vērtējuma kritēriji

(Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts, un 76. panta 1. punkta f) apakšpunkts; Komisijas Regulas Nr. 2868/95 1. panta 22. noteikuma 3. punkts)

4. Kopienas preču zīme — Apelācijas process — Prasība Kopienu tiesā — Pieņemamības nosacījums — Pamati, kas izvirzīti tikai par Apelāciju padomju lēmumiem

(Padomes Regulas Nr. 40/94 63. panta 1. punkts)

5. Kopienas preču zīme — Apelācijas process — Apelācijas procesā pieņemts lēmums — Tiesību uz aizstāvēšanos ievērošana — Principa piemērojamība

(Padomes Regulas Nr. 40/94 73. pants)

6. Kopienas preču zīme — Procesa normas — Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas — Iebildumu process — Pārbaude, kas aprobežojas ar izvirzītajiem pamatiem un iesniegtajiem lūgumiem — Apstiprinošie pierādījumi — Minēto pierādījumu sniegšanas pienākums, kas ir uzlikts pusēm

(Padomes Regulas Nr. 40/94 74. panta 1. punkts)

7. Kopienas preču zīme — Iebildumi un trešo personu apsvērumi — Iebildumu izskatīšana — Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Prasība, ko pieteicējs iesniedzis skaidri un savlaicīgi — Iedarbība — Pierādīšanas pienākums, kas uzlikts iebildumu iesniedzējam — Elementu, kas izvirzīti iebildumu pamatojumam, neapstrīdēšana — Neatbilstība

(Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts)

Summary

1. Lai interpretētu faktiskas izmantošanas jēdzienu Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. un 3. punkta izpratnē, ir jāņem vērā fakts, ka prasības, saskaņā ar kuru agrākajai preču zīmei jābūt faktiski izmantotai, lai to varētu pretstatīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumam, ratio legis ir ierobežot konfliktus starp divām preču zīmēm, ja vien nepastāv taisnīgs ekonomiskais pamats, kas radies, preču zīmei efektīvi darbojoties tirgū. Minētais noteikums turpretim neparedz ne novērtēt komerciālos sasniegumus, ne kontrolēt uzņēmuma ekonomisko stratēģiju, ne arī nodrošināt preču zīmju aizsardzību vienīgi tādēļ, ka tās komerciāli izmanto nozīmīgos apjomos.

(sal. ar 35. punktu)

2. Preču zīme ir faktiski izmantota Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. un 3. punkta izpratnē, ja tā ir izmantota atbilstoši tās galvenajai funkcijai – garantēt to preču vai pakalpojumu, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta, izcelsmes identitāti, lai izveidotu vai saglabātu noieta tirgu šīm precēm vai pakalpojumiem, izņemot simbolisku izmantošanu, kuras vienīgais mērķis ir uzturēt preču zīmes radītās tiesības. Šajā sakarā nosacījums attiecībā uz preču zīmes faktisko izmantošanu prasa, lai preču zīme, kas ir aizsargāta konkrētā teritorijā, būtu izmantota publiski.

Preču zīmes faktiskās izmantošanas vērtējums jābalsta uz tādu faktu un apstākļu kopumu, ar ko var pierādīt tās patiesu komerciālu izmantošanu, it īpaši izmantošanu, ko attiecīgajā ekonomikas nozarē uzskata par pamatotu, lai uzturētu vai izveidotu preču vai pakalpojumu, ko aizsargā preču zīme, tirgus daļu, šo preču vai pakalpojumu raksturu, tirgus raksturīgās pazīmes, preču zīmes izmantošanas apjomu un regularitāti.

Lai pārbaudītu, vai agrākā preču zīme ir faktiski izmantota, ir jāveic visaptverošs vērtējums, ņemot vērā visus izskatāmajā lietā atbilstošos faktorus. Turklāt preču zīmes faktisku izmantošanu nevar pierādīt ar varbūtībām vai pieņēmumiem, bet ir jābalstās uz konkrētiem un objektīviem elementiem, kas pierāda preču zīmes patiesu un pietiekamu izmantošanu attiecīgajā tirgū.

(sal. ar 36.–38. punktu)

3. Ne Regulā Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, ne Regulā Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94, nav nekā, kas ļautu secināt, ka preču zīmes izmantošanas pierādīšanas līdzekļu pierādījumu spēks būtu jāanalizē no dalībvalsts tiesību aktu viedokļa. Lai novērtētu, kāds pierādījuma spēks ir tādam dokumentam, pirmkārt, ir jāpārbauda tajā ietvertās informācijas ticamība. Līdz ar to it īpaši ir jāņem vērā dokumenta izcelsme, tā sagatavošanas apstākļi, tā adresāts un, vērtējot tā saturu, ir jānoskaidro, vai tas šķiet saprātīgs un uzticams.

(sal. ar 42. punktu)

4. Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 63. panta 1. punktam prasības Kopienu tiesā var celt tikai par Apelāciju padomju lēmumiem. Tādēļ šādu prasību ietvaros ir pieņemami tikai tie pamati, kas izvirzīti par pašas Apelāciju padomes lēmumu. Līdz ar to ir jānoraida kā nepieņemams tāds pamats, kas izvirzīts par regulējošo normu pārkāpumu, kurš pieļauts, Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) nodaļai pieņemot lēmumu pirmajā instancē.

(sal. ar 59. un 60. punktu)

5. Gadījumā, kad apelācijas procesā par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) nodaļas lēmumu, kas pieņemts pirmajā instancē, prasītājs procesā Birojā pats iesniedza attiecīgos dokumentus un attiecīgi varēja sniegt savus apsvērumus par tiem un to atbilstību, Apelāciju padomei nebija jāuzklausa prasītājs par faktisko apstākļu, ar kuriem tā izvēlējās pamatot savu lēmumu, vērtējumu.

Faktu vērtēšana attiecas uz aktu, kam ir lēmuma raksturs, un tiesības tikt uzklausītam attiecas uz visiem faktiskajiem un tiesību apstākļiem, pamatojoties uz kuriem, tiek pieņemts lēmums, bet ne uz galīgo nostāju, ko iestāde grasās paust.

(sal. ar 62. punktu)

6. Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 74. panta 1. punktam “procesos, kas attiecas uz relatīvu pamatu reģistrācijas noraidīšanai [relatīvu atteikuma pamatojumu], Birojs aprobežojas ar faktu, pierādījumu un argumentu, ko puses iesniegušas, pārbaudi”. Ja šīs normas franču valodas versijā pusēm nav tieši paredzēts pierādījumu sniegšanas pienākums, tomēr no tās izriet, ka arī pusēm ir uzlikts pienākums sniegt pierādījumus, lai pamatotu savus lūgumus.

(sal. ar 74. un 76. punktu)

7. Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. un 3. punktam pēc preču zīmes reģistrācijas pieteicēja lūguma agrākas preču zīmes īpašniekam, kas cēlis iebildumus, jāsniedz pierādījumi, ka šī preču zīme ir faktiski izmantota vai pastāv pamatoti iemesli tās neizmantošanai. Iesniedzot šādu lūgumu, reģistrācijas pieteicējs panāk, ka iebildumu iesniedzējam tiek uzlikts pienākums pierādīt faktisko izmantošanu (vai to, ka pastāv pamatoti iemesli tās neizmantošanai), pretējā gadījumā tā iebildumi tiks noraidīti. Lai to panāktu, lūgums Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) jāizsaka skaidri un savlaicīgi.

Tas nozīmē, ka iebildumus var noraidīt faktiskās izmantošanas pierādījuma neesamības dēļ tikai tad, ja reģistrācijas pieteicējs skaidri un savlaicīgi ir lūdzis sniegt šādu pierādījumu, vēršoties Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā.

Gadījumā, ja prasība ir iesniegta skaidri un savlaicīgi un ja iebildumu iesniedzējs nav sniedzis pierādījumu, ko tam ir pienākums darīt, Birojam ir tiesisks pamats noraidīt iesniegumu par iebildumiem, un tas pats attiecas uz gadījumu, kad preču zīmes pieteikuma iesniedzējs nav apstrīdējis elementus, kurus iebildumu iesniedzējs ir izvirzījis, pamatojot savus iebildumus.

(sal. ar 77.–79. punktu)