PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS (apelācijas palāta)

2009. gada 15. janvārī

Lieta T‑306/08 P

Kurt-Wolfgang Braun-Neumann

pret

Eiropas Parlamentu

Apelācija – Civildienests – Pensijas – Apgādnieka zaudējuma pensija – Pārskaitījums 50 % apmērā otra pārdzīvojušā laulātā esamības dēļ – Nelabvēlīgs akts – Novēlota sūdzība

Priekšmets Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2008. gada 23. maija rīkojumu lietā F‑79/09 Braun‑Neumann/Parlaments (Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp.) un ar kuru tiek lūgts atcelt šo rīkojumu

Nolēmums Apelācijas sūdzību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus pats.





Kopsavilkums





1. Ierēdņi – Prasība – Nelabvēlīgs akts – Jēdziens – Formas prasības – Neesamība

(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)

2. Ierēdņi – Prasība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Termiņi

(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)

3. Ierēdņi – Prasība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Termiņi

(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)

1. Administratīva pasākuma neformālais raksturs neliedz kvalificēt šo aktu kā nelabvēlīgu neatkarīgi no tā formas vai nosaukuma, bet to kvalificē pēc būtības un it īpaši atkarībā no tā, vai šim aktam ir tāda juridiski saistoša iedarbība, kas tieši un uzreiz ietekmē prasītāja intereses, būtiskā veidā mainot viņa juridisko situāciju.

(skat. 32. punktu)

Atsauces: Tiesa, 1979. gada 1. februāris, 17/78 Deshormes/Komisija, Recueil, 189. lpp., 10. punkts; Pirmās instances tiesa, 1995. gada 19. oktobris, T‑562/93 Obst/Komisija, Recueil FP, I‑A‑247. un II‑737. lpp., 23. punkts; 2008. gada 9. septembris, T‑144/08 Marcuccio/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 25. punkts.

2. Kopienu tiesībās nav tiešas normas, kurā būtu noteikts iestāžu vispārīgs pienākums informēt aktu adresātus par pieejamām iespējām to pārsūdzēt tiesā, nedz par pārsūdzības termiņiem. Tas, ka atbildē uz iepriekšēju administratīvu sūdzību netiek norādīti ieinteresētajai personai pieejamie pārsūdzības veidi, neuzliek pienākumu Kopienu tiesai pieņemt prasību, kas ir iesniegta ar ārpus termiņa, atsaucoties uz tiesiskās drošības un samērīguma principiem.

(skat. 34. un 35. punktu)

Atsauces: Tiesa, 1999. gada 5. marts, C‑153/98 P Guérin automobiles/Komisija, Recueil, 1441. lpp., 13. un 15. punkts; Pirmās instances tiesa, 2000. gada 24. februāris, T‑145/98 ADT Projekt/Komisija, Recueil, II‑387. lpp., 210. punkts; 2005. gada 22. decembris, T‑146/04 Gorostiaga Atxalandabaso/Parlaments, Krājums, II‑5989. lpp., 131. punkts.

3. Triju mēnešu termiņš sūdzības iesniegšanai par nelabvēlīgu aktu, kurš ir paredzēts Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktā, ir absolūts un nav atkarīgs no lietas dalībniekiem vai tiesas, jo tas tika ieviests, lai nodrošinātu juridisko situāciju skaidrību un drošību, kā arī tiesību noteiktību. Tādējādi Kopienu tiesai ir pēc savas iniciatīvas jāpārbauda, vai šis termiņš ir ievērots. Tam, ka iestāde administratīvās atbildes uz sūdzību stadijā nav norādījusi, ka tā ir novēlota un tādēļ nepieņemama, vai, pat ja tā ir skaidri norādījusi, ka prasītājs vēl var celt prasību tiesā, nav ietekmes uz prasības pieņemamību Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkta izpratnē. Šādu apstākļu rezultātā nevar atkāpties no obligāto termiņu sistēmas, kura ir izveidota ar Civildienesta noteikumu 90. un 91. pantu, un vēl jo mazāk – atbrīvot Pirmās instances tiesu no tās pienākuma pārbaudīt Civildienesta noteikumos noteikto termiņu ievērošanu.

(skat. 36. un 37. punktu)

Atsauces: Pirmās instances tiesa, 1991. gada 17. oktobris, T‑129/89 Offermann/Parlaments, Recueil, II‑855. lpp., 34. punkts; 1997. gada 18. marts, T‑35/96 Rasmussen/Komisija, Recueil FP, I‑A‑61. un II‑187. lpp., 30. punkts; 2005. gada 7. septembris, T‑358/03 Krahl/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑215. un II‑993. lpp., 35. punkts un tajā minētā judikatūra un 36. punkts.