7

BVG 64.e pantā ir noteikts: “1. Kara upuri, kuru dzīvesvieta vai pastāvīgās uzturēšanās vieta atrodas 5. punktā norādītajā valstī, saņem daļēju pabalstu atbilstoši 2.–4. punktam. Pārējā daļā tiesības uz pabalsta saņemšanu tiek pārtrauktas. 2. Daļējā pabalstā ietilpst pamata pensija, tostarp 44. panta 1. punktā paredzētā kompensācija, piemaksa par smagu invaliditāti, piemaksa personām, kurām nepieciešama ikdienas apkope, pensija augšupējiem radiniekiem un kompensācija par bēru izdevumiem vienas trešdaļas apmērā no summas, kas izriet no 31., 35., 36., 40., 46., 51. un 53. panta, kā arī no 37. pantā paredzētā pabalsta nāves gadījumā. Pamata pensiju invalīdiem palielina par vienu trešdaļu no 31. panta 1. punkta pirmajā teikumā paredzētās summas, tādējādi veidojot invaliditātes pamata pensiju, ja darba nespējas līmenis ir 40 %. Attiecībā uz pensijām ārvalstīs gūtie ienākumi tiek ņemti vērā tikai 48. pantā uzskaitītajos gadījumos. Attiecībā uz finansiālo palīdzību, kas tiek sniegta atraitnēm un bāreņiem, visos gadījumos par pamatu ir jāizmanto visa attiecīgā atraitnes vai bāreņa pabalsta summa, pamatojoties uz 33. panta 1. punkta a) apakšpunktā norādītās atsauces summas trešdaļu. Lai aprēķinātu kompensāciju par bēru izdevumiem, visos gadījumos par pamatu ir jāizmanto vislielākā summa, kas norādīta 36. panta 1. punkta otrajā teikumā un 53. panta otrajā teikumā. 3. Daļējā pabalstā ietilpst arī medicīnas izdevumu pabalsti 64.a panta 1. punkta izpratnē. 11. panta 3. punktā uzskaitītie finansiālie pabalsti netiek izmaksāti; federālais darba un sociālo lietu ministrs var atļaut veikt izņēmumus. 64.a panta 2. punktā paredzētie medicīnas pakalpojumi pabalsti var tikt sniegti īslaicīgas uzturēšanās laikā ārpus valstīm, kas ir noteiktas rīkojumā, kurš ir izdots saskaņā ar 5. punktu, ja ārsts ir noteicis, ka ir nepieciešama tūlītēja medicīniskās palīdzības sniegšana. Ja personai ir tiesības uz līdzvērtīga pabalsta saņemšanu no valsts vai privātām apdrošināšanas iestādēm vai līdzīgām iestādēm, lūgumi par pabalstu, kuri ir iesniegti atbilstīgi 1.–3. teikumam, netiek apmierināti. 4. 64.b panta 1. punktā paredzētie palīdzības pabalsti kara upuriem var tikt piešķirti ar federālā darba un sociālo lietu ministra atļauju. 27.b panta 3. punkta pirmais teikums nav piemērojams. 5. Federālā valdība, saņemot Bundesrat [Federālās padomes] piekrišanu, ar rīkojumu var noteikt valstis, kurās, pastāvot īpašiem apstākļiem, un tādēļ, ka tajās attiecīgo sociālo pabalstu vidējais līmenis ir zemāks par Vācijas Federatīvās Republikas līmeni, kā arī, ņemot vērā situāciju un attīstību pēc Otrā pasaules kara, tiek izmaksāts daļējs pabalsts, piemērojot 1. punktu. Šādā rīkojumā var: a) noteikt 2. punkta pirmajā teikumā minētajai trešai personai izmaksājamā daļējā pabalsta par noteiktiem pabalstiem apmēru citā līmenī, kā arī precīzāk noteikt pabalstu aprēķināšanas noteikumus; b) gadījumā, ja būtiski mainās situācija, kas jāņem vērā, aprēķinot daļēja pabalsta izmaksu (pirmais teikums), attiecīgi grozīt 2. punkta pirmajā un otrajā teikumā paredzēto daļējo pabalstu apmēru. 6. Noteiktos gadījumos 2. punkta pirmajā un otrajā teikumā, kā arī 5. punkta otrajā teikumā paredzētais daļējais pabalsts ar federālā darba un sociālo lietu ministra atļauju var tikt palielināts. 7. Īslaicīgai atrašanās, kura ilgst vismaz vienu nedēļu, ārpus valstīm, kas ir noteiktas rīkojumā, kurš ir izdots saskaņā ar 5. punktu, ar federālā darba un sociālo lietu ministra atļauju var piešķirt 2. punkta pirmajā teikumā uzskaitītās pensijas tiktāl, ciktāl tās pārsniedz 2. punkta pirmajā un otrajā teikumā noteikto apmēru, kā arī vienas trešdaļas apmērā no kompensācijas pensijas; tiek piemērots 2. punkta trešais teikums. Hospitalizācijas periods šī likuma izpratnē, kā arī 27.b pantā noteiktie atveseļošanās veicināšanas un atpūtas pasākumi [Erholungsmaßnahmen] tiek ņemti vērā vienas trešdaļas apmērā.”