35

Šādos apstākļos Administrativen sad Sofia‑grad nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai tarifu klasifikācijas nolūkā preces – ieritinātas sloksnes no neausta materiāla ritināmo žalūziju izgatavošanai – ir jāklasificē [KN] atkarībā no to īpašībām kā “audums” ar KN kodu 5407 61 30 vai, tieši pretēji, ar kodu 6303 92 10 atbilstoši to vienīgajam izmantošanas mērķim, proti, ritināmo žalūziju ražošanai, ņemot vērā šādus elementus: a) jēdzienu “gatavi izstrādājumi” XI sadaļas [ar nosaukumu] “Tekstils un tekstilizstrādājumi” 63. nodaļas [ar nosaukumu] “Citādi gatavie tekstilizstrādājumi; komplekti; valkāts apģērbs un lietoti tekstilizstrādājumi; lupatas” 7. piezīmes izpratnē, kas tiek interpretēts saistībā ar [KN] vispārīgo noteikumu 2. punkta a) apakšpunktu attiecībā uz jēdzienu “negatava vai nepabeigta prece”, ņemot vērā arī minētās piezīmes c) apakšpunktā minēto gadījumu, kā arī pamatlietā aplūkoto preču īpašības un iespēju, ka no tām tiks izgatavots tikai viena veida galaprodukts; b) iespēju, ka jēdziens “audums” [KN] 54. nodaļas 54076130. apakšpozīcijā ietver cita starpā auduma sloksnes, kurām ir nostiprinātas garākās malas, vienīgajam galaproduktam, kurām tās ir paredzētas, esot ritināmām žalūzijām, un ņemot vērā arī faktu, ka šis galaprodukts ir skaidri norādīts KN 6303 92 10. apakšpozīcijā? 2) Vai pastāv saprātīgs pamats uzskatīt, ka muitas deklarācijas iesniedzējam un par preču importu atbildīgajai personai ir radusies tiesiskā paļāvība par to, ka preces tiks iekļautas konkrētā tarifu klasifikācijā un ka ir jāpiemēro muitas deklarācijā norādītais tarifu kods saskaņā ar [Muitas kodeksa] 71. panta 2. punktu, ņemot vērā tiesiskās paļāvības principu arī tādā gadījumā, kad no pamatlietas faktiem izriet, ka deklarācijas iesniegšanas brīdī situācija ir šāda: a) muitas iestādes attiecībā uz iepriekš iesniegtu tādu pašu preču ar tādu pašu tarifu kodu muitas deklarāciju pēc preču pārbaudes, kas fiksēta protokolā, tostarp tarifu klasifikācijas pārbaudes, nav izņēmušas nevienu analīžu paraugu, secinot, ka preces atbilst deklarācijā norādītajām ziņām; b) pēc preču laišanas apgrozībā nav tikusi veikta vēlāka pārējo piecu muitas deklarāciju, kas tāpat bija iesniegtas agrāk un par tām pašām precēm ar tādu pašu tarifu kodu, pārbaude, proti, pirms un pēc muitas kontroles, kurā tika konstatēts, ka tarifu kods esot pareizs, protokola datuma? 3) Vai Muitas kodeksa 243. panta 1. punkts saistībā ar res judicata spēka principa ievērošanu ir jāinterpretē tādējādi, ka pārsūdzība var tikt iesniegta tikai par aktu, kas pieņemts atbilstoši šīs regulas 232. panta 1. punkta a) apakšpunktam, ja šis akts ir ticis pieņemts noteiktā termiņā nesamaksātas summas dēļ un ar to vienlaikus tikusi noteikta ievedmuitas nodokļa summa, un atbilstoši dalībvalsts tiesību aktiem tas ir nodokļu piedziņas izpildes rīkojums? 4) Vai [Hartas] 41. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja pieteikumu par pierādījumu iegūšanu neatkarīgā ekspertīzē, kuru iesniedzis parādnieks pēc tam, kad tam ticis izsniegts [Muitas kodeksa] 221. panta 1. punktā paredzētais paziņojums, muitas iestāde tieši nav izskatījusi un vēlāko lēmumu pamatojumos to nav minējusi, pastāv nenovēršams tiesību uz labu pārvaldību un tiesību uz aizstāvību pārkāpums administratīvajā procesā, kurš tiesvedībā vairs nevar tikt labots, jo attiecīgajai personai, ņemot vērā pamatlietas apstākļus, tikai pirmās instances tiesas tiesvedībā ir iespējams pierādīt savus iebildumus par preces tarifu klasifikāciju, uzdodot jautājumus neatkarīgam ekspertam?”