Keywords

Summary



Keywords

Valsts atbalsts – Pārbaude, ko veic Komisija – Iepriekšējas izskatīšanas stadija un stadija, kas balstīta uz sacīkstes principu – Atbalsta saderība ar kopējo tirgu

(EKL 87. panta 1. punkts un 88. panta 2. un 3. punkts)

Summary

EKL 88. panta 2. punktā paredzētā procedūra, kas dalībvalstīm un attiecīgām personām dod garantiju tikt uzklausītām un kas ļauj Komisijai pirms lēmuma pieņemšanas pilnībā noskaidrot visus lietas faktus, noteikti ir nepieciešama, ja Komisijai rodas būtiskas grūtības novērtēt, vai valsts pasākums ir saderīgs ar kopējo tirgu. Līdz ar to Komisija var aprobežoties ar iepriekšēju pārbaudi, kas paredzēta EKL 88. panta 3. punktā, lai pieņemtu valsts pasākumam labvēlīgu lēmumu, tikai tad, ja pirmās pārbaudes beigās tā ir ieguvusi pārliecību, ka šis pasākums vai nu nav atbalsts EKL 87. panta 1. punkta nozīmē, vai arī, ja tas tiek atzīts par atbalstu, ir saderīgs ar kopējo tirgu.

Lai gan Komisijas pilnvaras ir ierobežotas saistībā ar lēmumu par šīs procedūras uzsākšanu, tomēr saskaņā ar EKL 88. panta 3. punkta mērķi un Komisijas labas pārvaldības pienākumu tā var veidot dialogu ar valsti, kura sniegusi paziņojumu par atbalstu, vai ar trešām personām, lai tādējādi iepriekšējas izskatīšanas procedūrā novērstu, iespējams, radušās grūtības. Tomēr nopietnu grūtību jēdziens ir objektīvs. Tas, vai šādas grūtības pastāv, ir jānoskaidro, objektīvi ņemot vērā gan apstākļus, kādos apstrīdētais akts ticis pieņemts, gan akta saturu, salīdzinot lēmuma pamatojumu ar Komisijas rīcībā esošo informāciju brīdī, kad tā pieņēmusi lēmumu par apstrīdētā atbalsta saderību ar kopējo tirgu. Prasītājam ir pienākums pierādīt, ka ir pastāvējušas nopietnas grūtības, un šo pierādīšanas pienākumu var izpildīt, pamatojoties uz savstarpēji nepretrunīgu pierādījumu kopumu saistībā ar, pirmkārt, iepriekšējas pārbaudes procedūras apstākļiem un ilgumu un, otrkārt, apstrīdētā lēmuma saturu.

Jautājumu par to, vai Komisija ir kļūdaini piemērojusi privātā ieguldītāja kritēriju, nedrīkst jaukt ar jautājumu par to, vai pastāv nopietnas grūtības, kuru dēļ būtu jāuzsāk formālā izmeklēšanas procedūra. Proti, vērtējums par to, vai pastāv nopietnas grūtības, nav paredzēts, lai uzzinātu, vai Komisija ir pareizi piemērojusi EKL 87. pantu, bet gan lai noteiktu, vai dienā, kurā tā pieņēma apstrīdēto lēmumu, tās rīcībā bija pietiekama informācija, lai izvērtētu, vai strīdīgais pasākums ir saderīgs ar kopējo tirgu.

Turklāt tas, ka Komisija nav atbildējusi uz dažiem iebildumiem, kurus prasītāja izvirzīja vienlaicīgi izskatāmajā lietā, nenozīmē, ka Komisija nevarēja pieņemt lēmumu par attiecīgo pasākumu, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju, un ka tādēļ tai bija jāuzsāk formālā izmeklēšanas procedūra, lai pabeigtu savu izmeklēšanu. Proti, jebkurš arguments, ko par līdzīgiem apstākļiem izvirza ieinteresētā persona citā procesā, ne vienmēr rada nopietnas grūtības, kuru dēļ būtu jāuzsāk formālā izmeklēšanas procedūra. Ja, kā šajā gadījumā, Komisija ir uzsākusi formālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz līdzīgiem darījumiem un ja šajā sakarā tika apspriests noteiktu visiem darījumiem kopīgo īpašību svarīgums, var uzskatīt, ka papildus tam, ka apstrīdētā lēmuma pieņemšanas dienā Komisijas rīcībā bija informācija, kas tai ļāva izvērtēt minēto īpašību nozīmi, arī jebkurai ieinteresētajai personai bija iespēja sniegt Komisijai jebkādu vajadzīgo informāciju šajā sakarā.

(sal. ar 125.–127. un 129.–131. punktu)