Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 28. oktobra spriedums (Tribunale di Milano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti/Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Lieta C-462/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2003/109/EK - To trešo valstu pilsoņu statuss, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji - 11. pants - Direktīva 2011/98/ES - Vienotu atļauju saņēmušo trešo valstu darba ņēmēju tiesības - 12. pants - Direktīva 2009/50/EK - Eiropas zilo karti saņēmušo trešo valstu valstspiederīgo tiesības - 14. pants - Direktīva 2011/95/ES - Starptautiskās aizsardzības saņēmēju tiesības - 29. pants - Vienlīdzīga attieksme - Sociālais nodrošinājums - Regula (EK) Nr. 883/2004 - Sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinācija - 3. pants - Ģimenes pabalsti - Sociālā palīdzība - Sociālā aizsardzība – Piekļuve precēm un pakalpojumiem - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas izslēdz trešo valstu valstspiederīgos no “ģimenes kartes” saņēmēju loka)

(2022/C 2/14)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale di Milano

Pamatlietas puses

Prasītājas: Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti

Atbildētāji: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/98/ES (2011. gada 13. decembris) par vienotu pieteikšanās procedūru, lai trešo valstu valstspiederīgajiem izsniegtu vienotu uzturēšanās un darba atļauju dalībvalsts teritorijā, un par vienotu tiesību kopumu trešo valstu darba ņēmējiem, kuri kādā dalībvalstī uzturas likumīgi, 12. panta 1. punkta e) apakšpunkts un Padomes Direktīvas 2009/50/EK (2009. gada 25. maijs) par trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanu un uzturēšanos augsti kvalificētas nodarbinātības nolūkos 14. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar ko šajās direktīvās minētie trešo valstu valstspiederīgie tiek izslēgti no to personu loka, kurām ir tiesības uz karti, kas tiek piešķirta ģimenēm un paver iespēju saņemt atlaides vai tarifu samazinājumus, iegādājoties preces vai pakalpojumus no publiskiem vai privātiem subjektiem, kuri ir noslēguši vienošanos ar šīs dalībvalsts valdību.

Padomes Direktīvas 2003/109/EK (2003. gada 25. novembris) par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji, 11. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka arī tam nav pretrunā šāds tiesiskais regulējums, ja vien minētā karte – atbilstoši šīs dalībvalsts tiesību aktiem – neietilpst jēdzienos “sociālā nodrošināšana”, “sociālā palīdzība” vai “sociālā aizsardzība”.

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu un par piešķirtās aizsardzības saturu 29. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā šāds tiesiskais regulējums, ja ģimenes karte ietilpst kādā atbalsta shēmā, ko izveidojušas valsts iestādes un ko izmanto persona, kurai nav pietiekamu līdzekļu, lai apmierinātu savas un savu ģimenes locekļu pamatvajadzības.

Direktīvas 2003/109 11. panta 1. punkta f) apakšpunkts, Direktīvas 2011/98 12. panta 1. punkta g) apakšpunkts un Direktīvas 2009/50 14. panta 1. punkta g) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā šāds tiesiskais regulējums.

(1) OV C 433, 14.10.2020.