3.

Tiesvedības rašanās faktus pārsūdzētā sprieduma 2.–28. punktā Vispārējā tiesa izklāstīja šādi: “2 Ar [lēmumu par metakrilātiem] Eiropas Kopienu Komisija solidāri sodīja Arkema SA un tās meitasuzņēmumus Altuglas International SA un Altumax Europe SAS (turpmāk tekstā kopā – “Arkema”) ar naudassodu EUR 219131250 apmērā par dalību aizliegtā vienošanās (turpmāk tekstā – “sākotnējais naudassods”). 3 [Atbildētājas], kuras lēmumā par metakrilātiem norādītā pārkāpuma laikposmā bija Arkema mātesuzņēmumi, tika sauktas pie solidāras atbildības samaksāt sākotnējo naudassodu attiecīgi EUR 181350000 un EUR 140400000 apmērā. 4 Arkema2006. gada 7. septembrī samaksāja naudassodu pilnībā un pēc tam, tāpat kā [atbildētājas], vienlaicīgi un autonomi vērsa prasību pret lēmumu par metakrilātiem (turpmāk tekstā – “metakrilātu tiesvedība”). Metakrilātu tiesvedība Vispārējā tiesā 5 [Atbildētājas] un Arkema attiecīgi 2006. gada 4. un 10. augustā cēla prasību atcelt lēmumu par metakrilātiem. 6 Lietā T‑206/06 [atbildētājas] lūdza primāri atcelt lēmumu par metakrilātiem. 7 Šajā lietā [atbildētājas] ir arī lūgušas pakārtoti samazināt sākotnējo naudassodu, kas solidāri uzlikts Arkema un prasītājām. 8 2008. gada 24. jūlijā Komisija adresēja Arkema vēstuli, aicinot to apstiprināt, ka tās 2006. gada 7. septembra maksājums ir ticis veikts “visu vienoti un solidāri atbildīgo parādnieku vārdā”, precizējot, ka, pirmkārt, “ja šāda apstiprinājuma nebūs un ja [metakrilātu] lēmums [tiktu] atcelts attiecībā uz uzņēmumu, kura vārdā maksājums tika veikts”, tā “atlīdzinā[tu] EUR 219131250 ar procentiem” un, otrkārt, ka, “ja Tiesa apstiprin[ātu] visu vai daļu naudassoda attiecībā uz jebkuru citu solidāro parādnieku”, tā “pras[ītu] tai samaksāt visu pienākošos summu ar nokavējuma procentiem atbilstoši 6,09 % likmei”. 9 Ar 2008. gada 25. septembra vēstuli Arkema informēja Komisiju, ka ir samaksājusi EUR 219131250“kā solidāra līdzatbildētāja un ka kopš šī maksājuma Komisija [esot] pilnībā izpildījusi savas tiesības gan attiecībā uz Arkema, gan attiecībā pret visiem solidārajiem līdzatbildētājiem”. Līdz ar to Arkema“izsaka nožēlu, ka nevar pilnvarot Komisiju ieturēt jebkādu summu, lai kāda tā būtu, gadījumā, ja tās prasība Kopienu tiesā vainagotos ar panākumiem”. 10 2008. gada 24. novembrī [atbildētāju] informēšanai Komisija nosūtīja tām Arkema2008. gada 25. septembra vēstuli un informēja, ka Arkema ir atteikusies aizpildīt Komisijas izsniegto deklarāciju par kopējo maksājumu. 11 [Atbildētāju] prasība tika noraidīta ar 2011. gada 7. jūnija spriedumu Total un Elf Aquitaine/Komisija (T‑206/06, [..] EU:T:2011:250). 12 Savukārt Arkema atsevišķi celtā prasība par metakrilātu lēmumu tika daļēji apmierināta ar 2011. gada 7. jūnija spriedumu Arkema France u.c./Komisija (T‑217/06, [..] EU:T:2011:251), Arkema uzlikto naudassodu samazinot līdz EUR 113343750. 13 [2011. gada 7. jūnija spriedumā Arkema France u.c./Komisija (T‑217/06, EU:T:2011:251)] Vispārējā tiesa nosprieda, ka tās neierobežotās kompetences īstenošanas ietvaros ir jāsamazina naudassoda palielinājums, kas lēmumā par metakrilātiem tika noteikts Arkema kā atturošs līdzeklis, lai ņemtu vērā faktu, ka dienā, kurā naudassods tai tika uzlikts, [atbildētājas] to vairs nekontrolēja ([..] spriedums, [2011. gada 7. jūnijs, Arkema France u.c./Komisija (T‑217/06, EU:T:2011:251], 338. un 339. punkts). 14 [2011. gada 7. jūnija spriedums Arkema France u.c./Komisija (T‑217/06, EU:T:2011:251)] netika pārsūdzēts, tāpēc ir ieguvis res judicata spēku. 15 Komisija atmaksāja Arkema atbilstoši vērtībai, kāda tā bija 2011. gada 5. jūlijā, EUR 119247033,72 (EUR 105787500 kā pamatsummu un EUR 13459533,72 procentos). [Strīdīgās] vēstules 2011. gada 24. jūnija vēstule 16 2011. gada 24. jūnija vēstulē Komisija norādīja [atbildētājām], ka, “izpildot [2011. gada 7. jūnija spriedumu Arkema France u.c./Komisija (T‑217/06, EU:T:2011:251)], [tā] atmaks[ātu] Arkema summu, kas atbilst Vispārējās tiesas nolemtajam naudassoda samazinājumam”. 17 Tajā pašā 2011. gada 24. jūnija vēstulē Komisija arī lūdza [atbildētājām] “vienlaicīgi un gadījumā, ja par [2011. gada 7. jūnija spriedumu Total un Elf Aquitaine/Komisija (T‑206/06, EU:T:2011:250)] Tiesā tiktu iesniegta apelācijas sūdzība, samaksāt atlikušo summu ar nokavējuma procentiem atbilstoši 6,09 % likmei, aprēķinot no 2006. gada 8. septembra”, proti, EUR 68006250, attiecībā uz kuru samaksu Total tika atzīta par “kopīgi un solidāri” atbildīgu EUR 27056250 apmērā, pieskaitot nokavējuma procentus, proti, par kopējo summu EUR 88135466,52. 18 Ar 2011. gada 29. jūnija Komisijai adresētu vēstuli [atbildētājas] būtībā apgalvoja, ka kopš 2006. gada 7. septembra Komisija “ir izpildījusi visas savas tiesības”, un uzdeva dažādus jautājumus Komisijai, lai saņemtu skaidrojumus par vairākiem 2011. gada 24. jūnija vēstules punktiem. 2011. gada 8. jūlija vēstule 19 Ar 2011. gada 8. jūlija vēstuli Komisija atbildēja tostarp, ka “pretēji tam, kā to saprot [atbildētājas, tā] nekādi neatsak[oties] no pienākošos summu atgūšanas, ja [atbildētājas] atsakās iesniegt apelācijas sūdzību Tiesā”, vienlaicīgi precizējot, ka “[atbildētāju] atbildība n[eesot] dzēsta, atvelkot [2011. gada 7. jūnija spriedumā Arkema France u.c./Komisija (T‑217/06, EU:T:2011:251)] precizētās un Arkema samaksātās summas”. 20 Tajā pašā 2011. gada 8. jūlija vēstulē Komisija atzina, ka ir kļūdījusies attiecībā uz summu, ko bija iecerējusi pieprasīt, un precizēja summu, kas pienācās no Elf Aquitaine, izpildot metakrilātu spriedumu, tāpat kā [2011. gada 7. jūnija spriedumu Total un Elf Aquitaine/Komisija (T‑206/06, EU:T:2011:250), kā arī 2011. gada 7. jūnija spriedumu Arkema France u.c./Komisija (T‑217/06, EU:T:2011:251)], kas bija EUR 137099614,58, ieskaitot nokavējuma procentus EUR 31312114,58 (turpmāk tekstā – “nokavējuma procenti”), no kuriem Total bija solidāri atbildīga par EUR 84028796,03. 21 Komisija arī precizēja 2011. gada 8. jūlija vēstulē, ka gadījumā, ja [atbildētājas] iesniegs apelācijas sūdzību par [2011. gada 7. jūnija spriedumu Total un Elf Aquitaine/Komisija (T‑206/06, EU:T:2011:250)], tās varētu drīzāk ņemt bankas garantiju, nevis maksāt naudassodu. 22 2011. gada 18. jūlijā [atbildētājas] samaksāja Komisijai 2011. gada 8. jūlija vēstulē prasīto summu jeb EUR 137099614,58. Metakrilātu tiesvedība Tiesā apelācijas instancē 23 2011. gada 10. augustā [atbildētājas] iesniedza apelācijas sūdzību par [2011. gada 7. jūnija spriedumu Total un Elf Aquitaine/Komisija (T‑206/06, EU:T:2011:250)]. [..] 25 Apelācijas sūdzība tika noraidīta ar 2012. gada 7. februāra rīkojumu Total un Elf Aquitaine/Komisija (C‑421/11 P, [nav publicēts] [..], EU:C:2012:60), jo Tiesa noraidīja visus [atbildētāju] prasījumus. [..] 28 Par pakārtoti iesniegtajiem prasījumiem atbrīvot no nokavējuma procentu samaksas Tiesa nosprieda šādi: “89 Šī prasība ir jānoraida kā acīmredzami nepieņemama, jo tā ir vērsta nevis [..] pret [2011. gada 7. jūnija spriedumu Total un Elf Aquitaine/Komisija (T‑206/06, EU:T:2011:250)], bet [2011. gada 8. jūlija vēstuli], kuru turklāt [atbildētājas] ir apstrīdējušas Vispārējā tiesā ar prasību, kas Vispārējās tiesas kancelejā reģistrēta ar numuru T‑470/11.””