Tādēļ LESD 107. panta 1. punktam šādu iespējamo šķērssubsīdiju pārbaude nav pretrunā, tieši pretēji, atbilstoši šai normai par to ir jāveic pārbaude.

Konkrētāk, Savienības tiesību pareizas piemērošanas nolūkā ir jāpārbauda, vai no likumīgi subsidētas darbības gūtie ienākumi netiek izmantoti šī paša uzņēmuma citu darbību finansēšanai, un Komisijai ir zināma rīcības brīvība attiecībā uz piemērotākās metodes noteikšanu, lai nodrošinātu šķērssubsīdijas neesamību par labu konkurencei pakļautām darbībām.

LESD 107. panta mērķis ir novērst to, ka tirdzniecību starp dalībvalstīm ietekmētu tādas dažāda veida valsts iestāžu, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, sniegtās priekšrocības, kuras deformē vai draud deformēt konkurenci. Tādējādi valsts atbalsta jēdziens ietver ne tikai pozitīvas priekšrocības, tādas kā subsīdijas, bet arī intervences, kas visdažādākajā veidā mazina izmaksas, kas parasti ir iekļautas uzņēmuma budžetā un kurām – kas tādējādi nav subsīdijas vārda tiešā nozīmē – ir tāds pats raksturs un identiskas sekas.

Valsts atbalsta kvalifikācija LESD 107. panta 1. punkta izpratnē paredz atbilstību vienlaicīgi četriem nosacījumiem, proti, ka pastāv valsts intervence vai valsts līdzekļu izmantošana, ka šī intervence varētu ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, ka tā piešķir priekšrocību tās saņēmējam un ka ar to tiek kropļota konkurence vai tiek radīti tās kropļošanas draudi.

Attiecība uz trešo kritēriju Komisijai kops priekšrocības jēdziena izvērtēšanas ir jāpierāda, ka pārbaudāmais pasākums ir ekonomiska un selektīva rakstura priekšrocība.

Ekonomiskās priekšrocības pārbaudes ietvaros Komisijai kā attiecīgā konteksta elementi ir jāņem vērā visas tiesiskā regulējuma, kurā ietilpst pārbaudāmais valsts pasākums, īpatnības. Šajā ziņā, ja intervence nerada uzņēmumiem, kuriem to piemēro, labvēlīgāku konkurētspējas stāvokli salīdzinājumā ar konkurējošiem uzņēmumiem, tā nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, jo tajā nav paredzēts nodalījums atkarībā no tā, kādi ir valsts intervences pasākuma iemesli vai mērķi, bet tie ir definēti, ņemot vērā to radītās sekas.

Tā kā LESD 107. panta 1. punkta vienīgais mērķis ir aizliegt priekšrocības, kas dod labumu noteiktiem uzņēmumiem, un atbalsta jēdziens ietver tikai tādus iejaukšanās pasākumus, ar kuriem tiek atvieglotas izmaksas, kas parasti rada slogu uzņēmuma budžetam, un kuri ir uzskatāmi par ekonomiskām priekšrocībām, ko saņēmējs uzņēmums nebūtu ieguvis parastajos tirgus apstākļos.

Jēdziens “izdevumi, kuri parasti jāsedz no uzņēmuma līdzekļiem” neietver izdevumus, kuri uzlikti tikai vienam uzņēmumam saskaņā ar tiesību normām, kas ir atkāpe no konkurējošiem uzņēmumiem parasti piemērojamā regulējuma, un kuru rezultātā šim uzņēmumam tiek radīti pienākumi, kādu nav tā konkurentiem. Nevar uzskatīt, ka uzņēmuma parastajās izmaksās ietilpst arī pārmērīgi augstas izmaksas saistībā ar parastu pensiju shēmu, kas paredzēta dalībvalsts tiesiskajā regulējumā.

Tādējādi valsts varas īstenošanas aktā paredzēts pienākums segt visas izmaksas saistībā ar ierēdņu statusu ieguvušu darbinieku pensiju shēmu, nevis veikt iemaksas pensiju apdrošināšanā, izslēdz to, ka šo izmaksu pārņemšana ir uzskatāma par priekšrocību, ar nosacījumu, ka šis finansējums nepārsniedz to, kas nepieciešams, lai nodrošinātu vienlīdzību starp minēto uzņēmumu un ar to konkurējošo uzņēmumu pienākumiem. Šādā gadījumā priekšrocības pastāvēšana ir pieļaujama tikai tad, ja attiecīgais finansējums nepārsniedz šo robežu. Ļoti iespējams, ka pēc attiecīgā pasākuma piemērošanas uzņēmums ir mazāk nelabvēlīgā situācijā nekā pirms tam, taču tas šādā situācijā joprojām paliek salīdzinājumā ar tā konkurentiem, vai arī ir tiem līdzvērtīgs, taču priekšrocību tam nav.

(sal. ar 88., 106., 108., 110., 130., 132., 143., 144., 147. punktu)