Pirmkārt, būtībā, Komisijas pamatnostādņu pieņemšana dod ieguldījumu sodu tiesiskuma principa nodrošināšanā. Šajā ziņā pamatnostādnēs vispārīgi un abstrakti ir noteikta metodoloģija, ko Komisija ir apņēmusies izmantot, nosakot naudas sodu apmēru, un tādējādi ir nodrošināta uzņēmumu tiesiskā drošība. Otrkārt, no pamatnostādņu 2. punkta izriet, ka tās iekļaujas ar Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. un 3. punktu noteiktajā tiesiskajā ietvarā, kas ir pants, kurš atbilst no sodu tiesiskuma principa un tiesiskās drošības principa izrietošajām prasībām. Visbeidzot, treškārt, pieņemot pamatnostādnes, Komisija nav pārkāpusi tai ar Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. un 3. punktu piešķirtās rīcības brīvības robežas.

Konkurences jomā Komisijas Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu, pieņemšana, ciktāl tās iekļaujas ar Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. un 3. punktu paredzētajā tiesību ietvarā, ir devusi ieguldījumu no šīs tiesību normas izrietošās Komisijas rīcības brīvības īstenošanas robežu precizēšanā un ar pamatnostādnēm nevis tika pārkāpts sodu tiesiskuma princips, bet gan tiek veicināta tā ievērošana.

Konkurences jomā, kā izriet no Pamatnostādnēm naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu, metodoloģija, ko Komisija izmanto, lai noteiktu naudas sodus, ietver divus posmus. Vispirms Komisija nosaka pamatsummu katram uzņēmumam vai uzņēmumu apvienībai. Šī pamatsumma ļauj ņemt vērā attiecīgā pārkāpuma smagumu, atbilstoši minēto pamatnostādņu 22. punktam ievērojot uz pārkāpumu attiecināmos faktorus, tādus kā pārkāpuma veids, visu attiecīgo dalībnieku kopējā tirgus daļa, pārkāpuma ģeogrāfiskā teritorija un tas, vai pārkāpums ir vai nav īstenots. Pēc tam Komisija šo pamatsummu var koriģēt, to palielinot vai samazinot, ņemot vērā atbilstību pastiprinošos vai atbildību mīkstinošos apstākļus, kas raksturo katra attiecīgā uzņēmuma – pārkāpuma dalībnieka – dalību.

Konkrētāk, runājot par pirmo naudas sodu noteikšanas metodes posmu, protams, naudas soda pamatsumma ir saistīta ar “pārkāpuma smaguma koeficientu”, kas atspoguļo pārkāpuma smaguma pakāpi kā tādu. Tomēr ka šajā pirmajā posmā tiek ņemti vērā arī objektīvi faktori, kuri ir saistīti ar katra uzņēmuma, kas ir piedalījies šajā pārkāpumā, specifisko un individuālo situāciju. “Pārkāpuma smaguma koeficients” tiek piemērots savienojumā ar diviem objektīviem individuāliem parametriem, tas ir, pirmkārt, preču vai pakalpojumu pārdošanas vērtību, ko katrs no uzņēmumiem tiešā vai netiešā saistībā ar pārkāpumu ir guvis attiecīgajā ģeogrāfiskajā teritorijā Eiropas Ekonomikas zonas ietvaros, un, otrkārt, to dalības attiecīgajā pārkāpumā, aplūkojot to kopumā, ilgumu.

Tātad uzņēmuma ierobežoto dalību konstatētajā pārkāpumā, tas ir, ciktāl tā ir saistīta tikai ar vienu no trim preču apakšgrupām vai pat apakšgrupas daļu, Komisija ir ņēmusi vērā, nosakot naudas soda pamatsummu. Minētā pamatsumma katram uzņēmumam tiek noteikta, pamatojoties uz tā pārdošanas vērtību katrā dalībvalsti un saistībā ar attiecīgo preču apakšgrupu.

Turpretim Komisija ir varējusi likumīgi noteikt naudas soda pamatsummu, pamatojoties tostarp uz pārkāpuma smagumu, ņemot vērā pārkāpumu kopumā. Tādējādi nevar uzskatīt, ka šai pēdējai minētajai būtu pienākums ņemt vērā koluzīvo nolīgumu īpašo intensitāti, pieņemot, ka tā ir pierādīta, attiecībā uz vienu no attiecīgo preču apakšgrupām.

(sal. ar 147., 148., 154. un 171. punktu)