ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Itālijas Republika, nenodrošinot, ka netiek sistemātiski un ilgstoši pārsniegta slāpekļa dioksīdam (NO2) noteiktā gada robežvērtība, — no 2010. gada līdz 2018. gadam (ieskaitot) šādās teritorijās: IT0118 (Turīnas aglomerācija), IT0306 (Milānas aglomerācija), IT0307 (Bergāmo aglomerācija), IT0308 (Brešas aglomerācija), IT0711 (Dženovas komūna), IT0906 (Florences aglomerācija) un IT1215 (Romas aglomerācija); — no 2010. gada līdz 2017. gadam (ieskaitot) šādā teritorijā: IT0309 (A zona – izteikti urbanizēts līdzenums); — no 2010. līdz 2012. gadam un no 2014. līdz 2018. gadam (ieskaitot) šādā teritorijā: IT1912 (Katānijas aglomerācija), kā arī — no 2010. gada līdz 2012. gadam (ieskaitot) un no 2014. gada līdz 2017. gadam (ieskaitot) šādā teritorijā: IT1914 (rūpnieciskās zonas), nav izpildījusi pienākumus, kuri tai ir saistoši saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai 13. panta 1. punktu un XI pielikumu, lasot tos kopsakarā, un, no 2010. gada 11. jūnija nepieņemot piemērotus pasākumus, lai nodrošinātu NO2 noteiktās gada robežvērtības ievērošanu visās šajās teritorijās, un it īpaši, nenodrošinot, ka gaisa kvalitātes plānos tiek paredzēti piemēroti pasākumi, lai laiks, kurā šī robežvērtība tiek pārsniegta, būtu pēc iespējas īsāks, nav izpildījusi pienākumus, kuri tai ir saistoši saskaņā ar šīs direktīvas 23. panta 1. punktu, lasot to atsevišķi un kopsakarā ar tās XV pielikuma A iedaļu.
C 266/3

Tiesas (virspalāta) 2022. gada 17. maija spriedums (Tribunale di Milano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SPV Project 1503 Srl, Dobank SpA/YB (C-693/19), Banco di Desio e della Brianza SpA u.c./YX, ZW (C-831/19)

(Apvienotās lietas C-693/19 un C-831/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Līdzvērtības princips - Efektivitātes princips - Maksājuma rīkojuma procedūra un apķīlāšanas procedūra, kas vērsta pret trešām personām - Res judicata spēks, kas netieši attiecas uz izpildu dokumenta noteikumu spēkā esamību - Izpildes tiesas pilnvaras pēc savas ierosmes pārbaudīt noteikuma eventuālo negodīgumu)

(2022/C 266/03)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale di Milano

Pamatlietas puses

Prasītāji: SPV Project 1503 Srl, SpA Dobank SpA (C-693/19), Banco di Desio e della Brianza SpA, Banca di Credito Cooperativo di Carugate e Inzago sc, Intesa Sanpaolo SpA, Banca Popolare di Sondrio s.c.p.a, Cerved Credit Management (C-831/19)

Atbildētāji: YB (C-693/19), YX, ZW (C-831/19)

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru, ja par maksājuma rīkojumu, ko tiesa ir izdevusi pēc kreditora pieteikuma, parādnieks nav cēlis iebildumus, tad – tā kā šā rīkojuma res judicata spēks netieši attiecas arī uz šo noteikumu spēkā esamību un izslēdz jebkādu to spēkā esamības pārbaudi – izpildes tiesa vēlāk vairs nevar pārbaudīt to līguma noteikumu eventuālo negodīgumu, kuri bijuši minētā maksājuma rīkojuma pamatā. Šajā ziņā apstāklis, ka dienā, kad šis rīkojums kļuva galīgs, parādnieks neapzinājās, ka to var kvalificēt kā “patērētāju” šīs direktīvas izpratnē, nav nozīmīgs.

(1) OV C 432, 23.12.2019.

OV C 36, 3.2.2020.
—

valsts tiesību akts, kurā, ja nav reālu un aktuālu vai paredzamu terorisma draudu, ar kuriem sastapusies attiecīgā dalībvalsts, ir paredzēta PDR datu par visiem ES iekšējiem lidojumiem un citā veidā Savienības iekšienē veiktajiem pārvadājumiem no šīs dalībvalsts vai uz to vai arī to šķērsojot, pārsūtīšanas, ko veic ceļojuma gaisa pārvadātāji, kā arī apstrādes, ko veic kompetentās iestādes, sistēma, lai cīnītos pret terorismu un smagiem noziegumiem. Šādā situācijā ar Direktīvu 2016/681 izveidotās sistēmas piemērošana ir jāierobežo ar PDR datu par lidojumiem un/vai pārvadājumiem attiecībā it īpaši uz noteiktiem savienojumiem vai ceļojumu plāniem vai arī noteiktām lidostām, stacijām vai ostām, par kurām pastāv norādes, kas pamato šo piemērošanu, pārsūtīšanu un apstrādi. Attiecīgajai dalībvalstij ir jāizvēlas ES iekšējie lidojumi un/vai cita veida pārvadājumi Savienības iekšienē, attiecībā uz kuriem ir šādas norādes un regulāri jāpārskata minētā piemērošana atkarībā no to nosacījumu attīstības, kuri ir to izvēles pamatā, lai nodrošinātu, ka šīs sistēmas piemērošana šiem lidojumiem un/vai šiem pārvadājumiem vienmēr ir ierobežota ar stingri nepieciešamo, un
2)

LESD 325. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar 2. pantu Konvencijā par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K.3. pantu, un kas parakstīta Luksemburgā 1995. gada 26. jūlijā, kā arī Lēmums 2006/928 ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums vai prakse, saskaņā ar kuru spriedumi korupcijas jomā un krāpšanas PVN jomā, ko pirmajā instancē nav taisījuši šajās jomās specializējušies iztiesāšanas sastāvi vai ko apelācijas instancē nav taisījuši iztiesāšanas sastāvi, kuru visi locekļi ir iecelti izlozes kārtībā, tiek atzīti par absolūti spēkā neesošiem tādējādi, ka attiecīgās ar korupciju saistītās lietas un lietas par krāpšanu PVN jomā attiecīgā gadījumā pēc tam, kad par šiem galīgajiem apelācijas instancē pasludinātajiem spriedumiem ir celtas ārkārtas prasības, ir jāizskata atkārtoti pirmajā un/vai otrajā instancē, ciktāl šī valsts tiesiskā regulējuma vai šīs prakses piemērošana var izraisīt sistēmisku nesodāmības risku par tādiem nodarījumiem kā krāpšana lielā apjomā, kura apdraud Savienības finanšu intereses, vai korupcija vispār. Pienākums nodrošināt, ka par šādiem noziedzīgiem nodarījumiem tiek piemēroti efektīvi un atturoši kriminālsodi, neatbrīvo iesniedzējtiesu no pārbaudes par to, vai ir ievērotas Hartas 47. pantā garantētās pamattiesības, un šī tiesa nevar piemērot valsts standartu pamattiesību aizsardzībai, kas ietver šādu sistēmisku nesodāmības risku.
C 119/4

Tiesas (trešā palāta) 2022. gada 20. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s., Vallourec Deutschland GmbH

(Lieta C-891/19 P) (1)

(Apelācija - Dempings - Īstenošanas regula (ES) 2017/804 - Noteiktu Ķīnas izcelsmes bezšuvju cauruļvadu un cauruļu imports - Galīgais antidempinga maksājums - Regula (ES) 2016/1036 - 3. panta 2., 3., 6. punkts un 17. pants - Kaitējuma noteikšana - Importa par dempinga cenām ietekmes pārbaude uz līdzīgu izstrādājumu cenām, kas tiek pārdotas Eiropas Savienības tirgū - Cenu samazinājuma analīze - Produkta kontroles numuru (PKN) metodes piemērošana - Eiropas Komisijas pienākums ņemt vērā dažādus ar aplūkojamo izstrādājumu saistītos tirgus segmentus, kā arī visu izlasē iekļauto Eiropas Savienības ražotāju līdzīgo izstrādājumu pārdošanas apjomu)

(2022/C 119/05)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji T. Maxian Rusche un N. Kuplewatzky, vēlāk – T. Maxian Rusche un A. Demeneix un visbeidzot – T. Maxian Rusche, kā arī K. Blanck)

Pārējie lietas dalībnieki: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd (pārstāvji: E. Vermulst un J. Cornelis, advocaten), ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s., Vallourec Deutschland GmbH (pārstāvis: G. Berrisch, Rechtsanwalt)

Rezolutīvā daļa

1) Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 24. septembra spriedumu Hubei Xinyegang Special Tube/Komisija (T-500/17, nav publicēts, EU:T:2019:691).

2) Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

3) Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

(1) OV C 45, 10.2.2020.
C 119/5

Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 20. janvāra spriedums – Rumānija/Eiropas Komisija, Ungārija

(Lieta C-899/19 P) (1)

(Apelācija - Institucionālās tiesības - Eiropas pilsoņu iniciatīva - Regula (ES) Nr. 211/2011 - 4. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Ierosinātās pilsoņu iniciatīvas reģistrācija - Nosacījums, ka šis ierosinājums nav acīmredzami ārpus Komisijas pilnvarām iesniegt tiesību akta priekšlikumu, lai īstenotu Līgumus - Lēmums (ES) 2017/652 - Pilsoņu iniciatīva Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe - Daļēja reģistrācija - LES 5. panta 2. punkts - Piešķiršanas princips - LESD 296. pants - Pienākums norādīt pamatojumu - Sacīkstes princips)

(2022/C 119/06)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Rumānija (pārstāves: E. Gane, L. Liţu, M. Chicu un L.-E. Baţagoi)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji – I. Martínez del Peral, H. Stancu un H. Krämer, vēlāk – I. Martínez del Peral un H. Stancu), Ungārija (pārstāvji: M. Z. Fehér un K. Szíjjártó)

Rezolutīvā daļa

1) Apelācijas sūdzību noraidīt.

2) Rumānija sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

3) Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

(1) OV C 54, 17.2.2020.
2)

Direktīva 2014/42 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir paredzēta ne tikai to īpašumu konfiskācija, kuri veido ekonomisku ieguvumu no noziedzīga nodarījuma, par kuru attiecībā pret šī noziedzīgā nodarījuma izdarītāju ir ticis pasludināts notiesājošs spriedums, bet arī tādu šim izdarītājam piederošu īpašumu konfiskācija, par kuriem valsts tiesa, kas izskata lietu, ir pārliecināta, ka tie ir iegūti no citām noziedzīgām darbībām, ievērojot šīs direktīvas 8. panta 8. punktā paredzētās garantijas un ar nosacījumu, ka noziedzīgais nodarījums, par kuru tā izdarītājs ir notiesāts, ir viens no minētās direktīvas 5. panta 2. punktā uzskaitītajiem un ka šis nodarījums var tieši vai netieši radīt ekonomisku ieguvumu šīs pašas direktīvas izpratnē.
Tiesas (otrā palāta) 2021. gada 11. novembra spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV u.c.

(Lieta C-819/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - EKL 81., 84. un 85. pants - EEZ līguma 53. pants - Aizliegtas vienošanās - Uzņēmumu rīcība gaisa transporta nozarē starp Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) un trešām valstīm, kas tika īstenota EKL 84. un 85. panta spēkā esamības laikā - Prasība atlīdzināt kaitējumu - Valstu tiesu kompetence piemērot EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu)

(2022/C 11/02)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank Amsterdam

Pamatlietas puses

Prasītāji: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV

Atbildētājas: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche LufthansaAG, Lufthansa CargoAG, British Airwaysplc, Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Swiss International Air Lines AG, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS AB, SAS Cargo Group A/S

Rezolutīvā daļa

EKL 81., 84. un 85. pants, kā arī 1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 53. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai civiltiesiskā strīdā saistībā ar prasību atlīdzināt zaudējumus, kas tajā ir celta pēc Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [EKL] 81. un 82. pantā, stāšanās spēkā, ir kompetence piemērot EKL 81. pantu un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 53. pantu pirms 2004. gada 1. maija īstenotai uzņēmumu rīcībai gaisa transporta nozarē starp dalībvalsti un trešo valsti, kas nav Šveice, pirms 2002. gada 1. jūnija īstenotai uzņēmumu rīcībai gaisa transporta nozarē starp dalībvalsti un Šveici un pirms 2005. gada 19. maija īstenotai uzņēmumu rīcībai gaisa transporta nozarē starp Eiropas Ekonomikas zonas valsti, kura nav dalībvalsts, un trešo valsti, pat ja saistībā ar šo rīcību nav pieņemts nekāds lēmums atbilstoši EKL 84. vai 85. pantam, un ja minētā rīcība var ietekmēt attiecīgi tirdzniecību starp dalībvalstīm un tirdzniecību starp Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu līgumslēdzējām pusēm.

(1) OV C 95, 23.3.2020.
2)

Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais “aplinku norādījums”, pirmkārt, neparedz priekšnoteikumu, lai ar ACVN aptvertais produkts un ar strīdus apzīmējumu aptvertais produkts vai pakalpojums būtu identiski vai līdzīgi un, otrkārt, lai tiktu pierādīts, ka nosaukuma izmantošana samērā informēta, uzmanīga un apdomīga Eiropas vidusmēra patērētāja apziņā rada pietiekami tiešu un nepārprotamu saikni starp šo apzīmējumu un ACVN. Šādas saiknes esamība var izrietēt no vairākiem elementiem, it īpaši no aizsargāta nosaukuma daļējas iekļaušanas, abu apzīmējumu fonētiskās un vizuālās līdzības un no līdzības – pat šo elementu neesamības gadījumā –, kas izriet no konceptuālā tuvuma starp ACVN un attiecīgo nosaukumu, vai arī no līdzības starp precēm, kuras aptvertas ar šo pašu ACVN, un ar šo pašu nosaukumu aptvertajām precēm vai pakalpojumiem.
3)

FVE Holýšov I s.r.o., FVE Stříbro s.r.o., FVE Úsilné s.r.o., FVE Mozolov s.r.o., FVE Osečná s.r.o., Solarpark Rybníček s.r.o., FVE Kněžmost s.r.o., Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s.r.o., Onyx Energy s.r.o., Onyx Energy projekt II s.r.o., Photon SPV 1 s.r.o., Photon SPV 3 s.r.o., Photon SPV 4 s.r.o., Photon SPV 6 s.r.o., Photon SPV 8 s.r.o., Photon SPV 10 s.r.o., Photon SPV 11 s.r.o., Antaris GmbH, Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbHet WA Investments-Europa Nova Ltd, atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar galveno apelācijas sūdzību.
3)

Direktīvas 96/71 3. panta 7. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka dienas nauda, kuras apmērs ir atšķirīgs atkarībā no darbinieka darbā norīkošanas ilguma, ir ar attiecīgo norīkojumu saistītā komandējuma nauda, kas ir minimālās darba algas daļa, ja vien tā netiek izmaksāta kā atlīdzība par izdevumiem, kas faktiski ir radušies darbā norīkošanas dēļ, piemēram, ceļa, mājokļa vai ēdināšanas izdevumi, vai tā atbilst prēmijai, kas izjauc attiecību starp darba ņēmēja sniegumu, no vienas puses, un atlīdzību, kuru viņš par to saņem, no otras puses.
Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 10. jūnija spriedums (Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/WR

(Lieta C-279/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējais režīms - Direktīva 2008/118/EK - 33. panta 3. punkts - Preces, kas “nodotas patēriņam” vienā dalībvalstī un komerciāliem nolūkiem tiek glabātas citā dalībvalstī - Par akcīzes nodokļa, kas ir kļuvis iekasējams par šīm precēm, samaksu atbildīgā persona - Persona, kas glabā piegādei citā dalībvalstī paredzētās preces - Preču pārvadātājs)

(2021/C 297/03)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal

Pamatlietas puses

Prasītājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Atbildētāja: WR

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK, 33. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka persona, kura citas personas vārdā pārvadā akcīzes preces uz citu dalībvalsti un kuras faktiskā turējumā šīs preces ir brīdī, kad ir iekasējams akcīzes nodoklis par tām, saskaņā ar šo tiesību normu ir atbildīga par šo nodokli, pat ja tai nav nekādu tiesību vai intereses attiecībā uz minētajām precēm un tā nezina, ka par tām ir jāmaksā akcīzes nodoklis, vai – ja tā to zina – tomēr nezina, ka akcīzes nodoklis par tām ir kļuvis iekasējams.

(1) OV C 230, 8.7.2019.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka mediju datnes, kas ietver aizsargātu darbu, segmentu, kurus vienādranga (peer-to-peer) tīkla lietotājs ir iepriekš lejupielādējis, augšupielāde no šī lietotāja gala iekārtas uz citu šī tīkla lietotāju gala iekārtām, lai gan šie segmenti paši par sevi ir izmantojami, sākot vienīgi ar noteiktu lejupielādes slieksni, ir publiskošana [sabiedrībai] šīs tiesību normas izpratnē. Nav nozīmes tam, ka client-BitTorrent kopīgošanas programmatūras konfigurācijas dēļ šī programmatūra automātiski ģenerē šo augšupielādi, ja lietotājs no gala iekārtas, no kuras notiek minētā augšupielāde, ir piekritis šai programmatūrai, dodot savu piekrišanu tās izmantošanai pēc tam, kad tas ir ticis pienācīgi informēts par tās īpašībām.
1)

1999. gada 18. martā noslēgtā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ir ietverts Padomes Direktīvas 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, 5. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai saskaņā ar visām piemērojamām valsts tiesību normām ir jāizvērtē, vai darba ņēmēju, kas tiek nodarbināts uz noteiktu laiku saskaņā fijos de obra līgumiem ar vienu un to pašu uzņēmumu atšķirīgās darba vietās, kas atrodas vienā un tajā pašā provincē, nodarbināšanas ierobežojums līdz trim secīgiem gadiem, ja vien nepastāv īpaši nosacījumi, un atlaišanas pabalsta piešķiršana šiem darba ņēmējiem, pieņemot, ka valsts tiesa konstatē, ka šie pasākumi ir faktiski veikti attiecībā uz šiem darba ņēmējiem, ir atbilstoši pasākumi, lai novērstu un attiecīgā gadījumā sodītu par ļaunprātīgu izmantošanu, kas izriet no secīgu darba līgumu uz noteiktu laiku vai darba tiesisko attiecību uz noteiktu laiku vai “līdzvērtīgu tiesisku pasākumu” izmantošanas šīs 5. klauzulas 1. punkta izpratnē. Katrā ziņā šādas valsts tiesību normas attiecīgās dalībvalsts iestādes nevar piemērot tādā veidā, ka secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu, kas tiek dēvēti par fijos de obra, atjaunošanu uzskata par pamatotu ar “objektīviem iemesliem” šī Pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē vienīgi tādēļ, ka katrs no šiem līgumiem parasti tiek noslēgts uz vienu būvobjektu neatkarīgi no tā ilguma, jo ar šādu valsts tiesisko regulējumu praksē netiek liegts attiecīgajam darba devējam apmierināt pastāvīgas un ilgstošas vajadzības pēc personāla, izmantojot šādu atjaunošanu.
Tiesas (virspalāta palāta) 2021. gada 22. jūnija spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FS/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Lieta C-719/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības pilsonība - Direktīva 2004/38/EK - Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā - 15. pants - Savienības pilsoņa pagaidu uzturēšanās uzņemošās dalībvalsts teritorijā izbeigšana - Lēmums par izraidīšanu - Šī Savienības pilsoņa fiziska izceļošana no šīs teritorijas - Šī lēmuma par izraidīšanu iedarbība laikā - 6. pants - Minētā Savienības pilsoņa iespēja izmantot jaunas uzturēšanās tiesības pēc atgriešanās minētajā teritorijā)

(2021/C 320/06)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Pamatlietas puses

Prasītājs: FS

Atbildētājs: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 15. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka lēmums par Savienības pilsoņa izraidīšanu no uzņemošās dalībvalsts teritorijas, kas pieņemts, pamatojoties uz šo tiesību normu, tādēļ, ka šim Savienības pilsonim vairs nav pagaidu uzturēšanās tiesību šajā teritorijā saskaņā ar šo direktīvu, nav pilnībā izpildīts tikai tādēļ vien, ka minētais Savienības pilsonis ir fiziski atstājis minēto teritoriju laikposmā, kāds minētajā lēmumā ir noteikts viņa brīvprātīgai izceļošanai. Lai izmantotu jaunas uzturēšanās tiesības saskaņā ar minētās direktīvas 6. panta 1. punktu tajā pašā teritorijā, Savienības pilsonim, attiecībā uz kuru ir pieņemts šāds lēmums par izraidīšanu, ir ne tikai fiziski jāpamet uzņemošās dalībvalsts teritorija, bet arī jāpārtrauc sava uzturēšanās šajā teritorijā faktiskā un efektīvā veidā, un tas nozīmē to, ka, atgriežoties minētajā teritorijā, nevar uzskatīt, ka viņa uzturēšanās faktiski ir daļa no viņa iepriekšējās uzturēšanās tajā pašā teritorijā nepārtrauktības. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai tas tā ir, ņemot vērā visus konkrētos apstākļus, kas raksturo attiecīgā Savienības pilsoņa īpašo situāciju. Ja no šādas pārbaudes izriet, ka Savienības pilsonis nav faktiski un efektīvi pārtraucis pagaidu uzturēšanos uzņemošās dalībvalsts teritorijā, šai dalībvalstij nav pienākuma pieņemt jaunu lēmumu par izraidīšanu, pamatojoties uz tiem pašiem faktiem, par kuriem jau ir pieņemts lēmums par šī Savienības pilsoņa izraidīšanu, bet tā var balstīties uz šo pēdējo minēto lēmumu, lai liktu viņam atstāt tās teritoriju.

(1) OV C 19, 20.1.2020.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 13. panta 2. punkts, lasot to kopsakarā ar tās 10. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams strīdā starp profesionālu subjektu, kas ir ieguvis prasījuma tiesības, kuras sākotnēji bija cietušajai pusei pret civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas sabiedrību, no vienas puses, un šo pašu civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas sabiedrību, no otras puses, un tādēļ tas neliedz tiesas jurisdikciju šādā strīdā balstīt attiecīgā gadījumā uz šīs regulas 7. panta 2. punktu vai 7. panta 5. punktu
C 217/5

Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 15. aprīļa spriedums (High Court (Irlande) (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Friends of the Irish Environment Ltd/Commissioner for Environmental Information

(Lieta C-470/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Orhūsas konvencija - Direktīva 2003/4/EK - Tiesības piekļūt publisko institūciju rīcībā esošajai vides informācijai - 2. panta 2. punkts - Jēdziens “publiska institūcija” - Struktūras vai iestādes, kas īsteno tiesu varu - Pabeigtas tiesvedības lietas materiālos ietvertā informācija)

(2021/C 217/06)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court (Irlande)

Pamatlietas puses

Prasītāja: Friends of the Irish Environment Ltd

Atbildētājs: Commissioner for Environmental Information

Piedaloties: Courts Service of Ireland

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/4/EK (2003. gada 28. janvāris) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu 2. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā nav reglamentēta piekļuve tiesvedību materiālos ietvertajai vides informācijai, jo ne tiesas, ne to pārraudzībā esošās struktūras vai iestādes, kurām tādējādi ir cieša saikne ar tiesām, nav “publiskas institūcijas” šīs tiesību normas izpratnē un tātad tās neietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā.

(1) OV C 280, 19.8.2019.