Lieta T‑481/11

Spānijas Karaliste

pret

Eiropas Komisiju

“Lauksaimniecība — Tirgu kopīgā organizācija — Augļu un dārzeņu nozare — Citrusaugļi — Prasība atcelt tiesību aktu — Apstiprinošs akts — Jauni un būtiski fakti — Pieņemamība — Tirdzniecības nosacījumi — Noteikumi par marķēšanu — Apstrādē pēc ražas novākšanas izmantoto konservantu vai citu ķīmisko vielu norādīšana — Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas pieņemtie ieteikumi attiecībā uz standartiem”

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 13. novembra spriedums

Lauksaimniecība – Tirgu kopīgā organizācija – Augļu un dārzeņu pārstrādes produkti – Tirdzniecības nosacījumi – Marķēšanas pienākums attiecībā uz citrusaugļiem, bet ne citiem augļiem vai dārzeņiem – Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums – Neesamība – Citrusaugļi, kuru īpatnību dēļ to situācija atšķiras no pārējo augļu un dārzeņu situācijas

No paša LESD 263. panta formulējuma, tāpat kā no tā mērķa nodrošināt tiesisko noteiktību izriet, ka tiesību akts, kas nav ticis apstrīdēts termiņā prasības celšanai, kļūst galīgs. Šis galīgais raksturs attiecas ne tikai uz pašu tiesību aktu, bet arī uz ikvienu vēlāku aktu, kam ir apstiprinošs raksturs. Attiecībā uzapstākļiem, kādos tiesību akts ir uzskatāms par tādu, kas apstiprina agrāko tiesību aktu ‑ tā tas ir, ja konkrētajā tiesību aktā nav ietverti nekādi jauni apstākļi salīdzinājumā ar agrāko tiesību aktu un ja pirms tā atkārtoti nav ticis izvērtēts šī lēmuma adresāta stāvoklis. Šajā ziņā tiesību akts ir uzskatāms par tādu, kas pieņemts pēc situācijas atkārtotas izvērtēšanas, kas izslēdz tā apstiprinošā rakstura esamību, ja šis tiesību akts ir pieņemts vai nu pēc ieinteresētās personas pieprasījuma, vai arī pēc tā autora paša ierosmes, pamatojoties uz būtiskiem apstākļiem, kas nav tikuši ņemti vērā agrākā tiesību akta pieņemšanas laikā. Tostarp apstāklis ir jāpārkvalificē gan tad, ja šis apstāklis agrākā tiesību akta pieņemšanas laikā vēl nav pastāvējis, gan tad, ja runa ir par agrākā tiesību akta pieņemšanas laikā jau pastāvošu apstākli, kurš jebkāda iemesla dēļ, tostarp šī iepriekš minētā tiesību akta autora rūpības trūkuma dēļ, nav ticis ņemts vērā tā pieņemšanas laikā. Turklāt, lai šim apstāklim piemistu būtisks raksturs, tam ir jāspēj būtiski grozīt tiesisko situāciju, kādu to ņēmuši vērā agrākā tiesību akta autori. Citiem vārdiem, attiecīgajam apstāklim ir jāspēj būtiski mainīt nosacījumus, kuri pamatoja agrāko tiesību aktu, kā it īpaši tas ir apstāklis, kurš izraisa šaubas par minētajā tiesību aktā izraudzītā risinājuma pamatotību. Līdz ar to, tā kā pasākumam, kas ir atkarīgs no tā, vai joprojām pastāv faktiskie un tiesiskie apstākļi, kuri izraisījuši tā noteikšanu, ir jāvar tikt atkārtoti izvērtētam, lai pārbaudītu, vai tā saglabāšana ir pamatota, jaunas izvērtēšanas, kas vērsta uz to, lai pārbaudītu, vai agrāk noteiktais pasākums joprojām ir pamatots, ņemot vērā kopš tā laika iestājušos tiesisko un faktisko apstākļu maiņu, rezultātā tiek pieņemts tiesību akts, kas nav agrāko tiesību aktu apstiprinošs, bet ir uzskatāms par apstrīdamu tiesību aktu, par kuru var tikt celta prasība par tiesību akta atcelšanu saskaņā ar LESD 263. pantu. (sal. ar 27., 28., 36., 38.–40. punktu)

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) standarta pieņemšana nerada nekādu [turpmāku] pienākumu Savienības dalībvalstīm, kuras visas ir ANO EEK dalībnieces. Līdz ar to Regulas Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem, 113. panta 2. punkts ir jāinterpretē saskaņā ar tā skaidro un nepārprotamo formulējumu tādējādi, ka Komisijai, Eiropas līmenī pieņemot tirdzniecības standartus vienam vai vairākiem produktiem, ir rīcības brīvība. Tā kā lauksaimniecības politikas jomā iestādēm ir atzīta plaša rīcības brīvība atbilstoši to kompetencei konkrētajā jomā, ir jāsecina, ka Komisijas rīcības brīvība saskaņā ar iepriekš minētajām tiesību normām arī ir plaša. Tomēr saskaņā ar šo pašu tiesību normu tai šīs plašās rīcības brīvības īstenošanas laikā citu elementu starpā ir jāņem vērā ANO EEK pieņemtie standarti. Tostarp šo standartu nesaistošais spēks ir skaidrojums tam, kādēļ minētajā tiesību normā ir izmantots jēdziens “ieteikumi attiecībā uz standartiem”, kas izmantots minētajā tiesību normā. Līdz ar to, tā kā saskaņā ar minētā 113. panta 2. punkta formulējumu Komisijai nebija pienākuma tirdzniecības standartu citrusaugļiem Eiropas līmenī pieņemt identiski ANO EEK standarta formulējumam, tai nevar tikt pārmests pamatregulas pārkāpums un līdz ar to – tiesību normu hierarhijas principa pārkāpums. (sal. ar 79.–81. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 95. punktu)

No Regulas Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem 113. panta 2. punkta a) apakšpunkta iii) ievilkuma formulējuma skaidri izriet, ka tirdzniecības standarti, ko Komisija var paredzēt, ir noteikti, tostarp ņemot vērā patērētāju intereses saņemt atbilstošu un pārredzamu informāciju par produktu. Tostarp kopējās lauksaimniecības politikas mērķu īstenošanā nevar netikt ņemti vērā tādi vispārējo interešu apsvērumi kā, piemēram, patērētāju vai cilvēku un dzīvnieku veselības un dzīvības aizsardzība, proti, tādas prasības, kuras Savienības iestādēm ir jāņem vērā, īstenojot savu kompetenci. Tādējādi nevar tikt atzīts, ka Komisija ir pārkāpusi procedūru attiecībā uz minēto standartu pieņemšanu saskaņā ar Regulas Nr. 1234/2007 113. pantu, lai pieņemtu uz patērētāju tiesību aizsardzību vērstu tiesību normu, kuras pieņemšana neietilptu tās kompetencē. (sal. ar 99. un 100. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 107.–109. un 114. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 125.–127. un 136. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 152. un 153. punktu)