Lieta C‑199/15

Ciclat Soc. Coop.

pret

Consip SpA

un

Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

(Consiglio di Stato lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2004/18/EK – 45. pants – LESD 49. un 56. pants – Publiski līgumi – Nosacījumi izslēgšanai no būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma procedūras – Pienākumi saistībā ar sociālā nodrošinājuma iemaksu maksāšanu – Vienots dokuments, kas apliecina sociālo iemaksu pienācīgu veikšanu – Pārkāpumu novēršana

Saturs – Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 10. novembra spriedums

Tiesību aktu tuvināšana – Būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma procedūras – Direktīva 2004/18 – Publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana – Izslēgšanas no dalības iepirkumā iemesli – Dalībvalstu rīcības brīvība – Ar sociālā nodrošinājuma iemaksu veikšanu saistīto pienākumu neizpilde – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikts pienākums līgumslēdzējai iestādei izslēgt operatoru, sākot no dalības iepirkumā datuma, par kompetentas iestādes izsniegtā sertifikātā ietvertu pārkāpumu jomā – Pieļaujamība

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18 45. pants)

Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru,45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neaizliedz tādu valsts tiesisko regulējumu, kas uzliek pienākumu līgumslēdzējai iestādei uzskatīt par izslēgšanas pamatu pārkāpumu sociālā nodrošinājuma iemaksu jomā, kas ir konstatēts sertifikātā, ko pēc savas ierosmes prasa līgumslēdzēja iestāde un ko izsniedz sociālā nodrošinājuma struktūras, ja šis pārkāpums ir bijis dalības konkursā brīdī un pat ja tas vairs neeksistēja līguma piešķiršanas vai pārbaudes, ko veic līgumslēdzēja iestāde pēc savas ierosmes, laikā.

No viens puses, Direktīvas 2004/18 45. panta 2. punkta e) apakšpunkts ļauj dalībvalstīm izslēgt no dalības publiskajā iepirkumā jebkādu saimnieciskās darbības subjektu, kas nav izpildījis saistības attiecībā uz sociālā nodrošinājuma iemaksu maksāšanu. No otras puses, nav nozīmes tam, ka uzņēmējam nav ticis paziņots par šādu pārkāpumu, ar nosacījumu, ka tam ir bijusi iespēja jebkurā brīdī pārbaudīt savas situācijas likumību, vēršoties kompetentajā struktūrā. Ja tas tā patiešām ir, kas ir jāpārbauda valsts tiesai, tad saimnieciskās darbības veicējs nevar balstīties uz sertifikātu, ko ir izsniegušas sociālā nodrošinājuma struktūras un kas ir saņemts pirms piedāvājuma iesniegšanas, un kas apliecina, ka tas ir izpildījis pienākumus attiecībā uz sociālā nodrošinājuma iemaksām laika posmā līdz šai piedāvājuma iesniegšanai, ja vajadzīgas gadījumā pie kompetentās struktūras tas uzzina, ka vairs nav izpildījis šos pienākumus uz piedāvājuma iesniegšanas brīdi.

Līdz ar to Direktīvas 2004/18 45. panta 2. punktā nav paredzēta tajā norādīto izslēgšanas pamatu vienveidīga piemērošana Savienības līmenī, jo dalībvalstīm ir tiesības vai nu vispār nepiemērot šos izslēgšanas pamatus, vai arī integrēt šos pamatus valsts tiesību aktos ar tādu stingruma pakāpi, kas var atšķirties atkarībā no situācijas, ņemot vērā valsts līmenī pastāvošos juridiskā, ekonomiskā vai sociālā rakstura apsvērumus. Līdz ar to šī norma neuzliek pienākumu dalībvalstīm atstāt līgumslēdzējām iestādēm šajā ziņā novērtējuma brīvību.

(skat. 33., 34., 36. un 40. punktu un rezolutīvo daļu)