Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (1993. gada 2. jūlijs), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 444/2002 (2002. gada 11. marts), 145. panta 2. punkts, to skatot kopā ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Muitas kodeksa izveidi, 29. panta 1. un 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šo normu regulējums attiecas arī uz gadījumu, kāds aplūkots pamatlietā, kurā tiek konstatēts, ka kādas preces muitas deklarācijas pieņemšanas brīdī pastāv ar šīs preces ražošanu saistīts risks, proti, ka vienai preces daļai ekspluatācijas laikā var rasties defekts, un pārdevējs līgumisku garantijas saistību pret pircēju kontekstā pircējam dod pirkuma cenas atlaidi to izmaksu apmērā, kas pircējam radušās, pielāgojot preci tā, lai šis risks neiestātos.

Regulas Nr. 2454/93, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 444/2002, 145. panta 3. punkts, tā kā tajā ir paredzēts divpadsmit mēnešu termiņš, sākot no deklarācijas par preču laišanu brīvā apgrozībā pieņemšanas brīža, kurā ir jābūt izdarītam par precēm faktiski samaksātās vai maksājamās cenas grozījumam, nav spēkā.

Jāatgādina – kā tas izriet no šī sprieduma 34. un 35. punkta –, ka ar Muitas kodeksa 29. pantu ir iedibināts vispārīgs noteikums, saskaņā ar kuru ievesto preču muitas vērtībai ir jāatbilst to darījuma vērtībai, tas ir, cenai, kas ir faktiski samaksāta vai maksājama par precēm, un šis vispārīgais noteikums ir precizēts īstenošanas regulas 145. panta 2. punktā.

No 2009. gada 19. marta sprieduma lietā Mitsui & Co. Deutschland (C‑256/07, EU:C:2009:167, 36. punkts) izriet, ka īstenošanas regulas 145. panta 2. un 3. punkts, kādi tie ieviesti ar Regulu Nr. 444/2002, nav piemērojami situācijām, kas radušās pirms šīs pēdējās minētās regulas stāšanās spēkā, jo ar šo tiesību normu tiktu apdraudēta iesaistīto ekonomikas dalībnieku tiesiskā paļāvība. Tiesa uzskatīja, ka tas tā ir tikai tiktāl, ciktāl kompetentās muitas iestādes Muitas kodeksa 236. panta 2. punktā paredzēto vispārīgo trīs gadu termiņu piemēro grozījumiem preču darījuma vērtībai pēc preču ievešanas tām piemītošo trūkumu dēļ, lai noteiktu to muitas vērtību.

Taču īstenošanas regulas 145. panta 3. punktā ir paredzēts, ka grozījumus cenā saskaņā ar šī panta 2. punktu, nosakot muitas vērtību, var ņemt tikai tad, ja tie ir veikti divpadsmit mēnešus sākot no dienas, kad pieņemta muitas deklarācija par preču laišanu brīvā apgrozībā. Tādējādi, ja šādi cenas grozījumi tiek veikti pēc 145. panta 3. punktā paredzētā divpadsmit mēnešu termiņa beigām, ievesto preču muitas vērtība neatbildīs to darījuma vērtībai Muitas kodeksa 29. panta izpratnē un to vairs nevarēs pielāgot.

Vēl jāatgādina, ka ar Muitas kodeksa 78. pantu muitas iestādēm ir atļauts muitas deklarācijā veikt labojumus pēc deklarētāja lūguma, kas iesniegts pēc preču atlaišanas, un vajadzības gadījumā atmaksāt pārmaksāto summu, ja deklarētāja samaksātais ievedmuitas nodoklis pārsniedz summu, kas pēc likuma bija jāmaksā brīdī, kad tā tika samaksāta. Šī atmaksa var tikt veikta saskaņā ar Muitas kodeksa 236. pantu, ja ir izpildīti šajā noteikumā paredzētie nosacījumi, t.i. – nepastāv personas apzināta rīcība un ir ievērots atmaksas lūguma iesniegšanai paredzētais termiņš, kas principā ir trīs gadi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2005. gada 20. oktobris, Overland Footwear, C‑468/03, EU:C:2005:624, 53. un 54. punkts).

Šai sakarā Tiesa nosprieda, ka Muitas kodeksa 78. pants ir piemērojams labojumiem, kurus iespējams izdarīt attiecībā uz informāciju, kas tiek ņemta vērā muitas vērtības un tādējādi ievedmuitas nodokļa noteikšanai. Tādējādi muitas vērtības grozīšana, kas izriet no ievestu preču “trūkumiem” īstenošanas regulas 145. panta 2. punkta izpratnē, var tikt veikta, pārskatot muitas deklarāciju saskaņā ar Muitas kodeksa 78. pantu.

No tā izriet – kā to savu secinājumu 62. punktā ir norādījis ģenerāladvokāts–, ka, pamatojoties uz Muitas kodeksa 29. pantu, lasot to kopā ar šī kodeksa 78. pantu un 236. panta 2. punktu, parādnieks var saņemt ievedmuitas nodokļu atmaksu proporcionāli muitas vērtības samazinājumam, kas veikts, piemērojot īstenošanas regulas 145. panta 2. punktu, trīs gadu laikā, skaitot no brīža, kad šie nodokļi paziņoti parādniekam.

Taču ar šīs regulas 145. panta 3. punktu šī iespēja ir samazināta līdz divpadsmit mēnešiem, jo muitas vērtības grozījumi, kas izriet no minētās regulas 145. panta 2. punkta piemērošanas, var tik ņemti vērā tikai tad, ja grozījumi ir veikti šo divpadsmit mēnešu laikā.

No tā izriet, ka īstenošanas regulas 145. panta 3. punkts ir pretrunā Muitas kodeksa 29. pantam, lasot to kopā ar šī kodeksa 78. pantu un 236. panta 2. punktu.

(skat. 57.–59., 61.–66. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)