Lieta C-16/06 P

Les Éditions Albert René Sàrl

pret

Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

“Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. un 63. pants — Vārdiska preču zīme “MOBILIX” — Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “OBELIX” īpašnieka iebildumi — Daļējs iebildumu noraidījums — Reformatio in pejus — Tā sauktā “neitralizācijas” teorija — Strīda priekšmeta grozīšana — Dokumenti, kas iekļauti Pirmās instances tiesai iesniegtā prasības pieteikuma pielikumā kā jauni pierādījumi”

Ģenerāladvokātes Vericas Trstenjakas [Verica Trstenjak] secinājumi, sniegti 2007. gada 29. novembrī I ‐ 10058

Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 18. decembra spriedums I ‐ 10093

Sprieduma kopsavilkums

(EKL 225. pants; Tiesas Statūtu 58. panta pirmā daļa; Tiesas Reglamenta 112. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts)

Ievērojot Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 63. pantā noteiktās robežas atbilstoši Tiesas interpretācijai, Pirmās instances tiesa var veikt pilnīgu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padomju lēmumu tiesiskuma pārbaudi, vajadzības gadījumā pārbaudot, vai šīs padomes ir veikušas pareizu strīda faktu juridisko kvalifikāciju vai arī vai minētajām padomēm iesniegto faktu novērtējumā nav pieļautas kļūdas. Šajā sakarā, ja kāds lietas dalībnieks ir apstrīdējis Apelāciju padomes vērtējumu par sajaukšanas iespēju, pamatojoties uz principu par savstarpējo saistību starp vērā ņemamajiem faktoriem un it īpaši starp preču zīmju līdzību un to aptverto preču vai pakalpojumu līdzību, Pirmās instances tiesas kompetencē ir pārbaudīt vērtējumu, ko minētā Apelācijas padome sniegusi attiecībā uz attiecīgo apzīmējumu līdzību. Gadījumos, kad Pirmās instances tiesai ir jāpārbauda Biroja Apelāciju padomes lēmuma tiesiskums, tai nevar būt saistošs šīs padomes veiktais kļūdainais faktu vērtējums, jo šis vērtējums ir daļa no secinājumiem, kuru tiesiskums ir apstrīdēts Pirmās instances tiesā. (sal. ar 39., 47. un 48. punktu)

Preču zīmes atšķirtspēja un it īpaši tās reputācija ir jāņem vērā, lai novērtētu, vai līdzība starp agrākās preču zīmes un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes apzīmētajām precēm vai pakalpojumiem ir pietiekama, lai radītu sajaukšanas iespēju Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē. Tomēr, lai izvērtētu preču un pakalpojumu identiskuma vai līdzības esamību, ir jāņem vērā visi attiecīgie faktori, kas raksturo saikni starp šīm precēm vai šiem pakalpojumiem. Šie faktori it īpaši ietver to raksturu, funkcionālo uzdevumu, lietojumu, kā arī konkurējošo vai papildinošo raksturu. Līdz ar to Pirmās instances tiesa nepieļauj kļūdu tiesību piemērošanā, kad tā veic preču un pakalpojumu salīdzināšanu, šajā sakarā nepamatojoties uz pieņēmumu, ka konfliktējošās preču zīmes ir identiskas un ka agrākajai preču zīmei piemīt atšķirtspēja. (sal. ar 64., 65. un 67. punktu)

Saskaņā ar EKL 225. panta 1. punktu un Tiesas Statūtu 58. panta pirmo daļu apelāciju sūdzību var iesniegt tikai par tiesību jautājumiem. Tikai Pirmās instances tiesas kompetencē ir konstatēt un vērtēt atbilstošos faktus, kā arī novērtēt pierādījumus. Tātad faktu un pierādījumu vērtējums, izņemot to sagrozīšanas gadījumus, nav tiesību jautājums, kas kā tāds būtu pakļauts pārbaudei Tiesā apelācijas procesa ietvaros. Šādai faktu sagrozīšanai ir acīmredzami jāizriet no lietas materiāliem tādējādi, ka nav no jauna jānovērtē fakti un pierādījumi. (sal. ar 68. un 69. punktu)

Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē sajaukšanas iespējas visaptverošais vērtējums nozīmē, ka starp diviem apzīmējumiem pastāvošās konceptuālās atšķirības var neitralizēt to fonētisko un vizuālo līdzību, ja vien vismaz vienam no šiem apzīmējumiem konkrētās sabiedrības daļas uztverē ir tik skaidra un noteikta nozīme, ka šī sabiedrība to ir spējīga tieši uztvert. (sal. ar 98. punktu)

Lai novērtētu sajaukšanas iespējas esamību Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, tieši gadījumā, kad iebildumi ir pamatoti ar vairāku tādu preču zīmju pastāvēšanu, kurām ir kopējas iezīmes, kas tās ļauj uzskatīt par preču zīmju “saimes” vai “sērijas” daļu, ir jāņem vērā, ka preču zīmju “saimes” vai “sērijas” gadījumā šāda sajaukšanas iespēja izriet no iespējas, ka patērētājs var kļūdīties attiecībā uz to preču vai pakalpojumu izcelsmi, kurus aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme, un kļūdaini uzskatīt, ka tā ir šīs “saimes” vai “sērijas” daļa. (sal. ar 101. punktu)

Ja apelācijas sūdzības iesniedzējs apstrīd Pirmās instances tiesas veikto Kopienu tiesību interpretāciju vai piemērošanu, apelācijas procesā var no jauna izskatīt pirmajā instancē pārbaudītos tiesību jautājumus. Ja apelācijas sūdzības iesniedzējs nevarētu šādā veidā pamatot savu apelāciju ar pamatiem un argumentiem, kas jau tikuši izmantoti Pirmās instances tiesā, minētais apelācijas process daļēji zaudētu savu jēgu. Tomēr no EKL 225. panta, Tiesas Statūtu 58. panta pirmās daļas un Tiesas Reglamenta 112. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta izriet, ka apelācijas sūdzībā ir precīzi jānorāda sprieduma, kuru lūdz atcelt, apstrīdētie elementi, kā arī juridiskie argumenti, ar ko šis prasījums konkrēti tiek pamatots. Šim nosacījumam neatbilst apelācijas sūdzība, kurā — pat neietverot argumentāciju, ar ko konkrēti identificēta pārsūdzētajā spriedumā pieļautā kļūda tiesību piemērošanā, — vienīgi atkārtoti vai burtiski atveidoti Pirmās instances tiesā jau izvirzītie pamati un argumenti. (sal. ar 110. un 111. punktu)