ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Maksātnespējas procedūras – Regula Nr. 1346/2000 – Starptautiskā kompetence uzsākt maksātnespējas procedūru – Teritoriālās maksātnespējas procedūras uzsākšana pirms galvenās procedūras uzsākšanas – Nosacījumi

(Padomes Regulas Nr. 1346/2000 3. panta 4. punkta a) apakšpunkts)

2. Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Maksātnespējas procedūras – Regula Nr. 1346/2000 – Starptautiskā kompetence uzsākt maksātnespējas procedūru – Teritoriālās maksātnespējas procedūras uzsākšana pirms galvenās procedūras uzsākšanas – Nosacījumi

(Padomes Regulas Nr. 1346/2000 3. panta 4. punkta b) apakšpunkts)

Summary

1. Regulas Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 3. panta 4. punkta a) apakšpunktā paredzētajai neiespējamībai uzsākt galveno maksātnespējas procedūru ir jābūt objektīvai un tā nedrīkst būt mainīga atkarībā no īpašiem apstākļiem, kādos šādas procedūras uzsākšana tiek pieprasīta. Lai gan šī neiespējamība var rasties sakarā ar parādnieka statusa raksturu, turpretī tā nedrīkst rasties tikai tādēļ, ka tādai noteiktai personai kā dalībvalsts, kuras teritorijā ir parādnieka uzņēmums, prokuratūras pārstāvis saskaņā ar dalībvalsts, kurā atrodas parādnieka galvenais interešu centrs, tiesību aktiem nav vajadzīgā statusa, lai šajā pēdējā minētajā dalībvalstī pieprasītu galvenās procedūras uzsākšanu.

Līdz ar to jēdziens “ar [..] nosacījumiem”, kas norādīts minētajā 3. panta 4. punkta a) apakšpunktā, kurā ir atsauce uz nosacījumiem, kas atbilstoši dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas parādnieka galveno interešu centrs, tiesību aktiem neļauj uzsākt galveno maksātnespējas procedūru šajā valstī, ir interpretējams tādējādi, ka tajā neietilpst nosacījumi, kas dažas noteiktas personas izslēdz no to personu loka, kurām ir tiesības pieprasīt šādas procedūras uzsākšanu.

(sal. ar 21., 23., 24. un 26. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Regulas Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām mērķis, kā izriet no tās preambulas septiņpadsmitā apsvēruma, ir pēc iespējas ierobežot lietas, kurās sekundārās procedūras var tikt pieprasītas pirms galvenās maksātnespējas procedūras. Neatkarīgas teritoriālās procedūras uzsākšanas nosacījumi atbilstoši minētās regulas 3. panta 4. punkta b) apakšpunktam arī ir izprotami šauri.

Tādējādi jēdzienu “kreditors”, kas norādīts šajā normā un kas tiek izmantots, lai apzīmētu to personu loku, kuras ir tiesīgas pieprasīt neatkarīgas teritoriālās procedūras uzsākšanu, ir interpretējams tādējādi, ka tajā neietilpst dalībvalsts iestāde, kuras uzdevums atbilstoši šīs valsts tiesību aktiem ir rīkoties vispārējās interesēs, bet kura nerīkojas nedz kā kreditors, nedz arī kreditoru vārdā vai to interesēs.

(sal. ar 22., 29. un 34. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma – Pakalpojumu sniegšana par atlīdzību – Jēdziens

(Padomes Direktīvas 77/388 2. panta 1. punkts un 4. pants)

Summary

Direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 2. panta 1. punkts un 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmējs, kas, uzņemoties risku, pērk neatmaksātus parādus par cenu, kas ir zemāka par to nominālvērtību, nesniedz pakalpojumu par atlīdzību minētā 2. panta 1. punkta izpratnē un neveic šīs direktīvas piemērošanas jomā esošu saimniecisku darbību, ja starpība starp šo parādu nominālvērtību un to pirkuma cenu atspoguļo šo parādu faktisko ekonomisko vērtību to cesijas brīdī.

Šādos apstākļos parādu cesionārs nesaņem nekādu pretizpildījumu no cedenta, jo starpība starp cedēto parādu nominālvērtību un šo parādu pirkuma cenu atspoguļo šo parādu faktisko ekonomisko vērtību to cesijas brīdī, ko nosaka parādu nedrošais raksturs un paaugstinātais parādnieku maksātnespējas risks.

(sal. ar 22., 25. un 26. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Starptautiskie nolīgumi – EK un Šveices nolīgums par personu brīvu pārvietošanos – Vienlīdzīga attieksme – Pieeja pašnodarbinātībai un tās īstenošana – Pašnodarbinātās personas, kas šķērso robežu

(EK un Šveices nolīguma par personu brīvu pārvietošanos I pielikuma 15. panta 1. punkts)

Summary

Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos I pielikuma 15. panta 1. punktā paredzētais vienlīdzīgas attieksmes princips nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēts, ka šīs dalībvalsts kompetentā iestāde var celt iebildumus pret lauku zemes nomas līgumu, kas noslēgts starp šīs dalībvalsts iedzīvotāju un otras līgumslēdzējas puses pierobežas iedzīvotāju attiecībā uz zemesgabalu, kurš atrodas noteiktā šīs dalībvalsts apgabalā, pamatojoties uz to, ka iznomātais zemes gabals tiek izmantots lauksaimniecības produktu ražošanai, lai tos bez muitas nodokļa eksportētu ārpus Savienības iekšējā tirgus, un ka rodas konkurences izkropļojumi, ja šī tiesiskā regulējuma piemērošana acīmredzami ietekmē lielāku otras līgumslēdzējas puses pilsoņu skaitu nekā tās dalībvalsts pilsoņus, kuras teritorijā šis tiesiskais regulējums ir piemērojams. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai minētā situācija pastāv.

(sal. ar 36. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Preču brīva aprite – Kvantitatīvie ierobežojumi – Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ekoloģijas prēmijas saņemšanai, reģistrējot ievestus izmēģinājuma automobiļus, ir prasīts, lai pirmās reģistrācijas apliecībā būtu norāde “izmēģinājuma transportlīdzeklis” – Nepieļaujamība – Pamatojums – Vides aizsardzība un krāpšanas apkarošana – Neesamība

(LESD 34. un 36. pants)

Summary

LESD 34. un 36. pants nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā tiek prasīts, ka, lai saņemtu atbalstu ar nosaukumu “Bonus écologique – Grenelle de l’environnement”, reģistrējot ievestus izmēģinājuma automobiļus šajā dalībvalstī, pirmās reģistrācijas apliecībā ir jābūt norādei “izmēģinājuma transportlīdzeklis”.

Lai gan šādā tiesiskajā regulējumā ir noteikts, ka attiecībā uz visiem izmēģinājuma transportlīdzekļiem – neatkarīgi no to izcelsmes – ekoloģijas prēmijas saņemšanai ir jāiesniedz reģistrācijas apliecība ar minēto norādi, šī prasība atšķirīgi ietekmē attiecīgos transportlīdzekļus atkarībā no to izcelsmes no dalībvalsts, kurā ir vai nav paredzēta šāda norāde reģistrācijas apliecībā. Tātad tas var ietekmēt pircēju uzvedību un tādējādi ietekmēt šo transportlīdzekļu piekļuvi šīs dalībvalsts tirgum.

Protams, vides aizsardzības, kā arī krāpšanas apkarošanas mērķi var pamatot valsts pasākumus, kuri var ietekmēt tirdzniecību Kopienā, ja vien šie pasākumi ir samērīgi ar sasniedzamo mērķi. Tomēr prasība, ka izmēģinājuma transportlīdzekļu reģistrācijas apliecībā ir jābūt norādei “izmēģinājuma transportlīdzeklis”, ir tikai viens no līdzekļiem, ko kompetentās iestādes var izmantot krāpšanas apkarošanā un vides aizsardzībā. Tādējādi šis aizliegums ir pārmērīgs un līdz ar to nesamērīgs ar vēlamajiem mērķiem.

(sal. ar 29., 30., 34., 37., 38. un 39. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Nodokļa bāze – Atkāpes ietveroši valsts pasākumi

(Padomes Direktīvas 77/388 5. panta 6. punkts, 6. panta 2. punkts, 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts un 27. pants)

Summary

Sestā Direktīva 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm ir aizliegts tādos darījumos, kuri ir noslēgti starp savstarpēji saistītām pusēm, kuras ir vienojušās par cenu, kas ir ievērojami zemāka par atklātā tirgus vērtību, nodokļa bāzes noteikšanai piemērot citu tiesību normu, nevis šīs direktīvas 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunktu, paplašinot tiesību normas, ar kuru nosaka summu, kurai uzliek nodokli, piemērošanu arī attiecībā uz pašpatēriņu jeb tādiem gadījumiem, kuros nodokļu maksātājs izmanto preces un pakalpojumus savām vajadzībām iepriekš minētās direktīvas 5. panta 6. punkta un 6. panta 2. punkta izpratnē, kaut arī šī dalībvalsts nav ievērojusi šīs direktīvas 27. pantā noteikto procedūru, lai saņemtu atļauju piemērot atkāpes pasākumu no iepriekš minētās vispārējās tiesību normas.

(sal. ar 40. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai – Kapitāla nodoklis, ko iekasē no kapitāla sabiedrībām

(Padomes Direktīvas 69/335 4. panta 2. punkts un 7. panta 2. punkts)

Summary

Direktīvas 69/335 par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, kas grozīta ar Direktīvu 85/303, 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā dalībvalsts no jauna ieviests kapitāla nodoklis, kas tiek uzlikts kapitālsabiedrību saņemtajiem aizdevumiem, ja aizdevuma devējam ir tiesības saņemt daļu no sabiedrības peļņas, ja šī dalībvalsts sākotnēji ir atteikusies no šī nodokļa iekasēšanas.

Minētajā 4. panta 2. punktā ietvertā frāze “kapitāla nodokli joprojām var piemērot” ir jāinterpretē tādējādi, ka tā paredz, ka, lai dalībvalstis tiem varētu piemērot kapitāla nodokli, minētajā punktā paredzētajiem darījumiem ne tikai ir jābūt apliktiem ar nodokli, kā paredz šī norma, saskaņā ar 1984. gada 1. jūlijā spēkā esošām valsts tiesībām, bet tiem šis nodoklis ir arī nepārtraukti jāpiemēro.

(sal. ar 37. un 40. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Tiesību aktu tuvināšana – Autortiesības un blakustiesības – Aizsargājamo darbu nomas tiesības un patapinājuma tiesības – Direktīva 92/100 – Autoratlīdzība publiskā patapinājuma gadījumā

(Padomes Direktīvas 92/100 5. panta 1. punkts)

Summary

Direktīvas 92/100 par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā 5. panta 1. punktam ir pretrunā tāds tiesiskais regulējums, ar kuru ir izveidota sistēma, atbilstoši kurai publiska patapinājuma gadījumā autoriem izmaksājamā atlīdzība tiek aprēķināta, ņemot vērā vienīgi valsts iestādēs reģistrēto patapinātāju skaitu un izmantojot vienotu maksājumu, kas noteikts par katru konkrēto patapinātāju un gadu.

Tā kā atlīdzība ir uzskatāma par tā kaitējuma atlīdzināšanu, kas autoram radies tā darbu izmantošanas bez tā piekrišanas rezultātā, šīs atlīdzības apmēra noteikšana nevar būt pilnīgi nesaistīta ar šo kaitējumu veidojošajiem elementiem. Tā kā šis kaitējums izriet no publiskā patapinājuma, t.i., no tā, ka publikai pieejamās iestādes īsteno aizsargājamu objektu nodošanu izmantošanai, tad, nosakot izmaksājamās atlīdzības apmēru, būtu jāņem vērā šīs nodošanas apjoms, ievērojot gan reģistrēto patapinātāju skaitu, gan to aizsargāto objektu skaits, kurus publiskā patapinājuma iestāde ir nodevusi izmantošanai.

(sal. ar 37.–39. un 43. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Kopējais muitas tarifs – Tarifu pozīcijas – “Malt beer base”, kura spirta tilpumkoncentrācija ir 14 % un kurš iegūts no raudzēta alus, dzidrināts un pēc tam ultrafiltrēts, attīrot to no alum raksturīgām sastāvdaļām

(Padomes Regulas Nr. 2658/87 I pielikums)

Summary

Regula Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 2587/91, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds par “malt beer base” dēvēts šķidrums, kura spirta tilpumkoncentrācija ir 14 % un kurš iegūts no raudzēta alus, dzidrināts un pēc tam ultrafiltrēts, attīrot to no tādām vielām kā rūgtvielas un proteīni, ir klasificējams minētās regulas redakcijā ar izdarītajiem grozījumiem I pielikumā ietvertās Kombinētās nomenklatūras pozīcijā 2208.

Pirmkārt, tā kā “malt beer base” ir nevis lietošanai pārtikā paredzēts galaprodukts, bet gan starpprodukts, kuru izmanto kāda jaukta dzēriena izgatavošanai, tas nav uzskatāms par alkoholisku dzērienu. Otrkārt, “malt beer base” neiegūst, gluži vienkārši raudzējot, bet gan pēc tam arī ultrafiltrējot. Šīs papildu apstrādes rezultātā attiecīgais no raudzēta alus iegūtais produkts zaudē Nomenklatūras pozīcijā 2203 ietilpstošajam alum raksturīgās objektīvās īpašības un pazīmes. Savukārt “malt beer base” objektīvās pazīmes un īpašības atbilst vai katrā ziņā ir analoģiskas pozīcijā 2208 esošajam etilspirtam piemītošajām.

(sal. ar 34., 37. un 41. punktu un rezolutīvo daļu)
Lieta C-25/10

Missionswerk Werner Heukelbach eV

pret

État belge

(Tribunal de première instance de Liège lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Tiešie nodokļi — Kapitāla brīva aprite — Mantojuma nodoklis — Legāti bezpeļņas organizācijām — Atteikums piemērot pazeminātu likmi, ja šo organizāciju darbības vieta atrodas citā dalībvalstī, nevis tajā, kurā faktiski dzīvojis vai strādājis mantojuma atstājējs — Ierobežojums — Pamatojums”

Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 10. februāra spriedums I - 499

Sprieduma kopsavilkums

Kapitāla brīva aprite – Ierobežojumi – Mantojuma nodoklis

(LESD 63. pants)

LESD 63. pantam ir pretrunā dalībvalsts tiesību akti, ar kuriem iespēja izmantot pazeminātu likmi mantojuma nodoklim ir paredzēta tikai bezpeļņas organizācijām, kuru darbības vieta ir šajā dalībvalstī vai dalībvalstī, kurā savā nāves brīdī faktiski dzīvojis vai strādājis mantojuma atstājējs vai kurā viņš bija agrāk faktiski dzīvojis, vai kurā bija atradusies viņa darba vieta.

Pat ja dalībvalstij ir atļauts noteikt, ka starp organizācijām, kuras tā atzīst par tādām, kurām ir vairāki vispārējo interešu mērķi, un to veiktajām darbībām ir jābūt pietiekami ciešai saiknei, lai varētu piešķirt atsevišķas nodokļu priekšrocības, dalībvalsts tomēr nevar paredzēt šādas nodokļu priekšrocības tikai tās teritorijā reģistrētām organizācijām, kuru darbības rezultātā valsts var tikt atbrīvota no atsevišķiem tās pienākumiem. It īpaši iespēja, ka dalībvalsts var tikt atbrīvota no atsevišķiem tās pienākumiem, tai neļauj ieviest atšķirīgu attieksmi pret atzītām valsts vispārējo interešu organizācijām un citā dalībvalstī reģistrētām [organizācijām], tādēļ, ka legāti šīm pēdējām minētajām organizācijām – pat ja to darbība atbilst pirmās dalībvalsts tiesību aktos noteiktajiem mērķiem – nevar būt pamats kompensācijai valsts budžetā. Faktiski no pastāvīgās judikatūras izriet, ka nepieciešamība novērst nodokļu ieņēmumu samazinājumu neietilpst ne LESD 65. pantā nosaukto iemeslu skaitā, ne arī primāru vispārējo interešu iemeslu skaitā, kas var pamatot ar LESD izveidotas brīvības ierobežojumu.

(sal. ar 30., 31. un 37. punktu un rezolutīvo daļu)
Lieta C-11/10

Staatssecretaris van Financiën

pret

Marishipping and Transport BV

(Hoge Raad der Nederlanden lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EEK) Nr. 2658/87 — Kopējais muitas tarifs — Muitas nodokļi — Atbrīvojums — Farmaceitiskas vielas — Sastāvs — Ierobežojumi”

Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 17. februāra spriedums I - 679

Sprieduma kopsavilkums

Kopējais muitas tarifs – Atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem – Farmaceitiskie produkti

(Padomes Regulas Nr. 2658/87 I pielikuma pirmās daļas II sadaļas C nodaļas 1. punkta i) apakšpunkts un trešās daļas 3. pielikums redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas Regulām Nr. 2031/2001 un Nr. 1832/2002)

Regulas Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas attiecīgi grozīta ar Regulu Nr. 2031/2001 un Regulu Nr. 1832/2002, I pielikuma pirmās daļas II sadaļas C nodaļas 1. punkta i) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka farmaceitiskai vielai, kas ir iekļauta šī paša I pielikuma trešās daļas 3. pielikumā norādītajā sarakstā un kurai ir tikušas pievienotas citas, tostarp farmaceitiskas, vielas, vairs nevar piemērot atbrīvojumu no muitas nodokļa, kas būtu piemērojams, ja šāda viela būtu tīrā veidā.

Norma par atbrīvojumu no muitas nodokļa paredz izņēmumu no principa, saskaņā ar kuru par Savienībā importētajām precēm parasti ir jāmaksā muitas nodoklis un līdz ar to šāda atkāpi ietveroša norma ir jāinterpretē šauri. Tādēļ, ja nav skaidras norādes vai kāda elementa, kas ļautu secināt, ka Savienības likumdevējs atbrīvojumu ir vēlējies piemērot minētajā 3. pielikumā uzskaitītajām farmaceitiskajām vielām, kuras nav tīrā veidā, ja vien neņem vērā šādu vielu sastāvā esošos iespējamos piemaisījumu atlikumus, tad Regulu Nr. 2658/87 nevar interpretēt tādējādi, ka šo atbrīvojumu var piemērot farmaceitiskām vielām, kurām pievienotas citas vielas.

Turklāt šāda interpretācija ir vispiemērotākā, lai nodrošinātu vienveidīgu minētās regulas noteikumu piemērošanu, jo ar šo regulu valsts muitas iestādēm ir paredzēta ierobežota rīcības brīvība, lai noteiktu, vai farmaceitiska viela ir vai nav tīrā veidā.

(sal. ar 16., 17., 25., 26. punktu un rezolutīvo daļu)
Lieta C-16/10

The Number (UK) Ltd un Conduit Enterprises Ltd

pret

Office of Communications un British Telecommunications plc

(Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Tiesību aktu tuvināšana — Telekomunikācijas — Tīkli un pakalpojumi — Direktīva 2002/22/EK — Uzņēmumu izraudzīšanās universālā pakalpojuma sniegšanai — Specifisku pienākumu noteikšana izraudzītajam uzņēmumam — Telefona izziņu dienestu un abonentu sarakstu pakalpojumi”

Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 17. februāra spriedums I - 693

Sprieduma kopsavilkums

Tiesību aktu tuvināšana – Telekomunikāciju nozare – Universālais pakalpojums un lietotāju tiesības – Direktīva 2002/22

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/20 6. panta 2. punkts un Direktīvas 2002/22 3. panta 2. punkts un 8. panta 1. punkts)

Direktīvas 2002/22 par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) 8. panta 1. punkts ļauj dalībvalstīm, kas saskaņā ar šo tiesību normu ir nolēmušas izraudzīties vienu vai vairākus uzņēmumus, lai garantētu universālā pakalpojuma vai dažādu šīs pašas direktīvas 4.–7. pantā un 9. panta 2. punktā minēto universālā pakalpojuma elementu nodrošināšanu, uzlikt šiem uzņēmumiem vienīgi tādus minētās direktīvas normās īpaši paredzētus specifiskus pienākumus, kuri ir saistīti ar minētā pakalpojuma vai minēto tā elementu nodrošināšanu galalietotājiem, ko izraudzītie uzņēmumi veic paši.

Pat ja dalībvalstīm saskaņā ar universālā pakalpojuma direktīvas 3. panta 2. punktu ir jānosaka “visefektīvākā un piemērotākā pieeja, lai nodrošinātu universālā pakalpojuma ieviešanu”, rīcības brīvība, kāda dalībvalstīm izriet no šīs normas, nevar ļaut tām uzlikt atsevišķiem uzņēmumiem specifiskus pienākumus, izņemot pienākumus, uz kuriem attiecas Direktīvas 2002/20 par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu 6. panta 2. punktā minētie gadījumi.

(sal. ar 38. un 40. punktu un rezolutīvo daļu)
94

No minētā izriet, ka, ciktāl fakts, ja Apvienotā Karaliste būtu pareizi interpretējusi un piemērojusi Konvencijas 12. panta 4. punkta a) apakšpunkta pēdējo teikumu, nozīmētu, ka šī dalībvalsts būtu veikusi lielāku iemaksu Eiropas skolu budžetā, pastāv vismaz netieša saikne starp minētās Konvencijas 12. panta 4. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu un 25. panta 1. punktā paredzētā dalībvalstu pienākuma neizpildi, un Apvienotā Karaliste šo saikni neapšauba. Līdz ar to, kavējot minētos pedagogus pieteikties uz vienu no augstākas algas skalām un saņemt “teaching and learning responsibility payments”, Apvienotā Karaliste nav ievērojusi arī Konvencijas 25. panta 1. punktu.
2

Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp Flachglas Torgau GmbH (turpmāk tekstā – “Flachglas Torgau”) un Vācijas Federatīvo Republiku attiecībā uz to, ka pēdējā minētā ir noraidījusi pirmās pieteikumu par piekļuvi informācijai par Likumu par valsts siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu sadales plānu laikposmā no 2005. līdz 2007. gadam (Gesetz über den nationalen Zuteilungsplan für Treibhausgas Emissionsberechtigungen in der Zuteilungsperiode 2005 bis 2007, turpmāk tekstā – “Zuteilungsgesetz 2007”).
54

Šajā ziņā ir jāatgādina, ka Drošības padomes rezolūcijas, no vienas puses, un Padomes kopējās nostājas, kā arī regulas, no otras puses, ietilpst atšķirīgās tiesību sistēmās. Tiesību aktus, kas ir pieņemti, no vienas puses, Apvienoto Nāciju Organizācijas ietvaros un, no otras puses, Savienības ietvaros, ir pieņēmušas struktūras, kurām ir autonomas pilnvaras, kas tām ir piešķirtas ar to pamatstatūtiem, kādi ir līgumi, ar kuriem tās tika nodibinātas (2011. gada 16. novembra spriedums lietā C-548/09 P Bank Melli Iran/Padome, Krājums, I-11381. lpp., 100. un 102. punkts).
38

Apstāklis, uz kuru norāda iesniedzējtiesa, saskaņā ar kuru kapitālsabiedrību reģistrēšanai uzņēmumu reģistrā attiecībā uz kapitālsabiedrībām sabiedrībām atbilstošo valsts tiesību izpratnē un atšķirībā no citiem uzņēmumiem ir galīgs raksturs, nevar likt apšaubīt iepriekšējā punktā veikto konstatējumu. Pat ja minētā reģistrēšana šajā reģistrā un līdz ar to ikgadējās nodevas samaksa par to ir kapitālsabiedrību juridiskas pastāvēšanas priekšnoteikums, šis elements pats par sevi nevar grozīt šīs ikgadējās nodevas iekasējamības gadījumu, kāds ir norādīts šī sprieduma 34. punktā, pārveidojot to par nodevu, kas jāmaksā par kapitālsabiedrības, kura ir uzņēmuma īpašniece, reģistrāciju (pēc analoģijas skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Denkavit Internationaal u.c., 28. punkts). Turklāt ir skaidrs, ka, ja kapitālsabiedrība nesamaksā minēto nodevu, tas neizraisa kapitālsabiedrības izslēgšanu no uzņēmumu reģistra.
20

Komisija apgalvo, ka noteikuma par “3 no 6 gadiem” nepieciešamais un samērīgais raksturs, kā to apgalvo Nīderlandes iestādes, neizriet no 2005. gada 15. marta sprieduma lietā C-209/03 Bidar (Krājums, I-2119. lpp.) un 2008. gada 18. novembra sprieduma lietā C-158/07 Förster (Krājums, I-8507. lpp.). Šajos spriedumos Tiesas analīze attiecas uz situāciju, kādā atrodas studenti, kas nav ekonomiski aktīvi, uz kuriem neattiecas ne LESD 45. pants, ne Regula Nr. 1612/68 un no kuriem valsts iestādes varēja pieprasīt zināmas pakāpes integrāciju uzņemošajā dalībvalstī. Savukārt Komisija uzskata, ka, ņemot vērā LESD 45. pantu un Regulu Nr. 1612/68, ir jānovērtē migrējošo darba ņēmēju un viņu apgādājamo ģimenes locekļu piekļuve tādām sociālajām priekšrocībām kā atbalsts, kas tiek piešķirts augstākās izglītības iegūšanai.