28

Šādos apstākļos Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) a) Vai [Direktīvas 2014/40] 7. panta 1. un 7. punkts, tos lasot kopā ar šī paša panta 14. punktu, nav spēkā tiesiskās drošības principa pārkāpuma dēļ tāpēc, ka tajos dalībvalstīm ir noteikts pienākums aizliegt laist tirgū noteikta veida tabakas izstrādājumus, skaidri neprecizējot, kuri no šiem tabakas izstrādājumiem ir jāaizliedz jau no 2016. gada 20. maija un kuri – tikai no 2020. gada 20. maija? b) Vai [Direktīvas 2014/40] 7. panta 1. un 7. punkts, tos lasot kopā ar šī paša panta 14. punktu, nav spēkā vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ tāpēc, ka tajos bez attaisnojoša iemesla ietvertie aizliegumi, kurus dalībvalstīm ir pienākums īstenot, tiek pakārtoti pārdošanas apjomam? c) Vai [Direktīvas 2014/40] 7. panta 1. un 7. punkts nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo tajā dalībvalstīm ir noteikts pienākums jau no 2016. gada 20. maija aizliegt laist tirgū tabakas izstrādājumus, kuriem piemīt raksturīgs aromāts un kuru pārdošanas apjoms Savienībā attiecīgā produktu kategorijā ir zem 3 %? d) Gadījumā, ja atbilde [uz pirmā jautājuma a)–c) daļu] ir noliedzoša, kā ir jāinterpretē [Direktīvas 2014/40] 7. panta 14. punktā ietvertais jēdziens “produktu kategorijas”? Vai klasifikācija “produktu kategorijās” ir jāveic pēc raksturīgā aromāta veida vai pēc (aromatizētā) tabakas izstrādājuma veida, vai arī pamatojoties uz abu kritēriju kombināciju? e) Gadījumā, ja atbilde [uz pirmā jautājuma a)–c) daļu] ir noliedzoša, kā ir jākonstatē, vai attiecīgā tabakas izstrādājuma gadījumā ir sasniegta [Direktīvas 2014/40] 7. panta 14. punktā noteiktā 3 % robeža, ja par to nav oficiālu un publiski pieejamu datu un statistikas? 2) a) Vai, transponējot valsts tiesībās Direktīvas 2014/40/ES 8.–11. pantu, dalībvalstis var paredzēt papildu pārejas noteikumus? b) Ja atbilde uz [otrā] jautājuma a) daļu ir noliedzoša: — Vai [Direktīvas 2014/40] 9. panta 6. punkts un 10. panta 1. punkta f) apakšpunkts nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo ar tiem Komisijai tiek deleģētas tiesības noteikt attiecīgas marķēšanas un iepakošanas prasības, nenosakot tai konkrētu izpildes termiņu un neparedzot detalizētākus pārejas noteikumus vai termiņus, kuri nodrošinātu, ka ieinteresētiem uzņēmumiem ir pietiekami daudz laika pielāgoties direktīvas prasībām? — Vai [Direktīvas 2014/40] 9. panta 1. punkta otrā daļa (brīdinājuma teksts) un 4. punkta a) apakšpunkta otrais teikums (burtu izmērs), 10. panta 1. punkta b) apakšpunkts (informācija par smēķēšanas atmešanu) un e) apakšpunkts (brīdinājumu izvietojums), kā arī 11. panta 1. punkta pirmās daļas pirmais teikums (marķējums) nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo tajos dalībvalstīm ir paredzētas daudzas izvēles tiesības un tiesības izstrādāt noteikumus, nenosakot tām konkrētu izpildes termiņu un neparedzot detalizētākus pārejas noteikumus vai termiņus, kuri nodrošinātu, ka ieinteresētiem uzņēmumiem ir pietiekami daudz laika pielāgoties direktīvas prasībām? 3) a) Vai [Direktīvas 2014/40] 13. panta 1. punkta c) apakšpunkts, to lasot kopā ar tā paša panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm ir noteikts pienākums aizliegt izmantot informāciju par garšu, smaržu, jebkādiem aromātu vai citām piedevām arī tad, ja tā nav reklāmas informācija un attiecīgo sastāvdaļu izmantošana joprojām ir atļauta? b) Vai [Direktīvas 2014/40] 13. panta 1. punkta c) apakšpunkts nav spēkā, jo ar to tiek pārkāpts [Hartas] 17. pants?”