LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 209/29

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 26. maijā iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Lielbritānija) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/The Rank Group PLC

(Lieta C-260/10)

()

2010/C 209/40

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Lielbritānija)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Atbildētājs: The Rank Group plc

Prejudiciālie jautājumi

1) Gadījumā, ja dalībvalsts, īstenojot savu diskrecionāro varu atbilstoši Sestās PVN direktīvas (1) 13. panta B daļas f) apakšpunktam, ir aplikusi ar PVN noteiktus azartspēlēm paredzēto iekārtu veidus (“azartspēļu iekārtas, uz kurām attiecas III daļa”), bet ir saglabājusi spēkā atbrīvojumu no nodokļa attiecībā uz citām šādām iekārtām (tostarp fiksēto likmju derību termināliem [fixed odds betting terminals], “FOBT”) un ja tiek apgalvots, ka dalībvalsts tādējādi esot pārkāpusi nodokļu neitralitātes principu, vai, salīdzinot azartspēļu iekārtas, uz kurām attiecas III daļa, ar FOBT, ir i) izšķiroša nozīme vai ii) kāda nozīme apstāklim, ka a) FOBT sniedz iespēju veikt darbības, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir uzskatāmas par “derībām” (vai darbības, ko attiecīgais regulators, īstenojot savas regulatora pilnvaras, ir gatavs uzskatīt par “derībām” saskaņā ar valsts tiesību aktiem), un b) azartspēļu iekārtas, uz kurām attiecas III daļa, sniedz iespēju veikt darbības, uz kurām saskaņā ar valsts tiesību aktiem attiecas cita klasifikācija, proti, “azartspēles”, un ka uz azartspēlēm un derībām attiecas atšķirīgi reglamentējoši režīmi saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem attiecībā uz azartspēļu kontroli un reglamentēšanu? Ja tas tā ir, kādas atšķirības starp attiecīgajiem reglamentējošajiem režīmiem ir jāņem vērā valsts tiesai?

2) Nosakot, vai nodokļu neitralitātes princips prasa piemērot vienādu nodokļu režīmu 1. jautājumā minētajiem iekārtu veidiem (FOBT un azartspēļu iekārtas, uz kurām attiecas III daļa), kāds abstrakcijas līmenis ir jāizmanto valsts tiesai, nosakot, vai preces ir līdzīgas? It īpaši cik liela mērā ir jāņem vērā šādi aspekti: a) līdzības un atšķirības maksimāli pieļaujamajos likmju un laimestu apmēros starp FOBT un azartspēļu iekārtām, uz kurām attiecas III daļa; b) tas, ka uz FOBT var spēlēt tikai noteiktā veida vietās, attiecībā uz kurām ir izsniegta licence derību organizēšanai un kuras atšķiras no vietām, attiecībā uz ko ir izsniegta licence azartspēlēm, un turklāt atšķiras tām piemērojamie regulatīvie ierobežojumi (lai gan FOBT un ne vairāk kā divas azartspēļu iekārtas, uz kurām attiecas III daļa, var tikt izvietotas spēlēšanai vienā un tajā paša vietā, attiecībā uz kuru ir izsniegta licence derībām); c) tas, ka laimesta laimēšanas iespējas uz FOBT ir tieši saistītas ar publicētajām fiksētajām izredzēm, savukārt laimēšanas iespējas uz azartspēļu iekārtām, uz kurām attiecas III daļa, noteiktos gadījumos varētu tikt mainītas ar ierīci, kas noteiktā termiņā nodrošina konkrētu ieņēmumu procentuālo sadalījumu starp uzņēmēju un spēlētāju; d) līdzības un atšķirības formātos, kas pieejami FOBT un azartspēļu iekārtās, uz kurām attiecas III daļa; e) līdzības un atšķirības starp FOBT un azartspēļu iekārtām, uz kurām attiecas III daļa, mijiedarbībā, kas varētu notikt starp spēlētāju un iekārtu; f) tas, vai vairākums personu, kas spēlē, izmantojot iekārtas, zina par iepriekš minētajiem aspektiem vai uzskata to par tādiem, kuriem ir kāda nozīme, vai par svarīgiem; g) vai atšķirības PVN režīmā ir attaisnojamas ar kādu no iepriekš minētajiem aspektiem?

3) Gadījumā, ja dalībvalsts, īstenojot savu diskrecionāro varu atbilstoši Sestās PVN direktīvas 13. panta B daļas f) apakšpunktam, ir atbrīvojusi no PVN azartspēles, bet ir aplikusi ar PVN noteiktu azartspēlēm izmantojamo iekārtu kategoriju: a) vai principā pastāv pienācīgās rūpības aizstāvība, ko dalībvalsts var izmantot pret apgalvojumu, ka šī dalībvalsts esot pārkāpusi nodokļu neitralitātes principu; un b) ja atbilde uz a) apakšpunktā ietverto jautājumu ir apstiprinoša, kādiem faktoriem ir nozīme, nosakot, vai dalībvalsts var izmantot minēto aizstāvību?

(1) Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.)