Lieta C‑179/13

Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

pret

L. F. Evans

(Centrale Raad van Beroep lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Darba ņēmējam piemērojamo tiesību aktu sociālā nodrošinājuma jomā noteikšana — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — Piemērojamība — Dalībvalsts pilsoņa nodarbinātība trešās valsts konsulātā, kas atrodas citas dalībvalsts teritorijā, kurā viņš dzīvo — Vīnes konvencija par konsulārajiem sakariem — 71. panta 2. punkts — Valsts tiesību akts, ar kuru pastāvīgajiem iedzīvotājiem tiek piešķirtas priekšrocības, privilēģijas un imunitātes”

Kopsavilkums – Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 15. janvāra spriedums

Sociālais nodrošinājums – Migrējoši darba ņēmēji – Savienības tiesiskais regulējums – Piemērojamība personām – Dalībvalsts pilsonis, kurš ir nodarbināts trešās valsts konsulārajā dienestā, kas atrodas citas dalībvalsts teritorijā, un kurš dzīvo šajā pēdējā minētajā valstī – Persona, kurai ir privileģēts statuss atbilstoši 1963. gada Vīnes konvencijas par konsulārajiem sakariem 71. panta 2. punktam, kurā ir paredzēts atbrīvojums attiecībā uz sociālo apdrošināšanu – Persona, kas nepiedalās dzīvesvietas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmā – Izslēgšana

(Padomes Regulas Nr. 1408 2. pants, 13. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 16. pants)

Regulas Nr. 1408/71, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1992/2006, 2. pants, to lasot kopsakarā ar šīs regulas 16. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz laikposmu, kurā dalībvalsts pilsonis ir bijis nodarbināts trešās valsts konsulārajā dienestā, kas atrodas tādas dalībvalsts teritorijā, kuras pilsonības viņam nav, bet kurā viņš dzīvo, uz šo pilsoni neattiecas dalībvalsts tiesību akti šīs tiesību normas izpratnē, ja saskaņā ar viņu uzņemošās dalībvalsts tiesību aktiem, kas ir tikuši pieņemti atbilstoši 1963. gada 24. aprīļa Vīnes konvencijas par konsulārajiem sakariem 71. panta 2. punktam, minētais pilsonis nepiedalās valsts sociālā nodrošinājuma sistēmā.

Atbilstoši Regulas Nr. 1408/71 2. panta 1. punktam tā ir piemērojama darbiniekiem, uz kuriem attiecas vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību akti un kuri ir kādas dalībvalsts pilsoņi. Jēdziens “dalībvalsts tiesību aktu attiecināmība [uz personu]” minētās tiesību normas izpratnē būtu jāinterpretē, ievērojot atbilstošās starptautisko paražu tiesību normas, kas ir tikušas kodificētas 1963. gada Vīnes konvencijā. Attiecībā uz konsulārajam personālam piemērojamo sociālā nodrošinājuma sistēmu minētās konvencijas 48. pantā ir paredzēts, ka konsulārie darbinieki attiecībā uz pakalpojumiem, kurus viņi snieguši nosūtošajai valstij, principā ir atbrīvoti no sociālās apdrošināšanas noteikumiem, kādi ir spēkā uzņemošajā valstī, turklāt tās 71. panta 2. punktā ir atzīts, ka konsulārajiem darbiniekiem, kuri ir uzņemošās valsts pilsoņi vai dzīvo tajā pastāvīgi, ir priekšrocības, privilēģijas un imunitātes tikai, ciktāl tās viņiem ir piešķīrusi šī valsts. Līdz ar to, ja dalībvalsts ir izmantojusi tai piešķirto izvēles iespēju atbrīvot dažus trešās valsts konsulārajā dienestā nodarbinātos konsulāros darbiniekus, kas pastāvīgi dzīvo šajā dalībvalstī, no dalības tās sociālā nodrošinājuma sistēmā laikposmā, kurā tie ir nodarbināti minētajā konsulārajā dienestā, uz šīm personām neattiecas Regulas Nr. 1408/71 piemērošanas joma.

Visbeidzot ne no Regulas Nr. 1408/71 13. panta 2. punkta a) apakšpunkta, ne no tās 16. panta neizriet, ka dalībvalstu pilsoņiem, kuri ir nodarbināti trešo valstu konsulārajos dienestos un uz kuriem neattiecas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma tiesību akti šīs regulas 2. panta izpratnē, tiek piešķirtas tiesības piedalīties dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmā, ne arī noteikts pienākums piedalīties šādā sistēmā.

(sal. ar 29., 36., 37., 39., 40., 47., 49. punktu un rezolutīvo daļu)

Lieta C‑179/13

Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

pret

L. F. Evans

(Centrale Raad van Beroep lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Darba ņēmējam piemērojamo tiesību aktu sociālā nodrošinājuma jomā noteikšana — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — Piemērojamība — Dalībvalsts pilsoņa nodarbinātība trešās valsts konsulātā, kas atrodas citas dalībvalsts teritorijā, kurā viņš dzīvo — Vīnes konvencija par konsulārajiem sakariem — 71. panta 2. punkts — Valsts tiesību akts, ar kuru pastāvīgajiem iedzīvotājiem tiek piešķirtas priekšrocības, privilēģijas un imunitātes”

Kopsavilkums – Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 15. janvāra spriedums

Sociālais nodrošinājums — Migrējoši darba ņēmēji — Savienības tiesiskais regulējums — Piemērojamība personām — Dalībvalsts pilsonis, kurš ir nodarbināts trešās valsts konsulārajā dienestā, kas atrodas citas dalībvalsts teritorijā, un kurš dzīvo šajā pēdējā minētajā valstī — Persona, kurai ir privileģēts statuss atbilstoši 1963. gada Vīnes konvencijas par konsulārajiem sakariem 71. panta 2. punktam, kurā ir paredzēts atbrīvojums attiecībā uz sociālo apdrošināšanu — Persona, kas nepiedalās dzīvesvietas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmā — Izslēgšana

(Padomes Regulas Nr. 1408 2. pants, 13. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 16. pants)

Regulas Nr. 1408/71, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1992/2006, 2. pants, to lasot kopsakarā ar šīs regulas 16. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz laikposmu, kurā dalībvalsts pilsonis ir bijis nodarbināts trešās valsts konsulārajā dienestā, kas atrodas tādas dalībvalsts teritorijā, kuras pilsonības viņam nav, bet kurā viņš dzīvo, uz šo pilsoni neattiecas dalībvalsts tiesību akti šīs tiesību normas izpratnē, ja saskaņā ar viņu uzņemošās dalībvalsts tiesību aktiem, kas ir tikuši pieņemti atbilstoši 1963. gada 24. aprīļa Vīnes konvencijas par konsulārajiem sakariem 71. panta 2. punktam, minētais pilsonis nepiedalās valsts sociālā nodrošinājuma sistēmā.

Atbilstoši Regulas Nr. 1408/71 2. panta 1. punktam tā ir piemērojama darbiniekiem, uz kuriem attiecas vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību akti un kuri ir kādas dalībvalsts pilsoņi. Jēdziens “dalībvalsts tiesību aktu attiecināmība [uz personu]” minētās tiesību normas izpratnē būtu jāinterpretē, ievērojot atbilstošās starptautisko paražu tiesību normas, kas ir tikušas kodificētas 1963. gada Vīnes konvencijā. Attiecībā uz konsulārajam personālam piemērojamo sociālā nodrošinājuma sistēmu minētās konvencijas 48. pantā ir paredzēts, ka konsulārie darbinieki attiecībā uz pakalpojumiem, kurus viņi snieguši nosūtošajai valstij, principā ir atbrīvoti no sociālās apdrošināšanas noteikumiem, kādi ir spēkā uzņemošajā valstī, turklāt tās 71. panta 2. punktā ir atzīts, ka konsulārajiem darbiniekiem, kuri ir uzņemošās valsts pilsoņi vai dzīvo tajā pastāvīgi, ir priekšrocības, privilēģijas un imunitātes tikai, ciktāl tās viņiem ir piešķīrusi šī valsts. Līdz ar to, ja dalībvalsts ir izmantojusi tai piešķirto izvēles iespēju atbrīvot dažus trešās valsts konsulārajā dienestā nodarbinātos konsulāros darbiniekus, kas pastāvīgi dzīvo šajā dalībvalstī, no dalības tās sociālā nodrošinājuma sistēmā laikposmā, kurā tie ir nodarbināti minētajā konsulārajā dienestā, uz šīm personām neattiecas Regulas Nr. 1408/71 piemērošanas joma.

Visbeidzot ne no Regulas Nr. 1408/71 13. panta 2. punkta a) apakšpunkta, ne no tās 16. panta neizriet, ka dalībvalstu pilsoņiem, kuri ir nodarbināti trešo valstu konsulārajos dienestos un uz kuriem neattiecas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma tiesību akti šīs regulas 2. panta izpratnē, tiek piešķirtas tiesības piedalīties dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmā, ne arī noteikts pienākums piedalīties šādā sistēmā.

(sal. ar 29., 36., 37., 39., 40., 47., 49. punktu un rezolutīvo daļu)