Lieta C-564/10

Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

pret

Pfeifer & Langen KG

(Bundesverwaltungsgericht lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība — 3. un 4. pants — Administratīvi pasākumi — Nelikumīgi gūta labuma atgūšana — Kompensācijas vai nokavējuma procenti, kas maksājami saskaņā ar valsts tiesībām — Tiesību normu par noilgumu attiecībā uz šo nokavējuma procentu atgūšanu, kas paredzētas Regulā Nr. 2988/95, piemērošana — Noilguma dies a quo — Jēdziens “Atlikšana” — Jēdziens “Pārtraukšana””

Sprieduma kopsavilkums

Eiropas Savienības pašu resursi — Regula par Savienības finanšu interešu aizsardzību — Lietas par pārkāpumiem — Noilguma termiņš

(Padomes Regulas Nr. 2988/95 3. pants)

Padomes Regulas Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzētais noilguma termiņš, kurš ir piemērojams attiecībā uz pamatparāda atgūšanu, kas atbilst no Savienības budžeta nelikumīgi gūta labuma atmaksai, nav piemērojams procentiem, kuri radušies no šī parāda, ja šie procenti nav jāmaksā saskaņā ar Savienības tiesībām, bet vienīgi saskaņā ar pienākumu, kas paredzēts valsts tiesībās.

Faktiski, lai arī uz labumu, kas nelikumīgi gūts no Savienības budžeta, attiecas minētās regulas 3. pantā paredzētais noilguma režīms, tomēr nedz no šīs normas formulējuma, nedz regulas sistēmas neizriet, ka šie noteikumi būtu paredzēti, lai regulētu procentu parādu gadījumā, kad šāds procentu parāds ir paredzēts nevis nozares tiesiskajā regulējumā, bet gan valsts tiesībās.

Tomēr, ievērojot šī procentu parāda papildinošo raksturu, to nevar atgūt gadījumā, kad saskaņā ar Regulas Nr. 2988/95 3. pantu vai Savienības nozares tiesisko regulējumu ir iestājies noilgums attiecībā uz pašu pamatparādu, t.i., no Savienības budžeta nelikumīgi gūto labumu.

Turklāt, tā kā saskaņā ar LESD 325. pantu dalībvalstīm, lai apkarotu krāpšanu, kas kaitē Kopienu finanšu interesēm, ir jāveic tādi paši pasākumi, kādus tās veic, lai apkarotu krāpšanu, kas kaitē to pašu finanšu interesēm, tām, ja nav Savienības tiesiskā regulējuma un ja to valsts tiesībās ir paredzēta procentu iekasēšana saistībā ar šāda nelikumīgi no valsts budžeta gūta labuma atgūšanu, analoģiski ir jāiekasē procenti, atgūstot no Savienības budžeta nelikumīgi gūtu labumu, it īpaši gadījumā, kad summas, kas iekasētas kā šie procenti, kuru atgūšana paredzēta valsts tiesībās, galu galā tiek ieskaitītas Savienības budžetā.

(sal. ar 50.–53. punktu un rezolutīvo daļu)

Lieta C-564/10

Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

pret

Pfeifer & Langen KG

(Bundesverwaltungsgericht lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība — 3. un 4. pants — Administratīvi pasākumi — Nelikumīgi gūta labuma atgūšana — Kompensācijas vai nokavējuma procenti, kas maksājami saskaņā ar valsts tiesībām — Tiesību normu par noilgumu attiecībā uz šo nokavējuma procentu atgūšanu, kas paredzētas Regulā Nr. 2988/95, piemērošana — Noilguma dies a quo — Jēdziens “Atlikšana” — Jēdziens “Pārtraukšana””

Sprieduma kopsavilkums

Eiropas Savienības pašu resursi – Regula par Savienības finanšu interešu aizsardzību – Lietas par pārkāpumiem – Noilguma termiņš

(Padomes Regulas Nr. 2988/95 3. pants)

Padomes Regulas Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzētais noilguma termiņš, kurš ir piemērojams attiecībā uz pamatparāda atgūšanu, kas atbilst no Savienības budžeta nelikumīgi gūta labuma atmaksai, nav piemērojams procentiem, kuri radušies no šī parāda, ja šie procenti nav jāmaksā saskaņā ar Savienības tiesībām, bet vienīgi saskaņā ar pienākumu, kas paredzēts valsts tiesībās.

Faktiski, lai arī uz labumu, kas nelikumīgi gūts no Savienības budžeta, attiecas minētās regulas 3. pantā paredzētais noilguma režīms, tomēr nedz no šīs normas formulējuma, nedz regulas sistēmas neizriet, ka šie noteikumi būtu paredzēti, lai regulētu procentu parādu gadījumā, kad šāds procentu parāds ir paredzēts nevis nozares tiesiskajā regulējumā, bet gan valsts tiesībās.

Tomēr, ievērojot šī procentu parāda papildinošo raksturu, to nevar atgūt gadījumā, kad saskaņā ar Regulas Nr. 2988/95 3. pantu vai Savienības nozares tiesisko regulējumu ir iestājies noilgums attiecībā uz pašu pamatparādu, t.i., no Savienības budžeta nelikumīgi gūto labumu.

Turklāt, tā kā saskaņā ar LESD 325. pantu dalībvalstīm, lai apkarotu krāpšanu, kas kaitē Kopienu finanšu interesēm, ir jāveic tādi paši pasākumi, kādus tās veic, lai apkarotu krāpšanu, kas kaitē to pašu finanšu interesēm, tām, ja nav Savienības tiesiskā regulējuma un ja to valsts tiesībās ir paredzēta procentu iekasēšana saistībā ar šāda nelikumīgi no valsts budžeta gūta labuma atgūšanu, analoģiski ir jāiekasē procenti, atgūstot no Savienības budžeta nelikumīgi gūtu labumu, it īpaši gadījumā, kad summas, kas iekasētas kā šie procenti, kuru atgūšana paredzēta valsts tiesībās, galu galā tiek ieskaitītas Savienības budžetā.

(sal. ar 50.–53. punktu un rezolutīvo daļu)