ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
29

Attiecībā uz Komisijas argumentu par iespēju pēc analoģijas piemērot Īstenošanas regulas Nr. 809/2014 25. pantu ir jānorāda, ka šajā pantā ir regulēta iespēja pirms pārbaudes uz vietas sniegt “iepriekšēju paziņojumu”. Kā norādījusi Čehijas Republika, termins “iepriekšējs paziņojums” nozīmē, ka atbalsta saņēmējs, attiecībā uz kuru tiks veikta pārbaude, tiek iepriekš brīdināts par šo pārbaudi. Tātad iepriekšējs paziņojums tiek veikts pirms konkrētā pārbaudes datuma, kā tas skaidri izriet no šīs tiesību normas formulējuma, saskaņā ar kuru “pārbaudes uz vietas var izziņot iepriekš”. Turklāt iepriekšējā paziņojumā parasti ir jānorāda atbalsta saņēmējam pārbaudes datums un elementi, kas ir tās priekšmets, lai nodrošinātu minētā atbalsta saņēmēja iepriekšēju iesaistīšanos, ja šāda iesaistīšanās ir nepieciešama pārbaudes efektivitātes nodrošināšanai (skat. arī tālāk 37. un 38. punktu). Tikai ar to vien, ka attiecībā uz atbalsta saņēmēju ir tikusi veikta pirmā pārbaude, atbalsta saņēmējs netiek informēts par to, ka attiecībā uz viņu katrā ziņā tiks veiktas papildu pārbaudes, jo atkarībā no konkrētā gadījuma var būt pietiekami tikai ar vienu pārbaudi vien, nedz arī viņš tiek informēts par vēlāko pārbaužu precīzo datumu, nedz arī par elementiem, kas jāpārbauda to rašanās laikā. Līdz ar to, pat pieņemot, ka iepriekšējs paziņojums var būt “netiešs”, pirmā pārbaude nevar tikt automātiski pielīdzināta “netiešam iepriekšējam paziņojumam”, ar kuru var sākties šajā pašā 25. pantā paredzētie termiņi.
119

It īpaši attiecībā uz agrāko preču zīmju atšķirtspēju ir jāatgādina, ka iebildumu procesā un lai netiktu pārkāpts Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, ir jāatzīst zināma valsts preču zīmes, uz kuru ir balstīti iebildumi pret Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju, atšķirtspējas pakāpe (spriedums, 2012. gada 24. maijs, Formula One Licensing/ITSB, C‑196/11 P, EU:C:2012:314, 47. punkts). Šajā ziņā ir jākonstatē, ka apzīmējuma raksturošana, kvalificējot to kā aprakstošu vai sugas vārdu, ir līdzvērtīga šī apzīmējuma atšķirtspējas noliegšanai (šajā ziņā skat. spriedumu, 2012. gada 24. maijs, Formula One Licensing/ITSB, C‑196/11 P, EU:C:2012:314, 41. punkts).
20

Prasītāja pārmet Apelācijas padomei, ka tā esot uzskatījusi, ka konkrētā sabiedrības daļa ir “jaukta”, proti, to veido gan plaša sabiedrība, gan profesionāļi, un ka tā neesot definējusi konkrēto sabiedrības daļu attiecībā uz katru no pakalpojumiem, sniedzot tikai dažus piemērus. It īpaši runājot par pakalpojumiem, kas aptverti ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, tā norāda, ka pakalpojumi “uz paliktņiem novietotu preču, tostarp multivides preču, pārkraušana; uz paliktņiem novietotu vai nenovietotu preču komplektēšanas pakalpojumi, vai nu sniedzot īpašus pakalpojumus, vai arī vispārīgus pakalpojumus; īpaša vai parasta izmēra nefasētu preču pārvadāšanas pakalpojumi (piemēram, mašīnas vai aprīkojums)” esot domāti tikai profesionālai sabiedrības daļai, savukārt pakalpojumi “drošības transports; ātrās piegādes pakalpojumi uz īpašiem galamērķiem; nosūtīšanas organizēšana preču atgriešanas mērķiem un konsultācijas transporta loģistikas jomā” attiecas gan uz plašu sabiedrību, gan profesionāļiem.
14

Lai gan formāli prasītājs izvirza divus atsevišķus pamatus, no kuriem pirmais attiecas uz acīmredzamu tiesību normas pārkāpumu un otrais – uz pilnvaru un procedūras nepareizu izmantošanu, ir jāuzskata, ka būtībā šie pamati veido vienu vienīgu pamatu, kurš attiecas uz to, ka, ņemot vērā 2016. gada 23. marta lēmumu, veicot salīdzinošu nopelnu izvērtējumu atbilstoši Civildienesta noteikumu 45. pantam, otrreiz tika uzlikts sods par to pašu nodarījumu. Prasītājs tādējādi apgalvo, ka iecēlējinstitūcija ir vienlaikus gan pārkāpusi Civildienesta noteikumu 45. pantu, IX pielikuma 9. panta 3. punktu un ne bis in idem principu, gan arī nepareizi izmantojusi pilnvaras un procedūru.
137

Runājot par pierādījumiem, kurus prasītāja iesniedza savlaicīgi, no iepriekšminētā (skat. it īpaši šā sprieduma 72.–96. punktu) izriet, ka Apelācijas padomes sniegtajā to interpretācijā nav pieļauta kļūda vērtējumā.
644

Šajā nolūkā VNV norādīja: “Attiecībā uz konkrētu uzaicināto pircēju atlasi FROB vienmēr sazinās ar pietiekamu pircēju skaitu pēc tam, kad ir atrastas tirgus intereses, lai ieguldītu bankas darbībā. Ņemot vērā nepieciešamību pabeigt pārdošanas procedūru ārkārtīgi īsā termiņā, privātās pārdošanas procedūrā izrādītā interese sniedz informāciju par tirgus interešu analīzi. Privātas pārdošanas procedūras laikā tika uzrunāti vairāki potenciālie pretendenti, kas darbojās Spānijas un starptautiskajos tirgos. Tikai pieci dalībnieki pauda savu sākotnējo interesi un tādējādi tika uzaicināti iesniegt nesaistošus piedāvājumus privātās pārdošanas procedūrā. FROB sazināsies ar pieciem dalībniekiem, kuri tika aicināti iesniegt piedāvājumus privātās pārdošanas procedūrā. Šo piecu dalībnieku uzrunāšanu pamato finanšu stabilitātes apsvērumi un būtiskais risks, ka, veicot tirdzniecību plašākā potenciālo pircēju lokā, riska un vērtējumu atklāšana vai bankas kritiski svarīgo funkciju un funkciju, kuras nav kritiski svarīgas, identifikācija izraisīs papildu nenoteiktību un uzticības zaudēšanu tirgū. Turklāt plašāka pircēju skaita uzrunāšana varētu palielināt aizplūšanas iespējamību un līdz ar to risku, ka banka varētu kļūt par noregulējuma priekšmetu ļoti īsā termiņā. Arī steidzamības un ļoti ierobežotā laika dēļ, kam būtu jābūt pieejamam tirdzniecības procesam, lielāka dalībnieku skaita uzaicināšana palielinātu procedūras sarežģītību. Papildus tam, pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no Bankas, ir apšaubāms, ka pretendenti, kuri vēl nav izrādījuši interesi par privātas pārdošanas procedūru, iesniegtu piedāvājumus. Saskaņā ar Regulas Nr. 806/2014 24. panta 3. punktu VNV centīsies rast līdzsvaru starp tirdzniecības prasībām un nepieciešamību sasniegt noregulējuma mērķus. It īpaši VNV daļēji atkāpsies no tirdzniecības prasībām apstākļu steidzamības dēļ un it īpaši materiālā apdraudējuma finanšu stabilitātei, kas izrietētu no bankas maksātnespējas, dēļ, kā arī dēļ fakta, ka nepieciešamības uzrunāt plašāku pircēju loku ievērošana apdraudētu arī uzņēmuma pārdošanas instrumenta efektivitāti.”
Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2021. gada 20. janvāra spriedums – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (“BBQLOUMI”)

(lieta T‑328/17 RENV)

Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BBQLOUMI” pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības kolektīva vārdiska preču zīme “HALLOUMI” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

1. Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamati – Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi – Sajaukšanas ar agrāku preču zīmi iespēja – Vērtēšanas kritēriji (Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (skat. 45., 47., 51., 71. punktu)

2. Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamati – Agrākas kolektīvas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi – Sajaukšanas ar agrāku preču zīmi iespēja – Vērtēšanas kritēriji (Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 66. panta 1. punkts) (skat. 46. punktu)

3. Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamati – Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi – Attiecīgo preču zīmju līdzība – Vērtēšanas kritēriji – Kombinēta preču zīme – Preču zīmi veidojoša elementa atšķirtspējas novērtēšana (Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (skat. 52. punktu)

4. Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamati – Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi – Sajaukšanas ar agrāku preču zīmi iespēja – Grafiska preču zīme “BBQLOUMI” – Kolektīva vārdiska preču zīme “HALLOUMI” (Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (skat. 53., 55., 65., 69.,75. punktu)

5. Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamati – Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi – Sajaukšanas ar agrāku preču zīmi iespēja – Agrākas preču zīmes vāja atšķirtspēja – Ietekme (Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (skat. 64. – 66. punktu)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 16. marta lēmumu lietā R 497/2016‑4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi un M. J. Dairies.

Rezolutīvā daļa

1) Prasību noraidīt.
159

Šādos apstākļos nav nepieciešams izteikties par replikas raksta C.3. pielikuma pieņemamību. Neatkarīgi no jautājuma, vai attiecīgais dokuments ar nosaukumu Monitoring of Undertaking – Finding following the verification visit, kura galvene norāda uz Komisijas Tirdzniecības ģenerāldirektorātu, varēja būt prasītājas advokāta rīcībā un izmantots šajā lietā, ir jāsecina, ka runa ir tikai par administratīvās pieejas piemēru, kuru Komisija bija izmantojusi konkrētajā gadījumā, par kuru turklāt nav pierādīts, ka tai būtu tādi paši apstākļi kā šajā lietā. No tā būtībā izriet, ka Komisija pēc tam, kad tā bija konstatējusi konkrētu saistību pārkāpumu, tomēr uzskatīja, ka nav jāveic jelkāda rīcība. Taču šajā lietā strīda risinājums nav balstīts uz to dažādo pieeju salīdzinājumu, ko Komisija varēja izmantot savā iepriekšējā praksē saistībā ar attiecīgo uzņēmēju saistību pārkāpumiem.
4

Ar 2017. gada 16. jūnija vēstuli Komisija atteicās sniegt piekļuvi minētajai vēstulei, kas faktiski bija datēta ar 2017. gada 22. martu, šo atteikumu pamatojot ar to, ka tā ir daļa no izskatīšanā esošas administratīvās lietas valsts atbalsta kontroles ietvaros un ka uz to būtībā attiecas vispārēja prezumpcija, ka šāda dokumenta izpaušana principā apdraudētu izmeklēšanas mērķu aizsardzību, kas esot izņēmums no principa par piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešo ievilkumu. Tā arī atsaucās uz izņēmumu, kas attiecas uz komerciālo interešu aizsardzību, kā paredzēts Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā.
109

Trešām kārtām, ir jāatgādina – tā kā tādiem pasākumiem kā apstrīdētie akti ir būtiska ietekme uz attiecīgo personu tiesībām un brīvībām, Padomei ir pienākums ievērot šo personu tiesības uz aizstāvību, norādot viņu vārdu ierakstīšanas iemeslus attiecīgajā sarakstā kopā ar lēmumu vai tūlīt pēc tā pieņemšanas un ļaujot tām iesniegt savus apsvērumus vēlākais pirms otra lēmuma attiecībā uz šīm personām pieņemšanas un tādējādi attiecīgajā gadījumā atspēkot konkrēto prezumpciju, norādot apstākļus, kas ir saistīti ar viņu personisko situāciju un kas liecina par labu lēmuma pieņemšanai, nepieņemšanai vai tam, lai šim lēmumam būtu tāds vai citāds saturs (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2011. gada 21. decembris, Francija/People’s Mojahedin Organization of Iran, C‑27/09 P, EU:C:2011:853, 61.–67. punkts). Šajā ziņā ir jānorāda, ka no lietas materiāliem izriet, ka Padome ar 2016. gada 19. decembra vēstuli ir nosūtījusi prasītājam pierādījumus, kā arī dalībvalsts iesniegto priekšlikumu, uz kura pamata viņa vārds tika iekļauts apstrīdētājiem aktiem pievienotajos sarakstos. Līdz ar to Padome piedāvāja prasītājam iespēju iesniegt pierādījumu par to, ka par spīti nopietnu norāžu pastāvēšanai, kas viņu liek iekļaut to personu kategorijā, uz kuru attiecas attiecīgais iekļaušanas kritērijs, viņš tomēr nav saistīts ar Sīrijas režīmu. Līdz ar to ir jāuzskata, ka prasītāja tiesības uz aizstāvību tika ievērotas.
203

Atbilstoši Reglamenta 134. panta 1. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tomēr saskaņā ar Reglamenta 135. pantu, ja to prasa taisnīgums, Vispārējā tiesa, pirmkārt, var nolemt, ka lietas dalībnieks, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, bet tikai daļēji atlīdzina pretējās puses tiesāšanās izdevumus vai pat vispār tiek atbrīvots no šā pienākuma. Otrkārt, Vispārējā tiesa lietas dalībniekam, pat ja spriedums ir tam labvēlīgs, var piespriest pilnībā vai daļēji atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to pamato tā rīcība, tostarp pirms tiesvedības ierosināšanas, it īpaši, ja tā pretējai pusei ir radījusi izdevumus, kurus Vispārējā tiesa atzīst par nepamatotiem vai ļaunprātīgi radītiem.
32

No šīs judikatūras izriet arī, ka Regulas Nr. 207/2009 54. panta 2. punkta mērķis ir noteikt sankciju agrāko preču zīmju īpašniekiem, kas ir akceptējuši Eiropas Savienības vēlākas preču zīmes izmantošanu piecu secīgu gadu laikā, zinot par šo izmantošanu, tādējādi, ka šie īpašnieki zaudē prasījumus par spēkā neesamības atzīšanu un par iebildumiem pret minēto preču zīmi. Šīs tiesību normas mērķis tādējādi ir līdzsvarot preču zīmes īpašnieka intereses saglabāt šīs preču zīmes pamatfunkciju un citu uzņēmēju intereses izmantot apzīmējumus, ar kuriem var tikt apzīmētas to preces un pakalpojumi. Šis mērķis nozīmē, ka, lai saglabātu šo pamatfunkciju, agrākas preču zīmes īpašniekam ir jāspēj iebilst pret viņa preču zīmei identiskas vai līdzīgas vēlākas preču zīmes izmantošanu. Proti, tikai no brīža, kad agrākas preču zīmes īpašnieks ir uzzinājis par vēlākas Eiropas Savienības preču zīmes izmantošanu, tam ir iespēja to neakceptēt un tātad iebilst pret to vai lūgt atzīt vēlākās preču zīmes spēkā neesamību, un līdz ar to sākas ierobežojumu akcepta rezultātā iestāšanās termiņš (skat. spriedumu, 2016. gada 20. aprīlis, SkyTec, T‑77/15, EU:T:2016:226, 31. punkts un tajā minētā judikatūra).
72

Tomēr Padomei atkarībā no lietas apstākļiem ir jāizvērtē nepieciešamība veikt papildu pārbaudes, it īpaši lūgt Ukrainas iestādēm paziņot papildu pierādījumu elementus, ja tie, kuri jau ir iesniegti, izrādās nepietiekami vai nesaskanīgi. Nevar tikt izslēgts, ka Padomes rīcībā nonākušie pierādījumi, ko ir iesniegušas vai nu pašas Ukrainas iestādes, vai kas ir iesniegti citā veidā, neizraisa to, ka šai iestādei rodas šaubas par šo iestāžu jau iesniegto pierādījumu pietiekamo raksturu. Turklāt saistībā ar iespēju, kāda ir jāpiešķir attiecīgajām personām, iesniegt apsvērumus attiecībā uz pamatojumu, kādu Padome ir iecerējusi noteikt, lai saglabātu to vārdu attiecīgajā sarakstā, šīs personas var iesniegt tādus pierādījumus, attiecīgā gadījumā attaisnojošus pierādījumus, kuri prasa Padomei veikt papildu pārbaudes. It īpaši, lai gan Padomei nav jāaizstāj Ukrainas tiesu iestāžu veiktais novērtējums ar savu novērtējumu par BPG vēstulēs minēto kriminālprocesu pamatotību, nevar izslēgt, tostarp ņemot vērā prasītāja apsvērumus, ka šai iestādei var rasties pienākums lūgt Ukrainas iestādēm skaidrojumus par pierādījumiem, uz kuriem šie procesi ir balstīti (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 7. jūlijs, Arbuzov/Padome, T‑221/15, nav publicēts, EU:T:2017:478, 112. punkts un tajā minētā judikatūra).
7

Civildienesta noteikumu X pielikuma 10. panta 1. punktā ir precizēts: “1. Piemaksu par dzīves apstākļiem nosaka kā procentuālo daļu no atsauces summas atkarībā no ierēdņa dienesta vietas. Minētā atsauces summa ietver kopējo pamatalgu, kā arī ekspatriācijas pabalstu, apgādnieka pabalstu un apgādājamā bērna pabalstu, atņemot no tiem obligātos atskaitījumus, kas minēti Civildienesta noteikumos vai noteikumos, kas pieņemti to īstenošanai. [..] Iecēlējinstitūcija var pieņemt lēmumu piešķirt papildu prēmiju papildus pabalstam par dzīves apstākļiem gadījumos, kad ierēdnis vairākkārt ticis norīkots izpildīt uzdevumus dienesta vietā, kurā apstākļi ir uzskatāmi par sarežģītiem vai ļoti sarežģītiem. Minētā papildu prēmija nepārsniedz 5 % no pirmajā daļā minētās atsauces vērtības [..]”
35

Jāsecina, ka no iestādes, no kuras ierēdnis ir pārcelts, iecēlējinstitūcijas kompetences izlemt par viņa paaugstināšanu amatā tajā gadā, kura laikā viņš ir pārcelts, un par šīs kompetences pamatu, kas ir nepieciešamais nopelnu salīdzinājums to ierēdņu starpā, kuri ir kolēģi vienā iestādē šīs salīdzināšanas brīdī, nenovēršami izriet (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2011. gada 28. jūnijs, Mora Carrasco u.c./Parlaments, F‑128/10, EU:F:2011:96, 35. punkts, un rīkojumu, 2011. gada 5. jūlijs, Alari/Parlaments, F‑38/11, EU:F:2011:103, 27. punkts), ka attiecīgā iestāde, no kuras ierēdnis pārcelts, piemēro pati savu paaugstināšanas amatā sistēmu. Turklāt var norādīt, ka par iestādes, no kuras pārcelšana ir veikta, paaugstināšanas amatā sistēmas piemērošanu arī ir panākta vienošanās administrācijas vadītāju kolēģijas 2011. gada 30. novembra secinājumos. Proti, neizsakot vērtējumu par šo secinājumu saistošo spēku, par ko pastāv diskusija lietas dalībnieku starpā, no tiem izriet, ka “paaugstināšanas amatā spēkā stāšanās datums ir tas datums, kāds izriet no iestādes, no kuras ierēdnis pārcelts, paaugstināšanas amatā sistēmas”, kas nozīmē, ka šis datums ir jānosaka, piemērojot minēto sistēmu.
Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums –

BTC/Komisija

(lieta T‑786/17)

Šķīrējklauzula – Finansējuma līgums, kas noslēgts pamatprogrammas eTEN par Eiropas telekomunikāciju tīkliem ietvaros – Projekts “SafeChemo” – OLAF izmeklēšanas ziņojums, kurā konstatēts, ka noteikti izdevumi nav attaisnoti – Izmaksāto summu daļēja atmaksāšana – Pretprasība

1. Prasība atcelt tiesību aktu – Pārsūdzami tiesību akti – Jēdziens – Tiesību akti, kas rada saistošas tiesiskās sekas – Prasība, kas faktiski attiecas uz līgumiska rakstura strīdu – Komisijas vēstules un izdota paziņojuma par parādu atcelšana – Savienības tiesas kompetences neesamība – Nepieņemamība (LESD 263. un 272. pants) (skat. 28.–35. punktu)

2. Eiropas Savienības budžets – Savienības finanšu atbalsts – Saņēmēja pienākums ievērot atbalsta piešķiršanas nosacījumus – Tikai faktisko izdevumu finansēšana – Deklarēto izdevumu pamatošana – Tādu grāmatvedības dokumentu iesniegšana, kas atbilst attiecīgās subsīdijas piešķiršanas tehniskajiem nosacījumiem un ko ir iespējams pārbaudīt auditā – Neesamība – Neatlīdzināmi izdevumi (LESD 317. pants) (skat. 77.–80., 84., 85., 107. punktu)

3. Eiropas Savienības budžets – Savienības finanšu atbalsts – Saņēmēja pienākums ievērot atbalsta piešķiršanas nosacījumus – Tikai faktisko izdevumu finansēšana – Procedūra, ko ierosinājusi Komisija saistībā ar konkursu izmaksātu avansu atgūšanai – Atgūšanas pieprasījums, kas izriet no nolīgumu noteikumiem – Samērīguma principa pārkāpums – Neesamība (LESD 317. pants) (skat. 95.–100. punktu)

Priekšmets

Pirmkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmām kārtām, atcelt Komisijas 2017. gada 27. septembra lēmumu Ares(2017) 4709558 par tā finansējuma atmaksāšanu, kas prasītājai izmaksāts atbilstoši līgumam C046311 saistībā ar projekta “ePrescription and Automation for a Safe Management of Cytostatistics” finansēšanu, kas ticis noslēgts programmas eTEN par Eiropas telekomunikāciju tīkliem ietvaros, otrām kārtām, atcelt Komisijas 2017. gada 2. oktobra vēstuli Ares(2017) 4790311, kurā bija ietverts paziņojums par parādu Nr. 3241712708, un, trešām kārtām, atcelt paziņojumu par parādu Nr. 3241712708, un, otrkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 272. pantu un ar kuru tiek lūgts atzīt par nepamatotu Komisijas pieprasījumu atmaksāt summas, kā arī pretprasību, kuras mērķis ir piespriest prasītājai atmaksāt šī līguma izpildes ietvaros nepamatoti izmaksātu summu.

Rezolutīvā daļa

1) BTC Srl celto prasību noraidīt.

2) Piespriest BTC atmaksāt Eiropas Komisijai pamatsummu 380989,49 EUR apmērā, kā arī nokavējuma procentus ar likmi 3,50 % gadā no 2017. gada 17. novembra līdz parāda pilnīgai atmaksai.
Tikai tādi akti, kas rada saistošas tiesiskās sekas, tieši un tūlītēji ietekmējot attiecīgo personu tiesisko situāciju, [arī] būtiski grozot to tiesisko situāciju raksturotajā veidā, var tikt uzskatīti par nelabvēlīgiem aktiem.

Tādēļ paziņojums, kurā pausta nostāja par pensiju tiesību uzkrājuma ikgadējo likmi un ieinteresētās personas pensionēšanās vecumu, nosakot viņas stāšanās dienestā datumu, lai piemērotu pārejas noteikumus, kas ietverti Regulā Nr. 1023/2013, ar ko groza Civildienesta noteikumus un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, rada tiesiskas sekas, kas nekavējoties un galīgā veidā ietekmē ieinteresētās personas administratīvo situāciju, jo ar minēto lēmumu iestāde viņu izslēdz no pārejas režīma priekšrocībām, kurš ieviests ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 21. un 22. pantu, piemērojot viņai pensijas tiesību uzkrājuma ikgadējo likmi un pensionēšanās vecumu, kas koriģēti ar 2014. gada reformu. No tā izriet, ka šāds paziņojums ir nelabvēlīgs akts Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkta izpratnē un to nevar uzskatīt par tādu, kas ietver tikai vienkāršu informāciju par Civildienesta noteikumos ietverto normu darbības apjomu attiecībā uz pensijas tiesībām un to aprēķina metodi pēc 2014. gada reformas stāšanās spēkā.

(skat. 43.–45., 48., 49. un 52. punktu)
Iestādēm šajā ziņā ir plaša rīcības brīvība, lai noteiktu spēju kritērijus attiecībā uz aizpildāmajām amata vietām un lai atkarībā no šiem kritērijiem un dienesta interesēs noteiktu konkursa organizēšanas nosacījumus un kārtību. Tomēr konkursu organizēšanas jomā, it īpaši saistībā ar pielaišanas nosacījumu noteikšanu, iestādēm rīcības brīvība ir jāizmanto atbilstoši Civildienesta noteikumu 27. panta pirmās daļas un 29. panta 1. punkta imperatīvajām tiesību normām. Civildienesta noteikumu 27. panta pirmajā daļā ir imperatīvi definēts jebkuras darbā pieņemšanas mērķis, bet Civildienesta noteikumu 29. panta 1. punktā ir noteikts procesuālais regulējums, kas ir jāievēro, lai aizpildītu vakances. Tādējādi šī rīcības brīvība vienmēr ir jāizmanto atkarībā no aizpildāmo amata vietu prasībām un – vispārīgāk – dienesta interesēs.

Konkrēti attiecībā uz noteikumiem, ar kuriem tiek ierobežota kandidātu reģistrēšanās konkursam, pat ja ar tiem var tikt ierobežotas iestādes iespējas pieņemt darbā labākos kandidātus Civildienesta noteikumu 27. panta pirmās daļas nozīmē, no tiem tomēr neizriet, ka jebkurš šādi ierobežojošs noteikums būtu pretrunā iepriekš minētajam pantam. Administrācijas rīcības brīvība konkursu organizēšanā un – vispārīgāk – dienesta intereses dod iestādei tiesības izvirzīt nosacījumus, kurus tā uzskata par piemērotiem un kuri, ierobežodami kandidātu piekļuvi konkursam un līdz ar to arī samazinādami konkursam reģistrēto kandidātu skaitu, tomēr neietver risku, ka tiks apdraudēts mērķis nodrošināt, ka piesakās visspējīgākie, visefektīvākie un visgodprātīgākie kandidāti Civildienesta noteikumu 27. panta pirmās daļas nozīmē.

Tādējādi par Civildienesta noteikumu 27. panta pirmajai daļai neatbilstošiem tiek uzskatīti tikai tādi nosacījumi, kuri, ierobežodami kandidātu piekļuvi konkursam, ietver risku, ka tiks apdraudēts mērķis nodrošināt labāko kandidātu pieteikšanos.

Turklāt, ņemot vērā iestādēm šajā jomā piešķirto plašo rīcības brīvību, Vispārējai tiesai, pārbaudot, vai ir ievērots nosacījums par dienesta interesēm, ir jānoskaidro tikai tas, vai iestāde ir rīkojusies saprātīgi un neapstrīdami un nav izmantojusi savu rīcības brīvību acīmredzami nepareizi.

(skat. 36.–38., 40. un 41. punktu)
3.

Eiropas Savienības preču zīme–Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana–Absolūti atteikuma pamati–Preču zīmes, kuras sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kas var kalpot, lai apzīmētu preces vai pakalpojuma īpašības–Jēdziens–Neoloģisms, kas sastāv no elementiem, kuri apraksta attiecīgo preču vai pakalpojumu īpašības–Iekļaušana, ja kombinācija nav neparasta (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (skat. 26. punktu)