ĢENERĀLADVOKĀTA JANA MAZAKA [JÁN MAZÁK] SECINĀJUMI,

sniegti 2007. gada 8. februārī ( )

Lieta C‑254/05

Eiropas Kopienu Komisija

pret

Beļģijas Karalisti

Automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma – Prasība par tipa apstiprināšanu – Citā dalībvalstī jau veiktas pārbaudes un testi





1. Šajā lietā Komisija saskaņā ar EKL 226. pantu lūdz atzīt, ka, pieprasot, lai uz automātiskām ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi ražotas un tirgotas citās dalībvalstīs, bet kurām nav “CE” marķējuma ( ): 1) attiektos noteikts Beļģijas standarts (turpmāk tekstā – “standarts NBN S21‑100”); 2) attiektos tipa apstiprināšanas procedūra, ko šajā gadījumā veic organizācija ar nosaukumu “BOSEC”, kas ir šķērslis, vēl jo vairāk ņemot vērā šīs apstiprināšanas procedūras nesamērīgās izmaksas; 3) attiektos pārbaudes un testi sakarā ar šo tipa apstiprināšanu, kas būtībā ir tādi paši kā jau citā dalībvalstī veiktās pārbaudes, Beļģija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants.

I – Atbilstošās valsts tiesību normas

2. Franču kopienas vadības 1990. gada 24. decembra lēmumā ietverti detalizēti noteikumi un procedūra, saskaņā ar kuru 1991. gada 1. janvārī pastāvošas iestādes, kuras piedāvā naktsmītnes, var saņemt drošības sertifikātu, un noteikti ugunsdrošības standarti, kas ir specifiski iestādēm, kuras piedāvā naktsmītnes (turpmāk tekstā – “1990. gada 24. decembra lēmums”).

3. Saskaņā ar šī lēmuma 2. un 3. pantu iestāde var sākt piedāvāt naktsmītnes tikai pēc tam, kad tai ir ticis izsniegts drošības sertifikāts, kuru izsniedz tikai tad, ja ir tikuši apmierināti ugunsdrošības standarti, kas ir specifiski iestādēm, kuras piedāvā naktsmītnes, kā noteikts minētā lēmuma 1. pielikumā.

4. Saskaņā ar šī lēmuma 1. pielikuma 7.4.4. punktu ir jāveic ugunsgrēka signalizācijas iekārtu ar punktveida detektoriem vispārēja uzstādīšana un pārbaude saskaņā ar standartu NBN S21‑100 un attiecībā uz šīm iekārtām ir jāsaņem sertifikāts par to, ka tās atbilst šim standartam.

5. Attiecībā uz Valonijas reģionu 1990. gada 24. decembra lēmums tika atcelts saskaņā ar Valonijas reģiona 2003. gada 18. decembra dekrēta par iestādēm, kuras piedāvā naktsmītnes tūristiem, 158. pantu. Minētā lēmuma noteikumi vēl joprojām ir piemērojami attiecībā uz Briseles reģionu.

6. Valonijas valdības 1998. gada 3. decembra lēmums ievieš 1997. gada 5. jūnija dekrētu, kas attiecas uz veco ļaužu rehabilitācijas centriem, aprūpētām dzīvesvietām un aprūpes centriem un saskaņā ar ko izveido Valonijas pensiju padomi (turpmāk tekstā – “1998. gada 3. decembra lēmums”).

7. Šī lēmuma 27. pantā noteikts:

“I pielikumā noteiktie ugunsdrošības un panikas novēršanas standarti ir piemērojami attiecībā uz veco ļaužu rehabilitācijas centriem, aprūpētām dzīvesvietām un aprūpes centriem.”

8. 1998. gada 3. decembra lēmuma I pielikuma 7.7.1. punktā noteikts:

“Vispārējās automātiskās signalizācijas sistēmas ir jāpārbauda saskaņā ar Beļģijas standartu NBN S21‑100 “Automātisku ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem konstrukcija”. Tomēr pārbaudes jāveic attiecībā uz visām sistēmas daļām (detektoriem, centrālēm, signālu indikācijas paneļiem, servoierīcēm u.c. [..]).”

9. Beļģijas standartā NBN S21‑100 ietverti nosacījumi vispārēju automātisku ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem konstrukcijai.

10. Šī standarta 4.2. punktā ar virsrakstu “Apraksts” noteikts:

“Automātiska ugunsgrēka signalizācijas sistēma galvenokārt sastāv no:

– sensoriem, kas ir jūtīgi pret vienu no degšanas raksturīgajām iezīmēm, kuri tiek dēvēti par detektoriem,

– vadu un elektrības kabeļu tīkla,

– kontroles paneļa, kas saceļ trauksmi un norāda zonu, kurā atklāta problēma, un šīs problēmas raksturu,

– elektrības piegādēm.

Šādām iekārtām jāatbilst Eiropas CEN vai Beļģijas standartiem, un gan sistēma, gan tās uzstādītājs jāsertificē BOSEC [Belgian Organisation for Security Certification (Beļģijas Drošības sertifikācijas organizācija)]. Visām vienā sistēmā ietilpstošajām sastāvdaļām jābūt savstarpēji savietojamām.

Sistēmai var pievienot indikatorus, ar roku darbināmas signālierīces vai jebkādas citas servoierīces, ar noteikumu, ka tās atbilst šī standarta prasībām.

Detektora pamats vai savienojums ir jāaprīko ar optisku brīdinājuma signālu.”

11. Saskaņā ar Beļģijas standarta NBN S21‑100 4.3.1. punktu visiem detektoru tipiem ir jāatbilst Beļģijas standartu prasībām.

12. Šī standarta 4.4.6. un 4.4.8.2. punktā attiecīgi noteiktas obligātās prasības rezerves elektrības piegādei un kabeļiem, ko izmanto automātiskās ugunsgrēka signalizācijas sistēmās ar punktveida detektoriem.

II – Pirmstiesas procedūra

13. Pēc tam, kad Komisija 2003. gada janvārī saņēma sūdzību no Apvienotajā Karalistē reģistrēta uzņēmuma, kuram bija radušās grūtības, Beļģijā tirgojot noteikta veida ugunsgrēka signalizācijas sistēmas, tā Beļģijas valdībai nosūtīja brīdinājuma vēstuli, izklāstot aizdomas par to, ka atsevišķi Beļģijas tiesību akti apgrūtina noteikta veida ugunsgrēka signalizācijas sistēmu importu Beļģijā.

14. Beļģijas valdība savus paskaidrojumus Komisijai izklāstīja 2003. gada 9. septembrī nosūtītā vēstulē.

15. Uzskatot, ka Beļģija nav izpildījusi tai ar EKL 28. pantu uzliktos pienākumus, Komisija 2004. gada 7. jūlijā izdeva argumentētu atzinumu, kurā tā uzaicināja Beļģiju veikt vajadzīgos pasākumus šī atzinuma izpildei divu mēnešu termiņā pēc tā paziņošanas.

16. Beļģijas valdība uz iepriekš minēto argumentēto atzinumu atbildēja ar 2004. gada 9. septembra vēstuli.

17. Tā kā Komisija nebija apmierināta ar atbildi, ko tā saņēma no Beļģijas valdības, tā nolēma celt šo prasību.

III – Apsvērumi

18. Komisija norāda, ka 1990. gada 24. decembra un 1998. gada 3. decembra lēmumi ierobežo automātisku ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma, bet kas tiek likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī, brīvu apriti. Pieprasot, lai tiktu ievērots standarts NBN S21‑100, Beļģijas tiesību akti no daļas Beļģijas tirgus izslēdz noteiktu automātisku ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī, bet kurām nav CE marķējuma, lietošanu, ja šīs sistēmas neatbilst šim Beļģijas standartam. Faktiski neviena iestāde, kura piedāvā naktsmītnes vai aprūpētas veco ļaužu dzīvesvietas, neiegādāsies automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem, kas ir tikušas likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī un kuras nodrošina līdzvērtīgu drošības līmeni, bet kuras neatbilst Beļģijas standartam. Līdz ar to šādi produkti tiek izslēgti no Beļģijas tirgus, priekšroku dodot tādām precēm, kuras atbilst Beļģijas standartam.

19. Līdzīgā kārtā vairākos pašvaldību tiesību aktos par ugunsdrošību arī noteikts, ka ugunsgrēka detektoriem ir jāatbilst standartam NBN S21‑100. Turklāt, ja ugunsdzēsības dienestam lūdz noteikt ugunsdrošības pasākumus kādai būvei, uz kuru neattiecas nekādi specifiski tiesību akti par ugunsdrošību, šis dienests šajā nolūkā parasti arī izmanto standartu NBN S21‑100. Tādu iemeslu dēļ, kas ir līdzīgi tiem, kas ir norādīti attiecībā uz diviem iepriekš minētajiem lēmumiem, šī prakse ir uzskatāma par pasākumiem ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību.

20. Faktiski Beļģijas reģionālo un pašvaldību tiesību aktu, kā arī ugunsdzēsības dienestu administratīvās prakses rezultātā uzņēmēji, kuri ražo vai tirgo ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī, bet kurām nav CE marķējuma, var izlemt nepārdot savus produktus Beļģijas tirgū, vai arī tiem var būt pienākums šīs sistēmas pārstrādāt, lai piekļūtu konkrētajam tirgum.

21. Komisija apgalvo arī, ka standartā NBN S21‑100 un it īpaši tā 4.2., 4.3.1., 4.4.6. un 4.4.8.2. punktā ir ietvertas prasības attiecībā uz automātiskās ugunsgrēka signalizācijas sistēmās ar punktveida detektoriem izmantojamām sastāvdaļām. Līdz ar to šo produktu ražotājiem tie būs jāmaina, ja šīs sastāvdaļas precīzi neatbildīs šīm prasībām. Standarta NBN S21‑100 piemērošana nozīmē, ka ražošanai jābūt atšķirīgai atkarībā no attiecīgo produktu galamērķa un tā līdz ar to ierobežos produktu, kas tiek likumīgi ražoti un tirgoti citā dalībvalstī, kuriem nav CE marķējuma un kuri neatbilst apskatāmajā standartā izklāstītajām raksturiezīmēm, brīvu apriti.

22. Turklāt saskaņā ar standartu NBN S21‑100 automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem ir vispārīgi jāapstiprina BOSEC. Pieprasot atbilstību standartam NBN S21‑100, 1990. gada 24. decembra un 1998. gada 3. decembra lēmumos noteikts, ka automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī, nevis Beļģijā un kurām nav CE marķējuma, ir jāapstiprina BOSEC, ja tās tiek plānots izmantot telpās, uz kurām attiecas divi iepriekš minētie lēmumi.

23. Šāda apstiprināšanas procedūra pati par sevi ir ne tikai pasākums ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību, ko aizliedz EKL 28. pants, bet šo ierobežojumu vēl pastiprina šīs procedūras radītās nesamērīgās aiztures un izmaksas, kā arī fakts, ka BOSEC neņem vērā citā dalībvalstī jau veiktās pārbaudes un testus.

24. Visbeidzot, šie preču brīvas aprites šķēršļi nav pamatoti, jo Beļģijas iestādes nepierāda to nepieciešamību un tie neatbilst samērīguma principam.

25. Beļģija apgalvo, ka attiecīgajā laikā bija iesniegti priekšlikumi grozījumiem, it īpaši attiecībā uz grozījumiem par to, ka vairs nebūtu obligāti nepieciešams BOSEC kā sertifikācijas iestādes apstiprinājums, un par tiem laikā no 2005. gada 30. marta līdz 2005. gada 30. septembrim tika veikta sabiedriskā apspriešana. Tā rezultātā šobrīd standarts NBN S21‑100 atbilst EKL 28. panta prasībām un vairs nerada šķērsli automātisku ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma un kas tiek likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī, brīvai apritei.

26. Turklāt Beļģijas standarts faktiski tikai atkārto Eiropas standartus, proti, CEN ( ) sastādīto tehnisko standartu EN‑54 sēriju. Tas atbilst šiem standartiem, un tajā nav ietvertas nekādas papildu prasības, kuru rezultātā būtu jāpielāgo vai jāpārveido produkti, no kuriem sastāv pilnīgās automātiskās ugunsgrēka signalizācijas sistēmas. Faktiski pārbaudes, kuras jāveic saskaņā ar apskatāmo standartu, neattiecas uz sistēmu sastāvdaļām, bet gan tikai uz visas sistēmas darbību kopumā.

27. Katrā ziņā šāda pārbaude ir attaisnojama, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības un uz cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības, kā arī dzīvnieku un augu aizsardzības apsvērumiem. Šajā sakarā Beļģijas iestādes apgalvo, ka standarts NBN S21‑100 bez atšķirības ir piemērojams attiecībā uz visām automātiskām ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma. Ugunsgrēka signalizācijas sistēmu pārbaude saskaņā ar šo standartu ir papildu prasība papildus tam, ka jāsaņem apstiprinājums no kompetentas valsts vai ārvalstu organizācijas par to, ka sistēmas sastāvdaļas atbilst Eiropas, Beļģijas vai līdzvērtīgiem standartiem. Standarts NBN S21‑100 nodrošina, ka ugunsgrēka signalizācijas sistēmas konstrukcija kopumā ir pareiza un ka šī sistēma, kura sastāv no sastāvdaļām, kas tikušas pārbaudītas atsevišķi un kuras var būt iepirktas no dažādiem ražotājiem, darbojas pareizi. Beļģijas valdība tādēļ uzstāj, ka pārbaudes, kas tiek veiktas saskaņā ar standartu NBN S21‑100, nav tādas pašas kā pārbaudes, kuras jau ir tikušas veiktas citās dalībvalstīs. Līdz ar to tās ir nepieciešamas un samērīgas ar izvirzīto mērķi.

IV – Tiesiskais vērtējums

A – Ievada apsvērumi

28. Komisijas galvenais iebildums pret Valonijas reģiona un Franču kopienas lēmumiem būtībā ir to atsaukšanās uz standartu NBN S21‑100. Tas pats iebildums attiecas uz pašvaldību noteikumiem, kuri atsaucas uz šo standartu, un arī uz ugunsdzēsības dienesta administratīvo praksi, saskaņā ar kuru šis standarts parasti tiek piemērots, ja nav citu standartu. Tā rezultātā standarts NBN S21‑100 darbojas kā saistošs standarts tiem ražotājiem, kuri Beļģijas tirgū vēlas tirgot savas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma.

29. Saskaņā ar Komisijas teikto galvenās standarta NBN S21‑100 problemātiskās iezīmes ir tādas, ka tas noteic, ka jāizpilda zināmas detalizētas tehniskas prasības par automātiskām ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma, un ka jāveic tipa apstiprināšanas procedūra, ko veic BOSEC, par ko tiek apgalvots, ka tā neņem vērā pārbaudes un testus, kas jau ir veikti izcelsmes dalībvalstī.

30. Līdz ar to šīs tiesvedības nolūkos ir jāizvērtē, vai šīs iezīmes ir pasākumi ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību, kas līdz ar to neatbilst EKL 28. pantam, un, ja tas tā ir, vai tās var pamatot ar kādu no vispārējo interešu apsvērumiem, kas minēti EKL 30. pantā, vai kādu no Tiesas judikatūrā nostiprinātām imperatīvām prasībām, ja valsts tiesiskais regulējums ir piemērojams bez atšķirības.

31. Pirms tiek veikts šis izvērtējums, es uzskatu, ka ir noderīgi izteikt šādus divus novērojumus.

32. Pirmkārt, preces, kuras tiek aplūkotas pašreizējā tiesvedībā, ir automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem, kas tika likumīgi ražotas vai tirgotas citā dalībvalstī, bet kurām nav CE marķējuma. Šajā sakarā ir jāatgādina, ka CE marķējums ietver pieņēmumu, ka šādi apzīmētās preces atbilst “jaunās pieejas” direktīvu pielikumos paredzētajām “pamatprasībām”, sasniedzot rezultātus vai novēršot kaitējumu. Tādējādi preces ar CE marķējumu var piedalīties brīvā apritē visā Kopienā.

33. “Jaunās pieejas” direktīvu pielikumos paredzētās pamatprasības nosaka sasniedzamos rezultātus vai novēršamo kaitējumu, bet neprecizē vai nenosaka tā tehnisko risinājumu. Turpretī Eiropas saskaņotie standarti (dēvēti arī par “Eiropas standartiem” vai “EN”) paredz tehniskos risinājumus, kuru izpildes gadījumā tiek nodrošināta dažādo “jaunās pieejas” direktīvās ietverto pamatprasību izpilde. Šos standartus saskaņā ar Komisijas pilnvarojumu parasti izstrādā Eiropas standartizācijas organizācijas, it sevišķi Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN). “Jaunās pieejas” direktīvās ietvertās pamatprasības ir saistošas, bet standartu ievērošana principā paliek brīvprātīga un ražotāji pašu izvēlētiem līdzekļiem var pierādīt, ka to prece atbilst “jaunās pieejas” direktīvu pamatprasībām, un par to saņemt CE zīmi ( ).

34. Otrais novērojums attiecas uz ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļu saskaņotiem standartiem un saskaņošanas statusu šajā jomā. Ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļas vēl nav saskaņotas, bet šāda saskaņošana šobrīd tiek veikta. Ugunsgrēka signalizācijas sistēmu saskaņošana tiek veikta Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/106/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem ( ) ietvaros. Pamatojoties uz pilnvarojumu, ko šajā sakarā ir piešķīrusi Komisija ( ), CEN izstrādāja standartus, kuri attiecas uz EN‑54 sēriju, kura attiecas uz ugunsgrēka detektoru sastāvdaļām.

35. Jāatzīmē arī, ka Direktīva 89/106 atšķiras no lielākās daļas pārējo “jaunās pieejas” direktīvu tādējādi, ka ir iecerēts, ka saskaņā ar šo direktīvu noteiktie saskaņotie standarti kļūs saistoši dalībvalstīm ( ) pēc tam, kad to atsauce tiks publicēta Oficiālajā Vēstnesī, un pēc tam, kad būs beidzies pārejas periods ( ). Pēc pārejas perioda beigām dalībvalstīm ir aizliegts piemērot atšķirīgus valsts standartus ( ).

36. Attiecībā uz EN‑54 standartiem pārejas periodi, kuri izbeidzās pirmie, attiecās tikai uz trim ugunsgrēku signalizācijas sistēmu sastāvdaļām ( ), un tie izbeidzās 2005. gada 30. jūnijā. Citu EN‑54 sērijas standartu, kuri attiecās uz vairākām citām ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļām, pārejas periodi ir noteikti dažādos vēlākos datumos, bet attiecībā uz dažām ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļām saskaņoti standarti vēl nav izstrādāti. Līdz ar to ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļu tehnisko prasību saskaņošanas statuss vēl joprojām ir ļoti nevienmērīgs.

B – Atbilstība Beļģijas standartam

1) Vai Beļģijas tiesību norma ir pasākums ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību?

37. Komisijas pirmais iebildums attiecībā uz standartu NBN S21‑100 ir tāds, ka tas noteic vairākas detalizētas tehniskas prasības, no kurām dažas, saskaņā ar Komisijas teikto, attiecas uz ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma, sastāvdaļām. Tā rezultātā, lai Beļģijā varētu tirgot importētas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas bez CE marķējuma, tās ir jāpārveido.

38. Beļģija būtībā apgalvo, ka standarta NBN S21‑100 prasības nodrošina vienīgi, ka ugunsgrēka signalizācijas sistēmas koncepcija kopumā ir pareiza un ka šī sistēma kopumā darbojas pareizi. Līdz ar to Beļģijas standarts neierobežo automātisku ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi tirgotas citā dalībvalstī, bet kurām nav CE marķējuma, tirgošanu.

39. No Tiesas pastāvīgās judikatūras izriet, ka EKL 28. pantā minētais pasākumu ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegums attiecas uz jebkuru pasākumu, kas var tieši vai netieši, faktiski vai iespējami traucēt tirdzniecību starp dalībvalstīm ( ). Līdz ar to svarīgs ir nevis pasākuma mērķis, bet tā iedarbība – faktiska vai iespējama – uz tirdzniecību starp dalībvalstīm.

40. Turklāt judikatūrā, kas tika uzsākta ar spriedumu lietā “Cassis de Dijon” ( ), ir ticis atzīts, ka tiesību aktu saskaņošanas trūkuma gadījumā šķēršļi preču brīvai apritei, ko rada tādu noteikumu piemērošana no citām dalībvalstīm ievestām precēm, kur tās likumīgi ražo un tirgo, kas izvirza prasības, kurām šīm precēm jāatbilst (kā, piemēram, tās, kas attiecas uz nosaukumu, formu, lielumu, svaru, sastāvu, izskatu, marķējumu un iepakojumu), tiek uzskatīti par pasākumiem ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību, ko aizliedz EKL 28. pants. Tas tā ir, pat ja šīs prasības piemēro bez izņēmuma visām precēm ( ).

41. Tiesa spriedumā lietā ATRAL arī norādīja, ka, ja kā priekšnoteikums tiek piemērota prasība, ka importētas signalizācijas sistēmas un tīkli ir jāatzīst par atbilstošiem tehniskiem standartiem vai noteikumiem, kuri garantē drošības pakāpi, kas ir līdzvērtīga pakāpei, kas tiek pieprasīta dalībvalstī, kurā preces tiek importētas, tas nozīmē, ka citu dalībvalstu ražotājiem ir jāpielāgo sava aparatūra un ierīces dalībvalsts, kurā preces tiek importētas, prasībām. Šāds pienākums ir pretrunā EKL 28. pantam ( ).

42. Šajā lietā Beļģijas standarts NBN S21‑100 ietver prasības, kas attiecas uz automātisku ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem pienācīgu uzstādīšanu un darbību, kā, piemēram, 6.3. punktā (“Essais par foyers-types”/“Beproeving door type haarden”) un 6.4. punktā (“Temps de réponse”/“Reactietijd”). Tomēr šķiet, ka tajā ir norādītas arī tehniskas prasības attiecībā uz attiecīgo ugunsgrēka signalizācijas sistēmu konstrukciju un formu, kā, piemēram, 4.4.5.2. punktā attiecībā uz sastāvdaļām (“Equipements”/“Uitrusting”) un 4.4.6. punktā attiecībā uz elektrības piegādi.

43. Līdz ar to dalībvalsts, kurā preces tiek importētas, šajā lietā – Beļģija, pieprasa ko vairāk nekā tikai to, lai importēts ugunsgrēka detektors, kuram nav CE marķējuma, atbilstu noteiktai drošības pakāpei. Tā pieprasa, lai šāds ugunsgrēka detektors atbilstu noteiktām tehniskām specifikācijām, lai nodrošinātu šo drošības pakāpi. Tādējādi tā ražotājiem uzspiež vienu veidu, kādā jāsasniedz noteikta drošības pakāpe. Šajā sakarā ir svarīgi, ka standarta NBN S21‑100 4.3.1. punktā skaidri noteikts, ka “visu veidu detektoriem ir jāatbilst Beļģijas tiesību normas prasībām”.

44. Nevar tikt apstiprināts Beļģijas iestāžu apgalvojums, ka standarts NBN S21‑100 vienkārši ir balstīts uz pastāvošiem Eiropas standartiem, t.i., CEN izstrādāto tā saukto EN‑54 sēriju, un ka tādēļ to nevar uzskatīt par šķērsli preču brīvai apritei Kopienā. Šāds arguments varētu tikt pieņemts tikai tādā gadījumā, ja standarts, uz kuru balstās dalībvalsts, būtu saskaņots un saistošs standarts un ja visas dalībvalstis no visiem ražotājiem varētu pieprasīt stingru šāda standarta ievērošanu.

45. Kā minēts ievada apsvērumos, ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļu saskaņošana šobrīd turpinās, un tādēļ tā vēl joprojām ir ļoti nevienmērīga. Saskaņošanas statuss, kas jāņem vērā šīs lietas nolūkos, ir argumentētajā atzinumā norādītā termiņa beigas, proti, divus mēnešus pēc tam, kad to saņēma Beļģijas iestādes, par ko var saprātīgi uzskatīt 2004. gada 15. septembri. Patiesi, kā konsekventi ir atzinusi Tiesa, dalībvalsts pienākuma neizpildes fakts ir novērtējams atkarībā no stāvokļa, kāds tas dalībvalstī bijis, beidzoties argumentētajā atzinumā noteiktajam termiņam ( ).

46. EN‑54 standartu sērijai, kura attiecas uz ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļām, visi pārejas periodi, pēc kuriem saistoši kļuva saskaņotie standarti, kas bija sastādīti saskaņā ar Direktīvu 89/106, beidzās ilgi pēc 2004. gada 15. septembra ( ). Tas nozīmē, ka laika posmā, kurš jāņem vērā attiecībā uz šo izvērtējumu, nepastāvēja visām ES dalībvalstīm saistošas tehniskas specifikācijas ugunsgrēka detektoriem. Šādos apstākļos ražotāji var izvēlēties pildīt vai nepildīt attiecīgos EN‑54 sērijas standartus. Šādu standartu izpilde vienīgi noved pie prezumpcijas, ka prece izpilda Direktīvā 89/106 izklāstītās pamatprasības. Šādos apstākļos ražotāji var brīvi izvēlēties jebkādu tehnisku risinājumu, kurš atbilst piemērojamajā direktīvā izklāstītajām pamatprasībām.

47. Turklāt līdz šim attiecībā uz būtiskajiem jautājumiem saskaņošana ir tikusi veikta tikai daļēji, jo līdz šim EN‑54 sērija ir attiekusies tikai uz ierobežotu, kaut gan pieaugošu ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļu skaitu, kā, piemēram, sirēnām ( ), elektrības piegādi ( ) vai siltuma detektoriem ( ).

48. Turklāt, kā Beļģijas iestādes atzīst savos apsvērumos, vairākos gadījumos piemērojamie CEN izstrādātie principi paredz vairākas izvēles iespējas, kuras dalībvalstis var izvēlēties piemērot. Šķiet, ka tādējādi dalībvalstīm tiek dota zināma rīcības brīvība, transponējot CEN sēriju standartus, tādējādi iespējami novedot pie atšķirīgiem valstu standartiem, kas piemērojami attiecībā uz ugunsgrēka detektoriem.

49. Visu šo iemeslu dēļ šķiet, ka standarts NBN S21‑100 kopumā nevar tikt uzskatīts par obligāta, vienveidīga, visā ES piemērojama standarta vienkāršu transponēšanu bez grozījumiem, kā, šķiet, norāda Beļģijas iestādes. Līdz ar to tas, ka tiek pieprasīta atbilstība standartam NBN S21‑100, ir ierobežojums preču brīvai apritei starp dalībvalstīm.

50. Visbeidzot, tas, ka Valonijas reģiona 2003. gada 18. decembra dekrēta 158. pants atcēla 1990. gada 24. decembra lēmumu attiecībā uz iestādēm, kuras piedāvā naktsmītnes tūristiem, nevar ietekmēt šos secinājumus, jo 1990. gada 24. decembra lēmuma normas vēl joprojām ir piemērojamas attiecībā uz Briseles reģionu.

51. Šādos apstākļos tas, ka tiek pieprasīts, lai automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma, atbilstu standartam NBN S21‑100, ir pasākums ar importa kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību EKL 28. panta izpratnē.

52. Tomēr no pastāvīgās judikatūras izriet, ka valsts tiesiskais regulējums, kas traucē preču brīvai apritei, nav pretrunā Kopienu tiesībām, ja to var pamatot ar kādu no vispārējo interešu apsvērumiem, kas minēti EKL 30. pantā, vai ar kādu no Tiesas judikatūrā nostiprinātām imperatīvām prasībām, ja valsts tiesiskais regulējums ir piemērojams bez atšķirības ( ).

2) Vai tiesiskais regulējums ir pamatojams?

53. Šajā lietā Beļģijas valdība apgalvo, ka prasība izpildīt standartu NBN S21‑100 ir attaisnojama, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības un uz cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības, kā arī dzīvnieku un augu aizsardzības apsvērumiem.

54. Abi šie pamati ir izklāstīti EKL 30. pantā, un nevar noliegt, ka pasākums, kas nodrošina ugunsgrēka signalizācijas sistēmu pienācīgu darbību, ir derīgs, lai novērstu materiālus zaudējumus un fiziskus kaitējumus, un līdz ar to tas var palīdzēt sasniegt minētos mērķus.

55. No pastāvīgās judikatūras izriet, ka saskaņotu normu trūkuma gadījumā dalībvalstīm ir jāizvērtē, kādā līmenī tās nodrošina cilvēku veselības un dzīvības aizsardzību, kā arī vai ir jāprasa saņemt iepriekšēju atļauju attiecīgo preču laišanai tirgū ( ).

56. Tomēr saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru, lai varētu sekmīgi apgalvot, ka EKL 30. pants pamato izņēmumu no preču brīvas aprites principa, valsts iestādēm ir jāpierāda, ka tas ir nepieciešams, lai sasniegtu vienu vai vairākus no šajā pantā minētajiem mērķiem, un ka tas atbilst samērīguma principam ( ).

57. Ņemot vērā Beļģijas valdības iesniegtos pierādījumus, šajā lietā var šaubīties, vai stingru prasību par standarta NBN S21‑100 obligātu izpildi var uzskatīt par nepieciešamu un samērīgu. Faktiski par Beļģijas standartu liek bažīties tas, ka šis standarts netiek attiecināts tikai uz ugunsgrēka signalizācijas sistēmas darbības kopumā noteiktā vidē pārbaudi. Tas noteic specifiskas tehniskas prasības, tai skaitā tādas, kas attiecas uz noteiktām sastāvdaļām, kuras jāizpilda ugunsgrēka detektoriem, kurus tiek plānots laist Beļģijas tirgū. Līdz ar to tas liek izpildīt tajā noteiktās tehniskās prasības tā, it kā tās būtu vienīgās, kas varētu nodrošināt pietiekamas drošības pakāpes sasniegšanu.

58. Tas nozīmē, ka obligātais pienākums izpildīt standarta NBN S21‑100 prasības uzņēmējiem pat neļauj pierādīt, ka to importētās sistēmas, kaut gan, iespējams, izmantojot atšķirīgus tehniskus līdzekļus, tomēr sasniedz līdzvērtīgu vai pat augstāku drošības pakāpi, nekā noteikts dalībvalsts, kurā preces tiek importētas, tiesību normās.

59. Šķiet, ka šādu stingru tehnisku prasību piemērošana attiecībā uz sastāvdaļām būtu pamatojama tikai tad, ja Beļģijas iestādes varētu pierādīt, ka standartā NBN S21‑100 noteiktās tehniskās prasības ir vienīgās, kuras var nodrošināt noteiktas drošības pakāpes sasniegšanu. Patiesi, kā iepriekš ir atzinusi Tiesa, izņēmumu no preču brīvas aprites principa saskaņā ar EKL 30. pantu vai saskaņā ar Kopienu judikatūrā nostiprinātām imperatīvām prasībām var pamatot, tikai atsaucoties uz lietas apstākļiem ( ). Tā kā šajā lietā Beļģijas standartā iekļautās prasības ir ļoti detalizētas, tad būtu bijis jāiesniedz sīkāki pierādījumi par šādu stingru un detalizētu prasību nepieciešamību un samērīgumu, lai sasniegtu sabiedriskās kārtības un cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības, kā arī dzīvnieku un augu aizsardzības mērķus. Tomēr šajā lietā Beļģijas iestādes nav iesniegušas šādus pierādījumus.

60. Šādos apstākļos nešķiet, ka būtu iespējams uzskatīt, ka tas, ka tiek pieprasīta obligāta atbilstība standartam NBN S21‑100, ir samērīgi ar sabiedriskās kārtības un cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības, kā arī dzīvnieku un augu aizsardzības mērķiem. Līdz ar to šāds ugunsgrēka signalizācijas sistēmu brīvas aprites ierobežojums nav pamatots ar kādu no vispārējo interešu apsvērumiem, kas minēti EKL 30. pantā, vai ar kādu no Tiesas judikatūrā nostiprinātām imperatīvām prasībām.

C – Prasība par tipa apstiprināšanu un attiecīgā procedūra

1) Vai tā ir pasākums ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību?

61. Papildus vairākām detalizētām tehniskām prasībām standarts NBN S21‑100 noteic, ka BOSEC ir jāapstiprina automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem. Tā kā ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem, kam nav CE marķējuma, atbilstību standartam NBN S21‑100 pieprasa vairākas Beļģijas tiesību normas, BOSEC apstiprinājums kļūst obligāts, vismaz lai tirgotu šādas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas, lai tās pielietotu noteiktās jomās, kas ietilpst attiecīgo Beļģijas tiesību aktu piemērošanas jomā, kā, piemēram, izmantojot tās iestādēs, kuras piedāvā naktsmītnes tūristiem vai veco ļaužu mītnes.

62. Beļģijas iestādes nenoliedz, ka standarts NBN S21‑100, kurš ražotājiem ir jāizpilda divu apstrīdēto lēmumu rezultātā, noteic, ka BOSEC ir jāveic tipa apstiprināšana. Tās tomēr neuzskata, ka šāda apstiprināšana ir šķērslis preču brīvai apritei, jo, pārbaudot vienīgi, vai darbojas ugunsgrēka signalizācijas sistēma kopumā, tā neliek veikt tādas pašas pārbaudes, kādas jau veiktas preču izcelsmes dalībvalstī.

63. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru preci, kura tiek likumīgi tirgota vienā dalībvalstī, ir jāvar tirgot jebkurā citā dalībvalstī bez papildu pārbaudēm, izņemot izņēmuma gadījumos, kuri ir noteikti vai atļauti saskaņā ar Kopienu tiesībām ( ).

64. Šajā izpratnē Tiesas pastāvīgajā judikatūrā noteikts, ka par pasākumu ar kvantitatīvam ierobežojumam līdzvērtīgu iedarbību EKL 28. panta izpratnē ir atzīstams jebkurš kādas dalībvalsts tiesību akts, ar kuru tiek aizliegts laist tirgū, iegādāties, piedāvāt pārdošanai, uzglabāt, sagatavot, transportēt, pārdot, atsavināt pret atlīdzību vai bezatlīdzības ceļā, ievest vai izmantot produktus, kas nebija iepriekš atļauti ( ).

65. Turklāt, ja dalībvalstī tiek tirgotas preces, kuras tiek likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī, un ja nepastāv saskaņojoši Kopienu pasākumi, valsts tiesību norma, kurā paredzēts, ka importētās preces tiek pakļautas tādām pašām pārbaudēm kā preces, kas pirmo reizi izvietotas tirgū, un ka tās ir iepriekš jāsankcionē, ir pasākums ar importa kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību EKL 28. panta izpratnē ( ).

66. Precīzāk, šajā sakarā atteikums atzīt citā dalībvalstī izdotus sertifikātus ierobežo pieeju tirgum dalībvalstī, kurā preces tiek importētas, un tādējādi ir jāuzskata par pasākumu ar importa kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību EKL 28. panta izpratnē ( ).

67. Šajā lietā standarts NBN S21‑100 sistemātiski pieprasa, lai uz automātiskām ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kurām nav CE marķējuma, attiektos tipa apstiprināšana, kaut gan tās ir tikušas likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī. Patiesi, pēc grozījumiem, kas attiecībā uz standartu NBN S21‑100 tika izdarīti 1996. gada 2. augustā, tas 4.2. punktā noteic, ka “sistēma jāsertificē BOSEC”.

68. Turklāt netiek apstrīdēts, ka, veicot apstiprināšanu saskaņā ar standartu NBN S21‑100, BOSEC neņēma vērā testus, kas bija veikti izcelsmes dalībvalstī, ja vien par to nebija noslēgts divpusējs līgums ar iestādi, kas atbildīga par apstiprināšanu izcelsmes dalībvalstī. Tā rezultātā BOSEC veiktās tipa apstiprināšanas procedūras ietvaros attiecībā uz automātiskām ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi ražotas un tirgotas citās dalībvalstīs, bet kurām nav CE marķējuma, ir jāveic pārbaudes un testi, kuri jau ir tikuši veikti izcelsmes dalībvalstī.

69. Šādos apstākļos Beļģijas standarta NBN S21‑100 prasība par tipa apstiprināšanu ir pasākums ar importa kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību EKL 28. panta izpratnē. Līdz ar to ir jānoskaidro, vai šo prasību pēc tipa apstiprināšanas un veidu, kādā tā tiek veikta, var pamatot ar kādu no vispārējo interešu apsvērumiem, kas minēti EKL 30. pantā, vai ar kādu no Tiesas judikatūrā nostiprinātajām imperatīvajām prasībām.

2) Vai var pamatot “BOSEC” veikto tipa apstiprināšanu?

70. Šajā lietā Beļģijas valdība apgalvo, ka ugunsgrēka detektoru apstiprināšana saskaņā ar standartu NBN S21‑100 ir attaisnojama, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības un uz cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības, kā arī dzīvnieku vai augu aizsardzības apsvērumiem.

71. Nevar noliegt, ka minētie apsvērumi ir pamati, uz kuriem balstoties, saskaņā ar EKL 30. pantu var pamatot pasākumus ar importa kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību, ja vien šie pasākumi ir nepieciešami un samērīgi ar izvirzīto mērķi.

72. Tomēr, kaut arī dalībvalsts var pakļaut tādu preci, kas jau ir tikusi sertificēta citā dalībvalstī, jaunai pārbaudes un sertifikācijas procedūrai, dalībvalstu iestādēm tomēr ir jāveicina pārbaužu atvieglošana tirdzniecībā Kopienā un jāņem vērā tehniskas vai ķīmiskas analīzes vai laboratoriskas pārbaudes, kas jau ir veiktas citā dalībvalstī ( ). Līdz ar to dalībvalsts ieviestu pasākumu nevar uzskatīt par tādu, kas nepārkāpj to, kas nepieciešams izvirzītā mērķa sasniegšanai, ja tas paredz atkārtotas pārbaudes, kas jau ir īstenotas citās procedūrās vai nu tajā pašā valstī, vai citā dalībvalstī ( ).

73. Tas nozīmē, ka, lai apstiprināšanas procedūra būtu samērīga, dalībvalsts, kurā tiek importētas preces, pārbaudes mehānismam jābūt pietiekami elastīgam, lai ņemtu vērā, vai ar izcelsmes dalībvalstī veikto pārbaužu praktiskajām sekām tiek ievērota nepieciešamība aizsargāt sabiedrisko kārtību un veselību dalībvalstī, kura importē preces. Pieprasot obligātu atbilstību Beļģijas tiesību normai, kura, kā norādīts iepriekš, dara ko vairāk, nekā tikai pārbauda ugunsgrēka signalizācijas sistēmas pienācīgo darbību noteiktā vidē, un neņemot vērā testus, kuri veikti citā dalībvalstī saskaņā ar atšķirīgiem valsts standartiem, ir skaidrs, ka BOSEC veiktā tipa apstiprināšanas procedūra neatbilst šādām elastīguma prasībām.

74. Turklāt, kā iepriekš ir atzinusi Tiesa, lai iepriekšējas apstiprināšanas procedūra atbilstu preču brīvas aprites pamatprincipiem, ņemot vērā tās ilgumu, tās radīto izmaksu apmēru vai jebkādu neskaidrību attiecībā uz izpildāmajiem nosacījumiem, tā nedrīkst būt tāda, lai atturētu attiecīgos uzņēmumus no to biznesa plāna izpildes ( ).

75. Šajā lietā saskaņā ar Komisijas teikto izmaksas, lai saņemtu BOSEC apstiprinājumu, ir EUR 24 800. Praksē ir ļoti iespējams, ka tik lielas izmaksas atturēs ārvalstu ražotāju no tā preču tirgošanas Beļģijā. Faktiski ārvalstu ražotāja gadījumā izmaksas, lai saņemtu apstiprinājumu Beļģijā, būs papildus ražotāja izmaksām tajā dalībvalstī, kurā ugunsgrēka detektors ir ticis ražots vai pirmoreiz laists tirgū. Līdz ar to nevar ņemt vērā Beļģijas argumentu par to, ka apstiprinājuma izmaksas Beļģijā ir zemākas nekā izmaksas citās dalībvalstīs, piemēram, Apvienotajā Karalistē.

76. Katrā ziņā, kā minēts iepriekš, izņēmumu no preču brīvas aprites principa saskaņā ar EKL 30. pantu vai saskaņā ar Kopienu judikatūrā nostiprinātām imperatīvām prasībām var pamatot, tikai atsaucoties uz lietas apstākļiem ( ). Līdz ar to, pat ja principā var pieļaut, ka, pirms to sāk pielietot, ir pienācīgi jāpārliecinās par ugunsgrēka signalizācijas sistēmas kopēju darbību noteiktā vidē, minētā procedūra, lai saņemtu tipa apstiprinājumu no BOSEC, Beļģijas iestādēm būtu jāpamato sīkāk, lai to iespējami varētu uzskatīt par samērīgu. Beļģijas iestādes nav iesniegušas šādus detalizētus pierādījumus.

77. Visbeidzot, atbildot uz Beļģijas valdības argumentu par šobrīd veicamajām izmaiņām valsts tiesību normās, kurās noteikts, ka jāsaņem BOSEC tipa apstiprinājums, ir pietiekami atcerēties, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru valsts pienākuma neizpildes fakts ir novērtējams atkarībā no stāvokļa, kāds tas dalībvalstī bijis, beidzoties argumentētajā atzinumā noteiktajam termiņam, un ka Tiesa nevar ņemt vērā turpmākas izmaiņas ( ).

78. Šādos apstākļos pienākums, lai uz ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kas tikušas likumīgi ražotas un tirgotas citā dalībvalstī, bet kurām nav CE marķējuma, attiektos BOSEC tipa apstiprināšanas procedūra, pienācīgi neņemot vērā pārbaudes un testus, kas tikuši veikti izcelsmes dalībvalstī, nešķiet samērīgs ar sabiedriskās kārtības un cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības, kā arī dzīvnieku vai augu aizsardzības mērķiem un līdz ar to nevar tikt pamatots ar kādu no vispārējo interešu apsvērumiem, kas minēti EKL 30. pantā, vai ar kādu no Tiesas judikatūrā nostiprinātajām imperatīvajām prasībām.

V – Tiesāšanās izdevumi

79. Saskaņā ar Reglamenta 69. panta 2. punktu lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, ir jāatlīdzina tiesāšanās izdevumi, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Šajā tiesvedībā Komisija ir prasījusi atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

VI – Secinājumi

80. Līdz ar to es uzskatu, ka Tiesai

1) jāatzīst, ka, pieprasot, lai uz automātiskām ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi ražotas un tirgotas citās dalībvalstīs, bet kurām nav CE marķējuma: 1) attiektos noteikts Beļģijas standarts (ar nosaukumu “standarts NBN S21‑100”); 2) attiektos tipa apstiprināšanas procedūra, ko veic organizācija ar nosaukumu “BOSEC”, kas ir šķērslis, vēl jo vairāk ņemot vērā šīs apstiprināšanas procedūras nesamērīgās izmaksas; 3) attiektos pārbaudes un testi sakarā ar šo tipa apstiprināšanu, kas būtībā ir tādi paši kā jau citā dalībvalstī veiktās pārbaudes, Beļģija nav izpildījusi tai ar EKL 28. pantu uzliktos pienākumus;

2) jāpiespriež Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.