18

Visbeidzot, Pirmās instances tiesa apstrīdētā sprieduma 260.–279. punktā ir noraidījusi piekto pamatu, kas izriet no Pamatregulas 8. panta 6. un 7. punkta pārkāpuma tiktāl, ciktāl tas attiecas uz preču zīmes īpašnieka pret konkurenci vērstās rīcības ietekmi, uzskatot šādi: “260. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru kaitējuma noteikšanas laikā Kopienu iestādēm ir jāpārbauda, vai nosakāmais kaitējums patiešām izriet no importa par dempinga cenām vai subsidētā importa, un jānoraida jebkāds no citiem faktoriem izrietošs kaitējums, it īpaši tāds, kura pamatā ir konkurenci deformējoša rīcība, kurā iesaistīti Kopienas ražotāji ([Tiesas 1992. gada 11. jūnija] spriedums lietā [C-358/89] Extramet Industrie/Padome [Recueil, I-3813. lpp.], 16. punkts, un [Pirmās instances tiesas ] spriedums lietā [T-58/99] Mukand u.c./Padome [Recueil, II-2521. lpp.]), 39. un 40. punkts. 261. Šajā gadījumā no lietas materiāliem izriet, ka sūdzības iesniedzēja — Kopienas ražošanas nozares asociācija — 2003. gada 7. janvāra procesuālajā rakstā ir norādījusi, ka sabiedrība, kas ir CD-R patentu īpašniece, ļaunprātīgi izmantoja savu dominējošo stāvokli, pieprasot pārmērīgus honorārus [pārmērīgu atlīdzību], un ka Eiropas ražotājs aizgāja no tirgus strīda ar šo sabiedrību rezultātā. Asociācija minēja šo apsvērumu, atspēkojot prasītājas iebildumu, saskaņā ar kuru sūdzības pamatojuma līmenis Pamatregulas 10. panta 8. punkta nozīmē nokrities zem tās sliekšņa robežas, kāda ir paredzēta, lai uzsāktu tiesvedību. Prasītāja izmeklēšanas laika posmā minēja tādu pašu apsvērumu, norādot, ka pārmestās konkurenci deformējošās rīcības [pret konkurenci vērstās rīcības] ietekme, ko veidoja pārmērīgu honorāru [atlīdzību] noteikšana, bija faktors, kas bija jāpārbauda kaitējuma noteikšanas ietvaros. 262. Šī pamata ietvaros prasītāja apgalvo, ka Padome nav pārbaudījusi šo faktoru, aprobežojoties ar to, ka apstrīdētās regulas [135. apsvērumā] tā ir atzinusi, ka attiecīgais iebildums nav ticis atzīts ne ar vienu no konkurences institūciju veiktās izmeklēšanas izrietošu, formālu lēmumu. 263. Šajā ziņā ir jāatzīmē, ka no apstrīdētās regulas [135. apsvēruma] neizriet, ka Kopienu iestādes patiešām bija aplūkojušas jautājumu, vai atzītais kaitējums neizriet no pārmestās konkurenci deformējošās rīcības [pret konkurenci vērstās rīcības]. 264. Lai arī šis apsvērums nav pietiekams, lai noraidītu faktora ietekmi, uz ko atsaucās prasītāja, ir jāatzīmē, ka jautājums, vai Padome ir ņēmusi vērā minēto ietekmi, tomēr ir jāapskata saistībā ar apstrīdētās regulas ietvaros pieņemto argumentāciju kopumā (šajā sakarā skat. [Pirmās instances tiesas 1995. gada 14. jūlija] spriedumu lietā [T-166/94] Koyo Seiko/Padome [Recueil, II-2129. lpp.]), 79. punkts. 265. Padome norāda, ka tā ir ņēmusi vērā šo faktoru apstrīdētās regulas [134. apsvērumā]. No minētā apsvēruma izriet, ka Padome ir vispārīgi aplūkojusi no patentiem izrietošo honorāru [atlīdzību] samaksas ietekmi, atzīstot, ka šis faktors neizjauc cēloņsakarību šajā gadījumā. Padome apgalvo, ka ar šo secinājumu tā arī atbildējusi uz iebildumu, saskaņā ar kuru šis honorārs [šī atlīdzība] bijis pārmērīgs un tā bijusi konkurenci deformējoša [pret konkurenci vērsta] rīcība. 266. Šajā ziņā, kaut arī [134. un 135. apsvērums] ir minēti ar dažādiem nosaukumiem, proti, “Honorāri [Atlīdzības]” un “Citi faktori”, no lietas dalībnieku argumentiem izriet, ka tie abi tomēr attiecas uz vienu un to pašu lietas materiālu faktu par honorāru [atlīdzību] samaksām. Turklāt šie abi apsvērumi ir minēti viens aiz otra, tādējādi apstrīdētās regulas struktūra nosaka to saistīto interpretāciju. 267. Tādējādi ir jāņem vērā [134. apsvērumā] izdarītie secinājumi, nosakot, vai Padome ir noraidījusi no konkurenci deformējošās [pret konkurenci vērstās] rīcības izrietošo iespējamo kaitējumu, uz ko ir atsaukusies prasītāja. 268. Pirmkārt, prasītāja apstrīd minēto secinājumu atbilstību, norādot, ka iestādēm precīzāk bija jāizvērtē honorāru [atlīdzību] ietekme, lai secinātu, ka Kopienas ražošanas nozarei ir nodarīts kaitējums, pat nepastāvot pārmērīgiem honorāriem [pārmērīgām atlīdzībām]. 269. Šajā ziņā ir jāatzīmē, ka, noraidot no ārējā faktora izrietošo ietekmi, Kopienu iestādēm ir jāpārbauda, vai minētā ietekme var izjaukt cēloņsakarību starp attiecīgo importu un Kopienas ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu [..]. Šī pārbaude noteikti neparedz noteikt attiecīgā faktora precīzu ietekmi. Pietiek ar to, ka Kopienu iestādes atzīst, ka, neskatoties uz šādu ārējo faktoru, attiecīgā importa rezultātā nodarītais kaitējums bijis ievērojams. 270. Šajā gadījumā Padome atzīmē, ka Indijas importa rezultātā Kopienas ražošanas nozarei tika nodarīts ievērojams kaitējums, kas tostarp izpaudās kā Kopienas cenu pazeminājums [pārāk zema Kopienas cena]. Tā paskaidro, ka, pat ja honorāriem [atlīdzībām] būtu bijusi negatīva ietekme uz Kopienas ražošanas nozares peļņu, šis faktors, kas skāra visus ražotājus, tirgū pastāvēja jau kopš 1999. gada, pirms vēl imports bija kļuvis ievērojams. Kopienas ražotāju situācijas negatīvā attīstība kopš 1999. gada tādējādi nevarēja tikt attiecināta uz šo faktoru. Ņemot vērā šos faktus, bija loģiski, ka Padome uzskatīja, ka honorāru [atlīdzību] samaksai nevarēja būt ietekme uz kaitējumu, kas nodarīts subsidētā importa rezultātā. 271. Padome pamatoti apgalvo, ka jautājuma, vai honorāri [atlīdzības] bija pārmērīgi sakarā ar patentu īpašnieku konkurenci deformējošu rīcību, pārbaude katrā ziņā nevarēja likt apšaubīt tās secinājumu, kas minēts šī sprieduma iepriekšējā punktā. 272. Jānorāda arī, ka atšķirībā no situācijām, kādas tās bija iepriekš minētajos spriedumos lietās Extramet Industrie/Padome un Mukand u.c./Padome, šajā gadījumā pārmestā konkurenci deformējošā [pret konkurenci vērstā] prakse nebija attiecināma uz Kopienas ražotājiem. Lai šajā gadījumā novērtētu šī faktora ietekmi, Kopienu iestādēm nebija jāpārbauda, vai pati Kopienas ražošanas nozare nebija veicinājusi kaitējuma nodarīšanu. 273. Otrkārt, prasītāja, atsaucoties uz iepriekš minēto spriedumu lietā Mukand u.c./Padome, apgalvo, ka kaitējums, kura iemesls bija cenu pazeminājums [pārāk zema cena], nebija pareizi novērtēts, ja Kopienas cenas bija mākslīgi paaugstinātas sakarā ar pārmērīgajiem honorāriem [pārmērīgajām atlīdzībām]. 274. Jāatgādina, ka apstākļi iepriekš minētajā spriedumā lietā Mukand u.c./Padome attiecās uz rīcību, kas skāra Kopienu, nevis importa cenas. Minētajā gadījumā Padome atzina, ka attiecīgie honorāri [attiecīgās atlīdzības] ir jāatmaksā visiem ražotājiem, tai skaitā prasītājai. Prasītāja nav apstrīdējusi šo faktu. 275. Tādējādi Padome apstrīdētās regulas [134. apsvērumā] varēja noteikt, ka attiecīgais ārējais faktors nevarēja izskaidrot starpību starp Kopienas un Indijas cenām un ka tādēļ tam nebija nozīmes attiecībā uz faktiem, kas tika ņemti vērā, aprēķinot [cenu] pazeminājuma līmeni. Pat pieņemot, ka honorāri [atlīdzības] bija pārmērīgi sakarā ar konkurenci deformējošu rīcību, šis faktors nevar ietekmēt šo vērtējumu. 276. Ņemot vērā šos faktus, ir jāuzskata, ka prasītāja nav pierādījusi, ka Padome kaitējuma vērtējumā nav noraidījusi no šķietamās konkurenci deformējošās rīcības [pret konkurenci vērstās rīcības] izrietošo ietekmi. 277. Pastāvot šādiem apstākļiem, nav jālemj par faktiskā apstākļa pieņemamību, ko prasītāja ir minējusi replikā, proti, par Komisijas 2003. gada 3. augusta preses paziņojumu, atsaucoties uz izmeklēšanu par EKL 81. un 82. panta piemērošanu standarta līgumam par atsevišķu veidu CD patentiem. No prasītājas argumentiem izriet, ka šis fakts tika iesniegts, lai pamatotu tās apgalvojumu, saskaņā ar kuru attiecīgais faktors Kopienu iestādēm bijis zināms. Savukārt tā neizskaidro, kādā veidā ar šo paziņojumu varētu pamatot argumentu, saskaņā ar kuru šis faktors ir izjaucis cēloņsakarību šajā gadījumā. 278. Tādējādi piektais pamats nevar tikt pieņemts. 279. No visa iepriekš minētā izriet, ka prasība ir jānoraida kopumā. Līdz ar to nav jālemj par prasījumiem, ko Padome ir formulējusi pakārtoti.”