ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 155/28

Prasība, kas celta 2015. gada 20. februārī – InAccess Networks Integrated Systems/Komisija

(Lieta T-82/15)

(2015/C 155/34)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA (Amarousio, Grieķija) (pārstāvji – J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler un G. Pandey, lawyers)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt šādus tiesību aktus tiktāl, ciktāl Tiesa konstatē, ka šiem aktiem ir tiesiskas sekas, un ciktāl saskaņā ar tiem nav pieņemami prasītāju prasījumi atbilstoši Vienošanās par subsīdiju ar projekta atsauces Nr. 216837 ATRACO, kas noslēgta saistībā ar Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013.) un ar kuru ir paredzēts noteikt prasītājai pienākumu atmaksāt saņemtos finanšu līdzekļus un atlīdzināt zaudējumus: — Komisijas lēmumu, kas ietverts 2014. gada 11. decembra vēstulē ar atsauces Nr. ARES (2014) 4162021; — Komisijas lēmumu, kas iekļauts 2012. gada 23. oktobra paziņojumā par parādu ar atsauces Nr. ARES (2012) 1248814; — Komisijas lēmumu, kas iekļauts 2012. gada 7. decembra vēstulē bez atsauces numura;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

1. Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. un 2. punkts un tiesības tikt uzklausītai. Prasītāja norāda, ka Komisija ir atzinusi, ka sākotnējā revīzijas procedūrā tika pārkāptas viņas tiesības tikt uzklausītai, un ka uz šī pamata Komisija nolēma atkārtoti sākt lietu.

2. Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punkts un prasītājas tiesiskā paļāvība. Prasītāja norāda, ka lēmums atkārtoti uzsākt revīzijas procedūru esot radījis tiesisku paļāvību, ka jebkurš jauns lēmums tiks balstīts uz faktiem saistībā ar revīzijas būtību, un nevis uz procesuāliem noteikumiem, kas būtu piemērojami dokumentu iesniegšanai sākotnējā revīzijas procedūrā.

3. Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, norādot nepietiekamu pamatojumu, ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkts. Prasītāja norāda, ka Komisijas pārskatīšanas lēmumā norādītais pamatojums bija nepietiekams, jo tas esot skāris tikai vienu no diviem strīdīgajiem punktiem un tikai vispārīgi atsaucās uz iesniegto dokumentu nepietiekamību.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 89/35

Prasība, kas celta 2015. gada 19. janvārī – NICO/Padome

(Lieta T-24/15)

(2015/C 089/42)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Šveice) (pārstāvji – J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey un D. Rovetta, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītājas prasījumi:

— atcelt Padomes 2014. gada 7. novembra Lēmumu 2014/776/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (1), un Padomes 2012. gada 7. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1202/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (2), ciktāl prasītāja ir ietverta šajos aktos to personu un vienību kategorijā, kam piemēro ierobežojošus pasākumus;

— piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus: par tiesību tikt uzklausītai pārkāpumu, par nepietiekami norādītu pamatojumu, par tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, par acīmredzamu kļūdu novērtējumā un pamattiesību uz īpašumu pārkāpumu.

Prasītāja uzskata, ka Padome nav uzklausījusi prasītāju un to neattaisnotu nekādas norādes par pretējo, it īpaši attiecībā uz ierobežojošo pasākumu piemērošanu spēkā esošām līgumsaistībām. Turklāt Padome nav norādījusi pietiekamu pamatojumu. Ar šādu rīcības neesamību Padome ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību, tostarp tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. Pretēji Padomes apgalvojumam, prasītāja nav NICO Ltd. meitasuzņēmums, kā to ir norādījusi Padome, jo šī sabiedrība vairs nepastāv ne Džērsijā, ne Irānā. Katrā ziņā Padome nav norādījusi pamatojumu, kādēļ gadījumā, pat ja tā būtu meiztasuzņēmums, Irānas Valsts no tā gūtu tādu ekonomisku labumu, kas būtu pretrunā ar apstrīdēto aktu mērķi. Visbeidzot, nosakot ierobežojumus prasītājas tiesībām uz īpašumu un spēkā esošām līgumsaistībām, Padome, nosakot pasākumus, kuru samērību nevar noskaidrot, ir pārkāpusi pamattiesības uz īpašumu.

(1) OV L 325, 19. lpp.

(2) OV L 325, 3. lpp.
1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LESD 40. panta 2. punkta, it īpaši nediskriminācijas principa, pārkāpums kopā ar pieļautu acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pilnvaru sagrozīšanu. — Prasītāja šajā ziņā norāda, ka, tā kā tie paši bioloģiskās drošības pasākumi, kuri radīja zaudējumus Imola, Lugo, Mordano un Occhiobello lopkopjiem, kas audzē dējējvistas un kuri bija saņēmuši Regulā (ES) Nr. 1071/2014 paredzētos atbalsta pasākumus, radīja zaudējumus arī prasītājai, kurai bija jāsaņem kaujamie dzīvnieki nokaušanai un pārdošanai saviem klientiem, tas, ka no atbalsta pasākumiem tika izslēgts uzņēmums, kuram bija jāsaņem šos kaujamos dzīvniekus, lai tos tirgotu, un tas, ka to vidū bija tikai uzņēmums, kurš šos dzīvniekus bija audzējis, ir uzskatāms par prettiesisku ražotāju diskrimināciju, tādējādi pārkāpjot LESD 40. panta 2. punktu. LESD 40. panta 2. punktā ir tieši paredzēts “atbalsts dažādu produktu ražošanai un tirdzniecībai”.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 34/45

Prasība, kas celta 2014. gada 12. decembrī – Spānija/Komisija

(Lieta T-808/14)

(2015/C 034/54)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis – A. Rubio González, Abogado del Estado)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt apstrīdēto lēmumu un

— piespriest atbildētājai iestādei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir par Eiropas Komisijas 2014. gada 1. oktobra Lēmumu par valsts atbalstu SA 27408 (C 24/2010) EX NN 37/2010, EX CP 19/2009), ko Kastīlijas-Lamančas iestādes sniegušas ciparformāta televīzijas zemes apraides izvēršanai attālinātos un ne tik urbanizētos Kastīlijas-Lamančas apvidos

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

1. Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, jo neesot ne saimnieciskās priekšrocības kādiem saimniecisko darbību veicošiem uzņēmumiem, ne pasākuma selektivitātes, ne konkurences kropļojuma.

2. Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpti LESD 106. panta 2. punkts un 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts, jo neesot pierādīts, ka būtu bijis pārkāpts tehnoloģiskās neitralitātes princips.

3. Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka šīs izmeklēšanas gaitā notikušo pārkāpumu dēļ neesot ievērota valsts atbalsta jomā ievērojamā procesuālā kārtība.
1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, uzskatīdama, ka ir izpildīts kāds no kritērijiem prasītājas iekļaušanai to personu, vienību un organizāciju sarakstā, kurām ir piemērojami pasākumi saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā, Padome ir pieļāvusi acīmredzama kļūdu [vērtējumā]. Prasītāja apgalvo, ka tā neatbilst iekļaušanas sarakstā kritērijiem un ka, iekļaudama to strīdīgo pasākumu sarakstā, Padome tādējādi ir rīkojusies ultra vires.
3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpta nevainīguma prezumpcija, pārnesot un paplašinot pierādīšanas pienākumu saistībā ar vienotu un atkārtotu vai vienotu un turpinātu pārkāpumu — Pārkāpumi neesot vienoti, it īpaši, ciktāl runa ir par zemes un zemūdens kabeļiem. Būtībā nepastāv nedz preču un pakalpojumu, nedz īstenošanas identiskums, un piedalījušies uzņēmumi un fiziskās personas ir tikai daļēji identiski. Tāpat pārkāpumi neesot komplementāri. — It īpaši attiecībā uz dalības sākumu, kā arī tās nepārtraukto ilgumu atbildētājai saistībā ar katru no uzņēmumiem bija jāsniedz individuāli, ticami un saskanīgi pierādījumi par pārkāpuma pastāvēšanu; — Tiešas, bet tikai daļējas dalības vienotā un atkārtotā vai vienotā un turpinātā pārkāpumā gadījumā atbildētājai ir konkrēti jāpierāda, ka attiecīgajam uzņēmumam bija nolūks piedalīties visu kopējo mērķu sasniegšanā un ka tas zināja par visu pārējo dalībnieku prettiesisko rīcību saistībā ar kopīgo plānu vai saprātīgi varēja to paredzēt. Tā kā atbildētāja šādus pierādījumus nav sniegusi vai nav sniegusi tos pilnā apmērā, tai nebija šajā ziņā jāatzīst prasītājas par atbildīgām par visu prettiesisko rīcību.
—

Prasītāja tāpat arī norāda, ka no EEG piemaksas gūtie ienākumi nav valsts līdzekļi vai uz valsti attiecināmi līdzekļi. EEG piemaksas mērķis esot nodrošināt pārvades tīkla pārvaldītāju civiltiesiska rakstura prasījumu pret elektroenerģijas piegādātājiem par to izmaksu atlīdzināšanu, kas tiem ir radušās elektroenerģijas tirdzniecības jomā. Piemaksas apmēru pārvades tīkla pārvaldītāji nosakot bez jebkādas valsts iesaistīšanās. Bundesnetzagentur (Federālā tīkla aģentūra) piešķirtās pilnvaras tiekot izmantotas tikai, lai pārbaudītu, vai pārvades tīkla pārvaldītāji ir atbilstoši noteikuši piemaksas apmēru. Tomēr tās nepiešķirot Bundesnetzagentur pastāvīgas kontroles funkcijas vai tiesības rīkoties ar ienākumiem, kas ir iegūti no piemaksas.
—

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atšķirībā no Regulas Nr. 1224/2009, kurā ir noteikta sankciju gradācijas sistēma, apstrīdētajā lēmumā ir paredzēts automātiski apturēt zvejas atļauju smaga pārkāpuma gadījumā un to galīgi atsaukt atkārtota pārkāpuma gadījumā. Tādējādi regulā noteiktais tiek šajā lēmumā aizstāts ar atšķirīgu un krietni vien bargāku automātisku un neatsaucamu sankciju sistēmu. Turklāt ir redzams, ka ar rīcības plānā noteikto sodu sistēmu tiek rupji pārkāpts sankciju gradācijas princips, šīm sankcijām jābūt samērīgām ar pārkāpuma smagumu, un sankciju individuālas piemērojamības princips, jo tā tiek piemērota atļauju saņēmušajam subjektam neatkarīgi no tā, kurš izdarījis pārkāpumu.
—

pirms lietas izspriešanas uzdot, lai Parlaments iesniedz šādus dokumentus: — līdzīgo galveno pakalpojumu sarakstu, kurus cits kandidāts izpildījis pēdējo trīs gadu laikā, norādot to summu, datumu un to publisko vai privāto saņēmēju; — dokumentu vai dokumentus, kas pierāda izglītību un profesionālo kvalifikāciju, kura ir personālam, kuru otrais pretendents piedāvā, lai izpildītu līgumu, un kuros ir ietverti dati, kas paredzēti tehnisko specifikāciju dokumenta 11.–27. lapaspusē un obligātajā vietu apmeklēšanas protokolā, un atbildēs uz pretendentu jautājumiem; — dokumentu vai dokumentus, kas pierāda, ka Parlaments patiešām ir pārbaudījis, vai visi dokumenti, kas pierāda izglītību un profesionālo kvalifikāciju, kura ir personālam, kuru otrais pretendents piedāvā līgumā, un kurus Parlaments ir saņēmis, patiešām atbilda līguma dokumentiem, it īpaši tehnisko specifikāciju dokumenta 11.–27. lapaspusei un obligātajam vietu apmeklēšanas protokolam, un atbildēm uz pretendentu jautājumiem;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 159/32

Prasība, kas celta 2014. gada 5. martā – Vassiliou/Komisija un ECB

(Lieta T-151/14)

2014/C 159/43

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Costas Vassiliou (Kinšasa, Kongo) (pārstāvji – C. Paschalides, Solicitor, un A. Paschalides, lawyer)

Atbildētājas: Eiropas Centrālā banka un Eiropas Komisija

Prasītāja prasījums:

— piespriest atbildētājiem izmaksāt atlīdzību prasītājam saskaņā ar LESD 268. pantu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs apgalvo, ka atbildētājas izraisīja to, ka viņam tika atņemta viņa kontā esošā nauda, jo tās izraisīja priekšlaicīgu parādu norakstīšanas instrumenta piemērošanu attiecīgajā bankā veiktajam noguldījumam kā daļu no nosacījumiem, kas saistīti ar 2013. gada 26. aprīlī Kiprai sniegto finanšu palīdzību saskaņā ar 13. pantu 2012. gada Eiropas Stabilizācijas mehānisma līgumā, šādā veidā: a) atbildētājas “acīmredzami un būtiski neievēroja ierobežojumus” attiecībā uz savām pilnvarām kā ES iestādēm saskaņā ar LESD 136. panta 3. punktu; b) pretlikumīgi atteicās no savu funkciju efektīvas kontroles ES iestāžu statusā; c) izraisīja priekšlaicīgu parādu norakstīšanas instrumenta piemērošanu Bank of Cyprus un Cyprus Popular Bank, kas nebija iestrādāts ES tiesībās; d) veicināja naudas aprites ierobežošanu, kas noguldījumu īpašniekiem liedza izņemt un/vai pārskaitīt savus līdzekļus uz drošākām iestādēm, un e) to izdarīja, pārkāpjot tiesiskās noteiktības, vienlīdzības un cilvēktiesību principus.
—

atcelt Komisijas 2013. gada 16. oktobra Lēmumu lietā C (2013) 6261 par valsts atbalstu Nr. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) Slovākijas Republikai un
4)

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, paturot prasītāju sankcionēto sabiedrību sarakstā, Padome ir nepareizi izmantojusi savas pilnvaras. Padome faktiski ir atteikusies izpildīt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-12/11. Padome ir pārkāpusi līdzsvaru Eiropas Savienības iestāžu starpā un prasītājas tiesības uz taisnīgu tiesu, kā arī to, lai šīs tiesības tiktu piemērotas. Padome turklāt ir izvairījusies pati no savas atbildības un pienākumiem, kas tai noteikti saskaņā ar Padomes 2013. gada 15 novembra Lēmumu 2013/661/KĀDP un Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1154/2013, kā Tiesa to skaidri ir norādījusi Padomei iepriekš minētajā spriedumā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 245/14

Prasība, kas celta 2013. gada 28. jūnijā — CN/Parlaments

(Lieta T-343/13)

2013/C 245/17

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: CN (Brumath, Francija) (pārstāvis — M. Velardo, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasītāja prasījumi:

— piespriest Eiropas Savienībai un Eiropas Parlamentam samaksāt prasītājam summu EUR 1 000 apmērā par radīto mantisko kaitējumu, kam pieskaitīti procenti pēc likmes 6,75 %;

— piespriest Eiropas Savienība un Eiropas Parlamentam samaksāt prasītājam summu EUR 40 000 apmērā par nodarīto morālo kaitējumu, kam pieskaitīti procenti pēc likmes 6,75 %;

— piespriest Eiropas Savienībai un Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību CN, kurš agrāk bija Padomes ierēdnis un tagad ir pensionējies, lūdz viņam piešķirt atlīdzību par mantisko un morālo kaitējumu, kas tam esot nodarīts tāpēc, ka Eiropas Parlamenta institucionālajā mājaslapā, kurai var piekļūt no ārpuses, tika publicēts izvilkums no prasītāja iesniegtās petīcijas, kurā bija virkne personas datu, tostarp informācija par viņa veselības stāvokli un to, ka viņa ģimenes locekļu starpā ir persona ar invaliditāti.

Ir notikusi plaša datu izpaušana, ņemot vērā, ka Google meklētājprogrammā ievadot prasītāja uzvārdu, rezultātos bija iespējams saņemt izvilkumu no Parlamenta publicētās petīcijas.

Neskatoties uz prasītāja pieteikumu, Parlaments neatsauca personas datu publikāciju, to atsaucot tikai vēlāk, pēc advokāta iejaukšanās.

Pamatojot Eiropas Parlamenta rīcības prettiesiskumu, prasītājs norāda uz:

1) Eiropas Cilvēktiesību un Pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. panta pārkāpumu;

2) Pamattiesību hartas 8. panta pārkāpumu;

3) Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām, kas ir pieņemta 2006. gada 13. decembrī un ko Eiropas Savienība ratificēja 2010. gada 23. decembrī, 22. panta pārkāpumu;
7)

lēmums esot prettiesisks tiktāl, ciktāl tas attiecas uz vienotas likmes finanšu korekcijām saistībā ar citrusaugļu pārstrādi par 2005.,2006. un 2007. finanšu gadu, un tas tiek apstrīdēts jautājumā par atbildības par krāpšanu, kas tika konstatēta šajā nozarē, noteikšanu attiecīgai dalībvalstij tādēļ, ka tā neesot veikusi atbilstošās pārbaudes. It īpaši Komisija neesot ņēmusi vērā to, ka Itālijas valstij nevar pārmest nekādu bezdarbību vai neaktivitāti tādēļ, ka par krāpniecisko darbību konkrēti bija atbildīgi valsts ierēdņi, kuriem bija jāveic pieprasītās pārbaudes par veikto darbību un izmaksāto summu likumību; līdz ar to pārbaudes nevarēja veikt savādākā veidā un tā, lai novērstu krāpšanu, līdz brīdim, kad tika atklātas iepriekš minētās darbības ar kriminālpārkāpuma raksturu;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 123/24

Prasība, kas celta 2013. gada 13. martā — Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology/Komisija

(Lieta T-144/13)

2013/C 123/41

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co. Ltd (Hangzhou, Ķīna) (pārstāvji — V. Akritidis un Y. Melin, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu Eiropas Komisijas lēmumu, kas ir paziņots ar 2013. gada 3. janvāra vēstuli Nr. H4/JN/Ref.t13.000011, ar kuru prasītāja tiek informēta, ka Komisija neizskatīšot prasītājas lūgumu, lai to atzītu par uzņēmumu, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, kas ir iesniegts atbilstoši Padomes Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta b) apakšpunktam saistībā ar antidempinga procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un to galvenajām sastāvdaļām, kura tika uzsākta 2012. gada 6 septembrī (AD 590);

— noteikt, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 277. pantu saistībā ar šo prasības pieteikumu attiecībā uz prasītāju nav piemērojama Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regula (ES) Nr. 1168/2012, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 344, 1. lpp.);

— un līdz ar to piespriest Komisijai un iespējamām personām, kas būs iestājušās lietā, atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza vienu pamatu, kas ir tāds pats kā tas, kurš ir izvirzīts lietā T-143/13 Zhejiang Heda Solar Technology/Komisija.
—

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā atbildētāja esot atzinusi, ka atbalsta pasākums, ko Itālijas Republika īstenojusi ar minēto atbrīvojumu no IMU, neatbilst valsts atbalsta nosacījumiem LESD izpratnē. It īpaši, atbildētāja esot uzskatījusi, ka atbrīvojuma no IMU saņēmēji neesot “uzņēmumi”. Prasītājs turpretī uzskata, ka šie atbrīvojuma saņēmēji esot uzņēmumi Kopienu tiesību izpratnē un ka esot izpildīti visi valsts atbalsta esamības nosacījumi saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 86/25

Prasība, kas celta 2013. gada 30. janvārī — Out of the blue/ITSB — Mombauer (“REFLEXX”)

(Lieta T-48/13)

2013/C 86/42

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Out of the blue KG (Lilienthal, Vācija) (pārstāvji — G. Hasselblatt un I. George, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Meinhard Mombauer (Ķelne, Vācija)

Prasītājas prasījumi

— atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 19. novembra lēmumu lietā R 1656/2011-4;

— piespriest ITSB segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus;

— gadījumā, ja Meinhard Mombauer iestājas lietā, piespriest viņam segt savus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “REFLEXX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7 239 511

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Meinhard Mombauer

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “REFLECTS”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 42. panta 5. punkta, to aplūkojot kopsakarā ar tās 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums
3)

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā attiecībā uz atgūšanas lēmumu, jo tā nav ļāvusi Īrijai īstenot savu rīcības brīvību novērtēt, kādā mērā valsts atbalsts izkropļoja konkurenci, un līdz ar to atjaunot iepriekšējo situāciju, neveicot analīzi par to, kāda nozīme ir skarto aviokompāniju spējai likt maksāt ATT saviem klientiem, un neņemot vērā konkurences izkropļojumus, kas radīsies no atgūšanas lēmuma kombinācijas ar apgalvoto “ieguvēju” aviokompāniju tiesību uz nodokļa atmaksu atbilstoši ES un Īrijas tiesiskajam regulējumam.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 217/25

Prasība, kas celta 2012. gada 14. maijā — Shark/ITSB — Monster Energy (“UNLEASH THE BEAST!”)

(Lieta T-217/12)

2012/C 217/54

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Shark AG (Insbruka, Austrija) (pārstāvji — D. Campbell, Barrister, un P. Strickland, Solicitor)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Monster Energy Company (Corona, Amerikas Savienotās Valstis)

Prasītājas prasījumi

— atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 1. marta lēmumu lietā R 360/2011-1 un

— piespriest Birojam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “UNLEASH THE BEAST!” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5093174

Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “BRING OUT THE BEAST” reģistrācija Nr. 2729366 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “COOL BITE BRING OUT THE BEAST” reģistrācija Nr. 2730133 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē

Anulēšanas nodaļas lēmums: apstrīdēto Kopienas preču zīmi atzīt par spēkā neesošu

Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. punkta pārkāpums