13

ET 51. pantā ir noteikts: “1. Šajā likumā kolektīvā atlaišana nozīmē darba tiesisko attiecību izbeigšanu ekonomisku, tehnisku, organizatorisku vai ar ražošanu saistītu iemeslu dēļ gadījumos, kad 90 dienu laikā šāda darba tiesisko attiecību izbeigšana skar vismaz: a) 10 darba ņēmējus uzņēmumos, kas nodarbina 100 vai vairāk strādājošos; b) 10 % no darba ņēmēju kopskaita uzņēmumos, kas nodarbina no 100 līdz 300 strādājošos; c) 30 darba ņēmējus uzņēmumos, kas nodarbina 300 vai vairāk strādājošos. Iemesli tiek uzskatīti par ekonomiskiem iemesliem tad, ja no uzņēmuma rādītājiem var izsecināt, ka tas atrodas sliktā ekonomiskā stāvoklī, piemēram, gadījumos, kad ir radušies vai plānoti zaudējumi vai pastāvīgi samazinājušies regulārie ieņēmumi vai apgrozījums. Katrā ziņā pastāvīga samazināšanās ir vērojama tad, ja trijos secīgos ceturkšņos regulāro ieņēmumu vai apgrozījuma līmenis ir zemāks salīdzinājumā ar to pašu ceturksni iepriekšējā gadā. Iemesli tiek uzskatīti par tehniskiem iemesliem tad, ja izmaiņas rodas it īpaši ražošanas līdzekļu vai darbarīku jomā; iemesli tiek uzskatīti par organizatoriskiem iemesliem tad, ja izmaiņas notiek it īpaši personāla darba sistēmu un metožu jomā, un iemesli tiek uzskatīti par ar ražošanu saistītiem iemesliem tad, ja izmaiņas notiek it īpaši saistībā ar preču vai pakalpojumu, ko uzņēmums vēlas laist tirgū, pieprasījumu. Par kolektīvo atlaišanu uzskata arī darba līgumu izbeigšanu visam uzņēmuma personālam ar nosacījumu, ka tiek atlaisti vairāk nekā pieci darbinieki, ja tas notiek uzņēmuma darbības pilnīgas izbeigšanas rezultātā iepriekš minēto iemeslu dēļ. Lai aprēķinātu līgumu izbeigšanas skaitu, uz kuru attiecas šī punkta pirmā daļa, ir jāņem vērā arī visas citas izbeigšanas, kas notikušas atsauces laikposmā pēc uzņēmēja iniciatīvas citu ar darba ņēmēju nesaistītu iemeslu dēļ un kas nav kāds no šā likuma 49. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajiem iemesliem, ja vien izbeigtas vismaz piecas darba tiesiskās attiecības. Ja secīgos 90 dienu laikposmos un nolūkā izvairīties no šī panta prasībām, uzņēmums uzsaka darba līgumus, kuru skaits ir mazāks nekā noteiktās robežvērtības, un ja vien nav jaunu iemeslu, kas pamato šādu rīcību, uzskatāms, ka attiecīgie jaunie uzteikumi ir veikti, apejot likumu, un atzīstami par spēkā neesošiem. 2. Pirms kolektīvās atlaišanas notiek konsultēšanās ar likumiskajiem darba ņēmēju pārstāvjiem ne vairāk kā 30 dienas vai 15 dienas uzņēmumos, kuros ir nodarbināti vismaz 50 darba ņēmēji. Konsultēšanās ar likumiskajiem darba ņēmēju pārstāvjiem norisinās vismaz par iespēju izvairīties no kolektīvās atlaišanas vai samazināt to, kā arī par iespēju mazināt atlaišanas sekas, izmantojot sociālās garantijas, piemēram, palīdzību jauna darba atrašanā vai mācības, vai pārkvalificēšanos, lai palielinātu nodarbinātības iespējas. Par konsultēšanās uzsākšanu uzņēmējs [darba devējs] rakstveidā paziņo likumiskajiem darba ņēmēju pārstāvjiem, kopiju nosūtot nodarbinātības dienestam. Paziņojumā ir šāda informācija: a) precīza informācija par kolektīvās atlaišanas iemesliem saskaņā ar 1. punktu. Attiecīgajam paziņojumam pievieno ziņojumu, kurā aprakstīti kolektīvas atlaišanas iemesli, kā arī cita, iepriekšējā rindkopā minētā informācija. [..] [..] Pēc konsultāciju laikposma beigām uzņēmējs paziņo par to rezultātiem nodarbinātības dienestam. Ja ir panākta vienošanās, viņš iesniedz tās pilnīgu kopiju. Pretējā gadījumā viņš iesniedz darba ņēmēju pārstāvjiem un nodarbinātības dienestam tā pieņemto galīgo lēmumu par kolektīvo atlaišanu ar šīs atlaišanas nosacījumiem. [..]”