ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 195/4

Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 26. aprīļa spriedums (Rechtbank Noord-Holland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stryker EMEA Supply Chain Services BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

(Lieta C-51/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Tarifu pozīcijas - Preču klasifikācija - Implantu skrūves, kas ir paredzētas ievietošanai cilvēka ķermenī, lai ārstētu kaulu lūzumus vai nostiprinātu protēzes - Kombinētā nomenklatūra - Pozīcija 9021 - Īstenošanas regula (ES) Nr. 1212/2014 - Spēkā esamība)

(2017/C 195/05)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank Noord-Holland

Pamatlietas puses

Prasītāja: Stryker EMEA Supply Chain Services BV

Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

Rezolutīvā daļa:

Kombinētā nomenklatūra, kas ir ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2014. gada 16. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1101/2014, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās pozīcijā 9021 ir ietveramas tādas medicīnisko implantu skrūves, kādas tiek aplūkotas pamatlietā, ciktāl šiem izstrādājumiem ir īpašības, kas tās nošķir no parastiem izstrādājumiem, jo tie ir galīgi izgatavoti un ļoti precīzi, kā arī to izgatavošanas metodes un to īpašās funkcijas dēļ. It īpaši tas, ka tādas medicīnisko implantu skrūves, kādas tiek aplūkotas pamatlietā, var ievietot ķermenī tikai ar īpašiem medicīniskiem instrumentiem, nevis ar parastiem instrumentiem, ir īpašība, kas jāņem vērā, lai nošķirtu šīs medicīniskā implanta skrūves no parastiem izstrādājumiem.

(1) OV C 136, 18.4.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 22/5

Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 22. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Bilbaína de Alquitranes, SA u.c.

(Lieta C-691/15 P) (1)

(Apelācija - Vide - Regula (EK) Nr. 1272/2008 - Dažu vielu un maisījumu klasificēšana, marķēšana un iepakošana - Regula (ES) Nr. 944/2013 - Augstas temperatūras akmeņogļu darvas klasifikācija - Akūtas toksicitātes ūdens vidē (H400) un hroniskas toksicitātes ūdens vidē (H410) kategorijas - Pienākums ievērot pienācīgu rūpību - Acīmredzama kļūda vērtējumā)

(2018/C 022/06)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Talabér-Ritz un P. J. Loewenthal)

Pārējie lietas dalībnieki: Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH (pārstāvji – K. Van Maldegem, C. Mereu un M. Grunchard, advokāti, un P. Sellar, advocate), Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji – N. Herbatschek, W. Broere un M. Heikkilä), GrafTech Iberica, SL (pārstāvji – C. Mereu, K. Van Maldegem un M. Grunchard, advokāti, un P. Sellar, advocate)

Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji – C. Thorning un M. N. Lyshøj), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze, J. Möller un R. Kanitz), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – M. Bulterman, C. S. Schillemans un J. Langer)

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH (Vācija), SGL Carbon GmbH (Austrija), SGL Carbon, SGL Carbon SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH tiesāšanās izdevumus, ieskaitot izdevumus pagaidu noregulējuma tiesvedībā lietā, kurā izdots Tiesas priekšsēdētāja vietnieka 2016. gada 7. jūlija rīkojums Komisija/Bilbaína de Alquitranes u.c. (C-691/15 P–R, nav publicēts, EU:C:2016:597);

3) Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika un Nīderlandes Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

4) GrafTech Iberica SL un Eiropas Ķimikāliju aģentūra sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

(1) OV C 106, 21.3.2016.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 17. panta 3. punkta c) apakšpunkta iii) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm attiecībā uz noteiktām ugunsdzēsēju, kuri pieņemti darbā valsts ugunsdzēsības dienestā, kategorijām nav atļauts atkāpties no visiem no šīs direktīvas tiesību normām izrietošajiem pienākumiem, tostarp no tās 2. panta, kurā it īpaši ir definēti jēdzieni “darba laiks” un “atpūtas laiks”.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīva 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Direktīvu 74/150/EEK, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2014. gada 18. marta Direktīvu 2014/44/ES, ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai no trešās valsts ievestus lietotus traktorus vai tādus traktorus, kas nav jauni, varētu pirmo reizi laist tirgū un reģistrēt dalībvalstī, tiem ir jāatbilst šajā direktīvā paredzētajām tehniskajām prasībām;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 293/3

Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums – Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) u.c./Eiropas Komisija, Eiropas Ķimikāliju aģentūra, Assogalvanica u.c.

(Lieta C-651/15 P) (1)

(Regula (EK) Nr. 1907/2006 (REACH) - 58. panta 2. punkts - Licence - Vielas, kas rada ļoti lielas bažas - Atbrīvojums - Regula, ar ko ir grozīts Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIV pielikums - Hroma trioksīda iekļaušana to vielu sarakstā, uz kurām attiecas licencēšanas pienākums)

(2017/C 293/04)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH, un citi (pilns saraksts apelācijas sūdzībā) (pārstāvji – C. Mereu, advokāts, J. Beck, Solicitor)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Mifsud-Bonnici un K. Talabér-Ritz), Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – W. Broere un M. Heikkilä), Assogalvanica, Ecometal, Comité européen des traitements de surfaces (CETS), un citi (pilns saraksts apelācijas sūdzībā) (pārstāvji – C. Mereu, advokāts, J. Beck, Solicitor)

Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Komisijas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas un J. Traband)

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-Verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) un pārējie apelācijas sūdzības iesniedzēji, kuru vārdi ir norādīti šā sprieduma I pielikumā, sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

3) Francijas Republika un Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

(1) OV C 78, 29.2.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 151/6

Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 15. marta spriedums – Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Eiropas Ķimikāliju aģentūra, Nīderlandes Karaliste, Eiropas Komisija

(Lieta C-324/15 P) (1)

(Apelācija - Regula (EK) Nr. 1907/2006 (REACH regula) - 57. panta f) punkts - Atļauja - Vielas, kas rada ļoti lielas bažas - Identifikācija - Tādas pašas bažas - Heksahidrometilftalanhidrīds, heksahidro-4-metilftalanhidrīds, heksahidro-1-metilftalanhidrīds un heksahidro-3-metilftalanhidrīds)

(2017/C 151/07)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: New Japan Chemical (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti), REACh ChemAdvice GmbH, (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti), Sitre Srl (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti), Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – M. Heikkilä un C. Buchanan, W. Broere, un T. Zbihlej, pārstāvji, kam palīdz J. Stuyck, advocaat), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – C. Schillemans un M. Bulterman), Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Kukovec un K. Mifsud-Bonnici)

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Hitachi Chemical Europe GmbH un Polynt SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) tiesāšanās izdevumus;

3) Nīderlandes Karaliste un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

4) New Japan Chemical un REACh ChemAdvice sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

(1) OV C 311, 21.9.2015.
2)

aizliegums, kas izriet no atbildes uz pirmo jautājumu, attiecas uz visām nodarbinātības dalībvalstīm, kurās pašnodarbinātā persona gūst ienākumus, kuri viņam ļauj tajā izmantot tiesības uz atbilstošu atskaitījumu, proporcionāli minēto ienākumu daļai, kas tiek gūta katrā nodarbinātības dalībvalstī. Šajā ziņā “nodarbinātības dalībvalsts” ir jebkura dalībvalsts, kuras kompetencē ir uzlikt nodokļus ienākumiem no darbības nerezidentam, kas tos tajā guvis, neatkarīgi no vietas, kur tieši šī darbība tiek veikta;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 70/6

Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 18. janvāra spriedums (Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet

(Lieta C-471/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - Īpašs peļņas daļas aplikšanas ar nodokli režīms - Jēdziens “lietotas preces” - No nolietotiem transportlīdzekļiem demontētu detaļu pārdošana)

(2017/C 070/09)

Tiesvedības valoda – dāņu

Iesniedzējtiesa

Vestre Landsret

Pamatlietas puses

Prasītājs: Sjelle Autogenbrug I/S

Atbildētāja: Skatteministeriet

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 311. panta 1. punkta 1) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka lietotas detaļas, kuras ir demontētas no nolietotiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem, ko transportlīdzekļu pārstrādes uzņēmums ir iegādājies no privātpersonas, un kuras ir paredzēts pārdot kā rezerves daļas, ir “lietotas preces” šīs tiesību normas izpratnē, līdz ar to šādu detaļu piegādei, kuru ir veicis tirgotājs, kas ir nodokļa maksātājs, ir piemērojams peļņas daļas režīms.

(1) OV C 363, 3.11.2015.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 14/12

Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 16. novembra spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The Queen, pēc lūguma, ko iesniedza Timothy Martin Hemming, kas rīkojas ar tirdzniecības nosaukumu “Simply Pleasure Ltd.”, u.c./Westminster City Council

(Lieta C-316/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Direktīva 2006/123/EK - 13. panta 2. punkts - Atļaujas izsniegšanas procedūras - Izdevumu, kas saistībā ar to var rasties, jēdziens)

(2017/C 014/15)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court of the United Kingdom

Pamatlietas puses

Prasītāji: The Queen, pēc lūguma, ko iesniedza Timothy Martin Hemming, kas rīkojas ar tirdzniecības nosaukumu “Simply Pleasure Ltd.”, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, kas rīkojas ar tirdzniecības nosaukumu “Janus”, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd

Atbildētāja: Westminster City Council

Piedaloties: The Architects’ Registration Board, The Solicitors’ Regulation Authority, The Bar Standards Board, The Care Quality Commission, The Farriers’ Registration Council, The Law Society, The Bar Council, The Local Government Association, Her Majesty’s Treasury

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū 13. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā tie, kas pastāv pamatlietā, ar to netiek pieļauta prasība atļaujas piešķiršanas vai atjaunošanas pieteikuma iesniegšanas brīdī samaksāt nodevu, kuras viena daļa atbilst ar attiecīgās atļauju sistēmas pārvaldību un uzraudzību saistītajām izmaksām, pat ja šī daļa ir atmaksājama šī pieteikuma noraidīšanas gadījumā.

(1) OV C 311, 21.9.2015.
2)

National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) un Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.
2)

Direktīvas 2009/73 3. panta 2. punkts, to lasot kopsakarā ar LESD 14. un 106. pantu, kā arī (26.) protokolu par sabiedriskiem pakalpojumiem, kurš ir pievienots ES līgumam redakcijā, kas izriet no Lisabonas līguma, un LESD, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm tiek ļauts izvērtēt, vai vispārējās tautsaimnieciskās interesēs uzņēmumiem, kas darbojas gāzes nozarē, ir jāparedz sabiedrisko pakalpojumu saistības attiecībā uz dabasgāzes piegādes cenām, lai it īpaši nodrošinātu piegādes drošumu un teritoriālo kohēziju, ja, pirmkārt, ir izpildīti visi minētās direktīvas 3. panta 2. punktā minētie nosacījumi, un konkrēti nosacījums par šādu saistību nediskriminējošo raksturu, un, otrkārt, šo saistību noteikšanā tiek ievērots samērīguma princips. Direktīvas 2009/73 3. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauta cenas noteikšanas metode, kuras pamatā ir izmaksu ņemšana vērā, ar nosacījumu, ka šādas metodes piemērošana neizraisa to, ka valsts iejaukšanās pārsniegtu izvirzīto vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes mērķu sasniegšanai nepieciešamo.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 287/10

Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 2. jūnija spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kapnoviomichania Karelia AE/Ypourgos Oikonomikon

(Lieta C-81/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējais režīms - Direktīva 92/12/EEK - Tabakas izstrādājumi, kas tiek pārvietoti atliktās akcīzes nodokļa maksāšanas režīmā - Apstiprināta noliktavas saimnieka atbildība - Dalībvalstu iespēja apstiprinātu noliktavas saimnieku atzīt par solidāri atbildīgu par kontrabandas nodarījuma veicējiem uzlikto finansiālo sankciju samaksu - Samērīguma un tiesiskās noteiktības principi)

(2016/C 287/12)

Tiesvedības valoda – grieķu

Iesniedzējtiesa

Symvoulio tis Epikrateias

Pamatlietas puses

Prasītāja: Kapnoviomichania Karelia AE

Atbildētāja: Ypourgos Oikonomikon

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīva 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību, kas grozīta ar Padomes 1992. gada 14. decembra Direktīvu 92/108/EEK, aplūkojot to no Savienības tiesību vispārējo principu, it īpaši tiesiskās noteiktības un samērīguma principu, viedokļa, ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums – kurš ir aplūkots pamatlietā un kurā ir atļauts atzīt, ka par to summu samaksu, kas atbilst finansiālajām sankcijām, kuras ir uzliktas saistībā ar pārkāpumu, kas izdarīts tādu preču pārvadāšanas gaitā, par kurām akcīzes nodokļa samaksa ir atlikta, solidāri tostarp ir atbildīgi šo preču īpašnieki, ja šos īpašniekus ar pārkāpuma izdarītājiem saista līgumattiecības, padarot tos par viņu pilnvarotajiem –, uz kura pamata apstiprinātais noliktavas saimnieks tiek atzīts par solidāri atbildīgu par minēto summu samaksu bez iespējas panākt savu atbrīvošanu no šīs atbildības, pierādot, ka viņam nav pilnīgi nekādas saistības ar pārkāpuma izdarītāju rīcību, pat tad, ja saskaņā ar valsts tiesībām šis noliktavas saimnieks pārkāpuma izdarīšanas brīdī nav nedz minēto preču īpašnieks, nedz viņu ar pārkāpuma izdarītājiem saista līgumattiecības, padarot tos par viņa pilnvarotajiem.

(1) OV C 138, 27.4.2015.
4)

Direktīvas 2004/18 45. panta 2. punkta g) apakšpunkts, ar kuru ir ļauts izslēgt komersantu no dalības publiskā līgumā, it īpaši, ja viņš ir atzīts par “vainīgu nopietnā” sniegtās, līgumslēdzējas iestādes pieprasītās informācijas sagrozīšanā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas var tikt piemērots, ja attiecīgais komersants ir atzīts par atbildīgu par pietiekami smagu nolaidību, proti, nolaidību, kas var izšķiroši ietekmēt lēmumus par publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, izslēgšanu vai iekļaušanu publiskajā līgumā, neatkarīgi no tā, vai šis komersants ir rīkojies tīši;
2)

Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts, skatīts kopā ar Direktīvas 2008/118 7. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz valsts iestādēm atteikties atbrīvot no akcīzes nodokļa energoproduktus, kurus pēc tam, kad tos apstiprināts noliktavas turētājs ir pārdevis pircējam starpniekam, tas no jauna pārdod galapatērētājam, kas atbilst visām valsts tiesībās noteiktajām prasībām, lai saņemtu atbrīvojumu no akcīzes nodokļa, un kam šis noliktavas turētājs preces tieši piegādā no akcīzes preču noliktavas, tikai tādēļ, ka pircējs starpnieks, ko šis noliktavas turētājs ir deklarējis kā minēto preču saņēmēju, nav galapatērētājs, kam valsts tiesībās ir atļauts saņemt no akcīzes nodokļa atbrīvotus energoproduktus.
C 211/7

Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ADM Hamburg AG/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

(Lieta C-294/14) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība un kopējais muitas tarifs - Kopienas Muitas kodekss - Tarifu atvieglojumi - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - 74. panta 1. punkts - Preces, kuru izcelsmes valsts ir saņēmēja valsts - Pārvadājumi - Maisījums, kurā ietilpst palmu kodolu eļļa ar dažādu valstu, kurām piemēro vienu un to pašu tarifu preferenci, izcelsmi)

(2016/C 211/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Hamburg

Pamatlietas puses

Prasītāja: ADM Hamburg AG

Atbildētājs: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

Rezolutīvā daļa:

Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2010. gada 18. novembra Regulu (ES) Nr. 1063/2010, 74. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā, kāda ir pamatlietā, kur ir iesniegti derīgi izcelsmes sertifikāti, preferenciālā izcelsme ar Padomes 2008. gada 22. jūlija Regulu (EK) Nr. 732/2008 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim un par grozījumiem Regulās (EK) Nr. 552/97, (EK) Nr. 1933/2006 un Komisijas Regulās (EK) Nr. 1100/2006 un (EK) Nr. 964/2007 ieviestās vispārējās preferenču sistēmas izpratnē var tikt atzīta palmu kodolu eļļas sūtījumiem, lai arī šīs preces ir tikušas sajauktas kuģa tilpnē to pārvadāšanas uz Eiropas Savienību laikā apstākļos, kuros var tikt izslēgts, ka citi produkti, it īpaši tādi, kuriem netiek piemērota nekāda preferenču sistēma, būtu tikuši pievienoti šajā tilpnē.

(1) OV C 315, 15.9.2014.
1)

saistībā ar katru no attiecīgajiem atkritumu poligoniem, kas atrodas Ortuella (Basku zeme) un Zurita un Juan Grande (Kanāriju salas), neveikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai astoņu gadu termiņā no Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 18. panta 1. punktā minētās dienas lūgtu apsaimniekotājam sagatavot poligona projekta un darbības uzlabošanas plānu un nodrošinātu šā plāna pilnīgu izpildi atbilstoši direktīvas prasībām, izņemot I pielikuma 1. punktā esošās, Spānijas Karaliste – attiecībā uz katru no šiem poligoniem – nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir noteikti saskaņā ar minētās direktīvas 14. panta c) punktu;
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003, 25. panta 6. punkts, to lasot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. 8. un 47. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar šo tiesību normu pieņemts lēmums – kā Komisijas 2000. gada 26. jūlija Lēmums 2000/520/EK atbilstīgi Direktīvai 95/46 par pienācīgu aizsardzību, kas noteikta ar privātuma “drošības zonas” principiem un attiecīgajiem visbiežāk uzdotajiem jautājumiem, kurus izdevusi ASV Tirdzniecības ministrija –, kurā Eiropas Komisija konstatē, ka trešā valsts nodrošina pienācīgu aizsardzības līmeni, nav šķērslis tam, lai dalībvalsts uzraudzības iestāde šīs grozītās direktīvas 28. panta izpratnē izskatītu personas prasību par tās tiesību un brīvību aizsardzību saistībā ar to personas datu apstrādi, kas uz viņu attiecas un kuri ir tikuši no dalībvalsts pārsūtīti uz šo trešo valsti, ja šī persona apgalvo, ka tajā spēkā esošās tiesības un prakse nenodrošina pienācīgu aizsardzības līmeni;
2)

gadījumā, ja šī 1) punktā konstatētā pienākumu neizpilde šī sprieduma pasludināšanas dienā turpinās, Grieķijas Republikai tiek piespriests samaksāt Eiropas Komisijai, ieskaitot kontā “Eiropas Savienības pašu resursi”, kavējuma naudu EUR 3 6 40 000 apmērā par katru sešu mēnešu kavējumu vajadzīgo pasākumu, lai izpildītu spriedumu Komisija/Grieķija (C-440/06, EU:C:2007:642), veikšanā, skaitot no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz sprieduma Komisija/Grieķija (C-440/06, EU:C:2007:642) pilnīgai izpildei, un tās faktiskā summa ir jāaprēķina katra sešu mēnešu laikposma beigās, kopējo summu, kas attiecas uz katru no šiem laikposmiem, samazinot procentuāli to aglomerāciju cilvēku ekvivalenta skaitam, kuru komunālo notekūdeņu savākšanas un attīrīšanas sistēmas līdz attiecīgā laikposma beigām ir tikušas pielāgotas spriedumā Komisija/Grieķija (C-440/06, EU:C:2007:642) noteiktajām prasībām, salīdzinājumā ar to aglomerāciju cilvēku ekvivalenta skaitu, kurās šī sprieduma pasludināšanas dienā nav šādu sistēmu;
1)

Jēdziens “diskriminācija etniskās piederības dēļ” Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, un, it īpaši, tās 1. panta un 2. panta 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā, kad pilsētas rajonā, kurā pārsvarā dzīvo romu tautības pārstāvji, visi elektroenerģijas skaitītāji tiek izvietoti gaisvadu elektrolīniju stabos 6 līdz 7 metru augstumā, kamēr citos rajonos šie skaitītāji tiek izvietoti augstumā, kas nepārsniedz divus metrus, minētais jēdziens ir piemērojams neatkarīgi no tā, vai minētais kolektīvais pasākums skar personas, kurām ir noteikta etniskā piederība, vai personas, kuras, lai arī tām nav minētās etniskās piederības, tomēr kopā ar pirmajām minētajām personām cieš no nelabvēlīgākas attieksmes vai tiek nostādītas īpaši nelabvēlīgā situācijā, kas izriet no šī pasākuma;