Keywords

Summary



Keywords

1. Kopienas preču zīme – Iebildumi un trešo personu apsvērumi – Iebildumu izskatīšana – Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums – Biroja noteiktais termiņš – Obligātais raksturs

(Komisijas Regulas Nr. 2868/95 1. panta 22. noteikuma 2. punkts)

2. Kopienas preču zīme – Iebildumi un trešo personu apsvērumi – Iebildumu izskatīšana – Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums – Biroja noteiktais termiņš – Pierādījuma iesniegšanas brīdis

(Komisijas Regulas Nr. 2868/95 1. panta 22. noteikuma 2. punkts)

3. Kopienas preču zīme – Procesi Biroja instancēs – Paziņojumu nosūtīšana Birojam – Nosūtīšana pa telefaksu – Nepilnīga vai neizlasāma nosūtīšana

(Komisijas Regulas Nr. 2868/95 1. panta 80. noteikuma 2. punkts)

Summary

1. Jau no Regulas Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 22. noteikuma 2. punkta formulējuma, izriet, ka tajā paredzētais termiņš ir obligāts, kas izslēdz, ka Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) ņem vērā jebkādus pierādījumus, kas iesniegti novēloti.

Tāpat kā termiņi sūdzībām un prasībām šāds termiņš ir absolūts un nevar tikt [noteikts] pēc pušu un tiesas, kurai ir jāpārbauda, pat pēc savas ierosmes, vai tas ir ticis ievērots, ieskatiem. Šis termiņš atbilst tiesiskās drošības prasībai un vajadzībai izvairīties no jebkāda veida diskriminācijas un patvaļīgas rīcības tiesu darbā.

(sal. ar 63. un 64. punktu)

2. Regulas Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 22. noteikuma 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pierādījums ir “sniegts” nevis tad, kad tas ir nosūtīts Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi), bet gan tad, kad tas to ir saņēmis.

Pirmkārt, šādu interpretāciju literārā nozīmē apstiprina divu [franču] darbības vārdu – “apporter” [iesniegt] un “fournir” [sniegt] pierādījumus Birojam izmantošana Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punkta formulējumā. Abi šie darbības vārdi ietver ideju par pierādījuma pārvietošanu vai pārvešanu līdz Biroja atrašanās vietai, uzsvaram esot uz darbības iznākumu, nevis uz tās izejas punktu.

Otrkārt, lai arī ne Regulā Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, ne Regulā Nr. 2868/95 nav ietverta tiesību norma, kas būtu līdzvērtīga Vispārējās tiesas Reglamenta 43. panta 3. punktam, saskaņā ar kuru vienīgi reģistrēšanas datums kancelejā tiek ņemts vērā attiecībā uz procesuālajiem termiņiem, šāda interpretācija atbilst abu šo regulu vispārējai sistēmai, jo daudzas to konkrētās normas paredz, ka attiecībā uz procesuālajiem termiņiem uz aktu attiecināmais datums ir tā saņemšanas datums, nevis tā nosūtīšanas datums. Tas tā izriet arī, piemēram, no Regulas Nr. 2868/95 70. noteikuma 2. punkta, saskaņā ar kuru, ja procesuālais pasākums, ar kuru sākas termiņa aprēķins, ir paziņojums, termiņa skaitīšana sākas ar paziņotā dokumenta “saņemšanu”. Tas tāpat izriet no Regulas Nr. 2868/95 72. noteikuma, saskaņā ar kuru, ja termiņš beidzas dienā, kad Birojs “nepieņem” dokumentus, termiņu pagarina līdz pirmajai dienai, kurā Birojs “pieņem” dokumentus, un no Regulas Nr. 2868/95 80. noteikuma 2. punkta, saskaņā ar kuru jaunā pārraidījuma vai oriģināla “saņemšanas” dienu uzskata par oriģinālā paziņojuma “saņemšanas” dienu, ja tas ir izrādījies ar trūkumiem.

Treškārt, analoģisks risinājums Kopienu civildienesta strīdu jomā ir ticis izklāstīts pastāvīgajā judikatūrā, kurā Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts interpretēts tādējādi, ka sūdzība ir “iesniegta” nevis brīdī, kad tā nosūtīta iestādei, bet tad, kad tā tajā “nonākusi”.

Ceturtkārt, šāda interpretācija ir vispiemērotākā, lai izpildītu tiesiskās drošības prasību. Tā garantē, ka skaidri tiek noteikti un stingri ievēroti Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punktā paredzētā termiņa sākumpunkts un ilgums.

Piektkārt, šāda interpretācija atbilst arī vajadzībai izvairīties no jebkāda veida diskriminācijas un patvaļīgas rīcības tiesu darbā, jo tā ļauj piemērot identisku termiņu aprēķināšanas kārtību attiecībā pret visām pusēm, lai kur būtu to domicils un kāda to valstiskā piederība.

(sal. ar 65.–70. punktu)

3. Regulas Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 80. noteikuma 2. punkta mērķis ir dot pa telefaksu nosūtīta paziņojuma nosūtītājam iespēju no jauna nosūtīt Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) savus dokumentus vai iesniegt Birojam oriģinālus pēc iebildumu iesniegšanas termiņa izbeigšanās, ja rodas viena no minētajā noteikumā paredzētajām situācijām, lai nosūtītājs varētu labot trūkumus, kas izriet no šīm situācijām.

Šī tiesību norma tādējādi attiecas uz gadījumu, kad objektīvs elements, kas saistīts ar īpašiem vai neparastiem tehniskiem apstākļiem, kas nav atkarīgi no attiecīgās personas gribas, kavē to paziņot pa telefaksu dokumentus apmierinoši.

Savukārt tā neattiecas uz gadījumiem, kad pa telefaksu nosūtītā paziņojuma nepilnīgais vai neizlasāmais raksturs izriet tikai no nosūtītāja, kas ir brīvi izvēlējies neveikt pilnīgu un izlasāmu paziņojumu, lai arī no tehnikas viedokļa ir bijis spējīgs to izdarīt, gribas.

No tā izriet, ka tajā ir postulēts, ka principā dokumenti, kuru paziņošana pa telefaksu ir bijusi nepilnīga vai neizlasāma, un dokumenti, kuru oriģināli nosūtīti vēlāk vai kuri nosūtīti pa telefaksu vēlāk pēc Biroja uzaicinājuma, ir identiski un ar tiem netiek pieļauti jebkādi labojumi, grozījumi vai jaunu elementu papildinājumi šajā ziņā. Jebkāda cita interpretācija atļautu pusēm procesā Birojā apiet tām noteiktos termiņus, kas acīmredzami nav minētā noteikuma mērķis.

(sal. ar 43.–46. punktu)