ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tiesas (virspalāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK), kura darbojas ar komercnosaukumu “Mylan”/Gilead Sciences Inc.

(Lieta C-121/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Cilvēkiem paredzētas zāles - Cilvēka imūndeficīta vīrusa (HIV) ārstēšana - Oriģinālās zāles un ģenēriskās zāles - Papildu aizsardzības sertifikāts - Regula (EK) Nr. 469/2009 - 3. panta a) punkts - Saņemšanas nosacījumi - Jēdziens “produkts, kuru aizsargā spēkā esošs pamatpatents” - Vērtējuma kritēriji))

(2018/C 328/15)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Justice (Chancery Division)

Pamatlietas puses

Prasītāji: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK), kura darbojas ar komercnosaukumu “Mylan”

Atbildētājs: Gilead Sciences Inc.

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 469/2009 (2009. gada 6. maijs) par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm 3. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka produktu, ko veido vairākas aktīvās vielas, kurām ir kombinēta iedarbība, “aizsargā spēkā esošs pamatpatents” šīs tiesību normas izpratnē, ja to veidojošo aktīvo vielu kombinācija, pat ja tā nav tieši minēta pamatpatenta pretenzijās, ir noteikti un konkrēti paredzēta šajās pretenzijās. Šim nolūkam, aplūkojot no nozares lietpratēja viedokļa un pamatojoties uz tehnikas attīstības stāvokli pamatpatenta pieteikuma iesniegšanas vai tā prioritātes datumā:

— šai aktīvo vielu kombinācijai, ņemot vērā šī patenta aprakstu un zīmējumus, ir noteikti jāietilpst ar šo patentu aptvertajā izgudrojumā un

— katrai no minētajām aktīvajām vielām ir jābūt konkrēti identificējamai, ņemot vērā visu minētajā patentā norādīto informāciju.

(1) OV C 151, 15.5.2017.
Lieta C-39/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 14. jūnija spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Preču brīva aprite – LESD 28. un 30. pants – Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību – LESD 110. pants – Iekšējie nodokļi – Uzņēmumu solidārās sociālās apdrošināšanas iemaksa – Nodokļi – Aprēķina bāze – Uzņēmumu kopējais gada apgrozījums – Direktīva 2006/112/EK – 17. pants – Preces pārvietošana uz citu dalībvalsti – Pārvietotās preces vērtība – Iekļaušana kopējā gada apgrozījumā)

Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 14. jūnija spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

(Lieta C-39/17) ( 1 )

“(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču brīva aprite — LESD 28. un 30. pants — Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību — LESD 110. pants — Iekšējie nodokļi — Uzņēmumu solidārās sociālās apdrošināšanas iemaksa — Nodokļi — Aprēķina bāze — Uzņēmumu kopējais gada apgrozījums — Direktīva 2006/112/EK — 17. pants — Preces pārvietošana uz citu dalībvalsti — Pārvietotās preces vērtība — Iekļaušana kopējā gada apgrozījumā)”

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Pamatlietas puses

Prasītāja: Lubrizol France SAS

Atbildētāja: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

Rezolutīvā daļa

LESD 28. un 30. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir noteikts, ka iemaksu, ko iekasē no uzņēmumu gada apgrozījuma, – ar nosacījumu, ka tas sasniedz vai pārsniedz noteiktu summu, – aprēķina bāzi nosaka, ņemot vērā to preču atsauces vērtību, kuras nodokļa maksātājs ir pārvietojis pats vai tas ir veikts viņa vārdā sava uzņēmuma vajadzībām no šīs dalībvalsts uz citu Eiropas Savienības dalībvalsti, un šī vērtība tiek ņemta vērā no pārvietošanas brīža, lai gan situācijā, kad sava uzņēmuma vajadzībām nodokļa maksātājs tās pašas preces pārvieto attiecīgās dalībvalsts teritorijā pats vai tas tiek veikts viņa vārdā, šo preču vērtība minētajā aprēķina bāzē tiek ņemta vērā, tikai tās vēlāk pārdodot, ar nosacījumu, ka:

— pirmkārt, šo preču vērtība, tās vēlāk pārdodot šajā dalībvalstī, netiek no jauna ņemta vērā minētajā aprēķina bāzē;

— otrkārt, minētā aprēķina bāze tiek samazināta atbilstoši šo preču vērtībai gadījumā, ja šīs preces citā dalībvalstī netiek paredzētas pārdošanai vai arī, nepārdodot citā dalībvalstī, tās tiek nogādātas atpakaļ izcelsmes dalībvalstī, un

— treškārt, ar ieguvumiem no minēto iemaksu izlietojuma netiek pilnībā kompensēts apgrūtinājums vietējam ražojumam, kas tiek tirgots vietējā tirgū brīdī, kad to laiž tirdzniecībā; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

( 1 ) OV C 112, 10.4.2017.
Lieta C-227/17: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EEK) Nr. 2658/87 — Muitas savienība un kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Apakšpozīcijas 9021 10 10, 9021 10 90 un 9021 90 90 — Mugurkaula fiksācijas sistēma — Īstenošanas regula (ES) Nr. 1214/2014)

Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss

(Lieta C-227/17) ( 1 )

“(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EEK) Nr. 2658/87 — Muitas savienība un kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Apakšpozīcijas 9021 10 10, 9021 10 90 un 9021 90 90 — Mugurkaula fiksācijas sistēma — Īstenošanas regula (ES) Nr. 1214/2014)”

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāja: Medtronic GmbH

Atbildētāja: Finanzamt Neuss

Rezolutīvā daļa

Kombinētā nomenklatūra, kas ietverta I pielikumā Padomes Regulai (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi savukārt izdarīti ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2015/1754 (2015. gada 6. oktobris), ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu mugurkaula fiksācijas sistēmu, kādas aplūkotas pamatlietā, klasificēšana kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 9021 90 90 ir izslēgta, ja šīs sistēmas var klasificēt kādā citā kombinētās nomenklatūras pozīcijas 9021 apakšpozīcijā. Iespējamā šo sistēmu klasificēšana kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 9021 10 10 vai apakšpozīcijā 9021 10 90 ir atkarīga no to raksturojošās galvenās funkcijas, kas iesniedzējtiesai būtu jānosaka, ņemot vērā šādu sistēmu objektīvās īpašības un pazīmes, kā arī to paredzēto un faktisko lietojumu.

( 1 ) OV C 249, 31.7.2017.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 161/7

Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Slowakische Republik/Achmea BV

(Lieta C-284/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Divpusējs ieguldījumu līgums, kas 1991. gadā noslēgts starp Nīderlandes Karalisti un Čehijas un Slovākijas Federatīvo Republiku un joprojām ir piemērojams starp Nīderlandes Karalisti un Slovākijas Republiku - Tiesību norma, kas vienas līgumslēdzējas puses ieguldītājam ļauj vērsties šķīrējtiesā strīda gadījumā ar otru līgumslēdzēju pusi - Saderība ar LESD 18., 267. un 344. pantu - “Tiesas” jēdziens - Savienības tiesību autonomija))

(2018/C 161/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Slowakische Republik

Atbildētāja: Achmea BV

Rezolutīvā daļa

LESD 267. un 344. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda starp dalībvalstīm noslēgtā starptautiskā nolīgumā ietverta tiesību norma kā Līguma starp Nīderlandes Karalisti un Čehijas un Slovākijas Federatīvo Republiku par ieguldījumu veicināšanu un savstarpēju to aizsardzību 8. pants, atbilstoši kurai ieguldītājs no vienas no šīm dalībvalstīm strīda gadījumā par ieguldījumiem otrā dalībvalstī var pret šo pēdējo dalībvalsti uzsākt tiesvedību šķīrējtiesā, kuras kompetencei šī dalībvalsts ir apņēmusies piekrist.

(1) OV C 296, 16.8.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 32/2

Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 29. novembra spriedums (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – C. King/The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

(Lieta C-214/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Direktīva 2003/88/EK - Darba laika organizēšana - 7. pants - Atlīdzība par neizmantotu ikgadējo atvaļinājumu, ko izmaksā darba tiesisko attiecību beigās - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts pienākums darba ņēmējam izmantot savu ikgadējo atvaļinājumu, lai gan darba samaksa par šo atvaļinājuma laiku nav noteikta))

(2018/C 032/02)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pamatlietas puses

Prasītājs: C. King

Atbildētāji: The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

Rezolutīvā daļa:

1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 7. pants, kā arī tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, kas nostiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja ir strīds starp darba ņēmēju un viņa darba devēju par to, vai darba ņēmējam ir tiesības uz apmaksātu ikgadēju atvaļinājumu saskaņā ar pirmo no šiem pantiem, tiem pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir pamatlietā, saskaņā ar kuru darba ņēmējam ir jāiet atvaļinājumā, pirms viņš noskaidro, vai viņam ir tiesības uz samaksu par šo atvaļinājumu;

2) Direktīvas 2003/88 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir valsts tiesību normas vai prakse, saskaņā ar kurām darba ņēmējam tiek liegts pārcelt un, vajadzības gadījumā, summēt līdz brīdim, kad beidzas viņa darba tiesiskās attiecības, tiesības uz apmaksātu ikgadēju atvaļinājumu, kas nav izmantotas vairākos secīgos references laikposmos tādēļ, ka darba devējs ir atteicies apmaksāt šo atvaļinājumu.

(1) OV C 222, 20.6.2016.
8)

Regulas Nr. 2913/92, kas grozīta ar Regulu Nr. 2700/2000, 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka importētājs preces ir ievedis, pamatojoties uz distribūcijas līgumu, neietekmē viņa spēju atsaukties uz tiesisko paļāvību ar tādiem pašiem nosacījumiem kā importētajam, kurš preces ir ievedis, tās tieši nopērkot no eksportētāja, proti, ja vienlaicīgi ir izpildīti trīs nosacījumi. Pirmkārt, nodoklis nav iekasēts pašu kompetento iestāžu kļūdas dēļ, otrkārt, kompetento iestāžu pieļautā kļūda ir tāda rakstura, ka nav iespējams saprātīgi gaidīt, ka persona, kas atbildīga par samaksu un kas darbojas labā ticībā, to atklās, un, treškārt, persona, kas atbildīga par samaksu, ir ievērojusi visus spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā ietvertos noteikumus par muitas deklarāciju. Šai nolūkā šādam importētājam ir jānodrošinās pret risku, ka pret viņu tiks vērsta pēcmuitošanas piedziņa, tostarp, noslēdzot minēto distribūcijas līgumu vai pēc tā, jāmēģina iegūt no šā līgumslēdzēja jebkādus pierādījumus, kas apstiprinātu, ka šīm precēm izsniegtais A formas sertifikāts ir pareizs. Līdz ar to šāda tiesiskā paļāvība minētās tiesību normas izpratnē nepastāv it īpaši tad, ja, lai arī ir bijuši acīmredzami iemesli šaubīties par A formas izcelsmes sertifikāta pareizību, importētājs nav lūdzis minētajam līgumslēdzējam norādīt sertifikāta izsniegšanas apstākļus, lai pārbaudītu, vai šīs šaubas ir pamatotas.
2)

Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C. un Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
1)

Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 14. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais atbrīvojums no nodokļa ir piemērojams degvielai, kura tiek izmantota kuģa kuģošanai bez kravas no ostas vienā dalībvalstī, kas šajā gadījumā ir tā, kurā šis kuģis ir uzbūvēts, uz ostu citā dalībvalstī, lai tur kuģī iekrautu preces, kuras pēc tam ir jānogādā trešās dalībvalsts ostā;
1)

Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 24. septembra spriedumu TV2/Danmark/Komisija (T-674/11, EU:T:2015:684) atcelt, ciktāl ar to ir atcelts Komisijas 2011. gada 20. aprīļa Lēmums 2011/839/ES par Dānijas īstenotajiem pasākumiem (C 2/03) attiecībā uz TV2/Danmark, jo Eiropas Komisija uzskatīja, ka 1995. un 1996. gada ieņēmumi no reklāmas, kas ar Fonds TV2 starpniecību pārskaitīti TV2/Danmark, ir valsts atbalsts;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 249/3

Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 8. jūnija spriedums (Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Medisanus d.o.o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota

(Lieta C-296/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - Cilvēkiem paredzētas zāles - Direktīva 2004/18/EK - 2. pants un 23. panta 2. un 8. punkts - LESD 34. un 36. pants - Publiskais līgums par piegādi slimnīcai - Valsts tiesiskais regulējums, kurā noteikts pienākums prioritāri slimnīcām piegādāt zāles, kas izgatavotas no šajā valstī savāktas plazmas - Vienlīdzīgas attieksmes princips)

(2017/C 249/03)

Tiesvedības valoda – slovēņu

Iesniedzējtiesa

Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

Pamatlietas puses

Prasītāja: Medisanus d.o.o.

Atbildētājs: Splošna Bolnišnica Murska Sobota

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu [būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publisko līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 2. pants un 23. panta 2. un 8. punkts, kā arī LESD 34. pants, to lasot kopā ar LESD 36. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu klauzulu publiskā iepirkuma tehniskajās specifikācijās, kurā atbilstoši tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurai pieder līgumslēdzēja iestāde, ir pieprasīts, lai no plazmas izgatavotās zāles, par kurām ir konkrētais publiskais iepirkums, būtu ražotas no šajā dalībvalstī iegūtas plazmas.

(1) OV C 346, 19.10.2015.
1)

Bulgārijas Republika, — sistemātiski un ilgstoši no 2007. gada līdz 2014. gadam ieskaitot neievērojot dienas un gada PM10 robežlielumus šādās zonās un aglomerācijās: BG0001 AG Sofija; BG0002 AG Plovdiva; BG0004 Ziemeļbulgārija; BG0005 Dienvidrietumbulgārija un BG0006 Dienvidaustrumbulgārija; — sistemātiski un ilgstoši no 2007. gada līdz 2014. gadam ieskaitot neievērojot dienas PM10 koncentrācijas robežlielumus zonā BG0003 AG Varna un arī gada PM10 koncentrācijas robežlielumus 2007. un 2008. gadā un no 2010. gada līdz 2014. gadam ieskaitot šajā pašā zonā BG0003 AG Varna, — nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvas 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai 13. panta 1. punkta un tās XI pielikuma kombinētajās normās, un, — tā kā PM10 koncentrācijas dienas un gada robežlielumi minētajās zonās un aglomerācijās joprojām tiek pārsniegti, tā nav izpildījusi tai šīs direktīvas 23. panta 1. punkta otrajā daļā paredzētos pienākumus, īpaši pienākumu nodrošināt, lai pārsnieguma periods būtu pēc iespējas īsāks, ciktāl tas attiecas uz laika posmu no 2010. gada 11. jūnija līdz 2014. gadam ieskaitot;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 144/6

Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 9. marta spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce/Salvatore Manni

(Lieta C-398/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personas dati - Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz šo datu apstrādi - Direktīva 95/46/EK - 6. panta 1. punkta e) apakšpunkts - Dati, kas ir jānodod atklātībai uzņēmumu reģistrā - Pirmā direktīva 68/151/EEK - 3. pants - Attiecīgās sabiedrības likvidācija - Trešo personu piekļuves šiem datiem ierobežojums)

(2017/C 144/07)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte suprema di cassazione

Pamatlietas puses

Prasītāja: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce

Atbildētājs: Salvatore Manni

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EEK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 6. panta 1. punkta e) apakšpunkts, 12. panta b) punkts un 14. panta pirmās daļas a) punkts, kas aplūkots kopā ar 3. pantu Padomes 1968. gada 9. marta Pirmajā direktīvā 68/151/EEK par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Direktīvu 2003/58/EK, ir interpretējami tādējādi, ka atbilstoši pašreizējām Savienības tiesībām dalībvalstīm ir jānosaka, vai šīs pēdējās minētās direktīvas 2. panta 1. punkta d) un j) punktā minētās fiziskās personas var lūgt iestādi, kas ir atbildīga attiecīgi par centrālā reģistra, komercreģistra vai uzņēmumu reģistra pārvaldību, pamatojoties uz katra atsevišķa gadījuma novērtējumu, pārbaudīt, vai izņēmuma kārtā ir pamats nepārvaramu un likumīgu iemeslu dēļ, kas ir saistīti ar viņu konkrēto situāciju, beidzoties pietiekami ilgam termiņam pēc attiecīgās sabiedrības likvidācijas, ierobežot piekļuvi personas datiem, kas tās skar un kas ir ietverti šajā reģistrā, sniedzot to tikai trešajām personām, kuras pamato īpašas intereses iepazīties ar šiem datiem.

(1) OV C 354, 26.10.2015.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 104/17

Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 1. februāra spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley

(Lieta C-430/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - Iztikas pabalsta invalīdiem (disability living allowance) “aprūpes” daļa - Pret vecuma risku apdrošināta persona, kura galīgi izbeigusi profesionālo darbību - Jēdzieni “slimības pabalsts” un “invaliditātes pabalsts” - Eksportējamība)

(2017/C 104/25)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court of the United Kingdom

Pamatlietas puses

Prasītājs: Secretary of State for Work and Pensions

Atbildētāja: Tolley

Rezolutīvā daļa:

1) tāds pabalsts kā iztikas pabalsta invalīdiem (disability living allowance) “aprūpes” daļa ir slimības pabalsts Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1999. gada 8. februāra Regulu (EK) Nr. 307/1999, izpratnē;

2) Regulas Nr. 1408/71, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97 un grozīta ar Regulu Nr. 307/1999, 13. panta 2. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka fakts, ka persona ir ieguvusi tiesības uz vecuma pensiju saskaņā ar noteiktā laikposmā veiktām iemaksām kādas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmā, neliedz, ka šīs dalībvalsts tiesību akti vēlāk var kļūt nepiemērojami šai personai. Iesniedzējtiesai, ievērojot tās izskatīšanā nodotā strīda apstākļus un piemērojamās valsts tiesību normas, ir jānoskaidro, kurā brīdī šie tiesību akti pārstāj būt piemērojami šai personai;

3) Regulas Nr. 1408/71, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97 un grozīta ar Regulu Nr. 307/1999, 22. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas kompetentās valsts tiesību aktos liedz pamatlietā aplūkotā pabalsta saņemšanu pakļaut nosacījumam par dzīvesvietu un atrašanos šīs dalībvalsts teritorijā; Regulas Nr. 1408/71, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97 un grozīta ar Regulu Nr. 307/1999, 22. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 22. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka persona, kas ir tādā situācijā kā pamatlietā, tiesības saņemt šajā pirmajā noteikumā paredzētos pabalstus saglabā pēc tam, kad tā savu dzīvesvietu ir pārcēlusi uz citu dalībvalsti, kas nav kompetentā valsts, ar nosacījumu, ka šī persona šajā nolūkā ir saņēmusi atļauju.

(1) OV C 320, 28.9.2015.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 112/8

Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 16. februāra spriedums (Rechtbank van Koophandel te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd/Petersime NV

(Lieta C-507/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji - Direktīva 86/653/EEK - Dalībvalstu tiesību aktu saskaņošana - Transponēšanas likums Beļģijā - Tirdzniecības pārstāvības līgums - Beļģijā reģistrēts pilnvarotājs un Turcijā reģistrēts pārstāvis - Klauzula par Beļģijas tiesību aktu izvēli - Nepiemērojami tiesību akti - EEK un Turcijas Asociācijas līgums - Saderība)

(2017/C 112/12)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank van Koophandel te Gent

Pamatlietas puses

Prasītāja: Agro Foreign Trade & Agency Ltd

Atbildētāja: Petersime NV

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1986. gada 18. decembra Direktīva 86/653/EEK par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības pārstāvjiem un Līgums par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju, ko 1963. gada 12. septembrī Ankarā parakstīja Turcijas Republika, no vienas puses, un EEK dalībvalstis un Kopiena, no otras puses, un kas Kopienas vārdā ir noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1963. gada 23. decembra Lēmumu 64/732/EEK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj valsts tiesisko regulējumu, ar ko transponē šo direktīvu attiecīgās dalībvalsts tiesībās un kas no savas piemērošanas jomas izslēdz tirdzniecības pārstāvības līgumu, saskaņā ar kuru tirdzniecības pārstāvis ir reģistrēts Turcijā, kur tas veic no šā līguma izrietošās darbības, un pilnvarotājs ir reģistrēts minētajā dalībvalstī, tādēļ šādos apstākļos tirdzniecības pārstāvis nevar atsaukties uz tiesībām, kuras šī direktīva garantē tirdzniecības pārstāvjiem pēc šāda tirdzniecības pārstāvības līguma izbeigšanas.

(1) OV C 414, 14.12.2015.