Lieta C‑479/13

Eiropas Komisija

pret

Francijas Republiku

“Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — PVN — Samazinātas likmes piemērošana — Digitālo vai elektronisko grāmatu piegāde”

Kopsavilkums – Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 5. marta spriedums

Nodokļu tiesību aktu saskaņošana – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma – Dalībvalstu izvēles iespēja piemērot samazinātu likmi konkrētām preču piegādēm un konkrētai pakalpojumu sniegšanai – Samazinātas likmes piemērošana digitālo vai elektronisko grāmatu piegādei – Nepieļaujamība

(Padomes Regulas Nr. 282/2011 7. panta 1. punkts; Padomes Direktīvas 2006/112, kas grozīta ar Direktīvu 2010/88, 14. panta 1. punkts, 96. pants, 98. panta 2. punkta otrā daļa un III pielikuma 6. punkts)

Dalībvalsts, kas piemēro samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi digitālo vai elektronisko grāmatu piegādei, nav izpildījusi Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Direktīvu 2010/88, 96. un 98. pantā, skatot tos kopsakarā ar minētās direktīvas II un III pielikumu, kā arī Īstenošanas regulu Nr. 282/2011, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112, paredzētos pienākumus.

Faktiski no Direktīvas 2006/112 III pielikuma 6. punkta noteikumiem izriet, ka pievienotās vērtības nodokļa samazinātā likme ir piemērojama darījumiem, ko veido grāmatu fiziskā formātā piegāde. Lai arī elektroniskai grāmatai, lai to varētu lasīt, protams, ir nepieciešama tāda fiziska palīgierīce kā, piemēram dators, šāda fiziska palīgierīce tomēr neietilpst elektronisko grāmatu piegādē. Turklāt kā tas izriet no minētās direktīvas 98. panta 2. punkta otrās daļas, Savienības likumdevējs ir vēlējies izslēgt jebkādu iespēju piemērot pievienotas vērtības nodokļa samazināto likmi elektroniski sniegtajiem pakalpojumiem. Tādēļ to nevar uzskatīt par preču piegādi šīs direktīvas 14. panta 1. punkta izpratnē, jo elektronisku grāmatu nevar uzskatīt par materiālu īpašumu. Tā pat arī elektronisko grāmatu piegāde atbilst Regulas Nr. 282/2011 7. panta 1. punktā ietvertajai elektroniski sniegtu pakalpojumu definīcijai.

Šī interpretācija nevar tikt apšaubīta ar nodokļu neitralitātes principu, jo šis princips neļauj paplašināt pievienotās vērtības nodokļa samazinātas likmes piemērošanas jomu, ja nav nepārprotamas tiesību normas. Direktīvas 2006/112 III pielikuma 6. punkts nav tiesību norma, kurā nepārprotami būtu paplašināta pievienotās vērtības nodokļa samazinātas likmes piemērošanas joma, attiecinot to uz elektroniskajām grāmatām. Gluži pretēji šī piegāde neietilpst šīs tiesību normas piemērošanas jomā.

(sal. ar 27., 28., 33.–36., 42., 43. un 46. punktu un rezolutīvo daļu)

Lieta C‑479/13

Eiropas Komisija

pret

Francijas Republiku

“Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — PVN — Samazinātas likmes piemērošana — Digitālo vai elektronisko grāmatu piegāde”

Kopsavilkums – Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 5. marta spriedums

Nodokļu tiesību aktu saskaņošana — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Dalībvalstu izvēles iespēja piemērot samazinātu likmi konkrētām preču piegādēm un konkrētai pakalpojumu sniegšanai — Samazinātas likmes piemērošana digitālo vai elektronisko grāmatu piegādei — Nepieļaujamība

(Padomes Regulas Nr. 282/2011 7. panta 1. punkts; Padomes Direktīvas 2006/112, kas grozīta ar Direktīvu 2010/88, 14. panta 1. punkts, 96. pants, 98. panta 2. punkta otrā daļa un III pielikuma 6. punkts)

Dalībvalsts, kas piemēro samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi digitālo vai elektronisko grāmatu piegādei, nav izpildījusi Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Direktīvu 2010/88, 96. un 98. pantā, skatot tos kopsakarā ar minētās direktīvas II un III pielikumu, kā arī Īstenošanas regulu Nr. 282/2011, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112, paredzētos pienākumus.

Faktiski no Direktīvas 2006/112 III pielikuma 6. punkta noteikumiem izriet, ka pievienotās vērtības nodokļa samazinātā likme ir piemērojama darījumiem, ko veido grāmatu fiziskā formātā piegāde. Lai arī elektroniskai grāmatai, lai to varētu lasīt, protams, ir nepieciešama tāda fiziska palīgierīce kā, piemēram dators, šāda fiziska palīgierīce tomēr neietilpst elektronisko grāmatu piegādē. Turklāt kā tas izriet no minētās direktīvas 98. panta 2. punkta otrās daļas, Savienības likumdevējs ir vēlējies izslēgt jebkādu iespēju piemērot pievienotas vērtības nodokļa samazināto likmi elektroniski sniegtajiem pakalpojumiem. Tādēļ to nevar uzskatīt par preču piegādi šīs direktīvas 14. panta 1. punkta izpratnē, jo elektronisku grāmatu nevar uzskatīt par materiālu īpašumu. Tā pat arī elektronisko grāmatu piegāde atbilst Regulas Nr. 282/2011 7. panta 1. punktā ietvertajai elektroniski sniegtu pakalpojumu definīcijai.

Šī interpretācija nevar tikt apšaubīta ar nodokļu neitralitātes principu, jo šis princips neļauj paplašināt pievienotās vērtības nodokļa samazinātas likmes piemērošanas jomu, ja nav nepārprotamas tiesību normas. Direktīvas 2006/112 III pielikuma 6. punkts nav tiesību norma, kurā nepārprotami būtu paplašināta pievienotās vērtības nodokļa samazinātas likmes piemērošanas joma, attiecinot to uz elektroniskajām grāmatām. Gluži pretēji šī piegāde neietilpst šīs tiesību normas piemērošanas jomā.

(sal. ar 27., 28., 33.–36., 42., 43. un 46. punktu un rezolutīvo daļu)