LV
Jud ikatūr askrājums
ECLI:EU:F:2010 :160 1CIVILDIENESTA TIESAS S PRIEDUM S
(otrā palāta)
2010 . gada 9 . decembrī
Lieta F-88/08
Monique Vandeuren
pret
Eiropas Izglītības fondu (EIF)
Civildienests — Eiropas Izglītības fonda pe rsonāls — Pagaidu dar binieks — Uz nenoteiktu laiku 
noslēgts līgums — Atlaišana — Nosacījums par pieņemamu pamatojumu — Amata likvidēšana — 
Rūpības pienākums — Iecelšana citā amatā
PriekšmetsPrasība, ka s celta saskaņā ar E KL 236 . pantu un E AEKL 152 . pantu un ar ku ru 
M. Vandeuren būtībā lūdz atcelt EI F 2007 . gada 23 . oktobra lēmumu, ar ku ru tika 
izbeigts viņas dar ba līgums no 2008 . gada 31 . augusta, kā ar ī piespriest EIF atlīdzināt 
zaudējumus saistībā ar no darīto mantisko u n morālo kai tējumu
NolēmumsAtcelt 2007 . gada 23 . oktobra lēmumu par p rasītājas atlaišanu. Pārējā da ļā prasību 
noraidīt. EI F atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
1. Ierēdņi — Prasība — Pamati
2. Ierēdņi — Pagaidu d arbinieki — Uz n enoteiktu l aiku n oslēgta l īguma u zteikums — 
Savienības aģentūras darbības jomas sašaurināšana — Pienākums izskatīt iespēju attiecīgo darbinieku 
pārcelt citā amatā
3. Ierēdņi — Iestāžu ā rpuslīgumiskā a tbildība — Prettiesiskas atlaišanas radītais kaitējums — 
Morālā kaitējuma atlīdzināšana — Nosacījumi
1. Apstāklis, ka l abas pārvaldības princips, ja vien tas nav īpašu tiesību izpausme, nepiešķir tiesības 
privātpersonām n epadara p ar n epieņemamu pamatu vai pamata da ļu, kas ir b alstīta uz šī principa 
pārkāpumu, kā r ezultātā pamata vai tā da ļas pamatojumam no rādītie argumenti netika p ārbaudīti. To, 
vai ad ministrācija, iespējams, ir p ārkāpusi īpašās tiesības, ku ras bija labas pārvaldības principa 
izpausme, ir i espējams no teikt tikai t ad, kad š ie argumenti tiek izskatīti pēc būtības.
(skat. 40 . punktu)
2 ECLI:EU:F:2010 :160KOPSAVILKUMS—LIETAF-88/08
VANDEUREN/EIF
2. Savienības aģentūras dar bības jomas sašaurināšanu var u zskatīt par p ieņemamu pamatojumu tāda 
darbinieka atlaišanai, ar ku ru ir no slēgts dar ba līgums uz nenoteiktu laiku, tomēr ar no sacījumu, ka š ai 
aģentūrai n av bijis cita amata, kurā attiecīgo dar binieku v arētu pārcelt. Tikai š ajā pēdējā gadījumā 
atlaišana var būt attaisnojama ar a ttiecīgās aģentūras dar bības sašaurināšanu.
Šajā ziņā nav no zīmes tam, ka i ekšējās no rmās ir p aredzētas īpašas atlases procedūras dar binieku 
iekšējai pārcelšanai citā amatā vakanta amata gadījumā. Pirms publicēt amata vakanci, lai šajā amatā 
ieceltu iekšējas pārcelšanas rezultātā, administrācijai vienmēr ir i espēja pēc savas iniciatīvas dienesta 
interesēs un nepārkāpjot vienlīdzīgas attieksmes principu pārcelt amatā dar biniekus, kuri tiek pārcelti 
pēc ad ministrācijas iniciatīvas un ku ri nav tādā pašā situācijā kā t ie, kas paši lūdz pārcelšanu citā 
amatā. Tāpat nav no zīmes tam, ka ir p ieņemti papildu pasākumi. Ja to īstenošana neapstrīdami palīdz 
ievērot pienākumu ņemt vērā ierēdņu intereses, kas turklāt ir a ģentūras pienākums, šis apstāklis nevar 
atbrīvot ko mpe tento iestādi no p ienākuma pamatot savus atlaišanas lēmumus ar p ieņemamiem 
pamatojumiem.
No tā izriet, ka , pirms Savienības aģentūra v ar a tlaist dar binieku, ar ku ru ir no slēgts līgums uz 
nenoteiktu laiku, tāda iemesla dēļ, ka šim dar biniekam piešķirtie uzdevumi tika likvidēti vai no doti citai 
struktūrai, šai aģentūrai ir p ienākums pārbaudīt, vai ieinteresēto pe rsonu nevar pārcelt citā amatā, kurš 
jau pastāv vai ku rš drīzumā tiks rad īts, it īpaši, ja šai aģentūrai tiek piešķirta jauna ko mpe tence.
Veicot šo pārbaudi, administrācijai ir j āizvērtē dienesta intereses, kuras no saka, ka š ajā pastāvošajā vai 
drīzumā izveidotajā amatā būtu jāpieņem dar bā vispiemērotākā pe rsona, un dar binieka, ku ru tiek 
paredzēts atlaist, intereses. Lai to izdarītu, tai savas rīcības brīvības ietvaros ir j āņem v ērā da žādi 
kritēriji, tostarp ar ī amata prasības dar binieka kv alifikācijas un iespēju ziņā, apstāklis, vai kon krētā 
darbinieka dar ba līgumā ir no teikts, ka v iņš tika p ieņemts dar bā kon krētā amatā, viņa no vērtējuma 
ziņojumi, kā ar ī viņa ve cums, dar ba stāžs dienestā un tas, cik gadu ir a tlicis līdz brīdim, kad v ar 
aprēķināt viņam pienākošās tiesības uz pensiju.
(skat. 60 .–64. punktu)
Atsauces
Civildienesta tiesa: 2007 . gada 25 . janvāris, F-55/06 de Albuquerque/Komisija, Krājums-CDL, I-A-1-35. un 
II-A-1-183. lpp., 93. un 94 . punkts; 2008 . gada 24 . aprīlis, F-74/06 Lo nginidis/Cedefop, Krājums-CDL, I-A-1-125. un 
II-A-1-655. lpp., 138 . punkts.
3. Lai gan pēc savas būtības jebkura atlaišana var izraisīt atlaistajā ierēdnī vai dar biniekā atgrūšanas, 
neapmierinātības sajūtu un neskaidr ību par nākotni, no t ā, ka S avienības tiesa atlaišanu ir a tzinusi par 
prettiesisku, tomēr automātiski n evar s ecināt tiesības uz m orālā kai tējuma atlīdzību. Tikai ī pašos 
apstākļos ir i espējams kon statēt, ka dar ba devēja rīcība ir i etekmējusi dar binieku p siholoģiski vairāk 
nekā p arasti jūtas [no dar ba] atlaista pe rsona, it īpaši, ja šis dar ba devējs ir b alstījies uz pamatojumu, 
kurā ir i ekļauts minētā dar binieka spēju vai uzvedības no vērtējums, kas to var ai zskart.
(skat. 73 . punktu)
Atsauce
Pirmās instances tiesa: 2000 . gada 12 . decembris, T-223/99 D ejaiffe/ITSB, R ecueil FP, I-A-277. un II- 1267 . lpp., 
91. punkts.