Sekas, kas izriet no pilnvaru deleģēšanas, ir ļoti atšķirīgas atkarībā, pirmkārt, no tā, vai izpildes pilnvaras ir skaidri ierobežotas un līdz ar ko tās var tikt stingri kontrolētas atbilstoši deleģējošās iestādes noteiktajiem kritērijiem, vai, otrkārt, atkarībā no rīcības brīvības, kas ietver plašu novērtējuma brīvību, kuru izmantojot, ir iespējams īstenot reālu ekonomikas politiku. Pirmā veida deleģēšana nevar būtiski grozīt sekas, kuras izraisa tās ietekmēto pilnvaru īstenošana, taču otrā veida deleģēšanu, ar kuru tiek aizvietota deleģējošās iestādes izvēle ar iestādes, kurai tiek deleģētas pilnvaras, izvēli, tiek īstenota patiesa atbildības nodošana.

Līdz ar to Regulas Nr. 236/2012 28. pants nevar tikt uzskatīts par tādu, kas neatbilst deleģēšanas shēmai, kas paredzēta LESD 290. un 291. pantā.

Līdz ar to Regulas Nr. 236/2012 28. pants ir jāapskata kā daļa no noteikumu kopuma, kuri ir vērsti, lai piešķirtu kompetentajām valsts iestādēm un EVTI iejaukšanās pilnvaras, lai novērstu nelabvēlīgās izmaiņas, kas apdraud finanšu stabilitāti Savienībā un uzticēšanos tirgiem. Šajā ziņā šīm iestādēm ir jāspēj, lai novērstu šo instrumentu cenu nekontrolētu kritumu, noteikt pagaidu ierobežojumus noteiktu finanšu vērtspapīru īsajai pārdošanai vai kredītsaistību nepildīšanas mijmaiņas līgumu slēgšanu vai citiem darījumiem. Šīm iestādēm ir augsts profesionālo zināšanu līmenis un tās cieši sadarbojas, lai sasniegtu finanšu stabilitātes Savienībā mērķi.

Regulas Nr. 236/2012 par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem 28. pants, ar kuru Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI) tiek piešķirtas noteiktas lēmumu pieņemšanas pilnvaras finanšu jomā, apvieno divus nosacījumus, kas izklāstīti LESD 114. pantā.

Pirmkārt, ar frāzi “pasākumi, lai tuvinātu” LESD autori ir vēlējušies atkarībā no saskaņojamās nozares vispārējā konteksta un konkrētajiem apstākļiem Savienības likumdevējam piešķirt novērtējuma brīvību saistībā ar to, kāda tuvināšanas metode ir vispiemērotākā vēlamā rezultāta sasniegšanai, it īpaši tehniskā ziņā sarežģītās nozarēs.

Turklāt Savienības likumdevējs savā tehniskās tuvināšanas metodes izvēlē un ņemot vērā novērtējuma brīvību, kas tam ir saistībā ar LESD 114. pantā paredzētajiem pasākumiem, var deleģēt Savienības organizācijai vai struktūrai kompetences paredzētās tuvināšanas īstenošanai. Tā tas tostarp ir gadījumā, ja pasākumiem, kuri ir jāīsteno, ir jābalstās uz īpašām profesionālām vai tehniskām zināšanām, kā arī uz šādas vienības reaktīvo kapacitāti.

Turklāt noteiktās jomās vienīgi vispārēju noteikumu tuvināšana nav pietiekama, lai nodrošinātu tirgus vienotību. Tādēļ jēdziens “tuvināšanas pasākumi” ir jāinterpretē tādējādi, ka tie aptver Savienības likumdevēja pilnvaras noteikt pasākumus saistībā ar noteiktu produktu vai produktu kategoriju un vajadzības gadījumā noteikt individuālos pasākumus saistībā ar šiem produktiem. Šajā sakarā jāpiebilst, ka nekas LESD 114. panta tekstā neliek secināt, ka Savienības likumdevēja uz šā panta pamata pieņemtajiem pasākumiem attiecībā uz to adresātiem būtu jāaprobežojas tikai ar dalībvalstīm.

Šajā sakarā ar Regulas Nr. 236/2012 28. pantu Savienības likumdevējs ir vēlējies paredzēt saistībā ar nopietnu apdraudējumu, kas ir vērsts pret finanšu tirgu integritāti vai Savienības finanšu sistēmas stabilitāti, pienācīgu mehānismu, kas ļautu kā pēdējais līdzeklis un ļoti specifiskos apstākļos īstenot pasākumus, kas piemērojami visā Savienībā un kuri attiecīgajā gadījumā var būt kā lēmumi, kas adresēti noteiktiem šo tirgu dalībniekiem. Šajā tiesību normā faktiski ir paredzēta dalībvalstu normatīvo un administratīvo tiesību aktu tuvināšana saistībā ar noteikta skaita vērtspapīru uzraudzīšanu un saistībā ar noteiktās situācijas noteiktu komercdarījumu, kas attiecas uz šiem vērtspapīriem, proti, neto īsās pozīcijas finanšu instrumentā vai konkrētā finanšu instrumentu kategorijā, kontroli.

Otrkārt, un saistībā ar LESD 114. pantā paredzēto nosacījumu, saskaņā ar kuru Savienības likumdevēja īstenotajiem tiesību aktu tuvināšanas pasākumiem jābūt vērstiem uz iekšējā tirgus izveidi un darbības nodrošināšanu, kā tas izriet no Regulas Nr. 236/2012 preambulas otrā apsvēruma, Savienības likumdevējs ir uzskatījis par lietderīgu noteikt kopēju tiesisku regulējumu attiecībā uz prasībām un pilnvarām saistībā ar īso pārdošanu un kredītriska mijmaiņas darījumiem un nodrošināt labāku koordināciju un konsekvenci starp dalībvalstīm gadījumos, kad jāveic pasākumi ārkārtas apstākļos. Tādēļ jāharmonizē noteikumi par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem, lai novērstu iekšējā tirgus pienācīgas darbības šķēršļu rašanos, un to, ka dalībvalstis turpina veikt atšķirīgus pasākumus. No tā izriet, ka Regulas Nr. 236/2012 28. pantā paredzēto pilnvaru mērķis tiešām ir iekšējā tirgus izveidošanas un funkcionēšanas apstākļu uzlabošana finanšu jomā.

(sal. ar 102., 105.–108., 112.–114., 116. un 117. punktu)