Tādējādi, ja ar tiesisko regulējumu, uz ko attiecas pamatlieta, ir aizliegts tirgot uztura bagātinātājus, kuru uzturvielu daudzums pārsniedz šajā tiesiskajā regulējumā noteikto maksimālo daudzumu, neparedzot vispār nekādu procedūru šī veida uztura bagātinātāju laišanai tirgū, un tas tā ir, lai gan tie tiek likumīgi ražoti vai tirgoti citā dalībvalstī, minētais tiesiskais regulējums neatbilst šī sprieduma 22. punktā minētajai prasībai un līdz ar to nevar būt pamatots saskaņā ar LESD 36. pantu.

Saskaņā ar Tiesas judikatūru dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar ko šajā valstī ir aizliegta tādu – citā dalībvalstī likumīgi ražotu un/vai tirgotu – pārtikas produktu tirdzniecība, kuru uzturvielu daudzums pārsniedz šajā tiesiskajā regulējumā noteikto maksimālo daudzumu, var būt pamatots kā pasākums ar kvantitatīvam ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību LESD 34. panta izpratnē, ja tas atbilst LESD 36. panta, kā to ir interpretējusi Tiesa, prasībām (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2004. gada 5. februāris, Greenham un Abel, C‑95/01 , EU:C:2004:71 , 34. punkts).

LESD 34. pantā noteiktais aizliegums noteikt pasākumus ar ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību attiecas uz jebkuru dalībvalstu tirdzniecības regulējumu, kas tieši vai netieši, faktiski vai iespējami var traucēt Savienības iekšējo tirdzniecību (it īpaši skat. spriedumus, 1974. gada 11. jūlijs, Dassonville, 8/74 , EU:C:1974:82 , 74. punkts; 2009. gada 5. marts, Komisija/Spānija, C‑88/07 , EU:C:2009:123 , 82. punkts, 2010. gada 28. janvāris, Komisija/Francija, C‑333/08 , EU:C:2010:44 , 74. punkts). Tādējādi tiesiskais regulējums, uz ko attiecas pamatlieta, rada šķērsli Savienības iekšējā tirdzniecībā, jo uztura bagātinātāju, kura uzturvielu daudzums pārsniedz šajā tiesiskajā regulējumā noteiktās maksimālās robežas, nedrīkst tirgot Francijā, pat ja tas tiek likumīgi ražots vai tirgots citā dalībvalstī. Minētais tiesiskais regulējums līdz ar to ir pasākums ar kvantitatīvam ierobežojumam līdzvērtīgu iedarbību LESD 34. panta izpratnē.

Direktīvas 2002/46 normas, kā arī LESD normas attiecībā uz preču brīvu apriti ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs direktīvas 5. pantā minētais maksimālais daudzums ir jānosaka katrā individuālā gadījumā atsevišķi un ņemot vērā visus šī 5. panta 1. un 2. punktā ietvertos elementus, it sevišķi attiecīgo uzturvielu augstāko drošo daudzumu, kas ir noteikts, veicot padziļinātu zinātnisku novērtējumu attiecībā uz riskiem cilvēku veselībai, kurš balstīts nevis uz vispārīgiem vai hipotētiskiem apsvērumiem, bet gan atbilstīgiem zinātniskiem datiem. Tas, vai minētā daudzuma noteikšanas metode, uz kuru attiecas pamatlieta, atbilst šīm prasībām, ir jāizvērtē iesniedzējtiesai

Direktīvas 2002/46 normas un LESD normas attiecībā uz preču brīvu apriti ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tām tiek liegts 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto zinātnisko risku novērtējumu, kas ir jāveic, pirms tiek noteikts augstākais drošais daudzums, kurš tostarp ir jāņem vērā, nosakot šajā 5. pantā minēto maksimālo daudzumu, īstenot, pamatojoties vienīgi uz valsts līmeņa zinātniskiem atzinumiem, lai gan attiecīgā pasākuma noteikšanas datumā ir pieejami arī uzticami un neseni starptautiski zinātniski atzinumi, kuros ir secināts, ka var tikt noteikts arī lielāks augstākais daudzums.

Šajā ziņā ir jāatgādina, ka atbilstoši 5. panta 1. punkta a) apakšpunktam, nosakot minēto maksimālo daudzumu, ir it īpaši jāņem vērā vitamīnu un minerālvielu augstākais drošais daudzums, kas noteikts ar zinātnisko riska novērtējumu, pamatojoties uz “vispārpieņemtiem zinātniskiem datiem”. Līdz ar to no šī formulējuma nevar secināt, ka šis novērtējums var tikt veikts, pamatojoties vienīgi uz valsts līmeņa zinātniskiem atzinumiem, lai gan ir pieejami arī neseni starptautiski zinātniski atzinumi.

Faktiski, izvirzot prasību, lai minētais novērtējums tiktu pamatots ar “vispārpieņemtiem zinātniskiem datiem”, Direktīvas 2002/46 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta mērķis ir, lai šis novērtējums tiktu veikts, pamatojoties uz uzticamiem zinātniskiem datiem, neatkarīgi no tā, vai tie ir valsts vai starptautiska līmeņa dati. Tādējādi, ja datumā, kurā tiek veikts Direktīvas 2002/46 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais zinātniskais risku novērtējums, ir pieejami uzticami un neseni starptautiski zinātniski dati, šo novērtējumu nevar īstenot, ignorējot šos datus.

(skat. 44., 45., 47., 50. un 51. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)