Lieta C‑344/03

Eiropas Kopienu Komisija

pret

Somijas Republiku

Direktīva 79/409/EEK – Savvaļas putnu aizsardzība – Noteiktu ūdensputnu pavasara medības

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 15. decembrī

Sprieduma kopsavilkums

1. Vide – Savvaļas putnu aizsardzība – Direktīva 79/409 – Medību atklāšanas un slēgšanas datumi – Atkāpes – Nosacījumi – Cita pieņemama risinājuma neesamība – Nosacījums nav izpildīts, ja [periods] bez vajadzības sakrīt ar direktīvā paredzētiem īpašas aizsardzības periodiem

(Padomes Direktīvas 79/409 7. panta 4. punkts un 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

2. Vide – Savvaļas putnu aizsardzība – Direktīva 79/409 – Medību atklāšanas un slēgšanas datumi – Atkāpes – Nosacījumi – Cita pieņemama risinājuma neesamība – Nosacījums nav izpildīts, ja jūtīgajos periodos atļauts medīt citas sugas attiecīgajos ģeogrāfiskajos sektoros

(Padomes Direktīvas 79/409 7. panta 4. punkts)

1. Direktīvas 79/409 par savvaļas putnu aizsardzību, kas grozīta ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un to Līgumu pielāgojumiem, kas ir Eiropas Savienības izveides pamatā, 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts pieļauj iespēju, ja ievēroti tajā paredzētie nosacījumi, atkāpes veidā atļaut šīs pašas direktīvas II pielikumā noteikto sugu medības īpašas aizsardzības periodos, kas norādīti tās 7. panta 4. punktā. Nosacījumi, kas jāizpilda, lai šāda [veida] medības varētu atļaut, ietver arī cita pieņemama risinājuma neesamību. Šo nosacījumu nevar uzskatīt par izpildītu, ja medību periods, kas pieļaujams atbilstoši atkāpei, bez vajadzības sakrīt ar periodu, kurā Direktīva paredz ieviest īpašu aizsardzību. Šāda vajadzība nepastāv, it īpaši, ja pasākuma, kas atkāpes veidā atļauj medības, vienīgais mērķis ir pagarināt noteiktu putnu sugu medību periodus teritorijās, kurās tie sastopami medību laikā, kas noteikts atbilstoši direktīvas 7. pantam.

(sal. ar 31.–33. punktu)

2. Pasākumu, kas ietver atļauju Direktīvas 79/409 par savvaļas putnu aizsardzību, kas grozīta ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem, 7. panta 4. punktā paredzētajos īpašas aizsardzības periodos, proti, citos gada periodos, medīt citas sugas, kas sastopamas attiecīgajos ģeogrāfiskajos sektoros, nevar uzskatīt par citu apmierinošu risinājumu minētās direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, kura paredz dalībvalstīm atkāpes iespēju, it īpaši ar nosacījumu, ka nepastāv cits apmierinošs risinājums, no aizlieguma medīt aizsargājamās sugas minētajos īpašas aizsardzības periodos. Šāds risinājums satur iespēju vismaz daļēji mazināt šīs normas jēgu, jo tādējādi noteiktās teritorijās varētu aizliegt noteiktu putnu sugu medības, pat ja medības nelielā skaitā, saskaņā ar pieņemto, neapdraudētu šo putnu populācijas saglabāšanu apmierinošā līmenī un tāpēc atbilstu šo sugu saprātīgas izmantošanas mērķim. Turklāt, ja vien nepieņem, ka visas putnu sugas ir vienlīdzīgas attiecībā uz medībām, minētais risinājums jebkurā gadījumā būtu tiesiskās nedrošības avots, jo pamats, uz kura varētu pieņemt, ka kādas konkrētas sugas medības var aizstāt citas sugas medības, no piemērojamajiem tiesību aktiem neizriet.

(sal. ar 44. punktu)

TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)

2005. gada 15. decembrī ( )

Direktīva 79/409/EEK – Savvaļas putnu aizsardzība – Noteiktu ūdensputnu pavasara medības

Lieta C‑344/03

par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam,

ko 2003. gada 1. augustā cēla

Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv G. Valero Hordana [G. Valero Jordana] un P. Ālto [P. Aalto], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā,

prasītāja,

pret

Somijas Republiku, ko pārstāv T. Pinne [T. Pynnä], pārstāve, kas norādīja adresi Luksemburgā,

atbildētāja.

TIESA (otrā palāta)

šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann] (referents), R. Šintgens [R. Schintgen], Dž. Arestis [G. Arestis] un J. Klučka [J. Klučka],

ģenerāladvokāts D. Ruiss‑Harabo Kolomers [D. Ruiz‑Jarabo Colomer],

sekretāre K. Štranca [K. Sztranc], administratore,

ņemot vērā rakstveida procesu un tiesas sēdi 2005. gada 22. septembrī,

ņemot vērā lēmumu, kas pieņemts pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas, izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,

pasludina šo spriedumu.

Spriedums

1 Ar savu prasību Eiropas Kopienu Komisija lūdz Tiesu atzīt, ka, piemērojot atkāpi, kas paredzēta Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvā 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 1. lpp.), kas grozīta ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un to Līgumu pielāgojumiem, kas ir Eiropas Savienības izveides pamatā (OV 1994, C 241, 21. lpp. un OV 1995, L 1, 1. lpp., turpmāk tekstā – “Direktīva”), neatbilstoši šajā normā noteiktajiem kritērijiem un neiesniedzot pierādījumus par to, ka attiecībā uz ūdensputnu pavasara medībām kontinentālajā Somijā un Ālandes provincē ir izpildīti šajā pašā tiesību normā paredzētie nosacījumi, kuri pieļauj šo atkāpi, it īpaši par to, kā piemērojami nosacījumi attiecībā uz “cita pieņemama risinājuma” neesamību un uz “nelielu skaitu”, proti, attiecībā uz šādām sugām: lielā pūkpīle [somateria mollissima], gaigala [bucephala clangula], garknābja gaura [mergus serrator], lielā gaura [mergus merganser], tumšā pīle [melanitta fusca] un cekulpīle [Aythyafuligula], Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā Direktīva.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums

2 Direktīvas 7. pants paredz:

“1. Ņemot vērā to populāciju lielumu, ģeogrāfisko izplatību un vairošanās spēju visā Kopienā, II pielikumā minētās sugas drīkst medīt saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem. Dalībvalstis nodrošina, ka šo sugu medības neapdraud dabas aizsardzības pasākumus to izplatības teritorijā.

2. Sugas, kuras minētas II/1. pielikumā, drīkst medīt ģeogrāfiskajā jūras un sauszemes teritorijā, uz ko attiecas šī direktīva.

3. Sugas, kuras minētas II/2. pielikumā, drīkst medīt tikai attiecīgi norādītajās dalībvalstīs.

4. Dalībvalstis apņemas nodrošināt, ka medību ierašas, ko veic saskaņā ar valstī spēkā esošajiem pasākumiem, arī medības ar piekūnu, ja tās praktizē, atbilst attiecīgo putnu sugu resursu racionālas izmantošanas un ekoloģiskā līdzsvara regulēšanas principiem un ka šīs ierašas, ņemot vērā šo sugu, it īpaši migrējošo sugu, populācijas lielumu, ir samērojamas ar pasākumiem, kas izriet no 2. panta. Tās it īpaši rūpējas par to, lai sugas, uz kurām attiecas medību likumi, netiktu medītas ligzdošanas laikā, kā arī atsevišķu vairošanās stadiju laikā. Attiecībā uz migrējošām sugām tās it īpaši rūpējas par to, lai sugas, uz kurām attiecas medību noteikumi, netiktu medītas vairošanās laikā vai tad, kad tās atgriežas savās ligzdošanas vietās. Dalībvalstis nosūta Komisijas visu vajadzīgo informāciju par savu medību noteikumu praktisko piemērošanu.”

3 Direktīvas 9. panta 1. punkts paredz:

“Ja nevar rast citu pieņemamu risinājumu, dalībvalstis var atkāpties no 5., 6., 7. un 8. panta noteikumiem šādu iemeslu dēļ:

[..]

c) lai stingri kontrolētos apstākļos un izlases veidā atļautu nelielā skaitā sagūstīt, turēt vai citādi saprātīgi izmantot dažus putnus.”

4 Saskaņā ar Direktīvas 16. panta 1. punktu, attiecībā uz grozījumiem, kas nepieciešami šīs direktīvas sadaļu pielāgošanai tehnikas un zinātnes attīstībai, izveido Tehniskā un zinātniskā progresa adaptācijas komiteju, kas sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem un ko vada Komisijas pārstāvis. ORNIS komiteja ir Tehniskā un zinātniskā progresa adaptācijas komiteja, kas izveidota atbilstoši tās 16. pantam.

5 Direktīvas II pielikumā tostarp norādīta lielā pūkpīle, gaigala, garknābja gaura, lielā gaura, tumšā pīle, cekulpīle un kākaulis [Clangula hyemalis].

Valsts tiesiskais regulējums

Attiecībā uz kontinentālo Somiju

6 1993. gada 12. jūlija Dekrēta Nr. 666 par medībām 24. pants, kas grozīts ar 1998. gada 27. novembra dekrētu 869 (turpmāk tekstā – “Dekrēts par medībām”), nosaka šādus parastos medību sezonas slēgšanas datumus:

“Parastie medību sezonas beigu datumi

Medījums ir aizsargājams šādā veidā:

[..]

13) [..]gaigalas [..], lielās pūkpīles mātītes un attiecīgā gada jaunuļi: no 1. janvāra līdz 20. augustam pulksten 12;

14) lielās pūkpīles tēviņi no 1. janvāra līdz 31. maijam;

15) kākauļi, garknābja gauras, lielās gauras no 1. janvāra līdz 31. augustam.”

7 Dekrēta par medībām 29. pantā paredzētas šādas atkāpes no šiem medību sezonas slēgšanas datumiem:

“Noteiktu ūdensputnu sugu pavasara medības:

Ja nepastāv cits pieņemams risinājums un ja medības nekaitē ieteicamā aizsardzības līmeņa uzturēšanai, personas, kuru parastā dzīvesvieta ir piekrastes ciematos Ūsimā [Uusimaa], Varsinais‑Somi [Varsinais Suomi] un Satakuntā [Satakunta], novadu medību apgabalu teritorijā var, neskatoties uz parastajiem medību sezonas slēgšanas datumiem, kas paredzēti 24. panta pirmajā daļā, no 10. aprīļa līdz 21. maijam nomedīt nelielu skaitu kākauļu, lielo pūkpīļu, gaigalu, garknābja gauru un lielās gauras tēviņu.”

8 Laikā no 1998. līdz 2001. gadam Lauksaimniecības un mežu ministrija saskaņā ar Dekrētu par medībām regulāri atļāva piešķirt pavasara medību atļaujas attiecībā uz visām minētajām sugām vai attiecībā uz atsevišķām sugām.

Attiecībā uz Ālandu salām

9 20. panta pirmā un otrā daļa Ālandes provinces 1985. gada 5. jūlija likumā Nr. 31 Jaktlag för landskapet Åland 5.7.1985/31 [Ālandes provinces medību likumā], kas grozīts ar provinces likumiem Nr. 68/1995 un 46/1999, (turpmāk tekstā – “Provinces likums Nr. 31”) nosaka:

“Ālandes provinces valsts iestādes pēc konsultēšanās ar medību apvienībām var ar provinces dekrētu pieņemt tiesību normas, ar kurām precizē, kuras medījuma sugas var tikt medītas, kurā gada periodā attiecīgo sugu medības var notikt un kurās teritorijās ir atļautas medības, kā arī papildus nosacījumus, kas attiecas uz vienas sugas medībām. Izņemot otrajā un trešajā daļā paredzētos izņēmumus, šo putnu sugu medības nav atļautas laikā, kad tās atgriežas savā ligzdošanas vietā, kā arī jaunuļu atkarības laikā.

Ja nepastāv cits pieņemams risinājums, Ālandes provinces valsts iestādes var piešķirt atļauju uz noteiktu laika periodu laikā no 15. marta līdz 25. maijam ieskaitot medīt lielo pūkpīli, tumšo pīli, cekulpīli, gaigalu, garknābja gauru, lielo gauru, kākauli un slokas nelielā skaitā [..]”.

10 Ālandes provincē laika periodā no 1. septembra līdz 31. decembrim ieskaitot ir atļautas šādu sugu medības: cekulpīle, gaigala, kākaulis, lielā gaura, garknābja gaura un sloka.

11 Laika periodā no 1998. gada līdz 2001. gadam Ālandes provinces valsts iestādes ir atļāvušas piešķirt medību atļauju visu Provinces likuma Nr. 31 20. panta otrajā daļā minēto sugu vai atsevišķu no šīm minētajām sugām pavasara medībām.

Prāvas priekšvēsture un pirmstiesas procedūra

12 Tā kā 1995. un 1996. gadā Komisija ir saņēmusi sūdzības attiecībā uz putnu pavasara medībām Somijā, tā 1998. gada 19. septembrī Somijas Republikai nosūtīja brīdinājuma vēstuli, ar kuru tā konstatēja, ka šī dalībvalsts, pārkāpjot Direktīvas 7. panta 4. punktu, atļāvusi noteiktu šīs Direktīvas II pielikumā minēto ūdensputnu sugu pavasara medības šo putnu ligzdošanas periodā, kā kontinentālajā Somijā, tā arī Ālandu salās. Saskaņā ar tās viedokli nebija izpildīti nosacījumi, lai piemērotu šīs Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzēto atkāpi. Brīdinājumā Komisija it īpaši norādīja, ka nav izpildīti nosacījumi par “cita pieņemama risinājuma” neesamību un par “nelielu skaitu”.

13 Tā kā atbilde uz šo brīdinājuma vēstuli Komisijai nešķita apmierinoša, tā 1999. gada 28. aprīlī Somijas Republikai nosūtīja argumentētu atzinumu, kurā tā būtībā atkārtoja brīdinājuma vēstulē izvirzītos iebildumus un aicināja šo dalībvalsti veikt nepieciešamos pasākumus, lai divu mēnešu laikā no brīža, kad tai paziņots argumentētais atzinums, tā izpildītu šī atzinuma prasības.

14 Somijas valdība uz argumentēto atzinumu atbildēja ar 1999. gada 21. jūnija un 2001. gada 30. marta vēstulēm.

15 Pēc Somijas valsts iestāžu atbilžu izvērtēšanas Komisija 2001. gada 25. jūlijā izdeva papildu argumentēto atzinumu, kurā tā apstiprināja savu agrāko nostāju.

16 Tā kā Somijas Republika uz minēto papildu argumentēto atzinumu atbildēja, ka saskaņā ar tās viedokli ir bijuši izpildīti attiecīgie nosacījumi, lai piemērotu Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta paredzēto atkāpi, Komisija nolēma celt šo prasību.

Par prasību

17 Komisija, kopumā atzīstot, ka pavasara medības ar izklaides mērķi var tikt uzskatītas par “saprātīgu izmantošanu” Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, tomēr uzskata, ka izskatāmajā lietā šāda medību kārtība neizpilda ne nosacījumu par cita pieņemama risinājuma neesamību, ne nosacījumu par putnu izmantošanu nelielā skaitā.

Par cita pieņemama risinājuma neesamību

Lietas dalībnieku argumenti

18 Saskaņā ar Komisijas viedokli attiecībā uz putnu sugām izskatāmajā lietā gan kontinentālajā Somijā, gan Ālandu salās pastāv citi pieņemami risinājumi bez pavasara medībām. Balstoties uz Somijas Republikas iesniegtu pētījumu, tā apgalvo, ka visas vai gandrīz visas sugas, kas tiek medītas pavasarī teritorijās, kur tiek īstenotas pavasara medības, ir sastopamas arī rudenī. Tātad lielās pūkpīles, gaigalas, lielās gauras un cekulpīles sugu putnu medības nevar attaisnot, pamatojot ar to, ka šīs sugas minētajās teritorijās rudenī nav sastopamas.

19 Komisija savukārt atzīst, ka, saprātīgi vērtējot, nešķiet iespējams rudenī medīt kākauļus tajās teritorijās, kur tiek īstenotas šīs sugas putnu medības pavasaros.

20 Attiecībā uz garknābja gauru un tumšo pīli zināmā mērā šo putnu medības rudenī varētu būt grūtākas.

21 Attiecībā uz šī sprieduma 19. un 20. punktā minētajām trim sugām Komisija jebkurā gadījumā uzskata, ka to medības rudenī, pat ja tiek nomedīts mazāks skaits putnu nekā pavasarī, kā arī “citu rudeņos sastopamo ūdensputnu medības” ir otrs pieņemams risinājums, ar ko var aizstāt pavasara medības. Faktiski šīs trīs sugas nav paredzētas īpašam mērķim, kas liegtu tās aizstāt ar citu medījuma sugu tajā pašā teritorijā. Konkrētāk, kākauli var aizstāt ar meža pīli, krīkli un baltvēderi. Pakārtoti Komisija uzskata, ka ir jābūt iespējai atļaut pavasara medības uz ūdensputniem, kas nav sastopami rudeņos, ja izpildīti pārējie Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētie nosacījumi.

22 Somijas valdība uzskata, ka nepastāv cits pieņemams risinājums, kas varētu aizstāt pavasara medības tādā veidā, kādā tās tiek īstenotas Somijā. Šajā sakarā tā katrai no prasībā par valsts pienākumu neizpildi ietvertajām sugām norāda iemeslus, kāpēc šāds risinājums nav iespējams.

23 Šī valdība apgalvo, ka attiecībā uz kontinentālo Somiju pavasara medībās kopš 2001. gada pavasara faktiski tiek medīti tikai kākauļa, lielās pūkpīles un lielās gauras sugu putni. Ālandu salās pavasarī var medīt visu šī sprieduma 5. punktā minēto sugu putnus.

24 Attiecībā uz lielo pūkpīli Somijas valdība norāda, ka kompetentās valsts iestādes, balstoties uz to rīcībā esošo informāciju, ir konstatējušas, ka šīs sugas putnu pavasara medības noteiktos ģeogrāfiskajos sektoros ir nepieciešamas, jo šo sugu putni rudenī nav sastopami to medīšanai pietiekošā skaitā. Faktiski rudenī minētajos sektoros sastopamie šīs sugas putni būtu vai nu mātītes, vai attiecīgajā gadā izšķīlušies cāļi. Turklāt tā ir suga, kas ligzdo Somijas teritorijā, un šīs sugas interesēs mednieki iznīcina attiecīgajās zonās sastopamos mazos plēsējus, lai tādējādi nodrošinātu labākus ligzdošanas apstākļus.

25 Gaigalas un cekulpīles sugas putnu medības rudenī nav iespējamas tāpēc, ka tie galvenokārt uzturas grupās vairāk nekā 50 metrus no krasta. Putnu medībās izmantoto ieroču šaušanas maksimālais diapazons ir 35 metri, un drošības apsvērumu dēļ šauteņu izmantošana netiek atļauta. Turklāt gaigalas ir suga, kas ligzdo dobumos, jo tām ir nepieciešamas cilvēku izveidotas ligzdošanas vietas. Praksē vairumā gadījumu tās izveido mednieki. Tātad medības ir labvēlīgas putnu vairošanās nolūkam.

26 Attiecībā uz lielās gauras medībām pavasarī, tās būtībā attaisno nepieciešamība nodrošināt, lai cilvēki, konkrētāk, mednieki, izveidotu ligzdošanas vietas, kas vajadzīgas šīs sugas vairošanās mērķiem.

27 Attiecībā uz kākauļa, tumšās pīles un garknābja gauras medīšanu Somijas valdība apgalvo, ka šo sugu medības rudeņos nav iespējamas, jo šajā gadalaikā ģeogrāfiskajos sektoros, kuros ir atļautas pavasara medības, šo sugu putni nav sastopami to medīšanai pietiekamā skaitā.

28 Visbeidzot Somijas valdība apstrīd Komisijas argumentu, ka nav izpildīts nosacījums par cita pieņemama risinājuma neesamību, jo vienas ūdensputnu sugas pavasara medības var pienācīgi aizstāt ar citas sugas rudens medībām. Tā šajā sakarā norāda, ka Komisijas argumentācija neatbilst Direktīvas pamata jēgai, kas paredz sugu kā kritēriju un turklāt paredz aizsardzību atkarībā no putnu sugas. Tātad nevar prasīt, lai vienas sugas medības aizstāj ar citas sugas medībām, neizvērtējot, kā pirmās sugas medīšanas paplašināšana iespaido šīs sugas aizsardzības līmeni.

Tiesas vērtējums

29 Saskaņā ar Direktīvas 7. panta 1. punktu tās II pielikumā uzskaitītās sugas var medīt atbilstoši valsts tiesību aktiem. Šī paša panta 4. punkts tomēr paredz, ka dalībvalstīm īpaši jānodrošina, ka sugas, uz kurām attiecas medības regulējošie tiesību akti, netiek medītas ne ligzdošanas periodā, ne arī dažādās vairošanās un atkarības stadijās.

30 Šajā gadījumā izskatāmajā lietā iesaistītās sugas, kas minētas šī sprieduma 5. punktā, attiecas uz divām iepriekšējā punktā minētajām tiesību normām. Pavasara medību periods, kas ir spēkā Somijā, sakrīt ar minēto sugu ligzdošanas periodiem. Tātad šīs sugas saskaņā ar Direktīvas 7. panta 4. punktu attiecīgajos periodos medīt nevar.

31 Tomēr Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts pieļauj iespēju, ja ievēroti tajā paredzētie nosacījumi, atkāpes veidā atļaut Direktīvas II pielikumā noteikto sugu medības šīs direktīvas 7. panta 4. punktā norādītajos periodos un, tātad, it īpaši ligzdošanas laikā, kā arī dažādu vairošanās un atkarības stadiju laikā (šajā sakarā skat. 2003. gada 16. oktobra spriedumu lietā C‑182/03 Ligue pour la protection des oiseaux u.c., Recueil, I‑12105. lpp., 9.–11. punkts, un 2005. gada 9. jūnija spriedumu lietā C‑135/04 Komisija/Spānija, Krājums, I‑5261. lpp., 17. punkts).

32 Nosacījumi, kas jāizpilda, lai šāda [veida] medības varētu atļaut atbilstoši Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktam, ietver arī cita pieņemama risinājuma neesamību (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Ligue pour la protection des oiseaux u.c., 15. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā Komisija/Spānija, 19. punkts).

33 Tomēr šo nosacījumu nevar uzskatīt par izpildītu, ja medību periods, kas pieļaujams atbilstoši atkāpei, bez vajadzības sakrīt ar periodu, kurā Direktīva paredz ieviest īpašu aizsardzību. Šāda vajadzība nepastāv, jo īpaši, ja pasākuma, kas atkāpes veidā atļauj medības, vienīgais mērķis ir pagarināt noteiktu putnu sugu medību periodus teritorijās, kurās tie sastopami medību laikā, kas noteikts atbilstoši Direktīvas 7. pantam (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Ligue pour la protection des oiseaux u.c., 16. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā Komisija/Spānija, 19. punkts).

34 Attiecībā uz šī sprieduma 5. punktā minēto septiņu putnu sugu medībām, pirmkārt, ir jākonstatē, kā tas izriet no šīs lietas materiāliem un saskaņā ar Somijas valdības norādīto, ka papildu argumentētajā atzinumā paredzētā termiņa notecēšanas dienā kontinentālajā Somijā varēja medīt vienīgi kākauli, lielo pūkpīli, lielo gauru. Savukārt Ālandu salās varēja medīt visu septiņu sugu putnus. No tā izriet, ka tikai kākauļa, lielās pūkpīles un lielās gauras sugu putnus pavasarī varēja medīt kā kontinentālajā Somijā, tā arī Ālandu salās.

35 Kas attiecas uz lielo pūkpīli, ir jāatzīmē, ka no Riista ja kalatalouden tutkimuslaitos (Medniecības un zvejniecības izpētes institūta) veiktā ornitoloģiskā pētījuma (turpmāk tekstā – “Pētījums”), uz kuru atsaucas lietas dalībnieki, izriet, ka ievērojams šīs sugas īpatņu skaits no rudens sākuma ir sastopams teritorijās, kur notiek pavasara medības. Kas attiecas uz Somijas valdības apgalvojumu, ka minētajās teritorijās rudenī sastopamie šīs sugas īpatņi ir mātītes vai attiecīgajā gadā izšķīlušies cāļi, šī valdība atzīst, ka nekādi pierādījumi to neapliecina. Visbeidzot, uzskatot, ka mednieki veic dabas vides sakārtošanā noderīgas darbības, pavasarī medījot nelielos plēsējus, lai nodrošinātu labākus lielās pūkpīles ligzdošanas rezultātus, nav pamata domāt, ka šādas darbības būtu iespējams veikt vienīgi ar nosacījumu, ka lielās pūkpīles medības tiek uzsāktas pavasarī.

36 Tā rezultātā nevar uzskatīt par pierādītu, ka lielās pūkpīles pavasara medības, kas īstenotas atkāpes veidā, izpilda Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzēto nosacījumu par cita pieņemama risinājuma neesamību.

37 Kas attiecas uz gaigalu un cekulpīli [fuligule morillon], netiek apstrīdēts, ka rudeņos šīs sugas putni noteiktā skaitā ir sastopami teritorijās, kur notiek pavasara medības. Turklāt no Pētījuma izriet, ka 36–37 % šo sugu pārstāvju, kas rudeņos ir sastopami minētajās teritorijās, atrodas mazāk nekā 50 metrus no krasta. Jāpiebilst, ka šajā Pētījumā ir precizēts, ka norādītais putnu procentuālais skaits izriet no skaitīšanas, kas veikta no braucošas laivas, un atbilst situācijai konkrētā laika brīdī. Savukārt medības ir ilgstoša darbība, un tās laikā mednieks sagaida, ka putni mainīs atrašanās vietu. Tāpēc saskaņā ar minēto Pētījumu ir iespējams, ka to putnu īpatsvars, kurus varētu medīt no krasta, ir vēl nozīmīgāks nekā iepriekš minēto skaitīšanu laikā minētais.

38 Konkrēti attiecībā uz gaigalām varētu atzīt, ka, pavasara medību laikā izveidojot ligzdošanas vietas, mednieki veic šīs sugas vairošanās veicināšanai noderīgu darbību, tomēr nešķiet, ka šādas darbības ir iespējams veikt tikai ar nosacījumu, ka šo putnu medības tiek atklātas pavasarī.

39 Šajos apstākļos ir jāatzīst, ka Somijas valdība nav iesniegusi pierādījumus, ka gaigalu un cekulpīļu medības atbilst Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajam nosacījumam par cita piemērota risinājuma neesamību.

40 Kas attiecas uz lielās gauras pavasara medībām, kas būtībā tiek attaisnotas ar nepieciešamību nodrošināt, ka cilvēki, konkrētāk – mednieki, izveido ligzdošanas vietas, kas nepieciešamas priekš šīs sugas vairošanās, pietiek mutatis mutandis norādīt uz šī sprieduma 38. un 39. punktu.

41 Kas attiecas uz garknābja gauru un tumšo pīli, ir svarīgi atzīmēt, ka Somijas valdība, neiesniedzot savu apgalvojumu pierādījumus, ir aprobežojusies ar norādi, ka šo sugu medības rudeņos nav iespējamas, jo šajā sezonā tās nav sastopamas pietiekamā daudzumā, lai tās varētu medīt ģeogrāfiskajos sektoros, kuros tiek īstenotas pavasara medības. Tomēr no Pētījuma izriet, ka vismaz daļā rudens šīs divas sugas Ālandu salās faktiski ir sastopamas, kaut arī ievērojami mazākā daudzumā nekā pavasarī.

42 Tāpēc ir jāatzīst, ka nav pierādīts, ka garknābja gauras un tumšās pīles pavasara medības atbilst Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajam nosacījumam par cita piemērota risinājuma neesamību.

43 Visbeidzot, attiecībā uz kākauļiem – sugu, kuru Komisija kļūdas pēc nav tieši minējusi savas prasības pieteikuma prasījumos, kaut arī šajā pašā prasības pieteikumā tā atbildošajai dalībvalstij īpaši pārmeta, ka tā ir atļāvusi šīs sugas pavasara medības, lai gan nav izpildīts nosacījums par cita piemērota risinājuma neesamību, – nav apstrīdēts, ka ģeogrāfiskajos sektoros, kur notiek pavasara medības, šīs sugas putnus rudenī medīt nav iespējams.

44 Šajā sakarā ir jānorāda, ka pasākumu, kas ietver atļauju rudenī, pat pavasarī, kākauļa vietā medīt citas ūdensputnu sugas, kas sastopamas minētajos sektoros, nevar uzskatīt par citu apmierinošu risinājumu Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē. Šāds risinājums satur iespēju vismaz daļēji mazināt šīs normas jēgu, jo tādējādi noteiktās teritorijās varētu aizliegt noteiktu putnu sugu medības, pat ja medības nelielā skaitā, saskaņā ar pieņemto, neapdraudētu šo putnu populācijas saglabāšanu apmierinošā līmenī un tāpēc atbilstu šo sugu saprātīgas izmantošanas mērķim (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Ligue pour la protection des oiseaux u.c., 17. punkts). Turklāt ja vien nepieņem, ka visas putnu sugas ir vienlīdzīgas attiecībā uz medībām, minētais risinājums jebkurā gadījumā būtu tiesiskās nedrošības avots, jo pamats, uz kura varētu pieņemt, ka kādas konkrētas sugas medības var aizstāt citas sugas medības, no piemērojamajiem aktiem neizriet.

45 No tā izriet, ka kākauļu pavasara medības atbilst Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajam nosacījumam par cita piemērota risinājuma neesamību.

46 Ņemot vērā iepriekš iztirzāto, ir jāapmierina Komisijas iebilde attiecībā uz to, ka lielās pūkpīles, gaigalas, garknābja gauras, lielās gauras, tumšās pīles un cekulpīles pavasara medības neatbilst Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajam nosacījumam par cita piemērota risinājuma neesamību.

Par nelielu skaitu

Lietas dalībnieku izvirzītie argumenti

47 Komisija atgādina, ka saskaņā ar ORNIS komitejas viedokli ar jēdzienu “nelielā skaitā” attiecībā uz sugām, kuras ir aizliegts medīt, ir jāsaprot izmantošana, kas ir mazāka par 1 % no kopējās ikgadējās attiecīgās sugas vidusmēra mirstības, un attiecībā uz sugām, kuru medīšana ir atļauta, aptuveni 1 %.

48 Tomēr attiecībā uz lielās pūkpīles, lielās gauras, garknābja gauras, tumšās pīles, gaigalas un cekulpīles medīšanu Somijas Republika neesot izpildījusi nosacījumu par izmantošanu “nelielā skaitā” Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē. Šis nosacījums ir izpildīts attiecībā uz kākauļa medīšanu.

49 Somijas valdība atzīst, ka šis kritērijs nav izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, lielo gauru, garknābja gauru, tumšo pīli.

50 Valdība savukārt norāda, ka 2001. gada pavasara medību sezonas laikā tika nomedīta 1461 gaigala un 2585 cekulpīles. Salīdzinot šos skaitļus ar ikgadējo šo sugu putnu mirstības koeficientu, iegūstama 0,8 % proporcija gaigalu gadījumā un 1,2 % proporcija attiecībā uz cekulpīlēm. Abas sugas tādējādi atbilst ORNIS komitejas izvirzītajam izšķirošajam kritērijam, proti, ka nomedīto putnu skaitam jāatbilst aptuveni 1% no to ikgadējā mirstības koeficienta. Turklāt šo sugu putnu skaits pieaug.

Tiesas vērtējums

51 Ir svarīgi atgādināt, ka saskaņā ar Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktu medības var atļaut tikai tad, ja tās skar tikai nelielu attiecīgo putnu skaitu (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Ligue pour la protection des oiseaux u.c., 15. punkts).

52 Šajā gadījumā nav apstrīdēts, ka attiecībā uz lielo pūkpīli, lielo gauru, garknābja gauru, tumšo pīli nav ievērots kritērijs, ka medības drīkst skart tikai nelielu skaitu putnu. Tātad ir jāizvērtē, vai šis kritērijs ir izpildīts attiecībā uz gaigalu un cekulpīli.

53 Šajā sakarā Komisijas dokumentā ar virsrakstu “[Komisijas] otrais ziņojums par Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību piemērošanu” [COM (93) 572, 1993. gada 24. novembris] ir norādīts, ka saskaņā ar ORNIS komitejas pētījumu attiecībā uz sugām, kuras ir aizliegts medīt, par “nelielu skaitu” ir jāuzskata izmantošana, kas ir mazāka par 1 % no kopējās ikgadējās attiecīgās populācijas mirstības (vidēji) un 1 % attiecībā uz tām sugām, ko drīkst medīt, uzskatot par migrējošo sugu “attiecīgo populāciju” tajos reģionos, no kuriem lido galvenās migrējošās grupas, tostarp reģionus, uz kuriem attiecas atkāpe no Direktīvas tās piemērošanas laikā.

54 Tomēr, kaut arī ir jāpiekrīt, ka nosacījums par izmantošanu nelielā skaitā tādā veidā, kā to ir izstrādājusi ORNIS, nav juridiski saistošs, Tiesa, ievērojot šīs Komitejas atzinuma zinātnisko nozīmi un to, ka nav iesniegti nekādi pretēja rakstura zinātniskie pierādījumi, šajā gadījumā var to izmantot kā atsauces bāzi, lai novērtētu, vai dalībvalsts piešķirtā atkāpe Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē atbilst nosacījumam, saskaņā ar kuru šo putnu sagūstīšanai jānotiek nelielā skaitā (it īpaši skat. 2004. gada 9. decembra spriedumu lietā C‑79/03 Komisija/Spānija, Krājums, I‑11619. lpp., 41. punkts).

55 Ir pierādīts, ka 2001. gada pavasarī Ālandu salās tika sagūstīta 1461 gaigala un 2585 cekulpīles. Turklāt no lietas materiāliem izriet, ka, saskaņā ar ORNIS komitejas viedokli, 1758 gaigalu un 2208 cekuļpīļu nomedīšana pavasarī atbilst 1 % no kopējās ikgadējās attiecīgās populācijas mirstības un tātad atbilst nosacījumam, ka medīšana veicama nelielā skaitā atbilstoši šīs Komitejas norādītajam.

56 Tātad ir jāsecina, ka pēc papildu argumentētajā atzinumā noteiktā termiņa beigām Ālandu salās sagūstīto gaigalu skaits bija “neliels skaits” atbilstoši ORNIS komitejas noteiktajam.

57 Kas attiecas uz cekulpīli, sagūstīto īpatņu skaits bija vismaz 1,2 % no kopējās ikgadējās attiecīgās populācijas mirstības. Tā kā, saskaņā ar ORNIS komitejas viedokli, pirmkārt, attiecībā uz sugām, kuras drīkst medīt, kā, piemēram, cekulpīles, par “nelielu skaitu” ir jāuzskata izmantošana, kas ir 1 %robežās no kopējās ikgadējās attiecīgās populācijas mirstības, un, otrkārt, nav apstrīdēts, ka šīs sugas putnu skaits pieaug, ir jāuzskata, ka Ālandu salās sagūstīto cekulpīļu skaits nepārsniedza “nelielu skaitu” atbilstoši šīs komitejas norādītajai šī jēdziena definīcijai.

58 Līdz ar to gaigalu un cekulpīļu medības papildu argumentētajā atzinumā noteiktajā termiņā atbilda nosacījumam, saskaņā ar kuru izmantot drīkst tikai nelielu skaitu putnu.

59 No iepriekš iztirzātā izriet, ka ir jāatzīst Komisijas iebilde attiecībā uz to, ka lielās pūkpīles, lielās gauras, garknābja gauras un tumšās pīles pavasara medības neatbilda Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā izvirzītajam nosacījumam par putnu sagūstīšanu nelielā skaitā.

60 Tā rezultātā ir jāatzīst, ka, ciktāl tā nav pierādījusi, ka attiecībā uz ūdensputnu pavasara medībām kontinentālajā Somijā un Ālandes provincē:

– Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais nosacījums ar mērķi pieļaut atkāpi attiecībā uz cita piemērota risinājuma, kas nav pavasara medības, neesamību ir izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, gaigalu, garknābja gauru, lielo gauru, tumšo pīli un cekulpīli un ka

– minētajā tiesību normā paredzētais nosacījums ar mērķi pieļaut atkāpi attiecībā uz faktu, ka medības var ietvert tikai putnu izmantošanu nelielā skaitā, ir izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, lielo gauru, garknābja gauru un tumšo pīli,

Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek minētā Direktīva.

61 Pārējā daļā prasība tiek noraidīta.

Par tiesāšanās izdevumiem

62 Atbilstoši Reglamenta 69. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kam spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā Komisija lūdza piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un tā kā šai dalībvalstij spriedums ir nelabvēlīgs, tad Somijas Republikai ir jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) ar šo pasludina un nolemj:

1) ciktāl tā nav pierādījusi, ka ūdensputnu pavasara medībās kontinentālajā Somijā un Ālandes provincē:

– Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību, kas grozīta ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un to Līgumu pielāgojumiem, kas ir Eiropas Savienības izveides pamatā, 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais nosacījums ar mērķi pieļaut atkāpi attiecībā uz cita piemērota risinājuma, izņemot pavasara medības, neesamību ir izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, gaigalu, garknābja gauru, lielo gauru, tumšo pīli un cekulpīli un ka

– šajā pašā tiesību normā paredzētais nosacījums ar mērķi pieļaut atkāpi attiecībā uz faktu, ka medības var ietvert tikai putnu izmantošanu nelielā skaitā, ir izpildīts attiecībā uz lielo pūkpīli, lielo gauru, garknābja gauru un tumšo pīli;

Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā Direktīva;

2) pārējā daļā prasību noraidīt;

3) Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

[Paraksti]