Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesvedība – Jaunu pamatu izvirzīšana tiesvedības laikā

(Pirmās instances tiesas Reglamenta 48. panta 2. punkts)

2. Kopienas preču zīme – Apelācijas process

(Pirmās instances tiesas Reglamenta 135. panta 4. punkts; Padomes Regulas Nr. 40/94 63. pants)

3. Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvie atteikuma pamatojumi – Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi

(Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

4. Kopienas preču zīme – Biroja lēmumi – Likumība

(Padomes Regula Nr. 40/94)

5. Apelācija – Pamati – Pretrunīgs pamatojums – Pieņemamība

Summary

1. Lai arī Pirmās instances tiesas Reglamenta 48. panta 2. punkta pirmā daļa aizliedz tiesvedības laikā izvirzīt jaunus pamatus, izņemot gadījumus, kad tie ir saistīti ar tādiem tiesību vai faktiskiem apstākļiem, kas ir kļuvuši zināmi iztiesāšanas laikā, tomēr pamats, kas veido agrāk izvirzīta pamata paplašinājumu, ir uzskatāms par pieņemamu.

(sal. ar 38.–40. punktu)

2. Tiesvedībā, kas saistīta ar apelāciju par lēmumu, ko pieņēmusi Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padome, kas izskatījusi apelācijas sūdzību par Iebildumu nodaļas lēmumu, lietas dalībniekam, kas ir preču zīmes reģistrācijas pieteicējs, nav tiesību grozīt strīda priekšmetu Pirmās instances tiesā, kā tas ir noteikts tā paša un iebildumu iesniedzēja Birojā izvirzītajos prasījumos un apgalvojumos.

Faktiski, pirmkārt, no Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 63. panta izriet, ka Apelāciju padomes lēmumu var atcelt vai grozīt, tikai pamatojoties uz nekompetenci, būtisku procesuālu pārkāpumu, EK līguma pārkāpumu, Regulas Nr. 40/94 vai jebkura tiesību akta pārkāpumu saistībā ar to piemērošanu vai pilnvaru pārsniegšanu. Tādējādi kontrole, ko Kopienu tiesa veic attiecībā uz šo lēmumu, nepārsniedz tā tiesiskuma kontroli un attiecīgi tās mērķis nav atkārtoti pārbaudīt faktiskos apstākļus, kurus ir vērtējušas Biroja instances un kas prasa ņemt vērā Kopienu tiesā no jauna iesniegtos faktus.

Otrkārt, no Pirmās instances tiesas Reglamenta 135. panta 4. punkta izriet, ka lietas dalībnieki šajā tiesā nevar mainīt strīda priekšmetu, kas noteikts Apelāciju padomē.

(sal. ar 43.–45. punktu)

3. Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izvērtējot sajaukšanas iespējas esamību, kas attiecas uz medikamentus, kuru iegādei aptiekā patērētājiem ir nepieciešama ārsta recepte, apzīmējošu preču zīmi, Pirmās instances tiesa var konstatēt, nepieļaujot tiesību kļūdu, ka konkrētā sabiedrības daļa ir gan gala patērētāji, gan arī profesionāļi veselības jomā, t.i., ārsti, kas izraksta medikamentu, kā arī farmaceiti, kas izrakstīto medikamentu pārdod. Fakts, ka tādi starpnieki kā profesionāļi veselības jomā var ietekmēt vai pat noteikt gala patērētāju izvēli, kā tāds nevar izslēgt jebkādu sajaukšanas iespēju no minēto patērētāju viedokļa saistībā ar attiecīgo preču izcelsmi.

Turklāt, tā kā ir skaidrs, ka visu farmaceitisko produktu tirdzniecības procesu mērķis ir, lai tos iegādātos gala patērētājs, starpnieku loma daļēji ir jālīdzsvaro ar patērētāju paaugstināto uzmanības līmeni, kāds tiem farmaceitisko produktu izrakstīšanas brīdī var būt, un tātad ar minēto patērētāju spēju likt šiem profesionāļiem ņemt vērā viņu attiecīgās preču zīmes uztveri un it īpaši viņu prasības vai vēlmes.

(sal. ar 52., 57.–59., 61. un 63. punktu)

4. Lēmumi attiecībā uz apzīmējuma reģistrēšanu kā Kopienas preču zīmi, kas Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) apelāciju padomēm ir jāpieņem saskaņā ar Regulu Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, tiek pieņemti, īstenojot saistošo kompetenci, nevis diskrecionāro varu. Līdz ar to minēto lēmumu likumība ir jāizvērtē, pamatojoties tikai uz šo regulu, kā to ir interpretējusi Kopienu tiesa, nevis pamatojoties uz [apelāciju padomju] agrāko lēmumu praksi.

(sal. ar 65. punktu)

5. Jautājums par to, vai Pirmās instances tiesas sprieduma pamatojums ir pretrunīgs vai nepietiekams, ir tiesību jautājums, ko kā tādu var izvirzīt apelācijas ietvaros.

(sal. ar 97. punktu)