39

Ņemot vērā šos apsvērumus, Administrativen sad Sofia-grad nolēma apturēt tiesvedību lietā un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai valsts tiesību normas, kas ir piemērojamas pamatlietā un kurās ir paredzētas administratīvas iestādes pieņemtā lēmuma, ar ko piemēro naudas sodus vai finansiālas sankcijas par administratīvu pārkāpumu – ceļu satiksmes negadījumu –, juridiskās sekas, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās atbilst Līgumos paredzētiem noteikumiem un pamatojoties uz tiem veiktajiem Savienības tiesību pasākumiem brīvības, drošības un tiesiskuma telpas un/vai attiecīgi transporta jomā? 2) Vai saistībā ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās no Līguma noteikumiem un pamatojoties uz tiem veiktajiem Savienības tiesību pasākumiem brīvības, drošības un tiesiskuma telpas jomā saskaņā ar LESD 82. panta 1. punkta otrās daļas a) punktu, kā arī transporta jomā saskaņā ar LESD 91. panta 1. punkta c) apakšpunktu izriet, ka Savienības tiesību piemērošanas jomā ietilpst administratīvi ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumi, kas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 7. protokola 2. panta nozīmē un saistībā ar to var tikt kvalificēti kā “viegli”? 3) Gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, tiek lūgts atbildēt arī uz šādiem jautājumiem: a) Vai pamatlietas apstākļos administratīvs satiksmes noteikumu pārkāpums Savienības tiesību nozīmē ir “viegls pārkāpums”, ja vienlaikus pastāv šādi apstākļi: i) nodarījums ir satiksmes negadījums, kura rezultātā ir radušies materiāli zaudējumi, tas ir jākvalificē kā vainojami izdarīts nodarījums, un tas ir sodāms kā administratīvs pārkāpums; ii) ņemot vērā naudas soda apmēru, lēmums par tā piemērošanu nevar tikt pārsūdzēts tiesā, un personai nav iespējams pierādīt, ka tā nav vainojama nodarījuma izdarīšanā, kurā tiek apsūdzēta; iii) lēmuma spēkā stāšanās automātiskas juridiskās sekas ir lēmumā norādīto vadītāja pārkāpuma uzskaites punktu reģistrēšana [atskaitīšana]; iv) automātiskas juridiskās sekas ieviestajā sistēmā, kurā vadītāja apliecības izsniegšanas brīdī tiek noteikts konkrēts maksimāli pieļaujamais pārkāpumu uzskaites punktu skaits, ir arī uzskaites punktu reģistrēšana [atskaitīšana], pamatojoties uz nepārsūdzamiem lēmumiem par sodu piemērošanu; v) vadītāja apliecības konfiscēšanas piespiedu pasākumu vadītāja tiesību zaudēšanas dēļ – kas ir automātiskas juridiskas sekas tad, ja tiek reģistrēts [atskaitīts] viss sākotnēji piešķirtais pieļaujamais pārkāpumu uzskaites punktu skaits, – pārsūdzot tiesā, netiek veikta netieša nepārsūdzamo lēmumu par soda piemērošanu, pamatojoties uz kuriem ir reģistrēti [atskaitīti] uzskaites punkti, likumības kontrole tiesā? b) Vai jāsecina, ka LESD 82. pants un – vajadzības gadījumā – arī LESD 91. panta 1. punkta c) apakšpunkts, kā arī pamatojoties uz minētajiem noteikumiem veiktie pasākumi un [..] Pamatlēmums [..] pieļauj, ka tiesu lēmumu un spriedumu savstarpējas atzīšanas princips vai attiecīgi pasākumi, kas pastiprina ceļu satiksmes drošību, neattiecas uz lēmumu par naudas soda vai finansiālas sankcijas piemērošanu par ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumu, kas atbilstoši Savienības tiesībām pamatlietas apstākļos ir kvalificējams kā “viegls”, jo dalībvalsts ir noteikusi, ka nav jāievēro prasība par tiesībām to pārsūdzēt tiesā, kurai ir jurisdikcija krimināllietās, un prasība par pārsūdzību reglamentējoša valsts procesuālā tiesiskā regulējuma piemērošanu apsūdzībā par pārkāpuma izdarīšanu? 4) Gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša, tiek lūgts atbildēt uz šādu jautājumu: Vai jāsecina, ka LESD 82. pants un – vajadzības gadījumā – arī LESD 91. panta 1. punkta c) apakšpunkts, kā arī pamatojoties uz minētajiem noteikumiem veiktie pasākumi un [..] Pamatlēmums [..] pieļauj, ka tiesu lēmumu un spriedumu savstarpējas atzīšanas princips vai attiecīgie pasākumi, kas noteikti, lai Savienības tiesībās tiktu pastiprināta ceļu satiksmes drošība, pēc dalībvalsts uzskata – ja tā normatīvā aktā ir noteikusi, ka nav jāievēro prasība par tiesībām pārsūdzēt tiesā, kam ir jurisdikcija krimināllietās, un prasība par pārsūdzību reglamentējoša valsts procesuālā tiesiskā regulējuma piemērošanu apsūdzībā par pārkāpuma izdarīšanu, – nav piemērojami lēmumam par naudas soda vai finansiālas sankcijas piemērošanu ceļu satiksmes noteikumu pārkāpuma gadījumā pamatlietas apstākļos, ja vienlaikus pastāv [šādi apstākļi]: a) nodarījums ir ceļu satiksmes negadījums, kura rezultātā ir radušies materiāli zaudējumi, tas ir jākvalificē kā vainojami izdarīts nodarījums, un tas ir sodāms kā administratīvs pārkāpums; b) ņemot vērā naudas soda vai finansiālas sankcijas apmēru, lēmums par to piemērošanu nevar tikt pārsūdzēts tiesā, un personai nav iespējams pierādīt, ka tā nav vainojama nodarījuma izdarīšanā, kurā tiek apsūdzēta; c) automātiskas lēmuma spēkā stāšanās juridiskās sekas ir lēmumā norādīto vadītāja pārkāpuma konkrēta skaita uzskaites punktu reģistrēšana [atskaitīšana]; d) automātiskas juridiskās sekas ieviestajā sistēmā, kurā vadītāja apliecības izsniegšanas brīdī tiek noteikts konkrēts maksimāli pieļaujamais pārkāpumu uzskaites punktu skaits, ir arī uzskaites punktu reģistrēšana [atskaitīšana], pamatojoties uz nepārsūdzamiem rīkojumiem par soda piemērošanu; e) vadītāja apliecības konfiscēšanas piespiedu pasākumu vadītāja tiesību zaudēšanas dēļ – kas ir automātiskas juridiskas sekas tad, ja tiek reģistrēts [atskaitīts] viss sākotnēji piešķirtais pārkāpumu uzskaites punktu skaits – pārsūdzot tiesā, netiek veikta netieša nepārsūdzamo lēmumu par soda piemērošanu, pamatojoties uz kuriem ir reģistrēti [atskaitīti] pārkāpumu uzskaites punkti, likumības kontrole tiesā?”