Attiecībā uz prejudiciālo jautājumu saistībā ar Direktīvas 2014/18 par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, interpretāciju pat tad, ja attiecīgais publiskais iepirkums ir par vērtību, kura ir zemāka par šīs direktīvas piemērošanai paredzēto attiecīgo robežvērtību, ir jāuzskata, ka attiecīgajai iepirkuma procedūrai tomēr ir jāpiemēro LESD pamatnoteikumi un vispārējie principi, it īpaši vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas pilsonības dēļ principi, kā arī no tiem izrietošais pārskatāmības pienākums, ja vien iesniedzējtiesa pieļauj tajā izskatāmajā lietā piemērot Savienības tiesību principus un šajā kontekstā konstatē, ka pastāv zināmas pārrobežu intereses.

Tas, ka valsts tiesa prejudiciālo jautājumu ir izteikusi, atsaucoties uz noteiktām Savienības tiesību normām, neliedz Tiesai sniegt tai visus interpretācijas elementus, kas tai var būt noderīgi, izspriežot izskatāmo lietu, neatkarīgi no tā, vai šī tiesa savu jautājumu formulējumā uz tiem atsaukusies. Šajā ziņā Tiesas uzdevums ir no valsts tiesas sniegto faktu kopuma, it īpaši no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pamatojuma, izsecināt tos Savienības tiesību elementus, kuru interpretācija ir nepieciešama, ņemot vērā strīda priekšmetu.

LESD pamatnoteikumi un vispārējie principi, it īpaši vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi, kā arī no tiem izrietošais pārskatāmības pienākums, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauta tāda valsts tiesību norma, saskaņā ar kuru līgumslēdzēja iestāde var paredzēt, ka kandidāts vai pretendents automātiski tiek izslēgts no publiskā iepirkuma procedūras, ja kopā ar savu piedāvājumu nav iesniedzis rakstveida piekrišanu saistībām un paziņojumiem, kuri ietverti tādā likumības nolīgumā, kura mērķis ir cīnīties pret organizētās noziedzības iefiltrēšanos publisko iepirkumu nozarē. Tomēr, ciktāl šajā nolīgumā ir ietverti paziņojumi, saskaņā ar kuriem kandidāts vai pretendents nav kontroles vai kopuzņēmuma attiecībās ar citiem kandidātiem vai pretendentiem, nav noslēdzis un nenoslēgs nolīgumus ar citiem iepirkuma procedūras dalībniekiem un neslēgs apakšuzņēmumu līgumus jebkādu uzdevumu veikšanai ar citiem uzņēmumiem, kuri piedalās šajā procedūrā, šādu paziņojumu neesamība nevar būt par iemeslu automātiskai kandidātu vai pretendentu izslēgšanai no minētās procedūras.

Tādējādi dalībvalstīm ir jāatzīst zināma rīcības brīvība, nosakot pasākumus, kuru mērķis ir nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principa un pārskatāmības pienākuma ievērošanu, kas jāievēro līgumslēdzējām iestādēm jebkurā publiskā iepirkuma procedūrā. Katra dalībvalsts, ņemot vērā valstij raksturīgos vēsturiskos, juridiskos, ekonomikas vai sociālos apsvērumus, pati spēj vislabāk noteikt situācijas, kurās varētu rasties rīcība, kas rada atkāpes no šī principa un šī pienākuma ievērošanas. Tomēr atbilstoši samērīguma principam, kas ir Savienības tiesību vispārējs princips, tāds pasākums kā pienākums paziņot piekrišanu likumības nolīgumam nevar pārsniegt to, kas vajadzīgs, lai sasniegtu cerēto mērķi. Šajā ziņā tādu kandidātu vai pretendentu automātiska izslēgšana, kuriem ir kontroles vai kopuzņēmuma attiecības ar citiem kandidātiem vai pretendentiem, pārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai novērstu koluzīvas darbības un tādējādi lai nodrošinātu vienlīdzīgas attieksmes principa un pārskatāmības pienākuma izpildes piemērošanu. Šāda automātiska izslēgšana ir neatspēkojama prezumpcija par savstarpēju ietekmi gadījumos, kad uzņēmumi, kuriem ir kontroles vai kopuzņēmuma attiecības, tajā pašā iepirkumā ir iesnieguši attiecīgos piedāvājumus. Ar šādu izslēgšanu tādējādi šiem kandidātiem vai pretendentiem nepastāv iespēja pierādīt to piedāvājumu neatkarīgumu un līdz ar to tā ir pretrunā Savienības interesei, lai tiktu nodrošināta pēc iespējas lielāka pretendentu dalība iepirkumā.

(sal. ar 26., 29., 36., 41. punktu un rezolutīvo daļu)