ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Absolūti atteikuma pamati – Preču zīmes, kuras sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kas var kalpot, lai apzīmētu preces vai pakalpojuma īpašības – Vārdiska preču zīme “HEAR THE WORLD” (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (skat. 32.–34. punktu)
72

Pirmkārt, ciktāl prasītāja pauž bažas, ka apstrīdētā regula, no vienas puses, varētu skart tās reputāciju kopumā, tās uz diflubenzurona bāzes izstrādāto līdzekļu un tās galvenā zīmola Dimilin reputāciju, kā arī sastāva veida, kas saistīti ar šiem līdzekļiem, reputāciju, radot negatīvu viedokli par diflubenzuronu, un, no otras puses, plašākā nozīmē varētu izraisīt šaubas par tās pieredzi augu aizsardzības līdzekļu jomā, tās spēju nodrošināt kvalitatīvus un drošus ražojumus un radīt negatīvu ietekmi tās reputācijai arī attiecībā uz citiem tās produktiem, it īpaši augu aizsardzības jomā, ir jānorāda, ka viena augu aizsardzības līdzekļa izņemšana no tirgus un a fortiori tā darbības jomas ierobežojuma noteikšana ne vienmēr kaitē visa attiecīgā uzņēmuma reputācijai. Šajā ziņā ir vispārzināms, ka daudzu uzņēmumu, kas darbojas attiecīgajā tirgū, produkti jau ir tikuši izņemti no tirgus, kas nebūt nenozīmē, ka šādi uzņēmumi vai to produkti tiktu uztverti negatīvi. Regulatīvās iestādes un attiecīgās nozares uzņēmumi, kuri pārzina tiesisko regulējumu, parasti lēmumu nepiešķirt atļauju kādam augu aizsardzības līdzeklim uztver kā daļu no parastas reglamentējošās procedūras. Proti, šādu lēmumu var uzskatīt par normālu zinātnes attīstības un pētniecības metožu uzlabojuma rezultātu (šajā nozīmē skat. rīkojumu, 2011. gada 15. novembris, Xeda International/Komisija, T‑269/11 R, nav publicēts, EU:T:2011:665, 43. punkts un tajā minētā judikatūra).
45

Šajā ziņā no lietas materiāliem izriet, ka jauna līguma nepiedāvāšanu prasītājai pamatoja tas, ka viņa nenokārtoja 2016. gada iekšējo konkursu. Spēkā esošā NLL 16.1. pantā bija paredzēts, ka tā termiņš ir no 2016. gada 15. jūnija līdz 14. novembrim. Tomēr šajā līgumā nebija ietverta klauzula, kas paredzētu tā pagarināšanu. Tādēļ jāsecina, ka lēmums piedāvāt vai nepiedāvāt prasītājai jaunu līgumu neizrietēja no prasītājas darba līguma ar Eulex Kosovo noteikumiem, bet gan bija balstīts uz Eulex Kosovo cilvēkresursu dienesta administratīvu lēmumu, kurā ir izdarīti secinājumi par lēmumu par 2016. gada iekšējo konkursu, un no tā, ka prasītāja nenokārtoja šo konkursu. Tādējādi, pieņemot šo lēmumu, Eulex Kosovo nerīkojās to tiesību un pienākumu ietvaros, kas izrietētu no līguma. Līdz ar to lēmums par darba līguma nepagarināšanu ir administratīva rakstura lēmums, kuru nevar apstrīdēt, pamatojoties uz LESD 272. pantu.
42

Prasītājas argumenti, kuru mērķis ir pierādīt nopietnu un neatgriezenisku kaitējumu un kuri ir pamatoti ar attiecīgā līguma “atsauces līguma” raksturu, ar šī līguma “prestižo” raksturu, ar to, ka nav iespējams attīstīt savas kompetences šajā jomā, izpildot šo līgumu, un izveidot efektīvas partnerattiecības ar citiem uzņēmumiem, vai to, ka, ņemot vērā līguma nozīmību, tiek zaudēta iespēja saņemt atlaides un priekšrocības no saviem piegādātājiem, ko tā varētu tālāk piemērot saviem klientiem, attiecas uz strīdīgā līguma gadījuma rakstura un papildu elementiem iepriekšējā punktā minētās judikatūras izpratnē. Līdz ar to atbilstoši šai judikatūrai šie argumenti nav atbalstāmi.
Šiem aktiem ir līgumisks raksturs, jo tie ietilpst līgumu ietvarā, no kuriem tie nav atraujami.

Taču, ja apstrīdētais akts ir paredzēts obligātu juridisku seku radīšanai, kas neietilpst līgumattiecībās, kuras saista puses, un kas nozīmē publiskās varas, kāda ir piešķirta līgumslēdzējai pusei – iestādei administratīvas iestādes statusā, prerogatīvu īstenošanu, saistībā ar šo aktu ir jāceļ prasība atcelt tiesību aktu, pamatojoties uz LESD 263. pantu.

Šajā ziņā lēmums rīkot iekšēju konkursu Eiropas Savienības starptautiskās misijas ietvaros ir administratīvs akts un nav ticis pieņemts, pamatojoties uz darba līgumu starp prasītāju un misiju, kurā viņš strādāja.

Līdz ar to lēmums, ar kuru prasītājs ir informēts par to, ka viņš nav izturējis šādas Savienības starptautiskās misijas iekšējo konkursu, un kuru atlases komisija ir pieņēmusi iekšējā konkursa ietvaros, pirmkārt, ir atdalāms no šī darba līguma un, otrkārt, ir akts, par kuru var celt prasību atcelt tiesību aktu, ciktāl tas ir vērsts, lai radītu saistošas tiesiskās sekas, kas neietilpst līgumattiecībās starp pusēm un kas izriet no valsts varas prerogatīvu, kas piešķirtas šai Savienības starptautiskajai misijai kā administratīvajai iestādei, īstenošanas.

(skat. 36., 39.–42. punktu)
Ja uzņēmums, izmantojot pagaidu noregulējumu, vēlas izvairīties no tādas informācijas izpaušanas, uz kuru, kā apgalvots, attiecas komercnoslēpums, tas, cik lielā mērā šādas informācijas izpaušana rada būtisku un neatgriezenisku kaitējumu, ir atkarīgs no apstākļu kopuma, tostarp profesionālas un komerciālas informācijas nozīmīguma uzņēmumam, kas to sniedz, un minētās informācijas lietderības citiem uzņēmumiem, kas ar to var iepazīties un to turpmāk izmantot.

Savukārt risinājumi, kurus pagaidu noregulējuma tiesnesis ir pieņēmis attiecībā uz skaitļos neizsakāmu un tādējādi neatgriezenisku finansiālo kaitējumu, ko ir radījusi iespējami konfidenciālas informācijas publicēšana, nav jāpiemēro, ja pieteikumā par pagaidu noregulējumu pieteikuma iesniedzējs nav norādījis informāciju, kura attiecīgo dokumentu pilnīgas izpaušanas gadījumā varētu būt noderīga tieši tā faktiskajiem vai iespējamiem konkurentiem, kuri šo informāciju varētu izmantot gan komerciāliem, gan konkurences mērķiem, un pieteikuma iesniedzējs it īpaši nav norādījis nevienu konkrētu elementu, kas varētu būt tā nemateriālie aktīvi, kuri varētu tikt izmantoti konkurences nolūkos un kuru vērtība, zaudējot konfidenciālo raksturu, samazinātos vai pat zustu. Tas tā ir situācijā, kurā pieteikuma iesniedzējs tikai apgalvo, ka visu attiecīgo dokumentu publiskošana varētu kaitēt tā reputācijai, tirgus daļai un apgrozījumam, ciktāl attiecīgā viela pieteikuma iesniedzēja ieskatā ir nepareizi klasificēta kā bīstama veselībai attiecībā pret tā klientiem, vielas lietotājiem, iedzīvotājiem un pārvaldes iestādēm.

(skat. 38.–40. punktu)
Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 4. jūlija rīkojums –

Institute for Direct Democracy in Europe/Parlaments

(lieta T‑118/17 R)

Pagaidu noregulējums – Institucionālās tiesības – Eiropas Parlaments – Lēmums par subsīdijas piešķiršanu politiskam fondam – Priekšfinansējuma apturēšana – Pienākums sniegt bankas garantiju – Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu – Steidzamības neesamība

1. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Pagaidu pasākumi–Noteikšanas nosacījumi–“Fumus boni juris”–Steidzamība–Būtisks un neatgriezenisks kaitējums–Kumulatīvs raksturs–Izmeklēšanas kārtība un pārbaudes veids–Pagaidu noregulējuma tiesneša novērtējuma brīvība–Visu attiecīgo interešu izsvēršana (LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. pants) (skat. 17., 19. un 20. punktu)

2. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Pagaidu pasākumi–Noteikšanas nosacījumi–Steidzamība–Būtisks un neatgriezenisks kaitējums–Pierādīšanas pienākums–Finansiāls kaitējums–Pienākums iesniegt konkrētas un precīzas norādes, kas ir pamatotas ar detalizētiem dokumentāriem pierādījumiem–Situācija, kas varētu apdraudēt prasītājas sabiedrības pastāvēšanu vai kas neatgriezeniski maina tās pozīciju tirgū (LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 4. un 5. punkts) (skat. 31., 44., 47. un 49. punktu)

3. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Pienākuma sniegt bankas garantiju politiska fonda finansējuma ietvaros izpildes apturēšana–Noteikšanas nosacījumi–Izņēmuma apstākļi–Neiespējamība saņemt bankas garantiju–Pierādīšanas pienākuma apjoms (LESD 278. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 4. punkts) (skat. 33.–38. punktu)

4. Pagaidu noregulējums–Formas prasības–Pieteikumu iesniegšana–Kopsavilkums par izvirzītajiem pamatiem–Tiesību pamati, kas nav izklāstīti prasības pieteikumā un rakstos–Vispārēja atsauce uz citiem dokumentiem–Nepieņemamība (LESD 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 4. punkts un 5. pants) (skat. 43. un 45. punktu)

Priekšmets

Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts noteikt pagaidu pasākumus, kas vērsti uz to, lai, pirmkārt, apturētu Parlamenta 2016. gada 15. decembra lēmuma FINS‑2017‑28 par finansējumu, kas piešķirts prasītajai, izpildi, ciktāl ar to ir apturēta priekšfinansējuma maksāšana, otrkārt, panāktu atbrīvojumu no pienākuma izvedot bankas garantiju kā priekšfinansējuma nosacījumu un, treškārt, uzdotu Parlamentam pārskaitīt prasītajai priekšfinansējuma summu.

Rezolutīvā daļa

1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.
Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 16. oktobra rīkojums –

Salehi/Komisija

(lieta T‑773/16)

Prasība sakarā ar bezdarbību – Regula (EK) Nr. 539/2001 – Komisijas nepieņemti izpildes akti par izņēmuma no vīzu prasības noteiktām trešo valstu valstspiederīgo kategorijām apturēšanas – Komisijas nostājas formulēšana – Acīmredzama nepieņemamība

1. Prasība sakarā ar bezdarbību–Nostājas formulēšana LESD 265. panta otrās daļas izpratnē pirms prasības celšanas–Jēdziens–Atteikšanās rīkoties atbilstoši uzaicinājumam rīkoties–Iekļaušana (LESD 265. panta otrā daļa) (skat. 14.–17. punktu)

2. Prasība sakarā ar bezdarbību–Fiziskas vai juridiskas personas–Tiesību akti, kas šīs personas skar tieši un individuāli–Regula 539/2001–Komisijas atturēšanās pieņemt izpildes aktus par izņēmuma no vīzu prasības noteiktām trešo valstu valstspiederīgo kategorijām apturēšanas–Prasītājs, uz kuru šāds akts tieši neattiecas–Nepieņemamība (LESD 263. un 265. pants; Padomes Regulas Nr. 539/2001 1. panta 4. punkts) (skat. 25.–30. punktu)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 265. pantu un ar kuru tiek lūgts atzīt, ka Komisija ir nelikumīgi atturējusies pieņemt izpildes aktu Padomes 2001. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV 2001, L 81, 1. lpp.), 1. panta 4. punkta izpratnē un par to nav paziņojusi prasītājam.

Rezolutīvā daļa

1) Prasību noraidīt.
INFORMĀCIJA PAR NEPUBLICĒTAJIEM NOLĒMUM IEM 
Jud ikatūr as krājums 
Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2 0 1 7 . gada 1 7. februāra rīkojums –  
Jans sen-Cases/Komisija  
(lieta T-6 8 8 / 1 6 R)  
Pagaidu noregulējums – Civildienests – Paziņojums par vakanci – Komisijas mediators –  
Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība  
1. Pagaidu noregulējums – Piemērošanas apturēšana – Pagaidu pasākumi – 
Noteikšanas nosacījumi –“Fumus boni juris”–Steidzamība –Būtisks un neatgriezenisks 
kaitējums – Kumulatīvs raksturs – Izmeklēšanas kārtība un pārbaudes veids – 
Pagaidu noregulējuma tiesneša novērtējuma brīvība –Visu attiecīgo interešu izsvēršana 
(LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 
4. punkts) 
(skat. 14.–16. punktu) 
2. Pagaidu noregulējums –Piemērošanas apturēšana –Noteikšanas nosacījumi –Steidzamība – 
Morālais kaitējums, kas nevar tikt labāk atlīdzināts pagaidu noregulējuma tiesvedībā nekā 
pamattiesvedībā –Neesamība 
(LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 
4. punkts) 
(skat. 20. punktu) 
3. Pagaidu noregulējums – Piemērošanas apturēšana – Pagaidu pasākumi – 
Noteikšanas nosacījumi – Steidzamība – Būtisks un neatgriezenisks kaitējums – 
Pierādīšanas pienākums –Prasītāja apgalvojumi par kādā sanāksmē izteiktiem paziņojumiem 
(LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 
4. punkts) 
(skat. 23., 26. punktu) 
4. Pagaidu noregulējums – Piemērošanas apturēšana – Pagaidu pasākumi – 
Noteikšanas nosacījumi – Steidzamība – Būtisks un neatgriezenisks kaitējums – 
Pierādīšanas pienākums –Tāda kaitējuma rašanās, kas atkarīgs no nenoteiktiem notikumiem 
nākotnē –Steidzamības neesamība –Ierēdņa pilnvarojuma atjaunošana, kas ir atkarīga no 
administrācijas gribas –Steidzamības neesamība 
LV 
ECLI:EU:T:2017 :107 1 
INFORMĀCIJA PAR NEPUBLICĒTAJIEM NOLĒMUM IEM 
(LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 
4. punkts) 
(skat. 27. punktu) 
Priekšmets 
Pieteikums, kas ir iesniegts, pamatojoties uz LESD 278. un 279. pantu, un kurā tiek lūgts apturēt 
Komisijas 2016 . gada 15. jūnija lēmuma par X iecelšanu Komisijas mediatora amatā no 2016 . gada 
1. oktobra izpildi. 
Rezolutīvā daļa 
1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt. 
2) Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. 
ECLI:EU:T:2017 :107 2
Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 26. jūnija rīkojums – Megasol Energie/Komisija

(lieta T‑152/16)

Prasība atcelt tiesību aktu – Dempings – Subsīdijas – No Malaizijas un Taivānas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (elementu) imports – Ķīnas izcelsmes vai no Ķīnas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un to galvenajām sastāvdaļām (elementiem) noteiktā galīgā antidempinga maksājuma un galīgā kompensācijas maksājuma attiecināšana uz šo importu – Intereses celt prasību neesamība – Nepieņemamība

Prasība atcelt tiesību aktu–Fiziskas vai juridiskas personas–Pieņemamības nosacījumi–Interese celt prasību–Prasība, kurai jāspēj prasītājam var dot labumu–Radušās un pastāvošas intereses nepieciešamība–Interešu novērtēšana prasības celšanas brīdī–Prasītājam noteiktais pierādīšanas pienākums

(LESD 263. panta ceturtā daļa)

(skat. 19.–22. punktu)

Priekšmets

Prasība, kura ir celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu, un kurā ir lūgts atcelt Komisijas 2016. gada 11. februāra Īstenošanas regulu (ES) 2016/184, ar ko galīgo kompensācijas maksājumu, kas ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1239/2013 noteikts tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kuri nosūtīti no Ķīnas Tautas Republikas, attiecina arī uz to kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas, neatkarīgi no tā, vai tiem deklarēta Malaizijas un Taivānas izcelsme (OV 2016, L 37, 56. lpp.), un Komisijas 2016. gada 11. februāra Īstenošanas regulu (ES) 2016/185, ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1238/2013 noteikts tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kuri nosūtīti no Ķīnas Tautas Republikas, attiecina arī uz to kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas, neatkarīgi no tā, vai tiem deklarēta Malaizijas un Taivānas izcelsme (OV 2016, L 37, 76. lpp.), ciktāl tās ir piemērojamas prasītājai.

Rezolutīvā daļa

1) Prasību noraidīt kā nepieņemamu.
39

Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais tiesību akts rada saistošas tiesiskas sekas, kā arī tai ļoti nelabvēlīgas saimnieciskas sekas. Tā uzsver, ka no juridiskā viedokļa ar apstrīdēto tiesību aktu tās izstrādājumi nekavējoties tiek padarīti nesaderīgi ar 1985. gada standartu, ciktāl no apstrīdētā reģistrācijas pieteikuma publicēšanas brīža tie vairs netiks uzskatīti par “pieļaujamiem” tirgū un patērētāji tos vairs neuztvers kā “tradicionālus” pārtikas produktus. Šajā ziņā tā norāda, ka pat tad, ja Komisija nereģistrētu “Halloumi” nosaukumu kā ACVN, apstrīdētais tiesību akts tai būtu nelabvēlīgs, ciktāl ar to tiekot konstatēts, ka attiecīgais reģistrācijas pieteikums atbilst Regulā Nr. 1151/2012 noteiktajiem kritērijiem. Turklāt tā norāda uz būtisku finansiālu kaitējumu, kas it īpaši ir saistīts ar tirgus daļu, klientu un līgumu par govs piena, ko izmanto “halloumi” siera ražošanai, pārdošanu zaudēšanu. Tā norāda, ka, ja apstrīdētais tiesību akts netiek atcelts, aptuveni 30 miljoni litru piena, ko saražojuši tās locekļi, uzreiz kļūšot lieki, kas neizbēgami izraisīs to pastāvēšanas beigas.
10

Prasības pieteikumā prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi: — galvenokārt: — attiecībā uz tiesībām, kas izriet no privāto tiesību līguma: — pārkvalificēt viņa līgumattiecības par darba līgumu uz nenoteiktu laiku; — konstatēt, ka atbildētāji nav izpildījuši savas līgumsaistības, it īpaši pienākumu iepriekš paziņot par līguma uz nenoteiktu laiku izbeigšanu, līdz ar to, lai atlīdzinātu kaitējumu, kāds esot nodarīts, ļaunprātīgi izmantojot secīgus uz noteiktu laiku noslēgtus darba līgumus, kas prasītājam radījis ilgstošu nenoteiktību, un pārkāpjot pienākumu izsniegt iepriekšēju paziņojumu par līguma izbeigšanu: — piespriest atbildētājiem samaksāt prasītājam kompensāciju par uzteikumu EUR 176601,55 apmērā, kas aprēķināta, pamatojoties uz viņa darba stāžu Eiropas Savienības izveidotajās misijās; — pakārtoti piespriest atbildētājiem samaksāt prasītājam kompensāciju par uzteikumu EUR 49985,15 apmērā, kas aprēķināta, pamatojoties uz viņa darba stāžu Eulex Kosovo; — atzīt, ka prasītāja atlaišana no darba bija nelikumīga, un līdz ar to piespriest atbildētājiem samaksāt viņam kompensāciju, kas ex aequo et bono novērtēta EUR 50000 apmērā; — konstatēt, ka atbildētāji nav sagatavojuši likumā paredzētos dokumentus saistībā ar līguma izbeigšanu; — piespriest samaksāt prasītājam summu EUR 100 par katru kavējuma dienu, sākot no šīs prasības celšanas dienas; — uzdot nosūtīt prasītājam dokumentus saistībā ar līguma izbeigšanu; — piespriest atbildētājiem samaksāt procentus par iepriekš minētajām summām, kas aprēķināti saskaņā ar Beļģijas likumisko procentu likmi; — attiecībā uz pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu un pastāvošo diskrimināciju: — atzīt, ka EĀDD, Padome un Komisija laikā, kad prasītājs bija nodarbināts atbildētāju izveidotajās misijās, bez objektīva pamatojuma pret viņu izturējās diskriminējoši attiecībā uz atalgojumu, tiesībām uz pensiju un saistītajām priekšrocībām, kā arī attiecībā uz nodarbinātības nākotnē garantiju; — konstatēt, ka prasītājs bija jāpieņem darbā kā EĀDD, Padomes un Komisijas pagaidu darbinieks; — piespriest EĀDD, Padomei un Komisijai atlīdzināt atalgojuma, pensijas, pabalstu un priekšrocību zaudējumu sakarā ar iepriekš minētajiem Savienības tiesību pārkāpumiem un piespriest tām samaksāt procentus par šīm summām, kas aprēķināti saskaņā ar Beļģijas likumisko procentu likmi; — noteikt termiņu, kādā lietas dalībniekiem ir jāaprēķina šī kompensācija, ņemot vērā pakāpi un līmeni, kādā prasītājs bija jāieceļ, vidējo algas pieaugumu, karjeras attīstību, pabalstus, kādi viņam bija jāsaņem saskaņā ar šo pagaidu darbinieka līgumu, un salīdzināt iegūtos rezultātus ar viņa faktiski saņemto atlīdzību; — pakārtoti: — konstatēt, ka atbildētāji nav izpildījuši pienākumus; — piespriest atlīdzināt prasītājam zaudējumus, kuri izriet no minētajiem pārkāpumiem un kuri ex aequo et bono ir novērtēti EUR 150000,00 apmērā; — katrā ziņā piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Personas, kurām lēmums nav adresēts, var apgalvot, ka tas skar tās individuāli, tikai tad, ja šis lēmums tās ietekmē šīm personām raksturīgu īpašu pazīmju dēļ vai tādu apstākļu dēļ, kas šīs personas atšķir no visām citām personām un tādēļ tās individuāli nošķir tieši tāpat kā šāda lēmuma adresātus. Var uzskatīt, ka profesionālu apvienību, kurai ir jāaizsargā tās locekļu kopējās intereses, Komisijas galīgais lēmums par valsts atbalstiem individuāli skar divos gadījumos, proti, pirmkārt, tad, ja tā var norādīt uz personīgu ieinteresētību, it īpaši tādēļ, ka ar tiesību aktu, kuru tiek lūgts atcelt, ir skarts tās kā sarunu dalībnieces statuss, vai, otrkārt, tad, ja tās locekļi vai atsevišķi no tiem var celt prasību individuālā kārtā.

(skat. 21. un 22. punktu)
23

Tomēr abos rēķinos, kurus ir iesniegusi persona, kas iestājusies lietā, proti, 2014. gada 24. jūnija un 2015. gada 28. septembra rēķinā, nav norādīts precīzs dalījums, norādot laiku, kas pavadīts, lai izpildītu katru no šiem pakalpojumiem. Taču, nepastāvot precīzākai informācijai, pārbaude attiecībā uz tiesāšanās izdevumiem, kuri ir radušies saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā, un to nepieciešamību šādam mērķim tiek padarīta īpaši grūta. Šajos apstākļos pavisam noteikti ir jāveic atlīdzināmo honorāru stingrs vērtējums (šajā ziņā skat. rīkojumu, 2014. gada 1. augusts, Phonebook of the World/ITSB – Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE), T‑589/11 DEP, nav publicēts, EU:T:2014:731, 17. punkts un tajā minētā judikatūra).
Ja pienākumu neizpildes izbeigšana ir atkarīga no tāda valsts pasākuma noteikšanas kā atcelšanas pasākums, lai noteiktu pienākumu neizpildes izbeigšanas datumu, ir jāņem vērā datums, kad šis pasākums stājas spēkā. Gadījumā, ja pienākumu neizpilde ir konstatēta Tiesas spriedumā un ja to veido ar Savienības tiesībām nesaderīga tiesiskā regulējuma pastāvēšana, minētā pienākumu neizpilde beidzas tad, kad stājas spēkā valsts likums, ar kuru šis nesaderīgais tiesiskais regulējums tiek atcelts. Līdz ar to Komisija var pamatoti uzskatīt, ka no šāda sprieduma izriet, ka kavējuma nauda ir jāuzliek attiecīgajai dalībvalstij no minētā sprieduma pasludināšanas brīža par laikposmu, kurā ar Savienības tiesībām nesaderīgais tiesiskais regulējums ir palicis spēkā.

(sal. ar 34. punktu)