ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

piespriest atbildētājam materiālo zaudējumu atlīdzināšanai i) samaksāt algas starpību, piemērojot algas pielāgojumu 2013. gadam, proti, palielinājumu 1,8 % apmērā par laika posmu no 2013. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim; ii) samaksāt algas starpību, kas, algām, kuras tiks izmaksātas sākot ar 2014. gada janvāri, radīsies, piemērojot algas pielāgojumu 1,8 % apmērā 2013. gadā; iii) samaksāt nokavējuma procentus par algas starpībām līdz to pilnīgai samaksai, piemērojamo nokavējuma procentu apmēru aprēķinot atbilstoši konkrētajā laikposmā piemērojamajai Eiropas Centrālās bankas noteiktajai procentu likmei refinansēšanas darījumiem, palielinot to par trim procentiem un iv) atlīdzināt zaudējumus pirktspējas samazinājuma dēļ;
—

piespriest atbildētājam samaksāt zaudējumu atlīdzību par kaitējumu, kas nodarīts tādēļ, ka tika zaudēta pirktspēja, un šis kaitējums ex aequo et bono un provizoriski ir novērtēts kā 1,5 % no katra prasītāja ikmēneša algas;
—

atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus un citus izdevumus, kā arī kavējuma procentus un visus citus procentus, kurus Tiesa uzskatīs par taisnīgiem un piemērotiem, sākot no 2004. gada decembra, proti, no datuma, no kura var aprēķināt un atlīdzināt prasītājam nodarītos zaudējumus;
—

piespriest Komisijai samaksāt prasītājam par katru mēnesi no 2001. gada maija līdz pēdējam tā dienesta Eiropas Komisijas delegācijas Angolā mēnesim, pat tad, ja tas bija tikai de iure, summas, kas izriet no starpības (turpmāk tekstā – atalgojuma starpība) starp to, ko prasītājam būtu bijis faktiski jāsaņem, ja viņa ikmēneša atalgojumam būtu ticis piemērots, iure, Civildienesta noteikumu 64. pantā, kā arī to X pielikuma 12. un 13. pantā attiecībā uz Angolu noteiktais korekcijas koeficients, un to, ko viņš kā atalgojumu faktiski saņēma atbilstoši Civildienesta noteikumu 62. pantam;
—

piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam šādas summas: EUR 500, pieskaitot procentus par šo summu pēc likmes 10 % gadā un ikgadējo kapitalizāciju, sākot no 2012. gada 1. maija līdz faktiskai šīs summas samaksai; EUR 500, pieskaitot procentus par šo summu pēc likmes 10 % gadā un ikgadējo kapitalizāciju, sākot no 2012. gada 1. jūnija līdz faktiskai šīs summas samaksai; EUR 500, pieskaitot procentus par šo summu pēc likmes 10 % gadā un ikgadējo kapitalizāciju, sākot no 2012. gada 1. jūlija līdz faktiskai šīs summas samaksai;
—

turklāt — piespriest atbildētājai samaksāt atalgojuma starpību, kas izriet no administrācijas padomes 2010. gada 14. decembra lēmuma un [direkcijas komitejas] 2010. gada 9. novembra un 2011. gada 16. novembra lēmumiem, salīdzinājumā ar iepriekšējo prēmiju kārtību; šai atalgojumu starpībai pieskaitot tekošos nokavējuma procentus sākot no 2012. gada 22. aprīļa līdz pilnīgai to samaksai, nosakot šos procentus pēc ECB likmes, kurai pieskaita 3 punktus; — piespriest atbildētājai samaksāt zaudējumu atlīdzību par radīto kaitējumu pirktspējas samazināšanās dēļ, šo kaitējumu novērtējot ex aequo et bono pagaidām 1,5 % apmērā no katra prasītāja ikmēneša atalgojuma;
—

atcelt Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja 2012. gada 16. janvāra lēmumu, ar kuru ar atpakaļejošu spēku no 2012. gada 1. janvāra prasītāja atcelta no Personāla ģenerāldirektorāta Vienlīdzības un dažādības nodaļas vadītājas amata un ar to pašu datumu pārcelta padomnieces amatā uz tā paša ģenerāldirektorāta D direktorātu, tādējādi liedzot viņai saņemt nodaļas vadītāju piemaksu;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 65/23

Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — ZZ/Komisija

(Lieta F-132/11)

2012/C 65/43

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: ZZ (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Strīda priekšmets un apraksts

Prasība atcelt Komisijas netieši izteikto lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums, pirmkārt, rakstveidā informēt viņu par to atvaļinājuma darba dienu kopējo skaitu, kas ir uzkrātas gados pirms 2005. gada un laikposmā no 2005. līdz 2010. gadam, uz ko viņam bija tiesības viņa lūguma iesniegšanas laikā, un to atvaļinājuma darba dienu skaitu, uz ko viņam būtu bijušas tiesības 2010. gada beigās, otrkārt, izmantot visas šīs atvaļinājuma dienas un, treškārt, paziņot viņam par iespējamajiem šo lūgumu noraidīšanas iemesliem

Prasītāja prasījumi:

— atcelt lēmumu, kuru ir pieņēmusi Komisija vai par kuru tā ir atbildīga un ar kuru ir noraidīti prasītāja 2010. gada 25. septembra iecēlējinstitūcijai nosūtītajā lūgumā ietvertie prasījumi;

— tiktāl, ciktāl nepieciešams, atzīt par neeksistējošu ex lege vai atcelt 2011. gada 28. februāra paziņojumu Ares(2011) 217354, kuru prasītājs saņēma ne agrāk kā 2011. gada 6. aprīlī;

— atcelt jebkādā veidā izteikto lēmumu, ko ir pieņēmusi Komisija, ar kuru ir noraidīti prasītāja 2011. gada 25. aprīļa sūdzībā ietvertie prasījumi;
—

piespriest Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 5 dienā, sākot no rītdienas līdz 180. dienai pēc 2011. gada 17. augusta, par katru dienu, kad vēl nav pieņemts minētais lēmums, šo summu EUR 5 apmērā izmaksājot katru dienu, un, ja tā netiek samaksāta, no tās aprēķinot procentus par labu prasītājam pēc likmes 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no dienas, kad samaksa bija jāveic, līdz pilnīgas šīs summas samaksas dienai;
—

atcelt visus saistītos, turpmākos un iepriekš pieņemtos aktus, tostarp noteikti lēmumus par paaugstināšanu amatā, kas ir minēti Cilvēkresursu direkcijas direktora 2011. gada aprīļa paziņojumā “2010 staff appraisal exercise, award of promotions and titles”, ņemot vērā, ka, pamatojoties uz vērtējumu, ko pauduši viņa priekšnieki un kas šobrīd ir apstrīdēts, EIB nav ņēmusi vērā prasītāju punktā “Promotions from Function E to D”;
—

izskatīt prasītāja situāciju no tāda aspekta, ka pensija un citas tiesības, kas izriet no prasītāja darba attiecībām ar atbildētāju, tiek aprēķinātas vai pārrēķinātas tādā pašā veidā, kā tas notiktu, ja prasītājs būtu ticis pareizi klasificēts pakāpē — saskaņā ar šo prasību — un piešķirt prasītājam summu EUR 10 000 apmērā par morālo kaitējumu, ieskaitot procentus saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi, no brīža, kad atbildētāja pieņēma prasītāju darbā, vai, pakārtoti, no šīs prasības celšanas brīža, līdz summas pilnīgai samaksai;
—

piespriest EADA atlīdzināt prasītājam summu, kas ex aequo et bono novērtēta EUR 350 000 apmērā par viņam radīto morālo kaitējumu un profesionālās darbības aizskārumu, pieskaitot nokavējuma procentus, kas aprēķināti no likumiskās procentu likmes, sākot no šādu tiesību rašanās dienas;
—

atcelt abus lēmumus, kas izriet no viņa algas aprēķina 2011. gada martam un kas ir viņam nelabvēlīgi, proti, pirmkārt, lēmumu atskaitīt Luksemburgas Augstākās izglītības dokumentācijas un informācijas centra izmaksātās finansiālās palīdzības summu no pabalsta izglītībai, ko saņem prasītājs, un, otrkārt, atcelt lēmumu atgūt nepamatotos maksājumus attiecībā uz pabalstiem izglītībai, kas ir saņemti no 2010. gada oktobra līdz 2011. gada februārim;
—

pakārtoti, ja netiktu apmierināta galvenā prasība, quod non, piespriest atbildētājai samaksāt provizoriski un ex aequo et bono EUR 20 000 apmērā noteiktu naudas summu kā atlīdzību par mantisko kaitējumu, tai pieskaitot nokavējuma procentus atbilstoši likumā noteiktajai likmei, sākot no sprieduma pasludināšanas dienas;
—

prioritāri, konstatēt, ka lēmuma par atstādināšanu no amata atcelšana rada prasītāja atjaunošanu A5 pakāpes 2 līmeņa administratora amatā ar atpakaļejošu datumu, sākot no lēmuma par atstādināšanu no amata stāšanās spēkā, kā arī finansiālo prasījumu, kuri viņam pienākas par visu šo laika posmu, samaksu, kam pieskaitīti nokavējuma procenti atbilstoši Eiropas Centrālās bankas noteiktajai likmei, palielinot tos par 2 punktiem;
—

konstatēt un atzīt, ka prasītāju darba tiesiskās attiecības algotu darbinieku statusā tika nodibinātas, acīmredzami pārkāpjot Itālijas Republikas Likumu Nr. 1369/60, un tādējādi atzīt, ka visas prasītāju darba tiesiskās attiecības tika nodibinātas kā algotu darbinieku darba tiesiskās attiecības ar Eiropas Komisiju atbilstoši piemērojamajiem līgumiskajiem, atalgojumu un sociālo nodrošinājumu reglamentējošajiem nosacījumiem saistībā ar veiktajiem pienākumiem un attiecībā uz katru no prasītājiem, sākot no šo pienākumu izpildes faktiskās uzsākšanas dienas vai sākot no cita datuma, kas nosakāms tiesvedības laikā;
—

piespriest atbildētājam samaksāt zaudējumu atlīdzību, kas ex aequo et bono noteikta EUR 50 000 apmērā par morālo kaitējumu, kas cēlies no apstrīdētajiem lēmumiem;
—

norādīt iecēlējinstitūcijai, kādas sekas rada apstrīdēto lēmumu atcelšana un it īpaši klasificēšana AST6 pakāpē, kā arī paaugstināšanas AST6 pakāpē atpakaļejošs spēks, sākot no dienas, kurā šai paaugstināšanai amatā bija jānotiek, proti, no 2009. gada 1. janvāra;
—

piespriest Padomei atlīdzināt prasītājam radušos finansiālo kaitējumu, samaksājot summu, kas atbilst atalgojuma samazinājumam, kurš izriet no Regulas Nr. 1296/2009 acīmredzami prettiesiskās piemērošanas; šai summai ir jāpieskaita daļas no īpaša maksājuma, kas ik mēnesi tika iekasēts no 2010. gada janvāra, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 66.a pantu, atmaksāšana, un šī maksājuma likme tika kļūdaini noteikta, ņemot vērā minētos noteikumus; šī summa ir aplēsta, neietekmējot Civildienesta tiesas interpretāciju, EUR 30 000 apmērā;
—

piešķirt viņiem kavējuma procentus, kas aprēķināti, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi, no visas summas, kas atbilst starpībai starp atalgojumu, kāds minēts paziņojumos par algu no 2010. gada janvāra un labotajos paziņojumos par algu par laika periodu no 2009. gada jūlija līdz 2009. gada decembrim, un atalgojumu, uz kādu viņiem bija jābūt tiesībām līdz šo atalgojumu novēlotas izlīdzināšanas brīdim,
—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājam radušos finansiālo kaitējumu, samaksājot summu, kas atbilst atalgojuma samazinājumam, kurš izriet no Regulas Nr. 1296/2009 acīmredzami prettiesiskās piemērošanas; šai summai ir jāpieskaita daļas no īpaša maksājuma, kas ik mēnesi tika iekasēts no 2010. gada janvāra, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 66.a pantu, atmaksāšana, un šī maksājuma likme tika kļūdaini noteikta, ņemot vērā minētos noteikumus; šī summa ir aplēsta, neietekmējot Civildienesta tiesas interpretāciju, starp EUR 40 000 un EUR 50 000, papildus kavējuma procentiem, kuru samaksu arī lūdz prasītājs;
—

piespriest atbildētājai izmaksāt starpību starp prasītajam pretlikumīgi piešķirto pensijas paaugstinājumu 0,6 % apmērā, sākot no 2010. gada 1. janvāra, un paaugstinājumu 2,1 % apmērā, uz kuru tam bija tiesības, jeb algas paaugstinājumu 1,5 % apmērā ik mēnesi, sākot no 2010. gada janvāra. Šīm summām jāpiemēro procenti sākot no brīža, kad bija to samaksas termiņš, un attiecīgi līdz faktiskās samaksas dienai, ko aprēķina pēc Eiropas Centrālās bankas fiksētās likmes galvenajiem refinansēšanas darījumiem, kas bija piemērojams attiecīgajā laika posmā, un kam pieskaita divus punktus;
—

piespriest Tiesai atlīdzināt starpību starp atbilstoši Regulai Nr. 1296/09 līdz sprieduma pasludināšanas dienai šajā lietā samaksāto atalgojumu un to atalgojumu, kas viņiem tiktu izmaksāts, ja koriģēšana būtu aprēķināta pareizi, pieskaitot procentus pēc Eiropas centrālās bankas noteiktās likmes par galvenajiem refinansēšanas darījumiem, kas ir piemērojama attiecīgajā laika posmā, tai pieskaitot trīs ar pusi punktus, un to darot no dienas, kurās bija pieprasīto summu samaksas termiņš;
—

norādīt iecēlējinstitūcijai, kādas sekas rada apstrīdēto lēmumu atcelšana un it īpaši klasificēšana AD6 pakāpē, kā arī paaugstināšanas AD6 pakāpē atpakaļejošais spēks, sākot no dienas, kurā šai paaugstināšanai amatā bija jānotiek, proti, no 2009. gada 1. janvāra;
—

pakārtoti, ja Civildienesta tiesa atzītu, ka paaugstināšana amatā var notikt, tikai sākot ar 2009. gada 1. janvāri, piespriest Parlamentam izmaksāt papildu atlīdzību par nodarīto materiālo kaitējumu apmērā, kas atbilstu atalgojuma atšķirībai starp to, kas faktiski tika saņemts 2008. gadā, un to, kas būtu jāsaņem 2008. gadā pēc paaugstināšanas ar 2008. gada 1. janvāri un kas tiktu aprēķināts par periodu, kurā ieskaita vai nu laikposmu starp 2008. gada 1. janvāri un 2008. gada 31. decembri, vai laikposmu starp 2008. gada 1. janvāri un 2008. gada 31. augustu, atkarībā no datuma no kura tiek atzīta paaugstināšana amatā (proti, ar 2009. gada 1. janvāri vai 2008. gada 1. janvāri);
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 221/60

Prasība, kas celta 2010. gada 11. jūnijā — Kaser/Komisija

(Lieta F-45/10)

()

2010/C 221/96

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Ferdinand Kaser (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — M. Schober, lawyer)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Strīda priekšmets un apraksts

Pirmkārt, prasība atcelt Eiropas Komisijas lēmumu CMS 07/046, kas stājās spēkā 2009. gada 15. augustā, par prasītāja atstādināšanu no amata, nesamazinot tiesības uz pensiju, un atcelt visus par prasītāju pieņemtos lēmumus laika posmā no 2003. gada septembra līdz atstādināšanas no amata brīdim un, otrkārt, zaudējumu atlīdzināšanas prasība

Prasītāja prasījumi:

Prasītāja prasījumi Civildienesta tiesai ir šādi:

— atcelt lēmumu CMS 07/046 [psiholoģiskas] vardarbības, sliktas pārvaldības un pamattiesību tikt uzklausītam pārkāpuma dēļ;

— atcelt visus par prasītāju pieņemtos iecēlējinstitūcijas lēmumus laika posmā no 2003. gada septembra līdz atcelšanas no amata brīdim [psiholoģiskas] vardarbības, sliktas pārvaldības un pamattiesību tikt uzklausītam pārkāpuma dēļ;

— atļaut prasītāja uzklausīšanu atbilstoši Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punktam un 24. pantam un izskatīt 2008. gada februārī un 2008. gada martā iesniegtos pieprasījumus;
—

piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu, gan no profesionālā un finanšu viedokļa (attiecībā uz darba samaksu un ar to saistītajām priekšrocībām, kas prasītājai bija jāsaņem no 2009. gada 16. maija līdz viņas atjaunošanai darbā apstrīdēto lēmumu atcelšanas rezultātā), gan morālā viedokļa (pagaidām norādot aptuvenu summu EUR 50 000);
—

atbildētājai atlīdzināt zaudējumus par kaitējumu, kas radies sakarā ar pirktspējas zudumu, šo kaitējumu novērtējot ex aequo et bono un pagaidām to nosakot 1 % apmērā no katra prasītāja ikmēneša atalgojuma;
—

piespriest atlīdzību par mantisko un morālo kaitējumu, kas esot nodarīts prasītājai un kas provizoriski novērtēts ex aequo et bono EUR 70 000 apmērā (tam pieskaitot kavējuma procentus, kuru summa ir jāaprēķina, pamatojoties uz Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajām refinansēšanas operācijām, palielinot šo likmi par diviem procentiem, no 2008. gada 18. decembra), neskarot iespēju to palielināt vai samazināt tiesvedības gaitā;
—

piespriest atbildētājam samaksāt zaudējumu atlīdzību un procentus, lai kompensētu prasītājiem radušos materiālos zaudējumus un morālo kaitējumu, kas, novērtējot ex aequo et bono, katram no prasītājiem ir EUR 85 000 apmērā;
—

piespriest atbildētājai pro bono et ex aequo samaksāt prasītājam EUR 6 500 vai jebkādu lielāku vai mazāku summu, kuru Civildienesta tiesa uzskatītu par atbilstošu un taisnīgu, lai atlīdzinātu prasītājam sakarā ar apstrīdēto lēmumu nodarīto morālo un eksistenciālo kaitējumu, kas radies laikposmā no minētā lēmuma pieņemšanas datuma līdz šai dienai;
—

atcelt Reģionu komitejas 2008. gada 22. septembra lēmumu tiktāl, ciktāl tas ar līguma ppielikumu Nr. 8 groza prasītājas kā pagaidu darbinieces Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta b) apakšpunkta izpratnē nodarbinātības nosacījumus un, precīzāk, ciktāl ar to ir grozīts līguma beigu termiņš, to pārceļot no 2008. gada 30. septembra uz 31. decembri;
—

līdz ar to (i) atcelt ikvienu lēmumu, kas izriet no 2008. gada 11. martā nosūtītā lēmuma par prasītājas nepaaugstināšanu, tai skaitā it īpaši prasītājai nosūtītos paziņojumus par algu, sākot no 2008. gada marta, un (ii) piespriest atbildētājai samaksāt EUR 10 000, kas noteikti aequo et bono, lai atlīdzinātu prasītājai nodarīto morālo kaitējumu;
—

līdz ar to atjaunot prasītāju darbā Eiropas Komisijā, atjaunojot to dienestā no 1983. gada 19. oktobra;
—

atcelt konkursu PE/95/S (nozare — ārsti, Oficiālais vēstnesis — C 244 A) un sarīkot to no jauna, izmantojot elektroniski nosūtāmas pieteikšanās anketas;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 79/36

Prasība, kas celta 2007. gada 18. oktobrī — Šimonis/Komisija

(Lieta F-113/07)

(2008/C 79/69)

Tiesvedības valoda — lietuviešu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Irmantas Šimonis, Luksemburga (pārstāvis — V. Vilkas, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

— atcelt Eiropas Kopienu Komisijas lēmumu, ar kuru tā atlases procedūras laikā amatam, par kuru bija izsludināta vakance Nr. COM/2007/142, atteicās pārcelt prasītāju uz Komisiju un izslēdza viņu no atlases procedūras;

— atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2007. gada 8. augusta lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja 2007. gada 27. aprīlī iesniegtā sūdzība Nr. R/273/07;

— piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda trīs pamatus, no kuriem pirmais ir balstīts uz viņa tiesiskās paļāvības pārkāpumu, kas radās no 2005. gadā noslēgtās starpiestāžu vienošanās starp administrāciju vadītājiem, paredzot trīs gadu termiņu, kurš tiek noteikts jauniem darbā pieņemtajiem ierēdņiem pirms to pārcelšanas darbā uz citu iestādi.

Sava otrajā pamatā prasītājs norāda uz Komisijas lēmuma nelikumību, jo tajā nav norādīts pamatojums, tas nav samērīgs ar aizsargājamām interesēm un tāpēc, ka Komisija pārkāpa savas rīcības brīvības robežas. Prasītājs turklāt uzskata, ka lēmums ievieš diskrimināciju, kas ir pamatota ar tautību.

Savā trešajā pamatā prasītājs norāda uz labas pārvaldības principa pārkāpumu un pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses pārkāpumu.
—

atcelt Komisijas 2007. gada 23. jūlija lēmumu, kā arī to papildinošos nenoformulētos 2007. gada 9. augusta, 2007. gada 11. septembra un 2007. gada 9. novembra lēmumus tiktāl, ciktāl ar tiem noraidīts prasītāja 2007. gada 9. aprīlī, 2007. gada 11. maijā, 2007. gada 11. oktobrī izteiktais pieprasījums publiskot dokumentus (no juridiskā viedokļa pamatots it īpaši ar Civildienesta noteikumu 17. pantu, 17.a pantu, 19. un 24. pantu, kā arī atbilstošajiem autortiesību un datu aizsardzības noteikumiem) un lūgt ierosināt krimināllietu pret (bijušajiem) komisāriem un Komisijas ierēdņiem;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 69/31

Prasība, kas celta 2007. gada 5. februārī — Angé Serrano pret Parlamentu

(Lieta F-9/07)

(2007/C 69/62)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Pilar Angé Serrano, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvis — E. Boigelot, avocat)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasītājas prasījumi:

— atcelt Eiropas Parlamenta 2006. gada 20. marta lēmumu, ar kuru prasītāja tiek pārklasificēta B 6 pakāpes 8. līmenī, sākot no 2004. gada 1. maija;

— piespriest atbildētājam samaksāt atlīdzību par morālo un materiālo kaitējumu un par kaitējumu prasītājas karjerai EUR 25000 apmērā, saglabājot tiesības procesa laikā šo summu paaugstināt un/vai samazināt;

— piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja, kas ir Eiropas Parlamenta ierēdne, kas izturējusi konkursu par pārcelšanu no vienas kategorijas citā (no C kategorijas uz B kategoriju), pirms 2004. gada 1. maijā stājās spēkā grozītie Civildienesta noteikumi jau cēla prasību Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā par lēmumu viņu pārklasificēt B 5 pakāpē (1).

Šajā lietā prasītāja apstrīd 2006. gada 20. marta lēmumu, ar kuru Parlaments viņu pārklasificēja B 6 pakāpes 8. līmenī. Savas prasības pamatojumā prasītāja izvirza ļoti līdzīgus pamatus jau lietā T-47/05 izvirzītajiem pamatiem. Turklāt viņa norāda, ka, neskatoties uz viņai piešķirto jauno klasifikāciju, ar no Civildienesta noteikumu grozījumiem izrietošo sistēmu tiekot atcelta [prasītājas] pārcelšanas no C kategorijas uz B kategoriju lietderīgā iedarbība, jo jaunā klasificēšana tai nesniedz nekādas priekšrocības salīdzinot ar situāciju, kādā ir viņas kolēģi, kas nav izturējuši konkursu par pārcelšanu no vienas kategorijas citā.

(1) Lieta T-47/05 Angé Serrano u. c./Parlament, OV C 93, 14.4.2005., 36. lpp.
—

norādīt iecēlējinstitūcijai par atcelšanas sekām, proti, ar atpakaļejošu spēku, no dienas, kad viņi tika pārcelti no C kategorijas uz B kategoriju: 1) iecelt prasītājus B*5/B*6 pakāpē atbilstoši Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 2. pantam, 2) noteikt viņiem tādu pamatalgu, uz kuru tiem ir tiesības saskaņā ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 2. panta 2. punktu, nepiemērojot korekcijas koeficientu, 3) pēc pārcelšanas uz B kategoriju saglabāt nopelnu punktus un pārejas punktus, ko tie ieguvuši, strādājot C kategorijā;
EIROPAS SAVIENĪBAS CIVILDIENESTA TIESAS RĪKOJUMS

(tiesnesis vienpersoniski)

2016. gada 18. jūlijā

HE

pret

Eiropas Komisiju

“Izlīgums — Reglamenta 91. panta 1. punkts — Lietas dalībnieku vienošanās pēc Civildienesta tiesas ierosmes — Izslēgšana no reģistra”

Priekšmets

Prasība, kura celta saskaņā ar LESD 270. pantu, kas piemērojams EAEK līgumam atbilstoši tā 106.a pantam, un ar kuru HE lūdz atcelt Eiropas Komisijas iecēlējinstitūcijas 2014. gada 27. oktobra lēmumu, ar ko tā viņu atlaida no darba, beidzoties pārbaudes laikam apstiprināšanai amatā

Nolēmums

Lietu F‑93/15 izslēgt no Civildienesta tiesas reģistra pēc HE un Eiropas Komisijas starpā panāktās vienošanās. HE un Komisija sedz tiesāšanās izdevumus atbilstoši to vienošanās noteikumiem.

Kopsavilkums

Ierēdņu celta prasība – Izlīgums Civildienesta tiesā – Izslēgšana no reģistra

(Civildienesta tiesas Reglamenta 91. panta 1. punkts)

(skat. 8. punktu)
Paziņojuma par vakanci mērķis ir, pirmkārt, pēc iespējas precīzāk informēt ieinteresētās personas par to nosacījumu raksturu, kuri tiek izvirzīti, lai ieņemtu aizpildāmo amatu, lai ļautu tām izvērtēt, vai tām būtu jāpiesakās uz amatu, un, otrkārt, noteikt tiesisko regulējumu, kuru ievērojot iestāde paredz veikt salīdzinošu kandidātu nopelnu izvērtējumu. Tā kā paziņojumā par vakanci tiek noteikti nosacījumi saistībā ar piekļuvi aplūkotajam amatam, tātad iecēlējinstitūcijai tā ir jāievēro ierēdņu gadījumā. Turklāt, tāpat kā paziņojumā par vakanci ir noteiktie piemērojamie tiesību akti, saskaņā ar kuriem iecēlējinstitūcija veiks kandidātu nopelnu salīdzinošo pārbaudi, kas paredzēta Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punktā, tai ir obligāti arī institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, uzaicinājumā iesniegt kandidatūras noteiktie nosacījumi.

Ļaut atlases komisijai un institūcijai, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, neņemt vērā paziņojumu par vakanci un dokumentus, kuri to papildina, to nepamatojot, tikai pienācīgi publicējot saprātīgā laikā, atņemtu šiem dokumentiem to būtisko lomu, kas tiem jāpilda darbā pieņemšanas procedūrā, proti, informēt ieinteresētās personas pēc iespējas skaidrākā veidā par pieprasītiem nosacījumiem aplūkotā amata ieņemšanai.

Pat ja rakstveida pārbaudījums bija tikai viens no elementiem, kas ietilpa kandidātu nopelnu novērtējumā, tāpat kā viņu motivācijas vēstule, curriculum vitæ un mutiskais pārbaudījums, to nekādā gadījumā nevar uzskatīt par atceltu tādēļ, ka tas nav pieminēts kandidātu uzaicinājuma vēstulē un atlases komisijas sniegtajos paskaidrojumos to uzklausīšanas sākumā, ja tas netika publicēts saprātīgā laikā, proti, pietiekami agri, lai ļautu ieinteresētajām personām sagatavoties pārbaudījumiem un vajadzības gadījumā pārorientēt savu gatavošanos.

(skat. 18., 23. un 24. punktu)

Pirmās instances tiesa: spriedumi, 2003. gada 5. novembris, Cougnon/Tiesa,T‑240/01, EU:T:2003:290, 112. un 113. punkts, un 2004. gada 21. janvāris, Robinson/Parlaments, T‑328/01, EU:T:2004:13, 55. punkts.

Civildienesta tiesa: spriedumi, 2010. gada 15. aprīlis, Angelidis/Parlaments,F‑104/08, EU:F:2010:23, 78. punkts, un 2015. gada 16. jūlijs, Murariu/EAAPI, F‑116/14, EU:F:2015:89, 74. un 75. punkts.