ĢENERĀLADVOKĀTES JULIANAS KOKOTES [JULIANE KOKOTT] SECINĀJUMI,

sniegti 2006. gada 27. aprīlī ( )

Lieta C‑239/04

Eiropas Kopienu Komisija

pret

Portugāles Republiku

Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība – Castro Verde īpaši aizsargājamā dabas teritorija – Autoceļa būvniecība – Ietekme uz vidi – Alternatīvas

I – Ievads

1. Komisija pārmet Portugālei, ka tā, īstenojot autoceļa projektu starp Lisabonu un Algarvi [Algarve], ir pārkāpusi Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību ( ) (turpmāk tekstā – “Dabisko dzīvotņu direktīva”) 6. panta 4. punktu. Tā uzskata, ka autoceļam īpaši aizsargājamā putnu rezervāta Castro Verde teritorijā būtu jābūt citam maršrutam.

II – Atbilstošās tiesību normas

2. Saskaņā ar Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību ( ) (turpmāk tekstā – “Putnu direktīva”) 4. pantu dalībvalstis noteiktas zonas nosaka kā putnu īpaši aizsargājamas dabas teritorijas (turpmāk tekstā – “ĪADT”). Arī 4. panta 4. punkta pirmajā teikumā bija reglamentēta pirmām kārtām šādu teritoriju aizsardzība.

3. Ar Dabisko dzīvotņu direktīvas 7. pantu ĪADT aizsardzības regulējums ir grozīts:

“No šīs direktīvas 6. panta 2., 3. un 4. punkta izrietošās saistības aizstāj visas saistības, kas izriet no Direktīvas 79/409/EEK 4. panta 4. punkta pirmā teikuma un kas attiecas uz teritorijām, kuras klasificētas saskaņā ar minētās direktīvas 4. panta 1. punktu vai līdzīgā veidā atzītas saskaņā ar 4. panta 2. punktu, jaunajām saistībām stājoties spēkā ar šīs direktīvas ieviešanas datumu vai ar tādas klasifikācijas vai atzīšanas datumu, ko dalībvalsts veic saskaņā ar Direktīvu 79/409/EEK, ja pēdējais ir vēlāks datums.”

4. Šis regulējums Dabisko dzīvotņu direktīvas preambulas septītajā apsvērumā ir izskaidrots šādi:

“tā kā visas noteiktās teritorijas, arī tās, ko tagad klasificē vai nākotnē klasificēs kā īpaši aizsargājamas dabas teritorijas, saskaņā ar [..] Direktīvu 79/409/EEK būs jāiekļauj saskaņotajā Eiropas ekoloģiskajā tīklā.”

5. Uz šo lietu attiecināmie Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. un 4. punkts noteic:

“3. Visos plānos vai projektos, kas nav tieši saistīti ar konkrēto teritoriju vai nav vajadzīgi tās apsaimniekošanai, bet kas atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem varētu būtiski ietekmēt minēto teritoriju, attiecīgi izvērtē ietekmi uz šo teritoriju, ievērojot tās aizsardzības mērķus. Ņemot vērā novērtējuma atzinumus par ietekmi uz minēto teritoriju, un saskaņā ar 4. punkta noteikumiem kompetentā valsts iestāde piekrīt plāna vai projekta īstenošanai tikai tad, ja tā ir pārliecinājusies, ka netiks izjaukta attiecīgās teritorijas viengabalainība, un vajadzības gadījumā noskaidrojusi plašas sabiedrības viedokli.

4. Ja, neņemot vērā negatīvu vērtējumu saistībā ar ietekmi uz teritoriju, alternatīvu risinājumu trūkuma dēļ plāns vai projekts tomēr ir jāīsteno sevišķi svarīgu sabiedrības interešu labā, kas ietver arī sociāla un ekonomiska rakstura intereses, tad dalībvalsts veic visus vajadzīgos kompensācijas pasākumus, lai nodrošinātu Natura 2000 tīkla kopējās vienotības aizsardzību. Dalībvalsts informē Komisiju par pieņemtajiem kompensācijas pasākumiem.

[..].”

6. Turklāt Dabisko dzīvotņu direktīvas preambulas desmitajā apsvērumā noteikts:

“tā kā attiecīgi jāizvērtē visi plāni vai programmas, kas varētu būtiski ietekmēt tās teritorijas saglabāšanas mērķus, kura ir vai tiks noteikta par īpaši aizsargājamu dabas teritoriju”.

III – Fakti, pirmstiesas procedūra un lietas dalībnieku prasījumi

7. Saskaņā ar Komisijas pausto Castro Verde kā ĪADT tika noteikta 1999. gada 23. septembrī. Tās platība ir 79 066 hektāri. Vismaz 17 no Putnu direktīvas I pielikumā minētajām putnu sugām tur ir sastopamas pastāvīgi, to starpā Naumana piekūns (Falco naumanni), pļavu lija (Circus pygargus), lielā sīga (Otis tarda), mazā sīga (Tetrax tetrax), akmeņkuitala (Burhinus oedicnemus), zaļā vārna (Coriacias garrulus), stepes cīrulis (Melanocorypha calandra) un īspirkstu cīrulis (Calandrella brachydactyla).

8. Strīdīgais, relatīvi taisnais autoceļa posms starp Aljustrel ziemeļos un Castro Verde dienvidos aptuveni 9 līdz 10 kilometru garumā atrodas ĪADT Castro Verde rietumu malā. Lielākā ĪADT daļa, aptuveni 77 000 hektāri, atrodas austrumos no autoceļa, kamēr aptuveni 1700 hektāru posms uz rietumiem no tā, būtībā strēles formā viena līdz divu kilometru platumā blakus autoceļam.

9. Uz rietumiem no autoceļa ĪADT iekšpusē vai uz tās robežas atrodas piecas apdzīvotas vietas: Messejana strēles ziemeļrietumu stūrī un Estação de Ourique tās dienvidrietumu stūrī ar pusotra kilometra attālo kaimiņu Aivados apdzīvoto vietu austrumos, kā arī strēles vidū Conceição un pusotru kilometru uz austrumiem Alcarias. Autoceļš par aptuveni 700 metriem pietuvojas Messejana, Alcarias un Aivados. Abas pārējās vietas atrodas tālāk uz rietumiem. Ārpus ĪADT dienvidrietumos no Estação de Ourique aptuveni pusotra kilometra attālumā sākas 2003. gadā noteiktā zona apkārt ūdenskrātuvei Plano de Ordenamento da Albufeira do Monte da Rocha ( ). Tomēr ūdenskrātuves baseina teritorija noteikti ir lielāka, un to šķērso visi minētie ceļa posmi.

10. Ietekmes uz vidi vērtējums ticis izstrādāts kopš 1998. gada un iesniegts 1999. gada 6. septembrī. Atbilstoši tam projekts būtiski ietekmē dažādas ĪADT sastopamas putnu sugas.

11. Neskatoties uz to, projekts 2000. gada 19. janvārī tika apstiprināts. Būvniecības darbi sākās drīz pēc tam, un kopš 2001. gada 21. jūlija ceļa posms atrodas lietošanā.

12. 2000. gada 20. oktobrī Komisija aicināja Portugāles valdību iesniegt savus paskaidrojumus. 2001. gada 11. aprīlī tam sekoja argumentēts atzinums.

13. Tagad Komisija lūdz:

1) atzīt, ka, īstenojot autoceļa, kura posms šķērso Castro Verde īpaši aizsargājamo dabas teritoriju, projektu, kaut arī bija negatīvs ietekmes uz vidi vērtējums un attiecīgajam posmam bija alternatīvs risinājums, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, kura grozīta ar Padomes 1997. gada 27. oktobra Direktīvu 97/62/EK, 6. panta 4. punkts;

2) piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

14. Portugāles Republika lūdz:

1) noraidīt prasību;

2) piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

IV – Vērtējums

15. Komisija pārmet Portugāles Republikai, ka tā ir pārkāpusi Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punktu. Šī norma bija piemērojama tikai no ĪADT Castro Verde noteikšanas brīža, t.i., no 1999. gada 23. septembra. Līdz teritorijas, kuru paredzēts noteikt, klasificēšanai piemērojams nevis Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 2.–4. punkts, bet Putnu direktīvas 4. panta 4. punkta pirmais teikums ( ).

16. Tā kā atļaujas izsniegšanas procedūra par strīdīgo autoceļa posmu sākās jau pirms ĪADT noteikšanas, varētu šaubīties, vai kompetentajām iestādēm šīs procedūras laikā bija tiesības mainīt Putnu direktīvas aizsardzības režīmu uz saturiski plašāko ( ) Dabisko dzīvotņu direktīvas aizsardzības režīmu, kas vērtēšanas ziņā ir procesuāli vairāk pilnveidots. Tomēr aizliegums mainīt aizsardzības režīmu nevajadzīgi apgrūtinātu atļaujas izsniegšanas procedūru, praktiski nesekmējot ĪADT aizsardzību. Tādā gadījumā nekas neatturētu kompetentās iestādes uzsākt atļaujas procedūru pēc ĪADT noteikšanas no jauna un vēlāk piemērot Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 2.–4. punktu. Šādā situācijā pastāvēšana uz to, ka procedūra jāpārtrauc vai atbilstoši Putnu direktīvai jāpabeidz, būtu nevajadzīgs formālisms.

17. Līdz ar to, tā kā Portugāles valdība nenorāda, ka projekts būtu jānovērtē atbilstoši Putnu direktīvas 4. panta 4. punkta pirmajam teikumam, ir jāpiemēro Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 2.–4. punkts.

A – Par kaitējumu ĪADT Castro Verde

18. Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punktu piemēro tikai tad, ja vērtējums atbilstoši 6. panta 3. punktam ir negatīvs, t.i., ja kompetentās iestādes, piekrītot projektam, nevarēja nodrošināt, lai strīdīgās dabas aizsardzības teritorijas viengabalainība netiktu izjaukta. Pēdējo Portugāles valdība apstrīd.

19. Portugāles valdība pareizi norāda, ka pienākumu neizpildes procedūrā Komisijai ir jāpierāda Kopienu tiesību pārkāpums ( ). Tā neatzīst, ka 2 % atdalīšana no šeit minētās ĪADT teritorijas pierādītu, ka Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otrā teikuma izpratnē tika izjaukta teritorijas viengabalainība.

20. Tomēr, nosakot minēto teritoriju par ĪADT sastāvdaļu, Portugāle ir atzinusi, ka tajā pastāv vispiemērotākie dzīves apstākļi Direktīvas I pielikumā minētajām sugām ( ).

21. Autoceļa būvniecība šādās teritorijās principā pakļauj ietekmei putnu aizsardzībai vispiemērotākās teritorijas. Ceļš rada tiešus teritorijas zudumus, traucējumus un kaitīgo vielu piesārņojumu blakus esošajās teritorijās. Tas arī paaugstina putnu nonāvēšanas risku ceļu satiksmē. Visbeidzot, tas atdala aptuveni 1700 hektārus, t.i., aptuveni 2 % ĪADT teritorijas, no pārējās ĪADT. Turklāt šī dalījuma ietekme atkarīga no attiecīgo sugu uzvedības un jutīguma pakāpes.

22. Tātad nav nepieciešami citi pierādījumi, ka attiecīgās ĪADT viengabalainība ir izjaukta ( ). Tieši otrādi, Portugāles pienākums ir pierādīt, ka projekta ietekmē nav izjaukta ĪADT viengabalainība ( ).

23. Dabisko dzīvotņu direktīvā noteikts, kā šāds pierādījums principā ir iegūstams, proti, atbilstoši Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktā piedāvātajam projekta ietekmes izvērtējumam, ievērojot attiecīgās teritorijas aizsardzības mērķus. Turklāt ir jāapzina visi plāna vai projekta aspekti, kas atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem varētu ietekmēt aizsardzības mērķus, ņemot vērā šajā jomā pieejamos labākos zinātniskos atzinumus ( ). Ja, balstoties uz to, ir izslēdzamas jebkuras no zinātniskā viedokļa pamatotas šaubas, ka projekts kaitēs ĪADT viengabalainībai, projekts var tikt apstiprināts, neatsaucoties uz Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punktu ( ).

24. Komisija akcentē, ka ietekmes uz vidi pētījumā ( ) no attiecīgajā teritorijā sastopamajām putnu sugām 17 iekļautas Putnu direktīvas I pielikumā, 8 ir Portugālē apdraudētas vai retas sugas ( ), kā arī 16 Eiropā apdraudētas vai retas sugas ( ). Atsaucoties uz Instituto da Conservação da Natureza viedokli, Portugāle norāda, ka tikai 8 sugas atbilstoši I pielikumam minētās teritorijas faktiski varētu izmantot kā vairošanās teritorijas: lielā sīga, Naumana piekūns un mazā sīga, kuras atbilstoši Portugāles tiesību aktiem ir prioritārās sugas, tāpat arī pļavu lija, akmeņkuitala, zaļā vārna, īspirkstu cīrulis un stepes cīrulis.

25. Jau šī pretruna starp pētījumu un Portugāles argumentiem vien rada pamatotas šaubas par vērtējuma kvalitāti, tā kā tam, lai varētu novērtēt projekta ietekmi, ir jānosaka, kuras sugas faktiski izmanto attiecīgās teritorijas. Iepazīšanās ar ietekmes uz vidi pētījumu šīs šaubas apstiprina.

26. Tikai sākuma daļā pētījumā ietverti norādījumi par sastopamajām sugām. It īpaši tajā pieminēta ļoti jutīgās ( ) lielās sīgas riestošanas vieta sešu kilometru attālumā, kas ļauj secināt, ka attiecīgās teritorijas tiek izmantotas jaunputnu audzēšanai ( ). Šo sugu visā pasaulē uzskata par apdraudētu (vulnerable) ( ).

27. Turklāt ietekmes uz vidi pētījumā pieminētas Naumana piekūnu perēšanas vietas ceļa posma tuvumā. Nav apstrīdams, ka viena perēšanas vieta atrodas 80 metru attālumā (Quinta da Golipa), pārējās četras atrodas 800–1000 metru attālumā (Montes da Mosqetana, do Álamo, da Ribeira un do Pardieiro) no strēles. Attiecībā uz šo sugu ietekmes uz vidi pētījumā atzīts, ka tai ir vidēja jutīguma pakāpe, kamēr augsts jutīgums ir pret to dzīvotnes sašķelšanu ( ).

28. Konkrēta informācija par attiecīgās teritorijas nozīmīgumu citām sugām izpaliek, lai gan Portugāles valdība izskatāmajā lietā norāda citas tur sastopamas I pielikumā minētas sugas. Nav tikuši dokumentēti konkrēti novērojumi, ne arī izteikti apgalvojumi par to, kā dažādas sugas izmanto teritorijas un kā konkrēti projekts varētu ietekmēt šo izmantošanu ( ).

29. Tā trūkumu dēļ ar šo projektu nevar pierādīt, ka autoceļa būvniecība neizjauks ĪADT Castro Verde viengabalainību. Tā kā projektā konstatēta liela negatīva ietekme (impacto negativo elevado) jau uz tā fragmentārā vērtējuma pamata, tas ir nākošais netiešais pierādījums, ka šāda ietekme bija sagaidāma ( ).

30. Tagad Tiesā notiekošajā procesā Portugāle uzsver, ka lielo sīgu un Naumana piekūnu populācija pieaugs un mazo sīgu stāvokli uzlabos nākamie – Kopienas atbalstītie – pasākumi. Attiecībā uz pārējām minētajām sugām negatīvā ietekme līdz šim neesot pierādīta.

31. Tomēr atbilstoši Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otrajam teikumam, lai dotu piekrišanu projektam, nav pieļaujams, ka tikai pēc tam tiek pierādīts, ka projektam nebija negatīvas ietekmes. Gluži otrādi, pirms piekrišanas projektam jābūt izslēgtām jebkurām no zinātniskā viedokļa pamatotām šaubām par to, ka teritorijas viengabalainība netiks izjaukta ( ). Portugāles valdības arguments 6. panta 4. punkta piemērošanas izslēgšanai šī iemesla dēļ nav piemērots.

32. Turklāt ar Portugāles valdības argumentiem nevar pierādīt arī projekta nekaitīgumu. Attiecībā uz daudzām sugām bez jebkādiem faktiem tiek apgalvots, ka kaitējums nav pierādāms.

33. It īpaši attiecībā uz Portugāles valdības minēto Naumana piekūnu un lielo sīgu populācijas pieaugumu pat attiecībā uz šīm sugām vēl nevar atzīt, ka autoceļa projekts nav izjaucis ĪADT Castro Verde viengabalainību. Nezinot populācijas pieauguma iemeslus, nevar izslēgt ceļu būves projekta ietekmi uz teritoriju ( ).

34. Izskatāmajā lietā Portugāle pati informē, ka minētā attīstība it īpaši balstās uz kompensācijas pasākumiem, kā arī ĪADT Castro Verde pārvaldības plānu īstenošanu, un šajā sakarā paziņo par turpmākajiem pasākumiem attiecībā uz mazo sīgu aizsardzību, kas kompensēs šai sugai iespējamos kaitējumus. Ja tomēr populācijas pieaugums saistīts ar kompensācijas pasākumiem, ar tiem nevar pierādīt, ka ceļu būves projekts bija nekaitīgs.

35. Kaitējums teritorijai Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta ietvaros noteikti ir jānošķir no kompensācijas pasākumiem ( ). Kā izriet no Dabisko dzīvotņu direktīvas normu kopuma, cik vien iespējams, jāizvairās no kaitējumiem. To pirmām kārtām panāk, ja izslēdz katru kaitējuma risku vai veic attiecīgus pasākumus, kas samazina un novērš kaitējumu ( ). Un otrādi – kompensācijas pasākumi veicami tikai tad, ja alternatīvas neesamības dēļ ar kaitējumu ir jāsamierinās sevišķi svarīgu sabiedrības interešu labā. Esošo dabas resursu saglabāšanai jau tāpēc vien dodama priekšroka pār kompensācijas pasākumiem, jo pēdējo rezultativitāte reti var tikt precīzi paredzēta.

36. Tā kā Portugāles valdība vispārīgi piemin pasākumus kaitējuma mazināšanai, tad būtībā tie ir pasākumi, kas saistīti ar būvniecību vai ar veģetācijas saglabāšanu. Tādējādi tomēr nevar tikt novērsta paredzamā kaitīgā ietekme, ko rada ceļa pastāvēšana un izmantošana.

37. Šajā sakarā minētā novērošana noteikti daļēji var būt kaitējuma samazināšanas un tā kompensācijas koncepcijas nepieciešama sastāvdaļa. Tomēr arī šādi pasākumi paši par sevi nevarētu novērst kaitējumu.

38. Līdz ar to Komisija pamatoti secina, ka minētais autoceļa posms būtu atļaujams nevis saskaņā ar Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otro teikumu, bet vislabāk – atbilstoši 6. panta 4. punktam.

B – Par alternatīvu neesamību

39. Atbilstoši Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punktam projekts var tikt īstenots, neskatoties uz negatīvo vērtējumu, ja pastāv sevišķi svarīgas sabiedrības intereses, kas ietver arī sociālā un ekonomiskā rakstura intereses, un ja nav alternatīvu risinājumu. Šādā gadījumā dalībvalsts veic visus vajadzīgos kompensācijas pasākumus, lai nodrošinātu Natura 2000 tīkla kopējās vienotības aizsardzību.

40. Lietas dalībnieki šajā lietā strīdas par to, vai autoceļa būvniecība (kopumā) bija pamatota ar būtiskiem apsvērumiem vai ar nepieciešamiem pasākumiem vienotības aizsardzībai. Komisija tomēr Portugālei pārmet, ka autoceļa būvniecība būtiski kaitē ĪADT Castro Verde, kaut arī izvēlētajam ceļa posmam bija alternatīvas.

41. Piekrišana projektam atbilstoši Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punkta pirmajam teikumam ir izņēmums no vispārējā principa, kas noteikts 6. panta 3. punkta otrajā teikumā, ka projektu īstenošanai piekrīt tikai tad, ja tie neizjauc aizsargātās teritorijas viengabalainību. Tāpēc, kā skaidro arī Komisija, katram, kas atsaucas uz šo izņēmumu, ir pienākums pierādīt, ka bija ievērotas atkāpes saturošā noteikuma prasības ( ). Tātad pretēji Portugāles valdības viedoklim Komisijai nav jāpierāda alternatīva ceļa posma esamība, bet tikai jāizsaka pamatotas šaubas ( ) attiecībā uz to, vai Portugāle ir ievērojusi 6. panta 4. punkta prasības.

42. Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punktā piekrišana projektam pieļauta tikai tad, ja nav alternatīvu. Šim projekta piekrišanas nosacījumam ir jāaizkavē ietekme uz dabas aizsardzības teritoriju, lai gan projekts mērķi varētu sasniegt arī tādējādi, lai dabas aizsargājamā teritorija tiktu mazāk ietekmēta vai pavisam netiktu ietekmēta ( ). Alternatīva risinājuma neesamība šajā ziņā sasaucas ar samērīguma pārbaudes stadiju, kurā, ja izvēlei ir doti vairāki piemēroti pasākumi, ir jāizvēlas vismazāk apgrūtinošais ( ).

43. Alternatīvu neesamību nevar konstatēt, ja ir izvērtētas tikai dažas alternatīvas, bet var tikai pēc tam, kad visas alternatīvas ir izslēgtas. Prasības alternatīvu izslēgšanai palielina to alternatīvu piemērotību, kuras projekta mērķu īstenošanā bez acīmredzamām, pamatotām šaubām nerada nesamērīgu kaitējumu.

44. Starp piedāvātajām alternatīvām tik šaurā izvēles lokā nav piespiedu kārtā jāizvēlas, kuras no alternatīvām attiecīgo teritoriju ietekmēs krietni mazāk ( ). Gluži otrādi, jāapsver izvēle starp kaitējumu ĪADT viengabalainībai un attiecīgajām, sevišķi svarīgajām sabiedrības interesēm.

45. Apsvēršanas nepieciešamība it īpaši izriet no jēdziena “pārsvars”, kā arī no vārda “imperatīvi”. Sabiedrības interešu apsvērumi tikai tad var imperatīvi gūt pārsvaru pār teritorijas aizsardzību, ja tiem ir lielāka nozīme. Tas pats attiecas arī uz samērīguma pārbaudi, jo pēc tam radies kaitējums atbilstošos apstākļos nedrīkst būt nesamērīgs ar sasniedzamo mērķi ( ).

46. Tāpēc izšķirošais ir tas, vai sevišķi svarīgas sabiedrības intereses pieprasa tieši šo alternatīvu īstenošanu vai arī tās var tikt apmierinātas ar citu alternatīvu, kas mazāk kaitēs ĪADT ( ). Minētais salīdzinājums nozīmē, ka dažādas alternatīvas attiecībā uz to ietekmi uz attiecīgo teritoriju un attiecībā uz attiecīgajiem sabiedrības interešu apsvērumiem tiek pētītas pēc salīdzināmiem zinātniskiem kritērijiem ( ).

47. Portugāles iestādes ir izvērtējušas un noraidījušas dažādas alternatīvas. Daļa no tām atradās tālāk uz austrumiem, ĪADT iekšienē, daļa tālāk uz rietumiem, tādējādi tās krietni mazāk ietekmēja ĪADT. Komisija kritizē nevis izvēli starp šīm alternatīvām, bet gan neesošo izvērtējumu citām alternatīvām ĪADT rietumos.

48. Tātad, ja šīs alternatīvas ĪADT rietumos bija jāizvērtē un ja nav izslēgts, ka vienai no šīm īstenotā ceļa posma alternatīvām bija priekšroka, Komisijas prasība ir pamatota.

49. Portugāle principā iebilst pret Komisijas ieteiktajām citām ceļa posma alternatīvām ĪADT rietumos, jo tās ietekmētu arheoloģisko izrakumu vietas un radītu konfliktus ar apdzīvotajām vietām visa ceļa IC 1 garumā. Tomēr šādi argumenti nepārliecina. Nav līdz galam skaidrs, vai izrakumu vietas patiešām sakrīt ar visiem iespējamajiem ceļa posmiem, kāda ir to nozīme un ciktāl to zinātnisko vērtību varētu nodrošināt savlaicīgi izrakumi. Konflikti ar apdzīvotajām vietām ceļa IC 1 garumā nav saskatāmi, jo starp ĪADT rietumu robežu un šīm apdzīvotajām vietām ir pietiekami daudz vietas autoceļam.

50. Tomēr ĪADT rietumos varētu būt noraidītas visas alternatīvas, ņemot vērā aptuveni pusotra kilometra šauro joslu starp ūdenskrātuvi un Estação de Ourique apdzīvoto vietu. Tādām alternatīvām vai nu būtu jāšķērso šī šaurā josla relatīvi taisnā virzienā, vai pirms Estação de Ourique jānogriežas uz austrumiem un ar līkumu cauri ĪADT jāvirzās uz ziemeļiem un austrumiem no Aivados. Abi varianti nepārprotami rada problēmu, tomēr Portugāles valdība nav pierādījusi, ka tā būtu pietiekami apsvērusi attiecīgu alternatīvu ceļa posmu izslēgšanu.

51. Ceļa posms starp ūdenskrātuvi un Estação de Ourique neskar ĪADT, tomēr ietekme uz ūdenskrātuvi, t.i., it īpaši uz ūdens apgādi un trokšņa, gaisa piesārņojuma un sadalījuma seku ziņā uz apdzīvotu vietu būtu sagaidāma. Vēl jo vairāk, būtu nepieciešamas divas ceļa IC 1 pārbrauktuves. Atbilstoši sniegtajai informācijai nav skaidrs, vai šī problēma varētu tikt atrisināta ar tehniskiem paņēmieniem ( ).

52. Turpretim ceļa posms, kurš rietumos šķērso Messejana un Conceição un pēc tam pagriežas uz austrumiem, un ziemeļos un austrumos no Aivados ar līkumu dodas garām, jau ticis izvērtēts un, ņemot vērā tā tuvumu šīm apdzīvotajām vietām, noraidīts. Tas, ka līdzīgi ceļa posmi ar lielāku attālumu no apdzīvotām vietām ir noraidīti, pamatojoties uz lielākām izmaksām vai kaitējumu satiksmei no tehniskā viedokļa, līdz šim nav bijis zināms. Šajā ziņā nav arī skaidrs, vai bija izvērtēti tehniskie pasākumi kaitējuma samazināšanai, kā arī, vai šāds maršruts patiešām noslogotu ĪADT krietni mazāk nekā uzbūvētais ceļa posms.

53. Tātad Portugāle nav pietiekami pierādījusi, ka bija izvērtētas visas alternatīvas.

54. Alternatīvu kopējais izvērtējums vēl jo vairāk ļauj secināt, ka projekts, ņemot vērā nepietiekamo izpēti, kaitēs ĪADT ( ). Ne reālais kaitējums ( ), ne pasākumi kaitējuma mazināšanai autoceļa ekspluatācijā ( ) nebija manāmi izvērtēti. Atbilstoši trūkst arī jebkāda kaitējuma klasifikācijas kontekstā ar Natura 2000, it īpaši attiecībā uz [kaitējuma] ietekmi uz attiecīgo sugu aizsardzības statusu. Nav arī skaidrs, vai iepriekš bija pētītas kompensācijas pasākumu rezultativitātes iespējas, lai nodrošinātu Natura 2000 tīkla vienotību, kas būtu bijis nozīmīgi, līdzsvarojot kaitējumu. Līdz ar to nav arī iespējams samērot ietekmi uz ĪADT ar sabiedrības interešu apsvērumiem, uz kuriem atsaucas Portugāles valdība.

55. Nav izslēgts, ka rūpīgs visu alternatīvu pētījums, ņemot vērā iepriekš minētos aspektus, apstiprinātu, ka izvēlētais ceļa posms atbilst Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punkta pirmajam teikumam. Attiecīgās ĪADT lielums un kompensācijas pasākumu nepārprotamā rezultativitāte ļauj domāt, ka kaitējums ĪADT drīzāk bija mazsvarīgs. Nav saskatāms arī maršruta, kas apbrauc vai mazāk skar ĪADT, kaitējums. Tomēr Portugāles valdība nav sniegusi nepieciešamos pierādījumus, ka visi šie aspekti bija apzināti un apsvērti.

56. Ņemot vērā minēto, pirmām kārtām tikai procesuālo pārkāpumu, arī Tiesai šajā lietā jāatzīst, ka Portugāles kompetentās iestādes nav izvērtējušas visas alternatīvas.

57. Līdz ar to, neizvērtējot autoceļa, kura posms šķērso Castro Verde īpaši aizsargājamo dabas teritoriju, projekta īstenošanā visas šī posma alternatīvas, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punkts.

V – Par tiesāšanās izdevumiem

58. Atbilstoši Reglamenta 69. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā spriedums ir labvēlīgs Komisijai, tad jāpiespriež Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

VI – Secinājumi

59. Tāpēc es ierosinu Tiesai pieņemt šādu lēmumu:

1) neizvērtējot autoceļa, kura posms šķērso Castro Verde īpaši aizsargājamo dabas teritoriju, projekta īstenošanā visas šī posma alternatīvas, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, kura grozīta ar Padomes 1997. gada 27. oktobra Direktīvu 97/62/EK, 6. panta 4. punkts;

2) Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.