25

Šādos apstākļos Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes Augstākā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai [Pamatdirektīvas] 2. panta c) punktā ietvertais jēdziens “pakalpojumi, kas pilnīgi vai galvenokārt sastāv no signālu pārraidīšanas elektronisko komunikāciju tīklos” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas vai var attiekties arī uz interneta e‑pasta pakalpojumiem, kas tiek nodrošināti, izmantojot atvērto internetu, un kas paši nenodrošina piekļuvi internetam? a) Vai attiecīgais jēdziens it īpaši ir jāinterpretē tādējādi, ka par “signālu pārraidīšanu” ir jāuzskata jau informācijas tehnoloģiju apstrādes pakalpojums, ko šāda e‑pasta pakalpojuma sniedzējs sniedz, izmantojot savu e‑pasta serveri, piešķirot e‑pasta adresēm attiecīgo fizisko savienojumu IP adreses un ievadot atvērtajā internetā vai, gluži otrādi, saņemot no tā datu paketēs sadalītos e‑pastus, pamatojoties uz interneta protokolu kopuma dažādajiem protokoliem, vai arī “signālu pārraidīšana” notiek tikai, pārraidot šo datu paketi internetā, ko nodrošina interneta piekļuves sniedzējs? b) Vai attiecīgais jēdziens it īpaši ir jāinterpretē tādējādi, ka datu paketēs sadalītu e‑pastu pārraidīšanu atvērtajā internetā, ko nodrošina interneta piekļuves sniedzējs, var uzskatīt par tādu, ko ir veicis šādu e‑pasta pakalpojumu sniedzējs, tādēļ tas šajā ziņā arī sniedz “signālu pārraidīšanas” pakalpojumu? Ar kādiem nosacījumiem šāda attiecināšana ir iespējama? c) Gadījumā, ja šādu e‑pasta pakalpojumu sniedzējs vai nu pats pārraida signālus, vai arī var uzskatīt, ka tas sniedz interneta piekļuves sniedzēja signālu pārraidīšanas pakalpojumu, – vai attiecīgo jēdzienu it īpaši var interpretēt tādējādi, ka, neraugoties uz tādām pakalpojuma papildu funkcijām kā e‑pastu apstrāde, glabāšana un sistematizēšana vai kontaktinformācijas pārvaldība un neraugoties uz pakalpojumu sniedzēja tehniskā darba apjomu saistībā ar atsevišķu funkciju īstenošanu, šāds e‑pasta pakalpojums “pilnīgi vai galvenokārt” ir arī signālu pārraidīšana, jo, funkcionāli aplūkojot, no lietotāja viedokļa šā pakalpojuma primārā funkcija ir komunikācijas funkcija? 2) Gadījumā, ja pirmajā jautājumā minētais jēdziens ir jāinterpretē tādējādi, ka tas principā neattiecas uz interneta e‑pasta pakalpojumiem, kas tiek nodrošināti, izmantojot atvērto internetu, un kas paši nenodrošina piekļuvi internetam, – vai izņēmuma kārtā jēdzienu var uzskatīt par izpildītu, ja šāda pakalpojuma sniedzējs vienlaicīgi pārvalda dažus ar internetu saistītus elektronisko komunikāciju tīklus, kurus katrā ziņā var izmantot, arī lai sniegtu e‑pasta pakalpojumus? Ar kādiem nosacījumiem tas ir iespējams? 3) Kā ir jāinterpretē [Pamatdirektīvas] 2. panta c) punktā minētais jēdziens “parasti nodrošina par atlīdzību”? a) Vai attiecīgais jēdziens it īpaši paredz, ka lietotājam jāmaksā maksa, vai arī atlīdzība var izpausties kā lietotāja sniegts pretpakalpojums, par kuru pakalpojuma sniedzējam ir saimnieciska interese, piemēram, lietotājiem aktīvi nododot pakalpojuma sniedzēja rīcībā personas vai citus datus vai arī pakalpojuma sniedzējam šos datus vācot citādāk, kad pakalpojums tiek izmantots? b) Vai attiecīgais jēdziens it īpaši paredz, ka atlīdzības maksātājai obligāti ir jābūt tai personai, kura gūst labumu no pakalpojuma, vai arī var būt pietiekami, ja daļēju vai pilnīgu pakalpojuma finansējumu nodrošina trešās personas, piemēram, ar pakalpojuma sniedzēja tīmekļa vietnē izvietotu reklāmu? c) Vai jēdziens “parasti” šajā kontekstā it īpaši attiecas uz apstākļiem, kādos konkrēta pakalpojuma sniedzējs sniedz šo pakalpojumu, vai arī tas attiecas uz apstākļiem, kādos vispārīgi tiek sniegti identiski vai līdzvērtīgi pakalpojumi?”