Lieta T‑712/16

Deutsche Lufthansa AG

pret

Eiropas Komisiju

Konkurence – Koncentrācija – Gaisa transporta tirgus – Lēmums, ar kuru koncentrācija ir atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu, ievērojot noteiktas saistības – Prasība atbrīvot no daļas pienākumu, kas ir saistību priekšmets – Samērīgums – Tiesiskā paļāvība – Labas pārvaldības princips – Pilnvaru nepareiza izmantošana

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 16. maija spriedums

Uzņēmumu koncentrācija – Novērtējums, ko veic Komisija – Attiecīgo uzņēmumu saistības, kuru rezultātā paziņotais darījums tiek atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu – Prasība atbrīvot no daļas pienākumu, kas ir saistību priekšmets – Komisijas lēmums – Apņemšanās kliedēt nopietnas šaubas par koncentrācijas starp aviosabiedrībām saderību ar iekšējo tirgu attiecībā uz maršrutiem – Visas attiecīgās informācijas neņemšana vērā no Komisijas puses – Acīmredzama kļūda vērtējumā

Konkurences jomā pušu apņemšanās kliedēt koncentrācijas darījuma radītās nopietnās šaubas un padarīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu parasti ietver pārskatīšanas klauzulu, kurā ir izklāstīti nosacījumi, saskaņā ar kuriem Komisija pēc apvienotā uzņēmuma pieprasījuma var piešķirt termiņu pagarinājumu vai arī atbrīvot no saistībām, tās izmainīt vai aizstāt. Kā tas izriet no 74. punkta Komisijas paziņojumā par pieņemamiem aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 802/2004, atbrīvošana no saistībām vai to izmaiņas ir piemērotāka uzvedības saistībām, kuras var ilgt vairākus gadus un attiecībā uz kurām nevar paredzēt visus ārkārtas apstākļus, pieņemot lēmumu par koncentrāciju, ar kuru šīs saistības tiek padarītas par obligātām. Saistības ir paredzētas, lai novērstu konkurences problēmas, kas konstatētas lēmumā par apvienošanās atļaušanu, tāpēc, mainoties tirgus situācijai, var būt nepieciešams mainīt to saturu vai arī vajadzība pēc tām var izzust. (skat. 31. punktu)

Regulas Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju pamatnoteikumi piešķir Komisijai zināmu rīcības brīvību, it īpaši attiecībā uz ekonomiskas dabas novērtējumiem. Tas pats attiecas uz vērtējumu ne tikai koncentrācijas darījuma saderībai, bet arī vajadzībai iegūt saistības, lai kliedētu nopietnās šaubas, ko rada šāds darījums. Runājot, konkrētāk, par prasību atbrīvot no saistībām, kas kļuvušas obligātas ar lēmumu, ar kuru koncentrācijas darījums ir atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, gadījumā, ja koncentrācijas pārbaude prasa izdarīt prognozes par nākotnes attīstību, kas kļūst arvien sarežģītāka un neskaidrāka līdz ar pieaugošo laika periodu, prasības par atbrīvošanu no saistībām izskatīšana ne vienmēr rada tādas pašas grūtības perspektīvas analīzē. Tāpat nevienā noteikumā nav paredzēti termiņi, kādos būtu jāveic prasības izskatīšanas procedūra vai konkrētas šīs procedūras stadijas, ne arī, vispārīgāk, reglamentēta vai organizēta šāda procedūra. Tomēr prasības atbrīvot no saistībām novērtēšana prasa, tāpat kā citi lēmumi koncentrācijas jomā, veikt dažkārt sarežģītus ekonomiskus novērtējumus, jo īpaši, lai pārbaudītu, vai situācija tirgū plašā nozīmē ir ievērojami un ilgtspējīgi mainījusies un tāpēc saistības vairs nav vajadzīgas, lai novērstu konkurences problēmas, kas konstatētas lēmumā par koncentrāciju, ar ko saistības kļuva par obligātām. Tādējādi Komisijai ir arī rīcības brīvība, izvērtējot prasību atbrīvot no saistībām, kas ietver sarežģītus ekonomiskus vērtējumus. Rezultātā Savienības tiesas kontrole šīs rīcības brīvības izmantošanai ir jāveic, ņemot vērā rīcības brīvību, kas ir pamatā ekonomiska rakstura normām, kuras veido daļu no koncentrāciju regulējuma. Tomēr Komisijai ir jāveic prasības atbrīvot no saistībām rūpīga pārbaude, lai nepieciešamības gadījumā veiktu izmeklēšanu, attiecīgus izmeklēšanas pasākumus un pamatotu savus secinājumus ar visu attiecīgo informāciju. (skat. 33.–39. un 41. punktu)

Lēmums par prasību atbrīvot no saistībām nenozīmē lēmuma, ar kuru atļauj koncentrāciju, kas šīs saistības padarīja obligātas, atsaukšanu un neietver šādu atsaukšanu. Tā mērķis ir pārbaudīt, vai ir izpildīti nosacījumi, kas paredzēti pārskatīšanas klauzulā, kura ir daļa no saistībām, vai arī, vajadzības gadījumā, vairs nepastāv konkurences problēmas, kādas ir minētas lēmumā, ar kuru atļauj koncentrāciju, ar nosacījumu, ka saistības ir izpildītas. (skat. 42. punktu)

Pārskatīšanas klauzulās, kas ir ietvertas koncentrācijas dalībnieku prezentētajās saistībās, samērīguma princips ir izteikts tādējādi, ka tās ļauj ārkārtas apstākļos atbrīvot no saistībām, tās izmainīt vai aizstāt, ja ir pierādīts, ka tās vairs nav vajadzīgas vai samērīgas, vienlaikus saprotot, ka vienīgi fakts, ka tās ir bijušas spēkā vairākus gadus, pats par sevi nenozīmē, ka nopietnās šaubas, kuras tās rada, ir kliedētas un ka saistības vairs nav pamatotas. Turklāt Komisijai pēc savas ierosmes nav jāveic regulāra pārbaude ilgtermiņa saistībām, bet tā ir jāveic pusēm, uz kurām attiecas šīs saistības, iesniedzot prasību atbrīvot no tām vai tās izmanīt, un pusēm ir jāpierāda, ka ir izpildīti šim nolūkam paredzētie nosacījumi. (skat. 53. un 54. punktu)

Ja Komisija pieņem lēmumu par koncentrācijas saderību ar kopējo tirgu, pamatojoties uz paziņojumu un lietas materiāliem, kas attiecas tikai uz konkrēto darījumu, prasītājs nevar apstrīdēt tās attiecīgo vērtējumu, pamatojoties uz to, ka tas atšķiras no agrāka vērtējuma citā lietā, pamatojoties uz citu paziņojumu un citiem lietas materiāliem, arī tad, ja attiecīgie tirgi abās lietās ir līdzīgi vai vienādi. Ne Komisijai, ne a fortiori Savienības tiesai šajā lietā nav jābalstās uz faktu konstatējumiem un ekonomiskajiem vērtējumiem, kas izdarīti iepriekšējos lēmumos. (skat. 83. punktu)

Konkurences jomā apvienošanās procesā iesaistītajam uzņēmumam, kurš prasa atbrīvojumu no saistībām, ir jāiesniedz pierādījumi tam, ka šajā nolūkā prasītie pierādījumi ir izpildīti, un Komisijai nav jāveic jauna tirgus izpēte katras atbrīvojuma prasības gadījumā. Tomēr Komisijai ir izmeklēšanas pilnvaras, kā arī efektīvi izmeklēšanas līdzekļi, un gadījumā, ja tā uzskata, ka pušu iesniegtie pierādījumi nav pietiekami ticami vai būtiski vai ka tos ir jāpapildina ar citiem datiem, tad tai ir pienākums prasīt precīzāku informāciju vai veikt izmeklēšanu šajā sakarā. Šajā kontekstā Komisija nevar aprobežoties ar to, ka tā prasa neapstrīdamus pierādījumus, taču neprecizē, kas šiem pierādījumiem būtu jāietver; tai ir jāpierāda pušu iesniegtās informācijas kļūdainais raksturs, jāveic izmeklēšanas pasākumi vai vajadzības gadījumā jāveic izmeklēšana, lai papildinātu šo informāciju vai apstrīdētu tās spēkā esamību. (skat. 120. un 123. punktu)

Komisijas Paziņojums par pieņemamiem aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 802/2004 neaizliedz cenu saistības, bet tajā ir uzsvērts, ka tās kopumā neļaus novērst konkurences problēmas, ko rada horizontāla pārklāšanās, un ka šāda veida aizsardzības līdzekļi var būt pieļaujami tikai izņēmuma gadījumos, ja tie tiek piemēroti, izmantojot efektīvus izpildes un kontroles mehānismus, un tie nevar izkropļot konkurenci. Turklāt, tā kā jebkura koncentrācija tiek vērtēta individuāli un ņemot vērā piemērojamos faktiskos un juridiskos apstākļus, tas, ka dažos vai lielākajā daļā gadījumu uzņēmumi ir atteikušies no saistībām, nevar novērst to pieņemšanu konkrētā situācijā, ja vien tās ļauj atrisināt identificētās konkurences problēmas. (skat. 130. un 131. punktu)

Runājot par vienu no diviem gaisa satiksmes maršrutiem, uz kuriem attiecas prasība atbrīvot no tarifu saistībām, ko ir iesniedzis koncentrācijas dalībnieks, proti, attiecībā uz maršrutu Cīrihe–Stokholma, uzmanība ir jāpievērš ne tikai tam, ka nav atbilstoši izvērtēti noteikti elementi un starp prasītāju un aviosabiedrību SAS noslēgtā nolīguma par sadarbību izbeigšana, bet arī tam, ka Komisija nav ņēmusi vērā ne prasītājas saistības izbeigt ar SAS noslēgto divpusējo alianses nolīgumu, ne arī pilnvarotā pārstāvja atzinumu, kurā bija secināts, ka ir notikušas būtiskas izmaiņas tirgū attiecīgajā maršrutā un ka Komisija nav veikusi pietiekamu analīzi koda koplietošanas līguma ietekmei uz konkurenci starp aviosabiedrībām Swiss un SAS. Līdz ar to ir jākonstatē, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo tā nav ņēmusi vērā visu attiecīgo informāciju, un ka apstrīdētajā lēmumā minētie elementi nav pietiekams pamats, lai noraidītu atbrīvojuma prasību attiecībā uz minēto maršrutu. (skat. 138. punktu)