Lai gan, piemērojot minēto sistēmu gan dividendēm, kuras sadala meitas sabiedrības rezidentes, gan tām, kuras sadala citās dalībvalstīs dibinātas meitas sabiedrības, dalībvalsts vēlas izvairīties no tā, ka dažādu dalībvalstu sabiedrību sadarbība ir nelabvēlīgākā stāvoklī salīdzinājumā ar vienas dalībvalsts sabiedrību sadarbību, tas neattaisno tādas sistēmas piemērošanu, kas neatbilst šīs pašas direktīvas 4. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzētajai nodokļu dubultas ekonomiskās uzlikšanas novēršanas sistēmai.

Turklāt, ja mātes sabiedrībai attiecīgajā nodokļu laika posmā nav bijusi cita ar nodokli apliekama peļņa, šāds tiesiskais režīms var samazināt mātes sabiedrības zaudējumus līdz saņemto dividenžu apmēram. Tā kā šāds nodokļu tiesiskais regulējums principā pieļauj pārcelt zaudējumus uz nākamajiem nodokļu gadiem, mātes sabiedrības, kura var izmantot šādu pārcelšanu, zaudējumu samazināšana līdz tās saņemto dividenžu apmēram ietekmē šīs sabiedrības ar nodokli apliekamo ienākumu pamatsummu nākamajā taksācijas periodā pēc tā, kura laikā tika saņemtas dividendes, ja peļņa ir lielāka par pārceļamajiem zaudējumiem. No tā izriet, ka pat tad, ja mātes sabiedrības saņemtajām dividendēm netiek uzlikts sabiedrību ienākuma nodoklis tajā taksācijas periodā, kuras laikā šīs dividendes tika sadalītas, minēto mātes sabiedrības zaudējumu samazināšanas rezultātā šai mātes sabiedrībai var tikt netieši uzlikts nodoklis par šīm dividendēm nākamajos taksācijas periodos, kad tai ir pozitīvi rezultāti, un šādas dividenžu atskaitījuma ierobežojuma sekas neatbilst Direktīvai 90/435.

Dalībvalsts, kura ir izvēlējusies Direktīvas 90/435 4. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzēto sistēmu, pienākumam atturēties no nodokļa uzlikšanas peļņai, kuru mātes sabiedrība saņem tādēļ, ka tai ir asociēta meitas sabiedrība, nav paredzēti nekādi nosacījumi, un šis pienākums ir noteikts, vienīgi ievērojot šī paša panta 2. un 3. punktā, kā arī šīs direktīvas 1. panta 2. punktā noteiktos priekšnoteikumus. Minētās direktīvas 4. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā nav noteikts neviens nosacījums attiecībā uz citas ar nodokli apliekamas peļņas esamību, lai mātes sabiedrības saņemtajām dividendēm netiktu uzlikts nodoklis. Tādējādi dalībvalstis nevar vienpusēji ieviest tādus ierobežojošus pasākumus kā prasību, lai mātes sabiedrībai būtu ar nodokli apliekama peļņa, un tādējādi paredzēt nosacījumu Direktīvā 90/435 paredzēto priekšrocību izmantošanai.

Direktīvas 90/435 par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem [mātes sabiedrībām un meitas sabiedrībām], kas atrodas dažādās dalībvalstīs, 4. panta 1. punkta pirmais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā ir noteikts, ka mātes sabiedrības saņemtās dividendes tiek ietvertas tās ar nodokli apliekamo ienākumu pamatsummā, lai vēlāk tiktu atskaitītas apmērā līdz 95% tiktāl, ciktāl attiecīgajā nodokļu aplikšanas laika posmā pēc tam, kad ir atskaitīta pārējā peļņa, kas ir atbrīvota no nodokļa, paliek pozitīvs peļņas atlikums.

Direktīvas 90/435 par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātes uzņēmumiem un meitas uzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs, 4. panta 1. punkta pirmais ievilkums ir beznosacījumu un pietiekami precīzs, lai uz to varētu pamatoties valsts tiesās. Direktīvas 90/435 4. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā noteiktais pienākums atturēties no nodokļa uzlikšanas peļņai, kuru meitas sabiedrība ir sadalījusi mātes sabiedrībai, ir formulēts viennozīmīgi, un tam nav paredzēti nekādi nosacījumi, kā arī nedz tā izpilde, nedz sekas nav atkarīgas no cita Kopienu iestāžu vai dalībvalstu pieņemta tiesību akta.

(sal. ar 64. un 65. punktu un rezolutīvo daļu)