Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurence – Administratīvais process – Noilgums lietu ierosināšanai – Apturēšana

(Padomes Regulas Nr. 2988/74 3. pants)

2. Kopienu tiesības – Principi – Saprātīga termiņa ievērošana – Piemērošanas joma – Konkurence – Administratīvais process – Tiesvedība – Nošķiršana, lai novērtētu saprātīga termiņa ievērošanu

(Padomes Regula Nr. 17)

3. Konkurence – Administratīvais process – Komisijas pienākumi – Saprātīga termiņa ievērošana

(Padomes Regula Nr. 17)

4. Tiesvedība – Procesa ilgums Vispārējā tiesā – Saprātīgs termiņš – Vērtējuma kritēriji

5. Kopienu tiesības – Principi – Tiesības uz aizstāvību – Piemērošanas joma – Konkurence – Administratīvais process – Principa piemērojamība pēc Komisijas pirmā lēmuma atcelšanas

(EKL 81., 82. un 233. pants; Padomes Regula Nr. 17)

6. Komisija – Koleģialitātes princips – Apjoms – Lēmums konkurences jomā

7. Prasība atcelt tiesību aktu – Spriedums, ar kuru tiek atcelts tiesību akts – Apjoms – “Res judicata” absolūtais spēks

8. Prasība atcelt tiesību aktu – Spriedums, ar kuru tiek atcelts tiesību akts – Sekas

(EKL 82., 230. un 233. pants)

9. Konkurence – Dominējošais stāvoklis – Raksturojums, izmantojot ļoti lielu tirgus daļu

(EKL 82. pants)

10. Konkurence – Dominējošais stāvoklis – Ļaunprātīga izmantošana – Atlaides, kurām ir ierobežojoša ietekme tirgū – Lojalitātes atlaides

(EKL 82. pants)

11. Konkurence – Dominējošais stāvoklis – Ļaunprātīga izmantošana – Kvantitātes atlaides – Pieļaujamība – Nosacījumi – Atlaižu sistēmas ļaunprātīgais raksturs

(EKL 82. pants)

12. Konkurence – Dominējošais stāvoklis – Ļaunprātīga izmantošana – Līgumi par ekskluzīvu piegādi – Lojalitātes atlaides

(EKL 82. pants)

13. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Komisijas rīcības brīvība

(EKL 81. un 82. pants; Padomes Regula Nr. 2988/74)

14. Konkurence – Administratīvais process – Komisijas lēmums – Lēmums, ar kuru konstatēts pārkāpums un uzlikts sods – Atcelšana procesuālo normu pārkāpuma dēļ

(Padomes Regula Nr. 17)

15. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpuma smagums – Sevišķi smagi pārkāpumi

(EKL 82. pants; Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

16. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpuma smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi – Recidīvs – Vienāda veida pārkāpumu jēdziens – No vienas puses, EKL 81. panta pārkāpumi un, no otras puses, EKL 82. panta pārkāpumi – Izslēgšana

(EKL 81. un 82. pants; Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

17. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pienākums no naudas soda apmēra atskaitīt vēlāk atcelta lēmuma piemērošanas nodrošināšanas izdevumus – Neesamība

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

18. Konkurence – Kopienu tiesību normas – Pārkāpumi – Īstenošana ar nodomu – Jēdziens

(Padomes Regulas Nr. 17 15. pants)

19. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpuma smagums

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

20. Konkurence – Naudas sodi – Uzlikšana – Prasība, lai uzņēmums pārkāpuma izdarīšanas rezultātā būtu guvis labumu – Neesamība – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpuma smagums – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Labuma neesamība – Izslēgšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

21. Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpuma smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi – Aizliegtas vienošanās slēpšana – Slepena rakstura neesamība, kas nav atbildību mīkstinošs apstāklis

(EKL 81. un 82. pants; Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

Summary

1. Atbilstoši Regulas Nr. 2988/74 attiecībā uz noilguma termiņiem procesuālās darbībās un sankciju piemērošanā konkurences jomā 3. pantam procesuālo darbību noilguma termiņu aptur uz tik ilgu laiku, kamēr Komisijas lēmums ir “lietas, kas vēl nav izskatīta Eiropas Kopienu Tiesā”, priekšmets. Šī atsauce kopš Pirmās instances tiesas izveidošanas jāsaprot kā tāda, kas pirmām kārtām attiecas uz tiesvedību šajā tiesā, ciktāl prasības par sodu vai naudas sodu uzlikšanu konkurences tiesību jomā ietilpst tās kompetencē.

Noilguma termiņš tiek apturēts arī uz visu apelācijas tiesvedības Tiesā laiku. Tā kā Tiesas Statūtu 60. panta un Regulas Nr. 2988/74 3. panta piemērošanas jomas ir atšķirīgas, tas, ka apelācijas sūdzība neaptur tiesību akta piemērošanu, nekādi neietekmē šīs regulas 3. panta iedarbību attiecībā uz situācijām, kurās Komisijai ir jāgaida Kopienu tiesas nolēmums. Turklāt Regulas Nr. 2988/74 3. pants aizsargā Komisiju pret noilguma sekām situācijās, kad tai jāgaida Kopienu tiesas nolēmums, tādu procedūru ietvaros, kuru norisi nenosaka Komisija, pirms tā uzzina, vai apstrīdētais akts ir vai nav prettiesisks.

Nevar piekrist argumentam, ka pēc Komisijas lēmuma atcelšanas tā nevarot gūt labumu pati no savas kļūdas, uzliekot naudas sodu pēc noteiktā noilguma termiņa beigām. Jebkura Komisijas pieņemta akta atcelšanā neizbēgami ir vainojama Komisija tādā ziņā, ka tas nozīmē Komisijas pieļautu kļūdu. Tādējādi izslēgt procesuālo darbību noilguma termiņa apturēšanu tad, ja prasības rezultātā tiek konstatēta kļūda, kurā vainojama Komisija, liegtu Regulas Nr. 988/74 3. pantam jebkuru jēgu. Tieši tas, ka Vispārējā tiesā vai Tiesā tiek izskatīta prasība, nevis secinājumi, pie kādiem šīs tiesas nonāk savā spriedumā, ir pamats apturēšanai.

Visbeidzot, ja Komisijai pēc tam, kad Vispārējā tiesa ir atcēlusi lēmumu, būtu jāpieņem jauns lēmums, negaidot Tiesas spriedumu, pastāvētu risks, ka tad, ja Tiesa atceltu Vispārējās tiesas spriedumu, vienlaicīgi pastāvētu divi lēmumi ar vienu un to pašu priekšmetu. Šķiet esam pretrunā administratīvā procesa ekonomijas principam likt Komisijai – tikai tādēļ vien, lai izvairītos no noilguma iestāšanās, – pieņemt jaunu lēmumu, pirms tā uzzina, vai sākotnējais lēmums ir vai nav prettiesisks.

Tā kā Regulas Nr. 2988/74 3. pantā paredzētais noilguma termiņš bija apturēts visu tiesvedības Vispārējā tiesā un Tiesā laiku, Komisijai nevar pārmest, ka tā pirms jauna lēmuma pieņemšanas nogaidīja, līdz Vispārējā tiesa un Tiesa būs lēmušas, un to pamato tiesvedības un nākotnē pieņemamo spriedumu respektēšana.

(sal. ar 73., 74., 77., 82., 85., 86., 88., 89. un 132. punktu)

2. Izskatot iebildumu par saprātīga termiņa pārkāpumu, jānodala administratīvais process konkurences jomā saskaņā ar Regulu Nr. 17 un tiesvedība pret Komisijas lēmumu vērstas prasības gadījumā. Laika posms, kurā Kopienu tiesa lemj par tiesiskumu, kā arī – apelācijas sūdzības gadījumā – par pirmajā instancē pasludinātā sprieduma spēkā esamību, nevar tikt ņemts vērā, nosakot procesa Komisijā ilgumu.

(sal. ar 102. punktu)

3. Saprātīga termiņa principa pārkāpums ir pamats atcelt administratīvajā procesā konkurences jomā pieņemtu Komisijas lēmumu tikai tad, ja ar to pārkāptas arī attiecīgā uzņēmuma tiesības uz aizstāvību. Ja nav pierādīts, ka pārmērīgi ieilgusī norise ir ietekmējusi attiecīgo uzņēmumu spēju efektīvi aizstāvēties, saprātīga termiņa principa neievērošana neietekmē administratīvā procesa spēkā esamību.

(sal. ar 109. punktu)

4. Kopienu tiesību vispārējs pamatprincips, ka ikvienam ir tiesības uz taisnīgu procesu, kas iedvesmojas no Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 1. punkta, un it īpaši tiesības uz procesu, kas notiek saprātīgā laika posmā, ir spēkā arī saistībā ar prasību, kas vērsta pret Komisijas lēmumu, ar kuru uzņēmumam ir uzlikti naudas sodi par konkurences tiesību pārkāpumu.

Procesa ilguma saprātīgais raksturs ir jāvērtē, ņemot vērā katras atsevišķas lietas apstākļus, it īpaši ņemot vērā strīdā iesaistīto personu ieinteresētību, lietas sarežģītību, kā arī prasītāja un kompetento iestāžu rīcību.

Šajā sakarā šo kritēriju uzskaitījums nav izsmeļošs un izskatīšanas ilguma atbilstības izvērtēšanai nav vajadzīga sistemātiska lietas apstākļu pārbaude, ņemot vērā katru no kritērijiem, ja procesa ilgums šķiet attaisnojams attiecībā uz vienu no tiem. Tādējādi ir iespējams atsaukties uz lietas sarežģītību, lai pamatotu pirmajā brīdī šķietami pārmērīgu termiņu.

Neesot nekādām norādēm par to, ka procedūras ilgums būtu ietekmējis tiesvedības iznākumu, tam, ka tiesa, iespējams, ir pārsniegusi saprātīgu termiņu, pat pieņemot, ka tas būtu pierādīts, nebūtu nekādas ietekmes uz apstrīdētā lēmuma likumīgumu. Tas varētu būt pamats zaudējumu atlīdzināšanai, ja uzņēmums šādu prasību izvirzītu.

(sal. ar 114., 116. un 117. punktu)

5. Kopienu tiesību akta atcelšana obligāti neietekmē sagatavošanas aktus, un atceltā akta aizstāšanai paredzētā procedūra principā var tikt atsākta tieši tajā vietā, kad ir notikusi nelikumība.

Tā kā procesuālais trūkums tika pieļauts lēmuma, ar kuru uzņēmumam tiek uzlikts sods par Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpumu, pieņemšanas pēdējā stadijā, šī lēmuma atcelšana neietekmē tā sagatavošanas darbu pirms stadijas, kurā šis trūkums tika konstatēts, spēkā esamību. Ja Komisija pieņem jaunu lēmumu ar būtībā identisku saturu un tas balstīts uz tiem pašiem iebildumiem, tai nav pienākuma veikt jaunas procesuālas darbības.

It īpaši Komisijai nevar pārmest, ka tā pirms jauna lēmuma pieņemšanas neveica jaunu attiecīgā uzņēmuma uzklausīšanu, nedeva tam iespēju no jauna izvirzīt savus argumentus vai tam nenosūtīja jaunu paziņojumu par iebildumiem.

Kas attiecas uz tādiem tiesību jautājumiem, kas var rasties saistībā ar EKL 233. panta piemērošanu, kā jautājumi par laika notecējumu, iespēja atsākt lietu, ar procedūras atsākšanu saistītā piekļuve lietas materiāliem, uzklausīšanas amatpersonas un padomdevējas komitejas iesaistīšanās, kā arī iespējamā Regulas Nr. 17 20. panta ietekme, tad arī tie neprasa jaunu uzklausīšanu tiktāl, ciktāl tie nemaina iebildumu saturu un vajadzības gadījumā tie var vienīgi tikt pakļauti vēlākai pārbaudei tiesā.

Turklāt, tā kā jauna uzklausīšana nebija nepieciešama, nebija nepieciešama arī jauna uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanās. No uzklausīšanas amatpersonai uzliktā uzdevuma satura izriet, ka attiecīgā iesaistīšanās katrā ziņā ir saistīta ar uzņēmumu uzklausīšanu saistībā ar iespējamā lēmuma pieņemšanu.

Turklāt, tā kā apstrīdētais lēmums neietver būtiskas izmaiņas salīdzinājumā ar atcelto lēmumu, Komisijai, kurai nebija pienākuma pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas atkārtoti uzklausīt attiecīgo uzņēmumu, nebija arī pienākuma no jauna konsultēties ar Konkurences ierobežojumu un monopoluzņēmumu padomdevēju komiteju.

Šo pašu iemeslu dēļ Komisijas locekļiem nodotajiem lietas materiāliem nebija jāietver jauns uzklausīšanas amatpersonas ziņojums un jauns konsultēšanās ar padomdevēju komiteju protokols.

(sal. ar 125., 126., 134., 135., 151., 153., 154., 161., 162., 168. un 174. punktu)

6. Koleģialitātes princips ir balstīts uz Komisijas locekļu vienlīdzību, piedaloties lēmuma pieņemšanā, un tostarp paredz, ka lēmumi tiek kopīgi apspriesti un ka visi kolēģijas locekļi ir kolektīvi atbildīgi politiskā ziņā par visiem pieņemtajiem lēmumiem. Šī principa ievērošana, it īpaši prasība visus lēmumus apspriest kopīgi, neizbēgami ir nozīmīga visiem tiesību subjektiem, uz kuriem attiecas to radītās tiesiskās sekas, tajā ziņā, ka tiem jābūt pārliecībai, ka lēmumus patiešām ir pieņēmusi kolēģija un ka tie precīzi atbilst tās gribai. Tā tas ir it īpaši attiecībā uz tiesību aktiem, kas skaidri kvalificēti kā lēmumi un ko Komisija pieņem attiecībā uz uzņēmumiem vai uzņēmumu apvienībām jautājumā par konkurences tiesību normu ievērošanu, un kuru mērķis ir konstatēt šo noteikumu pārkāpumu, izdot rīkojumus attiecībā uz šiem uzņēmumiem un tiem uzlikt finansiālas sankcijas.

Tikai tas vien, ka preses paziņojumā, kura autore nav Komisija un kuriem nav nekāda oficiāla rakstura, ir atsauce uz Komisijas pārstāvja paziņojumu, kurā ir precizēts datums, kurā tiks pieņemts lēmums konkurences jomā, un tā saturs, nav pietiekams, lai uzskatītu, ka Komisija ir pārkāpusi koleģialitātes principu. Tā kā komisāru kolēģiju šis paziņojums nekādā veidā nesaista, tā pēc kopīgas apspriedes var nolemt šādu lēmumu nepieņemt.

(sal. ar 175.–178. punktu)

7. Lai nodrošinātu gan tiesību un tiesisko attiecību stabilitāti, gan arī pareizu tiesvedību, ir svarīgi, lai tiesu nolēmumi, kas kļuvuši galīgi pēc tam, kad izsmelti visi pieejamie tiesību aizsardzības līdzekļi, vai pēc tam, kad beidzies šādiem aizsardzības līdzekļiem paredzētais termiņš, vairs nevarētu tikt apstrīdēti.

Res judicata spēks var būt šķērslis prasības pieņemamībai, ja prasība, par kuru pasludināts attiecīgais spriedums, ir bijusi starp tām pašām pusēm, tai ir bijis tas pats priekšmets un tai bijis tas pats pamats, un šie nosacījumi katrā ziņā ir kumulatīvi. Res judicata spēks attiecas vienīgi uz faktu un tiesību jautājumiem, kas faktiski ir tikuši izspriesti vai ko neizbēgami izspriež attiecīgajā ties as nolēmumā.

(sal. ar 196.–198. punktu)

8. Iestāde, kura pieņēmusi atcelto tiesību aktu, ir saistīta tikai tiktāl, ciktāl tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu sprieduma par akta atcelšanu izpildi. Process, kura mērķis ir aizstāt šādu aktu, tādējādi var atsākties tieši tajā brīdī, kad notika nelikumība.

Ja Komisijas lēmums, ar kuru uzņēmumam tiek uzlikts sods dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas dēļ, tiek atcelts tāpēc, ka šī lēmuma autentifikācija ir notikusi pēc tā paziņošanas, kas ir būtisku formas prasību pārkāpums EKL 230. panta izpratnē, Komisija var atsākt savu analīzi autentifikācijas stadijā, un tai nav jāpārbauda, vai tās secinājumi par konkrēto tirgu, ko tā bija izdarījusi, pieņemot pirmo lēmumu, joprojām ir spēkā, ņemot vērā faktiskos un tiesību apstākļus otrā lēmuma pieņemšanas laikā. Apgalvojums, ka atzinums par dominējošā stāvokļa pastāvēšanu izriet no konkrētā tirgus struktūras un tajā pastāvošās konkurences laikā, kad Komisija pieņem katru lēmumu, analīzes, nenozīmē, ka Komisijai apstrīdētā lēmuma pieņemšanas laikā visos gadījumos jāveic jauna konkrētā tirgus analīze. Komisijai šāda analīze nav jāveic tostarp tad, ja tā nav nepieciešama sprieduma, ar kuru lēmums tiek atcelts, izpildes nodrošināšanai.

(sal. ar 243.–245. punktu)

9. EKL 82. pantā paredzētais dominējošais stāvoklis attiecas uz tādu uzņēmuma ekonomiskās ietekmes situāciju, kas tam piešķir varu likt šķēršļus efektīvas konkurences saglabāšanai attiecīgajā tirgū, dodot tam iespēju ievērojamā mērā rīkoties neatkarīgi no saviem konkurentiem, to klientiem un, visbeidzot, patērētājiem. Šāds stāvoklis atšķirībā no monopola vai kvazimonopola situācijas neizslēdz zināmas konkurences pastāvēšanu, bet sniedz no tā labumu gūstošajam uzņēmumam iespēju ja ne gluži izlemt, tad vismaz ievērojami ietekmēt apstākļus, kādos šī konkurence attīstīsies, un katrā ziņā lielā mērā rīkoties, to neņemot vērā un tomēr neciešot zaudējumus no šādas attieksmes.

Dominējošā stāvokļa esamība parasti izriet no vairāku faktoru pastāvēšanas, kuri, atsevišķi ņemti, nebūtu katrā ziņā noteicošie. Dominējošā stāvokļa konkrētajā tirgū esamības pārbaude ir jāveic, pārbaudot vispirms minētā tirgus struktūru un pēc tam – konkurences stāvokli tajā.

Ļoti liela tirgus daļa, izņemot atsevišķus izņēmuma gadījumus, ir uzskatāma par dominējoša stāvokļa pastāvēšanas pierādījumu. Uzņēmums, kuram pieder ļoti liela tirgus daļa un kurš to kādu laiku saglabā ar ražošanas apjoma un piedāvājuma mēroga palīdzību, atrodas spēka pozīcijā, kas padara to par nenovēršamu tirdzniecības partneri, un tādējādi tas vismaz samērā ilgu laiku nodrošina sev rīcības brīvību, kas ir dominējoša stāvokļa īpaša pazīme.

Tādējādi 70–80 % liela tirgus daļa pati par sevi ir skaidra norāde par dominējoša stāvokļa esamību. Tāpat 50 % liela tirgus daļa pati par sevi, izņemot ārkārtējus apstākļus, ir pierādījums, ka pastāv dominējošs stāvoklis.

(sal. ar 254.–257. punktu)

10. Atlaižu sistēma, ar kuru tiek ierobežots tirgus, tiek uzskatīta par tādu, kas ir pretrunā EKL 82. pantam, ja to piemēro dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums. Tā tas ir gadījumā ar lojalitātes atlaidi, kas tiek piešķirta apmaiņai pret klienta apņemšanos visu vai gandrīz visu savām vajadzībām nepieciešamo iegādāties no dominējošā stāvoklī esošā uzņēmuma. Šāda atlaide ar finansiālu priekšrocību sniegšanu kavē, ka klienti savām vajadzībām nepieciešamo varētu iegādāties no konkurējošiem ražotājiem. Liedzot konkurentiem pieeju tirgum, šāda uzņēmuma rīcība var ietekmēt tirdzniecības plūsmas un konkurenci kopējā tirgū.

(sal. ar 296., 297. un 337. punktu)

11. Parasti tiek uzskatīts, ka kvantitatīvu atlaižu sistēmām, kas saistītas vienīgi ar pirkumu no dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma apjomu, nav EKL 82. pantā aizliegtās tirgus ierobežošanas ietekmes. Ja piegādātā daudzuma palielināšanās rezultātā piegādātājam samazinās izmaksas, tam ir tiesības, izmantojot labvēlīgāku tarifu, nodot šo samazinājumu tālāk savam klientam. Tādējādi tiek uzskatīts, ka kvantitātes atlaides atspoguļo dominējošā stāvoklī esošu uzņēmumu efektivitātes guvumus un apjomradītus ietaupījumus.

No tā izriet, ka ar atlaižu sistēmu, kurā atlaides lielums pieaug atkarībā no veikto pirkumu apjoma, netiek pārkāpti EKL 82. panta noteikumi, izņemot, ja atlaižu piešķiršanas kritēriji un kārtība parāda, ka sistēmas pamatā nav ekonomiski pamatots pretieguvums, bet gan ka tā, tāpat kā lojalitātes un mērķa atlaides, sliecas kavēt, ka klienti sev nepieciešamo iegādājas no konkurējošiem ražotājiem.

Lai noteiktu kvantitātes atlaižu sistēmas iespējami ļaunprātīgo raksturu, tādējādi jānovērtē visi apstākļi kopumā, tostarp atlaižu piešķiršanas kritēriji un kārtība, un jāpārbauda, vai atlaides ar tādu priekšrocību sniegšanu, kuru pamatā nav nekāda tās pamatojoša ekonomiska snieguma, sliecas pircējam atņemt vai ierobežot izvēles iespēju attiecībā uz piegādes avotiem, liegt konkurentu pieeju tirgum, darījumu partneriem piemērot nevienlīdzīgus noteikumus vai nostiprināt dominējošo stāvokli, izmantojot izkropļotu konkurenci.

(sal. ar 298.–300. punktu)

12. Tas, ka tirgū dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums, kas – pat pēc pircēju lūguma – saista tos ar pienākumu vai solījumu visu vai lielāko daļu no to vajadzībām nepieciešamā iegādāties no šī uzņēmuma, ir dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana EKL 82. panta izpratnē neatkarīgi no tā, vai attiecīgais pienākums ir paredzēts bez tālākiem noteikumiem vai arī apmaiņā pret atlaides piešķiršanu. Tāpat tas ir gadījumā, ja šis uzņēmums, nesaistīdams pircējus ar formālām saistībām, vai nu atbilstoši ar pircējiem noslēgtiem līgumiem, vai vienpusēji piemēro lojalitātes atlaižu sistēmu, proti, atlaides, kas ir saistītas ar nosacījumu, ka klients – neatkarīgi no savu pirkumu apjoma, vai tas būtu liels vai mazs, – visu vai lielāko daļu no savām vajadzībām nepieciešamā iegādājas no dominējošā stāvoklī esošā uzņēmuma. Šāda veida saistības par ekskluzīvu iegādi apmaiņā – vai bez tās – pret atlaidi vai lojalitātes atlaides piešķiršanu, lai pircēju stimulētu sev nepieciešamo iegādāties vienīgi no dominējošā stāvoklī esošā uzņēmuma, nav saderīgas ar mērķi nodrošināt neizkropļotu konkurenci kopējā tirgū, jo to pamatā nav šo apgrūtinājumu vai priekšrocību pamatojoša ekonomiska snieguma, bet gan tās sliecas pircējam atņemt vai ierobežot izvēles iespēju attiecībā uz piegādes avotiem un liegt ražotājiem pieeju tirgum.

(sal. ar 315. punktu)

13. Nosakot naudas sodu par konkurences tiesību pārkāpumu apmēru, Komisijai ir jāņem vērā ne tikai pārkāpuma smagums un īpašie apstākļi, kādi pastāv attiecīgajā gadījumā, bet arī apstākļi, kādos minētais pārkāpums ticis izdarīts, un jānodrošina savas darbības preventīvais raksturs, galvenokārt saistībā ar tāda veida pārkāpumiem, kas īpaši traucē sasniegt Kopienas mērķus. Turklāt, ja Komisija lēmumu pieņem, ievērojot Regulu Nr. 2988/74 attiecībā uz noilguma termiņiem procesuālās darbībās un sankciju piemērošanā konkurences jomā, kā arī saprātīga termiņa principu, tai nevar pārmest, ka tā ir kavējusies ar šī lēmuma pieņemšanu. Šādos apstākļos ar lēmumu, kas pieņemts pēc pirmā lēmuma atcelšanas, uzliktais naudas sods nav jāatceļ sakarā ar laiku, kas ir pagājis starp šo divu lēmumu pieņemšanu.

(sal. ar 354. un 355. punktu)

14. Ja Komisijas lēmums konkurences jomā tiek atcelts procesuālu noteikumu pārkāpuma dēļ, Komisijai ir tiesības pieņemt jaunu lēmumu, neuzsākot jaunu administratīvo procesu. Tā kā jaunā lēmuma saturs ir gandrīz identisks iepriekšējā lēmuma saturam un šie abi lēmumi balstīti uz to pašu pamatojumu, attiecībā uz naudas soda apmēra noteikšanu jaunajam lēmumam ir piemērojami noteikumi, kas bija spēkā iepriekšējā lēmuma pieņemšanas laikā. Komisija atsāk procedūru stadijā, kurā procesuālā kļūda bija tikusi pieļauta, un pieņem jaunu lēmumu, neveikdama jaunu lietas novērtēšanu, kurā tiktu ņemti vērā noteikumi, kas nepastāvēja pirmā lēmuma pieņemšanas laikā.

(sal. ar 366.–368. punktu)

15. Nosakot Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpumu, kuros ir vainojams uzņēmums, smagumu, lai noteiktu tam samērīgu naudas soda apmēru, Komisija var ņemt vērā īpaši lielo dažu pārkāpumu ilgumu, pārkāpumu, kuri attiecās uz visām vai gandrīz visām attiecīgā uzņēmuma precēm un daži no kuriem ietekmējuši visas dalībvalstis, skaitu un dažādību, īpašo tādu pārkāpumu smagumu, kas ir daļa no pārdomātas un konsekventas stratēģijas, kura vērsta uz to, lai ar dažādu veidu konkurentus izslēdzošas prakses palīdzību un klientu lojalitāti veicinošu politiku mākslīgi saglabātu vai nostiprinātu uzņēmuma dominējošo stāvokli tirgos, kuros kompetence jau bija ierobežota, īpaši kaitīgo ļaunprātīgās izmantošanas ietekmi uz konkurenci un priekšrocības, kuras uzņēmumam devuši tā izdarītie pārkāpumi.

Komisija pamatoti var par ārkārtīgi smagu kvalificēt tāda dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma praksi, kurš, piešķirot saviem klientiem atlaides virsapjomam un noslēdzot ar tiem lojalitāti veicinošus līgumus, uz ilgu laiku liedz visiem saviem konkurentiem pārdošanas iespējas un nodara ilgstošu kaitējumu tirgus struktūrai par sliktu patērētājiem.

(sal. ar 370., 372. un 374. punktu)

16. Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpuma smaguma pakāpes analīzē jāņem vērā iespējamā recidīva pastāvēšana. Dažās valsts tiesību sistēmās iekļautais recidīva jēdziens tiek izprasts tādējādi, ka persona ir pieļāvusi jaunus pārkāpumus pēc tam, kad ir bijusi sodīta par līdzīgiem pārkāpumiem. Pamatnostādnēs sodanaudas [naudas soda] noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, izmantota līdzīga domu gaita, atsaucoties uz “viena veida pārkāpumiem”. Tādējādi Komisija recidīva atzīšanai attiecībā uz uzņēmumu, kurš ļaunprātīgi izmanto dominējošo stāvokli, kāds tam ir tirgū 82. panta izpratnē, nevar kā atbildību pastiprinošu apstākli izmantot agrāku aizliegtu vienošanos, kas saistītas ar EKL 81. pantu, praksi, kas turklāt ir ļoti atšķirīga no prakses, kas veido EKL 82. panta pārkāpumu.

(sal. ar 377.–381. punktu)

17. Konkurences jomā, ja uzņēmumam saistībā ar garantiju sniegšanu attiecībā uz lēmumā, ko Kopienu tiesa vēlāk atcēlusi, uzliktā naudas sodu samaksu un, lai pierādītu, ka šis lēmums bija nelikumīgs, ir radušies izdevumi, Komisijai nav pienākuma šos izdevumus ņemt vērā, nosakot naudas soda apmēru lēmumā, kas pieņemts pēc sprieduma par [pirmā lēmuma] atcelšanu, jo uzņēmums var lūgt tos atlīdzināt, ceļot prasību par zaudējumu atlīdzību.

(sal. ar 383. punktu)

18. Lai Līguma konkurences tiesību normu pārkāpumu varētu uzskatīt par tādu, kas izdarīts ar nodomu, nav nepieciešams, lai uzņēmums apzinātos, ka tas pārkāpj šajās normās paredzēto aizliegumu; pietiek ar to, ka tas nevarēja nezināt, ka konkrētās rīcības mērķis vai sekas bija konkurences ierobežošana kopējā tirgū.

(sal. ar 412. punktu)

19. Nosakot naudas soda apmēru, apstākļiem, kas attiecas uz rīcības mērķi, var būt lielāka nozīme nekā tiem, kuri attiecas uz tās sekām.

(sal. ar 435. punktu)

20. Lai gan par Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpumu uzliktajam naudas sodam jābūt samērīgam ar pārkāpuma ilgumu un ar citiem elementiem, kas varētu tikt ņemti vērā pārkāpuma smaguma novērtējumā, starp kuriem ir arī attiecīgā uzņēmuma iespējamā peļņa no šiem darījumiem, tas, ka uzņēmums nav guvis nekādu labumu no pārkāpuma, neliedz uzlikt naudas sodu, citādi sodam nebūtu preventīvā rakstura. No tā izriet, ka Komisijai, nosakot naudas soda apmēru, nav pienākuma ņemt vērā, ka no minētā pārkāpuma nav gūta peļņa. Turklāt ar pārkāpumu saistīta finansiāla labuma neesamība nevar tikt uzskatīta par atbildību mīkstinošu apstākli.

(sal. ar 443. punktu)

21. Komisija, novērtējot EKL 81. vai 82. panta pārkāpuma smagumu, var izmantot slepenību kā atbildību pastiprinošu apstākli. Tomēr no tā nevar secināt, ka slepenības neesamība būtu atbildību mīkstinošs apstāklis.

(sal. ar 446. un 447. punktu)