LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 45/22

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 13. septembra spriedumu lietā T-566/08 Total Raffinage Marketing/Komisija 2013. gada 4. decembrī iesniedza Total Marketing Services, kas ir Total Raffinage Marketing tiesību pārņēmēja

(Lieta C-634/13 P)

2014/C 45/38

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Total Marketing Services, kas ir Total Raffinage Marketing tiesību pārņēmēja (pārstāvji — A. Vandencasteele, C. Lemaire, S. Naudin, avocats)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi:

— atcelt apstrīdēto spriedumu, jo Vispārējā tiesa ir nepamatoti izslēgusi Total Marketin Services (turpmāk tekstā — “TMS”) piedalīšanās izbeigšanu pārkāpumā pēc 2004. gada 12. maija;

— atcelt pārsūdzēto spriedumu, jo Vispārējā tiesa ir nepamatoti neņēmusi vērā visas atšķirības nepamatotajā attieksmē starp TMS un Repsol saistībā ar to piedalīšanās pārkāpumā ilgumu;

— atcelt pārsūdzēto spriedumu, jo Vispārējā tiesa ir nepamatoti neņēmusi vērā TMS piedalīšanās pārkāpumā pārtraukumu no 2000. gada 26. maija līdz 2001. gada 27. jūnijam;

— atcelt pārsūdzēto spriedumu, jo Vispārējā tiesa nav atbildējusi uz pamatu par to, ka nav izvērtēti pierādījumi par TMS konkurējošo rīcību tirgū;

— pieņemt galīgo nolēmumu saskaņā ar Tiesas Statūtu 61. pantu un šajā ziņā atcelt lēmumu, ciktāl tas attiecas uz TMS, un, īstenojot savu neierobežoto kompetenci, samazināt TMS uzlikto naudas sodu;

— gadījumā, ja Tiesa nepieņemtu galīgo nolēmumu šajā lietā, lēmumu par tiesāšanās izdevumiem atlikt un nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējā tiesai atkārtotai izskatīšanai saskaņā ar Tiesas spriedumu;

— visbeidzot, saskaņā ar Reglamenta [184]. pantu piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus gan Vispārējā tiesā, gan Tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

Lai pamatotu savu apelācijas sūdzību, apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus.

Pirmajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 101. pantu, pierādījumu sniegšanas noteikumus, nevainīguma prezumpcijas principu un tiesiskās noteiktības principu, kā arī pienākumu norādīt pamatojumu, nospriežot, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja ir piedalījusies pārkāpumā no 2004. gada 12. maija līdz 2005. gada 28. aprīlim, pamatojoties uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nav pierādījusi, ka tā bija publiski distancējusies no aizliegtās vienošanās šajā laikā.

Ar savu otro pamatu, kuram ir divas daļas, apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Vispārējā tiesa, pirmkārt, ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu un nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, un, otrkārt, ka tā ir sagrozījusi dokumentālos pierādījumus saistībā ar TMS un Repsol saņemtajiem ielūgumiem, jo Vispārējā tiesa esot izslēgusi jebkādu TMS izstāšanos no aizliegtās vienošanās pēc 2004. gada 11.–12. maija sanāksmes, bet ir akceptējusi Repsol izstāšanos pēc 2004. gada 3.–4. augusta sanāksmes.

Ar savu trešo pamatu, kuram ir divas daļas, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 101. pantu, pierādījumu sniegšanas noteikumus, nevainīguma prezumpcijas principu un tiesiskās noteiktības principu, kā arī nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, nospriežot, ka TMS nebija pārtraukusi piedalīšanos pārkāpumā laikā no 2000. gada 26. maija līdz 2001. gada 26. jūnijam, pamatojoties uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nav pierādījusi, ka tā bija publiski distancējusies no aizliegtās vienošanās šajā laikā.

Visbeidzot, ar savu ceturto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principu, sodu un sankciju individualizācijas principu, kā arī nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, jo Vispārējā tiesa esot noraidījusi bez izvērtēšanas pamatu par to, ka nav ņemti vērā TMS pierādījumi par konkurējošo rīcību.