ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2010. gada 28. oktobrī

Lieta F-31/09

Isabelle Noël

pret

Eiropas Savienības Padomi

Civildienests – Ierēdņi – Klasificēšana pakāpē – Vietējie darbinieki, kuri iecelti ierēdņa amatā – Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 10. pants – PDNK pielikuma 3. pants

Priekšmets Prasība, kas ir celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru I. Noël lūdz atcelt iecēlējiestādes 2006. gada 13. novembra lēmumu, ar ko viņa iecelta pārbaudāmo ierēdņu amatā AST 1 pakāpes pirmajā līmenī, ciktāl šis lēmums ietekmē karjeras virzību no AST 1 pakāpes uz AST 7 pakāpi

Nolēmums Prasību noraidīt. Prasītāja sedz savus un atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Klasificēšana pakāpē – Vietējais darbinieks, kurš iekšējā konkursa rezultātā iecelts ierēdņa amatā

(Civildienesta noteikumu 31. pants, XIII pielikuma 10. pants, Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 1. panta 1. un 3. punkts)

Vienlīdzīgas attieksmes princips nav pārkāpts, ja atšķirības attieksmē pret dažādu kategoriju ierēdņiem ir attaisnotas, pamatojoties uz objektīviem un saprātīgiem kritērijiem un šīs atšķirības ir samērīgas ar to mērķi. Šo principu piemēro pēc analoģijas gadījumā, kad atšķirīgas situācijas tiek risinātas vienādi.

Civildienesta reformas mērķis bija apvienot agrākās B, C un D kategorijas vienā AST funkciju grupā. Lai ņemtu vērā atšķirības, pieņemot darbā šajās kategorijās, bija paredzēts, ka to ierēdņu, kuri ietilpst agrākajās C un D kategorijās, karjera tiks ierobežota līdz noteiktai pakāpei, attiecīgi no AST 1 līdz AST 7 un no AST 1 līdz AST 5, tomēr konkrētajiem ierēdņiem bija iespēja piedalīties atestācijas procedūrā, lai tie varētu tikt paaugstināti amatā ārpus šīm pakāpēm. Ņemot vērā šos apsvērumus, tas, ka iestāde pielīdzina vietējos darbiniekus, kuri ir iecelti ierēdņa amatā iekšējā konkursa rezultātā, piemērojot Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības pielikuma 3. pantu, agrāko C un D kategorijas ierēdņiem, atkarībā no šo vietējo darbinieku veiktajiem pienākumiem, lai noteiktu, kādu karjeras virzību attiecībā uz tiem piemērot, ir attaisnots ar objektīviem un saprātīgiem kritērijiem, proti, izvairīšanos no tā, lai pret vietējiem darbiniekiem, kuri pilda tādus pašus pienākumus kā agrākajās C un D kategorijās ietilpstošie ierēdņi, tiktu piemērota labvēlīgāka attieksme. Turklāt šajā identiskajā attieksmē pret vietējiem darbiniekiem, kuri kļuvuši par ierēdņiem, un ierēdņiem, kuri ietilpa agrākajās C un D kategorijās, tiek ievērota samērīguma prasība, jo iestādei Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 10. panta piemērošanas vajadzībām ir jānosaka, kurai agrākās nomenklatūras kategorijai pielīdzināt katru vietējo darbinieku atkarībā no viņa veiktajiem pienākumiem.

(skat. 21. punktu)

Atsauce

Civildienesta tiesa: 2007. gada 19. jūnijs, F-54/06 Davis u.c./Padome, Krājums-CDL, I-A-1-165. un II-A-1-911. lpp., 64. punkts un tajā minētā judikatūra.
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2010. gada 4. februārī

Lieta F-15/08

Valérie Wiame

pret

Eiropas Komisiju

Civildienests – Atklāts konkurss – Neiekļaušana rezerves sarakstā – Nepietiekams vērtējums – Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AST/7/05 – Pierādījumu sniegšana – Interese celt prasību

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar ko V. Viama [V. Wiame] lūdz atcelt konkursa EPSO/AST/7/05 atlases komisijas lēmumu, ar kuru viņai piešķirts tāds vērtējums, kas ir nepietiekams, lai viņa tiktu iekļauta rezerves sarakstā

Nolēmums Prasību noraidīt. Prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Prasība – Nelabvēlīgs akts – Lēmums, kas pieņemts, pārskatot iepriekšēju lēmumu

(Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts un 91. panta 1. punkts)

2. Iestāžu akti – Likumības prezumpcija – Norādes, kas var būt pamats šaubām par akta likumību

1. Ja kandidāts, kura lūgums ļaut viņam piedalīties Kopienas konkursā ir ticis noraidīts, lūdz pārskatīt šo lēmumu, vienīgi atlases komisijas lēmums, ko tā pieņem pēc pārskatīšanas, ir nelabvēlīgs akts. Līdz ar to kandidāts savus prasījumus vērš pret šo lēmumu.

(skat. 20. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 2006. gada 13. decembris, T-173/05 Heus/Komisija, Krājums-CDL, I-A-2-329. un II-A-2-1695. lpp., 19. punkts.

Civildienesta tiesa: 2007. gada 13. decembris, F-73/06 Van Neyghem/Komisija, Krājums-CDL, I-A-1-441. un II-A-1-2515. lpp., 39. punkts.

2. Pirmkārt, administratīvam aktam ir piemērojama likumības prezumpcija, un, otrkārt, pierādīšanas pienākums principā ir tam, kurš apgalvo, ka administratīvais akts ir nelabvēlīgs, līdz ar to prasītājam ir pienākums iesniegt vismaz pietiekami precīzas, objektīvas un atbilstošas norādes, lai apliecinātu to faktu patiesumu un ticamību, ar kuriem pamatoti tā apgalvojumi. Līdz ar to prasītājam, kura rīcībā nav ne pierādījuma, ne pat norāžu kopuma, ir jāpieņem likumības prezumpcija, kas attiecas konkursu jomā pieņemtajiem lēmumiem, un tas nevar pieprasīt Civildienesta tiesai, lai tā pati izvērtētu veiksmīgo kandidātu pieteikumus nolūkā pārbaudīt, vai daži no veiksmīgajiem kandidātiem pie konkursa nav pielaisti prettiesiski.

(skat. 21. punktu)

Atsauces

Tiesa: 2001. gada 6. marts, C-274/99 P Connolly/Komisija, Recueil, I-1611. lpp., 113. un 114. punkts.

Pirmās instances tiesa: 1996. gada 19. novembris, T-272/94 Brulant/Parlaments, Recueil FP, I-A-513. un II-1397. lpp., 35. punkts; 2000. gada 13. jūlijs, T-157/99 Griesel/Padome, Recueil FP, I-A-151. un II-699. lpp., 25. punkts.
LV
Jud ikatūr askrājums
ECLI:EU:F:2010 :7 1CIVILDIENESTA TIESAS S PRIEDUM S
(otrā palāta)
2010 . gada 4 . februārī
Lieta F-15/08
Valérie W iame
pret
Eiropas Komisiju
Civildienests — Atklāts kon kurss — Neiekļaušana rezerves sarakstā — Nepietiekams vērtējums — 
Paziņojums par atklāto kon kursu EPSO/AST/7/05 — Pierādījumu sniegšana — Interese celt prasību
PriekšmetsPrasība, kas celta saskaņā ar E KL 236 . pantu un EAEKL 152 . pantu un ar ko V . Viama 
[V. Wiame] lūdz atcelt kon kursa EPSO/AST/7/05 a tlases ko misijas lēmumu, ar ku ru 
viņai piešķirts tāds vērtējums, kas ir n epietiekams, lai viņa tiktu iekļauta rezerves sarakstā
NolēmumsPrasību no raidīt. Prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. Komisija sedz savus 
tiesāšanās izdevumus pati.
Kopsavilkums
1. Ierēdņi — Prasība — Nelabvēlīgs akts — Lēmums, kas pieņemts, pārskatot iepriekšēju lēmumu
(Civildienesta noteikumu 90 . panta 2. punkts un 91 . panta 1. punkts)
2. Iestāžu akti — Likumības prezumpcija — Norādes, kas var būt pamats šaubām par akta likumību
1. Ja ka ndidāts, kura lūgums ļaut viņam piedalīties Kopienas kon kursā ir t icis no raidīts, lūdz pārskatīt 
šo lēmumu, vienīgi atlases ko misijas lēmums, ko t ā pieņem p ēc pārskatīšanas, ir n elabvēlīgs akts. Līdz 
ar to ka ndidāts savus prasījumus vērš pret šo lēmumu.
(skat. 20 . punktu)
Atsauces
Pirmās instances tiesa: 2006 . gada 13 . decembris, T-173/05 H eus/Komisija, Krājums-CDL, I-A-2-329. un 
II-A-2-1695 . lpp., 19. punkts.
Civildienesta tiesa: 2007 . gada 13 . decembris, F-73/06 V an N eyghem/Komisija, Krājums-CDL, I-A-1-441. un 
II-A-1-2515 . lpp., 39. punkts.
2. Pirmkārt, ad ministratīvam aktam ir p iemērojama likumības prezumpcija, un, otrkārt, pierādīšanas 
pienākums principā ir t am, kurš apgalvo, ka ad ministratīvais akts ir n elabvēlīgs, līdz ar t o prasītājam ir 
pienākums iesniegt vismaz pietiekami precīzas, objektīvas un atbilstošas no rādes, lai apliecinātu to 
faktu patiesumu un ticamību, ar ku riem p amatoti tā apgalvojumi. Līdz ar t o prasītājam, kura rīcībā
2 ECLI:EU:F:2010 :7KOPSAVILKUMS—LIETAF-15/08
WIAME/KOMISIJA
 nav ne pierādījuma, ne pat no rāžu ko puma, ir j āpieņem l ikumības prezumpcija, kas attiecas kon kursu 
jomā pieņemtajiem l ēmumiem, un tas nevar p ieprasīt Civildienesta tiesai, lai tā pati izvērtētu 
veiksmīgo ka ndidātu pieteikumus no lūkā p ārbaudīt, vai da ži no ve iksmīgajiem ka ndidātiem p ie 
konkursa nav pielaisti prettiesiski.
(skat. 21 . punktu)
Atsauces
Tiesa: 2001 . gada 6 . marts, C-274/99 P Connolly/Komisija, Recueil, I-1611 . lpp., 113 . un 114 . punkts.
Pirmās instances tiesa: 1996 . gada 19 . novembris, T-272/94 B rulant/Parlaments, Recueil FP, I-A-513. un II- 1397 . lpp., 
35. punkts; 2000 . gada 13 . jūlijs, T-157/99 G riesel/Padome, Recueil FP, I-A-151. un II- 699. lpp., 25. punkts.
Staff case summary



Staff case summary

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Pārsūdzība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Termiņi – Termiņa sākums

(Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts)

2. Ierēdņi – Pensijas – Tiesību uz pensiju iegūšana

(Civildienesta noteikumu 50. pants)

1. Lai lēmums būtu atbilstoši paziņots Civildienesta noteikumu izpratnē, jābūt paziņotam tā adresātam un tam ir bijis jābūt iespējai atbilstoši iepazīties ar tā saturu.

Iestādei, kas atsaucas uz termiņa nokavējumu, kurš noteikts Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktā, saskaņā ar kuru sūdzības ir jāiesniedz trīs mēnešu laikā, sākot no “dienas, kad par lēmumu paziņo attiecīgajai personai, bet nekādā gadījumā ne vēlāk kā no dienas, kad persona šo paziņojumu ir saņēmusi, ja pasākums attiecas uz noteiktu personu”, ir jāsniedz pierādījumi par datumu, sākot no kura sākās iepriekš minētais termiņš.

Ja pierādījums, ka lēmuma adresāts ir lietderīgi iepazinies ar tā saturu, nevar izrietēt no vienkāršām norādēm, tad citi apstākļi bez formālas minētā lēmuma paziņošanas, tādi kā saņēmēja e‑pasts, no kura izriet, ka viņš ir lietderīgi iepazinies ar lēmumu, var būt par šādu pierādījumu.

(skat. 41.–44. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1976. gada 15. jūnijs, 5/76 Jänsch /Komisija, Recueil , 1027. lpp., 10. punkts; 1980. gada 5. jūnijs, 108/79 Belfiore /Komisija, Recueil , 1769. lpp., 7. punkts.

Pirmās instances tiesa: 1993. gada 8. jūnijs, T‑50/92 Fiorani /Parlaments, Recueil , II‑555. lpp., 16. punkts; 1997. gada 3. jūnijs, T‑196/95 H /Komisija, Recueil FP , I‑A‑133. un II‑403. lpp., 32.–35. punkts; 2002. gada 27. septembris, T‑254/01 Di Pietro /Revīzijas palāta, Recueil FP , I‑A‑177. un II‑929. lpp., 25.–27. punkts.

Civildienesta tiesa: 2007. gada 20. aprīlis, F‑13/07 L / EMA , Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 29.–32. punkts; 2007. gada 25. aprīlis, F‑71/06 Lebedef-Caponi /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 34. punkts.

2. No Civildienesta noteikumu 50. panta pēdējās daļas formulējuma skaidri izriet, ka tiesības uz pensiju pienākas A 1 un A 2 pakāpes ierēdņiem, kuri ir atvaļināti dienesta interesēs, tiem nepiemērojot jauno Civildienesta noteikuma VIII pielikuma 9. pantā paredzēto samazinājumu, ar nosacījumu, ka, beidzoties periodam, kura laikā ir tiesības saņemt 50. punktā minēto kompensāciju, ierēdnis ir sasniedzis 55 gadu vecumu.

50. panta pēdējā daļa ir jāinterpretē gramatiski vēl jo vairāk tāpēc, ka, pirmkārt, šai tiesību normai ir izņēmuma raksturs attiecībā pret vispārējām tiesību normām par izdienas pensijas aprēķināšanu un tātad tā ir šauri interpretējama, un, otrkārt, tiesību normas, kurās ir noteiktas tiesības uz finanšu pabalstiem, ir šauri interpretējamas.

(skat. 62., 64. un 65. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 2003. gada 18. septembris, T‑211/02 Lebedef u.c./Komisija, Recueil FP , I‑A‑211. un II‑1037. lpp., 38. punkts un tajā minētā judikatūra; 2004. gada 16. decembris, T‑11/02 Pappas /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑381. un II‑1773. lpp., 53. punkts.

Civildienesta tiesa: 2006. gada 14. decembris, F‑10/06 André /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑183. un II‑A‑1‑755. lpp., 34.–36. punkts.
Staff case summary



Staff case summary

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Konkurss – Pielaišanas nosacījumi – Konkursa paziņojumā paredzētie nosacījumi – Administrācijas rīcības brīvība

(Civildienesta noteikumu III pielikums)

2. Tiesvedība – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Formas prasības – Civildienesta tiesā izvirzīto pamatu un argumentu sīks izklāsts

(Tiesas Statūtu 21. panta pirmā daļa un I pielikuma 7. panta 3. punkts; Civildienesta tiesas reglamenta 35. panta 1. punkta e) apakšpunkts)

1. Kaut arī atlases komisijai ir rīcības brīvība, tai ir saistošs paziņojuma par konkursu saturs, it īpaši – tajā noteiktie pielaišanas nosacījumi. Principā tas pats attiecas uz administrāciju, kurai tādējādi ir pienākums ievērot pieteikuma veidlapu pielaišanas nosacījumus, citādi tā pārkāpj vienlīdzīgas attieksmes principu.

(skat. 46. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 2004. gada 25. marts, T‑145/02 Petrich /Komisija, Recueil FP, I‑A‑101. un II‑447. lpp., 34. punkts.

Civildienesta tiesa: 2006. gada 11. jūlijs, F‑12/05 Tas /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑79. un II‑A‑1‑285. lpp., 43. punkts.

2. Saskaņā ar Civildienesta tiesas Reglamenta 35. panta 1. punkta e) apakšpunktu prasības pieteikumā jābūt izklāstītiem izvirzītajiem faktiskajiem un tiesiskajiem pamatiem un argumentiem. Šiem elementiem ir jābūt pietiekami skaidriem un precīziem, lai atbildētājs varētu sagatavoties aizstāvībai un lai Civildienesta tiesa varētu izlemt lietu attiecīgā gadījumā bez papildu informācijas. Lai prasību varētu atzīt par pieņemamu, nolūkā nodrošināt tiesisko drošību un pareizu tiesvedību galvenajiem faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem, ar kuriem prasība pamatota, jāizriet – vismaz kopsavilkuma veidā, bet tomēr loģiski un saprotami – no paša prasības pieteikuma teksta. Tā tas vēl jo vairāk ir tāpēc, ka saskaņā ar Tiesas Statūtu I pielikuma 7. panta 3. punktu tiesvedības rakstiskā daļa Civildienesta tiesā principā sastāv tikai no vienas procesuālo dokumentu apmaiņas, ja vien Civildienesta tiesa nav pieņēmusi pretēju lēmumu. Šī pēdējā tiesvedības īpatnība Civildienesta tiesā izskaidro to, kāpēc atšķirībā no Tiesas Statūtu 21. panta pirmajā daļā attiecībā uz Vispārējo tiesu un Tiesu paredzētais pamatu un argumentu izklāsts prasības pieteikumā nevar būt kopsavilkuma veidā. Šādas elastības sekas praksē būtu lielas daļas lietderības liegšana speciālajam un vēlākajam Tiesas Statūtu pielikumā paredzētajam noteikumam.

(skat. 49. un 50. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 1993. gada 28. aprīlis, T‑85/92 De Hoe /Komisija, Recueil , II‑523. lpp., 20. punkts; 1999. gada 21. maijs, T‑154/98 Asia Motor France u.c./Komisija, Recueil , II‑1703. lpp., 42. punkts; 1999. gada 15. jūnijs, T‑277/97 Ismeri Europa /Revīzijas palāta, Recueil , II‑1825. lpp., 29. punkts.

Civildienesta tiesa: 2008. gada 26. jūnijs, F‑1/08 Nijs /Revīzijas palāta, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 25. punkts, spriedums pārsūdzēts Vispārējā tiesā, lieta T‑376/08 P.
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta)

2009. gada 27. oktobrī

Lieta F‑61/07

Gerhard Bauch

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Civildienests – Pagaidu darbinieki – Atlaišanas pabalsts – Juridiskā būtība

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru G. Bauch lūdz atcelt Komisijas 2006. gada 9. oktobra lēmumu noraidīt viņa lūgumu, lai būtībā tiktu grozīts apliecinājums, kas viņam ticis piešķirts saistībā ar atlaišanas pabalstu, ko viņš bija saņēmis 1994. gadā pēc pagaidu darbinieka līguma izbeigšanās

Nolēmums Prasību noraidīt. Lietas dalībnieki sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Pagaidu darbinieki – Atlaišanas pabalsts – Saikne ar tiesībām uz izdienas pensiju

(Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 1. punkts un 12. pants)

2. Ierēdņi – Pagaidu darbinieki – Atlaišanas pabalsts – Aprēķināšana

1. Kaut gan atlaišanas pabalstam pašam par sevi nav saiknes ar izdienas pensiju, no agrāko Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta izriet, ka atlaišanas pabalsts ir paredzēts ierēdņiem vai darbiniekiem, kas saistībā ar ikmēneša maksājumiem, kuri atskaitīti no viņu atalgojuma, ir ieguvuši rudimentāras tiesības uz izdienas pensiju, bet kas nevar saņemt faktisku Kopienu izdienas pensiju, jo viņu dienests ir bijis mazāks par desmit gadiem, ne arī gūt labumu no Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 1. punkta redakcijā, kas bija spēkā līdz 2004. gada 30. aprīlim. Turklāt summa, kas izmaksāta saskaņā ar šo pašu Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta b) punktu un kas ir viena no divām pagaidu darbinieku atlaišanas pabalsta sastāvdaļām, tiek aprēķināta, pamatojoties summu, kuras ieturētas no šo darbinieku pamatalgas saistībā ar viņu iemaksām pensijas veidošanu, apmēru, kuram pieskaitīti procenti pēc likmes 3,5 % gadā. Tādēļ nevar tikt atzīts, ka atlaišanas pabalstam nav nekādas saistība ar tiesībām uz izdienas pensiju.

(skat. 51.–56. punktu)

2. Vienkārši tas, ka atlaišanas pabalsts kā kompensācija tiek izmaksāts darbiniekiem, kas ieguvuši rudimentāras tiesības uz izdienas pensiju, bet kas nevar faktiski saņemt izdienas pensiju, obligāti nenozīmē to, ka šāda pabalsta apmēram ir obligāti jāatbilst viņu rudimentāro tiesību uz izdienas pensiju aktuārajam ekvivalentam.

(skat. 60. punktu)
Staff case summary



Staff case summary

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Izdevumu atlīdzināšana – Iekārtošanās pabalsts – Pagaidu darbinieki

(Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. panta 1. punkts; Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 24. pants)

2. Ierēdņi – Izdevumu atlīdzināšana – Dienas nauda – Piešķiršanas nosacījumi – Pārbaudāmais ierēdnis, kas saņēmis iekārtošanās pabalstu kā pagaidu darbinieks – Izslēgšana

(Civildienesta noteikumu 71. pants; VII pielikuma 5. un 10. pants; Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 24. panta 1. punkts)

1. Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 24. pantā iekārtošanās pabalsta maksāšanu pagaidu darbiniekiem Kopienu likumdevējs paredz, pamatodamies uz pieņēmumu, ka pagaidu darbinieki, kuru paredzamais nodarbinātības ilgums ir vismaz viens gads, pat ja viņiem nav tādas drošības par darbavietas saglabāšanu, kāda ir amatā apstiprinātam ierēdnim, var vēlēties pastāvīgi un ilglaicīgi integrēties savā dienesta vietā. Lai segtu no šādai integrācijai veltītajiem pūliņiem izrietošās izmaksas, pagaidu darbiniekiem, lai arī tikai daļēji gadījumā, ja paredzamais nodarbinātības ilgums ir mazāks par trīs gadiem, maksā iekārtošanās pabalstu.

(skat. 20. punktu)

2. Vienkārši salīdzinot Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. un 10. pantu, redzams, ka tajos personai, kura saskaņā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 24. panta 1. punktu kā pagaidu darbinieks saņēmusi iekārtošanās pabalstu, vēlāk, tiekot ieceltai par pārbaudāmo ierēdni, neatkarīgi no dienesta attiecību regulējuma maiņas ir liegts pieprasīt tiesības uz dienas naudu. Tā kā iekārtošanās pabalsta piešķiršana ir pakārtota ieinteresētās personas dzīvesvietas pārcelšanai uz dienesta vietu, kādas citas finansiālas priekšrocības, kā, piemēram, dienas naudas, saņemšanai viņa vēlāk nevar pamatoties uz to, ka viņas iekārtošanās dienesta vietā atšķirībā no viņas izcelsmes vietas valstī esošās “īstenās” dzīvesvietas ir īslaicīga.

Tiktāl, ciktāl, lai saņemtu iekārtošanās pabalstu, ieinteresētā persona ir veikusi ar zvērestu apliecinātu paziņojumu, lai pierādītu savas dzīvesvietas atrašanos dienesta vietā, šim paziņojumam pievienojot vajadzīgos apliecinošos dokumentus, administrācija ir tiesīga no uzticības attiecībām, kurām jābūt starp iestādi un tās ierēdņiem, izrietošu apsvērumu dēļ, kā arī labas administratīvās pārvaldības apsvērumu dēļ no jauna neizskatīt jautājumu par minētās ieinteresētās personas dzīvesvietu, kad tā lūdz dienas naudas piešķiršanu.

(skat. 27. un 30. punktu)
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)

2008. gada 3. aprīlī

Lieta F‑68/06

Reint J. Bakema

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Civildienests – Līgumdarbinieki – Klasificēšana pakāpē – IV funkciju grupa – Diploms – Profesionālā pieredze

Priekšmets: Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru Komisijas līgumdarbinieks R. Dž. Beikema [R. J. Bakema] lūdz, pirmkārt, atcelt institūcijas, kas ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, lēmumu, ar kuru noraidīta viņa sūdzība par lēmumu, ar kuru minētā institūcija viņu bija kvalificējusi IV funkciju grupas 14. pakāpes 1. līmenī saskaņā ar līgumdarbinieka līgumu, kas tika parakstīts 2005. gada 25. oktobrī un stājās spēkā tā paša gada 1. novembrī, kā arī uzdot Komisijai viņu klasificēt IV funkciju grupas 16. pakāpē un, otrkārt, piespriest izmaksāt atbilstīgu summu kā zaudējumus.

Nolēmums: Atcelt institūcijas, kas ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, lēmumu klasificēt prasītāju IV funkciju grupas 14. pakāpes 1. līmenī saskaņā ar 2005. gada 25. oktobrī parakstīto līgumu starp Komisiju un viņu kā līgumdarbinieku. Prasību pārējā daļā noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

Kopsavilkums

Ierēdņi – Līgumdarbinieki – Klasificēšana

(Civildienesta noteikumu 5. panta 3. punkta b) apakšpunkts; Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 82. panta 2. punkts)

Piemērojot Vispārīgo īstenošanas noteikumu par procedūrām, kas reglamentē līgumdarbinieku pieņemšanu darbā un darbu Komisijā, 7. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 3. punktu, kuros paredzēta šo darbinieku klasificēšana atkarībā no atbilstošās profesionālās pieredzes ilguma, ko aprēķina no datuma, kurā attiecīgā persona ir izpildījusi minimālās kvalifikācijas prasības pieņemšanai darbā, Komisija nevar atteikties ņemt vērā diplomu, iepriekš neizvērtējot ar minēto diplomu apliecinātās izglītības programmas saturu un nepārbaudot, vai ar šo diplomu var apliecināt pabeigtās universitātes studijas, – pretējā gadījumā tā pārkāptu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 82. panta 2. punkta c) apakšpunkta, saskaņā ar kuru, lai pieņemtu darbā par IV funkciju grupas līgumdarbinieku, nepieciešams vismaz izglītības līmenis, kas atbilst pabeigtām vismaz trīs gadu universitātes studijām, kas apliecinātas ar diplomu, saturu, kas kļūst skaidrāks, ja tiek ņemts vērā Civildienesta noteikumu 5. panta 3. punkta b) apakšpunkts, kurā ietverta tāda pati prasība ierēdņiem, – to attiecīgo formulējumu identiskuma dēļ.

(skat. 41. un 42. punktu)