ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
46.

Turklāt Īrija norāda, ka Direktīvas 95/46 tās 3. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā un Direktīvas 2002/58 1. panta 3. punktā no to piemērošanas jomas esot skaidri izslēgti pasākumi, uz kuriem neattiecas EKL, t.i., pasākumi attiecībā uz sabiedrisko drošību, aizsardzību un valsts drošību, kā arī valsts pasākumi krimināltiesību jomā. Direktīvā 2006/24 šāda veida izņēmumi neesot noteikti. Gluži pretēji, jomas, kas neietilpst Direktīvas 95/46 un Direktīvas 2002/58 piemērošanas jomā, esot iekļautas Direktīvas 2006/24 piemērošanas jomā, kā to skaidri parādot Direktīvas 2006/24 1. panta 1. punkta tiesību norma. Pat ja tā nav Direktīvas 95/46 un Direktīvas 2002/58 gadījumā, EKL 95. panta kā Direktīvas 2006/24 juridiskā pamata izvēli varot apstrīdēt, jo līdz ar to šajā direktīvā esot iekļautas jomas, kas ir skaidri izslēgtas no iepriekšējām direktīvām.
31.

Pirmās instances tiesa turpinājumā pārbaudīja otro judikatūrā izstrādāto nosacījumu, saskaņā ar kuru apstrīdētā tiesību akta ieviešanai ir jābūt automātiskai un jāizriet no Kopienu tiesiskā regulējuma. Līdz ar to tā pārsūdzētā rīkojuma 55.–58. punktā izvērtēja pienākumu, kas dalībvalstīm uzlikti atbilstoši Direktīvas 4. panta 4. un 5. punktam un 6. pantam, saturu. Pirmās instances tiesa secināja: “59 Interpretējot iepriekš minētos attiecīgo dalībvalstu pienākumus, kas ir saistoši, tiklīdz ar apstrīdēto lēmumu ir noteiktas Kopienas nozīmes teritorijas, ir jākonstatē, ka neviens no pienākumiem nav tieši piemērojams prasītājiem [zemes īpašniekiem, kas ir fiziskas personas]. Visiem šiem pasākumiem ir nepieciešama akta pieņemšana no attiecīgās dalībvalsts puses, lai precizētu, kādā veidā tā paredz īstenot attiecīgo pienākumu, neatkarīgi no tā, vai jautājums ir par vajadzīgajiem aizsardzības pasākumiem ([..] Direktīvas 6. panta 1. punkts), attiecīgiem pasākumiem, lai novērstu teritorijas noplicināšanos ([..] Direktīvas 6. panta 2. punkts), vai kompetento valsts iestāžu piekrišanu tādam projektam, kas var būtiski ietekmēt attiecīgo teritoriju ([..] Direktīvas 6. panta 3. un 4. punkts). 60 Tādējādi no [..] Direktīvas, pamatojoties uz kuru, ir pieņemts apstrīdētais lēmums, izriet, ka tā dalībvalstīm uzliek saistības attiecībā uz sasniedzamo rezultātu, bet ļauj kompetentajām valsts iestādēm lemt par veicamajiem aizsardzības pasākumiem un apstiprināšanas procedūrām. Tas, ka dalībvalstīm šādi atzītā rīcības brīvība ir izmantojama atbilstoši [..] Direktīvas mērķiem, šo secinājumu neatspēko.”
16.

Saskaņā ar Likuma Nr. 362/1991 7. pantu: “1. Atbilstoši spēkā esošajiem noteikumiem privātas aptiekas var pārvaldīt fiziskas personas, kā arī personālsabiedrības un kooperatīvās sabiedrības ar ierobežotu atbildību. 2. 1. punktā minēto sabiedrību vienīgais uzdevums ir pārvaldīt aptieku. To dalībnieki ir farmaceiti, kas ir reģistrēti farmaceitu [profesionālās] kolēģijas reģistrā un kuru kvalifikācija atbilst grozītā 1968. gada 2. aprīļa Likuma Nr. 475 12. pantā noteiktajai. 3. Aptiekas, kura pieder sabiedrībai, vadība tiek nodota vienam no sabiedrības dalībniekiem, kurš par to ir atbildīgs. [..] 5. Katra no 1. punktā minētajām sabiedrībām var pārvaldīt tikai vienu aptieku un saņemt attiecīgu atļauju, ja vien aptieka atrodas tajā pašā provincē, kurā atrodas uzņēmuma juridiskā adrese. 6. Katrs farmaceits var piedalīties tikai vienā no 1. punktā minētajām sabiedrībām. 7. Privātas aptiekas var piederēt tikai farmaceitiem, kas ir reģistrēti farmaceitu [profesionālās] kolēģijas reģistrā provincē, kurā atrodas aptiekas juridiskā adrese.”
170.

Noteikumu par mazākām muitas nodevām mērķis ir izlīdzināt tikai tās subsidētā importa priekšrocības konkurences ziņā, kas ir nepieciešamas Kopienas rūpniecības aizsardzībai. Tādējādi noteikumiem par mazākām muitas nodevām ir jāmazina spriedze starp Kopienas rūpniecības aizsardzību no subsidētā importa tirdzniecības jomā, no vienas puses, un ieinteresētību iespējami konkurētspējīgākā Kopienas rūpniecībā un iespējami zemākās cenās attiecīgās preces pircējiem Kopienā, no otras puses. Subsidētā importa cenas ar kompensācijas maksājuma palīdzību ir jāpaaugstina tikai tik lielā mērā, cik tas ir nepieciešams Kopienas rūpniecības aizsardzībai. Tomēr tām nav jānodrošina Kopienas rūpniecībai tālākejošas priekšrocības konkurences ziņā salīdzinājumā ar subsidēto importu.
39.

Interpretācija, kas apvieno pārvadāšanas periodus pa autoceļu atkarībā no pārvadājuma ilguma ar ro-ro kuģi, garantē dzīvniekiem samērīgu aizsardzību brauciena laikā, pēc iespējas samazinot pārvadāšanas ilgumu. Manuprāt, šāda interpretācija atbilst mērķim, kuru Kopienas likumdevējs ir gribējis sasniegt, proti, līdzvērtīgam aizsardzības līmenim dzīvniekiem to pārvadāšanas laikā, ievērojot dažādos kvalitatīvos apstākļus, kas piemīt katram transporta veidam, kas izpaužas kā noteikumi, kas ir piemēroti katram no šiem [transporta] veidiem, īpaši noteikumi par pārvadāšanas ilgumu.
84.

Tas, ka šī atšķirīgā attieksme izriet no tā, ka divpusējā nodokļu konvencijā nav ņemta vērā īpašā situācija, kādā atrodas nodokļa maksātāji nerezidenti, kas visus vai gandrīz visus savus ienākumus gūst nodarbinātības dalībvalstī, šķiet, pats par sevi nerada šķērsli piemērot tiesības, kuras izriet no darba ņēmēju pārvietošanās brīvības, jo, kā jau es to norādīju, to ievērošana nevar būt atkarīga no šādas konvencijas satura ( 40 ). Galu galā tas, ka Nīderlandes Karaliste ir nodokļa maksātājiem rezidentiem paredzēto režīmu attiecina arī uz situāciju, kādā atrodas tāds nodokļa maksātājs nerezidents kā Rennebergs, nekādā veidā neapdraud Beļģijas Karalistes tiesības saskaņā ar divpusējo nodokļu konvenciju un tai neuzliek nekādu jaunu pienākumu ( 41 ).
35.

Likuma Nr. 7/1996 17. panta 1. un 3. punkta burtiskā redakcija norāda uz to, ka ticamāka ir pēdējā no nupat minētajām interpretācijām. Ja nav skaidri izteiktas vienošanās, 17. panta 1. punktā noteikts vispārējais pēc noklusējuma piemērojamais 30 dienu termiņš (tādējādi izpildot Direktīvas 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteikto), savukārt 17. panta 3. punktā noteikts, ka samaksa atkarībā no attiecīgo preču kategorijas nekādā gadījumā nav atliekama ilgāk kā 30, 60 vai 90 dienas (paredzot iespēju pagarināt 60 dienu termiņu līdz 90 dienām ar nosacījumu, ka ir panākta vienošanās par atlīdzību piegādātājam). Tas būtu dabiski interpretējams tādējādi, ka ar šiem trīs termiņiem tiek ierobežota līdzēju brīvība vienoties par [samaksas] dienu vai termiņu savā līgumā.
134.

Apstrīdētā lēmuma 33. “apsvērumā” Komisija apgalvo, ka eksporta atbrīvojums no nodokļa “is justified by the fact that aggregate in the United Kingdom may be exempted if it is used for exempt processes. Since the United Kingdom authorities have no control over the use of aggregate outside their jurisdiction, the exemption for exports is necessary in order to provide legal certainty to aggregate exporters and to avoid imposing an unequal treatment on exports of aggregate that would otherwise qualify for an exemption within the United Kingdom” (“ir pamatots ar to, ka minerālie materiāli var tikt atbrīvoti no nodokļa Apvienotajā Karalistē, ja tie tiek izmantoti no nodokļa atbrīvotos ražošanas procesos. Ņemot vērā, ka Lielbritānijas iestādes nevar kontrolēt minerālo materiālu izmantošanu ārpus tās teritorijas, atbrīvojums no nodokļa ir nepieciešams minerālo materiālu eksportētāju tiesiskās drošības nodrošināšanai un lai izvairītos no nevienlīdzīgas attieksmes pret minerālo materiālu eksportu, kas pretējā gadījumā varētu saņemt atbrīvojumu no nodokļa Apvienotās Karalistes teritorijā”).
5.

Direktīvas 91/414 preambulas apsvērumos norādīts uz augu aizsardzības līdzekļu nozīmīgumu; faktu, ka to lietošana var būt saistīta ar risku un apdraudēt cilvēkus, dzīvniekus un vidi; tirdzniecības šķēršļiem, kas izriet no atšķirīgām valstu normām, kas regulē to atļaušanu, un nepieciešamību likvidēt šādus šķēršļus, saskaņojot šos noteikumus ( 4 ). Vienādām normām būtu jāparedz, ka augu aizsardzības līdzekļus nevajadzētu laist tirgū vai lietot, ja tie nav oficiāli atļauti saskaņā ar noteikumiem, kas nodrošina augstus aizsardzības standartus, ar kuru palīdzību it īpaši aizliedz tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaušanu, kuru radītie draudi veselībai, gruntsūdeņiem un videi nav pienācīgi izpētīti ( 5 ). Augu aizsardzības līdzekļu atļauju piešķiršanas laikā ir nepieciešams pārliecināties, vai tie nekaitē augiem vai augu produktiem, nepieļaujami neietekmē vidi kopumā un it īpaši nekaitē cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai gruntsūdeņiem ( 6 ).
16.

Patiešām Savienības pilsonības mērķis, lai arī pilsonība ir paredzēta kā “dalībvalstu pilsoņu pamatstatuss” ( 8 ), nav paplašināt Līguma materiālās piemērošanas jomu un attiecināt to uz iekšējām situācijām, kas nav nekādi saistītas ar Kopienu tiesībām ( 9 ). Taču to situāciju skaitā, uz kurām ir piemērojamas Kopienu tiesības, ietilpst tādas situācijas, kuras ir saistītas ar Līgumā garantēto pamatbrīvību izmantošanu, it īpaši to tiesību izmantošanu, kas ir saistītas ar pārvietošanās un uzturēšanās brīvību dalībvalstu teritorijā un kuras ir paredzētas EKL 18. pantā ( 10 ). Turklāt Nerkovska, nosakot savu dzīvesvietu Vācijā, īstenoja savas tiesības pārvietoties un dzīvot to dalībvalstu teritorijās, kuras nav viņas pilsonības valsts, un tieši viņas dzīvesvietas dēļ Polijas valsts iestādes atteicās viņai izmaksāt invaliditātes pensiju, kura citādi viņai pienāktos. Tā kā Kopienu tiesiskajā regulējumā paredzēto tiesību izmantošana ietekmē valsts tiesībās paredzētā pabalsta izmaksu, nevar uzskatīt, ka šī situācija ir tikai iekšējs jautājums, kuram nav nekādas saiknes ar Kopienu tiesībām ( 11 ).
23.

Tā uzskata, ka tas, ka Skatteverket ir lūgusi iesniedzējtiesu nevis grozīt Skatterättsnämnden sniegto atzinumu, bet gan to apstiprināt, pierāda to, ka starp lietas dalībniekiem pamata prāvā nav strīda. Komisija arī norāda, ka visi strīda dalībnieki ir vienisprātis, ka kulinārijā izmantojams vīns ir atbrīvots no jebkura nodokļa spirtam.
11.

Šīs direktīvas III pielikuma 14.1. un 15.1. punktā ir paredzēts: “Transportlīdzekļu vadītāju apliecības netiek izdotas vai atjaunotas pretendentiem vai vadītājiem, kas ir alkohola atkarībā vai nespēj atteikties no alkohola, vadot transportlīdzekli. Pretendentiem vai vadītājiem, kas agrāk ir bijuši alkohola atkarībā, var izdot vai atjaunot transportlīdzekļu vadītāju apliecības pēc pārbaudīta atturības perioda un atkarībā no apstiprināta medicīniskā atzinuma un regulārām medicīniskām pārbaudēm. [..] Transportlīdzekļu vadītāju atļaujas netiek izdotas vai atjaunotas pretendentiem vai vadītājiem, kas vienalga kādā formā regulāri lieto psihotropas vielas, kas var traucēt spēju droši vadīt transportlīdzekli, ja ieņemtie daudzumi ir tādi, kam var būt negatīvs iespaids uz transportlīdzekļa vadīšanu. Tas attiecas uz visiem citiem medikamentiem vai to kombinācijām, kas ietekmē spēju vadīt transportlīdzekli.”
26.

Turklāt Direktīvas 91/628 pielikuma 48. punkta 7. daļas b) apakšpunktā paredzēto noteikumu paplašināta piemērošana pēc analoģijas tāpat nav vajadzīga, ņemot vērā arī to, ka nepastāv nekāda nepilnība, kas būtu jānovērš attiecīgajā tiesiskajā regulējumā saistībā ar Ro-Ro kuģiem, kuru galapunkts ir trešā valstī: šajā gadījumā ir jāpiemēro vispārējie attiecīgā tiesību noteikuma 7. daļas a) apakšpunktā noteiktie tiesību noteikumi attiecībā uz jūras pārvadājumiem. Ņemot to vērā, pārvadājums ar kravas automašīnu, kura ir novietota uz kuģa, lai arī tam ir sava specifika, ir klasificējams par jūras pārvadājumu, kā to arī apstiprina b) apakšpunkts, kurš attiecas uz “jūras pārvadājumiem” gadījumos, kad pārvadājums tiek veikts, izmantojot kuģi, kā arī un it īpaši fakts, ka attiecīgās direktīvas pielikuma I nodaļas 26. punktā likumdevējs, paredzot noteikumus attiecībā uz transportlīdzekļiem, šāda veida kuģi ir iekļāvis jūras pārvadājumu grupā ( 9 ) un b) apakšpunktā ir precīzi paredzējis, ka šāda veida pārvadājumos “i) dzīvnieku nodalījumam jābūt pienācīgi piestiprinātam pie transportlīdzekļa; transportlīdzeklim un dzīvnieku nodalījumam jābūt aprīkotam ar atbilstošām siešanas ierīcēm, lai tos varētu cieši piestiprināt pie kuģa. Uz nosegta klāja uz iebraucama (Ro-Ro) peldlīdzekļa jāuztur pietiekama ventilācija, ņemot vērā pārvadājamo transportlīdzekļu skaitu. Ja iespējams, dzīvnieku pārvadāšanas transportlīdzeklis jānovieto blakus svaiga gaisa ieplūdes avotam; ii) dzīvnieku nodalījumā jābūt pietiekamam skaitam ventilācijas eju vai citu līdzekļu, lai nodrošinātu, ka to pietiekami ventilē, ņemot vērā, ka gaisa plūsma ir ierobežota noslēgtajā transportlīdzekļu kravas telpā uz kuģa. Dzīvnieku nodalījumā un katrā no tā līmeņiem jābūt pietiekamai telpai, lai nodrošinātu, ka virs dzīvniekiem, tiem stāvot savā dabiskajā pozā, ir pietiekama ventilācija; iii) pie visām dzīvnieku nodalījuma daļām jābūt tiešai pieejai tā, lai dzīvniekus brauciena laikā, vajadzības gadījumā, var aprūpēt, pabarot un padzirdīt” (nosacījumi, uz kuriem ir norādīts lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu un pamatojoties uz kuriem šajā lietā it kā ir ievēroti nosacījumi tiktāl, ciktāl lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu oriģinālteksta 15. lpp. ir norādīts, ka transportlīdzeklis, kurā dzīvnieki tika iekrauti, izpildīja Direktīvas 91/628 pielikuma 48. punkta 3. daļā paredzētos “papildu noteikumus”).
16.

Redzams, ka lietas dalībnieku viedokļi jautājumā par kvalifikāciju ir atšķirīgi. Uzreiz ir jāatzīmē, ka ir acīmredzami neiespējami piekrist Padomes viedoklim attiecībā uz pilnīgu rīcības brīvību, kāda tai ir, nosakot vajadzīgos tiesību aktus. Ir pats par sevi saprotams, ka jēdziena, kas definē piemērojamo likumdošanas procedūru un it īpaši to, cik lielā mērā Parlaments piedalās lēmumu pieņemšanas procesā, kas ietekmē iestāžu līdzsvarotību, interpretācija un piemērošana ir jāpakārto Tiesas kontrolei, kurai ir pienākums saglabāt šo iestāžu līdzsvarotību ( 9 ). Taču Parlamenta izvirzīto kompetences neesamības un Līguma pārkāpšanas pamatu pamatotības izvērtēšana nenozīmē, ka attiecībā uz tiem izvirzītie argumenti ir jāatspēko, lemjot par to, vai drošu valstu sarakstu noteikšana vai pat grozīšana ir daļa no vajadzīgajiem tiesību aktiem un vai Apstrīdētā direktīva ir pēdējais vajadzīgais tiesību akts. Pietiek atzīmēt, ka apstrīdētais atvasinātais juridiskais pamats katrā ziņā paredz lēmumu pieņemšanas procesu, kas neatkarīgi no situācijas ietver atkāpes no EKL 67. panta 5. punktā paredzētā procesa. Apstrīdētie noteikumi paredz, ka Padomei lēmumi ir jāpieņem ar kvalificētu balsu vairākumu pēc apspriešanās ar Parlamentu. EKL 67. panta 5. punktā ir noteikts, ka Padomei vajadzīgie tiesību akti ir jāpieņem vienprātīgi pēc apspriešanās ar Parlamentu un, tiklīdz tiesību akti ir pieņemti, ir jāuzsāk koplēmuma procedūra vēlāku aktu pieņemšanai. Līdz ar to, ja Apstrīdēto direktīvu uzskata par vajadzīgo tiesību aktu pēdējo stadiju, drošu valstu noteikšanai būtu jānotiek saskaņā ar koplēmuma procedūru; ja tas tā nenotiek un drošu valstu noteikšana joprojām ir tikai daļa no vajadzīgajiem tiesību aktiem, tad Padomei šī drošo valstu noteikšana būtu jāveic vienprātīgi pēc apspriešanās ar Parlamentu.
10.

Direktīvas 97/37 30. panta 4. punkts Itālijas tiesībās tika transponēts ar 1994. gada 11. februāra likuma Nr. 109/94, kas ir ietvarlikums valsts būvdarbu jomā Itālijā ( 10 ), 21. panta 1.a punktu, ar kuru tā sākotnējā redakcija tika papildināta saskaņā ar [1995. gada] 2. jūnija likuma Nr. 216/1995 ( 11 ) 7. pantu. Šī tiesību norma noteic: “Atbilstoši 1. punktā paredzētajam zemākās cenas piedāvājuma kritērijam piešķirot tiesības slēgt būvdarbu publiskā iepirkuma līgumus, kuru vērtība ir vienāda ar 5 miljoniem ECU vai pārsniedz to, attiecīgā iestāde veic Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK 30. pantā minēto nesamērīguma pārbaudi attiecībā uz visiem piedāvājumiem, kuros paredzēts samazinājums, kas pārsniedz vai ir vienāds ar visu saņemto piedāvājumu procentuālo atlaižu vidējo aritmētisko rādītāju, no tā atņemot 10 %, noapaļojot līdz nākamajai augstākajai vienībai, attiecībā uz piedāvājumiem ar attiecīgi lielāko un mazāko atlaidi, tam pieskaitot iepriekš minēto vidējo rādītāju pārsniedzošo procentuālo samazinājumu vidējā aritmētiskā rādītāja starpību. 60 dienu laikā kopš piedāvājumu iesniegšanas dienas publiskā iestāde novērtē paskaidrojumus, kas pamatoti ar būvniecības procesa saimnieciskumu, izvēlētajiem tehniskajiem risinājumiem vai ārkārtīgi labvēlīgiem nosacījumiem, ko bauda pretendents, jebkurā gadījumā neizvērtējot elementus, kuru minimālās vērtības ir noteiktas tiesību un pārvaldes aktos vai norādītas oficiālos avotos. Piedāvājumiem pievieno paskaidrojumus par svarīgākajiem cenas elementiem, kas norādīti konkursa paziņojumā vai rakstveida uzaicinājumā, kuru kopsumma nav mazāka par 75 % no konkursa pamatsummas. Tikai tādu būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu gadījumā, kuru vērtība ir mazāka par Kopienu robežvērtību, attiecīgā iestāde automātiski no konkursa izslēdz piedāvājumus, kuru procentuālā atlaide ir vienāda ar [šā] punkta pirmajā daļā noteikto vai pārsniedz to. Šo automātiskās izslēgšanas kārtību nepiemēro gadījumā, ja prasībām atbilstošo piedāvājumu skaits ir mazāks par pieciem ( 12 ).”
77.

Saistībā ar pienākumu trešām personām dot pieeju šķiet, ka tam ir nozīme tikai izņēmuma gadījumos ( 19 ), proti — attiecībā uz izolētu mikrosistēmu un mazu izolētu sistēmu definēšanu, attiecībā uz kurām dalībvalstis var paredzēt, cita starpā, atbrīvojumu no pienākuma trešām personām dot pieeju. Tomēr iespēja izolētu sistēmu atbrīvot [no šī pienākuma] tiek, galvenokārt, pamatota nevis ar to, ka tām ir mazs apjoms, bet gan ar to, ka šādas sistēmas nav pieslēgtas lielākai sistēmai, vai arī tās no lielākas sistēmas saņem ļoti mazu elektroenerģijas apjomu, saskaņā ar ko tās ir pakļautas ļoti īpašiem tehniskiem ierobežojumiem, it īpaši attiecībā uz elektroenerģijas piegādes drošību gala patērētājiem ( 20 ). Robeža attiecībā uz izolētām mikrosistēmām tādējādi tika noteikta ar ļoti konkrētu mērķi un to nevar uzskatīt par indikatoru vispārēju sistēmu izmēram, ko Kopienas likumdevējs ir iecerējis regulēt, vai nē.
19.

CELF un Francijas, Dānijas un Vācijas pārstāvji savos apsvērumos apgalvo, ka dalībvalstij nav jāatgūst atbalsts, kas ir ticis piešķirts pirms Komisija pieņem galīgo lēmumu, ja ar šo lēmumu tiek atzīts, ka šis atbalsts ir saderīgs ar kopējo tirgu. Vācijas valdība nonāca pie minētās pozīcijas tiesas sēdē, un šī pozīcija ir būtiski atšķirīga no pozīcijas, ko tā izklāstīja tās iesniegtajos rakstiskajos apsvērumos. SIDE, Nīderlandes valdība un EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka iepriekš aprakstītajos apstākļos izmaksātais atbalsts ir jāatgūst. Komisija uzskata, ka šādos apstākļos valsts tiesnesim nav pienākuma atgūt atbalstu, bet tam nav aizliegts to darīt, ja saskaņā ar piemērojamajiem valsts tiesību aktiem atbalsta atgūšana ir sekas, kas izriet no atbalsta nepaziņošanas. Ungārijas valdība, kura atbildēja uz abiem jautājumiem kopā, norāda, ka tiktāl, ciktāl to atļauj valsts tiesību akti, valsts tiesa var atgūt atbalstu tikai par to laika posmu, attiecībā uz kuru šo atbalstu var uzskatīt par nelikumīgu. Līdz ar to iesniedzējtiesas izskatāmajā lietā apskatāmais atbalsts būtu jāuzskata par nelikumīgu laikā no 1980. līdz 1993. gadam. Tā kā Komisija šajā laika posmā nezināja par minēto atbalstu, Ungārija apgalvo, ka Komisija nevarētu apstiprināt atbalstu ar atpakaļejošu datumu.
90.

Pretapelācijas sūdzībā Žirardo norāda, ka Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi Kopienu tiesības, pieļaujot vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Pirmā no šīm kļūdām attiecas uz laika posma, kas ir ņemts vērā, lai aprēķinātu darba samaksu starpību, noteikšanu, jo pārsūdzētā sprieduma 80. punktā Pirmās instances tiesa atteicās ņemt vērā zaudētu karjeras iespēju Komisijā. Tomēr Žirardo uzskata, ka iespēja tikt apstiprinātai amatā pēc pieņemšanas darbā nebija nenoteikta. Līdz ar to noteikti būtu jāņem vērā ilgāks laika posms nekā pieci gadi, ko ir piemērojusi Pirmās instances tiesa. Otrā acīmredzamā kļūda vērtējumā, ko esot pieļāvusi Pirmās instances tiesa, attiecas uz darba samaksu starpības noteikšanu. Piemērojot vidējo neto mēneša darba samaksu, kas atbilst pēdējai darba samaksai, ko Komisija ir maksājusi, Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 85. punktā nav ņēmusi vērā to, ka Žirardo ir bijusi lielāka iespēja tikt pieņemtai A 4 pakāpes amatā nekā A 5 pakāpes amatā, jo pieci no astoņiem amatiem, kuriem Žirardo pieteica savu kandidatūru, bija A 4 pakāpes amati. Trešā no minētajām kļūdām attiecas uz varbūtību, ka iespēja tikt pieņemtai darbā īstenotos, jo Pirmās instances tiesa, nosakot, ka Žirardo iespēja iegūt darbu Komisijā bija 50 %, nav ņēmusi vērā, pirmkārt, ka kandidatūras pieteikšana astoņiem amatiem palielina iespēju tikt pieņemtai darbā un, otrkārt, ka pārliecinoša iespēja neatbilst vienai iespējai no divām. Visbeidzot, ceturtā acīmredzamā kļūda vērtējumā ir balstīta uz to, ka pārsūdzētā sprieduma 133.–138. punktā nav ņemti vērā visi apstākļi, kas veido morālo un fizisko kaitējumu, kaut arī pretapelācijas sūdzībai pievienotās medicīniskās izziņas apliecina, ka Žirardo ir bijis depresijas sindroms, kopš Komisija prettiesiski noraidīja viņas kandidatūru.
10.

Ar Direktīvas 11. pantu aizliedz dalībvalstīm pieprasīt no individuālo licenču īpašniekiem citus nodokļus, kas nav paredzēti, lai segtu administratīvās izmaksas, kas saistās ar to izdošanu, pārvaldību, kontroli un piemērošanu (1. punkts), neskarot to, ka ierobežotu resursu gadījumā var iekasēt nediskriminējošas nodevas, lai sekmētu to optimālu izmantošanu (2. punkts).
7.

Tāpat saskaņā ar šo 6. pantu piemaksu par zīdītājgovīm piešķir ražotājiem, kas nepiegādā pienu vai piena produktus no savas saimniecības 12 mēnešu laikā no dienas, kad tiek iesniegts pieteikums. Neskatoties uz to, atsevišķi ražotāji, kas piegādā pienu vai piena produktus, var saņemt piemaksu par zīdītājgovīm, ja šo produktu kopējais individuālais atskaites daudzums, kā minēts Regulas (EEK) Nr. 3950/92 ( 3 ) 4. pantā, nepārsniedz 120000 kilogramus ( 4 ).
36.

Komisija apgalvoja, ka, pat ja iepriekšēja paziņoto pasākumu pārbaude liek pārējām dalībvalstīm nodrošināt, lai to jurisdikcijā esošās raidorganizācijas ievērotu sabiedrībai īpaši būtisko notikumu sarakstu, tam nav nekādas nozīmes šajā lietā. Tā uzskata, ka neliekoties ticami, ka prasītāja varētu pārdot savu translācijas tiesību apakšlicenci attiecībā uz Apvienoto Karalisti raidorganizācijai, kas nav reģistrēta Apvienotajā Karalistē, jo šīs tiesības tiek nodotas atbilstoši valsts noteikumiem. Valsts līmenī raidorganizāciju ieņēmumi rodoties no reklāmas, kas adresēta valsts sabiedrībai, no valsts licenču maksas vai valsts abonentmaksas maksas televīzijai. Tā kā šo organizāciju interesēs līdz ar to ir translēt valsts sabiedrībai, tikai tās organizācijas, kas raida lielai valsts iedzīvotāju daļai, piekristu par ļoti sadārdzinātu cenu iegādāties Infront piederošās televīzijas translācijas tiesības. Līdz ar to, tā kā potenciālās šo tiesību apakšlicences īpašnieces Apvienotajā Karalistē ir šīs valsts iestāžu jurisdikcijā esošās organizācijas, Infront tieši skartu tikai valsts pasākumi ( 14 ).
12.

No kopējā priekšnodokļa DEM 6838535,68 uz īpašiem lejupējiem darījumiem nebija attiecināmas DEM 6161679,37. Atsaucoties uz UStG 15. panta 2. punkta 1) apakšpunktu, aplūkojot to kopsakarā ar 4. panta 8. punkta f) apakšpunktu, Finanzamt Göttingen (Getingenes nodokļu iestāde, turpmāk tekstā — “Finanzamt”) neatzina priekšnodokļa atskaitīšanas tiesības attiecībā uz izdevumiem saistībā ar netipisko slēpto līdzdalību emisiju (DEM 4171424,70). Finanzamt tāpēc atskaitīja šo summu no kopējās priekšnodokļa summas. Pēc priekšnodokļa, kas attiecās uz prasītājas līzinga (izpirkumnomas) darījumiem (DEM 676856,31) atskaitīšanas, Finanzamt uzskatīja, ka atlikušais priekšnodoklis (DEM 1990254,67) nav attiecināms uz īpašiem lejupējiem darījumiem. No šīs summas tā atļāva veikt atskaitījumu attiecībā uz daļu, kas tika aprēķināta saskaņā ar 45,68 % formulu, kā rezultātā atskaitāmais priekšnodoklis bija DEM 1567616,74 un atmaksājamā summa bija DEM 1123647,00 atbilstošajā finanšu gadā.