Lieta T-13/03

Nintendo Co., Ltd un Nintendo of Europe GmbH

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

“Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Video spēļu konsoļu un Nintendo spēļu bloku tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Paralēlā eksporta ierobežojums — Naudas sodi — Preventīva iedarbība — Pārkāpuma ilgums — Atbildību pastiprinoši apstākļi — Aizsācēja vai pamudinātāja loma — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība administratīvajā procesā”

Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2009. gada 30. aprīļa spriedums II ‐ 956

Sprieduma kopsavilkums

Komisijai, nosakot naudas sodu par Kopienas konkurences tiesību normu pārkāpumu sākumsummu, atšķirīgas attieksmes prasība paredz ņemt vērā katra iesaistītā uzņēmuma specifisko nozīmi un tādējādi to pārkāpjošās rīcības faktisko iedarbību, it īpaši gadījumā, kad vienāda veida pārkāpumu izdarījušie uzņēmumi bijuši ļoti atšķirīga lieluma. Attiecībā uz visiem nolīgumiem un saskaņotām darbībām ar vertikālu raksturu, kuru mērķis vai iedarbība bijusi preču paralēlā eksporta ierobežošana, attiecīgās uzņēmumiem konkrēto preču izplatīšanā piederošās daļas raksturo katra uzņēmuma specifisko nozīmi izplatīšanas sistēmā. Komisija tādējādi var atsaukties uz katra uzņēmuma daļu kopējā nopirkto preču apjomā, ievērojot to izplatīšanu Eiropas Ekonomikas zonā pārkāpuma pēdējā gada laikā, lai piemērotu atšķirīgu attieksmi saistībā ar attiecīgajiem uzņēmumiem uzliekamās sākotnējās naudas soda summas noteikšanu. Atsauce uz tirgus daļām, kas pieder katram no noteiktajiem uzņēmumiem šo izstrādājumu izplatīšanai, tika izmantota tikai tādēļ, lai noteiktu katra šī uzņēmuma relatīvo atbildību pārkāpumā, kura mērķis bija ierobežot konkurenci minēto izstrādājumu izplatīšanas līmenī, apstāklis, ka attiecībā uz šīm precēm tirgu turklāt raksturo spēcīga konkurence gan starp preču zīmēm, gan starp vienas preču zīmes izstrādājumiem [intramarque], nav tāds elements, kurš Komisijai ir jāņem vērā, lai noteiktu sākotnējo naudas soda sākumsummu, kas tiek uzlikta attiecīgajiem uzņēmumiem. (sal. ar 45. un 49.–51. punktu)

Komisijai ir pilnvaras noteikt naudas soda summas līmeni, lai pastiprinātu tā preventīvo iedarbību gadījumā, ja viena veida pārkāpumi joprojām tiek izdarīti relatīvi bieži — kaut arī to prettiesiskums ticis konstatēts paralēli debatēm par Kopienu politiku konkurences jomā —, ievērojot peļņu, ko no tiem varētu iegūt daži konkrētie uzņēmumi. Tā kā preventīvās iedarbības mērķis ir vērsts uz uzņēmumu pārraudzīšanu Kopienā vai Eiropas Ekonomikas zonā (EEZ), preventīvās iedarbības faktoru novērtē, ņemot vērā daudzus elementus, nevis tikai attiecīgā uzņēmuma īpašo situāciju. Tāpat Komisijai nekas neliek gadījumā, kad tā novērtē vajadzību palielināt naudas soda summas, lai nodrošinātu to preventīvo iedarbību, izvērtēt iespēju, ka attiecīgie uzņēmumi izdarīs recidīvu. Preventīvās iedarbības noteikšana neaptver tikai uzņēmumus, kas tieši paredzēti lēmumā par naudas soda uzlikšanu. Tāpat ir jāmudina līdzīga lieluma uzņēmumi, kuru rīcībā ir analogs līdzekļu daudzums, atturēties no dalības līdzīgos konkurences tiesību pārkāpumos. (sal. ar 71.–73. punktu)

Uzņēmumu, kas tiek apsūdzēti par Kopienas konkurences tiesību normu pārkāpumu, īstenotie preventīvie pasākumi, kuros it īpaši ietilpst programma, lai panāktu atbilstību Kopienu konkurences tiesībām, to sadarbība administratīvā procesa laikā, kā arī kompensācijas, ko tie piedāvājuši trešajām personām, neietekmē izdarītā pārkāpuma esamību un nav jāņem vērā pārkāpuma smaguma novērtēšanas stadijā, lai noteiktu naudas sodu sākumsummu. Šos apstākļus atbilstošā gadījumā var ņemt vērā, izvērtējot atbildību mīkstinošu apstākļu esamību. (sal. ar 74. punktu)

Saistībā ar naudas soda, kas noteikts par Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpumu, sākumsummas palielināšanu preventīvā nolūkā Komisija var ņemt vērā faktu, ka uzņēmums ieņem unikālu vietu izplatīšanas sistēmā, ievērojot tā attiecīgo preču ražotāja statusu. Faktiski, kaut arī ir tiesa, ka uzņēmuma lielums vispārēji ir elements, kas ir jāņem vērā, nosakot naudas soda summu, nav noliedzams, ka, lai nodrošinātu naudas sodam pietiekošu preventīvo iedarbību, var tikt ņemti vērā citi elementi. Šajā ziņā izstrādājumu ražotāja statuss vertikāla rakstura pārkāpuma gadījumos, tāpat kā uzņēmuma lielums, var attiekties uz elementu, kas raksturo tā faktisko spēju radīt nozīmīgu kaitējumu konkurencei. Faktiski šādos gadījumos attiecīgo izstrādājumu ražotājam, kas ieņem centrālo vietu attiecīgo izstrādājumu izplatīšanas sistēmā, ir jāizrāda pastiprināta piesardzība un jānodrošina, ka tas, noslēdzot izplatīšanas līgumus, ievēro konkurences tiesības. (sal. ar 78.–80. punktu)

Nosakot apmēru naudas sodiem, kas noteikti par vertikāla rakstura Kopienas konkurences tiesību pārkāpumu, Komisija saistībā ar atbildību pastiprinošiem apstākļiem var ņemt vērā apstākli, ka uzņēmums, kas ražo attiecīgos izstrādājumus, ir pārkāpuma aizsācējs un pamudinātājs. Šajā nolūkā Komisija var norādīt uz apstākli, ka šis uzņēmums kontrolē, īsteno un nodrošina noteiktu daudzumu pasākumu ar mērķi ierobežot paralēlo tirdzniecību. Nevar piekrist argumentācijai, ka pārkāpuma aizsācēja vai pamudinātāja loma var tikt konstatēta vienīgi horizontālo aizliegto vienošanos gadījumā, nevis kontekstā ar vertikālajām aizliegtajām vienošanām. Apstāklis, ka attiecībā uz vertikālām aizliegtām vienošanām šī loma parasti sakrīt ar attiecīgo preču ražotāja lomu, neizslēdz, ka, lai aprēķinātu naudas soda apmēru, kā atbildību pastiprinošs apstāklis vērā tiek ņemta pārkāpuma aizsācēja vai pamudinātāja loma. Turklāt, tā kā pamudinātāja lomu obligāti nepilda attiecīgo preču ražotājs, nekas neļauj izslēgt, ka vertikāla rakstura pārkāpumu varētu īstenot uzņēmums, kas ir tikai attiecīgo preču izplatītājs, nevis ražotājs. (sal. ar 83., 128., 129. un 131. punktu)

Nosakot naudas soda par Kopienas konkurences tiesību normu pārkāpumu apmēru, Komisija nepārkāpj vienlīdzīgas attieksmes principu, preventīvas iedarbības nolūkā piemērojot atšķirīgu palielinājuma koeficientu diviem uzņēmumiem, kas ir vienas aizliegtas vienošanās dalībnieki, kuri nav salīdzināmās situācijās. Attiecībā uz vertikāla rakstura pārkāpumu Komisija var uzskatīt, ka uzņēmumi neatrodas salīdzināmās situācijas, it īpaši, ņemot vērā atšķirību starp to daļām attiecīgo izstrādājumu pārdošanā un to pozīcijās izplatīšanas sistēmā. (sal. ar 95. un 96. punktu)

Pamatnostādnēs sodanaudas [naudas soda] noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, atsauce uz preventīvās iedarbības mērķi ir ietverta 1.A punktā, saskaņā ar kuru ir nepieciešams noteikt naudas soda summu tādā līmenī, kas tai nodrošina pietiekoši preventīvu raksturu. Vajadzība nodrošināt tādu iedarbību ir vispārēja prasība, kura Komisijai jāievēro visā naudas soda summas noteikšanas procesā, un obligāti nenozīmē, ka šī noteikšana veicama konkrētā stadijā, kas paredzēta vispārējam visu atbilstošo apstākļu novērtējumam šī mērķa sasniegšanai. Tādējādi nevar piekrist apgalvojumam, ka palielinājums preventīvas iedarbības nodrošināšanai jāpiemēro naudas soda summas noteikšanas beigu stadijā. (sal. ar 98. un 99. punktu)

Atbilstoši Pamatnostādņu naudas soda noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 1.B punktam ir iespēja palielināt summu, kas noteikta par pārkāpuma smagumu, tādā apmērā, kas var sasniegt līdz 10% par gadu, kurā noticis pārkāpums. Tikai apstāklis, ka Komisija bija sev rezervējusi iespēju noteikt palielinājumu par pārkāpuma gadu līdz 10%, nekādā veidā nerada pienākumu fiksēt šo procentu, ievērojot pārkāpuma intensitāti vai arī katra likumpārkāpēja atšķirīgo iesaistīšanās pakāpi. Līdz ar to nevar atbalstīt apgalvojumu, ka attiecībā uz pārkāpumu ar ļoti atšķirīgu intensitāti un smagumu Komisijai ir pienākums piemērot krietni zemāku palielinājuma procentu vismaz par attiecīgā laika posma vienu daļu. Faktiski naudas soda palielinājums sakarā ar tā ilgumu nav ierobežots ar gadījumu, kad pastāvētu tieša saikne starp šo ilgumu un radītajiem zaudējumiem, kas nodarīti konkurences tiesībās paredzētajiem Kopienu mērķiem. (sal. ar 110., 112. un 113. punktu)

Gadījumā, ja konkurences noteikumu pārkāpumu ir izdarījuši vairāki uzņēmumi, saistībā ar naudas soda summas noteikšanu ir jānovērtē [pārkāpuma] smagums, kas attiecināms uz katra no tiem dalību tajā, kas it īpaši nozīmē, ka ir jāizvērtē to attiecīgās lomas pārkāpumā laikā, kad tie tajā piedalījās. No tā it īpaši izriet, ka “tīkla vadītāja” loma, ko aizliegtajā nolīgumā uzņēmies viens vai vairāki uzņēmumi, ir jāņem vērā, nosakot naudas soda summu, jo uzņēmumiem, kam ir bijusi šāda loma, šī fakta dēļ ir īpaša atbildība salīdzinājumā ar pārējiem uzņēmumiem. Pamatnostādņu naudas soda noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 2. punktā saistībā ar atbildību pastiprinošiem apstākļiem ir iekļauts neizsmeļošs saraksts ar apstākļiem, kuru rezultātā var tikt palielināta naudas soda pamatsumma, kas it īpaši ietver “pārkāpuma aizsācēja vai pamudinātāja lomu”. (sal. ar 126. un 127. punktu)

Lai uzņēmumu kvalificētu par “aizsācēju” un lai palielinātu tam par Kopienas konkurences tiesību normu pārkāpumu noteikto naudas soda summu, netiek izvirzīta prasība pierādīt, ka minētā uzņēmuma lomas neesamības gadījumā izdarītie pārkāpumi būtu bijuši mazāk smagi, ar šādu argumentu netiek nošķirts pārkāpuma smaguma novērtējums absolūtā nozīmē un katra attiecīgā uzņēmuma dalības [pārkāpumā] attiecīgā smaguma izvērtējums kontekstā ar atbildību pastiprinošu un mīkstinošu apstākļu izvērtējumu. (sal. ar 130. punktu)

Komisijai kā atbildību pastiprinošu apstākli ir tiesības ņemt vērā faktu, ka uzņēmums ir turpinājis konkurences tiesību normu pārkāpuma izdarīšanu pēc izmeklēšanas uzsākšanas, jo šāda rīcība liecina par aizliegtās vienošanās dalībnieku īpašu apņemšanos turpināt savu pārkāpumu, neņemot vērā risku, ka tiem var noteikt sankcijas. (sal. ar 142. punktu)

No Komisijas 1996. gada paziņojuma par naudas soda neuzlikšanu vai tā apmēra samazināšanu lietās par aizliegtajām vienošanām, kura mērķis ir pamudināt uzņēmumus sniegt ziņas par īpaši grūti atklājamu aizliegto vienošanos esamību — skaidri izriet, ka tas ir piemērojams tikai horizontāla rakstura pārkāpumu, tādu kā karteļi, gadījumā. Šī paziņojuma A punkta 1. rindkopas pirmajā daļā ir paredzētas “slepenas aizliegtās vienošanās, lai noteiktu cenas, ražošanas vai pārdošanas kvotas, tirgu sadali vai arī importa vai eksporta aizliegumu”. Tādēļ šī paziņojuma piemērošana ir jāizslēdz, ja uzņēmumi ir piedalījušies vertikāla rakstura pārkāpumā, kas vērsts uz to, lai ierobežotu preču paralēlo eksportu. Turklāt, pat ja šāds pārkāpums ir ticis vērtēts kā kartelis sankciju nozīmē, nav pamata pēc analoģijas piemērot minēto paziņojumu. Nav saiknes starp attiecīgā pārkāpuma kā ļoti smaga [pārkāpuma] kvalifikāciju un novērtējumu sadarbībai, kas tikusi īstenota administratīvā procesa laikā. (sal. ar 157. un 158. punktu)

Lai arī Komisija, vērtējot sadarbību, ko uzņēmumi īstenojuši administratīvajā procesā par aizliegtu vienošanos, nevar pārkāpt vienlīdzīgas attieksmes principu, tai ir plaša rīcības brīvība izvērtēt dažādu aizliegtās vienošanās dalībnieku sadarbības kvalitāti un noderīgumu un tai pārmest var vienīgi acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Uzņēmumu īstenotās sadarbības novērtējuma pakāpe nav atkarīga no pilnībā nejaušiem faktoriem. Tātad atšķirība attieksmē pret attiecīgajiem uzņēmumiem ir attiecināma uz nesalīdzināmām sadarbības pakāpēm, it īpaši, ja ir sniegta atšķirīga informācija vai šī informācija ir sniegta atšķirīgās administratīvā procesa stadijās vai atšķirīgos apstākļos. Ciktāl uzņēmumi Komisijai tādā pašā administratīvā procesa stadijā un analogos apstākļos sniedz līdzīgu informāciju par jautājumiem, par kuriem tie ir apsūdzēti, to īstenotās sadarbības līmeņi ir jāuzskata par salīdzināmiem, kā rezultātā pret šiem uzņēmumiem ir jāizturas vienlīdzīgi saistībā ar tiem piemērotā naudas soda summas noteikšanu. Tādējādi ir jāsalīdzina īstenotā sadarbība gan no hronoloģiskā skata punkta — kas sākotnēji nozīmē stadijas, kurā tikusi piedāvāta sadarbība, izvērtēšanu —, gan kvalitatīvā skatu punkta — kas pēc tam rada nepieciešamību salīdzināt nosacījumus, kādos uzņēmumi sadarbojās, un raksturojošo vērtību informācijai, ko nosūtījis katrs no šiem uzņēmumiem šīs sadarbības ietvaros. Veicot sadarbības vērtības vērtējumu no hronoloģiskā viedokļa, uzņēmumu sadarbību var uzskatīt par salīdzināmu arī tad, ja tā nav sākusies tajā pašā dienā, bet gan tajā pašā procesa stadijā. (sal. ar 161., 171., 172., 176. un 178. punktu)

Regulas Nr. 17 19. panta 1. punktā un Komisijas Regulas Nr. 2842/98 par pušu uzklausīšanu dažu procedūru gaitā saskaņā ar EK līguma [81.] un [82.] pantu 7. pantā ir tieši paredzēts, ka gadījumos, kad Komisija ierosina uzlikt naudas sodu, attiecīgajiem uzņēmumiem ir jāsniedz iespēja izklāstīt savus apsvērumus par tās izvirzītajiem iebildumiem. Tādējādi attiecīgo uzņēmumu tiesības uz aizstāvību Komisijā saistībā ar naudas soda summas noteikšanu tiek garantētas ar iespēju sniegt savus apsvērumus par pārkāpuma ilgumu, smagumu un pārkāpuma pret konkurenci vērstā rakstura paredzamību. (sal. ar 194. punktu)