ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 217/11

Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 15. aprīļa spriedums (Finanzgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The North of England P & I Association Ltd., Marine Shipping Mutual Insurance Company tiesību pārņēmēja/Bundeszentralamt für Steuern

(Lieta C-786/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiešā apdrošināšana, kas nav dzīvības apdrošināšana - Otrā direktīva 88/357/EEK - 2. panta d) punkta otrais ievilkums - Direktīva 92/49/EEK - 46. panta 2. punkta pirmā daļa - Nodoklis par apdrošināšanas prēmijām - Jēdziens “riska dalībvalsts” - Jebkura veida transportlīdzekļi - Jēdziens “reģistrācijas dalībvalsts” - Jūras kuģu apdrošināšana - Dalībvalsts turētā kuģu reģistrā iekļauti kuģi, kas kuģo ar citas dalībvalsts vai trešās valsts karogu atbilstoši pagaidu atļaujai neizmantot karogu)

(2021/C 217/14)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Köln

Pamatlietas puses

Prasītāja: The North of England P & I Association Ltd., Marine Shipping Mutual Insurance Company tiesību pārņēmēja

Atbildētāja: Bundeszentralamt für Steuern

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 92/49/EEK (1992. gada 18. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, ar kuru groza Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 88/357/EEK (Trešā nedzīvības apdrošināšanas direktīva), 46. panta 2. punkta pirmā daļa, to lasot kopā ar Padomes Otrās Direktīvas 88/357/EEK (1988. gada 22. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, par noteikumiem pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvākai izmantošanai un par grozījumiem Direktīvā 73/239/EEK 2. panta d) punkta otro ievilkumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja apdrošināšanas līgumi attiecas uz dažādu tādu jūras kuģu ekspluatācijas risku segšanu, kuri ir iekļauti kuģu reģistrā, ko uztur dalībvalsts, bet kuri kuģo ar citas dalībvalsts vai trešās valsts karogu atbilstoši pagaidu atļaujai neizmantot karogu, par attiecīgā kuģa “reģistrācijas dalībvalsti” un tādējādi par “dalībvalsti, kurā atrodas risks”, šo tiesību normu izpratnē, kurai ir ekskluzīvas pilnvaras aplikt ar nodokli prēmijas, kas samaksātas atbilstoši minētajiem apdrošināšanas līgumiem, ir jāuzskata dalībvalsts, kas uztur kuģu reģistru, kurā minētais kuģis ir reģistrēts galvenokārt tā īpašumtiesību pierādīšanas nolūkos.

(1) OV C 45, 10.2.2020.
C 44/5

Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 9. decembra spriedums – Groupe Canal +/Eiropas Komisija, Francijas Republika, Union des producteurs de cinéma (UPC), C More Entertainment AB, European Film Agency Directors – EFAD's, Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC)

(Lieta C-132/19 P) (1)

(Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Televīzijas apraide - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 9. pants un 16. panta 1. punkts - Lēmums, ar kuru tiek uzliktas saistības - Absolūta teritoriālā aizsardzība - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Sākotnējais novērtējums - Eiropas Komisijas pienākuma ņemt vērā apsvērumus saistībā ar LESD 101. panta 3. punkta piemērošanu neesamība - Vienošanās, kuru mērķis ir sadalīt valstu tirgus - Komisijas pienākuma analizēt katru no attiecīgajiem valstu tirgiem neesamība - Samērīgums - Trešo personu līgumisko tiesību aizskārums)

(2021/C 44/05)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Groupe Canal + (pārstāvji: P. Wilhelm, P. Gassenbach un O. de Juvigny, avocats)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes, C. Urraca Caviedes un L. Wildpanner), Francijas Republika (pārstāvji: E. de Moustier un M. P. Dodeller), Union des producteurs de cinéma (UPC) (pārstāvis: E. Lauvaux, avocat), C More Entertainment AB, European Film Agency Directors – EFADs (pārstāvis: O. Sasserath, avocat), Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC) (pārstāve: A. Fratini, avvocatessa)

Rezolutīvā daļa

1) Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedumu Groupe Canal +/Komisija (T-873/16, EU:T:2018:904).

2) Atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 26. jūlija lēmumu par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta AT.40023 – Pārrobežu piekļuve maksas televīzijai).

3) Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Groupe Canal +, European Film Agency Directors – EFADs, Union des producteurs de cinéma (UPC) tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā un tiesvedību pirmajā instancē, kā arī izdevumus, kas C More Entertainment AB ir radušies tiesvedībā pirmajā instancē.

4) Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

5) Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC) sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

(1) OV C 131, 8.4.2019.
C 378/14

Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 3. septembra spriedums (Landgericht München I (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefónica Germany GmbH & Co. OHG

(Lieta C-539/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Viesabonēšana publiskajos mobilo sakaru tīklos Eiropas Savienībā - Regula (ES) Nr. 531/2012 - 6.a pants - 6.e panta 3. punkts - Viesabonēšanas pakalpojumu sniedzēja pienākums automātiski piemērot regulēto viesabonēšanas tarifu - Piemērošana tiem patērētājiem, kas izvēlējušies īpašu viesabonēšanas tarifu pirms Regulas (ES) Nr. 531/2012 stāšanās spēkā)

(2020/C 378/17)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht München I

Pamatlietas puses

Prasītāja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Atbildētāja: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 531/2012 (2012. gada 13. jūnijs) par viesabonēšanu publiskajos mobilo sakaru tīklos Savienībā, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/2120 (2015. gada 25. novembris), 6.a pants un 6.e panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka no 2017. gada 15. jūnija viesabonēšanas pakalpojumu sniedzējiem bija automātiski jāpiemēro visiem klientiem regulētais viesabonēšanas tarifs, kurš minēts it īpaši šīs regulas 6.a pantā, neraugoties uz to, vai šie klienti iepriekš ir izvēlējušies regulēto vai citu viesabonēšanas tarifu, ja vien pirms robeždatuma 2017. gada 15. jūnijā tie nav skaidri norādījuši savu vēlmi izmantot šo citu tarifu atbilstoši šim nolūkam minētās regulas 6.e panta 3. punkta pirmajā daļā paredzētajai procedūrai.

(1) OV C 328, 30.9.2019.
1)

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2008/8/EK (2008. gada 12. februāris), 135. panta 1. punkta l) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi izvietošanas pakalpojumi datu centrā, ar kuriem šo pakalpojumu sniedzējs nodod savu klientu lietošanā serveru skapjus klientu serveru izvietošanai un sniedz tiem papildu aprīkojumu un papildpakalpojumus – tostarp elektroenerģijas padevi un citus pakalpojumus, lai nodrošinātu šo serveru izmantošanu optimālos apstākļos –, nav uzskatāmi par nekustamā īpašuma izīrēšanas pakalpojumiem, uz kuriem tiek attiecināts šajā normā paredzētais atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa, ja vien – un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai –, pirmkārt, šis pakalpojuma sniedzējs neaprobežojas ar pasīvu kādas vietas vai telpas nodošanu lietošanā saviem klientiem, garantējot tiem tiesības to izmantot tā, it kā viņi būtu tās īpašnieki, un, otrkārt, serveru skapji nav nekustamā īpašuma, kurā tie ir uzstādīti, neatņemama sastāvdaļa un nav arī tajā uzstādīti ilgtermiņa lietošanai.
Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 30. aprīļa spriedums (Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HB (C-168/19), IC (C-169/19)/Istituto nazionale della previdenza sociale

(Apvienotās lietas C-168/19 un C-169/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personu brīva pārvietošanās - LESD 21. pants - Nediskriminācijas pilsonības dēļ princips - LESD 18. pants - Konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu - Publiskā sektora darba ņēmēji - Vienā dalībvalstī, kas nav pensionāra vecuma pensiju maksājošā dalībvalsts, dzīvojošs pensionārs, kuram nav dzīvesvietas dalībvalsts pilsonības - Ienākuma nodoklis - Apgalvotais nodokļu priekšrocību zudums - Apgalvotais pārvietošanās brīvības ierobežojums un apgalvotā diskriminācija)

(2020/C 240/24)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia

Pamatlietas puses

Prasītāji: HB (C-168/19), IC (C-169/19)

Atbildētājs: Istituto nazionale della previdenza sociale

Rezolutīvā daļa

LESD 18. un 21. pantam nav pretrunā tāds nodokļu režīms, kas izriet no konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kura noslēgta starp divām dalībvalstīm un saskaņā ar kuru šo valstu nodokļu kompetence vecuma pensiju aplikšanas ar nodokli jomā tiek sadalīta atkarībā no tā, vai to saņēmēji ir bijuši nodarbināti privātajā vai publiskajā sektorā, un – pēdējā gadījumā – atkarībā no tā, vai viņiem ir vai nav dzīvesvietas dalībvalsts pilsonība.

(1) OV C 206, 17.6.2019.
1)

Vācijas Federatīvā Republika, — no 2010. gada 1. janvāra līdz 2016. gadam, ieskaitot, sistemātiski un turpināti pārsniedzot, pirmkārt, slāpekļa dioksīda (NO2) gada robežvērtības 26 Vācijas teritorijā esošajās zonās un aglomerācijās, proti, zonās DEZBXX0001A (Berlīnes aglomerācija), DEZCXX0007A (Štutgartes aglomerācija), DEZCXX0043S (Tībingenes reģionālais apgabals), DEZCXX0063S (Štutgartes reģionālais apgabals (bez aglomerācijas)), DEZCXX0004A (Freiburgas aglomerācija), DEZCXX0041S (Karlsrūes reģionālais apgabals (bez aglomerācijām)), DEZCXX0006A (Manheimas/Heidelbergas aglomerācija), DEZDXX0001A (Minhenes, aglomerācija), DEZDXX0003A (Nirnbergas/Firtes/Erlangenas aglomerācija), DEZFXX0005S (III zona Heses centrs un ziemeļdaļa), DEZFXX0001A (aglomerācija I (Reina-Maina)), DEZFXX0002A (aglomerācija II (Kasele), DEZGLX0001A (Hamburgas aglomerācija), DEZJXX0015A (Grēvenbroiha (Reinas lignīta baseins)), DEZJXX0004A (Ķelne), DEZJXX0009A (Diseldorfa), DEZJXX0006A (Esene), DEZJXX0017A (Dīsburga, Oberhauzene, Milheima), DEZJXX0005A (Hāgene), DEZJXX0008A (Dortmunde), DEZJXX0002A (Vupertāla), DEZJXX0011A (Āhene), DEZJXX0016S (pilsētu teritorijas un lauku apvidi Ziemeļreinā-Vestfālenē), DEZKXX0006S (Mainca), DEZKXX0007S (Vormsa/Frankentāle/Ludvigshāfene), DEZKXX0004S (Koblenca/Neivīda), un, otrkārt, NO2 stundas koncentrācijas robežvērtības divās no šīm zonām, proti, DEZCXX0007A (Štutgartes aglomerācija), kā arī DEZFXX0001A (aglomerācija I (Reina-Maina)), nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai 13. panta 1. punktā apvienojumā ar XI pielikumu paredzētos pienākumus; un — kopš 2010. gada 11. jūnija neveicot attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu NO2 robežvērtību ievērošanu visās šajās zonās, nav izpildījusi Direktīvas 2008/50 23. panta 1. punktā, skatot to atsevišķi un apvienojumā ar XV pielikuma A daļu, paredzētos pienākumus, un it īpaši šīs direktīvas 23. panta 1. punkta otrajā daļā paredzēto pienākumu nodrošināt, ka gaisa kvalitātes plānos ir paredzēti piemēroti pasākumi, lai robežvērtību pārsnieguma laiks būtu pēc iespējas īsāks.
—

paredzot, ka starptautiskās aizsardzības pieteikumi no trešo valstu valstspiederīgajiem vai bezvalstniekiem, kuri, ierodoties no Serbijas, vēlas tās teritorijā piekļūt starptautiskās aizsardzības procedūrai, var tikt sagatavoti tikai Reskes (Ungārija) un Tompas (Ungārija) tranzīta zonās, vienlaikus īstenojot pastāvīgu un vispārēju administratīvo praksi, kas krasi ierobežo to pieteikuma iesniedzēju skaitu dienā, kuriem ir atļauts iekļūt šajās tranzīta zonās;
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012, 29. pants, Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 241/2014 (2014. gada 7. janvāris), ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām, 10. pants, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. un 17. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru tajā reģistrētām kooperatīvajām bankām nav atļauts atteikt pašu kapitāla instrumentu dzēšanu, bet ar kuru minētajām bankām ir ļauts uz nenoteiktu laikposmu atlikt sabiedrības dalībnieka akciju dzēšanu izstāšanās gadījumā un pilnībā vai daļēji ierobežot šīs dzēšanas apmēru, ja vien šīs ierobežošanas rezultātā piemērotie dzēšanas ierobežojumi nepārsniedz to, kas, ņemot vērā minēto banku prudenciālo situāciju, ir nepieciešams, lai nodrošinātu, ka to emitētie kapitāla instrumenti tiktu uzskatīti par pirmā līmeņa pamata kapitāla instrumentiem, it īpaši ņemot vērā Deleģētās regulas Nr. 241/2014 10. panta 3. punktā minētos elementus, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
2)

Atcelt Komisijas Lēmumu C(2015) 4805 final (2015. gada 15. jūlijs) par valsts atbalstu SA.41187 (2015/NN) – Ungārija – Veselības iemaksas no tabakas rūpniecības uzņēmumiem un Komisijas Lēmumu C(2015) 4808 final (2015. gada 15. jūlijs) par valsts atbalstu SA.40018 (2015/C) (ex 2014/NN) – Ungārijas pārtikas ķēdes inspekciju nodevas 2014. gada grozījumi, ciktāl ar tiem tika noteikts pārtraukt progresīvās nodokļu likmes piemērošanu attiecīgi veselības iemaksām no tabakas rūpniecības uzņēmumiem un pārtikas ķēdes inspekciju nodevām, kādas izriet no 2014. gada Likuma Nr. XCIV par veselības iemaksām no tabakas rūpniecības uzņēmumiem un 2014. gada grozījumiem 2008. gada Likumā Nr. XLVI par pārtikas ķēdi un tās oficiālo uzraudzību.
Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 5. marta spriedums – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

(Lieta C-766/18 P) (1)

(Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - Iebildumi - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja - Vērtējuma kritēriji - Piemērojamība agrākas kolektīvas preču zīmes gadījumā - Konfliktējošo preču zīmju līdzības un ar šīm preču zīmēm aptverto preču vai pakalpojumu līdzības savstarpējā atkarība)

(2020/C 161/12)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (pārstāvji: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor, un K. K. Kleanthous)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: D. Gája), M. J. Dairies EOOD (pārstāvji: D. Dimitrova un I. Pakidanska, advokātes)

Rezolutīvā daļa

1) Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 25. septembra spriedumu Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (“BBQLOUMI”) (T-328/17, nav publicēts, EU:T:2018:594).

2) Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

3) Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

(1) OV C 82, 4.3.2019.
—

viņš nav ieradies uz kādu no šīm sēdēm tāda iemesla dēļ, kuru viņš nevar ietekmēt, ciktāl pēc šīs tiesas sēdes viņš ticis informēts par viņa prombūtnē veiktajām darbībām un, pārzinot lietas apstākļus, viņš ir pieņēmis lēmumu, ar kuru viņš paziņo vai nu to, ka neatsauksies uz savu prombūtni, lai apstrīdētu šo darbību tiesiskumu, vai arī to, ka viņš vēlas piedalīties šajās darbībās, tādējādi liekot valsts tiesai, kas izskata lietu, atkārtot minētās darbības, it īpaši, sarīkojot liecinieka atkārtotu nopratināšanu, kurā apsūdzētajam ir bijusi iespēja pilnībā piedalīties.
C 61/14

Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 19. decembra spriedums – Furukawa Electric Co. Ltd/Eiropas Komisija, Viscas Corp.

(Lieta C-589/18 P) (1)

(Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas apakšzemes un zemūdens spēka kabeļu tirgus - Tirgus sadale projektu kontekstā - Naudas sodi - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Pārdošanas apjoma noteikšana - Vienlīdzīgas attieksmes princips)

(2020/C 61/16)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Furukawa Electric Co. Ltd (pārstāvji: sākotnēji A. Luke un C. Pouncey, solicitors, pēc tam A. Luke un K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitors)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: H. van Vliet, A. Biolan un I. Zaloguin), Viscas Corp. (pārstāvis: J.-F. Bellis, advokāts)

Rezolutīvā daļa

1) Apelācijas sūdzību noraidīt.

2) Furukawa Electric Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

3) Viscas Corp. sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

(1) OV C 427, 26.11.2018.
C 68/14

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 19. decembra spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Amoena Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Lieta C-677/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - Pozīcijas 6212 un 9021 - Mastektomijas krūšturi - Īstenošanas regula (ES) 2017/1167 - Spēkā esamība - Jēdziens “piederumi” - Lojāla sadarbība)

(2020/C 68/11)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pamatlietas puses

Prasītāja: Amoena Ltd

Atbildētājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Rezolutīvā daļa

Prejudiciālo jautājumu izvērtējumā nav atklājies neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2017/1167 (2017. gada 26. jūnijs) par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā spēkā esamību.

(1) OV C 25, 21.1.2019.
1)

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 146. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts un 131. pants, kā arī nodokļu neitralitātes un samērīguma principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts praksi kā pamatlietā, saskaņā ar kuru visos gadījumos, ja attiecīgās preces ir eksportētas ārpus Savienības un ja pēc to eksporta nodokļu iestādes ir konstatējušas, ka šo preču pircējs nav nodokļa maksātāja sagatavotajā rēķinā norādītā persona, bet cita struktūra, kas nav noskaidrota, tiek uzskatīts, ka nav notikusi preču piegāde šīs pirmās tiesību normas izpratnē, un līdz ar to tiek atteikts atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa (PVN). Šādos apstākļos šīs direktīvas 146. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums no PVN ir jāatsaka, ja patiesā pircēja nenoskaidrošana liedz pierādīt, ka attiecīgais darījums ir preču piegāde šīs tiesību normas nozīmē, vai ja ir konstatēts, ka šis nodokļa maksātājs zināja vai viņam bija jāzina, ka šis darījums bija iesaistīts krāpšanā, kaitējot kopējai PVN sistēmai.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/13/ES (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/48/ES (2013. gada 22. oktobris) par tiesībām uz advokāta palīdzību kriminālprocesā un Eiropas apcietināšanas ordera procesā, par tiesībām uz to, ka pēc brīvības atņemšanas informē trešo personu, un par tiesībām, kamēr atņemta brīvība, sazināties ar trešām personām un konsulārajām iestādēm ir jāinterpretē tādējādi, ka tās ir piemērojamas tādā tiesvedībā kā pamatlietā aplūkotā un valsts tiesiskajā regulējumā paredzētā, kurā terapeitisku un drošības iemeslu dēļ ir atļauts ievietot psihiatriskajā ārstniecības iestādē personas, kuras demences stāvoklī ir izdarījušas darbības, kas apdraud sabiedrību. Direktīva 2012/13 ir jāinterpretē tādējādi, ka personas, kas tiek turētas aizdomās par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, ir jāinformē par viņu tiesībām cik vien ātri iespējams, sākot no brīža, kad aizdomas, kuras pastāv saistībā ar šīm personām, – kontekstā, kurā nav steidzamības, – pamato, ka kompetentās iestādes ierobežo to brīvību ar piespiedu pasākumiem, un, vēlākais, pirms viņu pirmās oficiālās nopratināšanas, ko veic policija.
C 383/26

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 5. septembra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lombardi Srl/Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

(Lieta C-333/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pārbaudes procedūras piegādes un būvdarbu publiskā iepirkuma jomā - Direktīva 89/665/EEK - Pretendenta, kura piedāvājums nav ticis izraudzīts, celta prasība atcelt publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas lēmumu - Izraudzītā pretendenta pretprasība - Pamatprasības pieņemamība pamatotas pretprasības gadījumā)

(2019/C 383/27)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: Lombardi Srl

Atbildētājas: Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

Piedaloties: Robertazzi Costruzioni Srl

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 89/665/EEK (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/66/EK (2007. gada 11. decembris), 1. panta 1. punkta trešā daļa un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā, ka pretendenta, kurš vēlas iegūt noteikta iepirkuma līguma slēgšanas tiesības un kuram ir ticis vai var tikt nodarīts kaitējums apgalvota Savienības publiskā iepirkuma tiesību vai šīs tiesības transponējošo normu pārkāpuma dēļ, celta galvenā prasība par cita pretendenta izslēgšanu tiek atzīta par nepieņemamu saskaņā ar valsts tiesību procesuālajām normām vai praksi, kas attiecas uz savstarpējas izslēgšanas prasību izskatīšanu, neatkarīgi no iepirkuma procedūras dalībnieku skaita un to dalībnieku skaita, kas ir cēluši šīs prasības.

(1) OV C 285, 13.8.2018.
C 263/19

Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. jūnija spriedums (Gerechtshof 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — IO/Inspecteur van de rijksbelastingdienst

(Lieta C-420/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 10. pants - Nodokļa maksātājs - Saimnieciska darbība, kas tiek veikta “patstāvīgi” - Jēdziens - Fonda uzraudzības padomes locekļa darbība)

(2019/C 263/23)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Gerechtshof 's-Hertogenbosch

Pamatlietas puses

Prasītājs: IO

Atbildētājs: Inspecteur van de rijksbelastingdienst

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 9. un 10. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka saimniecisko darbību patstāvīgi neveic tāds fonda uzraudzības padomes loceklis, kāds ir prasītājs pamatlietā, kas, lai gan viņu nesaista nekāda hierarhiskas padotības saikne ar šā fonda vadības struktūru, kā arī viņš nav saistīts ar šādu saikni ar šā fonda uzraudzības padomi šīs padomes locekļa darbības veikšanā, nerīkojas savā vārdā vai interesēs, par to pats neuzņemoties atbildību, bet gan rīkojas šīs pašas padomes interesēs, tai uzņemoties atbildību, un viņš arī neuzņemas ekonomisko risku, kas izriet no viņa darbības, jo saņem fiksētu atalgojumu, kas nav atkarīgs no viņa dalības sanāksmēs vai faktiski nostrādāto stundu skaita.

(1) OV C 319, 10.9.2018.
2)

LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēts, ka ieguldījumu fondam nerezidentam netiek atmaksāts nodoklis par dividendēm, ko tas samaksājis šajā dalībvalstī, tādēļ, ka tas neatbilst juridiskajiem nosacījumiem, no kuriem ir atkarīga šāda atmaksa, proti, ka tas ik gadu astoņu mēnešu laikā pēc finanšu gada beigām saviem ieguldījumu apliecību (daļu) īpašniekiem neizmaksā pilnā apmērā ienākumus no veiktajiem ieguldījumiem, ja dalībvalstī, kur tas reģistrēts, ienākumi no tā ieguldījumiem, kas nav sadalīti, tiek uzskatīti par sadalītiem vai tiek iekļauti nodoklī, kuru šī dalībvalsts ietur no minētajiem ieguldījumu apliecību (daļu) īpašniekiem, it kā šī peļņa būtu izmaksāta, un ja, ņemot vērā šo nosacījumu mērķi, šāds fonds atrodas stāvoklī, kas pielīdzināms stāvoklim, kādā atrodas fonds rezidents, kurš var saņemt šā nodokļa atmaksu, bet par to būtu jāpārliecinās iesniedzējtiesai.