Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Direktīva 95/46 – Pilnīga saskaņošana – Izsmeļošs to situāciju saraksts, kad pieļaujama personas datu likumīga apstrāde

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46 7. pants)

2. Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Direktīva 95/46 – Personas datu apstrādes likumības nosacījumi

(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46 5. pants un 7. panta f) punkts)

3. Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Direktīva 95/46 – Dalībvalstu rīcības brīvība – Piemērojamība

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46 5. pants)

4. Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Direktīva 95/46 – Personas datu apstrādes likumības nosacījumi

(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46 7. panta f) punkts)

5. Pamattiesības – Privātās dzīves neaizskaramība – Personas datu aizsardzība – Ierobežojumi, kas pieļaujami saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu

(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pants un 52. panta 1. punkts)

6. Iestāžu akti – Direktīvas – Tieša iedarbība – Nosacījumi

(EKL 249. panta trešā daļa, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46 7. panta f) punkts)

Summary

1. Direktīvā 95/46 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti paredzēto valsts tiesību aktu saskaņošana nav tikai minimāla, bet tai ir jābūt tādai saskaņošanai, kas faktiski ir pilnīga. No šī skatupunkta šīs direktīvas mērķis ir veicināt personas datu brīvu apriti, vienlaikus nodrošinot šādu datu īpašnieku tiesību un interešu augsta līmeņa aizsardzību. Tādējādi no šī mērķa izriet, ka minētās direktīvas 7. pants paredz plašu un pilnīgu tādu situāciju sarakstu, kurās var uzskatīt, ka ir notikusi likumīga personas datu apstrāde. No tā izriet, ka dalībvalstis nedrīkst ne pievienot šīs direktīvas 7. pantam jaunus kritērijus, kas attiektos uz likumīgu personas datu apstrādi, ne arī paredzēt papildu prasības, kas mainītu kāda no šajā pantā ietverto kritēriju piemērošanu.

Iepriekš izklāstīto interpretāciju neietekmē Direktīvas 95/46 5. pantā paredzētās dalībvalstu tiesības precizēt nosacījumus, saskaņā ar kuriem personas datu apstrāde ir likumīga. No tā izriet, ka, izmantojot minētās direktīvas 5. pantā paredzēto rīcības brīvību, dalībvalstis drīkst noteikt tikai tos papildu kritērijus attiecībā uz likumīgu personas datu apstrādi, kas ietverti šīs direktīvas 7. pantā, kā arī tās nedrīkst, nosakot papildu prasības, grozīt 7. pantā paredzētos kritērijus.

(sal. ar 29., 30., 32., 33., 35. un 36. punktu)

2. Direktīvas 95/46 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šo datu brīvu apriti 7. panta f) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru gadījumā, ja nav attiecīgās personas piekrišanas, un lai atļautu šo personas datu apstrādi, kura ir vajadzīga personas datu apstrādātāja vai trešo personu, kurām dati tiek atklāti, likumīgo interešu ievērošanai, papildus attiecīgās personas pamattiesību un pamatbrīvību ievērošanai tiek pieprasīts, lai šie dati atrastos publiski pieejamajos avotos, tādējādi kategoriski un vispārīgi izslēdzot tādu datu apstrādes iespējamību, kuri neatrodas publiski pieejamajos avotos.

Tādējādi, pirmkārt, no šīs direktīvas mērķa veicināt personas datu brīvu apriti, vienlaikus nodrošinot šādu datu īpašnieku tiesību un interešu augsta līmeņa aizsardzību, izriet, ka minētās direktīvas 7. pants paredz plašu un pilnīgu tādu situāciju sarakstu, kurās var uzskatīt, ka ir notikusi likumīga personas datu apstrāde. Tādējādi dalībvalstis nedrīkst ne pievienot šīs direktīvas 7. pantam jaunus kritērijus, kas attiektos uz likumīgu personas datu apstrādi, ne arī paredzēt papildu prasības, kas mainītu kāda no šajā pantā ietverto kritēriju piemērošanu. Turklāt saskaņā ar šīs direktīvas 5. panta noteikumiem dalībvalstis drīkst noteikt tikai tos papildu kritērijus attiecībā uz likumīgu personas datu apstrādi, kas ietverti šīs direktīvas 7. pantā, kā arī tās nedrīkst, nosakot papildu prasības, grozīt 7. pantā paredzētos kritērijus.

Otrkārt, lai nodrošinātu nepieciešamo izskatāmo pretnostatīto tiesību un interešu līdzsvaru, kas paredzētas šīs pašas direktīvas 7. panta f) punktā, dalībvalstis var noteikt pamatprincipus. Tās tāpat var ņemt vērā to, ka minētās datu apstrādes izraisīta attiecīgās personas pamattiesību pārkāpuma smagums var atšķirties atkarībā no tā, vai attiecīgie dati jau ir vai vēl nav ietverti publiski pieejamos avotos. Pēdējā gadījumā pārkāpums būs smagāks.

Tomēr par vienkāršu precizējumu vairs nav runa, bet gan par papildu prasību, kas ir aizliegta ar 7. panta f) punktu, ja ar valsts tiesisko regulējumu tiek izslēgta iespēja apstrādāt atsevišķas personu datu kategorijas, attiecībā uz šīm kategorijām noteikti paredzot rezultātu, kas tiks sasniegts, izvērtējot pretnostatītās tiesības un intereses, nepieļaujot savādāka rezultāta iespējamību, ņemot vērā atsevišķa gadījuma īpašos apstākļus.

(sal. ar 29., 30., 32., 36. un 44.–49. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

3. Direktīva 95/46 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti ietver noteikumus, kuriem ir raksturīga zināma elastība, daudzos gadījumos ļaujot dalībvalstīm izstrādāt detaļas vai izvēlēties kādu no vairākām iespējām. Ir svarīgi arī nošķirt valsts tiesību aktus, kuros ir paredzētas papildu prasības, ar kurām groza šīs direktīvas 7. pantā paredzēta kritērija piemērošanu, no vienas puses, un tādus valsts tiesību aktus, kuros vienkārši ir paredzēta kāda no šo kritēriju precizēšana, no otras puses. Pirmā veida valsts tiesību akti ir aizliegti. Tikai situācijā, kad pastāv otrā veida valsts tiesību akti, atbilstoši minētās direktīvas 5. pantam dalībvalstīm ir rīcības brīvība.

(sal. ar 35. punktu)

4. Direktīvas 95/46 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 7. panta f) punktā ir paredzēti divi nosacījumi, kas vienlaicīgi jāizpilda, lai personas datu apstrāde būtu likumīga, proti, pirmkārt, ka datu apstrāde vajadzīga personas datu apstrādātāja vai trešo personu, kurām dati tiek atklāti, likumīgo interešu ievērošanai un, otrkārt, ka priekšroka nav dodama datu subjekta pamattiesībām un pamatbrīvībām. Attiecībā uz otro no minētajiem nosacījumiem ir nepieciešams izvērtēt pretnostatītās tiesības un intereses, kas pastāv attiecīgajā gadījumā un faktiski ir atkarīgas no attiecīgās situācijas konkrētiem apstākļiem, un situācijā, kad personai vai iestādei, kas veic salīdzināšanu, ir jāņem vērā attiecīgās personas tiesību, kas izriet no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. panta, nozīmīgums.

(sal. ar 38. un 40. punktu)

5. Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību attiecībā uz personas datu apstrādi, kas atzītas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā, attiecas uz visu informāciju, kas skar identificētu vai identificējamu fizisku personu. Tomēr no Hartas 8. panta 2. punkta un 52. panta 1. punkta izriet, ka, pastāvot noteiktiem apstākļiem, šīs tiesības var ierobežot.

(sal. ar 42. punktu)

6. Visos gadījumos, kad direktīvas normas no to satura viedokļa šķiet esam beznosacījuma un pietiekoši precīzas, privātpersonas var uz tām atsaukties valsts tiesās, vēršoties pret valsti, vai nu tad, ja valsts nav direktīvu noteiktajos termiņos transponējusi valsts tiesībās, vai arī tad, ja tā to ir transponējusi nepareizi. To var attiecināt uz Direktīvas 95/46 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 7. panta f) punktu. Ja šī direktīva dod dalībvalstīm lielāku vai mazāku rīcības brīvību atsevišķu šo tiesību normu transponēšanai, minētais 7. panta f) punkts pats par sevi rada bezierunu pienākumu.

(sal. ar 51., 52. un 55. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)