Keywords

Summary



Keywords

1. Eiropas Savienības tiesības – Interpretācija – Tiesību norma, kurā nav tiešas norādes uz dalībvalstu tiesībām – Autonoma un vienveidīga interpretācija

2. Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 2008/95 – Reģistrācijas atteikums vai spēkā neesamība – Pieteikuma iesniedzējs, kas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas laikā rīkojies ļaunticīgi – “Ļaunticības” jēdziens – Autonoma un vienveidīga interpretācija

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95 4. panta 4. punkta g) apakšpunkts)

3. Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 2008/95 – Reģistrācijas atteikums vai spēkā neesamība – Pieteikuma iesniedzējs, kas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas laikā rīkojies ļaunticīgi – Novērtējuma kritēriji – Visu reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas brīdī pastāvošo faktoru, kam ir nozīme, ņemšana vērā – Pieteikuma iesniedzēja zināšanas par to, ka trešā persona izmanto identisku vai līdzīgu preču zīmi – Nepietiekams apstāklis ļaunticības konstatēšanai

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95 4. panta 4. punkta g) apakšpunkts)

4. Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 2008/95 – Reģistrācijas atteikums vai spēkā neesamība – Fakultatīvi atteikuma vai spēkā neesamības iemesli – Dalībvalsts veikta īpašas aizsardzības preču zīmēm, ko lieto ārvalstīs, ieviešana – Nepieļaujamība

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95 4. panta 4. punkta g) apakšpunkts)

Summary

1. Skat. nolēmuma tekstu.

(sal. ar 25. punktu)

2. Ir skaidrs, ka Direktīvas 2008/95 attiecībā uz preču zīmēm 4. panta 4. punkta g) apakšpunktā nav ietverta nekāda jēdziena “ļaunticība” definīcija, turklāt šis jēdziens nav definēts citos šīs direktīvas pantos. Turklāt šajā normā nav ietvertas nekādas tiešas atsauces uz dalībvalstu tiesībām attiecībā uz šo jēdzienu. Līdz ar to minētā jēdziena nozīmi un piemērošanas jomu ir jānoskaidro, ņemot vērā kontekstu, kurā ietilpst attiecīgā Direktīvas 2008/95 tiesību norma, un šīs direktīvas mērķus.

Attiecībā uz Direktīvas 2008/95 priekšmetu un mērķi, lai gan ir tiesa, ka saskaņā ar šīs direktīvas preambulas 4. apsvērumu, šķiet, nav nepieciešams uzsākt dalībvalstu tiesību aktu par preču zīmēm visaptverošu tuvināšanu, tomēr šajā direktīvā tiek saskaņotas galvenās materiālo tiesību normas šajā jomā, proti, atbilstoši šim pašam apsvērumam, valstu tiesību normas, kas vistiešāk ietekmē iekšējā tirgus funkcionēšanu, un ka šis apsvērums neizslēdz, ka tiek veikta pilnīga šo normu saskaņošana.

Turklāt Direktīvas 2008/95 tiesību normas fakultatīvais raksturs neietekmē jautājumu par to, vai šajā tiesību normā ietvertie termini ir jāinterpretē vienveidīgi.

Līdz ar to Direktīvas 2008/95 4. panta 4. punkta g) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “ļaunticības” jēdziens šīs tiesību normas izpratnē ir autonoms Savienības tiesību jēdziens, kurš Eiropas Savienībā ir jāinterpretē vienveidīgi.

(sal. ar 26. un 29. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

3. Direktīvas 2008/95 attiecībā uz preču zīmēm 4. panta 4. punkta g) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai pierādītu pieteikuma iesniedzēja ļaunticību šīs tiesību normas izpratnē, ir jāņem vērā visi atbilstošie un reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas brīdī pastāvošie lietas fakti. Apstāklis, ka pieteikuma iesniedzējs brīdī, kad viņš iesniedz reģistrācijas pieteikumu, zina vai tam ir jāzina, ka trešā persona ārvalstīs izmanto kādu preču zīmi, kuru var sajaukt ar preču zīmi, par kuru ir iesniegts reģistrācijas pieteikums, pats par sevi nav pietiekams, lai pierādītu, ka pastāv pieteikuma iesniedzēja ļaunticība iepriekš minētās tiesību normas izpratnē.

(sal. ar 37. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)

4. Kaut arī Direktīvas 2008/95 attiecībā uz preču zīmēm 4. panta 4. punktā ietvertos pamatus Savienības likumdevējs ir uzskaitījis kā fakultatīvus, tomēr dalībvalstīm atstātais rīcības brīvības apmērs ir ierobežots ar iespēju paredzēt vai neparedzēt šādu pamatu, tā kā to specifiski ir ierobežojis likumdevējs savas valsts tiesībās.

Līdz ar to Direktīvas 2008/95 4. panta 4. punkta g) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm nav atļauts ieviest īpašu aizsardzību preču zīmēm, ko lieto ārvalstīs, kas atšķiras no tās, kura ir ieviesta ar šo tiesību normu un balstīta uz faktu, ka preču zīmes pieteikuma iesniedzējs zināja vai tam būtu bijis jāzina par preču zīmi, ko lieto ārvalstīs.

(sal. ar 41. un 43. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)