11.

Pārsūdzētajā spriedumā Pirmās instances tiesa tajā izskatāmās prasības pamatā esošos faktus bija apkopojusi šādi: “7 Pēc Nigērijas galvaspilsētas pārcelšanas no Lagosas uz Abudžu Komisija kopš 1993. gada nomāja ēku Abudžā, lai tajā apmestos tās delegācija, kā arī, iespējams, atsevišķu dalībvalstu, tostarp Grieķijas Republikas, pārstāvniecības. Saskaņā ar vienošanos, ko noslēdza ar šīm dalībvalstīm (turpmāk tekstā — “Abudža I projekts”), Komisija apakšnomā iznomāja dažas ofisa telpas un sniedza noteiktus pakalpojumus attiecīgajām pārstāvniecībām. Dalībvalstis vienojās par izmaksu, kas saistītas ar to pārstāvniecību, pārdali. Grieķijas Republikas iemaksas apmērs bija 5,5 % no kopējām izmaksām. Uzskatot, ka Grieķijas Republika nav samaksājusi šos šajā sakarā radušos parādus, Komisija 2004. gadā ar ieskaitu atguva attiecīgās summas (skat. turpmāk 44. punktu). 8 1994. gada 18. aprīlī Beļģijas Karaliste, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Īrija, Itālijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Portugāles Republika un Komisija (turpmāk tekstā — “partneres”), pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību J.6 pantu (jaunajā redakcijā — LES 20. pants), noslēdza vienošanās memorandu (turpmāk tekstā — “sākotnējais memorands”) par kopēja vēstniecību kompleksa būvniecību to diplomātiskajām misijām Abudžā, izmantojot kopējos atbalsta dienestus (turpmāk tekstā — “Abudža II projekts”). Pēc Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās sākotnējo memorandu papildināja pievienošanās protokols. 9 Sākotnējā memoranda 1. pantā ir paredzēts, ka dalībvalstu vēstniecības un Komisijas delegācija ir dažādas diplomātiskās misijas, kurām piemērojama 1961. gada 18. aprīļa Vīnes konvencija par diplomātiskajiem sakariem un attiecībā uz dalībvalstīm ir piemērojama arī Vīnes konvencija par konsulārajiem sakariem. 10 Sākotnējā memoranda 10. pantā bija norādīts, ka Komisija darbojas kā Abudža II projekta koordinatore citu partneru “vārdā”. 11 Saskaņā ar sākotnējā memoranda 11. pantu Komisija ir atbildīga par arhitektūras izpēti jautājumā par Abudža II projekta iespējamību, izmaksu un koncepcijas fāžu sākotnējo novērtējumu. Šajā pantā bija paredzēta arī papildu vienošanās memoranda noslēgšana par “ēkas detalizētu koncepciju, izmaksu sadali un katras dalību ņēmušās partneres tiesībām uz telpām pēc [Abudža II] projekta pabeigšanas” (turpmāk tekstā — “papildu memorands”). Visbeidzot, ar 11. pantu tika izveidota Pastāvīgā direktoru komiteja, ko veidoja visu partneru pārstāvji un ko vadīja Komisija, lai koordinētu un kontrolētu Abudža II projektu. Pastāvīgā direktoru komiteja iesniedza regulārus ziņojumus darba grupai “Administratīvie jautājumi”, kuru Padomē izveidoja Kopējās ārējās un drošības politikas (KĀDP) ietvaros (turpmāk tekstā — “Administratīvo jautājumu grupa KĀDP”). 12 Sākotnējā memoranda 12. pantā noteikts: “[Abudža II] projektu pēc 11. pantā paredzētā [papildu memoranda] apstiprināšanas tieši finansē ar partneru iemaksām, kas atbilst projekta daļai, kas ir piešķirta katrai partnerei. Komisijas iemaksa tiks izmaksāta no attiecīgās budžeta pozīcijas. Sagatavojošo darbu izmaksas (“pirmā fāze”) tiks ņemtas no Komisijas budžeta administratīvajām apropriācijām. Tās summa ir paredzama ECU 140000 apmērā. Ja [Abudža II] projekts tiek īstenots, šīs izmaksas atlīdzinās visu partneru iemaksas, ņemot vērā to daļu projektā.” 13 Sākotnējā memoranda 13. pantā noteikts: “Visas partneres pēc [papildu memoranda] apstiprināšanas garantē segt visas izmaksas, kuras tām ir jāmaksā. Katras partneres kopējais apmērs iekļauj: a) tās attiecīgās platības kopējās izmaksas un b) tās daļu kopējo un publisko zonu izmaksās, kas aprēķināta proporcionāli tās attiecīgajai platībai un zonu, kas nav kopējas, kopējai platībai.” 14 Sākotnējā memoranda 14. pantā ir paredzēts, ka Komisija ar dalību ņēmušo valstu piekrišanu un piedalīšanos izmaksā pienākušās summas trešām personām (līgumslēdzēji). 15 Sākotnējā memoranda 15. panta 1. punktā ir noteikts: “Ja kāda no partnerēm nolemj izstāties no [Abudža II] projekta, neparakstot 11. pantā paredzēto [papildu memorandu], šī vienošanās memoranda noteikumi, tostarp 12. un 13. pantā minētās finansiālās saistības, nav vairs piemērojami attiecībā uz partneri, kas izstājas.” 16 1995. gada 29. martā Kopiena, kuru pārstāvēja Komisija, noslēdza pirmo līgumu ar uzņēmumu, ko kopīgi izveidojuši Dissing & Weitling arkitektfirma A/S, Komisijas organizētā arhitektūras konkursa Abudža II projektam uzvarētājs, no vienas puses, un COWIconsult Consulting Engineers and Planners A/S, no otras puses (turpmāk tekstā — “konsultanti”). Atbilstoši šī līguma 1. pantam Komisija apstiprina partneru nodomu noslēgt ar konsultantiem “galīgu līgumu”. Saskaņā ar 2. pantu konsultanti apņemas sagatavot attiecīgo projektu. Šīs sagatavošanas izmaksas ir EUR 212547,59. 17 Sanāksmēs starp attiecīgo dalībvalstu ārlietu ministriju kompetento dienestu pārstāvjiem un Dissing & Weitling arkitektfirma arhitektiem tika noteiktas katras dalībvalsts reālās vajadzības un tā izdevumu daļa, kas attiecas uz katru no tām. 18 1995. gada 26. oktobrī KĀDP ietvaros izveidotā darba apakšgrupa “Nekustamā īpašuma jautājumi” noturēja sanāksmi. No sanāksmes protokola izriet, ka apakšgrupa aicināja Komisiju: “[..] — pabeigt [pamatkoncepcijas] fāzi; — noslēgt vajadzīgās vienošanās ar arhitektu birojiem, liekot tiem izstrādāt [starpkoncepcijas fāzes plānus] [Pastāvīgās direktoru komitejas] paredzētajos termiņos; — noslēgt līgumus [par augsnes izpēti un vietas pārbaudi]; šis pēdējais minētais līgums ir vajadzīgs papildu memoranda izstrādei; — kā arī samaksāt ar šiem posmiem saistītos izdevumus.” 19 Apakšgrupa apstiprināja, ka “Komisijas samaksātās summas [tiks] uzskatītas par tās daļas avansu autonomā ad hoc fondā, kas sākotnēji tika atzīta par atbilstošu formulu [Abudža II] projekta finansēšanai”, un ka “projekta neīstenošanas gadījumā citas partneres [atmaksātu] Komisijai saskaņā ar kārtību, par kādu ir vienošanās iepriekšējiem posmiem”. 20 1995. gada 24. novembrī notika Pastāvīgās direktoru komitejas (skat. iepriekš 11. punktu) sanāksme. Šīs sanāksmes protokolā ir norādīts, ka “tehniskās palīdzības” līgums ar konsultantiem par EUR 2676369 (turpmāk tekstā — “pamatlīgums”) tika iesniegts apstiprināšanai Komisijas iepirkumu un publisko iepirkumu konsultatīvā komisijā (CCAM). 21 1995. gada 27. decembrī Komisija noslēdza pamatlīgumu. Tas attiecās uz Abudža II projekta pamatkoncepciju un starpfāzi (4.4. un 4.5. punkts), kā arī uz iespējamiem detalizētiem plāniem. 22 1996. gada 19. septembrī administratīvo jautājumu grupa KĀDP apstiprināja starpkoncepciju. 23 1996. gada 21. novembrī administratīvo jautājumu grupa KĀDP uzaicināja Komisiju veikt ad hoc pasākumus, lai arhitekti uzsāktu detalizētu plānu izstrādi. Grupa norādīja, ka par šo posmu formāls līgums tiks noslēgts pēc papildu memoranda pabeigšanas. Šīs sanāksmes laikā Komisija minētajai grupai norādīja izdevumu apmēru, kuru tā izmaksāja avansā līdz Abudža II projekta sagatavošanai, proti, aptuveni 2,8 miljonus EUR. 24 1997. gada 24. februārī šī grupa apspriedās un nolēma negaidīt papildu memoranda pabeigšanu, lai izstrādātu detalizētus plānus un līguma dokumentus. Šajā sanāksmes protokolā ir iekļautas šādas saistības: “Komisija ir uzaicināta noslēgt vajadzīgās vienošanās ar arhitektiem dokumentu izstrādei un avansā izmaksāt šiem darbiem vajadzīgos līdzekļus atbilstoši tam, kas nolemts projektam. Kā iepriekšējos gadījumos, šādi Komisijas samaksāto avansu pēc tam atmaksās citas dalībnieces saskaņā ar šajā ziņā [sākotnējā ziņojumā] paredzētajām procedūrām.” 25 Nākamajos mēnešos vairākas dalībvalstis izstājās no Abudža II projekta. 1997. gada 28. aprīlī administratīvo jautājumu grupa KĀDP uzdeva Komisijai “noslēgt bilateriālas vienošanās ar Dānijas Karalisti, lai atmaksātu uz to piemērojamo daļu projekta izmaksās, kuras bija radījusi Komisija partneru vārdā”. Līdzīgu lēmumu pieņēma pēc Īrijas izstāšanās 1997. gada septembrī, kā arī Portugāles Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes izstāšanās. 26 1997. gada 12. novembrī Komisija ar arhitektiem noslēdza papildvienošanos pamatlīgumam, šajā papildvienošanās nosakot detalizēto plānu īstenošanu un pārvākšanās izmaksu samaksu EUR 1895696 apmērā. 27 1998. gada 18. jūnijā administratīvo jautājumu grupa KĀDP minēja iespējamo Beļģijas Karalistes izstāšanos no Abudža II projekta. No šīs sanāksmes protokola izriet, ka Pastāvīgā direktoru komiteja atzina, ka Beļģijas Karaliste samaksās savu izmaksu daļu, kā tas ir noteikts pēc starpkoncepcijas apstiprināšanas. 28 1998. gada 10. jūnijā Komisija nosūtīja Grieķijas Republikai maksājuma uzdevumu par summu EUR 153367,70 apmērā, kas atbilst Grieķijas Republikas daļai projekta sākotnējā posmā, proti, 5,06 % no kopējām izmaksām. Samaksas termiņš tika noteikts . 29 1998. gada 9. decembrī papildu memorandu parakstīja Vācijas Federatīvā Republika, Grieķijas Republika, Francijas Republika, Itālijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika un Komisija. Papildu memoranda 11. pantā ir paredzēta fonda izveidošana projekta finansēšanai. 30 Saskaņā ar tā 14. pantu papildu memorandu provizoriski piemēro, sākot no pirmās dienas otrajā mēnesī pēc tā parakstīšanas, un tas stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad dalībvalstis un Komisija paziņo, ka ir to ratificējušas. 31 1999. gada 28. aprīlī Komisija izsludināja konkursu attiecīgo dalībvalstu, kā arī Kopienas delegācijas vēstniecību celtniecībai (OV S 82). Tajā tika minēts, ka Grieķijas Republikas Vēstniecības platība būs 677 m2. 32 1999. gada 3. septembrī Komisija “atkārtoja” savu 1998. gada atgādinājumu administratīvo jautājumu grupai KĀDP, lai dalībvalstis tai atmaksā summas, kuras tā bija samaksājusi konsultantiem par starpkoncepcijas posmu. Tā norādīja, ka dažas dalībvalstis jau bija tai samaksājušas maksājamās summas, bet ka citas, tostarp Grieķijas Republika, to nebija izdarījušas līdz termiņa beigām . Komisija piebilda, ka partnerēm tiks nosūtīts cits maksājuma uzdevums par, pirmkārt, detalizēto plānu izmaksām un, otrkārt, izmaksām to izmaiņu dēļ, kas radušās ar Beļģijas Karalistes, Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas izstāšanos. 33 1999. gada 20. septembrī Pastāvīgā direktoru komiteja apspriedās, lai izvēlētos būvniecību sabiedrības. Grieķijas Republikas pārstāvis parakstīja sanāksmes protokolu. Konkurss būvniecības turpināšanai tika publicēts Oficiālajā Vēstnesī S 54. 34 Ar 2000. gada 17. februāra maksājuma uzdevumu Komisija lūdza Grieķijas Republikai samaksāt EUR 168716,94 par konkursa materiālu veidošanu attiecībā uz detalizētiem plāniem. 35 2000. gada 22. jūnijā Pastāvīgā direktoru komiteja nolēma pieņemt jaunu projekta variantu (turpmāk tekstā — “saīsinātais Abudža II projekts”), kas bija vajadzīgs Francijas Republikas izstāšanās dēļ. Saīsinātais Abudža II projekts it īpaši paredzēja atteikties no kopējām ēkām un kopējiem papildu dienestiem, kā arī samazināt platību. Grieķijas Republikas pārstāvis šajā sanāksmē norādīja savu piekrišanu šim projektam, tomēr ar nosacījumu, ka to apstiprinās viņa priekšnieki. Komisija nosūtīja sanāksmes protokolu Grieķijas Republikai un uzaicināja to sniegt formālu atbildi par saīsināto Abudža II projektu. 36 2000. gada 5. septembrī Komisija atkārtoja savu lūgumu Grieķijas Republikas pārstāvjiem. Pēc atkārtota atgādinājuma Komisija nosūtīja Grieķijas Republikai vēstuli pa faksu, kurā bija noteikts atbildēt līdz un kurā bija norādīts, ka tās klusēšana tiks uzskatīta par izstāšanos no projekta. Grieķijas iestādes informēja Komisiju, ka tās nevarēja sniegt atbildi par saīsināto Abudža II projektu. Līdz ar to Komisija tajā pašā datumā atbildēja, ka tā bija uzdevusi arhitektiem izmainīt saīsināto Abudža II projektu, izslēdzot Grieķijas Republiku. 37 Ar 2002. gada 28. janvāra vēstuli Komisija nosūtīja parādzīmi par EUR 1276484,50 Grieķijas Republikai par būvniecības izmaksām attiecībā uz Abudža II projektu. Komisija pēc tam atcēla šo parādzīmi. 38 Pēc tam, kad Grieķijas Republika izveidoja pati savu Vēstniecību Abudžā, tā 2002. gada 13. jūlijā pameta pagaidu telpas, kuras tā aizņēma Abudža I projekta ietvaros. 39 Ar 2002. gada 11. oktobra vēstuli Komisija formāli paziņoja Grieķijas Republikai nesamaksātās parādzīmes par Abudža I un Abudža II projektiem un uzaicināja to samaksāt kopējo summu EUR 861813,87 un 11000 ASV dolāru (USD) apmērā. 40 Pēc sarunām ar pusēm Komisija ar 2003. gada 31. janvāra vēstuli atgādināja Grieķijas Republikai, ka tā nebija samaksājusi savus parādus par Abudža I un Abudža II projektiem un uzaicināja to samaksāt kopējo summu EUR 516374,96 un USD 12684,89 apmērā līdz 2003. gada februāra beigām. Komisija piebilda, ka, nesamaksājot noteiktā termiņā, tā atgūs attiecīgās naudas summas, izmantojot visus iespējamos tiesību aizsardzības līdzekļus. 41 Nākamo mēnešu laikā Grieķijas Republika un Komisija apsprieda maksājamo naudas summu apmēru. 42 2003. gada 29. decembrī Grieķijas Republika nosūtīja savam pastāvīgajam pārstāvim Eiropas Savienībā šādu vēstuli: “Ņemot vērā, ka Eiropas Komisija nemaina savu nostāju jautājumā par mūsu valsts parādu Abudža II projektam, piemērojot ieskaita procedūru, lūdzam Jūs sekot procesam un mums darīt zināmu, vai un ciktāl tā ir realizēta, lai Grieķijas Republika varētu izvērtēt, kādā apjomā tā vēlas celt prasību pret Eiropas Komisiju. Jautājumā par Abudža I projektu atgādinām, ka mēs esam atzinuši savu parādu līdz 2002. gada maijam, savukārt Komisijas pieprasītā summa attiecas uz laiku līdz 2002. gada jūlijam, kā arī pēc šī datuma. Ņemot vērā, ka mūsu nodoms ir nomaksāt šo minēto parādu, lūdzam Jūs sazināties ar kompetentajiem Komisijas finanšu dienestiem, lai pārbaudītu mūsu parāda precīzu kopējo summu EUR līdz 2002. gada maijam.” 43 2004. gada 16. februārī Komisija nosūtīja Grieķijas Republikai vēstuli, norādot tās vēl nesamaksātos parādus par Abudža I un Abudža II projektiem. No šai vēstulei pievienotās tabulas, kurā tostarp minētas vienpadsmit nesamaksātās parādzīmes par Abudža I un Abudža II projektiem, izriet, ka Komisija lūdza Grieķijas Republikai samaksāt EUR 565656,80. Šajā vēstulē Komisija precizēja: “Grieķijas Republika nosūtīja Komisijai šādu prasījumu: 2000GR161PO005OBJ 1 KONTINENTĀLĀ GRIEĶIJA — Starpmaksājums — EUR 4774562,67. Saskaņā ar maksāšanas noteikumiem, kas ir noteikti [Finanšu regulas 73. panta 1. punkta otrajā daļā], Komisija veiks parādu ieskaitu, attiecīgā gadījumā ņemot vērā arī kavējuma procentus. Ja parādi, kurus Jūs minējāt, pārsniedz ieskaitāmo naudas summu, pārpalikums Jums tiks laikus pārskaitīts [..].” 44 2004. gada 10. martā Komisija pārskaitīja Grieķijas Republikai līdzekļus Grieķijas kontinentālās daļas reģiona darbības programmas ietvaros. Tā vietā, lai samaksātu EUR 4774562,67 (skat. iepriekš 43. punktu), Komisija pārskaitīja vienīgi EUR 3121243,03. Tādējādi tā ar ieskaitu atguva Grieķijas Republikas vēl nesamaksāto atlikumu, proti, EUR 565656,80, par Abudža I un Abudža II projektiem (turpmāk tekstā — “apstrīdētais akts”).”