LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 79/19

Prasība, kas celta 2012. gada 27. decembrī — NIOC u.c./Padome

(Lieta T-577/12)

2013/C 79/35

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājas: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapūra, Singapūra), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Londona, Apvienotā Karaliste), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teherāna, Irāna), Karoon Oil & Gas Production Co. (Ahwaz, Irāna), Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teherāna), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teherāna), National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Ahwaz), South Zagros Oil & Gas Production Co. (Shiraz, Irāna), Maroun Oil & Gas Co. (Ahwaz), Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khouzestan, Irāna), Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Irāna), Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Omidieh, Irāna), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khoramshar, Irāna), West Oil & Gas Production Co. (Kermanshah, Irāna), East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mashhad, Irāna), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teherāna); Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Boushehr, Irāna) un Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teherāna) (pārstāvis — J.-M. Thouvenin, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītāju prasījumi:

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

— atcelt Padomes 2012. gada 15. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 945/2012, ciktāl tā skar prasītājas;

— atcelt Padomes 2012. gada 15. oktobra Lēmumu 2012/635/KĀDP, ciktāl tas skar prasītājas;

— atzīt, ka Padomes 2012. gada 23. marta Regula (ES) Nr. 267/2012 nav tām piemērojama;

— atzīt, ka Lēmums 2012/635/KĀDP nav tām piemērojams;

— piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza septiņus pamatus.

1) Ar pirmo pamatu tiek apgalvots nepietiekams pamatojums, pārkāpjot LESD 296. pantu, ciktāl Īstenošanas regulā, ar kuru prasītājas tiek iekļautas sodāmo vienību sarakstā, neesot skaidri norādīts tās pieņemšanas juridiskais pamats.

2) Ar otro pamatu tiek apgalvots juridiskā pamata trūkums, tā kā juridiskais pamats Īstenošanas regulai Nr. 945/2012 (1) esot Regula Nr. 267/2012 (2), kura esot jāatzīst par nepiemērojamu prasītājām, jo, pirmkārt, tā esot pieņemta, pārkāpjot LESD 296. pantu un 215. pantu, un, otrkārt, ar tās 23. panta 2. punkta d) apakšpunktu, kas esot juridiskais pamats prasītāju iekļaušanai Regulas Nr. 267/2012 IX pielikuma sarakstā, tiekot pārkāpti Līgumi un Eiropas Savienības Pamattiesību harta.

3) Ar trešo, ceturto, piekto un sesto pamatu, ar ko tiek pamatota prasītāju iekļaušanas Regulas Nr. 267/2012 IX pielikuma un Lēmuma 2012/635/KĀDP (3) pielikuma sarakstā spēkā neesamība, tiek apgalvota i) kļūda tiesību piemērošanā, ii) faktu kļūda, iii) ka šī iekļaušana aizskar tiesības uz aizstāvību, tiesības uz labu pārvaldību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kā arī iv) ka šī iekļaušana esot pretrunā samērīguma principam.

4) Septītais pamats ir par to, ka prasītājām neesot piemērojams Lēmuma 2012/635/KĀDP 1. panta 8) punkts, kas esot juridiskais pamats to iekļaušanai to vienību sarakstā, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi, tādēļ, ka šī norma esot pretrunā Līgumiem, Pamattiesību hartai un samērīguma principam.

(1) Padomes 2012. gada 15. oktobra Īstenošanas regula (ES) Nr. 945/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 282, 16. lpp.).

(2) Padomes 2012. gada 23. marta Regula (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV L 88, 1. lpp.).

(3) Padomes 2012. gada 15. oktobra Lēmums 2012/635/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 282, 58. lpp.).