Lieta C‑238/14

Eiropas Komisija

pret

Luksemburgas Lielhercogisti

“Valsts pienākumu neizpilde — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — Epizodiski nodarbinātie izpildītājmākslas nozares darbinieki — Secīgi uz noteiktu laiku noslēgti darba līgumi — 5. klauzulas 1. punkts — Pasākumi, kuru mērķis ir novērst secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu — Šādus līgumus attaisnojošu “objektīvu iemeslu” jēdziens”

Kopsavilkums – Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 26. februāra spriedums

Sociālā politika – “UNICE”, “CEEP” un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku – Direktīva 1999/70 – Pasākumi, lai novērstu secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu – Valsts tiesiskais regulējums, kurā attiecībā uz epizodiski nodarbinātajiem izpildītājmākslas nozares darbiniekiem ir saglabātas atkāpes no šādiem pasākumiem – Nepieļaujamība – Dalībvalstu pienākums paredzēt pasākumus šādas ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai un sodīšanai

(Padomes Direktīvas 1999/70 pielikuma 5. klauzula)

Paturot spēkā atkāpes attiecībā uz pasākumiem, kuru mērķis ir novērst secīgu uz noteiktu laiku ar epizodiski nodarbinātajiem izpildītājmākslas nozares darbiniekiem noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, dalībvalsts neizpilda Direktīvas 1999/70 par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā ietvertā, Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulā paredzētos pienākumus.

Pat pieņemot, ka attiecīgais valsts tiesiskais regulējums ir vērsts uz mērķi nodrošināt epizodiski nodarbinātajiem izpildītājmākslas nozares darbiniekiem zināmu elastīgumu, kā arī sociālās priekšrocības, sniedzot šo pēdējo minēto darba devējiem iespēju atkārtoti pieņemt šos darba ņēmējus darbā, slēdzot darba līgumus uz noteiktu laiku, šāds mērķis nevar padarīt šo tiesisko regulējumu atbilstošu Pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam, jo tas neļauj pierādīt, ka pastāv precīzi un konkrēti apstākļi, kuri raksturo attiecīgo darbību un kuri līdz ar to konkrētajā kontekstā attaisno secīgu darba līgumu uz noteiktu laiku izmantošanu.

Tāpat ir jānorāda, ka, lai arī dalībvalstij, nenoliedzami, ir tiesības, īstenojot Pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punktu ņemt vērā konkrētas darbības nozares īpašās vajadzības, šīs tiesības tomēr nevar tikt izprastas tā, ka tās ļauj attiecībā uz šo nozari atbrīvoties no pienākuma paredzēt piemērotu pasākumu, lai novērstu un vajadzības gadījumā sodītu par secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu. Faktiski pieļaut, ka dalībvalsts, lai atbrīvotos no šī pienākuma, atsaucas uz tādu mērķi kā no darba līgumu uz noteiktu laiku izmantošanas izrietošais elastīgums, būtu pretrunā vienam no Pamatnolīgumā izvirzītajiem mērķiem, proti, darba stabilitātei, kas tiek uzskatīta par būtisku apstākli darba ņēmēju aizsardzībā, un varētu arī ievērojami samazināt to personu kategorijas, kuras varētu savā labā izmantot Pamatnolīguma 5. klauzulā paredzētos aizsardzības pasākumus.

(sal. ar 50., 51., 53. punktu un rezolutīvo daļu)

Lieta C‑238/14

Eiropas Komisija

pret

Luksemburgas Lielhercogisti

“Valsts pienākumu neizpilde — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — Epizodiski nodarbinātie izpildītājmākslas nozares darbinieki — Secīgi uz noteiktu laiku noslēgti darba līgumi — 5. klauzulas 1. punkts — Pasākumi, kuru mērķis ir novērst secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu — Šādus līgumus attaisnojošu “objektīvu iemeslu” jēdziens”

Kopsavilkums – Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 26. februāra spriedums

Sociālā politika — “UNICE”, “CEEP” un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — Direktīva 1999/70 — Pasākumi, lai novērstu secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu — Valsts tiesiskais regulējums, kurā attiecībā uz epizodiski nodarbinātajiem izpildītājmākslas nozares darbiniekiem ir saglabātas atkāpes no šādiem pasākumiem — Nepieļaujamība — Dalībvalstu pienākums paredzēt pasākumus šādas ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai un sodīšanai

(Padomes Direktīvas 1999/70 pielikuma 5. klauzula)

Paturot spēkā atkāpes attiecībā uz pasākumiem, kuru mērķis ir novērst secīgu uz noteiktu laiku ar epizodiski nodarbinātajiem izpildītājmākslas nozares darbiniekiem noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, dalībvalsts neizpilda Direktīvas 1999/70 par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā ietvertā, Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulā paredzētos pienākumus.

Pat pieņemot, ka attiecīgais valsts tiesiskais regulējums ir vērsts uz mērķi nodrošināt epizodiski nodarbinātajiem izpildītājmākslas nozares darbiniekiem zināmu elastīgumu, kā arī sociālās priekšrocības, sniedzot šo pēdējo minēto darba devējiem iespēju atkārtoti pieņemt šos darba ņēmējus darbā, slēdzot darba līgumus uz noteiktu laiku, šāds mērķis nevar padarīt šo tiesisko regulējumu atbilstošu Pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam, jo tas neļauj pierādīt, ka pastāv precīzi un konkrēti apstākļi, kuri raksturo attiecīgo darbību un kuri līdz ar to konkrētajā kontekstā attaisno secīgu darba līgumu uz noteiktu laiku izmantošanu.

Tāpat ir jānorāda, ka, lai arī dalībvalstij, nenoliedzami, ir tiesības, īstenojot Pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punktu ņemt vērā konkrētas darbības nozares īpašās vajadzības, šīs tiesības tomēr nevar tikt izprastas tā, ka tās ļauj attiecībā uz šo nozari atbrīvoties no pienākuma paredzēt piemērotu pasākumu, lai novērstu un vajadzības gadījumā sodītu par secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu. Faktiski pieļaut, ka dalībvalsts, lai atbrīvotos no šī pienākuma, atsaucas uz tādu mērķi kā no darba līgumu uz noteiktu laiku izmantošanas izrietošais elastīgums, būtu pretrunā vienam no Pamatnolīgumā izvirzītajiem mērķiem, proti, darba stabilitātei, kas tiek uzskatīta par būtisku apstākli darba ņēmēju aizsardzībā, un varētu arī ievērojami samazināt to personu kategorijas, kuras varētu savā labā izmantot Pamatnolīguma 5. klauzulā paredzētos aizsardzības pasākumus.

(sal. ar 50., 51., 53. punktu un rezolutīvo daļu)