Keywords

Summary



Keywords

1. Eiropas Kopienas – Kopienu iestādes un organizācijas – Pilnvaru īstenošana – Deleģēšana – Nosacījumi – Eiropas Centrālā banka – ECB Padomes pilnvaru piešķiršana Valdei pieņemt personālam piemērojamās normas – Likumība

(Protokola par Eiropas Centrālo banku sistēmas un ECB statūtiem 12. panta 3. punkts un 36. panta 1. punkts; Eiropas Centrālās bankas Iekšējā reglamenta 21. panta 3. punkts)

2. Ierēdņi – Eiropas Centrālās bankas darbinieki – Personālam piemērojamās normas – Valdes pieņemtie akti, izmantojot ECB Padomes piešķirtās pilnvaras – Normas, kas nosaka pārbaudes laika nosacījumus – Normas, kurās ievēroti ECB Padomes pieņemtie Nodarbinātības nosacījumi un piešķirto pilnvaru robežas

(Eiropas Centrālās bankas Iekšējā reglamenta 21. panta 3. punkts; Eiropas Centrālās bankas personāla Nodarbinātības nosacījumu 10. panta b) punkts un 11. panta a) punkta i) apakšpunkts)

3. Eiropas Centrālā banka — Iekšējās kārtības noteikšanas pilnvaras — Bankas Valdes nodotas pilnvaras Valdes priekšsēdētāja vietniekam pieņemt lēmumus par pieņemto darbinieku pārbaudes laika pagarināšanu – Pieļaujamība

4. Ierēdņi – Eiropas Centrālās bankas darbinieki – Pieņemšana darbā – Pārbaudes laiks – Izņēmuma gadījumi, kas var pamatot pārbaudes laika pagarināšanu – Šaubas par darbinieka atbilstību – Iekļaušana

(Eiropas Centrālās bankas personālam piemērojamo normu 2.1.2. punkts)

5. Apelācija – Pamati – Kļūdains faktu vērtējums – Nepieņemamība – Tiesas veikta pierādījumu vērtējuma pārbaude – Izslēgšana, izņemot sagrozīšanas gadījumu

(EKL 225. panta 1. punkts; Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 51. panta 1. daļa)

6. Apelācija – Pamati – Pamats, kas vērsts pret Pirmās instances tiesas lēmumu par tiesāšanās izdevumiem – Nepieņemamība pārējo pamatu noraidījuma gadījumā

(Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 51. panta 2. daļa)

Summary

1. Kopienu iestādei vai organizācijai ir tiesības paredzēt iekšējās kārtības un pilnvaru deleģēšanas pasākumu kopumu šīs iestādes lēmējinstitūcijām, it īpaši tās personāla vadības jomā.

Veicot šādu pilnvaru deleģēšanu, ir jāievēro virkne nosacījumu. Vispirms iestāde, kas deleģē pilnvaras, var piešķirt iestādei, kura tās iegūst, tikai tādas pilnvaras, ko tā pati ir saņēmusi. Turklāt pilnvaru saņēmēja iestāde uzticētās pilnvaras īsteno saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādiem tās tiktu īstenotas gadījumā, ja pilnvaru deleģētāja iestāde šīs pilnvaras īstenotu pati, it īpaši attiecībā uz prasībām pilnvaru īstenošanu pamatot un publicēt. Visbeidzot, pat ar tiesībām deleģēt savas pilnvaras pilnvaru deleģētājai iestādei par to deleģēšanu ir jāpieņem skaidri izteikts lēmums, un šī deleģēšana var attiekties tikai uz skaidri definētām izpildes tiesībām.

Pilnvaru deleģēšana, kas Eiropas Centrālajā bankā veikta personāla jomā, pilnībā atbilst šiem nosacījumiem. Bankas Padome, kurai ir tiesības pieņemt personālam piemērojamo sistēmu un jo īpaši Nodarbinātības nosacījumus, Eiropas Centrālās bankas Iekšējā reglamenta 21. panta 3. punktā ir skaidri paredzējusi, ka tā uzliek pienākumu Valdei pieņemt un grozīt minēto Nodarbinātības nosacījumu piemērošanas noteikumus.

(sal. ar 42.–45. punktu)

2. Ar bankas Iekšējā reglamenta 21. panta 3. punktu Eiropas Centrālās bankas Valdei uzticēto izpildes pilnvaru ietvaros Valdes pieņemto bankas Personālam piemērojamo normu 2.1.2. un 2.1.3. pants paredz vairākus apstākļus, kas varētu rasties pārbaudes laikā un kas ļauj it īpaši, no vienas puses, pagarināt pārbaudes laiku un, no otras puses, šajā laikā izbeigt līgumu.

Minētie noteikumi nepārkāpj Eiropas Centrālās bankas Nodarbinātības nosacījumu 10. panta b) punktu, kas paredz, ka Valde saskaņā ar Personālam piemērojamām normām var noteikt pārbaudes kārtību. Šie noteikumi nepārkāpj Nodarbinātības nosacījumu 11. panta a) punkta i) apakšpunktā noteiktās robežas attiecībā uz apstākļiem, kādos ECB var izbeigt ar saviem darbiniekiem noslēgtos līgumus.

Tā kā Valdei saskaņā ar Nodarbinātības nosacījumu 10. panta b) punktu ir tiesības lemt par nosacījumiem, ko izvirza pārbaudes laikā, šajā jomā tā ir rīkojusies savu pilnvaru robežās, paredzot, ka pārbaudes laikā, kurā īpaša uzmanība tiek pievērsta attiecīgā darbinieka sniegumam, “profesionālas nepiemērotības vai iemaņu trūkumu dēļ” var izbeigt līgumu. Situācijā, kad Valde pārbaudes laikā var izbeigt līgumu, jābūt arī iespējai vienpusēji pagarināt šo pārbaudes laiku.

(sal. ar 47.–50. punktu)

3. Kopienu iestādēm vai organizācijām ir tiesības noteikt iekšējo kārtību, ciktāl to koleģiālie administratīvie orgāni var deleģēt vienam vai vairākiem to locekļiem pilnvaras pieņemt individuāli piemērojamus lēmumus personāla vadības jomā, kurā attiecīgā koleģiālā iestāde izdod aktus, kas attiecas uz visiem darbiniekiem.

Eiropas Centrālās bankas Valdes lēmumam, ar ko ir nodotas tās Valdes priekšsēdētāja vietniekam pilnvaras pieņemt lēmumus par pieņemto darbinieku pārbaudes laika pagarināšanu, ir likumīgas pilnvaras. Šāds lēmums neatņem Valdei tās pilnvaras pieņemt aktus, bet aprobežojas tikai ar individuāli piemērojamiem lēmumiem par pieņemto darbinieku pārbaudes laika pagarināšanu un nekādi neattiecas uz vispārējās kārtības jautājumiem. Turklāt bankas Valdes priekšsēdētāja vietnieka lēmumi par pārbaudes laika pagarināšanu tiek pieņemti Valdes vārdā, kas pilnībā uzņemas par tiem atbildību.

(sal. ar 57. un 60. punktu)

4. Eiropas Centrālai bankai ir ievērojama rīcības brīvība personāla vadības jomā, lai sasniegtu tai uzticētos vispārīgo interešu uzdevumus.

No minētā izriet, ka it īpaši pārbaudes laikā Kopienu iestādei vai organizācijai ir jānodrošina, lai ieinteresētā persona gan atbilstu visām individuālajām un profesionālajām prasībām amatam, kurā tā ir pieņemta darbā, gan izpildītu šim amatam atbilstošos pienākumus. Šajā kontekstā pārbaudes laika pagarināšana var būt šim nolūkam atbilstošs pasākums.

Līdz ar to šaubas, kas saistītas ar pieņemtā darbinieka piemērotību, var būt “izņēmuma gadījums” Eiropas Centrālās bankas Personālam piemērojamo normu 2.1.2. panta izpratnē, kas pamato pārbaudes laika pagarināšanu.

(sal. ar 71.–73. punktu)

5. Izskatot apelācijas sūdzību, Tiesai nav tiesību ne konstatēt faktus, ne pārbaudīt pierādījumus, uz kuriem Pirmās instances tiesa atsaukusies, lai pamatotu šos faktus. Tā kā šie pierādījumi iegūti saskaņā ar noteikto kārtību un ir ievēroti vispārējie tiesību principi un procesuālās normas attiecībā uz pierādījumiem un to iesniegšanu, vienīgi Pirmās instances tiesa nosaka vērtību, kas būtu jāpiešķir tai iesniegtajiem pierādījumiem. Šis vērtējums, izņemot šo pieradījumu sagrozīšanas gadījumu, tādējādi nav tiesību jautājums, ko kontrolē Tiesa.

(sal. ar 78. punktu)

6. Pieņemot, ka visi citi apelācijas sūdzības pamati tiks noraidīti, piemērojot Tiesas Statūtu 58. panta otro daļu, saskaņā ar kuru apelāciju nevar iesniegt tikai par tiesāšanās izdevumu apjomu vai lietas dalībnieku, kuram ir jāsedz šie tiesāšanās izdevumi, prasījumi par Pirmās instances tiesas lēmuma par tiesāšanās izdevumiem iespējamo nelikumību ir jānoraida kā nepieņemami.

(sal. ar 88. punktu)