3

Tiesvedības priekšvēsture pārsūdzētā sprieduma 1.–10. punktā ir izklāstīta šādi: “1 [HTTS] ir saskaņā ar Vācijas tiesībām reģistrēta sabiedrība, ko 2009. gada martā dibinājis N. Bateni, kurš ir tās vienīgais dalībnieks un direktors. HTTS veic darbību jūras pārvadājumu aģentēšanā un kuģu tehniskajā apkalpošanā. 2 Šī lieta ir saistīta ar ierobežojošiem pasākumiem, kas noteikti, lai izdarītu spiedienu uz Irānas Islāma Republiku, lai tā pārtrauktu kodoldarbības, kas rada kodolieroču izplatīšanas risku, un kodolieroču piegādes sistēmu izstrādi (turpmāk tekstā – “kodolieroču izplatīšana”). Precīzāk, tā ir viena no lietām, kuras ir saistītas ar pasākumu noteikšanu pret jūras pārvadājumu kompāniju [IRISL], kā arī fiziskajām vai juridiskajām personām, kuras iespējami ir saistītas ar šo kompāniju un kuru vidū saskaņā ar Eiropas Savienības Padomes norādīto tostarp figurē HTTS un divas citas jūras pārvadājumu kompānijas – Hafize Darya Shipping Lines (turpmāk tekstā – “HDSL”) un Safiran Pyam Darya Shipping Lines (turpmāk tekstā – “SAPID”). 3 HTTS nosaukuma iekļaušana to personu, organizāciju un struktūru sarakstos, pret kurām vērsti Regulas [Nr. 423/2007] V pielikumā paredzētie ierobežojošie pasākumi, pirmreizēji notika 2010. gada 26. jūlijā, pēc Īstenošanas regulas [Nr. 668/2010] stāšanās spēkā. Saistībā ar šo iekļaušanu prasība atcelt tiesību aktu netika celta. Savukārt HTTS nosaukuma iekļaušanu to personu, organizāciju un struktūru sarakstos, pret kurām vērsti Regulas [Nr. 961/2010] VIII pielikumā paredzētie ierobežojošie pasākumi, kura ar minēto regulu tika veikta dažus mēnešus vēlāk, HTTS apstrīdēja Vispārējā tiesā, kas to atcēla, nospriežot, ka šī iekļaušana nebija juridiski pietiekami pamatota (skat. tālāk 5. punktu). 4 Regulā Nr. 668/2010 HTTS iekļaušanas pamatojums galvenokārt bija tāds, ka tā “[ir rīkojusies] HDSL interesēs Eiropā”. Regulā Nr. 961/2010 pamatojums tam bija, ka tā “[ir] IRISL kontrolē vai [darbojas] tā vārdā”. 5 Ar 2011. gada 7. decembra spriedumu HTTS/Padome (T‑562/10, EU:T:2011:716) Vispārējā tiesa atcēla Regulu Nr. 961/2010, ciktāl tā attiecās uz šo kompāniju, bet tikai no 2012. gada 7. februāra, lai vajadzības gadījumā ļautu Padomei līdz tam laikam sagatavot pamatojumu HTTS nosaukuma vēlreizējai iekļaušanai. Šajā ziņā Vispārējā tiesa secināja, ka tūlītēja Regulas Nr. 961/2010 atcelšana varētu nopietni un neatgriezeniski apdraudēt ar šo regulu pret Irānas Islāma Republiku noteikto ierobežojošo pasākumu efektivitāti, jo “nevar nepieļaut iespēju, ka ierobežojošo pasākumu noteikšana attiecībā uz prasītāju būtībā tomēr varētu izrādīties pamatota” (spriedums, 2011. gada 7. decembris, HTTS/Padome, T‑562/10, EU:T:2011:716, 41. un 42. punkts). 6 Pēc 2011. gada 7. decembra sprieduma HTTS/Padome (T‑562/10, EU:T:2011:716) pieņemšanas prasītājas nosaukumu Padome atkal iekļāva sarakstos, ko prasītāja katru reizi apstrīdēja un ko Vispārējā tiesa secīgi katrā no šīm reizēm atcēla ar 2013. gada 12. jūnija spriedumu HTTS/Padome (T‑128/12 un T‑182/12, nav publicēts, EU:T:2013:312) un 2015. gada 18. septembra spriedumu HTTS un Bateni/Padome (T‑45/14, nav publicēts, EU:T:2015:650). 7 Starp citu, šeit jāatgādina, ka ar 2013. gada 16. septembra spriedumu Islamic Republic of Iran Shipping Lines u.c./Padome (T‑489/10, EU:T:2013:453) Vispārējā tiesa atcēla arī IRISL un citu jūras pārvadājumu kompāniju, tostarp HDSL un SAPID, nosaukumu iekļaušanu attiecīgajos sarakstos, pamatojoties uz to, ka Padomes norādītā informācija nepamatoja IRISL nosaukuma iekļaušanu sarakstos un līdz ar to nevarēja pamatot ierobežojošo pasākumu noteikšanu un saglabāšanu arī pret citām jūras pārvadājumu kompānijām, kuras sarakstos bija iekļautas to saistības ar IRISL dēļ. 8 2015. gada 23. jūlija pasta sūtījumā prasītāja nosūtīja Padomei lūgumu atlīdzināt kaitējumu, ko tā uzskatīja esam cietusi no tās nosaukuma pirmreizējās un nākamajām iekļaušanām to personu sarakstos, kuras saistītas ar IRISL darbību. 9 Šajā lūgumā atlīdzināt kaitējumu prasītāja atsaucās uz savām tiesībām ne vien uz to zaudējumu un nemantiskā kaitējuma atlīdzināšanu, ko tā uzskatīja esam cietusi no ar Regulu Nr. 668/2010 un Regulu Nr. 961/2010 izlemtajām iekļaušanām sarakstos, kas ir šīs tiesvedības priekšmets, bet arī uz tā kaitējuma atlīdzināšanu, kas bija ciests tās iekļaušanas un vēlreizējas iekļaušanas dēļ (skat. 6. punktu iepriekš). Kā laikposmā no 2010. gada 26. jūlija līdz 2015. gada 18. septembrim kopējie ciestie šādi apgalvotie zaudējumi tika norādīta kopsumma 11928939 EUR, bet kā nemantiskais kaitējums –250000 EUR. 10 Ar 2015. gada 16. oktobra vēstuli Padome noraidīja šo lūgumu.”