C 161/38

Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 25. februārī Grieķijas Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 19. decembra spriedumu lietā T-14/18 Grieķijas Republika/Eiropas Komisija

(Lieta C-106/20 P)

(2020/C 161/50)

* Tiesvedības valoda – grieķu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji: E. Tsaousi, E. Leftheriotou un A. Vasilopoulou)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz apmierināt viņas apelācijas sūdzību un atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas 2019. gada 19. decembra spriedumu lietā Τ-14/18, ar kuru tika noraidīta Grieķijas Republikas 2018. gada 16. janvāra prasība atcelt Komisijas īstenošanas lēmumu (ES) 2017/2014 (2017. gada 8. novembris), apmierināt šo prasību un atcelt Komisijas lēmumu daļā, ar kuru no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz Grieķijas Republikas izdevumus platībatkarīgo maksājumu jomā par 2014. finanšu gadu, kas atbilst 5 % no kopējās izdevumu summas visiem ganību atbalstiem, no kopējās neto summas EUR 12 482 555,68 apmērā. Turklāt piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza trīs pamatus.

Pirmais apelācijas sūdzības pamats it īpaši attiecas uz to pārsūdzētā sprieduma daļu, ar kuru Vispārējā tiesa noraidījusi argumentu, ko Grieķijas Republika norādīja tiesas sēdē, pamatojoties uz 2019. gada 15. maija Tiesas spriedumu Grieķija/Komisija (C-341/17 P, EU:C:2019:409). Ar pirmo šī pamata daļu tiek apgalvots, ka pārsūdzētais spriedums pārkāpjot procesuālās normas un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, daļā, ar kuru ir noraidīts iepriekš minētais Grieķijas Republikas pamats kā nepieņemams un kurai esot neietiekams un pretrunīgs pamatojums. Otrā daļa ir par kļūdainu Regulas 796/2004 2. panta interpretāciju un piemērošanu, kā arī par pretrunīgu un nepietiekamu pārsūdzētā sprieduma pamatojumu tajā daļā, kurā Grieķijas Republikas arguments ir uzskatīts par neefektīvu.

Otrais un trešais apelācijas sūdzības pamats ir par to daļu, kurā pārsūdzētajā spriedumā tiek noraidīti pārējie atcelšanas pamati. Tostarp ar otro apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka pārsūdzētajā spriedumā esot sagrozīts pierādīšanas līdzekļu, kas iesniegti tiesvedības laikā – it īpaši pilnas aprēķina tabulas ar aplēsēm par 79 664 lauksaimnieku ganībām, kas saņēmuši atbalstu, nepamatoti izmaksātām summām un Grieķijas Republikas atgūtām summām – saturs, no kā izriet likuma pārkāpums un pretrunīgs un nepietiekams pamatojums.

Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka pārsūdzētais spriedums esot jāatceļ, jo tajā esot kļūdaini interpretēti un piemēroti Regulas 1290/2005 31. panta 1. un 2. punkts, Regulas 1306/2013 52. panta 2. un 3. punkts un Deleģētās regulas Nr. 907/2014 12. panta 1. līdz 6. punkts, neesot ievērotas Komisijas dokumentos VI/5330797 un C(2015)3675 final/8-6-2015 izklāstītās Komisijas pamatnostādnes, neesot izpildīts pienākums norādīt pamatojumu (LESD 296. pants), kļūdaini piemērotas normas attiecībā uz pierādījumiem (pierādīšanas pienākums sadalīts tādā veidā, ka Grieķijas Republikai tiek uzlikts probatio diabolica [pienākums pierādīt notikumu neesamību]), kā arī kļūdaini interpretēti un piemēroti principi non venire contra factum proprium, ne bis in idem un vispārējais samērīguma princips. Turklāt pārsūdzētais spriedums neesot pietiekami pamatots un esot pretrunīgs.