Keywords

Summary



Keywords

1. Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Priekšnodokļa atskaitīšana

(Padomes Direktīvas 67/227 2. panta 1. un 2. punkts un Padomes Direktīvas 77/388 2. pants, 10. panta 1. un 2. punkts un 17. panta 1. un 2. punkts)

2. Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Direktīva 77/388 – Atkāpes ietveroši valsts pasākumi – Jēdziens

(Padomes Direktīvas 77/388 27. panta 1. punkts)

3. Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Aizliegums iekasēt citus valsts nodokļus, kuriem ir apgrozījuma nodokļu raksturs – Jēdziens “apgrozījuma nodokļi” – Piemērojamība

(Padomes Direktīvas 77/388 33. pants)

Summary

1. Tas, ka dalībvalsts uz laiku samazina tiesību uz priekšnodokļa atskaitīšanu summu nodokļa maksātājiem, kuri nav ievērojuši formālu prasību grāmatvedības uzskaitē reģistrēt savus pārdošanas darījumus, nav pretrunā kopējai pievienotās vērtības nodokļa sistēmai, kas definēta Pirmās direktīvas 67/227 par dalībvalstu tiesību aktu par apgrozījuma nodokļiem saskaņošanu 2. panta 1. un 2. punktā un Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, kura grozīta ar Direktīvu 2004/7, 2. pantā un 10. panta 1. un 2. punktā, kā arī 17. panta 1. un 2. punktā, – ar nosacījumu, ka ar šādi paredzēto sankciju tiek ievērots samērīguma princips.

Precīzāk, tiktāl, ciktāl šāda reģistrācijas pienākuma mērķis ir nodrošināt pareizu nodokļu iekasēšanu un krāpšanas novēršanu, tas ir viens no pasākumiem, ko dalībvalstis var noteikt, pamatojoties uz Sestās direktīvas 22. panta 8. punktu. Šajā kontekstā, tā kā šis pasākums paredz, ka šī reģistrācijas pienākuma neizpildes gadījumā nodokļu maksātāja atskaitāmā nodokļa daļa tiek samazināta par 30 %, tas ir jāuzskata par administratīvu sankciju, kuras preventīvās iedarbības mērķis ir nodrošināt minētā reģistrācijas pienākuma efektivitāti. Tomēr iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai sankcijas summas noteikšanas kārtības un nosacījumu, kādos tiek konstatēti, izmeklēti un attiecīgā gadījumā izvērtēti nodokļu administrācijas norādītie fakti, lai īstenotu minēto sankciju, rezultātā tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanu nezaudētu savu jēgu un tādējādi netiktu pārkāpts neitralitātes princips par finansiālo apgrūtinājumu visām saimnieciskajām darbībām. Šajā ziņā nodokļu ieturējumu likme, kura ir samazināta līdz 30 % un kura tādējādi saglabā būtisku priekšnodokļa summas daļu, nešķiet ne pārmērīga, ne nepietiekama, lai nodrošinātu attiecīgās sankcijas preventīvo raksturu un līdz ar to – tās efektivitāti. Turklāt šāds ieturējums no nodokļu maksātāja veiktajiem maksājumiem nav acīmredzami bez saiknes ar ieinteresētās personas saimnieciskās darbības līmeni. Tāpat arī, tā kā šīs sankcijas mērķis nav grāmatvedības kļūdu labošana, bet to novēršana, tās iepriekš noteiktais raksturs, kas izriet no fiksētās 30 % likmes piemērošanas un pēc tam no tā, ka nepastāv saikne starp tās summu un nodokļu maksātāja, iespējams, pieļautajām kļūdām, nav ņemams vērā, novērtējot minētās sankcijas samērīgo raksturu.

(sal. ar 27., 28., 34.–37. un 39. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Valsts tiesību normas, kurās pievienotās vērtības nodokļa maksātājiem ir paredzēta administratīva sankcija, tiklīdz tiek konstatēts, ka tie nav izpildījuši pienākumu izmantot kases aparātu, lai savā grāmatvedības uzskaitē reģistrētu apgrozījumu un maksājamā nodokļa summu, nav “īpaši atkāpes pasākumi”, kuru mērķis ir novērst dažus nodokļu nemaksāšanas vai apiešanas veidus Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, kas grozīta ar Direktīvu 2004/7, 27. panta 1. punkta izpratnē. Šāds pasākums neietilpst minētā 27. panta 1. punkta piemērošanas jomā, jo tam ir tāds pats raksturs kā pasākumiem, kuri paredzēti Sestās direktīvas 22. panta 8. punktā, atbilstoši kuram dalībvalstis var uzlikt citus pienākumus, ko tās uzskata par vajadzīgiem, lai nodrošinātu nodokļu pareizu uzlikšanu un iekasēšanu un novērstu krāpšanu.

(sal. ar 41.–43. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)

3. Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, kura grozīta ar Direktīvu 2004/7, 33. pants nav šķērslis tam, lai saglabātu tādus noteikumus kā Polijas likumā par nodokli precēm un pakalpojumiem esošie, kuros ir paredzēta administratīva sankcija, ko var uzlikt pievienotās vērtības nodokļa maksātājiem, tiklīdz tiek konstatēts, ka tie nav izpildījuši pienākumu izmantot kases aparātu, lai savā grāmatvedības uzskaitē reģistrētu apgrozījumu un maksājamā nodokļa summu.

(sal. ar 49. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)