Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 89/104 – Jaunas preču zīmes reģistrācija – Apzīmējuma analīze kompetentajā iestādē

(Padomes Direktīvas 89/104 3. pants)

2. Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 89/104 – Jaunas preču zīmes reģistrācija – Apzīmējuma analīze kompetentajā iestādē

(Padomes Direktīvas 89/104 3. pants)

3. Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 89/104 – Jaunas preču zīmes reģistrācija – Apzīmējuma analīze kompetentajā iestādē

(Padomes Direktīvas 89/104 3. pants)

Summary

1. Pirmā direktīva 89/104 attiecībā uz preču zīmēm ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja preču zīmes reģistrācija tiek lūgta attiecībā uz dažādām precēm un pakalpojumiem, direktīvas 3. pantā minēto atteikuma pamatojumu vērtējums ir jāveic par katru no precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem ir pieteikta preču zīmes reģistrācija. No tā izriet, ka, ja kompetentā iestāde atsaka preču zīmes, kas pieteikta attiecībā uz vairākām precēm un pakalpojumiem, reģistrāciju, tai, atsakot preču zīmes reģistrāciju, savā lēmumā ir jānorāda secinājums, pie kura tā ir nonākusi attiecībā uz katru no precēm un pakalpojumiem, kas minēti reģistrācijas pieteikumā, neatkarīgi no tā, kādā veidā šis pieteikums ir formulēts, un lēmums, ar kuru kompetentā iestāde atsaka preču zīmes reģistrāciju, principā ir jāpamato attiecībā uz katru no minētajām precēm un pakalpojumiem. Tomēr, ja tas pats atteikuma pamatojums ir sniegts attiecībā uz vienu preču vai pakalpojumu kategoriju vai grupu, kompetentā iestāde var aprobežoties ar vispārēju vērtējumu attiecībā uz visām konkrētajām precēm vai pakalpojumiem.

(sal. ar 34., 35., 37. un 38. punktu, kā arī rezolutīvo daļu)

2. Ņemot vērā Pirmās direktīvas 89/104 attiecībā uz preču zīmēm dalībvalstīm piešķirto rīcības brīvību paredzēt procesuālos noteikumus, tostarp attiecībā uz preču zīmju reģistrāciju, šī direktīva ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas liedz tiesai, kura izskata prasību par kompetentās iestādes lēmumu, lemt par preču zīmes atšķirtspēju atsevišķi attiecībā uz katru no precēm un pakalpojumiem, kas minēti preču zīmes reģistrācijas pieteikumā, tādēļ ka nedz šis lēmums, nedz šis pieteikums neattiecas uz preču vai pakalpojumu kategorijām vai precēm un pakalpojumiem, aplūkojot tos atsevišķi.

Faktiski šāda tiesu jurisdikcijas ierobežošana nevar tikt uzskatīta par tādu, kas var padarīt praktiski neiespējamu vai pārmērīgi grūtu to tiesību īstenošanu, kas piešķirtas ar direktīvu, jo ieinteresētā persona pēc sprieduma, kas tai ir pilnībā vai daļēji nelabvēlīgs, var iesniegt jaunu preču zīmes reģistrācijas pieteikumu. Tomēr iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai ir ievēroti līdzvērtības un efektivitātes principi.

(sal. ar 44.–46. un 48. punktu, kā arī rezolutīvo daļu)

3. Pirmā direktīva 89/104 attiecībā uz preču zīmēm ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas liedz tiesai, kas izskata prasību par kompetentās iestādes lēmumu, ņemt vērā faktus un apstākļus, kas radušies pēc šī lēmuma pieņemšanas brīža. Faktiski šādā situācijā valsts tiesai ir jākontrolē tās kompetentās iestādes attiecīgā lēmuma tiesiskums, kas šo lēmumu var pieņemt, tikai ņemot vērā faktus un apstākļus, kurus šī iestāde varēja zināt brīdī, kad tā pieņēma savu lēmumu.

(sal. ar 59. un 61. punktu, kā arī rezolutīvo daļu)