Keywords

Summary



Keywords

1. Valstu piešķirtie atbalsti – Administratīvais process – Komisijas iespēja pamatot savu lēmumu ar tās rīcībā esošo informāciju – Nosacījums – Tiesību izdot attiecīgai dalībvalstij adresētu rīkojumu iepriekšēja izmantošana – Tiesas īstenotā faktu konstatācijas kontrole – Apjoms

(EKL 88. panta 2. punkts, Padomes Regulas Nr. 659/1999 5. panta 2. punkts, 6. panta 1. punkts, 10. panta 3. punkts, un 13. panta 1. punkts)

2. Valstu piešķirtie atbalsti – Komisijas atļautie atbalsti – Atbalsta ļaunprātīga izmantošana, ko īsteno saņēmējs – Novērtējuma kritēriji

(EKL 87. pants un 88. panta 2. punkts, Padomes Regulas Nr. 659/1999 1. panta g) apakšpunkts)

3. Valstu piešķirtie atbalsti – Jēdziens – Valsts galvojuma izmantošana – Atbalsta kvalificēšana par tādu, kas atšķiras no garantijas piešķiršanas – Nosacījums – Garantijas sniedzēja atteikšanās no savām prasījuma tiesībām, samazinot atbalsta saņēmēja parādu

(EKL 87. pants)

4. Iestāžu akti – Pamatojums – Pienākums – Apjoms – Komisijas lēmums valsts atbalsta jomā

(EKL 87. un 253. pants)

5. Valstu piešķirtie atbalsti – Aizliegums – Atkāpes – Atkāpes piemērojamība – Šaura interpretācija – “Treuhandanstalt” darbība – Privatizācijas jēdziens

(EKL 87. panta 1. punkts un 2. punkta c) apakšpunkts)

6. Valstu piešķirtie atbalsti – Komisijas lēmums, ar ko konstatēta atbilstoši iepriekš apstiprinātai vispārējai valsts atbalsta shēmai individuāli piešķirta atbalsta nesaderība ar Kopējo tirgu – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms

(EKL 88. panta 3. punkts)

7. Iestāžu akti – Pamatojums – Kļūda faktos, kas pieļauta lēmuma pamatojumā, kurš citādi ir pietiekams – Ietekmes uz lēmuma tiesiskumu neesamība

(EKL 253. pants)

8. Valstu piešķirtie atbalsti – Pastāvoši un jauni atbalsti – Finansiālā palīdzība, kas ir izmantota valsts iestādes galvota kredīta atmaksai – Kvalificēšana par jaunu atbalstu

(EKL 88. pants)

9. Valstu piešķirtie atbalsti – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Nepareizi izmantots atbalsts – Nepareiza izmantošana, par ko zināja Komisija – Atgūšana no atbalsta saņēmēja – Izslēgšana

(EKL 88. panta 2. punkts)

10. Valstu piešķirtie atbalsti – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Piemērošanas joma – Atbalsts, kas piešķirts aktīvu savstarpēju nodošanu praktizējošai uzņēmumu grupai – Atbalsta atgūšana no grupas uzņēmuma, kas nav atbalsta saņēmējs un kas nav guvis labumu no aktīvu nodošanas – Izslēgšana

(EKL 88. panta 2. punkts)

11. Valstu piešķirtie atbalsti – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Atbalsta atgūšana no uzņēmuma, kas nav atbalsta saņēmējs, bet kas ir iegādājies atbalsta saņēmēja aktīvus un turpina tā darbību – Nosacījums – Lēmuma par atbalsta atgūšanu apiešana – Konkrētā gadījuma vērtējums

(EKL 88. panta 2. punkts)

Summary

1. Administratīvā procesa laikā valsts atbalsta jomā Komisijai ir tiesības pieņemt lēmumu, balstoties uz tās rīcībā esošajām ziņām, ja tā ir konfrontēta ar dalībvalsti, kas nepilda savu pienākumu sadarboties un atturas sniegt Komisijai pieprasītās ziņas, lai pārbaudītu atbalsta saderību ar kopējo tirgu. Tomēr pirms šāda lēmuma pieņemšanas Komisijai ir jāievēro noteiktas procesuālās prasības. Tai it īpaši ir jāpieprasa, lai dalībvalsts Komisijas noteiktajā termiņā iesniedz visus dokumentus, ziņas un datus, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu atbalsta saderību ar kopējo tirgu. Tikai tad, ja dalībvalsts, neskatoties uz Komisijas rīkojumu, nesniedz prasīto informāciju, tai ir tiesības izbeigt procedūru un pieņemt lēmumu, atzīstot atbalsta saderību vai nesaderību ar kopējo tirgu, balstoties uz tās rīcībā esošajām ziņām. Šīs prasības ir atkārtotas un precizētas Regulas Nr. 659/1999 par EKL 88. panta piemērošanu 5. panta 2. punktā, 10. panta 3. punktā un 13. panta 1. punktā.

Šajā sakarā, ņemot vērā to, ka ar lēmumu sākt Regulas 6. panta 1. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procesu un ar tā publikāciju “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī” dalībvalstis un citi ieinteresētie lietas dalībnieki tika informēti par faktiem, ar kuriem Komisija paredz pamatot savu lēmumu, ja lietas dalībnieki uzskata, ka Komisijas lēmumā par formālā pārbaudes procesa uzsākšanu minētie konkrētie fakti ir kļūdaini, tām ir jādara tas zināms Komisijai administratīvā procesa laikā, lai šos faktus vairs nevarētu apstrīdēt tiesvedības laikā. Turpretī, ja attiecīgie lietas dalībnieki nav snieguši pretēju informāciju, Komisijai ir tiesības balstīties uz faktiem, pat kļūdainiem, kas ir tās rīcībā galīgā lēmuma pieņemšanas brīdī, ciktāl attiecīgie faktiskie apstākļi ir saistīti ar dalībvalstij izteikto Komisijas pieprasījumu sniegt vajadzīgo informāciju. Ja turpretī Komisija atturas pieprasīt no dalībvalsts ziņas par faktiem, uz kuriem tā paredz atsaukties, tā turpmāk nevar pamatot iespējamās kļūdas faktos, norādot, ka lēmuma par formālā pārbaudes procesa izbeigšanu pieņemšanas brīdī tā varēja pamatoti atsaukties tikai uz tobrīd tās rīcībā esošo informāciju.

Komisija, neskatoties uz to, nav atbrīvota no konstatēto faktu tiesas kontroles. Faktiski, ja dalībvalsts pilnībā izpilda savu pienākumu sniegt visu Komisijas pieprasīto informāciju, dalībvalstij, izmantojot procesa laikā sniegto informāciju, ir viegli norādīt, ka tā nav vainojama iespējamās kļūdās attiecībā uz Apstrīdētajā lēmumā minētajiem faktiem. Turklāt, ja Komisija pamato lēmumu ar tās rīcībā esošo informāciju par noteiktiem faktiskajiem apstākļiem, šajā gadījumā precīzi neievērojot judikatūrā atzītās un Regulā Nr. 659/1999 pārņemtās procesuālās prasības, Pirmās instances tiesa var veikt savu kontroli jautājumā par to, vai, ņemot vērā šos faktiskos apstākļus, var rasties kļūda vērtējumā, kas var apdraudēt Apstrīdētā lēmuma tiesiskumu.

(sal. ar 73., 88.–89. punktu)

2. No EKL 88. panta 2. punkta pirmās daļas un Regulas Nr. 659/1999 par EKL 88. panta piemērošanu 1. panta 1. panta g) apakšpunkta izriet – lai pierādītu, ka saskaņā ar atļautu atbalsta shēmu piešķirtais atbalsts izmantots ļaunprātīgi, Komisijai ir jākonstatē, ka šis atbalsts ir izmantots, pārkāpjot šo Komisijas apstiprināto shēmu, proti, pārkāpjot valsts tiesību normas, kas regulē šo shēmu, vai papildu nosacījumus, ko dalībvalsts ir apņēmusies ievērot, lai Komisija apstiprinātu šo shēmu.

Šajā sakarā atbalsta maksātāja vienpusēji noteikta papildu nosacījuma pārkāpumu, ja šo nosacījumu skaidri neparedz Komisijas apstiprinātās valsts tiesību normas, nevar uzskatīt par pietiekamu apstākli, lai atbalstu uzskatītu par ļaunprātīgi izmantotu EKL 88. panta 2. punkta pirmās daļas izpratnē.

(sal. ar 113.–114., 144.–145. un 149. punktu)

3. Jānovērtē gan atbalsta esamība, gan nozīme, ņemot vērā situāciju atbalsta piešķiršanas brīdī. Tādēļ fakts, ka valsts galvojums ir izsniegts saņēmēja uzņēmuma maksātnespējas gadījumā, negroza šī galvojuma raksturu atbilstoši EKL 87. pantam un nerada jaunu atbalstu.

Nenoliedzami, noteiktos gadījumos, kad publiskais galvotājs pēc tam izteiktā pieprasījuma veikt atmaksu atbilstoši galvojumam vienpusēji atsakās no prasījuma tiesībām pret atbalsta saņēmēju, var veidoties atbalsts. Tā tas it īpaši ir gadījumā, kad publiskais galvotājs nerīkojas kā saprātīgs saimnieciskās darbības subjekts, lai veiktu visus iespējamos pasākumus nolūkā saņemt tās summas atmaksu, kuru tam ir nācies samaksāt atbilstoši galvojumam. Turklāt, ja izrādās, ka pēc parāda atmaksas saskaņā ar galvojumu atteikšanās no prasījuma tiesībām piedzīt ar galvojumu sākotnēji segto parādu ir galīga, tādējādi tiešā veidā samazinot saņēmēja parādu, šī atteikšanās principā var veidot atsevišķu atbalstu, jo ar to tiek radītas saimnieciska rakstura priekšrocības papildus aizņēmuma garantijai, kā arī parāda atmaksai saskaņā ar šo galvojumu.

(sal. ar 125.–126. punktu)

4. EKL 253. pantā pieprasītajā pamatojumā ir skaidri un nepārprotami jānorāda Kopienu iestādes argumentācija, ļaujot ieinteresētajiem lietas dalībniekiem iepazīties ar veiktā pasākuma pamatotību, lai aizstāvētu savas tiesības, un Kopienu tiesai – veikt savu kontroli.

Attiecībā uz Komisijas pieņemtu lēmumu valsts atbalsta jomā, prasība norādīt pamatojumu ir jāvērtē it īpaši saistībā ar apstrīdētā tiesību akta adresātu vai citu personu, kuras apstrīdētais tiesību akts skar tieši un individuāli EKL 230. panta izpratnē, iespējamo vajadzību saņemt paskaidrojumus. Tādēļ prasību norādīt pamatojumu šādā lēmumā nevar konstatēt saistībā tikai ar tās dalībvalsts interesēm, kurai lēmums ir adresēts, jo šīs intereses varētu būt reducētas īpašu iemeslu dēļ, kuri attiecas uz noteiktiem tiesību un faktiskajiem apstākļiem, ko tā var apstrīdēt administratīvā procesa laikā, bet šī prasība attiecas arī uz minētā lēmuma pamatā esošo faktisko un tiesību apsvērumu kopumu.

(skat. 127. un 156. punktu)

5. Treuhandanstalt darbības regulējums, kādu to ir pieņēmusi Komisija, ietver vairākas atkāpes no EKL 87. panta 1. punktā minētā valsts atbalsta saderības ar kopējo tirgu vispārējā principa. Pieņemot šos izņēmumus, Komisijas mērķis bija atvieglot Treuhandanstalt , kas savā jomā ir vienīgā iestāde, uzdevumu – pārstrukturēt bijušās Vācijas Demokrātiskās Republikas uzņēmumus un nodrošināt to pāreju no plānotās ekonomikas uz tirgus ekonomiku.

No minētā izriet – tā kā shēmas piemērošanas nosacījums atkāpjas no EKL 87. panta 1. punktā minētā valsts atbalsta saderības ar kopējo tirgu vispārējā principa, jēdziens “privatizācija” Treuhandanstalt atbalsta shēmu ietvaros ir interpretējams šaurā nozīmē. Pieņemot šādu interpretāciju, privatizāciju saskaņā ar šīm shēmām principā varētu atzīt tikai tad, ja privātais ieguldītājs iegūst jau pastāvoša valsts uzņēmuma kapitāla daļu, kas tam ļauj kontrolēt šo uzņēmumu.

Tādēļ jauna uzņēmuma izveidošanu, lai Vācijas Demokrātiskās Republikas uzņēmums un Vācijas Federatīvās Republikas uzņēmums kopuzņēmuma veidā uzsāktu jaunu komercdarbību, nevarētu kvalificēt kā privatizāciju iepriekš minēto Treuhandanstalt shēmu izpratnē. Faktiski, pretēji šajās shēmās noteiktajai privatizācijas kārtībai, kuras mērķis ir pārkārtot uzņēmuma darbību no plānotās ekonomikas uz tirgus ekonomiku, jauna uzņēmuma izveidošana ļāva attīstīt pilnīgi jaunu biznesa plānu ar jauniem līdzekļiem un ar jaunu komercdarbību.

(sal. ar 176.–177. punktu)

6. Pamatojumā lēmumam, ar kuru konstatēta atbilstoši vispārējai atbalsta shēmai piešķirta un Komisijas apstiprināta valsts atbalsta nesaderība ar Kopējo tirgu, pietiek minēt tikai to, ka atbalsts neatbilst nosacījumiem, kas izvirzīti atbalsta shēmas apstiprināšanas laikā, jo administratīvā procesa laikā netika sniegti paskaidrojumi, kurus jāpierāda attiecīgajai dalībvalstij, lai pierādītu, ka tas nebija atbalsts vai ka jebkurā gadījumā šis atbalsts bija saderīgs ar kopējo tirgu un nebija izmantots nepareizi.

(sal. ar 180. punktu)

7. Pat ja apstrīdētā akta apsvērums ietver kļūdainu atsauci uz faktiem, šī nepilnība tomēr ne vienmēr ir pamats akta atcelšanai, ja citi apstrīdētā lēmuma apsvērumi atspoguļo tādus iemeslus, kas ļauj konstatēt lēmuma pamatotību.

(sal. ar 191. punktu)

8. Pats apstāklis, ka uzņēmumam piešķirtā valsts iestādes finansiālā palīdzība izmantota šīs iestādes nodrošināto aizdevumu atmaksai, neļauj secināt, ka tā ir intervence atbilstoši šim galvojumam, bet ne jauns atbalsts.

(sal. ar 247., 281. punktu)

9. Komisijai nav tiesību prasīt valsts atbalsta atgūšanu no atbalsta saņēmēja uzņēmuma, ja šāda lēmuma pieņemšanas brīdī tā zināja, vai tai vajadzēja zināt, ka tas nav radījis priekšrocības šim uzņēmumam.

Šajā sakarā lēmums, kas ietver rīkojumu atgūt atbalstu no tā saņēmēja, neatbilst nelikumīga valsts atbalsta atgūšanu regulējošiem principiem, jo vismaz lēmuma pieņemšanas brīdī Komisijas rīcībā bija vairākas derīgas un atbilstošas norādes, kas liecināja, ka šis uzņēmums faktiski neguva priekšrocības no atbalsta ievērojamas daļas, tā nepareizas izmantošanas dēļ un ka šīs norādes vismaz aptuveni ļāva noteikt apmēru, kādā atbalsts izmantots nepareizi. Lai pamatotu savu lēmumu, Komisija nevarēja atsaukties tikai uz to, ka attiecīgās dalībvalsts iestādes tai nav sniegušas precīzas norādes par atbalsta daļu, kas izmantota nepareizi, jo tā nav izmantojusi savas tiesības, lai nodotu šīs ziņas..

(sal. ar 321.–323. punktu)

10. Uzņēmumam, kas pieder saistīto uzņēmumu grupai, kurā pastāvēja aktīvu nodošanas iekšējie mehānismi, nav jāatmaksā nelikumīgs valsts atbalsts, kaut arī tas nebija atbalsta saņēmējs, tā iemesla dēļ, ka uzņēmuma piederības minētajai grupai dēļ tas no atbalsta ir guvis faktiskas priekšrocības, jo nav apstrīdams, ka minētie nodošanas mehānismi ir izmantoti, tikai kaitējot šim uzņēmumam, nevis tā interesēs.

(sal. ar 324. punktu)

11. Ar to, ka kāds uzņēmums ir iegādājies nelikumīga valsts atbalsta saņēmēja aktīvu daļu un veic tā darbību, vēl nepietiek, lai izdarītu secinājumu, ka šīs rīcības mērķis ir izvairīties Komisijas lēmuma atgūt šo atbalstu sekām. Lai konstatētu faktisku izvairīšanos, ir jāņem vērā tādi apstākļi, kā minētās pārpirkšanas nosacījumi, tostarp faktiski samaksātā cena, noteiktu aktīvu saglabāšana saņēmēja īpašumā un darījuma saimnieciskā loģika.

(sal. ar 326.–343. punktu)