Komisija pamatoti balstās uz vispārējo prezumpciju, kas attiecas uz Regulas Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem 4. panta 2. punktā paredzētajiem izņēmumiem, lai atteiktu piekļuvi dokumentiem, kas ietverti izmeklēšanas saistībā ar dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu lietas materiālos, uzskatot, ka ar šo dokumentu publiskošanu principā varētu tikt nodarīts kaitējums šādā procedūrā iesaistīto uzņēmumu komerciālo interešu aizsardzībai, kā arī ar to saistīto izmeklēšanas darbību aizsardzībai.

Šāda vispārējā prezumpcija attiecībā uz LESD 102. panta piemērošanas procedūrām tik tiešām var izrietēt no Regulas Nr. 1/2003 un Regulas Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar LESD 101. un 102. pantu, ko vada Komisija, tiesību normām, kuras regulē konkrēti tiesības piekļūt dokumentiem, kas ietilpst Komisijas lietas materiālos saistībā ar šādām procedūrām. Šajā ziņā Regulas Nr. 1/2003 27. panta 2. punktā un 28. pantā, kā arī Regulas Nr. 773/2004 6., 8., 15. un 16. pantā ierobežojošā veidā ir regulēta dokumentu, kas ietverti lietas materiālos saistībā ar LESD 102. panta piemērošanas procedūru, izmantošana, sniedzot piekļuvi vienīgi attiecīgajām pusēm vai sūdzības iesniedzējiem – kuru sūdzību Komisija paredz noraidīt – ar nosacījumu, ka netiek izpausti uzņēmumu komercnoslēpumi un cita konfidenciāla informācija, kā arī Komisijas un dalībvalstu konkurences iestāžu iekšējie dokumenti, un ka dokumenti, pie kuriem sniegta piekļuve, tiek izmantoti vienīgi tiesvedībām vai administratīvām procedūrām saistībā ar LESD 102. panta piemērošanu No tā izriet ne tikai, ka pusēm procedūrā par LESD 102. panta piemērošanu nav neierobežotu tiesību piekļūt dokumentiem, kas ietverti Komisijas lietas materiālos, bet turklāt trešajām personām, izņemot sūdzības iesniedzējus, nav šādas procedūras ietvaros tiesību piekļūt dokumentiem Komisijas lietas materiālos.

Šādos apstākļos vispārināta piekļuve, pamatojoties uz Regulu Nr. 1049/2001, dokumentiem, ar kuriem LESD 102. panta piemērošanas procedūras laikā notikusi apmaiņa starp Komisiju un lietas dalībniekiem, kurus skar šī procedūra, vai trešajām personām, var apdraudēt līdzsvaru, kuru Savienības likumdevējs Regulā Nr. 1/2003 un Nr. 773/2004 vēlējās nodrošināt starp attiecīgo uzņēmumu pienākumu paziņot Komisijai potenciāli sensitīvu komercinformāciju un paaugstinātas aizsardzības garantiju, kas, pamatojoties uz dienesta noslēpumu un komercnoslēpumu, tiek nodrošināta informācijai, kas šādi tiek nodota Komisijai. Šajā ziņā saistībā ar Komisijas administratīvo darbību netiek prasīta tāda paša apjoma piekļuve dokumentiem kā saistībā ar Savienības iestādes likumdošanas darbību.

Turklāt, ņemot vērā aizsargāto interešu raksturu, vispārējās prezumpcijas esamība ir spēkā neatkarīgi no tā, vai pieteikums par piekļuvi attiecas uz jau pabeigtu izmeklēšanas procedūru vai tādu, kas vēl turpinās. Konfidenciālas informācijas publicēšana par iesaistīto uzņēmumu saimniecisko darbību var apdraudēt to komerciālās intereses neatkarīgi no tā, vai izmeklēšanas procedūra turpinās. Turklāt iespēja, ka šāda publikācija tiek veikta pēc izmeklēšanas procedūras pabeigšanas, varētu kaitēt uzņēmumu pieejamībai sadarbošanās nolūkā, kamēr šāda procedūra tiek veikta.

(skat. 32., 37., 38., 41,.42., 45. un 53. punktu)