CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)

2009. gada 29. septembrī

Lieta F‑102/07

Petrus Kerstens

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Civildienests – Ierēdņi – Paaugstināšana amatā – 2004., 2005. un 2006. gada paaugstināšana amatā – Prioritātes punktu piešķiršana – Ģenerāldirektoru piešķirtie prioritātes punkti – Prioritātes punkti, ar kuriem atzīst iestādes interesēs paveikto darbu – Nediskriminācijas princips – Pienākums norādīt pamatojumu

Priekšmets Prasība, kas ir celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru P. Kerstens lūdz atcelt iecēlējinstitūcijas (AIPN) 2005. gada 23. novembra lēmumu, ar kuru tam piešķirti katra ģenerāldirektorāta rīcībā nodotie 3 prioritātes punkti (ĢDPP), konkrētajā gadījumā – Atalgojuma un individuālo tiesību biroja 2004. gada paaugstināšanā amatā (2005. gada 23. novembra Informations administratives Nr. 85‑2005); AIPN 2005. gada 23. novembra lēmumu, ar kuru tam 2005. gada paaugstināšanā amatā piešķirti 0 ĢDPP (Informations administratives Nr. 85‑2005); AIPN 2006. gada 17. novembra lēmumu, ar kuru tam 2006. gada paaugstināšanā amatā piešķirti 0 ĢDPP (2006. gada 17. novembra Informations administratives Nr. 55‑2006); AIPN 2006. gada 17. novembra lēmumu, ar kuru tam 2006. gada paaugstināšanā amatā piešķirti 0 prioritātes punkti, atzīstot iestādes interesēs veikto darbu (Informations administratives Nr. 55‑2006); AIPN 2007. gada 15. jūnija lēmumu, ar kuru noraidītas 2007. gada 16. un 22. februāra sūdzības

Nolēmums Prasību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Paaugstināšana amatā – Salīdzinošs nopelnu izvērtējums – Noteikumi – Komisijas ieviesta sistēma – Prioritātes punktu piešķiršana ģenerāldirektorātos

(Civildienesta noteikumu 45. pants)

2. Ierēdņi – Paaugstināšana amatā – Salīdzinošs nopelnu izvērtējums – Noteikumi – Komisijas ieviesta sistēma – Prioritātes punktu piešķiršana – Kritēriji

(Civildienesta noteikumu 45. pants)

1. Komisijas pieņemtajos Civildienesta noteikumu 45. panta Vispārīgajos īstenošanas noteikumos, kā tas izriet no to 5. panta 1. punkta, paredzēts piešķirt atlīdzību vislabākos rezultātus sasniegušajiem ierēdņiem, it īpaši tiem, kuri ir snieguši ieguldījumu tādu rezultātu sasniegšanā, kas pārsniedz to individuālos mērķus, vai kuri ir veltījuši īpašas pūles un ir guvuši ievērojamus rezultātus savu pienākumu izpildē, kā to apliecina to karjeras attīstības ziņojums. Katra ģenerāldirektorāta rīcībā nodotie “lielie” prioritātes punkti, proti, prioritātes punkti no 6 līdz 10, atbilstoši Vispārīgo īstenošanas noteikumu 5. panta 2. punktam ir rezervēti labāko sniegumu uzrādījušajiem ierēdņiem, kuri ir iesnieguši pierādījumus par saviem īpašajiem nopelniem, savukārt “mazie” prioritātes punkti, proti, no 0 līdz 4, atbilstoši šai pašai tiesību normai tiek sadalīti starp pārējiem ierēdņiem, kuri Vispārīgo īstenošanas noteikumu izpratnē tiek atzīti par nopelnus guvušiem.

Prioritātes punktu piešķiršanai tātad jāpamatojas uz apsvērumiem, kas saistīti ar konkrēto ierēdņu īpašajiem nopelniem, “lielie” prioritātes punktiem paliek rezervēti ierēdņiem, kuri ir pierādījuši ārkārtējus nopelnus.

No minētā izriet, ka ģenerāldirektoram, piešķirot “lielos” prioritātes punktus, nav pienākuma izmantot visu šim mērķim viņa rīcībā esošo punktu skaitu.

Vispārīgo īstenošanas noteikumu 5. panta 3. punktā paredzēts, ka principā katrs ģenerāldirektorāts izmanto tā rīcībā esošo prioritātes punktu skaitu, tomēr tā zemsvītras piezīmēs precizēts, ka šī tiesību norma nevar likt apstrīdēt nopelnu novērtēšanas principu laikā, īpaši grupās ar nelielu darbinieku skaitu, kurās var pamatot neizlietoto prioritātes punktu esamību.

(skat. 65.–68. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 2006. gada 19. oktobris, T‑311/04 Buendía Sierra/Komisija, Krājums, II‑4137. lpp., 290. punkts; 2007. gada 3. maijs, T‑261/04 Crespinet/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑0000. un II‑A‑2‑0000. lpp., 57. punkts; 2009. gada 1. aprīlis, T‑385/04 Valero Jordana/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑0000. un II‑A‑2‑0000. lpp., 130. punkts.

2. Pat ja darba stāžs pakāpē pakārtoti var tikt ņemts vērā katra ģenerāldirektorāta rīcībā esošo prioritātes punktu piešķiršanā ierēdņiem, kuriem ir vienādi nopelni, ja šie punkti ir nepietiekami, nopelnu kritērijam ir pārāka nozīme. Piešķirt izšķirošu nozīmi darba stāžam lēmumā par prioritātes punktu piešķiršanu būtu pretēji Civildienesta noteikumu 45. pantam un Komisijas pieņemto Civildienesta noteikumu 45. panta Vispārīgo īstenošanas noteikumu 5. pantam, tostarp 5. pantā nav atsauces uz darba stāžu pakāpē kā uz prioritātes punktu piešķiršanas kritēriju.

(skat. 140. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 2007. gada 4. jūlijs, T‑502/04 Lopparelli/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑0000. un II‑A‑2‑0000. lpp., 89. punkts; Valero Jordana/Komisija, minēts iepriekš, 145. punkts.