Keywords

Summary



Keywords

1. Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Ar nodokli apliekami darījumi – Pakalpojumu sniegšana par atlīdzību – Nodokļa iekasējamība

(Padomes Direktīvas 77/388 2. panta 1. punkts, 9. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 10. panta 2. punkta pirmā daļa)

2. Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Sestajā direktīvā paredzētie atbrīvojumi no nodokļa – Nekustamo īpašumu izīrēšanas atbrīvojums no nodokļa

(Padomes Direktīvas 77/388 13. panta B daļas b) punkts)

Summary

1. Opciju programmas ietvaros uzņēmēja sniegti pakalpojumi, kuru skaitā ir raksturīgais pakalpojums, ko veido līgumisku tiesību piešķiršana, kuras nosauktas par “tiesībām uz punktiem”, kas līgumslēdzējam ļauj saņemt punktus, kurus katru gadu var pārvērst tiesībās īslaicīgi izmantot mītni pakalpojuma sniedzēja tūristu kompleksos vai izmitināties kādā viesnīcā vai saņemt citus pakalpojumus, kas līguma dokumentos nav precizēti, ir jākvalificē brīdī, kad klients, kas piedalās šajā sistēmā, sākotnēji iegūtās tiesības pārvērš šī uzņēmēja piedāvātajā pakalpojumā. Ja šīs tiesības tiek pārvērstas izmitināšanā kādā viesnīcā vai mītnes īslaicīgas lietošanas tiesībās, tā ir ar nekustamo īpašumu saistītu pakalpojumu sniegšana Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, kas tiek veikta vietā, kurā atrodas šī viesnīca vai šī mītne.

Tādā sistēmā, kurā formāli nenotiek daļlaika lietojuma tiesību apmaiņa, “tiesības uz punktiem” opciju programmas ietvaros tiek iegūtas ar nodomu izmantot šīs tiesības, lai tās pārvērstu šajā programmā piedāvātajos pakalpojumos. Faktiskais pakalpojums, kura dēļ tiek iegādātas “tiesības uz punktiem”, tātad ir pakalpojums, kuru veido šīs programmas dalībnieku rīcībā nodotās dažādās iespējamās atlīdzības, kuras var iegūt atbilstoši punktiem, kas izriet no šīm tiesībām, un pakalpojums nav sniegts pilnā apmērā, iekams šie punkti nav pārvērsti. No tā izriet, ka gadījumā, ja pakalpojums ir izmitināšana viesnīcā vai mītnes īslaicīgas lietošanas tiesības, tieši brīdī, kad punkti tiek pārvērsti konkrētos pakalpojumos, izveidojas saikne starp sniegto pakalpojumu un klienta samaksāto atlīdzību, kuru veido punkti, kas izriet no iepriekš iegādātām tiesībām.

Turklāt, ja, pirmkārt, “tiesību uz punktiem” iegūšanas brīdī klientam nav precīzi zināmas ne mītnes vai citi noteiktā gadā pieejamie pakalpojumi, ne arī uzturēšanās šajās mītnēs vai citu pakalpojumu vērtība punktos un, otrkārt, tieši pats pakalpojumu sniedzējs nosaka mītņu un pieejamo pakalpojumu klasifikāciju pēc punktiem, tādējādi klienta izvēlei no paša sākuma esot ierobežotai attiecībā uz mītnēm vai pakalpojumiem, kas viņam ir pieejami, ņemot vērā viņa rīcībā esošos punktus, pievienotās vērtības nodokļa iekasējamības būtiskie nosacījumi nav izpildīti tādu tiesību kā “tiesības uz punktiem” sākotnējās iegādes brīdī. Tā kā faktiskais pakalpojums tiek saņemts tikai tad, kad klients pārvērš punktus, kas izriet no iepriekš iegūtajām “tiesībām uz punktiem”, tad tikai šajā brīdī rodas nodokļa iekasējamības gadījums un nodoklis kļūst iekasējams saskaņā ar Sestās direktīvas 10. panta 2. punkta pirmo daļu.

No tā izriet, ka šādā sistēmā pievienotās vērtības nodokļa režīma piemērošanu darījumiem atkarībā no sniegtā pakalpojuma veida ir iespējams noteikt tikai tad, kad klients punktus, kas izriet no iepriekš iegūtām tiesībām, pārvērš mītnes īslaicīgā lietošanā, izmitināšanā viesnīcā vai kādā citā pakalpojumā. Tātad sniegšanas vieta katrā ziņā ir vieta, kur atrodas mītne vai viesnīca, kurā klients pēc punktu pārvēršanas iegūst tiesības uzturēties.

(sal. ar 17., 23., 27.–30., 32., 33., 42. un 53. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Tādā sistēmā kā opciju programma, kuras raksturīgo pakalpojumu veido līgumisku tiesību piešķiršana, kuras nosauktas par “tiesībām uz punktiem”, kas līgumslēdzējam ļauj saņemt punktus, kurus katru gadu var pārvērst tiesībās īslaicīgi izmantot mītni pakalpojuma sniedzēja tūristu kompleksos vai izmitināties kādā viesnīcā vai saņemt citus pakalpojumus, kas līguma dokumentos nav precizēti, klientam sākotnēji iegūtās tiesības pārvēršot mītnes īslaicīgas lietošanas tiesībās, attiecīgais pakalpojums ir nekustamā īpašuma izīrēšana Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 13. panta B daļas b) punkta nozīmē. Taču šis noteikums neliedz dalībvalstīm šādu pakalpojumu neiekļaut atbrīvojumā.

Mītnes īslaicīgas lietošanas tiesības, kas ir iegūtas apmaiņā pret sākotnēji iegūtām tiesībām, atbilst izīrēšanas nosacījumiem, ja klientam, tiklīdz viņš savus punktus ir pārvērtis šādās tiesībās, ir prerogatīva lietot nekustamā īpašuma objektu kā tā īpašniekam un liegt jebkurai citai personai šādu prerogatīvu uz noteiktu laiku un ja tādējādi šādām lietošanas tiesībām ir pazīmes, kas atbilst “izīrēšanas” jēdzienam Sestās direktīvas 13. panta B daļas b) punkta nozīmē. Runājot par šīs normas 1. punktā minēto izņēmumu, kas attiecas ne tikai uz izmitināšanu viesnīcu nozarē, bet arī uz izmitināšanas darījumiem citās līdzīgas funkcijas nozarēs, izteiciens “līdzīgas funkcijas nozares” ir jāinterpretē plaši, tāpēc ka tā mērķis ir nodrošināt, lai ar nodokli tiktu aplikti īslaicīgas izmitināšanas darījumi, kas ir līdzīgi viesnīcu nozarē sniegtajiem pakalpojumiem un ir iespējamā konkurencē ar tiem. Dalībvalstīm ir plaša rīcības brīvība attiecībā uz tādu izmitināšanas darījumu definēšanu, par kuriem jāmaksā nodoklis, atkāpjoties no nekustamā īpašuma iznomāšanas un izīrēšanas atbrīvojuma no nodokļa saskaņā ar Sestās direktīvas 13. panta B daļas b) punkta 1. punktu. Līdz ar to, transponējot šo noteikumu, dalībvalstu ziņā ir tādu kritēriju ieviešana, kas tām šķiet piemēroti, lai nošķirtu ar nodokli apliekamus un neapliekamus darījumus, t.i., nekustamā īpašuma iznomāšanu un izīrēšanu. Līdz ar to Sestās direktīvas 13. panta B daļas b) punkts neliedz dalībvalstij piemērot pievienotās vērtības nodokli tādu tiesību nodošanai par atlīdzību, kas trešajām personām pieder attiecībā uz mītņu īslaicīgu lietošanu.

(sal. ar 47., 49.–52. un 54. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)