ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
32

Tādējādi gan no minētās direktīvas preambulas devītā apsvēruma, gan minētās regulas preambulas desmitā apsvēruma izriet, ka Savienības likumdevējs ir vēlējies gan ar valsts, gan Kopienas preču zīmi saistīto tiesību saglabāšanai paredzēt nosacījumu par to faktisku izmantošanu. Kā to norādījusi arī ģenerāladvokāte savu secinājumu 30. un 32. punktā, Kopienas preču zīme, kura netiek izmantota, var radīt šķērsli konkurencei, jo tā ierobežo to apzīmējumu spektru, kurus citi var reģistrēt kā preču zīmes, un liedz konkurentiem iespēju izmantot šo preču zīmi vai līdzīgu preču zīmi, iekšējā tirgū laižot preces un/vai pakalpojumus, kas ir identiski vai līdzīgi tiem, kuri ir aizsargāti ar attiecīgo preču zīmi. Tādējādi Kopienas preču zīmes neizmantošana rada arī risku, ka tiks ierobežota preču brīva aprite un pakalpojumu sniegšanas brīvība.
20

Ņemot vērā šo Tiesas judikatūru, iesniedzējtiesa šaubās par to, vai dalībvalstīm piešķirtā rīcības brīvība definēt jēdzienu “apbūves zeme” ļauj dalībvalstij atbrīvot no PVN neapbūvētas zemes, kas kļuvusi neapbūvējama, nojaucot pastāvošās ēkas, nodošanu pat tad, ja šie darbi tika veikti, lai uz zemesgabala varētu uzbūvēt jaunas ēkas. Tāpat tā šaubās par to, vai, lai noteiktu, vai attiecīgā nodošana attiecas uz “neapbūvētiem zemesgabaliem, kas nav paredzēti apbūvei” iepriekš minētā spriedumā lietā Gemeente Emmen izpratnē, tā var ņemt vērā tikai tos apstākļus, kas radušies, sākot no brīža, kad neapbūvētā zeme ir kļuvusi par tādu, neņemot vērā iepriekš notikušos nojaukšanas darbus.
25

Atbilstoši iesniedzējtiesas norādītajam šie printeri, kas paredzēti lietošanai mājās, kā arī mazos un vidējos uzņēmumos, sastāv no lāzerdrukas moduļa un skenera moduļa savienojuma. Ja tie ir tieši vai caur tīklu pievienoti automātiskās datu apstrādes iekārtai, tiem ir skenēšanas un drukāšanas funkcija. Tāpat tiem ir kopēšanas funkcija, ko var izmantot neatkarīgi no automātiskās datu apstrādes iekārtas. Dažiem no attiecīgajiem printeriem tāpat ir faksimila nosūtīšanas funkcija.
2

Pārsūdzētā sprieduma 1.–3., kā arī 12. un 13. punktā Vispārējā tiesa konstatēja: “1 Ar [strīdīgo] lēmumu [..] Komisija ir konstatējusi, ka vairāki uzņēmumi ir pārkāpuši EKL 81. panta 1. punktu un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) 53. pantu, dažādos periodos laikposmā no 1988. gada 31. decembra līdz 2004. gada 1. aprīlim piedaloties vienotā, kompleksā un turpinātā Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpumā, kas izpaudās kā pret konkurenci vērstu nolīgumu un saskaņotu darbību kopums vara un vara sakausējumu savienotājelementu tirgū EEZ teritorijā. Pārkāpuma elementi bija cenu noteikšana, vienošanās par cenu sarakstiem, atlaidēm un atmaksājumiem un par cenu paaugstināšanas mehānismiem, valsts tirgu un klientu sadale un citas komerciālās informācijas apmaiņa, kā arī piedalīšanās regulārās sanāksmēs un citu kontaktu uzturēšana nolūkā atvieglot pārkāpuma izdarīšanu. 2 Prasītāja [Tomkins] un tās meitassabiedrība faktisko apstākļu laikā [Pegler] (agrāk – The Steel Nut & Joseph Hampton Ltd) ir vienas no [strīdīgā] lēmuma adresātiem. 3 Prasītājai laikā no 1986. gada 17. jūnija līdz 2004. gada 31. janvārim piederēja 100 % no Pegler, kas ražo vara savienotājelementus, pamatkapitāla. 2004. gada 1. februārī Pegler tika pārdota tās vadošajam personālam. 2005. gada 26. augustāPegler Holdings Ltd un Pegler nopirka sabiedrība Aalberts Industries NV, kas ir viena no [strīdīgā] lēmuma adresātiem. [..] 12 [Strīdīgā] lēmuma 12. pantā Komisija konstatēja, ka laikposmā no 1988. gada 31. decembra līdz 2001. gada 22. martam prasītāja un tās meitassabiedrība Pegler bija pārkāpušas EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta noteikumus. 13 Par šo pārkāpumu Komisija [strīdīgā] 2. panta h) punktā ir uzlikusi prasītājai solidāri ar Pegler naudas sodu EUR 5,25 miljonu apmērā.”
53

Tāpat Direktīvas 2010/13 15. panta 6. punkts ir piemērots, lai nodrošinātu iecerētā mērķa īstenošanu. Šis noteikums ļauj visām televīzijas raidorganizācijām veidot īso ziņu reportāžas un tādējādi informēt sabiedrību par notikumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību un kas tiek tirgoti ekskluzīvi, nodrošinot šīm organizācijām piekļuvi šiem notikumiem. Šī piekļuve tām ir garantēta neatkarīgi, pirmkārt, no to komerciālās kapacitātes un to finansiālās kapacitātes, kā arī, otrkārt, no cenas, kas samaksāta par ekskluzīvo televīzijas apraides tiesību iegādi, līguma sarunām ar šādu tiesību īpašniekiem un attiecīgo pasākumu apmēra.
39

Kā to apstiprina jēdziena “atgriešanas lēmums” definīcija šīs direktīvas 3. panta 4. punktā, tas neliedz, ka lēmums, ar ko nosaka atgriešanās pienākumu atsevišķos attiecīgās dalībvalsts noteiktos gadījumos, izpaužas kā krimināltiesiska rakstura tiesas nolēmums. Tāpat nekas Direktīvā 2008/115 neliedz to, ka šīs direktīvas 8. panta 1. punktā paredzētā izraidīšana tiek īstenota kriminālprocesa ietvaros. Turklāt apstāklis, ka izraidīšana, kādu to paredz tiesiskais regulējums, par kuru ir pamatlieta, ietver nekavējoties izpildāmu atgriešanās pienākumu un tādējādi neprasa pieņemt vēlāku atsevišķu lēmumu par attiecīgās personas izraidīšanu, arī nav pretrunā ar Direktīvu 2008/115 noteiktiem kopīgiem standartiem un procedūrām, kā to pierāda šīs direktīvas 6. panta 6. punkts un 8. panta 3. punktā izmantotais vārds “var”.
41

Turklāt no Caves Krier sniegtajiem dokumentiem, atbildot uz Tiesas uzdoto rakstisko jautājumu, izriet, ka lai gan interneta vietnē, kas paredzēta darba meklētājiem Luksemburgā, ir īsi norādīts, ka pārrobežu darba ņēmēji, ja viņi to vēlas, var reģistrēties ADEM, šai norādei pretrunā ir citi šajā pašā vietnē ievietotie raksti, kā arī vairāki citi dokumenti, kuros, tieši pretēji, ir uzsvērts, ka, lai varētu reģistrēties ADEM, darba meklētājam ir jādzīvo šajā dalībvalstī. Turklāt, lai gan no ADEM reformas sagatavošanas darbiem, kurus arī iesniedzis Caves Krier, izriet, ka sākot no 2012. gada pārrobežu darba ņēmējiem, kuri zaudē darbu Luksemburgā, būs pieejami visi ADEM sniegtie pakalpojumi, no šīs reformas, kura vēl nebija stājusies spēkā, kad norisinājās fakti pamatlietā, skaidri izriet, ka šāda pieeja bija liegta līdz 2012. gadam.
15

Vinifrance ir sabiedrība, kas nodarbojas ar pudelēs neiepildīta vīna un vīnogu koncentrāta tirdzniecību un tirdzniecības starpniecību. 1997. gada decembrī šī sabiedrība no Itālijas piegādātājiem, proti, sabiedrībām Cantine Trapizzo un Far Vini, nopirka 34408 hektolitrus vīnogu misas. Divu līgumu par ilgtermiņa uzglabāšanu, kas 1998. gada 23. janvārī un 4. februārī tika noslēgti ar Onivins, ietvaros Vinifrance koncentrēja šo vīnogu misu Itālijā un tā tika nosūtīta uzglabāšanai uz Franciju. Pirmais uzglabāšanas līgums bija noslēgts par 8110 hektolitriem koncentrētas vīnogu misas, kas bija iegādāta no sabiedrības Cantine Trapizzo, savukārt otrais līgums bija noslēgts par 1215 hektolitriem vīnogu misas, kas bija iegādāta no sabiedrības Far Vini. Saskaņā ar Regulas Nr. 822/87 32. pantu Vinifrance šajā sakarā attiecīgi 1998. gada 10. martā un 6. aprīlī saņēma uzglabāšanas atbalstu EUR 170 391,31 un EUR 23 280,79 apmērā.
28

Proti, no šā punkta izriet, pirmkārt, ka minētā paziņojuma mērķis ir izklāstīt veidu, kādā Komisija, kas rīkojas kā Savienības konkurences iestāde, pati piemēros LESD 101. pantu. Līdz ar to ar de minimis paziņojumu Komisija pati nosaka sev robežas novērtējuma brīvības īstenošanā un nevar atkāpties no šī paziņojuma satura, nepārkāpjot vispārējos tiesību principus, it īpaši vienlīdzīgas attieksmes principu un tiesiskās paļāvības aizsardzības principu (šajā ziņā skat. 2005. gada 28. jūnija spriedumu apvienotajās lietās C-189/02 P, C-202/02 P, no C-205/02 P līdz C-208/02 P un C-213/02 P Dansk Rørindustri u.c./Komisija, Krājums, I-5425. lpp., 211. punkts). Otrkārt, tā vēlējās dalībvalstu konkurences iestādēm un tiesām sniegt vadlīnijas minētā panta piemērošanai.
3

Direktīvas 90/434 no pirmā līdz sestajam apsvērumam ir noteikts: “tā kā dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošana, sadalīšana, aktīvu pārvešana un akciju maiņa [..] [nebūtu jākavē ar] ierobežojumiem, nepilnībām vai traucējumiem, ko cita starpā rada dalībvalstu nodokļu noteikumi [..]; tā kā šā iemesla dēļ attiecībā uz šādām operācijām jāievieš nodokļu noteikumi, kas no konkurences viedokļa ir neitrāli, lai uzņēmumi varētu piemēroties kopējā tirgus prasībām, kāpināt ražīgumu un uzlabot konkurētspēju starptautiskā mērogā; tā kā nodokļu noteikumi, atšķirībā no tiem, kas attiecas uz vienas dalībvalsts sabiedrībām, kavē šīs darbības; tā kā šādām nepilnībām ir jādara gals; tā kā šo mērķi nevar sasniegt, Kopienas līmenī piemērojot [iekšējās] sistēmas, kas pašlaik ir spēkā dalībvalstīs, jo šo sistēmu atšķirības rada traucējumus; tā kā pietiekamu šā jautājuma risinājumu var nodrošināt tikai kopēja nodokļu sistēma; tā kā kopējai nodokļu sistēmai būtu jāvairās uzlikt nodokļus par uzņēmējsabiedrību apvienošanu, sadalīšanu, to aktīvu pārvešanu vai akciju maiņām, un reizē būtu jāsargā tās valsts finanšu intereses, kurā atrodas iegādātā sabiedrība vai pārvedamā sabiedrība; tā kā uzņēmējsabiedrību apvienošana, sadalīšana vai to aktīvu pārvešana parasti pārveido pārvedamo sabiedrību par aktīvu saņēmējas sabiedrības pastāvīgu uzņēmumu vai saista šos aktīvus ar aktīvu saņēmējas sabiedrības pastāvīgu uzņēmumu; tā kā sistēma, kas atliek nodokļu uzlikšanu tādai kapitāla peļņai [pieaugumam], kura pieder pie pārvestiem aktīviem pirms tam, kamēr tie ir faktiski nodoti [realizēti], to piemērojot tādiem aktīviem, ko pārved šim pastāvīgajam uzņēmumam, ļauj attiecīgo kapitāla peļņu [pieaugumu] atbrīvot no nodokļiem, reizē nodrošinot to, ka pēdējā posmā nodokli šai kapitāla peļņai [pieaugumam] uzliek pārvedamās sabiedrības mītnesvalsts to nodošanas dienā”.
51

Kā izriet tostarp no Tiesas Reglamenta 38. panta 1. punkta c) apakšpunkta – prasības celšana datumā spēkā esošajā redakcijā – un ar to saistītās judikatūras, prasības pieteikumā ir jāietver strīda priekšmets un izvirzīto pamatu kopsavilkums un tie ir jānorāda pietiekami skaidri un precīzi, lai atbildētājs varētu sagatavot savu aizstāvību un lai Tiesa varētu veikt pārbaudi. No tā izriet, ka galvenie faktiskie un tiesiskie apstākļi, ar kuriem ir pamatota prasība, prasības pieteikumā ir jānorāda loģiski un saprotami un ka prasības pieteikumā ietvertajiem prasījumiem ir jābūt formulētiem nepārprotami, lai izvairītos no tā, ka Tiesa lemj ultra petita vai arī nelemj par kādu iebildumu (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Komisija/Portugāle, 44. punkts un tajā minētā judikatūra).
35

Šādos apstākļos High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai atsauces uz “nodokļa likmi” un “atšķirīgiem taksācijas līmeņiem” iepriekš minētā sprieduma lietā Test Claimants in the FII Group Litigation 56. punktā: a) nozīmē tikai tiesību normās noteiktu nodokļa likmi vai nodokļa nomināllikmi; vai b) nozīmē gan faktiski samaksātā nodokļa likmi, gan ar likumu noteiktu nodokļa likmi vai nodokļa nomināllikmi; c) vai iepriekš minētajiem terminiem ir atšķirīga nozīme un, ja tā, tad kāda? 2) Vai Tiesas atbilde uz otro un ceturto jautājumu, kas uzdoti [iepriekš minētajā spriedumā lietā Test Claimants in the FII Group Litigation] mainītos, ja: a) ārvalstu sabiedrību ienākuma nodokli (vai daļu no tā) nemaksā sabiedrība nerezidente, kura izmaksā dividendes sabiedrībai rezidentei, jo šīs dividendes tiek izmaksātas no pelņas, kurā ieskaita dividendes, ko ir izmaksājusi tiešā vai netiešā meitassabiedrība dalībvalstī un kas ir izmaksātas no peļņas, par kuru šajā dalībvalstī ir tikuši samaksāti nodokļi; un/vai b) ACT maksā nevis sabiedrība rezidente, kura saņem dividendes no sabiedrības nerezidentes, bet tiešā vai netiešā mātessabiedrība rezidente, veicot tālāko pelņas sadali par labu saņēmējai sabiedrībai, kurā tieši vai netieši ieskaita dividendes? 3) Vai otrā jautājuma b) punktā aprakstītajos apstākļos sabiedrība, kura maksā ACT, var celt prasību par prettiesiski iekasēta nodokļa atmaksu ([iepriekš minētais] spriedums lietā San Giorgio) vai tikai prasību par zaudējumu atlīdzību ([iepriekš minētais] spriedums apvienotajās lietās Brasserie du Pêcheur un Factortame)? 4) Ja attiecīgais valsts tiesiskais regulējums ir piemērojams ne tikai tādos gadījumos, kad mātessabiedrība īsteno izšķirošu ietekmi uz dividendes izmaksājošo sabiedrību, vai sabiedrība rezidente var atsaukties uz LESD 63. pantu attiecībā uz dividendēm, ko tā ir saņēmusi no meitassabiedrības, pār kuru tā īsteno izšķirošu ietekmi un kura ir rezidente trešajā valstī? 5) Vai Tiesas atbilde uz uzdoto trešo jautājumu [iepriekš minētajā spriedumā lietā Test Claimants in the FII Group Litigation] ir piemērojama arī gadījumā, kad meitassabiedrībām nerezidentēm, kurām nevar pārskaitīt [ACT], nav jāmaksā nodokļi mātessabiedrības dalībvalstī?”
44

Kā tas izriet no Tiesas Reglamenta 38. panta 1. punkta c) apakšpunkta un ar to saistītās judikatūras, prasības pieteikumā ir jāietver strīda priekšmets un izvirzīto pamatu kopsavilkums un tie ir jānorāda pietiekami skaidri un precīzi, lai atbildētājs varētu sagatavot savu aizstāvību un lai Tiesa varētu veikt pārbaudi. No tā izriet, ka galvenie faktiskie un tiesiskie apstākļi, ar kuriem ir pamatota prasība, prasības pieteikumā ir jānorāda loģiskā un saprotamā veidā un ka prasības pieteikumā ietvertajiem prasījumiem ir jābūt formulētiem nepārprotami, lai izvairītos no tā, ka Tiesa lemj ultra petita vai arī nelemj par kādu iebildumu (it īpaši skat. 2010. gada 15. jūnija spriedumu lietā C-211/08 Komisija/Spānija, Krājums, I-5267. lpp., 32. punkts; iepriekš minēto 2012. gada 26. janvāra spriedumu lietā Komisija/Slovēnija, 29. punkts, un 2012. gada 19. aprīļa spriedumu lietā C-141/10 Komisija/Nīderlande, 15. punkts).
10

Vispārīgie KN interpretācijas noteikumi ir ietverti tās pirmās daļas I sadaļas A apakšiedaļā. Šie noteikumi ir identiski KN redakcijā, kas izriet no Regulām Nr. 1214/2007, Nr. 1031/2008 un Nr. 948/2009. Tajos ir noteikts: “[KN] preces klasificē pēc šādiem principiem: 1. Sadaļu, nodaļu un apakšnodaļu virsraksti doti tikai ērtības labad; juridiski klasifikāciju nosaka pozīciju ieraksti un sadaļu un nodaļu piezīmes, kā arī tālāk izklāstītie noteikumi, ja vien pozīcijās un piezīmēs nav noteikts citādi. [..] 3. Ja, piemērojot 2. noteikuma b) punktu, vai cita iemesla dēļ preces pēc pirmā acu uzmetiena var klasificēt divās vai vairākās pozīcijās, klasifikāciju izdara šādi: [..] b) ja sajaukumus, saliktas preces, kas izgatavotas no dažādiem materiāliem vai sastāv no dažādiem komponentiem, kā arī preces, kas iesaiņotas komplektos mazumtirdzniecībai, nevar klasificēt atbilstīgi šā noteikuma a) punktam, tās klasificē pēc materiāliem vai sastāvdaļām, kas nosaka preces pamatīpašības, ja vien šo principu iespējams piemērot. c) ja preces nevar klasificēt atbilstīgi šā noteikuma a) vai b) punktam, tās klasificē pozīcijā ar lielāko kārtas numuru no vienlīdz pieļaujamām pozīcijām. [..] 6. Juridiski preču klasifikāciju pozīciju apakšpozīcijās nosaka atbilstoši šo apakšpozīciju un visu saistīto apakšpozīciju piezīmēm, kā arī ar iepriekš minēto noteikumu attiecīgajām izmaiņām, ņemot vērā, ka salīdzināmas ir tikai viena līmeņa apakšpozīcijas; piemērojot šo noteikumu, ņem vērā arī atbilstošo iedaļu un nodaļu piezīmes, ja vien kontekstā nav paredzēts citādi.”
5

Minētas direktīvas II pielikumā, kura nosaukums ir “Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem sniedzamie pakalpojumi”, ir noteikts: “1. Minimālais piekļuves pakalpojumu komplekss ietver: a) infrastruktūras jaudas pieprasījumu izskatīšanu; b) tiesības izmantot piešķirto jaudu; c) atzarojumu un pārmiju lietošanu; d) vilcienu kustības kontroli, ieskaitot signalizēšanu, regulēšanu, dispečera pakalpojumus un paziņojumus un informāciju par vilcienu kustību; e) visu pārējo informāciju, kas nepieciešama, lai ieviestu vai sniegtu pakalpojumu, kam iedalīta jauda. 2. Sliežu ceļa piekļuve apkalpes iekārtām un pakalpojumu sniegšanai ietver: a) elektroapgādes iekārtu izmantošanu vilces strāvas ieguvei, kur tās ir pieejamas; b) degvielas uzpildes iekārtas, kur tās ir pieejamas; c) pasažieru dzelzceļa stacijas, to ēkas un citu aprīkojumu; d) kravas termināļus; e) šķirotavas; f) vilcienu sastāvu komplektēšanas iekārtas; g) aklos atzarus; h) apkopes un citas tehniskas iekārtas. 3. Papildu pakalpojumi var ietvert: a) vilces strāvu; b) pasažieru vilcienu iesildīšanu; c) degvielas piegādi; šķirošanu un visus pārējos pakalpojumus, ko sniedz iepriekšminētajās apkalpes iekārtās; d) īpaši pielāgotus līgumus: — bīstamo kravu pārvadāšanas kontroli, — palīdzību nestandarta vilcienu sastāvu vadīšanā. 4. Citi papildpakalpojumi var ietvert: a) piekļuvi telekomunikāciju tīklam; b) papildu informācijas nodrošināšanu; c) ritošā sastāva tehnisko pārbaudi.”
23

Vispirms ir jāatgādina, ka lidojuma atcelšanas gadījumā, ja vien to nav izraisījuši ārkārtēji apstākļi, no kuriem nevarētu izvairīties pat tad, ja tiktu veikti visi saprātīgie pasākumi, Regulas Nr. 261/2004 5. un 7. pantā pasažieriem ir atzītas tiesības uz dažādu kompensāciju atkarībā no attiecīgā lidojuma attāluma un galamērķa, un pasažieri šīs tiesības vajadzības gadījumā var izmantot arī valsts tiesās.
28

No Padomes 2004. gada 18. oktobra Lēmuma 2004/746/EK par to nosacījumu izpildi, kas noteikti 3. pantā Papildprotokolā Eiropas nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz Eiropas nolīguma 2. protokola 9. panta 4. punktā paredzētā laikposma pagarināšanu (OV L 328, 101. lpp.), preambulas 10. apsvēruma it īpaši izriet, ka atbilstoši papildprotokola 3. pantam toreiz spēkā esošajā redakcijā Komisija ir veikusi pārstrukturēšanas programmas un uzņēmējdarbības plāna novērtējumu. Šajā novērtējumā tostarp tika konstatēts, ka valsts atbalsts pārstrukturēšanas mērķiem, kā precizēts šajā plānā, tiks pakāpeniski samazināts un pēc tam 2005. gadā izbeigts.
52

Šajā sakarā jānorāda, pirmkārt, ka PPS 6. panta [1. punkta] 1.5. apakšpunktā ir paredzēts, ka attiecīgajam darbiniekam piešķirtais pabalsts ir mazākā summa, ko aprēķina pēc standartformulas vai pēc alternatīvās formulas, tomēr tās saņēmējam ir garantēts, ka viņam faktiski izmaksātā summa būs vismaz puse no tās, kura ir aprēķināta saskaņā ar standartformulu. Turklāt, kā izriet arī no šī sprieduma 14. punktā norādītās tabulas, vecuma rādītājs, kas ir viens no standartformulas un alternatīvās formulas koeficientiem, progresīvi palielinās sākot no 18 gadu vecuma (0,35) līdz 57 gadu vecumam (1,70). Tikai 59 gadu vecumā šis rādītājs sāk samazināties (1,50), sasniedzot tā minimālo likmi 64 gadu vecumā (0,30). Otrkārt, kā ir paredzēts šīs normas trešajā daļā, pat ja, izmantojot alternatīvo formulu, iegūtais rezultāts ir nulle, attiecīgajam darbiniekam būs tiesības saņemt pabalstu, kas ir puse no tā, kurš tika aprēķināts pēc standartformulas.
23

Ritrama arī uzsver, ka, ņemot vērā to, ka tā Vācijā nekonkurē ar Folien Fischer un Fofitec, apstrīdētā prettiesiskā darbība no procesuālo tiesību viedokļa nevarēja notikt šajā dalībvalstī. Līdz ar to Vācijas tiesas savu jurisdikciju nevarot pamatot ar Regulas Nr. 44/2001 5. panta 3. punktu.
2

Likuma 3631/2008 11. pantā ir noteikts: “1. Attiecībā uz stratēģiskas nozīmes akciju sabiedrībām, kuras ieņem vai ieņēma monopola stāvokli, tostarp, ja runa ir par sabiedrībām, kurām pieder, kuras apsaimnieko vai pārvalda valsts infrastruktūru tīklus, akcionārs, kas nav Grieķijas Republika vai ar to saistītās sabiedrības [..], vai akcionāri, kuri rīkojas kopīgi un saskaņoti, balsstiesības, kas pārstāv vairāk nekā 20 % no kopēja pamatkapitāla, var iegūt, ja no starpministriju privatizācijas komitejas, kas izveidota saskaņā ar minēto likumu, Likuma 3049/2002 noteiktajā kārtībā ir saņemta iepriekšēja atļauja. 2. Atļauju piešķir, ja ir izpildīti vispārējo interešu kritēriji, kas ļauj nodrošināt sniegto pakalpojumu un tīklu darbības nepārtrauktību. Piemēram, vērā ņemamie vērtējuma kritēriji ir šādi: a) trešo personu akcionāru pieredze iepriekš minēto sabiedrību darbības jomā, b) to maksātspēja, c) informācija par to ieguldījumu stratēģiju, d) to darījumu pārskatāmība, e) to detalizēti biznesa plāni, f) to ieguldījumu programmas apmērs un veids, g) to īpašumtiesību sistēma, h) darba vietu saglabāšana, i) to pamatkapitāla struktūra, tostarp līdzdalība fondos, kas reģistrēti ārpus Eiropas Savienības, saskaņā ar pārskatāmības un savstarpējības principu, j) lēmuma pieņemšanas veids. 3. Minēto stratēģiskas nozīmes uzņēmumu lēmumiem par turpinājumā minētajām tēmām vispārējas interesēs ir jāsaņem Finanšu ministrijas atļauja: a) tāda uzņēmuma darbības pārtraukšana, attiecībā uz kuru ir uzsākts likvidācijas process, un likvidatoru noteikšana; b) iepriekš minēto uzņēmumu restrukturizācija: konversija, apvienošana ar citu sabiedrību, apvienošana, izveidojot jaunu akciju sabiedrību, jebkāda veida sadalīšana vai vienas vai vairāku tādu filiāļu nodalīšana, kas var apdraudēt pakalpojumu sniegšanu stratēģiskas nozīmes nozarēs; c) nodošana, pārveidošana vai konversija, cedēšana, sniegšana garantijas formā, kā arī iepriekš minēto uzņēmumu aktīvu stratēģiskas nozīmes elementu piesaistes un pamata tīklu un infrastruktūru, kas vajadzīgas valsts saimnieciskajai un sociālajai dzīvei un drošībai, pārveidošana vai mainīšana. 4. Iepriekšējā punktā minētā atļauja tiek piešķirta ar ministrijas dekrētu, kuru publicē trīsdesmit (30) dienu laikā pēc lēmuma iesniegšanas ministrijai. Ja šajā termiņā nav saņemta atbilde, ir jāpieņem, ka vajadzīgā atļauja ir piešķirta. [..]”
15

Redakcijā, kas izriet no Sestās direktīvas 28.c panta E daļas 1. punkta, tās 16. panta ar nosaukumu “Īpaši izņēmumi, kas saistīti ar starptautisko preču transportu” 1. punktā bija noteikts: “Nepārkāpjot citus Kopienas nodokļu noteikumus, dalībvalstis atkarībā no 29. pantā paredzētajām konsultācijām drīkst veikt īpašus pasākumus, kas vērsti uz to, lai atbrīvotu no nodokļa visus vai dažus no turpmāk minētajiem darījumiem, ja tie nav paredzēti galīgai izlietošanai un/vai patēriņam un [PVN] summa, kas maksājama, kad pārtrauc pasākumus gadījumos, kas minēti A–E punktā, atbilst nodokļa summai, kāda būtu maksājama, ja katram no šiem darījumiem būtu uzlikts nodoklis valsts teritorijā. [..] B. Tādu preču ievešana, kuras paredzēts: [..] c) novietot saskaņā ar muitas noliktavas vai iekšējās apstrādes režīmu; [..] Vietas, kas minētas a), b), c) un d) apakšpunktā, ir tās, kas noteiktas spēkā esošajos Kopienas muitas noteikumos. [..] D. Preču piegāde un pakalpojumu sniegšana, kas veikta: a) vietās, kas uzskaitītas B daļas a), b), c) un d) punktā un uz kurām arī attiecas viens no noteiktajiem gadījumiem; b) vietās valsts teritorijā, kas uzskaitītas B daļas e) punktā, uz kurām arī attiecas tajā norādītais gadījums. Ja tās izmanto a) punktā paredzēto iespēju darījumiem, kurus veic muitas noliktavās, dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka tās definējušas noteikumus par noliktavām, kas nav muitas noliktavas, kuri ļauj b) punkta noteikumus piemērot tiem pašiem darījumiem ar J pielikumā uzskaitītajām precēm, kurus veic noliktavās, kas nav muitas noliktavas. [..]”
30

Treškārt, paša sociālā plāna, kurā paredzēts saīsināts darba laiks, mērķis ir novērst attiecīgo darba ņēmēju atlaišanu no darba ekonomisku iemeslu dēļ un mazināt neērtības, kuras viņi ir cietuši šādas atlaišanas no darba dēļ. Šīs ar valsts tiesībām darba ņēmējam piešķirtās priekšrocības iegūšanas sasaistīšana ar darba devēja pienākumu tikai sociālu iemeslu dēļ apmaksāt ikgadējus apmaksātus atvaļinājumus par laikposmu, kurā formāli ir pagarināts darba līgums, varētu atturēt darba devēju no šāda plāna noslēgšanas un tādējādi liegt darba ņēmējam šāda plāna pozitīvās sekas.