Keywords

Summary



Keywords

1. Apelācija – Pamati – Kļūdains faktu vērtējums – Nepieņemamība – Pierādījumu vērtējuma kontrole Tiesā – Izslēgšana, izņemot sagrozīšanas gadījumu

(EKL 225. panta 1. punkts, Tiesas Statūtu 58. panta pirmā daļa)

2. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums

(EKL 81. panta 1. punkts)

3. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Vienošanās uzņēmumu starpā – Konkurences apdraudējums

(EKL 81. panta 1. punkts)

4. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums

(EKL 81. panta 1. punkts)

5. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums

(EKL 81. panta 1. punkts)

6. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums

(EKL 81. panta 1. punkts)

Summary

1. No EKL 225. panta un Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 58. panta pirmās daļas izriet, ka Pirmās instances tiesa ir vienīgā instance, kas ir tiesīga, no vienas puses, konstatēt faktus, izņemot gadījumu, kad šo konstatāciju materiālā neprecizitāte izriet no šai tiesai iesniegtiem lietas materiāliem, un, no otras puses, veikt šo faktu vērtējumu. Ja Pirmās instances tiesa ir konstatējusi vai novērtējusi faktus, tad Tiesai saskaņā ar EKL 225. pantu ir kompetence kontrolēt šo faktu juridisko kvalifikāciju un tiesiskās sekas, kuras Pirmās instances tiesa ir paredzējusi.

Tādējādi Tiesai nav kompetences konstatēt faktus vai principā pārbaudīt pierādījumus, ko Pirmās instances tiesa ir pieņēmusi šo faktu atbalstam. Ja šie pierādījumi ir atbilstoši iegūti un ir ievēroti vispārīgie tiesību principi un procesuālie noteikumi attiecībā uz pierādīšanas pienākumu, iesniegto pierādījumu izvērtējums ir jāveic Pirmās instances tiesai pašai. Šis izvērtējums, ja vien pierādījumi nav sagrozīti, tādējādi nav tiesību jautājums, kas jāpārbauda Tiesai.

Saistībā ar minēto – šādai sagrozīšanai acīmredzami jāizriet no lietā esošiem dokumentiem; ja tas tā nav, nav vēlreiz jāvērtē fakti un pierādījumi.

(sal. ar 51., 52. un 54. punktu)

2. Vienošanos var uzskatīt par ierobežojošu pat tad, ja konkurences ierobežošana nav tās vienīgais mērķis un tā ir vērsta arī uz citiem likumīgiem mērķiem.

(sal. ar 64. punktu)

3. Lai noteiktu, vai vienošanās mērķis ir ierobežojošs EKL 81. panta izpratnē, vērā ir jāņem ne tikai minētās vienošanās redakcija, bet arī citi faktori, tādi kā mērķi, uz kuriem vienošanās ir vērsta kā tāda ekonomiskajā un juridiskajā kontekstā.

(sal. ar 66. punktu)

4. Vienošanās izplatīšanas jomā ietver ierobežojošu mērķi EKL 81. panta izpratnē tad, ja tā skaidri parāda vēlēšanos regulēt eksporta pārdošanu mazāk labvēlīgā veidā nekā pārdošanu valsts ietvaros un tādējādi izraisa attiecīgā tirgus sadali.

Šādu mērķi var sasniegt, ne tikai balstoties uz tiešiem eksporta ierobežojumiem, bet arī ar netiešiem pasākumiem, tādiem kā automašīnu piegādātāja koncesiju līgumos iekļauts pasākums, ar ko eksporta pārdošanas izslēdz no koncesionāriem piešķiramo prēmiju sistēmas, ja šie netiešie pasākumi ietekmē šo darījumu ekonomiskos nosacījumus.

(sal. ar 67. un 68. punktu)

5. Lai novērtētu, vai vienošanās izraisīto konkurences nosacījumu grozījumu dēļ tā ir uzskatama par aizliegtu, konkurences nosacījumi ir jāpārbauda reālā situācijā, kurā tie rodas bez apstrīdētās vienošanās ietekmes.

Tādā situācijā kā tā, kad automašīnu piegādātājs koncesiju līgumos iekļauj pasākumu, ar ko eksporta pārdošanas izslēdz no koncesionāriem piešķiramo prēmiju sistēmas, pēdējo rīcība un konkurences situācija attiecīgajā tirgū ir jāpārbauda, pieņemot, ka eksporta pārdošana no prēmiju politikas nav izslēgta.

(sal. ar 72. un 73. punktu)

6. Konkurenci ierobežojošas vienošanās dalībnieku nodoma pierādījums nav obligāti vajadzīgs, lai noteiktu, vai šāds ierobežojums ir šīs vienošanās mērķis.

Turpretim, pat ja dalībnieku nodoms nav nepieciešamais vienošanās ierobežojošā rakstura noteikšanas elements, nekas neliedz Komisijai vai Kopienu tiesai šādu nodomu ņemt vērā.

(sal. ar 77. un 78. punktu)