ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 12. jūlija spriedums (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Secretary of State for the Home Department/Rozanne Banger

(Lieta C-89/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības pilsonība - LESD 21. pants - Savienības pilsoņu tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties Eiropas Savienības teritorijā - Direktīva 2004/38/EK - 3. panta 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunkts - Partneris, ar kuru Savienības pilsonim ir ilgstošas attiecības, tās pienācīgi apliecinot - Atgriešanās dalībvalstī, kuras pilsonība ir Savienības pilsonim - Uzturēšanās atļaujas pieteikums - Pieteikuma iesniedzēja personisko apstākļu sīka pārbaude - 15. un 31. pants - Efektīva tiesību aizsardzība tiesā - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants))

(2018/C 319/10)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Pamatlietas puses

Prasītājs: Secretary of State for the Home Department

Atbildētāja: Rozanne Banger

Rezolutīvā daļa

1) LESD 21. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas dalībvalstij, kuras pilsonība ir Savienības pilsonim, uzliekt pienākumu veicināt uzturēšanās atļaujas izsniegšanu nereģistrētam partnerim, trešās valsts valstspiederīgajam, ar ko Savienības pilsonim ir ilgstošas attiecības, tās pienācīgi apliecinot, ja minētais Savienības pilsonis pēc tam, kad, īstenojot savas tiesības uz brīvu pārvietošanos, lai strādātu otrā dalībvalstī, atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, paredzētajiem nosacījumiem atgriežas kopā ar savu partneri dalībvalstī, kuras pilsonis viņš ir, lai tur dzīvotu.

2) LESD 21. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka lēmumam atteikties piešķirt uzturēšanās atļauju trešās valsts valstspiederīgajam, kas ir tāda Savienības pilsoņa nereģistrēts partneris, kurš pēc tam, kad ir īstenojis savas tiesības uz brīvu pārvietošanos, lai strādātu otrā dalībvalstī, atbilstoši Direktīvā 2004/38 paredzētajiem nosacījumiem, ar savu partneri atgriežas savas pilsonības dalībvalstī, lai tur uzturētos, ir jābūt balstītam uz pieteikuma iesniedzēja personisko un ģimenes apstākļu sīku pārbaudi un jābūt pamatotam.

3) Direktīvas 2004/38 3. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā minētajiem trešo valstu valstspiederīgajiem ir jābūt pieejamiem pārsūdzības līdzekļiem, lai apstrīdētu attiecībā uz viņiem pieņemto lēmumu atteikties piešķirt uzturēšanās atļauju, pēc kuru izmantošanas valsts tiesai ir jāvar pārbaudīt, vai lēmumam ir pietiekami pārliecinošs faktiskais pamats un vai ir ievērotas procesuālās garantijas. Šo garantiju vidū ir kompetento iestāžu pienākums veikt pieteikuma iesniedzēja personisko apstākļu sīku pārbaudi un pamatot ieceļošanas vai uzturēšanās atteikumu.

(1) OV C 129, 24.4.2017.
4)

Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj administratīvo praksi, atbilstoši kurai tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, tiesības uz importa atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa labticīgam importētājam tiek liegtas, ja vēlākas piegādes Kopienas iekšienē importa atbrīvojuma nosacījumi nav izpildīti pircēja izdarītas krāpšanas nodokļu jomā dēļ, izņemot, ja ir pierādīts, ka importētājs zināja vai tam bija jāzina, ka darījums ir saistīts ar pircēja izdarītu krāpšanu nodokļu jomā, un ka tas nav veicis visus no tā atkarīgos saprātīgos pasākumus, lai izvairītos no dalības šajā krāpšanā. Tas vien, ka importētājs un pircējs sazinājās, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, neļauj prezumēt, ka importētājs zināja vai varēja zināt, ka piedalās šādā krāpšanā.
1)

Polijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti: — ar Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu un savvaļas floras un faunas aizsardzību, kas grozīta ar Padomes 2013. gada 13. maija Direktīvu 2013/17/ES, 6. panta 3. punktu, pieņemot pielikumu Belovežas mežniecības meža apsaimniekošanas plānā, nepārliecinoties, vai šis pielikums neaizskar Kopienas nozīmes teritorijas un īpaši aizsargājamās teritorijas PLC200004 Puszcza Białowieska viengabalainību; — ar Direktīvas 92/43, kurā grozījumi veikti ar Direktīvu 2013/17, 6. panta 1. punktu, kā arī ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību, kas grozīta ar Direktīvu 2013/17, 4. panta 1. un 2. punktu, neparedzot nepieciešamos aizsardzības pasākumus, kas atbilstu ekoloģiskajām prasībām attiecībā uz Direktīvas 92/43, kurā grozījumi veikti ar Direktīvu 2013/17, I pielikumā minētajām dabiskajām dzīvotnēm un uz II pielikumā minētajām sugām, kā arī uz Direktīvas 2009/147, kurā grozījumi veikti ar Direktīvu 2013/17, I pielikumā minētajām putnu sugām un regulāri sastopamām migrējošām sugām, kuras minētajā pielikumā nav minētas, kuru dēļ ir izveidota Kopienas nozīmes teritorija un īpaši aizsargājama teritorija – PLC200004 Puszcza Białowieska; — ar Direktīvas 92/43, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2013/17, 12. panta 1. punkta a) un d) apakšpunktu, nenodrošinot saproksilofāgo vaboļu, proti, Buprestis splendens, sarkano plakaņu (Cucujus cinnaberinus), dzeltenkrūšu ēnvaboļu (Phryganophilus ruficollis) un egļu praulmīļu (Pytho kolwensis), kas ir minētas šīs direktīvas IV pielikumā, stingru aizsardzību, proti, Belovežas mežniecībā neaizliedzot tās apzināti nogalināt vai traucēt un pasliktināt to vairošanās vietu stāvokli vai tās iznīcināt, un — ar Direktīvas 2009/147, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2013/17, 5. panta b) un d) punktu, nenodrošinot šīs direktīvas 1. pantā norādīto putnu sugu, tostarp apodziņa (Glaucidium passerinum), bikšainā apoga (Aegolius funereus), baltmugurdzeņa (Dendrocopos leucotos) un trīspirkstu dzeņa (Picoides tridactylus) aizsardzību, proti, negādājot par to, lai Belovežas mežniecībā šīs sugas netiktu nogalinātas vai traucētas vairošanās periodā un ligzdošanas periodā un lai to ligzdas un olas apzināti netiktu iznīcinātas, bojātas vai pārvietotas.
5)

LESD 56. pants, to skatot kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 48. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstij, kas ir īstenojusi ierobežojošu tiesisko regulējumu, ir pienākums sniegt pierādījumus par to, ka pastāv mērķi, kuri var padarīt likumīgu ar LESD garantētas pamatbrīvības ierobežojumu, un pierādīt tā samērīgumu, un, ja tas netiek izdarīts, valsts tiesai ir jābūt iespējai izdarīt visus secinājumus, kas izriet no šīs neizpildes.
2)

Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesa, kurai saskaņā ar šo tiesību normu ir jurisdikcija, lai izskatītu atlīdzinājuma prasību saistībā ar tāda tirdzniecības koncesijas līguma izbeigšanu, kas noslēgts starp divām sabiedrībām, no kurām katras juridiskā adrese un darbība ir dažādās dalībvalstīs, par preču tirdzniecību trešās dalībvalsts tirgū, kuras teritorijā nevienai no šīm sabiedrībām nav filiāles vai struktūras, ir tās dalībvalsts tiesa, kurā atrodas galvenā pakalpojumu sniegšanas vieta, kā tas izriet no līguma noteikumiem, kā arī šādu noteikumu neesamības gadījumā – šī līguma faktiskās izpildes vieta un, ja vietu šādi nav iespējams noteikt, pakalpojumu sniedzēja domicils.
1)

Tiesai uzdoto jautājumu par spēkā esamību izskatīšanas laikā nav atklāts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2016/1395 (2016. gada 18. augusts), ar kuru atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, ko piemēro tādu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes apavu importam, kuriem ir ādas virsa un kurus ražo Buckinghan Shoe Mfg Co. Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd, Win Profile Industries Ltd, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14, nedz arī Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2016/1647 (2016. gada 13. septembris), ar kuru atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts tādu konkrētu apavu ar ādas virsu importam, kuru izcelsme ir Vjetnamā un kurus ražo Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co. Ltd, Lac Ty Co. Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co. Ltd, Freetrend Industrial Ltd. un tā saistītais uzņēmums Freetrend Industrial A (Vietnam) Co. Ltd., Fulgent Sun Footwear Co. Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co. Ltd, Golden Top Company Co. Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co. Ltd, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14, spēkā esamību.
C 206/2

Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 25. marta spriedums – Sun Pharmaceutical Industries Ltd, iepriekš Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Eiropas Komisija

(Lieta C-586/16 P) (1)

(Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Farmaceitiskie produkti - Antidepresantu (citaloprams) tirgus - Nolīgumi par izlīgumu strīdos attiecībā uz paņēmiena patentiem, kuri ir noslēgti starp oriģinālo zāļu ražotāju, kas ir šo patentu īpašnieks, un ģenērisko zāļu ražotājiem - LESD 101. pants - Potenciāla konkurence - Ierobežojums mērķa dēļ - Kvalifikācija - Naudas soda apmēra aprēķināšana)

(2021/C 206/02)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, iepriekš Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (pārstāvji: R. Vidal, solicitor, B. Kennelly, QC un L. Penny, solicitor)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin un C. Vollrath, pārstāvji, kuriem palīdz B. Rayment, D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, un S. Kingston, SC)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji: sākotnēji D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery un D. Robertson, pārstāvji, kuriem palīdz J. Holmes, QC, tad D. Guðmundsdóttir, pārstāve, kurai palīdz J. Holmes, QC)

Rezolutīvā daļa

1) Apelācijas sūdzību noraidīt.

2) Sun Pharmaceutical Industries Ltd un Ranbaxy (UK) Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

3) Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

(1) OV C 30, 30.1.2017.
C 206/3

Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 25. marta spriedums – H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Eiropas Komisija, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

(Lieta C-591/16 P) (1)

(Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Farmaceitiskie produkti - Antidepresantu (citaloprams) tirgus - Nolīgumi par izlīgumu strīdos attiecībā uz paņēmiena patentiem, kuri ir noslēgti starp oriģinālo zāļu ražotāju, kas ir šo patentu īpašnieks, un ģenērisko zāļu ražotājiem - LESD 101. pants - Potenciāla konkurence - Konkurences ierobežojums mērķa dēļ - Kvalifikācija - Naudas soda apmēra aprēķināšana - Pārkāpumā tieši vai netieši iesaistītie pārdošanas apjomi)

(2021/C 206/04)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: H. Lundbeck A/S un Lundbeck Ltd (pārstāvji: sākotnēji R. Subiotto, QC, un T. Kuhn, Rechtsanwalt, vēlāk – R. Subiotto, QC)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin un C. Vollrath, kam palīdz B. Rayment un D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, un S. Kingston, SC) un European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (pārstāvji: F. Carlin, barrister, un N. Niejahr, Rechtsanwältin)

Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Komisijas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji: sākotnēji D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery un D. Robertson, kam palīdz J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, un T. Sebastian, barrister, vēlāk D. Guðmundsdóttir, pārstāve, kam palīdz J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, un T. Sebastian, barrister

Rezolutīvā daļa

1) Apelācijas sūdzību noraidīt.

2) H. Lundbeck A/S un Lundbeck Ltd sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

3) European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

4) Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

(1) OV C 30, 30.1.2017.
C 408/9

Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 20. septembra spriedums (Finanzgericht Münster (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EV/Finanzamt Lippstadt

(Lieta C-685/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 63. – 65. pants - Kapitāla brīva aprite - Ar nodokli apliekamās peļņas atskaitīšana - Mātesuzņēmumam piederošās kapitāldaļas kapitālsabiedrībā, kuras vadība un juridiskā adrese ir trešajā valstī - Mātesuzņēmumam izmaksātās dividendes - Nodokļa atskaitāmība, kurai ir izvirzīti stingrāki nosacījumi nekā tās peļņas atskaitīšanai, kas ir gūta no kapitāldaļām atbilstoši valsts tiesībām dibinātā kapitālsabiedrībā, kura nav atbrīvota no nodokļa))

(2018/C 408/09)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Münster

Pamatlietas puses

Prasītāja: EV

Atbildētāja: Finanzamt Lippstadt

Rezolutīvā daļa

LESD 63.–65. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāds tiesiskais regulējums kā tas, kas tiek aplūkots pamatlietā un ar ko peļņas no kapitāldaļām kapitālsabiedrībā, kuras vadība un juridiskā adrese atrodas trešajā valstī, atskaitīšanai ir izvirzīti stingrāki nosacījumi nekā tādas peļņas atskaitīšanai, kas ir gūta no kapitāldaļām atbilstoši valsts tiesībām dibinātā kapitālsabiedrībā, kura nav atbrīvota no nodokļa.

(1) OV C 144, 8.5.2017.
6)

Direktīvas 2013/32 46. panta 3. punkts, lasot to kopā ar atsauci uz pārsūdzības procedūru, kas minēta šīs direktīvas 40. panta 1. punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesai, kurā celta prasība par lēmumu, ar ko atsaka starptautisku aizsardzību, principā ir pienākums novērtēt kā “[jaunus] paziņojumus” pēc to pārbaudes, kuru lūgusi atbildīgā iestāde, tādus starptautiskās aizsardzības piešķiršanas iemeslus vai faktus, kas, lai gan attiecas uz notikumiem vai apdraudējumiem, kuri, iespējams, notikuši pirms minētā lēmuma par atteikumu pieņemšanas vai pat pirms starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniegšanas, pirmo reizi ir minēti apelācijas tiesvedībā. Tomēr šai tiesai nav pienākuma rīkoties, ja tā konstatē, ka minētie iemesli vai fakti tika izmantoti apelācijas tiesvedības vēlākā posmā vai ka tie nav pietiekami konkrēti, lai tos pienācīgi pārbaudītu, vai arī tā konstatē – runājot par faktiem –, ka tie nav nozīmīgi vai pietiekami atšķirīgi no faktiem, kurus atbildīgā iestāde jau ir varējusi ņemt vērā.
2)

Gadījumā, ja tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietās nav iespējams interpretēt tādējādi, lai nodrošinātu tā atbilstību Direktīvas 2003/88 7. pantam un Pamattiesību hartas 31. panta 2. punktam, valsts tiesai, kas izskata strīdu starp mirušā darba ņēmēja tiesību pārņēmēju un šā darba ņēmēja bijušo darba devēju, šāds valsts tiesiskais regulējums ir jāatstāj bez piemērošanas un jānodrošina, ka šim tiesību pārņēmējam uz šā darba devēja rēķina tiek piešķirta finansiāla atlīdzība par ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu, uz kuru tiesības ir iegūtas saskaņā ar šīm tiesību normām un kuru šis darba ņēmējs līdz savai nāvei nav izmantojis. Šis pienākums valsts tiesai izriet vai nu no Direktīvas 2003/88 7. panta un no Pamattiesību hartas 31. panta 2. punkta gadījumā, ja strīds ir starp šādu tiesību pārņēmēju un publiskas iestādes statusā esošu darba devēju, vai no Pamattiesību hartas 31. panta 2. punkta gadījumā, ja strīds ir starp šādu tiesību pārņēmēju un privātpersonas statusā esošu darba devēju.
Lieta C-650/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 12. jūnija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS/Skatteministeriet (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 49. pants – Uzņēmumu ienākuma nodoklis – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Sabiedrība rezidente – Ar nodokli apliekamā peļņa – Nodokļu atvieglojums – Pastāvīgu dibinājumu rezidentu zaudējumu atskaitīšana – Atļaušana – Pastāvīgu dibinājumu nerezidentu zaudējumu atskaitīšana – Izslēgšana – Izņēmums – Fakultatīva starptautiskās koptaksācijas kārtība)

Tiesas (virspalāta) 2018. gada 12. jūnija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS/Skatteministeriet

(Lieta C-650/16) ( 1 )

“(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 49. pants — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Sabiedrība rezidente — Ar nodokli apliekamā peļņa — Nodokļu atvieglojums — Pastāvīgu dibinājumu rezidentu zaudējumu atskaitīšana — Atļaušana — Pastāvīgu dibinājumu nerezidentu zaudējumu atskaitīšana — Izslēgšana — Izņēmums — Fakultatīva starptautiskās koptaksācijas kārtība)”

Iesniedzējtiesa

Østre Landsret

Pamatlietas puses

Prasītājas: A/S Bevola, Jens W. Trock ApS

Atbildētāja: Skatteministeriet

Rezolutīvā daļa

LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas izslēdz iespēju sabiedrībai rezidentei, kura nav izvēlējusies tādu starptautiskās koptaksācijas kārtību kā pamatlietā aplūkotā, no savas ar nodokli apliekamās peļņas atskaitīt zaudējumus, ko cietis tās citā dalībvalstī esošs pastāvīgs dibinājums, lai arī, pirmkārt, šī sabiedrība ir izsmēlusi visas iespējas atskaitīt šos zaudējumus, kas tai ir pieejamas saskaņā ar šā dibinājuma mītnes dalībvalsts tiesību aktiem, un, otrkārt, tā vairs nesaņem nekādus ieņēmumus no šā dibinājuma, un līdz ar to vairs nepastāv iespēja, ka šie zaudējumi minētajā dalībvalstī varētu tikt ņemti vērā, bet to pārbaudīt ir valsts tiesas ziņā.

( 1 ) OV C 63, 27.2.2017.
Lieta C-5/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu – Lēmums (ES) 2015/1814 – Juridiskā pamata noteikšana – Tiesību akta seku ņemšana vērā – Neesamība – LESD 192. panta 1. punkts – LESD 192. panta 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts – Pasākumi, kas būtiski ietekmē dalībvalsts izvēli saistībā ar dažādiem enerģijas avotiem un energoapgādes vispārējo struktūru – Lojālas sadarbības princips – LES 15. pants – Eiropas Padomes kompetence – Tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi – Samērīguma princips – Ietekmes novērtējums)

Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-5/16) ( 1 )

“(Prasība atcelt tiesību aktu — Lēmums (ES) 2015/1814 — Juridiskā pamata noteikšana — Tiesību akta seku ņemšana vērā — Neesamība — LESD 192. panta 1. punkts — LESD 192. panta 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts — Pasākumi, kas būtiski ietekmē dalībvalsts izvēli saistībā ar dažādiem enerģijas avotiem un energoapgādes vispārējo struktūru — Lojālas sadarbības princips — LES 15. pants — Eiropas Padomes kompetence — Tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi — Samērīguma princips — Ietekmes novērtējums)”

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji: B. Majczyna, K. Rudzińska, kam palīdz I. Tatarewicz, eksperts)

Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji: A. Tamás un A. Pospíšilová Padowska) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Simm, A. Sikora un K. Pleśniak)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren un C. Thorning), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvis: T. Henze), Spānijas Karaliste (pārstāvji: A. Gavela Llopis un M. A. Sampol Pucurull), Francijas Republika (pārstāvji: D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil un S. Ghiandoni), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren un L. Swedenborg) un Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White un K. Mifsud-Bonnici)

Rezolutīvā daļa

1) Prasību noraidīt.

2) Polijas Republika atlīdzina Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

3) Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Zviedrijas Karaliste, kā arī Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

( 1 ) OV C 98, 14.3.2016.
Lieta C-382/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 31. maija spriedums (Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Dalībvalsts tiesiskais regulējums — Sabiedrību ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšana — Priekšrocība, ko sabiedrība rezidente bez maksas piešķīrusi sabiedrībai nerezidentei, ar kuru to saista savstarpējās atkarības attiecības — Sabiedrības rezidentes ar nodokli apliekamo ienākumu koriģēšana — Ar nodokli apliekamo ienākumu nekoriģēšana gadījumā, kad sabiedrība rezidente piešķīrusi identiskas priekšrocības citai sabiedrībai rezidentei, ar kuru to saista šādas attiecības — Brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojums — Pamatojums)

Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 31. maija spriedums (Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau

(Lieta C-382/16) ( 1 )

“(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Dalībvalsts tiesiskais regulējums — Sabiedrību ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšana — Priekšrocība, ko sabiedrība rezidente bez maksas piešķīrusi sabiedrībai nerezidentei, ar kuru to saista savstarpējās atkarības attiecības — Sabiedrības rezidentes ar nodokli apliekamo ienākumu koriģēšana — Ar nodokli apliekamo ienākumu nekoriģēšana gadījumā, kad sabiedrība rezidente piešķīrusi identiskas priekšrocības citai sabiedrībai rezidentei, ar kuru to saista šādas attiecības — Brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojums — Pamatojums)”

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Rheinland-Pfalz

Pamatlietas puses

Prasītāja: Hornbach-Baumarkt-AG

Atbildētāja: Finanzamt Landau

Rezolutīvā daļa

EKL 43. pants (tagad – LESD 49. pants), skatīts kopā ar EKL 48. pantu (tagad – LESD 54. pants), ir jāinterpretē tādējādi, ka principā tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir pamatlietā, atbilstoši kuram dalībvalstī tādas sabiedrības rezidentes ienākumi, kas ir piešķīrusi citā dalībvalstī reģistrētai sabiedrībai, ar kuru to saista savstarpējas atkarības attiecības, priekšrocības ar nosacījumiem, kas atšķiras no tiem, par kādiem identiskos vai līdzīgos apstākļos būtu vienojušās savstarpēji neatkarīgas trešās personas, ir jāaprēķina saskaņā ar to, kādi tie būtu, ja būtu piemērojami nosacījumi, par kādiem būtu vienošanās ar šādām trešajām personām, un jāizdara korekcijas, lai gan šāda ar nodokli apliekamo ienākumu korekcija netiek veikta, ja šīs pašas priekšrocības sabiedrība rezidente piešķir citai sabiedrībai rezidentei, ar kuru to saista savstarpējas atkarības attiecības. Tomēr iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai saskaņā ar pamatlietā aplūkoto tiesisko regulējumu nodokļu maksātājs rezidents var pierādīt, ka nosacījumu, par ko ir vienošanās, pamatā ir bijuši komerciāli iemesli, kas izriet no tā sabiedrības nerezidentes dalībnieka statusa.

( 1 ) OV C 343, 19.9.2016.