9

Tiesvedības priekšvēsturi Vispārējā tiesa izklāstīja pārsūdzētā sprieduma 10.–42. punktā: “10 Prasītājas [..] ir Ķīnā reģistrētas sabiedrības, kas ražo un eksportē apavus. 11 No Ķīnas importētie apavi ietilpa noteiktās Kombinētās nomenklatūras klasēs, uz kurām attiecās kvantitātes kvotu režīms, kura darbības termiņš ir beidzies 2005. gada 1. janvārī. 12 Eiropas Kopienu Komisija pēc sūdzības, ko 2005. gada 30. maijā bija iesniegusi Confédération européenne de l’industrie de la chaussure [turpmāk tekstā – “CEC”], uzsāka antidempinga procedūru attiecībā uz tādu noteiktu Ķīnas un Vjetnamas izcelsmes apavu importu, kuriem ir ādas virsa. Paziņojums par šīs procedūras uzsākšanu tika publicēts 2005. gada 7. jūlijaEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (OV C 166, 14. lpp.; turpmāk tekstā – “paziņojums par uzsākšanu”). 13 Ņemot vērā lielo iesaistīto personu skaitu, paziņojuma par uzsākšanu 5.1. punkta a) apakšpunktā bija paredzēts piemērot pārbaudi izlases veidā saskaņā ar pamatregulas 17. pantu. 14 Prasītājas sazinājās ar Komisiju, 2005. gada 25. un 26. jūlijā sniedzot tai paziņojuma par uzsākšanu 5.1. punkta a) apakšpunkta i) daļā un e) apakšpunktā paredzēto informāciju, lai tās tiktu iekļautas atlasīto ražotāju eksportētāju sarakstā, ko šī iestāde bija ierosinājusi izveidot saskaņā ar pamatregulas 17. pantu, un lai tām tiktu piešķirts TES vai – ja šāds statuss netiktu piešķirts – lai tām tiktu piemērota individuāla pieeja (turpmāk tekstā – “IP”). 15 2006. gada 23. martā Komisija pieņēma Regulu (EK) Nr. 553/2006 par pagaidu antidempinga maksājuma noteikšanu dažu tādu Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas izcelsmes apavu ievedumiem, kuriem ir ādas virsa (OV L 98, 3. lpp.; turpmāk tekstā – “pagaidu regula”). 16 Saskaņā ar pagaidu regulas preambulas devīto apsvērumu dempinga un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz laikposmu no 2004. gada 1. aprīļa līdz 2005. gada 31. martam (turpmāk tekstā – “izmeklēšanas laikposms”). Pārbaude attiecībā uz faktoriem, kuri bija svarīgi kaitējuma novērtēšanai, attiecās uz laikposmu no 2001. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. martam (turpmāk tekstā – “aplūkotais laikposms”). 17 Ņemot vērā nepieciešamību noteikt normālo vērtību attiecībā uz Ķīnas un Vjetnamas ražotāju eksportētāju, kam nevarēja piešķirt TES, precēm, pārbaudes apmeklējums nolūkā noteikt normālo vērtību, pamatojoties uz datiem par analogu valsti – šajā gadījumā Brazīlijas Federatīvo Republiku –, tika veikts trīs Brazīlijas uzņēmumu telpās (pagaidu regulas preambulas 8. apsvērums). 18 No pagaidu regulas preambulas 10., 11., 40. un 41. apsvēruma izriet, ka attiecīgajās precēs būtībā ietilpst sandales, zābaki, ielas apavi un pilsētas apavi – visi ar dabīgās ādas vai mākslīgās ādas virsu. Turklāt no pagaidu regulas preambulas 12.–31. apsvēruma izriet, ka Komisija no attiecīgās preces definīcijas ir izslēgusi pēc speciālām tehnoloģijām izgatavotus sporta apavus (Special Technology Athletic Footwear, turpmāk tekstā – “STAF”) un tajā iekļāvusi bērnu apavus. Saskaņā ar pagaidu regulas preambulas 38. apsvērumu visiem apaviem ar ādas virsu, lai gan tie aptver dažādus stilus un veidus, būtībā ir vienādas pamatīpašības, izmantojums un uztvere no patērētāju puses. Tātad saskaņā ar tās pašas regulas preambulas 39. apsvērumu visi šie apavu stili un veidi tieši konkurē un ir lielā mērā savstarpēji aizvietojami. 19 Līdz ar to Komisija pagaidu regulas preambulas 52. apsvērumā ir secinājusi, ka visu veidu apavi ar dabīgās ādas vai mākslīgās ādas virsu, ko ražo un pārdod attiecīgajās valstīs un Brazīlijā, un apavi, kurus Kopienas ražošanas nozare ražo un pārdod Kopienas tirgū, ir līdzīgi apaviem, kurus eksportē no attiecīgajām valstīm uz Kopienu. 20 Dempinga noteikšanas ietvaros Komisija ir izmantojusi pārbaudi atlases veidā. Saskaņā ar pagaidu regulas preambulas 55. apsvērumu no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas izteikuši vēlmi piedalīties pārbaudē, izmeklēšanas laikposmā 154 bija eksportējuši preces uz Kopienu. Saskaņā ar to pašu preambulas apsvērumu minētās sabiedrības sākotnēji tika uzskatītas par sabiedrībām, kas sadarbojas, un tika ņemtas vērā, veicot atlasi pārbaudei. 21 No pagaidu regulas preambulas 57. apsvēruma izriet, ka galu galā Komisija ir atlasījusi 13 Ķīnas ražotājus eksportētājus, kas pārstāvēja vairāk nekā 20 % no Ķīnas eksporta uz Kopienu apjoma. Saskaņā ar tās pašas regulas preambulas 59. apsvērumu, veicot minēto atlasi, tika ņemti vērā šādi kritēriji: pirmkārt, ražotāja eksportētāja lielums attiecībā uz eksporta pārdevumiem uz Kopienu un, otrkārt, ražotāja eksportētāja lielums attiecībā uz pārdevumiem iekšzemes tirgū. Attiecībā uz šo pēdējo kritēriju Komisija pagaidu regulas preambulas 60. apsvērumā ir norādījusi, ka ar pārdevumiem iekšzemes tirgū saistītie dati palielina atlases reprezentativitāti, sniedzot informāciju par cenām un izmaksām saistībā ar attiecīgās preces ražošanu un pārdošanu iekšzemes tirgos. Saskaņā ar pagaidu regulas preambulas 61. apsvērumu atlasītās Ķīnas sabiedrības pārstāvēja 25 % no eksporta uz Kopienu apjoma un 42 % no to eksportētāju pārdevumiem iekšzemes tirgū, kuri sadarbojās izmeklēšanā. Atbilstoši tam pašam preambulas apsvērumam STAF izslēgšana no attiecīgās preces definīcijas būtiski neietekmēja atlases reprezentativitāti. 22 Saskaņā ar pagaidu regulas preambulas 62. apsvērumu ražotājus eksportētājus, kuri netika atlasīti pārbaudei, informēja par to, ka katrs antidempinga maksājums attiecībā uz tiem tiks aprēķināts saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu. Saistībā ar šo ražotāju eksportētāju pieprasījumiem aprēķināt individuālu dempinga starpību atbilstoši pamatregulas 9. panta 6. punktam un 17. panta 3. punktam Komisija pagaidu regulas preambulas 64. apsvērumā ir uzskatījusi, ka individuāla to pārbaude pārmērīgi apgrūtinātu tās uzdevumu un neļautu tai savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu. Šajos apstākļos dempinga starpību šiem ražotājiem noteica, pamatojoties uz atlasīto sabiedrību vidējo svērto dempinga starpību (pagaidu regulas preambulas 135. un 143. apsvērums). 23 Viena no 13 sākotnēji atlasītajām sabiedrībām nav atbildējusi uz antidempinga anketu, ko Komisija tām bija nosūtījusi (pagaidu regulas preambulas 63. apsvērums). 24 Attiecībā uz Kopienas nozares definīciju Komisija pagaidu regulas preambulas 150. apsvērumā ir norādījusi, ka sūdzības iesniedzēji pārstāv 42 % no kopējās attiecīgās preces Kopienas ražošanas. Saskaņā ar pagaidu regulas preambulas 65. un 151. apsvērumu Komisija ir atlasījusi 10 Kopienas ražotājus, pamatojoties uz to ražošanas apjomu un ģeogrāfisko atrašanās vietu. Atlasītie ražotāji pārstāv 10 % no sūdzības iesniedzēju ražošanas apjoma. Tātad ir ticis uzskatīts, ka 814 Kopienas ražotāji, kuru vārdā tikusi iesniegta sūdzība, veido “Kopienas ražošanas nozari” pamatregulas 5. panta 4. punkta izpratnē (pagaidu regulas preambulas 152. apsvērums). 25 Saistībā ar atlasīto Kopienas ražotāju identitāti Komisija ir norādījusi, ka dažiem no tiem ir klienti Kopienā, kuri iepērk preces arī Ķīnā un Vjetnamā un kuri tātad gūst tiešu labumu no attiecīgajiem ievedumiem. Līdz ar to minētie ražotāji ir “pretrunīgā stāvoklī”, jo daži to klienti varētu būt neapmierināti, ka šie ražotāji ir iesnieguši vai atbalsta sūdzību par apgalvoto kaitējumu radošo dempingu. Tādējādi šie ražotāji uzskata, ka daži klienti varētu vērst pret tiem “kaitnieciskas darbības” un, iespējams, pat pārtraukt to komerciālās attiecības. Līdz ar to Komisija ir apmierinājusi lūgumu par konfidencialitātes ievērošanu attiecībā uz atlasītajām sabiedrībām saistībā ar to nosaukumu izpaušanu (pagaidu regulas preambulas 8. apsvērums). 26 Attiecībā uz līmeni, kurā ar pagaidu antidempinga maksājumiem būtu jāpanāk kaitējuma novēršana, Komisija pagaidu regulas preambulas 284. apsvērumā ir precizējusi, ka 2 % no apgrozījuma uzskatāmi par peļņu, ko Kopienas ražošanas nozare varētu gūt, ja nepastāvētu kaitējumu radošs dempings. Saskaņā ar to pašu preambulas apsvērumu tas atbilst augstākajam peļņas līmenim, ko Kopienas ražošanas nozare guva izmeklēšanas laikposmā, precīzāk, 2002. gadā, kad attiecīgo valstu tirgus daļa salīdzinājumā ar izmeklēšanas laikposmu bija salīdzinoši neliela. 27 Ar 2006. gada 7. un 12. aprīļa vēstulēm Komisija atbilstoši pamatregulas 14. panta 2. punktam un 20. panta 1. punktam nosūtīja prasītājām attiecīgi pagaidu regulas kopiju un dokumentu, kas ietver sīkāku informāciju par būtiskiem faktiem un apsvērumiem, ar ko ir pamatoti paredzētie pagaidu antidempinga maksājumi (turpmāk tekstā – “starpposma informācijas dokuments”). Komisija aicināja prasītājas iesniegt tai savus iespējamos apsvērumus par šiem dokumentiem līdz 2006. gada 8. maijam. 28 Ar 2006. gada 8. maija vēstulēm divas prasītājas – Brosmann [..] un Lung Pao [..] – nosūtīja Komisijai savas piezīmes par pagaidu regulu un starpposma informācijas dokumentu. 29 2006. gada 2. jūnijā Komisijas telpās notika Lung Pao un Komisijas sanāksme. 30 Ar 2006. gada 8. jūlija faksimilu Komisija atbilstoši pamatregulas 20. panta 2.–4. punktam nosūtīja prasītājām galīgo informācijas dokumentu par būtiskiem faktiem un apsvērumiem, ar ko ir pamatots priekšlikums noteikt galīgos antidempinga maksājumus. Komisija aicināja prasītājas nosūtīt tai savas piezīmes par galīgo informācijas dokumentu līdz 2006. gada 17. jūlijam. 31 Ar 2006. gada 28. jūlija vēstuli Komisija nosūtīja prasītājām papildu galīgo informācijas dokumentu. 32 Ar 2006. gada 17. jūlija un 2. augusta vēstulēm trīs prasītājas – Brosmann, Seasonable Footwear (Zhongshan) [Ltd], Lung Pao, kā arī Novi Footwear (Far East) Pte Ltd – nosūtīja Komisijai savas piezīmes par galīgo informācijas dokumentu un papildu galīgo informācijas dokumentu. Ar 2006. gada 7. augusta vēstuli cita prasītāja – Risen Footwear (HK) Co. [Ltd] – nosūtīja Komisijai savas piezīmes par papildu galīgo informācijas dokumentu. 33 2006. gada 5. oktobrī Eiropas Savienības Padome pieņēma [apstrīdēto] regulu [..]. Ar [minēto] regulu Padome ir noteikusi galīgo antidempinga maksājumu apavu ar dabīgās ādas vai mākslīgās ādas virsu importam, izņemot sporta apavus, STAF, čības un citus telpās valkājamus apavus un apavus ar aizsargplāksnīti purngalā, kuru izcelsmes valsts ir Ķīna un kuri atbilst vairākiem Kombinētās nomenklatūras kodiem (apstrīdētās regulas 1. pants). Galīgā antidempinga maksājuma likme, kas piemērojama neto cenai ar piegādi līdz Kopienas robežai pirms muitošanas, prasītāju ražotajiem apaviem tika noteikta 16,5 % apmērā. Saskaņā ar apstrīdētās regulas 3. pantu tā ir spēkā divus gadus. 34 Saistībā ar attiecīgo preci Padome ir apstiprinājusi Komisijas vērtējumu (skat. iepriekš 18. punktu), saskaņā ar kuru STAF būtu jāizslēdz no attiecīgās preces definīcijas, bet bērnu apavi būtu tajā jāiekļauj (apstrīdētās regulas preambulas 19. un 25. apsvērums). Padome savukārt ir noraidījusi lūgumus izslēgt no attiecīgās preces definīcijas sešus apavu veidus, tostarp pēc patentētām tehnoloģijām ražotus apavus. Attiecībā uz šo apavu kategoriju Padome ir norādījusi, ka patentētā tehnoloģija pati par sevi būtiski nemaina parastam lietojumam paredzētu apavu īpašības. Līdz ar to šie apavi joprojām konkurē ar attiecīgajām Kopienā ražotajām precēm (apstrīdētās regulas preambulas 37. apsvērums). 35 Attiecībā uz Ķīnas ražotāju atlases reprezentativitāti Padome apstrīdētās regulas preambulas 44. apsvērumā ir uzsvērusi, ka atlasītie uzņēmumi veido vairāk nekā 12 % no attiecīgās preces eksporta apjoma uz Kopienu no ražotājiem, kas sadarbojās izmeklēšanā. Tā kā pamatregulas 17. pantā nav paredzēts slieksnis attiecībā uz reprezentativitātes līmeni, attiecīgā atlase ir reprezentatīva minētās normas izpratnē. 36 Padome apstrīdētās regulas preambulas 46. apsvērumā ir precizējusi arī, ka izmantotās metodoloģijas mērķis ir nodrošināt, lai izlase būtu, cik vien iespējams, reprezentatīva un lai tajā pēc lielākā reprezentatīvā eksporta apjoma, ko varētu saprātīgi izmeklēt, tiktu iekļauti uzņēmumi ar reprezentatīviem pārdošanas apjomiem iekšzemes tirgū. 37 Attiecībā uz Kopienas ražotāju izlasi Padome apstrīdētās regulas preambulas 53.–59. apsvērumā ir noraidījusi visus iebildumus par tās reprezentativitāti un līdz ar to ir apstiprinājusi vērtējumus, ko Komisija bija sniegusi pagaidu regulā (skat. šā sprieduma 24. punktu). 38 Jautājumiem, kas saistīti ar vairāku sabiedrību iesniegtajiem pieprasījumiem piešķirt TES, par kuriem Komisija nebija paudusi viedokli, Padome ir veltījusi apstrīdētās regulas preambulas 60.–65. apsvērumu. 39 Atbilstoši minētajiem preambulas apsvērumiem apstāklis, ka Komisija nav atbildējusi atsevišķi uz katru tai iesniegto pieprasījumu šajā sakarā, nav pamatregulas pārkāpums. Gluži otrādi, tas atbilst pamatregulas 17. pantam. Minētajā pantā paredzētā atlases metode ir piemērojama arī gadījumā, kad liels iesaistīto sabiedrību skaits lūdz piešķirt vai nu TES, vai IP. Aplūkojamajā lietā ārkārtīgi lielā pieprasījumu skaita dēļ, ko iesniegušas iesaistītās sabiedrības, administrācijai, lai prasības, kas saistītas ar, cik vien iespējams, individualizētu lietas analīzi, saskaņotu ar obligāto termiņu ievērošanu, ir palikusi vienīgi iespēja izskatīt tikai tos pieprasījumus, ko iesniegušas atlasītās sabiedrības. Tas nozīmē, ka visām sabiedrībām, kas nav atlasītas, būtu jāpiemēro vidējā svērtā starpība, kas aprēķināta atlasītajām sabiedrībām. No tā izriet, ka sūdzības par administratīvo procesu, saskaņā ar kurām dempinga aprēķins nebija reprezentatīvs, arī būtu jānoraida. 40 Šie apsvērumi ir derīgi arī saistībā ar pieprasījumiem piešķirt IP. 41 Saistībā ar Kopienas ražošanas nozares definīciju Padome apstrīdētās regulas preambulas 157. apsvērumā ir uzsvērusi, ka neviens no sūdzības iesniedzējiem nav izvairījies no sadarbības izmeklēšanā. Pilnīgas anketas attiecībā uz kaitējumu tika nosūtītas tikai izlasē iekļautajiem Kopienas ražotājiem, un tas izriet no pašas atlases metodes būtības (apstrīdētās regulas preambulas 158. apsvērums). 42 Attiecībā uz līmeni, kurā ar galīgajiem antidempinga maksājumiem būtu jāpanāk kaitējuma novēršana, Padome apstrīdētās regulas preambulas 292. apsvērumā ir norādījusi uz datiem, ko sniegusi Kopienas ražošanas nozare pēc pagaidu maksājumu noteikšanas un kas liecināja, ka peļņas likme, kas ar pagaidu regulu bija noteikta 2 % apmērā (skat. šā sprieduma 26. punktu), būtu jāpārskata. Pamatojoties uz to, Padome ir noteikusi šo peļņas likmi 6 % apmērā no Kopienas ražošanas nozares apgrozījuma, precizējot, ka Kopienas ražošanas nozare šādu peļņas likmi bija sasniegusi saistībā ar apaviem, attiecībā uz kuriem nebija kaitējumu radoša dempinga.”