Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesvedība – Iestāšanās lietā – Pieņemamības nosacījumi – Interese par lietas risinājumu – Jēdziens

(Tiesas Statūtu 40. panta otrā daļa)

2. Valsts atbalsts – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Parādnieka noteikšana aktīvu nodošanas gadījumā – Tā sauktais uzņēmuma “saimnieciskās pēctecības” kritērijs

(EKL 82. panta 2. punkts)

3. Valsts atbalsts – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Atgūstamā atbalsta summas aprēķināšana un rīkojumu par atgūšanu adresātu noteikšana – Grūtības, ar kurām saskārusies dalībvalsts – Komisijas un dalībvalsts pienākums sadarboties

(EKL 10. pants un 88. panta 2. punkts)

4. Valsts atbalsts – Jēdziens – Novērtējums atbilstoši privātā ieguldītāja kritērijam – Vērtējums, ņemot vērā visu atbilstošo informāciju par strīdīgo darījumu un tā kontekstu

(EKL 87. panta 1. punkts)

5. Valsts atbalsts – Jēdziens – Valsts atbalsta saņēmējiem sniegtā priekšrocība – Nepieciešamība ņemt vērā pasākuma sekas, lai noteiktu tā saņēmēja priekšrocību

(EKL 87. panta 1. punkts)

6. Valsts atbalsts – Jēdziens – Privātā ieguldītāja kritērija īstenošana – Atbalsts, ko veido tādi nomas maksājumi par lidmašīnu apakšnomu, kas ir zemāki nekā atbilstoši galvenajiem līgumiem maksātā nomas maksa

(EKL 87. panta 1. punkts)

7. Valsts atbalsts – Pārbaude, ko veic Komisija – Jauns atbalsts – Pierādīšanas pienākums – Sadale starp Komisiju un dalībvalsti – Nosacījums – Attiecīgo procesuālo pienākumu ievērošana

(EKL 10. pants, 87. panta 1. punkts un 88. panta 2. un 3. punkts)

8. Valsts atbalsts – Pārbaude, ko veic Komisija – Rūpīga un objektīva izskatīšana – Iespēja pieņemt lēmumu, pamatojoties uz pieejamo informāciju – Nosacījumi

(EKL 10. pants, 87. panta 1. punkts un 88. pants)

9. Valsts atbalsts – Konkurences apdraudējums – Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Ekonomikas nozares liberalizācija Kopienu līmenī

(EKL 87. panta 1. punkts)

10. Valsts atbalsts – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Ieinteresētās trešās personas iespējamā tiesiskā paļāvība – Aizsardzība – Nosacījumi un ierobežojumi

(EKL 88. panta 2. un 3. punkts)

11. Valsts atbalsts – Komisijas lēmums, ar kuru konstatēts, ka atbalsts nav saderīgs ar kopējo tirgu, un uzlikts pienākums to atgūt – Pienākums norādīt pamatojumu attiecībā uz atgūstamās summas aprēķina veidu

12. Kopienu tiesības – Principi – Tiesības uz aizstāvību – Komisijas sākto administratīvo procesu piemērošana – Apjoms

Summary

1. Valsts atbalsta jomā, ja personai, kas iestājusies lietā, ir tikusi atzīta tieša un pastāvoša interese lietas iznākumā Tiesas Statūtu 40. panta otrās daļas izpratnē ar pamatojumu, ka šī persona, pirmkārt, konkurēja ar atbalsta saņēmējiem un, otrkārt, aktīvi piedalījās oficiālās izmeklēšanas procedūrā, kurā tika pieņemts tai labvēlīgais lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu, tā saglabā šādu tiešu un pastāvošu interesi tik ilgi, kamēr tiek atzīta atbalsta saņēmēju interese prasīt šī lēmuma atcelšanu. Persona, kas iestājusies lietā, saglabā korelatīvu interesi iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam, lai aizstāvētu šī lēmuma likumību, pat ja tas būtu tikai ar mērķi iesniegt prasības par zaudējumu atlīdzību, kam sekotu iespējama prasības celšana, pamatojoties uz tāda atbalsta nelegālu piešķiršanu, kas tai radīja zaudējumus.

(sal. ar 64. punktu)

2. Gadījumā, ja atbalsts ir ticis izmaksāts grūtībās nonākušai sabiedrībai, kura noteiktus aktīvus pēc tās darbību sadalīšanas ir nodevusi jaunai sabiedrībai, šī jaunā sabiedrība var tikt uzskatīta par atbalsta saņēmēju, ja pastāv saimnieciskā pēctecība starp šīm abām sabiedrībām. Savukārt saimnieciskās pēctecības starp abām sabiedrībām neesamības gadījumā strīdīgo atbalstu, kas piešķirts sākotnējai sabiedrībai pēc sadalīšanas, nevar atgūt no jaunās sabiedrības tikai ar tādu pamatojumu vien, ka šī sabiedrība no tā gūst netiešu labumu.

Vērtējot, vai kādai grūtībās esošai sabiedrībai piešķirta atbalsta atgūšanas pienākumu var attiecināt uz jaunu sabiedrību, kurai šī vecā sabiedrība ir nodevusi daļu aktīvu, ja šī aktīvu nodošana ļauj konstatēt saimniecisko pēctecību starp abām sabiedrībām, var ņemt vērā šādus elementus: nodošanas nolūks (aktīvi un saistības, darbaspēka nepārtrauktība, apkopoti aktīvi), nodošanas cena, pārņemošā uzņēmuma un sākotnējā uzņēmuma akcionāru vai īpašnieku identitāte, nodošanas laiks (pēc izmeklēšanas sākuma, pēc procedūras sākuma vai pēc galīgā lēmuma pieņemšanas) un, visbeidzot, darījuma saimnieciskā loģika. Katrā ziņā atbalsta faktiskā saņēmēja noteikšanas kritērijiem ir objektīvs raksturs.

Pienākuma atgūt atbalstu mērķis ir atjaunot konkurences situāciju attiecīgajā ekonomikas nozarē, nevis ļaut publiskām iestādēm atgūt savus prasījumus. Līdz ar to aktīvu nodošanas darījuma ekonomiskā loģika ir jāvērtē, ņemot vērā konkurences situācijas atjaunošanu attiecīgajā nozarē.

(sal. ar 104.–106., 135., 146. un 148. punktu)

3. Lēmumā, ar ko konstatē atbalsta nesaderību un nosaka tā atgūšanu, Komisijai nav pienākuma precizēt, cik lielā mērā katrs saņēmējs uzņēmums ir ieguvis priekšrocības no attiecīgā atbalsta summas. Attiecīgajai dalībvalstij, atgūstot atbalstu, ir jānosaka, cik liela summa ir jāatmaksā katram no šiem uzņēmumiem. Pietiek ar to, ka Komisijas lēmums ietver norādes, kas ļauj tā adresātam pašam bez lielām grūtībām noteikt šo summu. Gadījumā, ja dalībvalstij rodas neparedzētas grūtības, tā var informēt par šīm problēmām Komisiju un Komisijai un dalībvalstij atbilstoši lojālas sadarbības pienākumam, kas it īpaši paredzēts EKL 10. pantā, ir labticīgi jāsadarbojas, lai pārvarētu šīs grūtības.

(sal. ar 126. un 315.–318. punktu)

4. Ņemot vērā EKL 87. panta nosacījumus, Komisijai vienmēr ir jāvērtē visa atbilstošā informācija par strīdīgo darījumu un tā konteksts, it īpaši piemērojot privātā ieguldītāja kritēriju. Komisijai, ņemot vērā visu atbilstošo informāciju, ir pienākums pārbaudīt, vai ir izpildīti EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas nosacījumi.

Lai gan Komisija ir tiesīga ņemt vērā strīdīgo pasākumu kontekstu, piemēram, to, ka atbalsts tika piešķirts pārstrukturēšanas un privatizācijas kontekstā, tomēr tai ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā privātā ieguldītāja kritēriju, strīdīgie pasākumi atbilst parastiem komercdarījumiem tirgus ekonomikā.

Pat gadījumā, ja pasākums turpina tāda paša rakstura pasākumus, kas kvalificēti par valsts atbalstu, šis apstāklis a priori neizslēdz [iespēju], ka minētais pasākums atbilst privātā ieguldītāja kritērijam tirgus ekonomikā. Katrā ziņā Savienības tiesai ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā atbilstošo informāciju, šo pasākumu var saprātīgi nodalīt no iepriekšējā atbalsta un attiecībā uz privātā ieguldītāja kritērija piemērošanu uzskatīt par autonomu pasākumu.

(sal. ar 172.–177. punktu)

5. No EKL 87. panta 1. punkta izriet, ka atbalsta jēdziens ir objektīvs jēdziens, kas ir atkarīgs tikai no tā, vai kāds valsts pasākums piešķir vai nepiešķir priekšrocību vienam vai vairākiem uzņēmumiem. It īpaši, lai noteiktu, vai attiecīgais pasākums var veidot valsts atbalstu, galvenokārt ir jāņem vērā attiecīgā pasākuma ietekme uz saņēmējiem uzņēmumiem, nevis to publisko vai privāto struktūru stāvoklis, kuras atbalstu piešķir.

(sal. ar 211. un 212. punktu)

6. Lai piemērotu privātā ieguldītāja kritēriju, ir jānosaka, vai apspriežamie pasākumi piešķir saņēmējam uzņēmumam tādu ekonomisko priekšrocību, ko tas nebūtu guvis parastos tirgus apstākļos. Tas, ka darījums ir bijis saprātīgs publiskajām iestādēm vai publiskajam uzņēmumam, kas piešķīra atbalstu, neatbrīvo no šīs pārbaudes veikšanas.

Attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts tādas nomas maksas par lidmašīnu apakšnomu veidā, kura ir zemāka nekā atbilstoši galvenajiem līgumiem maksātā nomas maksa, lai piemērotu privātā ieguldītāja kritēriju, maksātā strīdīgā nomas maksa ir jāsalīdzina ar tirgus nomas maksu. Komisijai atbilstoši privātā ieguldītāja kritērijam ir jāpārbauda, vai nomas maksa patiešām bija zemāka par nomas maksu, kuru uzņēmums apakšnomātājs būtu maksājis atbilstoši tirgus nosacījumiem.

(sal. ar 213. un 214. punktu)

7. Komisijai ir jāsniedz pierādījums par jauna atbalsta piešķiršanu. No EKL 88. panta 2. un 3. punkta nosacījumiem izriet, ka, trūkstot šādam pierādījumam, apspriežamie jaunie pasākumi nav uzskatāmi par valsts atbalstu EKL 87. panta 1. punkta izpratnē.

Tomēr šī noteikuma par pierādīšanas pienākumu piemērošana ir pakļauta nosacījumam, ka Komisija un attiecīgā dalībvalsts ievēro to atbilstošos procesuālos pienākumus, šai iestādei īstenojot pilnvaras aicināt dalībvalsti tai sniegt visu nepieciešamo informāciju.

Savukārt pierādīšanas pienākums, ka atbalsts ir saderīgs ar kopējo tirgu, kā atkāpe no EKL 87. panta 1. punkta noteikumiem principā ir attiecīgajai dalībvalstij, kurai jāpierāda, ka ir izpildīti visi šādas atkāpes nosacījumi.

(sal. ar 224., 225. un 329. punktu)

8. Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju, ja dalībvalsts, neizpildot pienākumu sadarboties, kas izriet no EKL 10. panta, izvairās tai sniegt informāciju, kuru Komisija lūgusi, lai klasificētu jaunu vai grozītu atbalstu un pārbaudītu, vai tas ir saderīgs ar kopējo tirgu, vai lai pārbaudītu, vai iepriekš apstiprināts atbalsts tiek piemērots pareizi. Tomēr, pirms pieņemt šādu lēmumu, Komisijai jāpieprasa dalībvalstij noteiktā termiņā iesniegt Komisijai visus dokumentus un informāciju, kas nepieciešama, lai Komisija varētu veikt kontroli. Tikai tad, ja dalībvalsts, neraugoties uz Komisijas pieprasījumu, nesniedz lūgtās ziņas, Komisija var izbeigt procedūru un, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju, atkarībā no konkrētās situācijas pieņemt lēmumu. Šādi procesuālie pienākumi ir attiecīgajai dalībvalstij un Komisijai, lai pēdējā, balstoties uz pietiekami skaidru un precīzu informāciju un nodrošinot, ka tiek ievērotas attiecīgās dalībvalsts tiesības tikt uzklausītai, varētu veikt kontroli. Tiesību uz aizstāvību ievērošana visas pret personu uzsāktās procedūras – kura, iespējams, noslēgtos ar tai nelabvēlīga tiesību akta pieņemšanu – laikā ir viens no Savienības tiesību pamatprincipiem un ir jānodrošina pat tad, ja nepastāv īpaši noteikumi.

Dalībvalstij nevar pārmest, ka tā nav sniegusi Komisijai pietiekamu informāciju, ja lēmumā sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru nav strīdīgo pasākumu iepriekšēja vērtējuma, lai noteiktu, vai tie ietver atbalstu, un, tam neesot, administratīvā procesa laikā, pirmkārt, attiecīgie pasākumi nav skaidri apstrīdēti un, otrkārt, nav neviena lūguma pēc informācijas par šo pasākumu atbilstību tirgus nosacījumiem.

Šādā gadījumā Komisijai saskaņā ar tās pienākumu veikt rūpīgu un objektīvu pārbaudi, lai nodrošinātu labu Līguma pamatnoteikumu par valsts atbalstu pārvaldību, bija jāturpina izmeklēšana un jāveic dziļāka izpēte, lai tostarp noteiktu, vai attiecīgie pasākumi atbilst privātā ieguldītāja kritērijam. Šim nolūkam tai bija vai nu jānosūta dalībvalstij rīkojums sniegt papildu informāciju, precizējot prasītās informācijas raksturu, vai arī jāliek veikt papildu ekspertīzi.

(sal. ar 226., 229., 240., 246., 248. un 249. punktu)

9. Lai pamatotu pasākuma kvalificēšanu par valsts atbalstu, Komisijai saskaņā ar EKL 87. panta 1. punktu ir pienākums pierādīt konkurences kropļojumu draudus, kas tā ir tad, ja šis pasākums pastiprina saņēmēja uzņēmuma konkurētspēju attiecībā pret citiem uzņēmumiem nozarē, kura ir tikusi liberalizēta Kopienu līmenī.

(sal. ar 312. punktu)

10. Valsts atbalsta piešķiršana pat garantiju veidā nevar pamatot trešo pušu tiesisko paļāvību, ka šīs garantijas ir likumīgas, ja tās tikušas piešķirtas, pārkāpjot EKL 88. panta 3. punkta nosacījumus. Ieinteresētajām trešām pusēm ir jārīkojas ar nepieciešamo uzmanību un rūpību un jāpārliecinās, vai ir ievēroti Kopienu tiesību noteikumi valsts atbalsta jomā.

(sal. ar 354. punktu)

11. Tāds lēmums par atbalsta atzīšanu par nesaderīgu ar kopējo tirgu, kurā nav sīki aprakstīti attiecīgie atbalsta pasākumi, bet kas tomēr, pamatojoties uz pietiekami precīzām norādēm tā pamatojumā, no kura rezolutīvā daļa nav nodalāma, ļauj kvantitatīvi noteikt strīdīgo atbalstu, nevar tikt uzskatīts par nepietiekami pamatotu. Katrā ziņā kvantitatīvās noteikšanas pienākums attiecas uz dalībvalsts iestādēm lēmuma par atbalsta atzīšanu par nesaderīgu ar kopējo tirgu izpildē lojālā sadarbībā ar Komisiju.

(sal. ar 388. punktu)

12. Tiesību uz aizstāvību ievērošana visas pret personu uzsāktās procedūras – kura, iespējams, noslēgtos ar nelabvēlīga tiesību akta pieņemšanu – laikā ir viens no Savienības tiesību pamatprincipiem un ir jānodrošina pat tad, ja nepastāv īpaši noteikumi. Valsts atbalsta jomā Komisija, vērtējot kādu pasākumu attiecībā pret EKL 87. panta nosacījumiem, tikai tad var pamatoties uz informāciju, ko tā ieguvusi no trešām personām, ja tā ir ļāvusi attiecīgai valstij iesniegt tās apsvērumus par minēto informāciju.

Tas, ka ziņojums, kurš ir pamatots tikai ar faktiem, kas iegūti no atbalsta saņēmējiem Komisijas ekspertu uz vietas veiktās pārbaudes laikā, un kurā nav neviena fakta, kuru strīdīgo pasākumu saņēmēji uzņēmumi, kas pilnībā pieder dalībvalstij, nebūtu zinājuši, netika nosūtīts minētajai dalībvalstij, pats par sevi nevar pārkāpt šīs dalībvalsts tiesības uz aizstāvību.

(sal. ar 399.–401. punktu)