Apvienotās lietas T‑415/05, T‑416/05 un T‑423/05

Grieķijas Republika u.c.

pret

Eiropas Komisiju

Valsts atbalsts – Aviācijas nozare – Atbalsts, kas saistīts ar Grieķijas nacionālās aviosabiedrības pārstrukturēšanu un privatizāciju – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzlikts pienākums to atgūt – Saimnieciskā pēctecība starp divām sabiedrībām – Atbalsta faktiskā saņēmēja noteikšana atbalsta atgūšanas nolūkā – Privātā komersanta kritērijs – Atbalsta saderība ar kopējo tirgu – Pienākums norādīt pamatojumu

Sprieduma kopsavilkums

1. Tiesvedība – Iestāšanās lietā – Pieņemamības nosacījumi – Interese par lietas risinājumu – Jēdziens

(Tiesas Statūtu 40. panta otrā daļa)

2. Valsts atbalsts – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Parādnieka noteikšana aktīvu nodošanas gadījumā – Tā sauktais uzņēmuma “saimnieciskās pēctecības” kritērijs

(EKL 82. panta 2. punkts)

3. Valsts atbalsts – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Atgūstamā atbalsta summas aprēķināšana un rīkojumu par atgūšanu adresātu noteikšana – Grūtības, ar kurām saskārusies dalībvalsts – Komisijas un dalībvalsts pienākums sadarboties

(EKL 10. pants un 88. panta 2. punkts)

4. Valsts atbalsts – Jēdziens – Novērtējums atbilstoši privātā ieguldītāja kritērijam – Vērtējums, ņemot vērā visu atbilstošo informāciju par strīdīgo darījumu un tā kontekstu

(EKL 87. panta 1. punkts)

5. Valsts atbalsts – Jēdziens – Valsts atbalsta saņēmējiem sniegtā priekšrocība – Nepieciešamība ņemt vērā pasākuma sekas, lai noteiktu tā saņēmēja priekšrocību

(EKL 87. panta 1. punkts)

6. Valsts atbalsts – Jēdziens – Privātā ieguldītāja kritērija īstenošana – Atbalsts, ko veido tādi nomas maksājumi par lidmašīnu apakšnomu, kas ir zemāki nekā atbilstoši galvenajiem līgumiem maksātā nomas maksa

(EKL 87. panta 1. punkts)

7. Valsts atbalsts – Pārbaude, ko veic Komisija – Jauns atbalsts – Pierādīšanas pienākums – Sadale starp Komisiju un dalībvalsti – Nosacījums – Attiecīgo procesuālo pienākumu ievērošana

(EKL 10. pants, 87. panta 1. punkts un 88. panta 2. un 3. punkts)

8. Valsts atbalsts – Pārbaude, ko veic Komisija – Rūpīga un objektīva izskatīšana – Iespēja pieņemt lēmumu, pamatojoties uz pieejamo informāciju – Nosacījumi

(EKL 10. pants, 87. panta 1. punkts un 88. pants)

9. Valsts atbalsts – Konkurences apdraudējums – Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Ekonomikas nozares liberalizācija Kopienu līmenī

(EKL 87. panta 1. punkts)

10. Valsts atbalsts – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Ieinteresētās trešās personas iespējamā tiesiskā paļāvība – Aizsardzība – Nosacījumi un ierobežojumi

(EKL 88. panta 2. un 3. punkts)

11. Valsts atbalsts – Komisijas lēmums, ar kuru konstatēts, ka atbalsts nav saderīgs ar kopējo tirgu, un uzlikts pienākums to atgūt – Pienākums norādīt pamatojumu attiecībā uz atgūstamās summas aprēķina veidu

12. Kopienu tiesības – Principi – Tiesības uz aizstāvību – Komisijas sākto administratīvo procesu piemērošana – Apjoms

1. Valsts atbalsta jomā, ja personai, kas iestājusies lietā, ir tikusi atzīta tieša un pastāvoša interese lietas iznākumā Tiesas Statūtu 40. panta otrās daļas izpratnē ar pamatojumu, ka šī persona, pirmkārt, konkurēja ar atbalsta saņēmējiem un, otrkārt, aktīvi piedalījās oficiālās izmeklēšanas procedūrā, kurā tika pieņemts tai labvēlīgais lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu, tā saglabā šādu tiešu un pastāvošu interesi tik ilgi, kamēr tiek atzīta atbalsta saņēmēju interese prasīt šī lēmuma atcelšanu. Persona, kas iestājusies lietā, saglabā korelatīvu interesi iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam, lai aizstāvētu šī lēmuma likumību, pat ja tas būtu tikai ar mērķi iesniegt prasības par zaudējumu atlīdzību, kam sekotu iespējama prasības celšana, pamatojoties uz tāda atbalsta nelegālu piešķiršanu, kas tai radīja zaudējumus.

(sal. ar 64. punktu)

2. Gadījumā, ja atbalsts ir ticis izmaksāts grūtībās nonākušai sabiedrībai, kura noteiktus aktīvus pēc tās darbību sadalīšanas ir nodevusi jaunai sabiedrībai, šī jaunā sabiedrība var tikt uzskatīta par atbalsta saņēmēju, ja pastāv saimnieciskā pēctecība starp šīm abām sabiedrībām. Savukārt saimnieciskās pēctecības starp abām sabiedrībām neesamības gadījumā strīdīgo atbalstu, kas piešķirts sākotnējai sabiedrībai pēc sadalīšanas, nevar atgūt no jaunās sabiedrības tikai ar tādu pamatojumu vien, ka šī sabiedrība no tā gūst netiešu labumu.

Vērtējot, vai kādai grūtībās esošai sabiedrībai piešķirta atbalsta atgūšanas pienākumu var attiecināt uz jaunu sabiedrību, kurai šī vecā sabiedrība ir nodevusi daļu aktīvu, ja šī aktīvu nodošana ļauj konstatēt saimniecisko pēctecību starp abām sabiedrībām, var ņemt vērā šādus elementus: nodošanas nolūks (aktīvi un saistības, darbaspēka nepārtrauktība, apkopoti aktīvi), nodošanas cena, pārņemošā uzņēmuma un sākotnējā uzņēmuma akcionāru vai īpašnieku identitāte, nodošanas laiks (pēc izmeklēšanas sākuma, pēc procedūras sākuma vai pēc galīgā lēmuma pieņemšanas) un, visbeidzot, darījuma saimnieciskā loģika. Katrā ziņā atbalsta faktiskā saņēmēja noteikšanas kritērijiem ir objektīvs raksturs.

Pienākuma atgūt atbalstu mērķis ir atjaunot konkurences situāciju attiecīgajā ekonomikas nozarē, nevis ļaut publiskām iestādēm atgūt savus prasījumus. Līdz ar to aktīvu nodošanas darījuma ekonomiskā loģika ir jāvērtē, ņemot vērā konkurences situācijas atjaunošanu attiecīgajā nozarē.

(sal. ar 104.–106., 135., 146. un 148. punktu)

3. Lēmumā, ar ko konstatē atbalsta nesaderību un nosaka tā atgūšanu, Komisijai nav pienākuma precizēt, cik lielā mērā katrs saņēmējs uzņēmums ir ieguvis priekšrocības no attiecīgā atbalsta summas. Attiecīgajai dalībvalstij, atgūstot atbalstu, ir jānosaka, cik liela summa ir jāatmaksā katram no šiem uzņēmumiem. Pietiek ar to, ka Komisijas lēmums ietver norādes, kas ļauj tā adresātam pašam bez lielām grūtībām noteikt šo summu. Gadījumā, ja dalībvalstij rodas neparedzētas grūtības, tā var informēt par šīm problēmām Komisiju un Komisijai un dalībvalstij atbilstoši lojālas sadarbības pienākumam, kas it īpaši paredzēts EKL 10. pantā, ir labticīgi jāsadarbojas, lai pārvarētu šīs grūtības.

(sal. ar 126. un 315.–318. punktu)

4. Ņemot vērā EKL 87. panta nosacījumus, Komisijai vienmēr ir jāvērtē visa atbilstošā informācija par strīdīgo darījumu un tā konteksts, it īpaši piemērojot privātā ieguldītāja kritēriju. Komisijai, ņemot vērā visu atbilstošo informāciju, ir pienākums pārbaudīt, vai ir izpildīti EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas nosacījumi.

Lai gan Komisija ir tiesīga ņemt vērā strīdīgo pasākumu kontekstu, piemēram, to, ka atbalsts tika piešķirts pārstrukturēšanas un privatizācijas kontekstā, tomēr tai ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā privātā ieguldītāja kritēriju, strīdīgie pasākumi atbilst parastiem komercdarījumiem tirgus ekonomikā.

Pat gadījumā, ja pasākums turpina tāda paša rakstura pasākumus, kas kvalificēti par valsts atbalstu, šis apstāklis a priori neizslēdz [iespēju], ka minētais pasākums atbilst privātā ieguldītāja kritērijam tirgus ekonomikā. Katrā ziņā Savienības tiesai ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā atbilstošo informāciju, šo pasākumu var saprātīgi nodalīt no iepriekšējā atbalsta un attiecībā uz privātā ieguldītāja kritērija piemērošanu uzskatīt par autonomu pasākumu.

(sal. ar 172.–177. punktu)

5. No EKL 87. panta 1. punkta izriet, ka atbalsta jēdziens ir objektīvs jēdziens, kas ir atkarīgs tikai no tā, vai kāds valsts pasākums piešķir vai nepiešķir priekšrocību vienam vai vairākiem uzņēmumiem. It īpaši, lai noteiktu, vai attiecīgais pasākums var veidot valsts atbalstu, galvenokārt ir jāņem vērā attiecīgā pasākuma ietekme uz saņēmējiem uzņēmumiem, nevis to publisko vai privāto struktūru stāvoklis, kuras atbalstu piešķir.

(sal. ar 211. un 212. punktu)

6. Lai piemērotu privātā ieguldītāja kritēriju, ir jānosaka, vai apspriežamie pasākumi piešķir saņēmējam uzņēmumam tādu ekonomisko priekšrocību, ko tas nebūtu guvis parastos tirgus apstākļos. Tas, ka darījums ir bijis saprātīgs publiskajām iestādēm vai publiskajam uzņēmumam, kas piešķīra atbalstu, neatbrīvo no šīs pārbaudes veikšanas.

Attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts tādas nomas maksas par lidmašīnu apakšnomu veidā, kura ir zemāka nekā atbilstoši galvenajiem līgumiem maksātā nomas maksa, lai piemērotu privātā ieguldītāja kritēriju, maksātā strīdīgā nomas maksa ir jāsalīdzina ar tirgus nomas maksu. Komisijai atbilstoši privātā ieguldītāja kritērijam ir jāpārbauda, vai nomas maksa patiešām bija zemāka par nomas maksu, kuru uzņēmums apakšnomātājs būtu maksājis atbilstoši tirgus nosacījumiem.

(sal. ar 213. un 214. punktu)

7. Komisijai ir jāsniedz pierādījums par jauna atbalsta piešķiršanu. No EKL 88. panta 2. un 3. punkta nosacījumiem izriet, ka, trūkstot šādam pierādījumam, apspriežamie jaunie pasākumi nav uzskatāmi par valsts atbalstu EKL 87. panta 1. punkta izpratnē.

Tomēr šī noteikuma par pierādīšanas pienākumu piemērošana ir pakļauta nosacījumam, ka Komisija un attiecīgā dalībvalsts ievēro to atbilstošos procesuālos pienākumus, šai iestādei īstenojot pilnvaras aicināt dalībvalsti tai sniegt visu nepieciešamo informāciju.

Savukārt pierādīšanas pienākums, ka atbalsts ir saderīgs ar kopējo tirgu, kā atkāpe no EKL 87. panta 1. punkta noteikumiem principā ir attiecīgajai dalībvalstij, kurai jāpierāda, ka ir izpildīti visi šādas atkāpes nosacījumi.

(sal. ar 224., 225. un 329. punktu)

8. Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju, ja dalībvalsts, neizpildot pienākumu sadarboties, kas izriet no EKL 10. panta, izvairās tai sniegt informāciju, kuru Komisija lūgusi, lai klasificētu jaunu vai grozītu atbalstu un pārbaudītu, vai tas ir saderīgs ar kopējo tirgu, vai lai pārbaudītu, vai iepriekš apstiprināts atbalsts tiek piemērots pareizi. Tomēr, pirms pieņemt šādu lēmumu, Komisijai jāpieprasa dalībvalstij noteiktā termiņā iesniegt Komisijai visus dokumentus un informāciju, kas nepieciešama, lai Komisija varētu veikt kontroli. Tikai tad, ja dalībvalsts, neraugoties uz Komisijas pieprasījumu, nesniedz lūgtās ziņas, Komisija var izbeigt procedūru un, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju, atkarībā no konkrētās situācijas pieņemt lēmumu. Šādi procesuālie pienākumi ir attiecīgajai dalībvalstij un Komisijai, lai pēdējā, balstoties uz pietiekami skaidru un precīzu informāciju un nodrošinot, ka tiek ievērotas attiecīgās dalībvalsts tiesības tikt uzklausītai, varētu veikt kontroli. Tiesību uz aizstāvību ievērošana visas pret personu uzsāktās procedūras – kura, iespējams, noslēgtos ar tai nelabvēlīga tiesību akta pieņemšanu – laikā ir viens no Savienības tiesību pamatprincipiem un ir jānodrošina pat tad, ja nepastāv īpaši noteikumi.

Dalībvalstij nevar pārmest, ka tā nav sniegusi Komisijai pietiekamu informāciju, ja lēmumā sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru nav strīdīgo pasākumu iepriekšēja vērtējuma, lai noteiktu, vai tie ietver atbalstu, un, tam neesot, administratīvā procesa laikā, pirmkārt, attiecīgie pasākumi nav skaidri apstrīdēti un, otrkārt, nav neviena lūguma pēc informācijas par šo pasākumu atbilstību tirgus nosacījumiem.

Šādā gadījumā Komisijai saskaņā ar tās pienākumu veikt rūpīgu un objektīvu pārbaudi, lai nodrošinātu labu Līguma pamatnoteikumu par valsts atbalstu pārvaldību, bija jāturpina izmeklēšana un jāveic dziļāka izpēte, lai tostarp noteiktu, vai attiecīgie pasākumi atbilst privātā ieguldītāja kritērijam. Šim nolūkam tai bija vai nu jānosūta dalībvalstij rīkojums sniegt papildu informāciju, precizējot prasītās informācijas raksturu, vai arī jāliek veikt papildu ekspertīzi.

(sal. ar 226., 229., 240., 246., 248. un 249. punktu)

9. Lai pamatotu pasākuma kvalificēšanu par valsts atbalstu, Komisijai saskaņā ar EKL 87. panta 1. punktu ir pienākums pierādīt konkurences kropļojumu draudus, kas tā ir tad, ja šis pasākums pastiprina saņēmēja uzņēmuma konkurētspēju attiecībā pret citiem uzņēmumiem nozarē, kura ir tikusi liberalizēta Kopienu līmenī.

(sal. ar 312. punktu)

10. Valsts atbalsta piešķiršana pat garantiju veidā nevar pamatot trešo pušu tiesisko paļāvību, ka šīs garantijas ir likumīgas, ja tās tikušas piešķirtas, pārkāpjot EKL 88. panta 3. punkta nosacījumus. Ieinteresētajām trešām pusēm ir jārīkojas ar nepieciešamo uzmanību un rūpību un jāpārliecinās, vai ir ievēroti Kopienu tiesību noteikumi valsts atbalsta jomā.

(sal. ar 354. punktu)

11. Tāds lēmums par atbalsta atzīšanu par nesaderīgu ar kopējo tirgu, kurā nav sīki aprakstīti attiecīgie atbalsta pasākumi, bet kas tomēr, pamatojoties uz pietiekami precīzām norādēm tā pamatojumā, no kura rezolutīvā daļa nav nodalāma, ļauj kvantitatīvi noteikt strīdīgo atbalstu, nevar tikt uzskatīts par nepietiekami pamatotu. Katrā ziņā kvantitatīvās noteikšanas pienākums attiecas uz dalībvalsts iestādēm lēmuma par atbalsta atzīšanu par nesaderīgu ar kopējo tirgu izpildē lojālā sadarbībā ar Komisiju.

(sal. ar 388. punktu)

12. Tiesību uz aizstāvību ievērošana visas pret personu uzsāktās procedūras – kura, iespējams, noslēgtos ar nelabvēlīga tiesību akta pieņemšanu – laikā ir viens no Savienības tiesību pamatprincipiem un ir jānodrošina pat tad, ja nepastāv īpaši noteikumi. Valsts atbalsta jomā Komisija, vērtējot kādu pasākumu attiecībā pret EKL 87. panta nosacījumiem, tikai tad var pamatoties uz informāciju, ko tā ieguvusi no trešām personām, ja tā ir ļāvusi attiecīgai valstij iesniegt tās apsvērumus par minēto informāciju.

Tas, ka ziņojums, kurš ir pamatots tikai ar faktiem, kas iegūti no atbalsta saņēmējiem Komisijas ekspertu uz vietas veiktās pārbaudes laikā, un kurā nav neviena fakta, kuru strīdīgo pasākumu saņēmēji uzņēmumi, kas pilnībā pieder dalībvalstij, nebūtu zinājuši, netika nosūtīts minētajai dalībvalstij, pats par sevi nevar pārkāpt šīs dalībvalsts tiesības uz aizstāvību.

(sal. ar 399.–401. punktu)

VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (sestā palāta)

2010. gada 13. septembrī ( )

Valsts atbalsts – Aviācijas nozare – Atbalsts, kas saistīts ar Grieķijas nacionālās aviosabiedrības pārstrukturēšanu un privatizāciju – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzlikts pienākums to atgūt – Saimnieciskā pēctecība starp divām sabiedrībām – Atbalsta faktiskā saņēmēja noteikšana atbalsta atgūšanas nolūkā – Privātā komersanta kritērijs – Atbalsta saderība ar kopējo tirgu – Pienākums norādīt pamatojumu

Apvienotās lietas T‑415/05, T‑416/05 un T‑423/05

Grieķijas Republika, ko pārstāv A. Samoni‑Randu [A. Samoni-Rantou] un P. Milonopuls [P. Mylonopoulos], pārstāvji,

prasītāja lietā T‑415/05,

Olympiakes Aerogrammes AE, Kaliteja (Grieķija), ko pārstāv V. Hristians [V. Christianos], advokāts,

prasītāja lietā T‑416/05,

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, Atēnas (Grieķija), ko pārstāv P. Anestis [P. Anestis], S. Mavrogenis [S. Mavroghenis], advokāti, S. Džordana [S. Jordan], T. Soumss [T. Soames], solicitors, un D. Žeradēns [D. Geradin], avocat,

prasītāja lietā T‑423/05,

pret

Eiropas Komisiju, ko pārstāv D. Triandafilu [D. Triantafyllou] un T. Šarfs [T. Scharf], pārstāvji,

atbildētāja,

ko atbalsta

Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE, Atēnas, ko pārstāv N. Keramids [N. Keramidas] un lietā T‑416/05 arī N. Korojanakis [N. Korogiannakis], I. Drilerakis [I. Dryllerakis] un E. Drilerakis [E. Dryllerakis], advokāti,

persona, kas iestājusies lietās T‑416/05 un T‑423/05,

par prasību atcelt Komisijas 2005. gada 14. septembra Lēmumu C(2005) 2706, galīgā redakcija, par valsts atbalstu Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Pārstrukturēšana un privatizācija).

VISPĀRĒJĀ TIESA (sestā palāta)

šādā sastāvā: priekšsēdētājs M. Jēgers [M. Jaeger], tiesneši A. V. H. Meijs [A. W. H. Meij] (referents) un L. Trišo [L. Truchot],

sekretāre K. Poheca [K. Pocheć], administratore,

ņemot vērā rakstveida procesu un 2010. gada 14. jūnija tiesas sēdi,

pasludina šo spriedumu.

Spriedums

Tiesvedības priekšvēsture

1 2005. gada 14. septembrī Komisija pieņēma Lēmumu C(2005) 2706, galīgā redakcija, par valsts atbalstu Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Pārstrukturēšana un privatizācija) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”).

2 Lai atvieglotu aviosabiedrības Olympiaki Aeroporia AE (Olympic Airways), kas pilnīgi pieder valstij un kas kopš 2003. gada decembra ir kļuvusi par Olympiaki Aeroporia Ypiresies (Olympic Airways Services) (turpmāk tekstā – “OA”), privatizāciju, Grieķijas Republikas 2003. gada 9. septembra Likuma Nr. 3185/2003, ar ko groza Likumu Nr. 2668/1998, panāk saskaņošanu ar Direktīvu 2002/39/EK, risina jautājumus, kas saistīti ar Grieķijas pasta organizāciju, un nosaka citus noteikumus (FEK A’ 229/26.9.2003, turpmāk tekstā – “Likums Nr. 3185/2003”), 27. pantā ar nosaukumu “Olympiaki Aeroporia grupas pārveidošana” cita starpā bija paredzēts, ka “Olympiaki Aeroporia grupas sabiedrības [tiks] pārveidotas, sadalot to daļas, nodaļas vai dienestus, kas attiecas uz gaisa transportu, un apvienojot ar kādu esošu grupas sabiedrību vai pārņemot kādā no šīm sabiedrībām”.

3 Saskaņā ar Likuma Nr. 3185/2003 27. pantu OA un tās meitas uzņēmuma Olympiaki Aeroploïa AE (Olympic Aviation) ar lidojumiem saistītās darbības tika atdalītas un “apvienošanas ceļā” uzņemtas citā OA meitas uzņēmumā Makedonikes Aerogrammes AE (Macedonian Airways), kuram tika piešķirts nosaukums Olympiakes Aerogrammes AE (Olympic Airlines, turpmāk tekstā – “NOA”). No lietas materiāliem izriet un lietas dalībnieki tiesas sēdē ir apstiprinājuši, ka jaunā aviosabiedrība NOA tika izveidota 2003. gada 11. decembrī un uzsāka darbību 2003. gada 12. decembrī. Šajā dienā OA izbeidza visas ar lidojumiem saistītās darbības un turpināja sniegt lidlauka, apkopes un apmācības pakalpojumus. Viss NOA kapitāls tika tieši nodots Grieķijas Republikai.

4 OA ekonomiskais stāvoklis un šai sabiedrībai, kā arī NOA piešķirtais publiskais finansējums ir minēts jau vairākos Komisijas lēmumos.

Lēmums 2003/372/EK

5 2002. gada 11. decembrī Komisija pieņēma Lēmumu 2003/372/EK par atbalstu, ko Grieķijas Republika piešķīrusi OA (OV 2003, L 132, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “2002. gada 11. decembra lēmums”), kurā tā atzina par nesaderīgu ar kopējo tirgu OA pārstrukturēšanas atbalstu, kas apstiprināts 1994., 1998. un 2000. gadā, kā arī jauno prettiesisko atbalstu. Attiecībā uz pārstrukturēšanas atbalstu šis lēmums it īpaši bija balstīts uz secinājumu, saskaņā ar kuru lielākā daļa 1998. gada OA pārstrukturēšanas plāna mērķu šīs sabiedrības dzīvotspējas atjaunošanai vidējā termiņā un ilgtermiņā nebija sasniegti un apstiprinājuma lēmumu nosacījumi nebija ievēroti pilnībā. Saskaņā ar 2002. gada 11. decembra lēmuma 3. pantu Grieķijas Republika tika aicināta atgūt daļu izmaksātā pārstrukturēšanas atbalsta, tas ir, summu EUR 41 miljona apmērā, kā arī jauno prettiesisko atbalstu, kas tika atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu.

6 2002. gada 11. decembra lēmuma 1. panta pirmās daļas b) apakšpunktā bija noteikts, ka pārstrukturēšanas atbalsts, ko Grieķijas Republika piešķīrusi OA jaunu aizdevumu garantiju veidā 378 miljonu ASV dolāru (USD) apmērā, kuras attiecās uz aizdevumiem jaunu lidaparātu iegādei un ieguldījumiem, kas nepieciešami, lai pārceltos uz jauno Spatas (Grieķija) lidostu, ir uzskatāms par nesaderīgu ar kopējo tirgu.

7 2005. gada 12. maija spriedumā lietā C‑415/03 Komisija/Grieķija (Krājums, I‑3875. lpp.; turpmāk tekstā – “2005. gada 12. maija spriedums) Tiesa atzina, ka, noteiktajā termiņā neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atgūtu piešķirto valsts atbalstu, kas atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu, izņemot to, kas attiecas uz iemaksām valsts sociālās apdrošināšanas iestādei (IKA), atbilstoši Komisijas 2002. gada 11. decembra lēmuma 3. pantam, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto lēmumu.

8 Šajā spriedumā (32.–34. punkts) Tiesa it īpaši ņēma vērā, ka no Komisijas iesniegtās informācijas, kuru Grieķijas iestādes nav apstrīdējušas, izriet, ka Grieķijas Republika, atkāpjoties no vispārējo tiesību normu noteikumiem un komerctiesību prasībām, nodeva OA ienesīgākos aktīvus, kas bija pilnīgi brīvi no parādiem, NOA, kura arī piederēja šai dalībvalstij un kurai bija piešķirta īpaša aizsardzība pret kreditoriem. Tiesa it īpaši atzina, ka šis juridiskais veidojums saskaņā ar valsts tiesību aktiem padara neiespējamu piešķirtā atbalsta atgūšanu un kavē Komisijas 2002. gada 11. decembra lēmuma efektīvu izpildi un atbalsta atgūšanu.

9 Pēc tam, kad OA iesniedza prasību atcelt 2002. gada 11. decembra lēmumu, Pirmās instances tiesa ar 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T‑68/03 Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Komisija (Krājums, II‑2911. lpp.) daļēji atcēla šo lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz, pirmkārt, OA lidostas nodevu Atēnu starptautiskajai lidostai (ASL) un, otrkārt, pievienotās vērtības nodokļa, kas OA jāmaksā par degvielu un rezerves daļām, nemaksāšanas pieļaušanu. Prasība tika noraidīta tiktāl, ciktāl tā attiecas uz pārējo jauno prettiesisko atbalstu, kā arī pārstrukturēšanas atbalstu.

10 Uzskatot, ka Grieķijas Republika nav veikusi pasākumus 2005. gada 12. maija sprieduma izpildei, Komisija cēla prasību par valsts pienākumu neizpildi saskaņā ar EKL 228. pantu. Ar 2009. gada 7. jūlija spriedumu lietā C‑369/07 Komisija/Grieķija (Krājums, I‑5703. lpp., 68., 72., 109., 143. un 145. punkts) Tiesa atzina, ka ieskaita darbība principā, ja vien tā valsts tiesību sistēmā ir paredzēta kā pienākuma izpildes mehānisms, var būt piemērots līdzeklis, kas ļauj īstenot valsts atbalsta atgūšanu. Tiesa turklāt atzina, ka, neierobežojot Kopienu tiesību normu piemērošanu jautājumā par valsts atbalstu, saistībā ar šo tiesvedību par valsts pienākumu neizpildi ir jāsecina, ka Grieķijas Republika ir pierādījusi, ka OA bija izpildāms prasījums EUR 601 289 003 apmērā, kas izriet no šķīrējtiesas 2006. gada 6. decembra nolēmuma, saskaņā ar kuru Grieķijas Republikai bija jāsamaksā OA noteikta atlīdzība. Norādot, ka šī summa bija acīmredzami lielāka par visām attiecīgā atbalsta summām, kas jāatgūst saskaņā ar 2002. gada 11. decembra lēmumu, Tiesa atzina, ka Grieķijas Republika attiecībā uz daļu šajā lēmumā minētā jaunā prettiesiskā atbalsta nav juridiski pietiekami pierādījusi, ka šis atbalsts ir atgūts. Līdz ar to Tiesa šajā sakarā noteica kumulatīvu kavējuma naudas un soda naudas maksājumu.

Apstrīdētais lēmums

11 Ar 2003. gada 3. marta vēstuli Grieķijas Republikas iestādes informēja Komisiju par OA privatizācijas procedūras gaitu. 2003. gada laikā notika vēstuļu apmaiņa starp šīm iestādēm un Komisiju attiecībā uz aviosabiedrības OA pārstrukturēšanu tās privatizācijai.

12 Tā kā nebija formāla paziņojuma par iespējamo valsts atbalstu, Komisija 2003. gada 8. septembrī pieņēma lēmumu, ar ko tā prasa Grieķijas Republikai iesniegt tai visu informāciju, kas saskaņā ar EKL 87. panta nosacījumiem nepieciešama, lai izvērtētu pasākumus, kuri ir saistīti ar aviosabiedrības OA pārstrukturēšanu un privatizāciju un kuri var ietvert valsts atbalstu.

13 2003. gada 25. septembrī konkurējošā aviosabiedrība Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Aegean Airlines, turpmāk tekstā – “Aeroporia Aigaiou” vai “persona, kas iestājusies lietā”) iesniedza Komisijai sūdzību par OA privatizācijas procedūru.

14 Ar 2003. gada 29. septembra vēstuli Grieķijas Republikas iestādes iesniedza Komisijai Likumu Nr. 3185/2003, kā arī atbildi uz rīkojumu sniegt informāciju. Ar 2003. gada 31. oktobra vēstuli Komisija norādīja Grieķijas Republikas iestādēm, ka aizvien trūkst noteiktu datu.

15 Ar 2003. gada 15. decembra vēstuli Komisija atkārtoti izteica lūgumu sniegt informāciju. Grieķijas Republika iesniedza šo informāciju ar 2003. gada 18. un 19. decembra vēstulēm. Ar 2004. gada 15. janvāra vēstuli Komisija pieprasīja Grieķijas iestādēm sniegt papildu informāciju, un tās atbildēja ar divām vēstulēm 2004. gada 15. un 16. janvārī.

16 Ar 2004. gada 16. marta lēmumu Komisija uzsāka EKL 88. panta 2. punktā paredzēto oficiālās izmeklēšanas procedūru attiecībā uz pasākumiem, kuri ir saistīti ar Olympic Airways grupas pārstrukturēšanu un privatizāciju un kurus Grieķijas Republika pieņēma attiecībā uz OA un NOA pēc 2002. gada 11. decembra lēmuma (OV C 192, 2. lpp.) pieņemšanas.

17 Šajā lēmumā Komisija it īpaši norādīja, ka līdz ar Olympic Airways grupas ar lidojumiem saistīto darbību atdalīšanu un to iekļaušanu jaunajā aviosabiedrībā NOA OA beidza nodrošināt aviācijas darbības un turpināja sniegt lidlauka, apkopes un apmācības pakalpojumus. Tā norādīja, ka šajā posmā Grieķijas Republikas iestādes neplānoja OA likvidāciju, neraugoties uz to, ka sabiedrības pašu kapitāla vērtība bija negatīva jau otro gadu pēc kārtas. Pēc Grieķijas Republikas iestāžu domām, 2003. gada decembrī uzsāktajam pārstrukturēšanas procesam vajadzēja ilgt četrus līdz piecus gadus un ļaut ievērojami samazināt OA parādus, un OA tiktu likvidēta tad, kad visas tās daļas, kā arī pārējie aktīvi, tādi kā ēkas, iekārtas, lidmašīnas, kuras vairs neizmanto lidojumos, un viss pārējais aprīkojums būtu pārdoti.

18 Komisija 2004. gada 16. marta lēmumā atzina, ka dažas OA piešķirtās priekšrocības šķiet tādas, kas uzskatāmas par valsts atbalstu, kurš nav saderīgs ar kopējo tirgu. Tā arī uzsvēra, ka jaunā aviosabiedrība NOA ir saņēmusi Olympic Airways grupas ar lidojumiem saistīto darbību jomas aktīvus, ievērojamo pasīvu atstājot OA, un ka neviens OA kreditors nevarēs vērsties pie NOA. Komisija arī norādīja, ka šādi uzsāktajā pārbaudes procedūrā tā vadās pēc “principa, ka visi grupai piederošie uzņēmumi – tostarp arī [NOA] – ir viens un tas pats uzņēmums”.

19 Ar 2004. gada 11. jūnija vēstuli Grieķijas Republika iesniedza Komisijai savus apsvērumus par 2004. gada 16. marta lēmumu.

20 Aeroporia Aigaiou iesniedza apsvērumus trešām pusēm noteiktajā termiņā pēc lēmuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

21 Ar 2004. gada 11. oktobra vēstuli Komisija saskaņā ar Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus [EKL 88.] panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.), 11. panta 1. punktu paziņoja Grieķijas Republikai savu nodomu pieņemt lēmumu, ar ko tā prasīs Grieķijas Republikai pārtraukt visus atbalsta pasākumus, līdz varēs tikt pieņemts lēmums par to saderību ar Līgumu. Grieķijas Republika atbildēja ar 2004. gada 26. oktobra vēstuli.

22 Pēc šīs atbildes Grieķijas Republikas iestādes ar vēstulēm vai sanāksmēs regulāri informēja Komisiju par NOA un OA privatizācijas procedūras attīstību.

23 No 2005. gada 9. līdz 26. maijam konsultantu birojs Moore Stephens pēc Komisijas lūguma veica pārbaudi OA un NOA telpās. Tā 2005. gada 19. jūlija ziņojuma nosaukums ir “Pārbaude par Olympic Airways/Olympic Airlines grupas pārstrukturēšanu un privatizāciju”. No šī ziņojuma izriet, ka pārbaudes mērķis it īpaši bija atbildēt uz jautājumiem par to, vai Olympic Airways grupas pārstrukturēšana un NOA izveide nav tikai juridiska vienošanās ar mērķi pārnest aktīvus un darbības uz jaunu juridisku struktūru un saglabāt parādus vecajai juridiskajai struktūrai un vai OA un NOA ir saņēmušas tiešu vai netiešu valsts atbalstu kopš šīs pārstrukturēšanas.

24 2005. gada 14. septembrī Komisija pieņēma apstrīdēto lēmumu, kurā ir konstatēta valsts atbalsta piešķiršana NOA tādas nomas maksas veidā par šīs sabiedrības lidmašīnu apakšnomu no OA vai Grieķijas Republikas, kura ir zemāka nekā nomas maksa, ko OA un Grieķijas Republika maksā saskaņā ar galvenajiem nomas līgumiem (apstrīdētā lēmuma 1. panta 1. punkts). Turklāt Komisija šajā lēmumā konstatēja, ka OA ir piešķirtas trīs valsts atbalsta kategorijas. Pirmā atbalsta kategorija ir saistīta ar to, ka OA tika samaksāts avanss par, iespējams, pārvērtētu sadalīšanas laikā NOA nodoto ar lidojumiem saistīto darbību jomas aktīvu summu (apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. punkts). Otro atbalsta kategoriju veido OA samaksātā summa EUR 8,2 miljonu apmērā, kā arī dažu tādu valsts garantiju īstenošana, kas minētas 2002. gada 11. decembra lēmumā un tikušas grozītas (apstrīdētā lēmuma 1. panta 3. punkts). Savukārt trešā atbalsta kategorija attiecas uz to, ka Grieķijas Republikas iestādes pieļāva, ka OA nemaksāja nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu parādus (apstrīdētā lēmuma 1. panta 4. punkts).

25 Apstrīdētā lēmuma rezolutīvā daļa ir šāda:

“1. pants

1. Tādas nomas maksas pieņemšana [no OA puses un no Grieķijas Republikas puses] par lidmašīnu nodošanu apakšnomā [NOA], kas ir zemāka nekā nomas maksa, kura maksāta saskaņā ar galvenajiem nomas līgumiem, tādējādi radot zaudējumus apmēram EUR 37 miljonu apmērā 2004. gadā [OA] un apmēram 2,75 miljonu apmērā līdz 2005. gada maijam valstij, ir nelikumīgs valsts atbalsts [NOA], kas nav saderīgs ar Līgumu.

2. [Grieķijas Republika] piešķīra [OA] nelikumīgu un nesaderīgu valsts atbalstu, kura summa atbilst [NOA] aktīvu pārvērtētajai summai šīs sabiedrības izveides brīdī. Pagaidām Komisija lēš, ka šī atbalsta summa ir apmēram EUR 91,5 miljoni.

3. Tas, ka Grieķijas Republika laikā no 2004. gada maija līdz 2005. gada martam kopumā piešķīra [OA] summas apmēram EUR 8 miljonu apmērā un papildus apmaksāja dažas banku aizdevumu un finanšu līzingu daļas [OA] vietā, tiktāl, ciktāl šie maksājumi nav tikai [2002. gada 11. decembra lēmuma] 1. panta [pirmās daļas] b) apakšpunktā minēto garantiju un ar tām saistīto nosacījumu izpilde, ir nelikumīgs valsts atbalsts [OA labā], kas nav saderīgs ar Līgumu.

4. Tas, ka [Grieķijas Republika] no [OA] ilgstoši neiekasēja nodokļus un valstij maksājamās sociālās apdrošināšanas iemaksas par summu apmēram EUR 354 miljoni laika periodā no 2002. gada decembra līdz 2004. gada decembrim, ir nelikumīgs valsts atbalsts [OA labā], kas nav saderīgs ar Līgumu.

2. pants

1. [Grieķijas Republikai] jāatgūst no saņēmējiem 1. pantā minētais atbalsts.

2. Atbalsts jāatgūst nekavējoties un saskaņā ar valsts tiesībās paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu šī lēmuma izpildi. Atgūstamajā atbalsta summā jāiekļauj procenti, kas maksājami sākot no atbalsta piešķiršanas dienas līdz tā atmaksas dienai. Procenti ir aprēķināmi pēc likmes, ko izmanto reģionālā atbalsta dotācijas ekvivalenta aprēķināšanai.

3. pants

[Grieķijas Republika] nekavējoties pārtrauc jebkāda papildu atbalsta piešķiršanu [OA] un [NOA].

4. pants

Grieķijai divu mēnešu laikā no šī lēmuma paziņošanas ir jāpaziņo Komisijai par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 2. un 3. pantu.” [Neoficiāls tulkojums]

26 Apstrīdētais lēmums Grieķijas Republikai tika paziņots 2005. gada 15. septembrī.

27 2008. gada 14. februāra spriedumā lietā C‑419/06 Komisija/Grieķija (Krājumā nav publicēts) Tiesa, kurā Komisija cēla prasību saskaņā ar EKL 88. panta 2. punktu, atzina, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi apstrīdētā lēmuma 2.–4. pantā paredzētos pienākumus, noteiktajā termiņā neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai atceltu saskaņā ar apstrīdēto lēmumu par nelikumīgu un ar kopējo tirgu nesaderīgu atzīto atbalstu, kā arī lai atgūtu šo atbalstu no atbalsta saņēmējiem.

Process un lietas dalībnieku prasījumi

28 Ar prasības pieteikumiem, kas Pirmās instances tiesas [tagad – Vispārējā tiesa] kancelejā iesniegti 2005. gada 25. novembrī, prasītājas, Grieķijas Republika, kā arī NOA un OA cēla šīs prasības.

29 Lietā T‑416/05 ar dokumentu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā tika iesniegts 2006. gada 4. februārī, prasītāja iesniedza pieteikumu par apstrīdētā lēmuma 2. panta izpildes apturēšanu attiecībā uz šī lēmuma 1. panta 1. punktā minēto atbalstu. Ar 2006. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T‑416/05 R Olympiakes Aerogrammes/Komisija (Krājumā nav publicēts) Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs šo pieteikumu noraidīja.

30 Lietā T‑423/05 ar dokumentu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā tika iesniegts 2006. gada 19. jūnijā, prasītāja iesniedza pieteikumu par apstrīdētā lēmuma 2. panta izpildes apturēšanu attiecībā uz šī lēmuma 1. panta 2.–4. punktā minēto atbalstu. Ar 2007. gada 29. janvāra rīkojumu lietā T‑423/05 R Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Komisija (Krājumā nav publicēts) Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs šo pieteikumu noraidīja.

31 Tā kā Pirmās instances tiesas palātu sastāvs tika mainīts, tiesnesis referents tagad darbojas sestajā palātā, kurai attiecīgi tika nodotas šīs lietas.

32 Lietā T‑416/05 ar pieteikumu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2006. gada 16. augustā, prasītāja, pamatojoties uz Pirmās instances tiesas reglamenta 48. panta 2. punkta pirmo un otro daļu, norādīja uz apgalvoto Komisijas jauno pamatu, kas minēti atbildes rakstā uz repliku, nepieņemamību. Tā lūdza, lai Pirmās instances tiesa atzīst šos pamatus par nepieņemamiem un, pakārtoti, lai tā tai piešķir papildu termiņu atbildēšanai uz šiem pamatiem. Komisija iesniedza rakstiskus apsvērumus par šo pieteikumu.

33 Lietā T‑416/05 ar dokumentu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā tika iesniegts 2006. gada 2. maijā, Aeroporia Aigaiou lūdza atļauju iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam.

34 Ar 2006. gada 14. jūlija dokumentu NOA lūdza noraidīt šo iestāšanās pieteikumu. Ar atsevišķu dokumentu, kas tika iesniegts tajā pašā dienā, tā lūdza nodrošināt konfidencialitāti attiecībā pret Aeroporia Aigaiou saistībā ar apstrīdēto lēmumu visā tā pilnībā tik ilgi, līdz Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī būs publicēta šī lēmuma nekonfidenciāla versija, kā arī attiecībā uz dažiem faktiem, kas minēti prasības pieteikumā, replikā un to pielikumos.

35 Ar 2008. gada 6. jūnija rīkojumu sestās palātas priekšsēdētājs atļāva Aeroporia Aigaiou iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam. Rīkojums paredzēja, ka saskaņā ar Reglamenta 116. panta 2. punkta nosacījumiem personai, kas iestājusies lietā, tiks paziņota tiesvedības dokumentu nekonfidenciālā versija, kā arī noteikts termiņš iestāšanās raksta iesniegšanai, neierobežojot iespēju nepieciešamības gadījumā to papildināt pēc lēmuma par pieteikuma par konfidencialitāti pamatotību.

36 Ar dokumentu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā tika iesniegts 2008. gada 25. jūnijā, persona, kas iestājusies lietā, apstrīdēja NOA iesniegto konfidencialitātes nodrošināšanas lūgumu. Vienlaikus lūdzot visu tiesvedības materiālu pilnīgu paziņošanu, tā izteica nodomu iesniegt iestāšanās rakstu, pamatojoties uz tai paziņotajām materiālu nekonfidenciālajām versijām. Iestāšanās raksts tika iesniegts 2008. gada 22. jūlijā.

37 Lietā T‑416/05 ar vēstuli, kas Vispārējās tiesas kancelejā tika iesniegta 2010. gada 8. martā, atbildot uz Vispārējās tiesas uzdotajiem jautājumiem par konfidencialitātes nodrošināšanas lūgumu, prasītāja atteicās no šī lūguma pēc tam, kad privatizācijas procedūras beigās bija sācies tās īpašās likvidācijas režīms un tā bija pārtraukusi visu komercdarbību. Persona, kas iestājusies lietā, tika aicināta iesniegt papildu apsvērumus.

38 Lietā T‑423/05 ar 2006. gada 17. maijā Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegto dokumentu Aeroporia Aigaiou lūdza atļauju iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam. Ar 2006. gada 28. jūlija dokumentu prasītāja lūdza noraidīt šo iestāšanās pieteikumu. Ar atsevišķu dokumentu, kas tika iesniegts tajā pašā dienā, tā lūdza nodrošināt konfidencialitāti attiecībā pret Aeroporia Aigaiou.

39 Ar 2008. gada 6. jūnija rīkojumu sestās palātas priekšsēdētājs atļāva Aeroporia Aigaiou iestāties lietā T‑423/05 Komisijas prasījumu atbalstam. Rīkojums paredzēja, ka saskaņā ar Reglamenta 116. panta 6. punkta nosacījumiem personai, kas iestājusies lietā, pienācīgā laikā nosūtīs tiesas sēdei sagatavoto ziņojumu tās iespējamo apsvērumu sniegšanai tiesas sēdē.

40 Lietā T‑423/05 ar 2010. gada 10. maijā Vispārējās tiesas kancelejā iesniegto vēstuli, atbildot uz Vispārējās tiesas uzdotajiem jautājumiem it īpaši par tās konfidencialitātes nodrošināšanas lūgumu, prasītāja atteicās no šī lūguma pēc tam, kad privatizācijas procedūras beigās bija sācies tās īpašās likvidācijas režīms.

41 Ar 2010. gada 18. maija Vispārējās tiesas sestās palātas priekšsēdētāja rīkojumu, kas izdots pēc visu lietas dalībnieku uzklausīšanas, lietas T‑415/05, T‑416/05 un T‑423/05 mutvārdu procesā un galīgā sprieduma taisīšanai tika apvienotas.

42 Tā kā tiesnesis Čipevs [Tchipev] nevarēja piedalīties, Vispārējās tiesas priekšsēdētājs saskaņā ar Reglamenta 32. panta 3. punktu norīkoja citu tiesnesi piedalīties šo lietu izskatīšanā, lai papildinātu palātu.

43 Lietā T‑415/05 prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

– pilnībā vai daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu;

– piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

44 Lietā T‑416/05 prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

– atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 1. un 4. punktu un 2. pantu tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

– piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

45 Lietā T‑423/05 prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

– pilnībā vai daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājai it kā piešķirto atbalstu;

– piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

46 Lietās T‑416/05 un T‑423/05 Komisijas, ko atbalsta Aeroporia Aigaiou, prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

– prasības noraidīt;

– piespriest prasītājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

47 Pēc tiesneša referenta ziņojuma Vispārējā tiesa (sestā palāta) nolēma sākt mutvārdu procesu bez iepriekšējas pierādījumu savākšanas. Procesa organizatorisko pasākumu ietvaros lietas dalībnieki tika aicināti atbildēt uz Vispārējās tiesas rakstiskiem jautājumiem un iesniegt dažus dokumentus. Tie izpildīja šos lūgumus.

48 Vispārējā tiesa 2010. gada 14. jūnija tiesas sēdē uzklausīja lietas dalībnieku mutvārdu paskaidrojumus un to atbildes uz Vispārējās tiesas uzdotajiem jautājumiem.

49 Lietā T‑415/05 Grieķijas Republika, kas bija lūgusi nodot lietu izspriešanai virspalātā, tiesas sēdē apstiprināja, ka atsauc šo lūgumu.

Juridiskais pamatojums

A – Par prasītāju intereses celt prasību zudumu

1. Lietas dalībnieku argumenti

50 Savos rakstiskajos apsvērumos, atbildot uz Vispārējās tiesas lūgumu, Komisija apstrīdēja, ka prasītājām lietās T‑416/05 un T‑423/05, NOA un OA, būtu aktuāla interese celt prasību pēc tam, kad privatizācijas procedūras beigās bija sākusies to likvidācija.

51 Komisija arī norādīja, ka lietā T‑415/05 Grieķijas Republikai pēc apstrīdētajā lēmumā minētā atbalsta atgūšanas vairs nav intereses celt prasību.

52 Šajā sakarā Komisija norādīja, ka, ņemot vērā, ka Grieķijas Republika ir vienīgā NOA un OA akcionāre un varbūt pat vienīgā, bet noteikti galvenā NOA un OA kreditore, tās intereses ar strīdīgā atbalsta atgūšanu ir pilnīgi apmierinātas. Apstrīdētā lēmuma atcelšana tādējādi nedotu neko vairāk. It īpaši neviens fakts neļaujot uzskatīt, ka pēc tam, kad šīs sabiedrības apmaksājušas Grieķijas Republikas prioritāros prasījumus, vēl varētu tikt apmaksāti citu kreditoru iespējamie prasījumi.

53 Grieķijas Republika tiesas sēdes laikā, kā arī NOA un OA gan savās rakstiskajās atbildēs uz Vispārējās tiesas uzdotajiem jautājumiem, gan tiesas sēdes laikā apstrīdēja šo Komisijas argumentāciju. Tās it īpaši tiesas sēdē uzsvēra, ka parādi darbiniekiem un hipotēkas atrodas augstākā pakāpē nekā valsts prasījumi.

54 Visbeidzot, lietās T‑416/05 un T‑423/05 persona, kas iestājusies lietā, savā atbildē uz Vispārējās tiesas rakstisku jautājumu lietā T‑416/05 un tiesas sēdē abās minētajās lietās norādīja, ka tai arī pēc prasītāju sabiedrību likvidācijas aizvien ir interese iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam.

55 NOA savā atbildē uz Vispārējās tiesas rakstisku jautājumu un tiesas sēdē, kā arī OA tiesas sēdē apstrīdēja, ka Aeroporia Aigaiou būtu šāda interese iestāties lietā.

2. Vispārējās tiesas vērtējums

56 Pieņemamības nosacījumi ir saistīti ar absolūtu šķērsli tiesas procesam, ko Eiropas Savienības tiesa jebkurā brīdī var pārbaudīt pēc savas ierosmes (skat. Pirmās instances tiesas 2005. gada 10. marta rīkojumu apvienotajās lietās T‑228/00, T‑229/00, T‑242/00, T‑243/00, no T‑245/00 līdz T‑248/00, T‑250/00, T‑252/00, no T‑256/00 līdz T‑259/00, T‑265/00, T‑267/00, T‑268/00, T‑271/00, no T‑274/00 līdz T‑276/00, T‑281/00, T‑287/00 un T‑296/00 Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia u.c./Komisija, Krājums, II‑787. lpp., 22. punkts un tajā minētā judikatūra). Šajā gadījumā, ņemot vērā lietas dalībnieku argumentāciju, ir jāpārbauda, vai prasītājas var turpināt uzturēt prasību pēc tam, kad ir sākusies NOA un OA likvidācija un notikusi minētā apspriežamā atbalsta atmaksa.

57 Pirmkārt, attiecībā uz apgalvoto Grieķijas Republikas celtās prasības nepieņemamību (lieta T‑415/05) ir jāuzsver, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru EKL 230. pantā skaidri tiek nošķirtas, no vienas puses, Kopienas un dalībvalstu iestāžu tiesības celt prasību atcelt tiesību aktu un, no otras puses, fizisku un juridisku personu [tiesības celt prasību atcelt tiesību aktu], un šī panta otrajā daļā it īpaši jebkurai dalībvalstij prasības atcelt tiesību aktu ceļā ir dotas tiesības apstrīdēt Komisijas lēmumu tiesiskumu, turklāt šo tiesību īstenošanai nav izvirzīts nosacījums, ka interesei celt prasību ir jābūt pamatotai. Tātad dalībvalstij nav jāpierāda, ka tās apstrīdētajam Komisijas tiesību aktam ir juridiska iedarbība attiecībā uz šo dalībvalsti, lai tās prasība būtu pieņemama. Tomēr, lai Komisijas tiesību akts varētu būt šīs dalībvalsts prasības atcelt tiesību aktu priekšmets, tam ir jārada juridiskas sekas (Tiesas 2001. gada 27. novembra rīkojums lietā C‑208/99 Portugāle/Komisija, Recueil, I‑9183. lpp., 22.–24. punkts; šajā ziņā skat. arī Vispārējās tiesas 2010. gada 21. maija spriedumu apvienotajās lietās T‑425/04, T‑444/04, T‑450/04 un T‑456/04 Francija u.c./Komisija, Krājums, I‑0000. lpp., 118.–120. punkts).

58 Šajā gadījumā apstrīdētajā lēmumā Komisija strīdīgos pasākumus NOA un OA labā kvalificē par valsts atbalstu un atzīst to par nesaderīgu ar kopējo tirgu.

59 No tā izriet, ka šis lēmums rada juridiski saistošu iedarbību un līdz ar to ir uzskatāms par apstrīdamu aktu.

60 Līdz ar to Grieķijas Republika, kas it īpaši apstrīd to, ka strīdīgie pasākumi tiek kvalificēti par valsts atbalstu, tikai kā dalībvalsts ir tiesīga celt prasību atcelt apstrīdēto lēmumu, un līdz ar to tā šajā dalībvalsts statusā vien var turpināt uzturēt šo prasību.

61 Otrkārt, attiecībā uz apgalvoto NOA intereses celt prasību neesamību (lieta T‑416/05) un OA intereses celt prasību neesamību (lieta T‑423/05) jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru interesei celt prasību ir jāilgst līdz tiesas nolēmuma pasludināšanai. Prasība vairs nav jāizskata, ja prasītājs ir zaudējis jebkādu personīgo interesi apstrīdētā lēmuma atcelšanā sakarā ar tiesvedības laikā notikušu notikumu, kura dēļ šī akta atcelšana pati par sevi vairs nevar būt prasītājam tiesiskas sekas (Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedums lietā T‑301/01 Alitalia/Komisija, Krājums, II‑1753. lpp., 37. punkts, un Vispārējās tiesas 2010. gada 19. marta spriedums lietā T‑42/06 Gollnisch/Parlaments, Krājums, I‑0000. lpp., 61. punkts).

62 Šajā gadījumā pietiek konstatēt, ka prasītājas sabiedrības, kuras savās atbildēs uz Vispārējās tiesas uzdotajiem rakstiskajiem jautājumiem precizēja, ka ir pilnīgi atmaksājušas piešķirto atbalstu saskaņā ar apstrīdēto lēmumu, pamatoti norāda, ka tām ir personīga un pastāvoša interese turpināt uzturēt prasību, jo gadījumā, ja apstrīdētais lēmums tiks atcelts, Grieķijas Republikai būs tām jāatgriež atmaksātās summas un tās tiks iekļautas viņu attiecīgās likvidācijas bilances aktīvos.

63 No tā izriet, ka šīs prasības ir pieņemamas.

64 Turklāt lietās T‑416/05 un T‑423/05 attiecībā uz jautājumu par to, vai Aeroporia Aigaiou aizvien ir tieša un pastāvoša interese lietu iznākumā atbilstoši Tiesas Statūtu 40. panta otrajai daļai, pietiek atgādināt, ka iepriekš minētajā rīkojumā lietā Olympiakes Aerogrammes/Komisija (28. punkts) un iepriekš minētajā rīkojumā lietā Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Komisija (23. punkts), atļaujot Aeroporia Aigaiou iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam, šāda tieša un pastāvoša interese tika atzīta ar pamatojumu, ka persona, kas iestājusies lietā, pirmkārt, konkurēja ar OA un NOA, apstrīdētajā lēmumā minētā atbalsta saņēmējām, un, otrkārt, aktīvi piedalījās oficiālās izmeklēšanas procedūrā, kurā tika pieņemts tai labvēlīgais apstrīdētais lēmums. Tik ilgi, kamēr tiek atzīta NOA un OA interese pat pēc to likvidācijas prasīt apstrīdētā lēmuma atcelšanu, Aeroporia Aigaiou saglabā korelatīvu interesi iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam, lai aizstāvētu šī lēmuma likumību, pat ja tas būtu tikai ar mērķi iesniegt prasības par zaudējumu atlīdzību, kam sekotu iespējama prasības celšana, pamatojoties uz tāda atbalsta nelegālu piešķiršanu minētajā konkurences periodā, kas tai radīja zaudējumus.

65 Tādējādi ir jāatzīst, ka Aeroporia Aigaiou kā persona, kas iestājusies lietā, ir saglabājusi interesi šo lietu iznākumā.

B – Par lietas būtību

66 Prasītājas apstrīd Komisijas konstatējumus saistībā ar, pirmkārt, OA un NOA saimniecisko pēctecību atbalsta atgūšanas nolūkā (lietas T‑415/05 un T‑416/05), otrkārt, valsts atbalsta piešķiršanu NOA (lietas T‑415/05 un T‑416/05) un, treškārt, valsts atbalsta piešķiršanu OA (lietas T‑415/05, T‑416/05 un T‑423/05). Turklāt prasītājas min arī, ceturtkārt, attiecīgās dalībvalsts tiesību tikt uzklausītai pārkāpumu (lietas T‑415/05 un T‑423/05), piektkārt, samērīguma principa pārkāpumu (lietas T‑415/05 un T‑416/05) un, sestkārt, ne bis in idem principa pārkāpumu (lietas T‑415/05 un T‑423/05).

67 Pirms pakāpeniskas šo dažādo iebildumu izskatīšanas sākotnēji jānorāda, ka lietā T‑416/05 prasītāja NOA norādīja uz apgalvoto Komisijas jauno pamatu nepieņemamību (skat. šī sprieduma 34. punktu). Šo pamatu pieņemamība tiks vērtēta, izskatot pamatus, uz kuriem tie attiecas (skat. šī sprieduma 116., 117., 129.–131., 208. un 409. punktu).

1. Par saimnieciskās pēctecības starp OA un NOA atbalsta atgūšanas nolūkā ņemšanu vērā (lietas T‑415/05 un T‑416/05)

a) Lietas dalībnieku argumenti

68 Saistībā ar apspriežamā atbalsta saņēmēju noteikšanu tā atgūšanas nolūkā Grieķijas Republika un NOA apstrīd Komisijas konstatējumu par OA un NOA saimniecisko pēctecību tiktāl, ciktāl šo konstatējumu saistībā ar apstrīdētā lēmuma 1. panta 4. punktu kopā ar 2. pantu varētu interpretēt kā tādu, kas piespriež no NOA atgūt atbalstu, kurš piešķirts OA pēc 2002. gada 11. decembra lēmuma pieņemšanas un pirms sadalīšanas.

69 Pirmkārt, prasītājas uzskata, ka tad, ja atbilstoši EKL 88. pantam un Regulas Nr. 659/1999 14. pantam apstrīdētā lēmuma rezolutīvajā daļā nav skaidra un precīza atgūšanas rīkojuma šajā sakarā, no šī lēmuma neizriet nekādi pienākumi atgūt šādu atbalstu no NOA.

70 Grieķijas Republika norāda, ka Komisijas neprecizitāte gan apstrīdētajā lēmumā, gan tās iesniegtajos dokumentos, kuros ir pretrunas, rada neskaidrību par to, kādi iemesli un sekas ir apstrīdētajā lēmumā (178.–183. apsvērums) iekļautajam iepriekš minētajam konstatējumam par NOA un OA pēctecību attiecībā uz atbalsta atgūšanu, lai arī Komisija savā iebildumu rakstā esot atzinusi, ka šis konstatējums attiecas tikai uz 2002. gada 11. decembra lēmumu un tam nav nekādu tiesisko seku attiecībā uz apstrīdēto lēmumu, un ka tai nav intereses celt prasību par šo jautājumu.

71 Līdz ar to atbilstoši tiesiskās drošības principam esot jānoskaidro, vai apstrīdētajā lēmumā ir paredzēts, ka NOA var piespriest atmaksāt tostarp apstrīdētā lēmuma 1. panta 4. punktā minēto atbalstu, tā lai jautājums par NOA un OA pēctecību saistībā ar atbalsta atgūšanu tiktu savlaikus nodots Vispārējās tiesas izvērtēšanai šīs prasības izskatīšanas laikā.

72 Otrkārt, Grieķijas Republika un NOA norāda, ka Komisijas apstrīdētajā lēmumā (183. apsvērums) minētajā apgalvojumā, saskaņā ar kuru NOA vismaz attiecībā uz tā atbalsta atgūšanu, kas piešķirts pirms darbību jomas, kura saistīta ar lidojumiem, atdalīšanas, uzskatāma par OA pārņēmēju, ir acīmredzama kļūda vērtējumā un tam nav norādīts pamatojums.

73 Prasītājas atzīst, ka saskaņā ar judikatūru Komisija var būt spiesta pieprasīt, lai atgūšana neaprobežotos tikai ar sākotnējo atbalsta saņēmēju, bet tiktu attiecināta arī uz iespējamo uzņēmumu, kas turpina sākotnējā uzņēmuma darbību, izmantojot ražošanas līdzekļus, kas tam ir nodoti, ja starp abiem uzņēmumiem ir saimnieciskā pēctecība (Tiesas 2003. gada 8. maija spriedums apvienotajās lietās C‑328/99 un C‑399/00 Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija (Recueil, I‑4035. lpp., 77. punkts). Tomēr no šīs judikatūras izrietot, ka, pirmkārt, atbalsta atgūšana no trešās personas ir tikai iespēja un, otrkārt, ir jābūt saimnieciskās pēctecības elementam.

74 It īpaši nevarot a priori noraidīt iespēju veikt sanācijas pasākumus ekonomiskās grūtībās nonākušam uzņēmumam to prasību dēļ, kas izvirzītas tāda valsts atbalsta atgūšanai, kurš nav saderīgs ar kopējo tirgu (iepriekš minētais spriedums apvienotajās lietās Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija, 76. punkts). Pretēji Komisijas apgalvojumiem nodoms apiet atmaksas pienākumu tiekot ņemts vērā, izvērtējot nodošanas–pārveidošanas darījuma ekonomisko loģiku (iepriekš minētais spriedums apvienotajās lietās Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija, 17. punkts, un Pirmās instances tiesas 2005. gada 19. oktobra spriedums lietā T‑324/00 CDA Datenträger Albrechts/Komisija, Krājums, II‑4309. lpp., 102.–104. punkts).

75 Šajā ziņā prasītājas atgādina, ka atbalsta saņēmējas sabiedrības aktīvu daļas nodošana trešai juridiskajai personai ar mērķi nodrošināt tai attīstības iespēju, kas pasargāta no juridiskās un ekonomiskās nedrošības, kura apdraudēja šīs viņas darbības daļas turpmāku izmantošanu, pati par sevi nepierāda, ka šajā gadījumā pastāvēja nodoms izvairīties no atgūšanas izpildes (iepriekš minētais spriedums lietā CDA Datenträger Albrechts/Komisija, 98. punkts).

76 Šajā gadījumā saskaņā ar iepriekš minēto judikatūru izšķirīgais kritērijs tādējādi esot saistīts ar faktu, ka pārveidošana bija vajadzīga efektīvākas atgūšanas ekonomiskās loģikas dēļ un tās mērķis nav izvairīties no rīkojuma par atgūšanu izpildes.

77 Ar lidojumiem saistīto darbību atdalīšanas grupas Olympic Airways pārstrukturēšanas un privatizācijas plašākas programmas ietvaros mērķis esot bijis šīs jomas pārdošana ar pēc iespējas lielāku peļņu. It īpaši jaunās aviosabiedrības NOA vērtība ievērojami pārsniedzot tikai nodoto aktīvu elementu summu. Šo vērtību it īpaši palielinot tas, kas sabiedrībai ir droša un elastīga lidmašīnu flote, ļoti labi apmācīts personāls, zināšanas un pieredze nacionālajā tirgū, komerciālā reputācija un uzticamība, līdzstrādnieku tīkls, sadarbības līgumi un pieejamas laika nišas.

78 Līdz ar to prasītājas uzskata, ka saskaņā ar privātā ieguldītāja kritēriju ar Likumu Nr. 3185/2003 paredzēto pārveidošanu noteica grupas Olympic Airways privatizācijas ekonomiskā loģika atbalsta efektīvākai atgūšanai un tā netika veikta, lai izvairītos no rīkojuma par atgūšanu izpildes. Pēc neveiksmīgiem OA privatizācijas mēģinājumiem Grieķijas Republika esot izvēlējusies atdalīt dažādās grupas darbības, lai tās privatizētu katru atsevišķi ar maksimālu peļņu. Šajā sakarā NOA it īpaši apstrīd Komisijas apstrīdētajā lēmumā (178. apsvērums) minēto apgalvojumu, saskaņā ar kuru Grieķijas Republikas nodoms, pārveidojot minēto grupu, bija nodrošināt ar lidojumiem saistīto darbību turpinājumu.

79 Grieķijas Republika un NOA norāda, ka šajā gadījumā tāpat kā lietā, kurā pieņemts iepriekš minētais spriedums lietā CDA Datenträger Albrechts/Komisija, tā uzņēmuma manta, no kura tika paņemta daļa aktīvu, šajā gadījumā uzņēmuma OA manta, netika samazināta, jo tika nodota arī līdzvērtīga daļa tā pasīvu. Turklāt Komisija esot atzinusi, ka NOA tikuši nodoti parādi EUR 145 miljonu apmērā (apstrīdētā lēmuma 117. apsvērums).

80 Turklāt pretēji Komisijas apgalvojumiem apstrīdētajā lēmumā (179. apsvērums) OA aktīvu nodošana NOA neesot atņēmusi OA tās ieņēmumus. OA aizvien turpinot darboties lidlauka pakalpojumu, apkopes un remonta, ēdināšanas, informātikas un degvielas piegādes jomā. OA gūstot ievērojamus ieņēmumus no NOA, pamatojoties uz komerciāla rakstura darījumu nosacījumiem.

81 Šādos apstākļos Komisijas apgalvojums, saskaņā ar kuru NOA izveide uzskatāma par mākslīgu reorganizāciju tās pašas grupas ietvaros, esot kļūdains. Saskaņā ar Likumu Nr. 3185/2003 Grieķijas Republika esot ieguvusi NOA akcijas tikai ar mērķi to privatizēt. Turklāt, tā kā NOA neguva nekādas priekšrocības kā sabiedrība, kas bija daļas OA aktīvu pircēja, un OA turpināja darbību, starp abām sabiedrībām neesot saimnieciskās pēctecības, kas pamatotu tā atbalsta atgūšanu no NOA, kura saņēmēja bija OA (Tiesas 2004. gada 29. aprīļa spriedums lietā C‑277/00 Vācija/Komisija, Recueil, I‑3925. lpp., 81. punkts).

82 Pretēji Komisijas apgalvojumiem Grieķijas Republika savā 2005. gada 2. jūnija vēstulē neesot atzinusi, ka NOA būtu stājusies OA vietā. Tā tikai pieļāvusi, ka gadījumā, ja atbalstu nevarētu pilnīgi atgūt no OA pēc šīs sabiedrības likvidācijas ieņēmumu izbeigšanās, atgūšanas pienākums varētu tikt īstenots no sabiedrībām, kas stājušās OA vietā, ja būtu spēkā Kopienas judikatūrā noteiktie nosacījumi attiecībā uz pienākuma atgūt valsts atbalstu pārņemšanu. Tomēr šis gadījums tāds neesot. Tā kā bija gaidāmas drīzas NOA privatizācijas procedūras beigas, Grieķijas Republikas iestādes iepriekš minētajā vēstulē skaidri atsaukušās uz apstākli, kas saistīts ar pārdošanu par saprātīgu tirgus cenu.

83 Savā iebildumu rakstā (76. punkts) norādot, ka pārveidošana pati par sevi nebija apstrīdētā lēmuma priekšmets un tātad par to nebija jāveic sīkāka analīze, lai novērtētu, vai NOA stājās OA vietā, Komisija esot pieļāvusi, ka tā nav ņēmusi vērā būtisko kritēriju, kas saistīts ar šīs pārveidošanas ekonomisko loģiku.

84 Līdz ar to pamatojums, uz kā balstās apstrīdētā lēmuma konstatējums, saskaņā ar kuru NOA ir stājusies OA vietā attiecībā uz atbalsta atgūšanu, esot nepietiekams tiktāl, ciktāl Komisija nav pārbaudījusi NOA izveides procesa, kas bija daļa no OA pārstrukturēšanas–privatizācijas ar mērķi panākt pēc iespējas lielākas nelikumīgi piešķirtā atbalsta summas atgūšanu, ekonomisko loģiku.

85 Visbeidzot, Grieķijas Republika un NOA apstrīd Komisijas izmantoto 2005. gada 12. maija sprieduma interpretāciju. Tās norāda, ka Tiesa ir lēmusi tikai par Likuma Nr. 3185/2003 par 2002. gada 11. decembra lēmuma izpildi tiesiskajām un finanšu sekām. Tiesa neesot spriedusi ne par nodomiem, kas pamatoja izvēli atdalīt ar lidojumiem saistīto darbību jomu, ne par šīs pārstrukturēšanas saderību ar EKL 87. panta nosacījumiem, ne par to, vai var uzskatīt, ka NOA ir stājusies OA vietā attiecībā uz 2002. gada 11. decembra lēmumā minētā atbalsta atgūšanu. Šīs prasības atcelt tiesību aktu ietvaros Tiesa turklāt neesot varējusi pārbaudīt, vai NOA ir stājusies OA vietā, lai atgūtu atbalstu, jo prasības celšanas laikā, 2003. gada 2. oktobrī, NOA vēl nebija izveidota.

86 2005. gada 12. maija spriedumā Tiesa esot tikai konstatējusi, ka OA aktīvu nodošanas NOA sekas saskaņā ar valsts tiesību aktiem bija tādas, ka tā padarīja neiespējamu OA piešķirtā atbalsta atgūšanu. Tomēr tā esot nonākusi pie šī secinājuma, uzskatot, ka “visi” OA “aktīvi”, kas tika nodoti, bija “pilnīgi brīvi no parādiem” (sprieduma 33. punkts). Tomēr tā neesot bijis, un turpmāk Komisija esot atzinusi, ka OA saglabāja nozīmīgus aktīvus un nodeva nozīmīgu parādu summu NOA. Līdz ar to Komisija deformējot Tiesas argumentāciju 2005. gada 12. maija spriedumā un to sagrozot, apgalvodama, ka Tiesa ir konstatējusi, ka ienesīgākie aktīvi tika nodoti NOA.

87 Visu šo iemeslu dēļ Komisijas secinājumi par apgalvoto saimniecisko pēctecību starp OA un NOA esot kļūdaini un tiem neesot pamatojuma.

88 Komisija, pirmkārt, izklāsta savu apstrīdētā lēmuma interpretāciju. Iebildumu rakstos lietās T‑415/05 un T‑416/05 tā vispirms norāda, ka atšķirībā no 2005. gada 12. maija sprieduma apstrīdētajā lēmumā nav skatīts jautājums par OA piešķirtā atbalsta atgūšanu no NOA. Komisija no tā secina, ka Grieķijas Republikai un NOA nav pastāvošas intereses celt prasību pret šī lēmuma pamatojumu saistībā ar NOA kvalificēšanu par OA pārņēmēju.

89 Tomēr atbildes rakstos uz repliku Komisija aizstāv nostāju, saskaņā ar kuru, interpretējot apstrīdētā lēmuma 2. pantu saistībā ar šī lēmuma pamatojumu, no tā skaidri izriet, ka strīdīgais atbalsts, kas piešķirts OA vismaz pirms sadalīšanas, ir jāatgūst ne tikai no šīs sabiedrības, bet arī no NOA. Līdz ar to tā atzīst, ka Grieķijas Republikai un NOA ir interese apstrīdēt OA piešķirtā atbalsta atgūšanas pienākumu no NOA.

90 Komisija skaidro šo viedokļa maiņu ar to, ka tā tikusi informēta par NOA izveides precīzo datumu tikai ar norādi replikā lietā T‑416/05, kurā minēts 2003. gada 13. decembris kā šīs sabiedrības izveides un darbības uzsākšanas datums.

91 Šī precīzā datuma pierādījums “aktivizējis iebildi”, ko Komisija vairākkārt minējusi attiecībā uz atbalsta, kas piešķirts pirms sadalīšanas, faktiskā saņēmēja noteikšanu.

92 Savukārt strīdīgais atbalsts, kas piešķirts OA pēc sadalīšanas, varot tikt atgūts un esot jāatgūst arī no NOA, ja apstrīdētā lēmuma izpildē tiktu noteikts, ka tā saņemšana tikusi nodota NOA. Komisija šajā sakarā norāda, ka OA nodeva NOA priekšrocību, kas izriet no atbalsta, kuru Grieķijas Republika tai piešķīra, nododot jaunajai aviosabiedrībai apakšnomā lidmašīnas par nomas maksu, kas ir zemāka nekā maksa, ko tā pati maksā galvenajiem iznomātājiem.

93 Komisija precizē, ka pienākuma atgūt atbalstu sadalījums starp OA un NOA būs jānosaka, izpildot apstrīdēto lēmumu.

94 Otrkārt, lietās T‑415/05 un T‑416/05 Komisija apstrīd prasītāju argumentāciju, ka NOA nav stājusies OA vietā attiecībā uz strīdīgā atbalsta atgūšanu. Tā apgalvo, ka atbalsta atgūšana no struktūras, kura veic saimniecisku darbību un kas ir šo atbalstu saņēmusi, notiek ar mērķi atjaunot veselīgas konkurences apstākļus

95 Aeroporia Aigaiou, kas ir iestājusies lietā T‑416/05 Komisijas prasījumu atbalstam, norāda, ka jautājums par saimniecisko pēctecību starp OA un NOA tika atrisināts ar 2005. gada 12. maija spriedumu.

b) Vispārējās tiesas vērtējums

96 Sākotnēji jānorāda, ka, atbildot uz jautājumu, ko Vispārējā tiesa uzdeva tiesas sēdē, Komisija neapstiprināja OA apgalvojumu, kas bija minēts tās atbildē uz Vispārējās tiesas rakstiski uzdotu un tiesas sēdē atkārtotu jautājumu, saskaņā ar kuru šī sabiedrība atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. pantam esot atmaksājusi visu tai piešķirtā strīdīgā atbalsta summu, kam pieskaitīti procenti. Komisija pauda šaubas par šī atbalsta pilnīgu atmaksu, vienlaikus norādot, ka, ņemot vērā OA un NOA likvidāciju, tā neprasīs, lai Grieķijas Republika atgūtu no NOA strīdīgo atbalstu, kas piešķirts OA.

97 Grieķijas Republika un NOA savukārt tiesas sēdē paziņoja, ka tās turpina iebilst pret NOA kvalificēšanu par OA pārņēmēju attiecībā uz OA piešķirtā atbalsta atgūšanu.

98 Šādos apstākļos, kad, pirmkārt, sākotnēji ir noteikts, ka attiecībā uz pasākumiem OA labā var tikt noteikts pienākums atgūt atbalstu no NOA, otrkārt, būs jānosaka apstrīdētā lēmuma juridiskā piemērojamība saistībā ar konstatējumu par to, vai NOA ir uzskatāma par OA pārņēmēju atbalsta atgūšanas mērķiem, un pēc tam, treškārt, jāvērtē pienākuma atgūt atbalstu attiecināšanas uz NOA pamatojums.

Par to, vai attiecībā uz pasākumiem OA labā var tikt noteikts pienākums atgūt atbalstu no NOA

99 Kā Tiesa norāda 2005. gada 12. maija spriedumā (32. punkts), sākotnēji jānošķir pašu pārstrukturēšanas pasākumu vērtējums, ņemot vērā EKL 87. panta piemērošanas nosacījumus, un pilnīgi neatkarīgais jautājums par to, vai NOA var uzskatīt par OA pārņēmēju attiecībā uz darbībām, kas saistītas ar lidojumiem, tā atbalsta atgūšanas nolūkā, kas piešķirts OA pirms sadalīšanas. Prasībā par valsts pienākumu neizpildi, par kuru tika pasludināts šis spriedums, vērtētas tika vienīgi šo pārstrukturēšanas pasākumu tiesiskās un finanšu sekas uz 2002. gada 11. decembra lēmuma izpildi.

100 No rīkojuma iesniegt informāciju, kā arī no 2004. gada 16. marta lēmuma par EKL 88. panta 2. punktā noteiktās procedūras uzsākšanu izriet, ka Komisijas izmeklēšana šajā gadījumā attiecās uz visiem pasākumiem, kas saistīti ar Olympic Airways grupas pārstrukturēšanu un privatizāciju un var ietvert valsts atbalstu (skat. šī sprieduma 12. un 16.–18. punktu).

101 Tomēr apstrīdētajā lēmumā pārstrukturēšanas pasākumi nav vērtēti paši par sevi, ņemot vērā to kvalificēšanu saskaņā ar EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas nosacījumiem. Komisija ir vērtējusi tikai to raksturu un tostarp saikni starp OA un NOA, lai, pirmkārt, atklātu saimniecisko pēctecību starp OA un NOA strīdīgā atbalsta atgūšanas mērķiem un, otrkārt, kvalificētu vērtējamos pasākumus to kontekstā (skat. it īpaši šī sprieduma 164.–178. punktu).

102 Saistībā, konkrētāk, ar atbalsta atgūšanu Komisijai apstrīdētajā lēmumā bija jāvērtē tikai jautājums par to, vai NOA ir stājusies OA vietā šajā lēmumā minētā jaunā atbalsta atgūšanas mērķiem. 2002. gada 11. decembra lēmumā minētā atbalsta faktisko saņēmēju noteikšana, lai izpildītu šajā lēmumā ietverto rīkojumu par atgūšanu, tika atrisināta ar 2005. gada 12. maija spriedumu (skat. šī sprieduma 7., 8. un 99. punktu).

103 Turklāt ir jānorāda, ka jautājumu par to, vai NOA ir stājusies OA vietā atbalsta atgūšanas mērķiem, šajā gadījumā var skatīt tikai attiecībā uz atbalstu, kas OA piešķirts pirms darbību, kuras saistītas ar lidojumiem, atdalīšanas un NOA izveides.

104 Ja pastāv saimnieciskā pēctecība starp šīm abām sabiedrībām, NOA var uzskatīt par faktisko tāda atbalsta saņēmēju, kas sekmējis ar lidojumiem saistīto darbību jomu un kas ticis piešķirts iepriekšējai sabiedrībai OA, pirms NOA pārņēma tās darbības.

105 Turklāt pretēji Komisijas apgalvojumiem atbildes rakstos uz repliku (skat. šī sprieduma 92. punktu) strīdīgo atbalstu, kas piešķirts OA pēc sadalīšanas, nevar atgūt no NOA tikai ar tādu pamatojumu vien, ka šī sabiedrība no tā gūst netiešu labumu. Pat pieņemot, ka saskaņā ar Komisijas norādīto valsts atbalsts, kas piešķirts OA pēc sadalīšanas, šai sabiedrība deva iespēju no savas puses piešķirt NOA priekšrocības, ko tā nebūtu guvusi parastos tirgus apstākļos – kas nav pierādīts –, šis apstāklis pats par sevi neļauj uzskatīt, ka NOA ir OA piešķirtā atbalsta faktiskais saņēmējs.

106 Tā kā pēc sadalīšanas abas sabiedrības, OA un NOA, par kurām Komisija apstrīdētajā lēmumā neapstrīd, ka tās ir juridiski un finansiāli neatkarīgi uzņēmumi, vairs neveido ekonomisku vienību, Komisijai katrā ziņā bija skaidri jānosaka apgalvotā priekšrocība, ko OA piešķīrusi NOA, un tā jānovērtē atsevišķi saskaņā ar EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas nosacījumiem (šajā ziņā skat. Tiesas 2006. gada 10. janvāra spriedumu lietā C‑222/04 Cassa di Risparmio di Firencze u.c., Krājums, I‑289. lpp., 112.–114. punkts, un Pirmās instances tiesas 1998. gada 25. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T‑371/94 un T‑394/94 British Airways u.c./Komisija, Recueil, II‑2405. lpp., 313. un 314. punkts). Turklāt tieši tā Komisija rīkojās apstrīdētajā lēmumā attiecībā uz atbalstu, kas NOA piešķirts zemas nomas maksas veidā par lidmašīnu apakšnomu (skat. šī sprieduma 154.–253. punktu).

107 No tā izriet, ka šajā gadījumā, kā to norāda prasītājas, jautājums par to, vai NOA ir stājusies OA vietā attiecībā uz strīdīgā atbalsta atgūšanu, tiek uzdots tikai saistībā ar apgalvoto atbalstu, kas piešķirts OA tādējādi, ka netika iekasēti nodokļi un sociālās apdrošināšanas iemaksas, kā tas minēts apstrīdētā lēmuma 1. panta 4. punktā, ciktāl šis atbalsts tika piešķirts pirms sadalīšanas. Viss pārējais atbalsts OA labā, kas minēts apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. un 3. punktā, tika piešķirts pēc sadalīšanas.

108 Šajā sakarā jau pašlaik ir jānorāda, ka pamati, ko prasītājas minējušas lietās T‑415/05 un T‑423/05, lai panāktu apstrīdētā lēmuma 1. panta 4. punkta atcelšanu, ir jānoraida, kā to Vispārējā tiesa turpmāk noteiks (skat. šī sprieduma 378.–394. punktu).

109 Šādos apstākļos ir jānosaka apstrīdētā lēmuma juridiskā piemērojamība saistībā ar konstatējumu par saimniecisko pēctecību starp OA un NOA minētā lēmuma 1. panta 4. punktā minētā atbalsta atgūšanas mērķiem tiktāl, ciktāl tas ticis piešķirts pirms 2003. gada 11. decembra.

Par apstrīdētā lēmuma juridisko piemērojamību saistībā ar konstatējumu par saimniecisko pēctecību starp OA un NOA strīdīgā atbalsta atgūšanas mērķiem

110 Ievadam jānorāda, ka, tā kā apstrīdētais lēmums tika pieņemts 2005. gada 14. septembrī, lēmuma pieņemšanas brīdī Komisijas rīcībā bija visi nepieciešamie fakti, lai pašā lēmumā noteiktu saņēmējus, no kuriem ir jāatgūst attiecīgais atbalsts. Līdz ar to šajā lietā apspriežamie apstākļi atšķiras no tiem, kurus Komisija vērtēja 2002. gada 11. decembra lēmumā pirms Olympic Airways grupas pārstrukturēšanas un NOA izveides 2003. gada decembrī.

111 Tomēr apstrīdētā lēmuma rezolutīvajā daļā Komisija skaidri neidentificē NOA kā šī lēmuma 1. panta 4. punktā minētā OA piešķirtā atbalsta daļas faktisko saņēmēju.

112 Komisija apstrīdētā lēmuma 2. pantā tikai noteic, ka Grieķijas Republikai jāatgūst šī lēmuma 1. pantā minētais atbalsts no šī atbalsta “saņēmējiem”. Savukārt apstrīdētā lēmuma 1. panta 4. punktā ir skaidri minēts nelikumīgais atbalsts, kas piešķirts OA ar to, ka Grieķijas Republika neiekasēja nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu parādus pret valsti, un tajā NOA nav minēta kā šī atbalsta daļas faktiskā saņēmēja.

113 Iepriekš minētajā 2008. gada 14. februāra spriedumā lietā Komisija/Grieķija, konstatējot, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi apstrīdētajā lēmumā paredzētos pienākumus, Tiesa neuzskatīja par nepieciešamu vērtēt tostarp to, vai šajā lēmumā NOA tika norādīta kā OA pārņēmēja 1. panta 4. punktā minētā strīdīgā atbalsta atgūšanas mērķiem. Attiecībā uz šo atbalstu Tiesa tikai pārbaudīja, vai apstrīdētajā lēmumā ir norādes, kas ļauj attiecīgajām valsts iestādēm pašām bez īpašām grūtībām noteikt atgūstamās summas (sprieduma 42.–44. punkts).

114 Šādos apstākļos, kā norāda prasītājas, Vispārējai tiesai ir jāinterpretē apstrīdētā lēmuma saturs attiecībā uz iespējamo pienākumu atgūt apstrīdētā lēmuma 1. panta 4. punktā minēto atbalstu no NOA.

115 Sākotnēji jānorāda, ka Komisija atbildes rakstos uz repliku lietās T‑415/05 un T‑416/05 savu pretrunīgo nostāju attiecībā uz apstrīdētā lēmuma interpretāciju pamatoja ar to, ka tā nebija pārliecināta par NOA izveides precīzo datumu (skat. šī sprieduma 90. punktu).

116 Lietā T‑416/05 NOA norādīja, ka šī argumentācija par apgalvoto Komisijas neziņu par NOA izveides precīzo datumu ir jauna un tāpēc nepieņemama (skat. šī sprieduma 34. punktu).

117 Šajā sakarā pietiek norādīt, ka šī Komisijas argumentācija nekādā gadījumā nav atbilstoša. Lai arī kāda būtu atbildētājas iestādes šajā gadījumā piedāvātā secīgā interpretācija, Vispārējai tiesai pienākas sniegt galīgo apstrīdētā lēmuma interpretāciju. Līdz ar to Komisijas pretrunīgā nostāja par apstrīdētā lēmuma interpretāciju un pieminētā neskaidrība par NOA izveides precīzo datumu, ar ko tiek izskaidrotas izmaiņas Komisijas nostājā, nav atbilstošas un nevar pārkāpt prasītāju tiesības uz aizstāvību (Pirmās instances tiesas 1999. gada 7. oktobra spriedums lietā T‑228/97 Irish Sugar/Komisija (Recueil, II‑2969. lpp., 30. punkts). Turklāt ir jānorāda, ka 2004. gada 16. marta lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu (110. punkts) un apstrīdētajā lēmumā (6. punkts) ir skaidri norādīts, ka NOA tika izveidota 2003. gada 12. decembrī. Prasītājas tiesas sēdē apstiprināja, ka NOA sāka darbību šajā datumā. Šādos apstākļos, pat ja Komisija administratīvā procesa laikā nebija informēta par NOA izveides precīzo datumu, 2003. gada 11. decembri, šis apstāklis nebija tāds, kas var ietekmēt apstrīdētā lēmuma saturu – un līdz ar to arī tā interpretāciju – saistībā ar iespējamo NOA uzskatīšanu par OA pārņēmēju strīdīgā atbalsta atgūšanas mērķiem.

118 Lai interpretētu apstrīdētā lēmuma 2. pantu, jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru valsts atbalsta jomā lēmuma rezolutīvā daļa nav nodalāma no tā motīvu daļas un tādējādi vajadzības gadījumā tā ir interpretējama, ņemot vērā pamatojumu, ar kādu pieņemts šis lēmums (skat. Tiesas 1997. gada 15. maija spriedumu lietā C‑355/95 P TWD/Komisija, Recueil, I‑2549. lpp., 21. punkts, un 2005. gada 12. maija spriedumu, 41. punkts un tajā minētā judikatūra).

119 Šajā gadījumā līdz ar to ir jāpārbauda, vai apstrīdētā lēmuma 2. pantu kontekstā ar šī lēmuma pamatojumu var interpretēt tādējādi, ka tajā starp “1. pantā minētā atbalsta saņēmējiem” ir domāta arī NOA kā minētā lēmuma 1. panta 4. punktā minētā OA piešķirtā strīdīgā atbalsta faktiskā saņēmēja.

120 Veicot izmeklēšanu par Olympic Airways grupas pārstrukturēšanas raksturu (apstrīdētā lēmuma 178.–183. apsvērums) “atbalsta novērtējuma” ietvaros (apstrīdētā lēmuma 6. punkts), Komisija sīkāk analizēja pārstrukturēšanas kārtību, ko Tiesa jau bija ņēmusi vērā 2005. gada 12. maija spriedumā. Komisija pamatojās uz šo spriedumu, apstrīdētā lēmuma 183. apsvērumā formulējot šādu secinājumu:

“Tādējādi ir acīmredzams, ka, lai arī 2003. gadā notikusī OA pārstrukturēšana – ar kuru tika izveidota NOA – radīja neatkarīgu juridisku vienību, tā tomēr tika īstenota, lai izvairītos no atbalsta atgūšanas saskaņā ar 2002. gada [11. decembra] lēmumu, un ka NOA ir OA pārņēmēja vismaz attiecībā uz tā valsts atbalsta atgūšanu, kas piešķirts pirms sadalīšanas.”

121 Lai pierādītu, ka NOA ir stājusies OA vietā OA piešķirtā strīdīgā atbalsta atgūšanas mērķiem, Komisija tādējādi sīkāk skatīja faktus, uz kuriem Tiesa bija balstījusies 2005. gada 12. maija spriedumā, lai secinātu, ka pastāv saimnieciskā pēctecība starp OA un NOA 2002. gada 11. decembra lēmumā minētā atbalsta atgūšanas mērķiem. Pamatojoties uz šiem faktiem, Komisija apstrīdētā lēmuma 183. apsvērumā skaidri secināja, ka pienākums atgūt atbalstu ir attiecināms uz NOA it īpaši attiecībā uz strīdīgo atbalstu, kas piešķirts OA pirms sadalīšanas.

122 Turklāt, vērtējot NOA piešķirtā atbalsta saderību, Komisija apstrīdētajā lēmumā (216. un 217. apsvērums) atgādināja, ka tiktāl, ciktāl NOA ir stājusies OA vietā atbalsta atgūšanas mērķiem, jauno NOA piešķirto atbalstu nevar atzīt par saderīgu ar kopējo tirgu tik ilgi, līdz nav atgūts pirms sadalīšanas piešķirtais atbalsts.

123 No šīs apstrīdētā lēmuma analīzes izriet, ka – lai arī Komisija apstrīdētā lēmuma rezolutīvajā daļā diemžēl nav norādījusi to saņēmēju nosaukumus, no kuriem ir jāatgūst 1. panta 4. punktā minētais un pirms sadalīšanas piešķirtais atbalsts, – šī lēmuma pamatojums ļauj bez grūtībām noteikt, ka NOA ir OA pārņēmēja šī atbalsta atgūšanas mērķiem.

124 Šādos apstākļos no apstrīdētā lēmuma 2. panta kontekstā ar minētā lēmuma iepriekš minēto pamatojumu, un it īpaši kontekstā ar 2005. gada 12. maija spriedumu, skaidri izriet, ka Komisija noteica Grieķijas Republikai pienākumu atgūt atbalstu, kas piešķirts OA pirms sadalīšanas, ne tikai no šīs sabiedrības, bet vajadzības gadījumā arī no NOA.

125 Līdz ar to apstrīdētā lēmuma 2. pants, kas nosaka šī lēmuma 1. pantā minētā atbalsta atgūšanu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir rīkojums atgūt atbalstu, kas piešķirts pirms sadalīšanas, vai nu no OA, vai no NOA un ka pienākuma atgūt atbalstu sadalījums starp šīm divām sabiedrībām ir jānosaka, izpildot minēto lēmumu.

126 Attiecībā uz pienākuma atgūt atbalstu sadalījumu starp atbalsta saņēmējiem jāatgādina, ka lēmumā, ar ko konstatē kāda atbalsta nesaderību un nosaka tā atgūšanu, Komisijai nav pienākuma precizēt, cik lielā mērā katrs saņēmējs uzņēmums ir ieguvis priekšrocības no apspriežamā atbalsta summas. Attiecīgai dalībvalstij, atgūstot atbalstu, ir jānosaka, cik liela summa ir jāatmaksā katram no šiem uzņēmumiem. Gadījumā, ja dalībvalstij rodas neparedzētas grūtības, tā var informēt par šīm problēmām Komisiju un Komisijai un dalībvalstij atbilstoši lojālas sadarbības pienākumam, kas it īpaši paredzēts EKL 10. pantā, ir labticīgi jāsadarbojas, lai pārvarētu šīs grūtības (šajā ziņā skat. Pirmās instances tiesas 2005. gada 11. maija spriedumu apvienotajās lietās T‑111/01 un T‑133/01 Saxonia Edelmetalle un ZEMAG/Komisija, Krājums, II‑1579. lpp., 124. punkts).

127 Šis risinājums ir apstiprināts ar 2005. gada 12. maija spriedumu, kurā Tiesa, vienlaikus uzsverot tīri ekonomisku kritēriju par faktiskas konkurences atjaunošanu attiecīgajā nozarē, netieši atzīst iespēju tikai pakārtoti noteikt pienākumu atgūt atbalstu no NOA. Šajā spriedumā Tiesa tikai konstatēja valsts pienākumu neizpildi, atstājot valsts kompetento iestāžu un Komisijas ziņā atbilstoši viņu abpusējam lojālas sadarbības pienākumam noteikt pienākuma atgūt atbalstu sadalījumu starp OA un NOA attiecībā uz 2002. gada 11. decembra lēmumā minēto atbalstu.

128 Šajā gadījumā, ņemot vērā apstrīdētā lēmuma interpretāciju, kas izklāstīta šī sprieduma 123.–125. punktā, ir jāanalizē motivācija un pamatojums konstatējumam par saimniecisko pēctecību starp OA un NOA apstrīdētā lēmuma 1. panta 4. punktā minētā pirms sadalīšanas piešķirtā atbalsta atgūšanas mērķiem.

Par apstrīdētajā lēmumā minētā konstatējuma par saimniecisko pēctecību starp OA un NOA strīdīgā atbalsta atgūšanas mērķiem motivācijas un pamatojuma vērtējumu

129 Pirms tiek vērtēts, vai pamati par nepietiekamu pamatojumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kurus prasītājas izvirzīja lietās T‑415/05 un T‑416/05, ir pamatoti, ir jānoraida NOA apgalvojums par to apgalvoto Komisijas jauno pamatu nepieņemamību, kas attiecas, pirmkārt, uz apgalvoto Grieķijas Republikas nodomu apiet atgūšanas pienākumu un, otrkārt, uz apgalvoto NOA pastāvēšanas nelikumību (skat. šī sprieduma 34. punktu).

130 No atbildes raksta uz repliku skaidri izriet, ka Komisija nemin nevienu jaunu pamatu par apgalvoto Grieķijas Republikas nodomu apiet atgūšanas pienākumu, izmantojot Olympic Airways grupas pārstrukturēšanu un NOA izveidi. Tā, gluži pretēji, attīsta apstrīdētajā lēmumā un iebildumu rakstā jau minēto argumentu, saskaņā ar kuru prasītājas apgalvojums, ka Grieķijas Republikai nebija nodoma apiet šo pienākumu, nav atbilstošs, ņemot vērā, ka minētā pārstrukturēšana rada šķērsli atbalsta atgūšanai.

131 Savukārt Komisijas arguments, saskaņā ar kuru 2005. gada 12. maija spriedums ietekmējot pašu NOA pastāvēšanu, atzīstot to par nelikumīgu, iekļaujas debatēs starp lietas dalībniekiem par šī sprieduma juridisko piemērojamību attiecībā uz strīdīgā atbalsta faktiskā saņēmēja noteikšanu.

132 Tā kā, analizējot saikni starp OA un NOA, Komisija it īpaši pamatojas uz faktiem, kurus Tiesa ņēma vērā 2005. gada 12. maija spriedumā, lai secinātu, ka “NOA ir OA pārņēmēja vismaz tā valsts atbalsta atgūšanas mērķiem, kas piešķirts pirms sadalīšanas” (apstrīdētā lēmuma 183. apsvērums), pēc būtības sākotnēji jāprecizē šī sprieduma juridiskā piemērojamība šajā gadījumā.

133 Pretēji Komisijas apgalvojumiem Vispārējā tiesā šī sprieduma res judicata spēku var atzīt tikai attiecībā uz 2002. gada 11. decembra lēmumā minētā atbalsta atgūšanu, jo konstatētā valsts pienākumu neizpilde attiecas tieši uz šī lēmuma neizpildi.

134 It īpaši saistībā ar konstatējumu par saimniecisko pēctecību starp OA un NOA strīdīgā atbalsta atgūšanas mērķiem, kas piešķirts pirms sadalīšanas, ir jānorāda, ka, pat ja atbilstošie apstākļi, kurus var ņemt vērā, galvenokārt ir vieni un tie paši neatkarīgi no tā, vai runa ir par atbalsta atgūšanu, kas noteikta ar 2002. gada 11. decembra lēmumu, vai par apstrīdētajā lēmumā noteikto tā atbalsta atgūšanu, kas piešķirts OA pirms sadalīšanas, visi fakti tomēr nav pilnīgi vienādi. Atšķirība ir tajā, ka OA aktīvu nodošana NOA darbību jomā, kura saistīta ar lidojumiem, ar tādiem nosacījumiem, kas padara neiespējamu OA piešķirtā atbalsta atgūšanu no NOA, notika pēc 2002. gada 11. decembra lēmuma pieņemšanas, bet pirms oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas, kurā 2005. gada 14. septembrī tika pieņemts apstrīdētais lēmums.

135 Aktīvu nodošanas laiks jaunajai sabiedrībai ir viens no kritērijiem, kurus dažādā apjomā atkarībā no apstākļiem var ņemt vērā. No judikatūras izriet, ka, vērtējot, vai kādai grūtībās esošai sabiedrībai piešķirta atbalsta atgūšanas pienākumu var attiecināt uz jaunu sabiedrību, kurai šī vecā sabiedrība ir nodevusi daļu aktīvu, ja šī aktīvu nodošana ļauj konstatēt saimniecisko pēctecību starp abām sabiedrībām, var ņemt vērā šādus elementus: nodošanas nolūks (aktīvi un saistības, darbaspēka nepārtrauktība, apkopoti aktīvi), nodošanas cena, pārņemošā uzņēmuma un sākotnējā uzņēmuma akcionāru vai īpašnieku identitāte, nodošanas laiks (pēc izmeklēšanas sākuma, pēc procedūras sākuma vai pēc galīgā lēmuma pieņemšanas) un, visbeidzot, darījuma saimnieciskā loģika (iepriekš minētais spriedums apvienotajās lietās Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija, 78., 80. un 85. punkts).

136 Šajā gadījumā tātad ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā šīs lietas faktisko kontekstu, Komisija, nepārkāpjot tai dotās rīcības brīvības robežas, varēja transponēt apstrīdētajā lēmumā Tiesas argumentāciju 2005. gada 12. maija spriedumā, lai secinātu, ka starp OA un NOA pastāv saimnieciskā pēctecība strīdīgā atbalsta atgūšanas mērķiem.

137 Attiecībā it īpaši uz kritēriju, kurš saistīts ar aktīvu nodošanas laiku un kura saturs un piemērojamība turpmāk tiks precizēti (skat. šī sprieduma 146. punktu), pagaidām pietiek atgādināt, ka lietā, kurā tika pasludināts 2005. gada 12. maija spriedums, grūtībās esošās sabiedrības OA aktīvu nodošana jaunajai sabiedrībai NOA tādā veidā, kas padarīja neiespējamu 2002. gada 11. decembra lēmumā minētā atbalsta atgūšanu no vecās sabiedrības, notika pēc šī lēmuma pieņemšanas (skat. šī sprieduma 134. punktu). Lietās, kurās tika pasludināti iepriekš minētie spriedumi apvienotajās lietās Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija (77. punkts) un lietā Vācija/Komisija (71. punkts), uz kuriem netieši pamatojas 2005. gada 12. maija spriedumā izklāstītā analīze (skat. šī sprieduma 143. un 144. punktu), Komisijas apgalvotās “apiešanas” darbības tika veiktas vai nu oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā, vai nu tad, kad valsts kompetentās iestādes tika informētas par Komisijas nodomu izmeklēšanas procedūru uzsākt.

138 Šajā gadījumā ir jānorāda, ka jau 2003. gada 8. septembrī Grieķijas Republikai tika nosūtīts rīkojums sniegt informāciju attiecībā uz visiem pasākumiem, kas ir saistīti ar OA pārstrukturēšanu un privatizāciju un var ietvert valsts atbalstu. Līdz ar to Grieķijas Republika un OA NOA izveides laikā vēl jo vairāk nevarēja nezināt, ka par pasākumiem OA labā pirms sadalīšanas var tikt veikta Komisijas izmeklēšana un tie turpina dažus iepriekš piešķirtus atbalstus, kuri ir minēti 2002. gada 11. decembra lēmumā un tikuši piešķirti OA tādējādi, ka Grieķijas iestādes neiekasēja OA nodokļu parādus un sociālās apdrošināšanas iemaksas.

139 Šādos apstākļos, ņemot vērā faktiskā konteksta līdzību, analīze, kuru Tiesa pieņēmusi 2005. gada 12. maija spriedumā un saskaņā ar kuru, lai atjaunotu faktisku konkurenci attiecīgajā ekonomikas nozarē, pienākumu atgūt OA piešķirto atbalstu var attiecināt arī uz NOA, kurai bija nodotas OA ienesīgākās ražošanas darbības, to pašu iemeslu dēļ ir derīga arī attiecībā uz šajā lietā apspriežamo atbalstu, kas piešķirts pirms sadalīšanas.

140 Šajā sakarā prasītāju ierosinātā 2005. gada 12. maija sprieduma interpretācija, saskaņā ar kuru Tiesa nav uzskatījusi NOA par OA pārņēmēju atbalsta atgūšanas mērķiem, nav atbalstāma.

141 2005. gada 12. maija spriedumā (33. un 34. punkts) Tiesa pieņēma Komisijas argumentu, saskaņā ar kuru darījums, ar kuru sabiedrībai NOA tika nodoti sabiedrības OA ar lidojumiem saistīto darbību jomas aktīvi, kas bija pilnīgi brīvi no parādiem, strukturējot šo darījumu tā, lai saskaņā ar valsts tiesību aktiem padarītu neiespējamu vecās sabiedrības OA parādus atgūt no jaunās sabiedrības NOA, “kavēja efektīvu [2002. gada 11. decembra] lēmuma izpildi un tā atbalsta atgūšanu, ko [Grieķijas Republika] bija piešķīrusi šīs sabiedrības uzņēmējdarbībai”, un “tas nopietni apdraudēja minētā lēmuma mērķi – atjaunot faktisku konkurenci civilās aviācijas nozarē”.

142 Uzsverot nepieciešamību atjaunot konkurences situāciju civilās aviācijas nozarē, Tiesa tādējādi netieši norādīja NOA kā OA piešķirtā 2002. gada 11. decembra lēmumā minētā atbalsta faktisko saņēmēju tiktāl, ciktāl šie atbalsti vecajai sabiedrībai OA devuši priekšrocības ar lidojumiem saistīto darbību jomā, kas tika nodota NOA.

143 Kontekstā ar ģenerāladvokāta Hēlhuda [Geelhoed] secinājumiem (Krājums, I‑3878. lpp., 28.–36. punkts) 2005. gada 12. maija spriedums ir jāsaprot tādējādi, ka tajā ir konstatēta saimnieciskā pēctecība starp OA un NOA, ciktāl tas attiecas uz darbību jomu, kas saistīta ar lidojumiem, attiecībā uz atbalsta atgūšanu, kas noteikta ar 2002. gada 11. decembra lēmumu. Līdz ar to jaunā aviosabiedrība NOA principā, būdama uzņēmums, kas faktiski guvis priekšrocības no šī atbalsta, varēja būt valsts procedūras priekšmets attiecībā uz tā atbalsta atgūšanu, kas minēts iepriekšminētajā lēmumā, lai atjaunotu faktisku konkurenci attiecīgajā ekonomikas nozarē.

144 Savas analīzes pamatojumam ģenerāladvokāts Hēlhuds it īpaši izmantoja iepriekš minēto spriedumu apvienotajās lietās Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija, kurā Tiesa nosprieda, ka, ja grūtībās nonākušam uzņēmumam tam piešķirtā atbalsta oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā atļautu izveidot meitas uzņēmumu, kuram tas vēlāk nodotu rentablākās darbības, būtu jāuzskata, ka tiek atzīts, ka jebkura sabiedrība var pārvietot šādus aktīvus no mātes uzņēmuma pēc atbalsta atgūšanas, tādējādi pilnībā vai daļēji riskējot, ka atbalsts netiks atgūts. Lai izvairītos no tā, ka lēmums zaudētu lietderīgo iedarbību un ka turpinātos konkurences deformācija, Komisija var pieprasīt, lai atgūšana neaprobežotos tikai ar sākotnējo uzņēmumu, bet lai tā tiktu attiecināta arī uz uzņēmumu, kas turpina agrākā uzņēmuma darbību, izmantojot ražošanas līdzekļus, kas tam ir nodoti, ja noteikti nodošanas elementi ļauj konstatēt saimniecisko pēctecību abu uzņēmumu starpā (secinājumu 33. punkts).

145 Šajā gadījumā Grieķijas Republikas un NOA argumentācija, ar kuru tās būtībā apstrīd to, ka OA galvenie aktīvi – tie, kas attiecas uz ar lidojumiem saistīto darbību jomu, – tika nodoti NOA, atbrīvoti no lielākās daļas pasīvu un ar tādiem nosacījumiem, kas padara neiespējamu šī atbalsta atgūšanu no šīs sabiedrības, patiesībā tiecas apšaubīt analīzi, uz kuru Tiesa pamatojās savā 2005. gada 12. maija spriedumā. Pretēji prasītāju apgalvojumiem galvenie atbilstīgie faktiskie un tiesību apstākļi, kas jau ņemti vērā minētajā spriedumā, šajā lietā nav mainījušies. It īpaši, ja šajā spriedumā Tiesa patiešām ir norādījusi, ka ar lidojumiem saistīto darbību jomas aktīvi tika nodoti NOA “pilnīgi brīvi no parādiem”, šo uzskatu – pamatotu ar informāciju, ko tai bija snieguši lietas dalībnieki, – izskaidro tas, ka Tiesai, izskatot prasību par pienākumu neizpildi, kas tai bija jāvērtē, nebija sīkāk jāanalizē visa Olympic Airways grupas pārstrukturēšanas kārtība, it īpaši tiktāl, ciktāl tā attiecas uz ļoti nelielas daļas parādu nodošanu NOA, ņemot vērā, ka visi ilgtermiņa parādi un 90 % īstermiņa parādu palika OA. Šādos apstākļos prasītāju minētais fakts, saskaņā ar kuru OA paturēja lidlauka, apkopes un apmācības pakalpojumu darbības un 10 % no tās īstermiņa parādiem, tas ir, tādiem parādiem, kas nepārsniedz vienu mēnesi, tika nodoti NOA, kā izriet no Moore Stephens ziņojuma, nemaina analīzi, kas izriet no 2005. gada 12. maija sprieduma.

146 Turklāt ir jāuzsver, ka pretēji prasītāju apgalvojumiem judikatūras kritērijiem atbalsta faktiskā saņēmēja noteikšanai ir objektīvs raksturs. No judikatūras izriet, ka saimniecisko pēctecību attiecībā uz atbalsta atgūšanu nosaka, pamatojoties uz dažādiem objektīviem faktiem, tādiem kā fakts, ka par nodotajiem aktīviem netiek veikts maksājums par cenu, kas atbilst tirgus apstākļiem, vai objektīvs apstāklis, ka ar nodošanu tiek apiets strīdīgā atbalsta atgūšanas pienākums (šajā ziņā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Vācija/Komisija, 86. punkts; 2005. gada 12. maija spriedumu, 32.–34. punkts, un iepriekš minēto spriedumu apvienotajās lietās Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija, 78. punkts). Šajā sakarā pretēji prasītāju apgalvojumiem no iepriekš minētā sprieduma lietā CDA Datenträger Albrechts/Komisija neizriet, ka ir nepieciešams nodoma elements, lai konstatētu, ka, nododot aktīvus, ir apiets pienākums atgūt atbalstu. Tāpat ir jānorāda, ka ar aktīvu nodošanas laiku saistītajam kritērijam (skat. šī sprieduma 135.–138. punktu) arī ir objektīvs raksturs un tajā nav ietverts nodoms izvairīties. Tas ir jāsaprot tādējādi, ka nodošanas laiks vajadzības gadījumā var norādīt uz apiešanas sekām.

147 Šādos apstākļos prasītāju argumentācija, saskaņā ar kuru Olympic Airways grupas pārstrukturēšanu un ar lidojumiem saistīto darbību nodošanu NOA noteica OA piešķirtā atbalsta efektīvākas atgūšanas, izmantojot NOA privatizāciju, ekonomiskā loģika, nav atbalstāma.

148 Šajā sakarā ir jānorāda, ka pienākuma atgūt atbalstu mērķis ir atjaunot konkurences situāciju attiecīgajā ekonomikas nozarē, nevis ļaut publiskām iestādēm atgūt savus prasījumus (šajā ziņā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Vācija/Komisija, 76. punkts). Līdz ar to aktīvu nodošanas darījuma ekonomiskā loģika ir jāvērtē, ņemot vērā konkurences situācijas atjaunošanu attiecīgajā nozarē.

149 No tā izriet, ka prasītāju minētais subjektīvais elements, kas izpaužas kā fakts, ka Olympic Airways grupas pārstrukturēšana un NOA izveide [notika], lai tostarp ļautu privatizēt NOA ar vislabākajiem nosacījumiem un gūstot vislielāko peļņu ar mērķi nodrošināt atbalsta atgūšanu, tieši izmantojot privatizācijas ieņēmumus, katrā ziņā nav atbilstošs.

150 Visbeidzot, jānorāda, ka šajā lietā ir īpaši apstākļi, kurus raksturo tas, ka OA pārstrukturēšana un NOA izveide bija tikai pagaidu pasākumi privatizācijas atvieglošanai. Olympic Airways grupas ar lidojumiem saistīto darbību jomas nodošana NOA tika īstenota ar likuma palīdzību, veicot atkāpi no vispārējām tiesībām, un viss šīs jaunās sabiedrības kapitāls nekavējoties tika nodots Grieķijas Republikai. Šādos apstākļos, tā kā jaunais pircējs neveica atlīdzības maksājumu tik ilgi, kamēr nebija beigusies aviosabiedrības privatizācija, nebija pamata pārbaudīt, vai tā atbalsta summa, kas piešķirta OA pirms sadalīšanas, var tikt uzskatīta par tādu, kas iekļauta tirgus nosacījumiem atbilstošā pirkuma cenā (šajā ziņā skat. Tiesas 2001. gada 20. septembra spriedumu lietā C‑390/98 Banks, Recueil, I‑6117. lpp., 77. punkts, un 2008. gada 13. novembra spriedumu lietā C‑214/07 Komisija/Francija, Krājums, I‑8357. lpp., 57. un 58. punkts).

151 Visu šo iemeslu dēļ nevar uzskatīt, ka Komisijas konstatējumā par saimniecisko pēctecību starp OA un NOA attiecībā uz tā strīdīgā atbalsta atgūšanu, kas piešķirts OA pirms sadalīšanas, būtu pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.

152 Turklāt apstrīdētais lēmums ir pietiekami pamatots. Analizējot saikni starp OA un NOA, Komisija šī lēmuma 178.–183. apsvērumā ir skaidri norādījusi iemeslus, kuru dēļ tā uzskatīja, ka it īpaši kontekstā ar 2005. gada 12. maija spriedumu pastāv saimnieciskā pēctecība starp OA un NOA attiecībā uz pirms sadalīšanas piešķirtā strīdīgā atbalsta atgūšanu. Šajā sakarā jāatgādina, ka pretēji prasītāju apgalvojumiem NOA izveides ekonomiskās loģikas vērtējums, ko Komisija šajā gadījumā veica, lai noteiktu pirms sadalīšanas piešķirtā atbalsta faktiskos saņēmējus, ir jānodala no pašas pārstrukturēšanas saderības ar kopējo tirgu vērtējuma (skat. šī sprieduma 99. punktu). Tas, ka Komisija nav veikusi šādu vērtējumu, līdz ar to nenozīmē, ka apstrīdētais lēmums nav pietiekami pamatots.

153 No tā izriet, ka pamati par acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pamatojuma trūkumu ir jānoraida kā nepamatoti.

2. Par NOA piešķirto atbalstu (apstrīdētā lēmuma 1. panta 1. punkts) (lietas T‑415/05 un T‑416/05)

154 Grieķijas Republika un NOA lūdz atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl Komisija tā 1. panta 1. punktā konstatē nelikumīga atbalsta piešķiršanu NOA tādas nomas maksas veidā par lidmašīnu apakšnomu, kas ir zemāka nekā nomas maksa, ko OA un Grieķijas Republika maksā saskaņā ar galvenajiem nomas līgumiem. Prasītājas šajā sakarā izvirza divus pamatus attiecīgi par EKL 87. panta 1. punkta pārkāpumu un par nepietiekamu pamatojumu vai pamatojuma trūkumu attiecībā uz EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas nosacījumiem, kas saistīti, pirmkārt, ar priekšrocību piešķiršanu, ņemot vērā privātā ieguldītāja kritēriju, un, otrkārt, OA strīdīgās rīcības attiecināmību uz Grieķijas Republiku.

155 Iesākumā prasītājas apstrīd to, ka Komisija ir ņēmusi vērā apgalvoto saimniecisko pēctecību starp OA un NOA attiecībā uz strīdīgo pasākumu kvalificēšanu.

a) Par apgalvotās saimnieciskās pēctecības starp OA un NOA attiecībā uz strīdīgo pasākumu kvalificēšanu ņemšanu vērā

Lietas dalībnieku argumenti

156 Grieķijas Republika un NOA sākotnēji apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā Komisija ir atsevišķi pārbaudījusi pasākumus OA un NOA labā. Savos iebildumu rakstos, pamatojoties uz apgalvoto saimniecisko pēctecību starp OA un NOA – kura, pēc Komisijas domām, nozīmējot to, ka pasākumi, kas veikti attiecībā uz NOA, nevar tikt vērtēti neatkarīgi attiecībā uz to kvalificēšanu par valsts atbalstu –, Komisija esot centusies apstrīdētā lēmuma nepilnīgo un kļūdaino pamatojumu aizstāt ar jaunu pamatojumu. Šis jaunais pamatojums tādējādi esot nepieņemams.

157 Turklāt pretrunas starp apstrīdēto lēmumu un Komisijas argumentāciju Vispārējā tiesā neļaujot saprast šī lēmuma pamatojumu. Tādējādi šīs pretrunas ietekmējot prasītāju tiesības uz aizstāvību, jo tām ir jāatspēko pārprotamas un pretrunīgas nostādnes.

158 Katrā ziņā Komisijas jaunā argumentācija neesot pamatota ne ar kādiem pierādījumiem, kas ļautu secināt, ka pastāv saimnieciskā pēctecība starp OA un NOA.

159 Šādos apstākļos Grieķijas Republika un NOA uzskata, ka strīdīgie pasākumi ir jāvērtē atsevišķi atkarībā no to attiecīgajiem saņēmējiem, nevis pamatojoties uz apgalvoto saimniecisko pēctecību starp OA un NOA.

160 Lietā T‑416/05 Komisija, ko atbalsta Aeroporia Aigaiou, kas pievienojas tās argumentiem, precizē, ka apstrīdētajā lēmumā tā individuāli pārbaudīja apspriežamos pasākumus, aplūkojot tos vispārējā OA pārstrukturēšanas kontekstā, kurā tie iekļaujas.

161 Tā norāda, ka Tiesa konstatēja saimniecisko pēctecību starp OA un NOA 2005. gada 12. maija spriedumā. Ar lidojumiem saistīto darbību jomas atdalīšana esot atbrīvojusi šo jomu no augstās nomas maksas, kas to nomāca. Līdz ar to NOA ar lidojumiem saistītās darbības esot subsidējusi OA, kuras deficītu galu galā sedza Grieķijas Republika, neiekasējot OA parādus valstij un papildinot īpašu kontu. Līdz ar to apspriežamie pasākumi esot jāvērtē šajā ekonomiskajā kontekstā.

162 It īpaši gan OA, gan NOA ilgstošās finanšu grūtības par spīti grupas formālajai pārveidošanai un 2002. gada 11. decembra lēmuma hronoloģiskais tuvums ļaujot uzskatīt, ka strīdīgie pasākumi ļauj šo pasākumu saņēmējiem turpināt darbību un atbilst tam pašam mērķim, kam iepriekšējais atbalsts.

163 Persona, kas iestājusies lietā, uzsver, ka strīdīgo pasākumu atbilstība privātā ieguldītāja kritērijam ir jāvērtē, ņemot vērā ieguldījuma atmaksāšanās termiņu. Līdz ar to esot jāņem vērā visa valsts atbalsta piešķiršanas vēsture Olympic Airways grupai.

Vispārējās tiesas vērtējums

164 Sākotnēji jāatgādina, ka Komisija apstrīdētajā lēmumā, pirmkārt, konstatē, ka pastāv saimnieciskā pēctecība starp OA un NOA pirms sadalīšanas piešķirtā atbalsta atgūšanas mērķiem (skat. šī sprieduma 68.–153. punktu), un, otrkārt, kvalificē par valsts atbalstu vairākus pasākumus NOA vai OA labā, Olympic Airways grupas pārveidošanas procesā pieņemot Likumu Nr. 3185/2003 tās privatizācijai.

165 Šie divi jautājumi ir pilnīgi nodalīti, kā tas izriet no iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem (skat. it īpaši šī sprieduma 99.–101. punktu). Secinājumi par to, vai saimnieciskās pēctecības starp OA un NOA dēļ NOA arī ir guvusi priekšrocības no atbalsta, kas piešķirts OA pirms sadalīšanas, un līdz ar to tai var piespriest to atmaksāt, tādējādi nav atbilstoši attiecībā uz tā atbalsta kvalificēšanu saskaņā ar EKL 87. panta 1. punktu, kas piešķirts tieši NOA pēc tās izveides.

166 Jautājums par jauno pasākumu NOA labā kvalificēšanu līdz ar to ir jānodala no jautājuma par atbalsta atgūšanu, kas vērtēts, piemēram, iepriekš minētajā spriedumā lietā Vācija/Komisija (71., 87. un 88. punkts), kurā Tiesa nosprieda, ka tikai tas vien, ka jaundibināta meitas sabiedrība ir turpinājusi tādas mātes sabiedrības darbību, attiecībā uz kuru ir uzsākta likvidācijas procedūra tiesā, nomājot šīs sabiedrības iekārtas, un ka Komisija apgalvoja, ka tā nav ieguvusi informāciju, kas ļautu novērtēt, vai nomas maksa ir atbilstoša tirgus nosacījumiem, neļauj noteikt, ka nomnieks ir guvis konkurētspējas priekšrocības, kas saistītas ar atbalstu, kurš piešķirts iznomātājam pirms nomnieka izveides.

167 Šajā gadījumā strīdīgie pasākumi NOA labā izpaužas kā zema nomas maksa, ko šis uzņēmums maksāja OA un Grieķijas Republikai par lidmašīnu apakšnomu. Komisija būtībā apgalvo, ka šo pasākumu konteksts, ko raksturo saimnieciskā pēctecība starp OA un NOA un finansiāls atbalsts, ko Grieķijas Republika piešķīra OA, lai nodrošinātu ar lidojumiem saistīto darbību turpināšanu, var tikt ņemts vērā, lai prezumētu, ka šie jaunie pasākumi NOA labā arī veido valsts atbalstu.

168 Šajā sakarā apstrīdētā lēmuma analīze rāda, ka Komisija veic individuālu analīzi, ņemot vērā EKL 87. panta piemērošanas nosacījumus, par vairākiem īpašiem pasākumiem OA vai NOA labā, kuru vidū ir tās nomas maksas lielums, ko NOA maksāja par lidmašīnu apakšnomu (apstrīdētā lēmuma 56., 57., 155.–161., 186., 188., 191. un 193. apsvērums). Tomēr no šī lēmuma izriet, ka katra apspriežamā pasākuma atsevišķā analīze ar mērķi tos kvalificēt neizbēgami iekļaujas Olympic Airways grupas pārveidošanas vispārējā kontekstā, kas izpaudās tā, ka tika atdalītas ar lidojumiem saistītās darbības un tās pārņēma jaunā sabiedrība NOA ar nosacījumiem, kas it īpaši noteikti ar Likumu Nr. 3185/2003. Ņemot vērā it īpaši Komisijas ekspertu secinājumus par 2003. gada decembrī veikto Olympic Airways grupas pārstrukturēšanu (apstrīdētā lēmuma 110.–126. apsvērums), Komisija analizē šīs pārstrukturēšanas raksturu, tomēr to pašu par sevi nekvalificējot par valsts atbalstu (apstrīdētā lēmuma 178.–183. apsvērums), kā iepriekš jau norādīts (skat. šī sprieduma 101. punktu).

169 Komisija tāpēc pamatoti apgalvo, ka no apstrīdētā lēmuma izriet, ka tā individuāli pārbaudīja strīdīgos pasākumus NOA labā (skat. it īpaši 186. un 188. apsvērumu), vienlaikus aplūkojot tos Olympic Airways grupas pārstrukturēšanas vispārējā kontekstā, kurā tie iekļaujas.

170 Šādos apstākļos pretēji prasītāju apgalvojumiem Komisijas argumentācija, saskaņā ar kuru ir jāņem vērā saimnieciskā pēctecība starp OA un NOA attiecībā uz strīdīgo pasākumu kvalificēšanu, ņemot vērā EKL 87. panta 1. punktu, neveido jaunu pamatojumu, kas paredzēts, lai ar to aizstātu apstrīdētā lēmuma pamatojumu. Tādējādi šādu argumentāciju nevar atzīt par nepieņemamu.

171 Turklāt jānorāda, ka pretēji prasītāju apgalvojumiem tas, ka Komisija ir ņēmusi vērā saimniecisko pēctecību starp OA un NOA, pats par sevi nav pretrunā strīdīgo pasākumu individuālai pārbaudei un nepadara apstrīdētā lēmuma pamatojumu nesaprotamu.

172 Turklāt attiecībā uz to, ka ir ņemta vērā saimnieciskā pēctecība starp OA un NOA, kvalificējot strīdīgos pasākumus, ņemot vērā EKL 87. panta nosacījumus, jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Komisijai vienmēr ir jāvērtē visa atbilstošā informācija par strīdīgo darījumu un tā konteksts, it īpaši piemērojot privātā ieguldītāja kritēriju (Pirmās instances tiesas 2003. gada 6. marta spriedums apvienotajās lietās T‑228/99 un T‑233/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale un Land Nordrhein-Westfalen/Komisija, Recueil, II‑435. lpp., 270. punkts; skat. arī Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. decembra spriedumu lietā T‑196/04 Ryanair/Komisija, Krājums, II‑3643. lpp., 59. punkts).

173 Šajā gadījumā no tā izriet, ka tas, ka Komisija ņēma vērā saimniecisko pēctecību starp OA un NOA, neatbrīvoja Komisiju no tās pienākuma, ņemot vērā visu atbilstošo informāciju, pārbaudīt, vai ir spēkā EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas nosacījumi.

174 Šajā gadījumā Komisija bija tiesīga ņemt vērā strīdīgo pasākumu kontekstu, ko raksturo, pirmkārt, tas, ka vecajai aviosabiedrībai OA piešķīra pārstrukturēšanas atbalstu un nelikumīgu atbalstu ar lidojumiem saistīto darbību turpināšanai, un, otrkārt, Olympic Airways grupas pārstrukturēšana 2003. gadā tās privatizācijai, kā arī starp OA un NOA pastāvošās saiknes raksturs. Tomēr Komisijai tikpat lielā mērā bija jāpārbauda, vai, ņemot vērā privātā ieguldītāja kritēriju, strīdīgie pasākumi atbilst parastiem komercdarījumiem tirgus ekonomikā un tādējādi ir atšķirīgi no iepriekš minētā nelikumīgā atbalsta (šajā ziņā skat. Pirmās instances tiesas 2002. gada 17. oktobra spriedumu lietā T‑98/00 Linde/Komisija, Recueil, II‑3961. lpp., 43.–54. punkts).

175 Šādos apstākļos secinājums par saimniecisko pēctecību starp OA un NOA neļauj prezumēt, ka, ņemot vērā, ka pēc sadalīšanas turpinājās abu šo sabiedrību ekonomiskās grūtības, jaunie pasākumi NOA labā, kas vērtēti apstrīdētajā lēmumā, veido loģisku turpinājumu iepriekš minētajam agrāk piešķirtajam atbalstam un līdz ar to arī ietilpst valsts atbalsta kategorijā.

176 Šajā sakarā Komisijas argumentācija, kas pamatota ar Pirmās instances tiesas 1998. gada 15. septembra spriedumu lietā T‑11/95 BP Chemicals/Komisija (Recueil, II‑3235. lpp., 171. un 176. punkts), nav atbalstāma. Pretēji šīs lietas apstākļiem, kuros apspriežamos pasākumus veidoja vairāki secīgi kapitālieguldījumi, ko īstenoja kāds publisks uzņēmums savai meitas sabiedrībai, jānorāda, ka šajā gadījumā apgalvotais atbalsts, ko OA un Grieķijas Republika piešķīra NOA tādas nomas maksas veidā par lidmašīnu apakšnomu, kas ir ievērojami zemāka nekā nomas maksa, ko OA un Grieķijas Republika maksā saskaņā ar galvenajiem nomas līgumiem, pēc sava priekšmeta un rakstura ir pilnīgi atšķirīgs no valsts atbalsta OA labā, kurš apspriests 2002. gada 11. decembra lēmumā un kuram nav nekāda sakara ar minēto atbalstu [NOA labā].

177 Turklāt īpaši ir jāuzsver, ka saskaņā ar iepriekš minēto spriedumu lietā BP Chemicals/Komisija (170. punkts) pat gadījumā, ja apspriežamais pasākums turpina tāda paša rakstura pasākumus, kas kvalificēti par valsts atbalstu, šis apstāklis a priori neizslēdz [iespēju], ka minētais pasākums atbilst privātā ieguldītāja kritērijam tirgus ekonomikā. Katrā ziņā Eiropas Savienības tiesai ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā atbilstošo informāciju, šo pasākumu var saprātīgi nodalīt no iepriekšējā atbalsta un attiecībā uz privātā ieguldītāja kritērija piemērošanu uzskatīt par autonomu atbalstu.

178 Šajā gadījumā Komisijai līdz ar to bija jāvērtē, vai apgalvotais atbalsts NOA labā atbilst EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas nosacījumiem, pamatojoties ne tikai uz to kontekstu, un it īpaši šo pasākumu hronoloģisko secību, attiecībā uz OA iepriekš piešķirto atbalstu, kā arī attiecīgo uzņēmumu ilgstošajām ekonomiskajām grūtībām, bet uz visiem atbilstīgajiem faktiskajiem un tiesību apstākļiem.

b) Par privātā ieguldītāja kritēriju





Lietas dalībnieku argumenti

179 Grieķijas Republika un NOA min, pirmkārt, acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz privātā ieguldītāja kritērija piemērošanu un, otrkārt, apstrīdētā lēmuma pamatojuma trūkumu šajā jautājumā.

180 Attiecībā uz acīmredzamo kļūdu vērtējumā Grieķijas Republika un NOA norāda, ka lidmašīnu apakšnoma par tādu nomas maksu, kas ir zemāka nekā nomas maksa par galveno nomu, nepiešķīra NOA nevienu tādu priekšrocību, ko šī sabiedrība nebūtu guvusi parastos tirgus apstākļos.

181 Šajā gadījumā OA rīcība esot bijusi atbilstoša privāta tirgus dalībnieka rīcībai, kurš – saskaroties ar nomas maksas strauju krišanu sakarā ar krīzi starptautiskajā aviotransporta tirgū pēc 2001. gada 11. septembra notikumiem un būdams spiests maksāt tādu nomas maksu, kas noteikta galvenajos nomas līgumos, pat gadījumā, ja tas vienpusēji lauztu šos līgumus, – būtu samazinājis radušos zaudējumus par apmēram 50 %, piekrītot izīrēt savas lidmašīnas par tādu nomas maksu, kas ir zemāka nekā tā, ko tas maksā saskaņā ar galvenajiem nomas