20.

Līgumslēdzēja iestāde apstiprināja KK iesniegto grozīto piedāvājumu. Esaprojekt vēlreiz to pārsūdzēja, sūdzību pret Województwo Łódzkie (turpmāk tekstā – “atbildētāja pamatlietā”) iesniedzot Krajowa Izba Odwoławcza (Valsts Pārsūdzības padome, Polija). Šādos apstākļos minētā tiesa nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “Pirmais jautājums: Vai [Direktīvas 2004/18] 51. pants, skatīts kopā ar 2. pantā noteikto vienlīdzīgas un nediskriminējošas attieksmes pret komersantiem principu, kā arī pārskatāmības principu, atļauj komersantam dokumentu izskaidrošanas vai papildināšanas ietvaros norādīt citus izpildītus līgumus (tas ir, izpildītas piegādes), nekā tas bija norādījis piegāžu sarakstā, kas pievienots piedāvājumam, un, it īpaši, vai tas var norādīt uz citas juridiskās personas izpildītiem līgumiem, ja tas piedāvājumā nav norādījis, ka tā rīcībā ir tās [šīs juridiskās personas] resursi? Otrais jautājums: Vai Tiesas 2013. gada 10. oktobra sprieduma lietā Manova (C‑336/12, EU:C:2013:647), no kura izriet, ka “vienlīdzīgas attieksmes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj, ka līgumslēdzēja iestāde pēc pieteikuma dalībai publiskā iepirkuma procedūrā iesniegšanas termiņa beigām prasa pretendentam iesniegt tā situāciju raksturojošus dokumentus, kā, piemēram, publicētu bilanci, kuras pastāvēšana pirms pieteikuma iesniegšanas termiņa beigām var tikt objektīvi pārbaudīta, ciktāl minētās procedūras dokumentos nav skaidri prasīts, ka ir jānosūta iztrūkstošie dokumenti vai informācija, citādi pieteikums netiks pieņemts izskatīšanai”, gaismā [Direktīvas 2004/18] 51. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dokumentu papildināšana ir iespējama tikai attiecībā uz dokumentiem, attiecībā uz kuriem var tikt objektīvi konstatēts, vai tie ir pastāvējuši pirms piedāvājumu vai pieteikumu dalībai procedūrā iesniegšanas termiņa beigām, vai arī, ka Tiesa ir noteikusi tikai vienu no iespējām un dokumentus ir iespējams papildināt arī citos gadījumos, piemēram, pievienojot dokumentus, kas nav pastāvējuši pirms šī termiņa, bet ar kuriem objektīvi var tikt pierādīta nosacījuma izpilde? Trešais jautājums: Ja atbildē uz otro jautājumu tiek noteikts, ka var tikt iesniegti arī citi dokumenti, nekā norādīts spriedumā lietā C‑336/12 Manova, vai komersanta, apakšuzņēmēja vai citas juridiskās personas, uz kuru resursiem atsaucas komersants, iesniegtie dokumenti var tikt papildināti gadījumā, kad tie nav iesniegti reizē ar piedāvājumu? Ceturtais jautājums: Vai [Direktīvas 2004/18] 44. pantā, skatītā kopā ar tās 48. panta 2. punkta a) apakšpunktu, kā arī ar tās 2. pantā noteikto vienlīdzīgas attieksmes pret komersantiem principu, ir atļauta šāda citu juridisko personu resursu izmantošana, kas minēta 48. panta 3. punktā, kad tiek apvienotas tādu divu juridisko personu zināšanas un pieredze, kam atsevišķi nav līgumslēdzējas iestādes prasīto zināšanu un pieredzes, gadījumā, kad šī pieredze nav dalāma (tas ir, komersantam pilnībā ir jāizpilda piedalīšanās procedūrā nosacījums), kā arī līguma izpilde nav dalāma (veido vienotu veselumu)? Piektais jautājums: Vai [Direktīvas 2004/18] 44. pantā, skatītā kopā ar 48. panta 2. punkta a) apakšpunktu, kā arī ar 2. pantā norādīto vienlīdzīgas attieksmes pret komersantiem principu, ir atļauta šāda atsaukšanās uz komersantu grupas pieredzi, proti, ka komersants, kas izpilda līgumu komersantu grupas ietvaros, var atsaukties uz šīs grupas izpildītajiem līgumiem, neatkarīgi no tā, kāda bijusi tā līdzdalība šī līguma izpildē, vai arī var atsaukties tikai uz savu paša faktiski iegūto pieredzi, ko tas ieguvis, izpildot attiecīgo līguma daļu, kas tam tikusi piešķirta grupas ietvaros? Sestais jautājums: Vai [Direktīvas 2004/18] 45. panta 2. punkta g) apakšpunkts, kurā ir noteikts, ka no procedūras var tikt izslēgts komersants, kas vainojams nopietnā sniegtās informācijas sagrozīšanā vai nav sniedzis šādu informāciju, var tikt interpretēts tādējādi, ka no procedūras tiek izslēgts komersants, kas ir iesniedzis nepatiesu informāciju, kura ietekmējusi vai varēja ietekmēt procedūras rezultātu, pieņemot, ka sagrozīšanā ir vainojams tieši tas, ka līgumslēdzēja iestādei ir iesniegta informācija, kas neatbilst faktiskajai situācijai, bet kas ietekmē līgumslēdzējas iestādes lēmumu attiecībā uz komersanta izslēgšanu (un viņa piedāvājuma noraidīšanu), neatkarīgi no tā, vai komersants to ir darījis ar nodomu un mērķtiecīgi vai arī bez nodoma, aiz neuzmanības, aiz nolaidības vai vajadzīgās rūpības trūkuma? Vai par “vainojamu nopietnā sniegtās informācijas sagrozīšanā vai [..] šādas informācijas [nesniegšanā]” [sic] var tikt atzīts tikai komersants, kas ir sniedzis nepatiesu informāciju (neatbilstošu faktiskajiem apstākļiem), vai arī komersants, kas ir sniedzis patiesu informāciju, bet sniedzis to tā, ka līgumslēdzējai iestādei ir radusies pārliecība, ka komersants atbilst tās noteiktajām prasībām, lai gan tas tām neatbilst? Septītais jautājums: Vai [Direktīvas 2004/18] 44. pantā saistībā ar 48. panta 2. punkta a) apakšpunktu, kā arī 2. pantā norādīto vienlīdzīgas attieksmes pret komersantiem principu ir ļauts komersantam atsaukties uz savu pieredzi tādējādi, ka komersants atsaucas tostarp uz diviem vai vairāk līgumiem kopumā kā uz vienu publisku līgumu, lai gan līgumslēdzēja iestāde ne paziņojumā par līgumu, ne iepirkuma procedūras specifikācijās nav norādījusi uz šādu iespēju?