CIVILDIENESTA TIESAS RĪKOJUMS (otrā palāta)

2008. gada 26. jūnijā

Lieta F‑108/07

Bart Nijs

pret

Eiropas Kopienu Revīzijas palātu

Civildienests – Ierēdņi – Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Kopsavilkums par prasības pieteikumā izvirzītajiem pamatiem – Iepriekšējas sūdzības neesamība – Acīmredzama nepieņemamība

Priekšmets: Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru B. Nijss [B. Nijs] lūdz atcelt Revīzijas palātas lēmumu uz sešiem gadiem, sākot no 2007. gada 1. jūlija, atjaunot Revīzijas palātas ģenerālsekretāra pilnvaras un, pakārtoti, minētā ģenerālsekretāra kā iecēlējinstitūcijas 2006. gada 8. decembra lēmumu viņu nepaaugstināt amatā 2004. gada paaugstināšanas amatā ietvaros, kas tika pieņemts pēc tam, kad Pirmās instances tiesa bija taisījusi 2006. gada 3. oktobra spriedumu lietā T‑171/05 Nijs/Revīzijas palāta (Krājums‑CDL, I‑A‑2‑195. un II‑A‑2‑999. lpp.), kā arī iecēlējinstitūcijas 2007. gada 12. jūlija lēmumu, ar ko ir noraidīta viņa sūdzība.

Nolēmums: Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu. Prasītājs atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

1. Tiesvedība – Prasības pieņemamība – Novērtējums, ņemot vērā prasības pieteikuma iesniegšanas brīdī spēkā esošos noteikumus

(Civildienesta tiesas Reglamenta 76. pants)

2. Tiesvedība – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Formas prasības

(Tiesas Statūtu 19. panta trešā daļa un I pielikuma 7. panta 1. un 3. punkts; Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

1. Kaut arī Civildienesta tiesas Reglamenta 76. pantā paredzētais noteikums, saskaņā ar kuru Civildienesta tiesa ar rīkojumu var noraidīt prasību, kas šķiet acīmredzami noraidāma, ir procesuāls noteikums, kas kā tāds kopš tā stāšanās spēkā ir piemērojams visiem strīdiem, kuri tiek izskatīti Civildienesta tiesā, tas neattiecas uz noteikumiem, pamatojoties uz kuriem Civildienesta tiesa saskaņā ar šo pantu prasību var uzskatīt par acīmredzami nepieņemamu un kuri var būt tikai tie, kas piemērojami prasības iesniegšanas dienā.

(skat. 25. punktu)

Atsauce:

Civildienesta tiesa: 2007. gada 11. decembris, F‑60/07 Martin Bermejo/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 25. punkts.

2. Saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunktu pieteikumā par lietas ierosināšanu ir jānorāda strīda priekšmets un jāiekļauj kopsavilkums par izvirzītajiem pamatiem. Šai informācijai ir jābūt pietiekami skaidrai un precīzai, lai atbildētājs varētu sagatavot savu aizstāvību un Civildienesta tiesa varētu lemt par prasību – attiecīgā gadījumā – bez papildu informācijas. Lai nodrošinātu tiesisko drošību un pareizu tiesvedību un lai prasība būtu pieņemama, būtiskiem faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem, ar kuriem tā ir pamatota, vismaz koncentrētā, bet loģiskā un saprotamā veidā ir jāizriet no paša prasības pieteikuma teksta.

Tas tā vēl jo vairāk ir tāpēc, ka saskaņā ar Tiesas Statūtu I pielikuma 7. panta 3. punktu tiesvedības Civildienesta tiesā rakstiskā daļa principā sastāv tikai no vienas procesuālo rakstu apmaiņas reizes, ja vien Civildienesta tiesa nepieņem pretēju lēmumu. Turklāt saskaņā ar minēto Statūtu 19. panta trešo daļu, kas ir piemērojama tiesvedībai Civildienesta tiesā atbilstoši to pašu Statūtu I pielikuma 7. panta 1. punktam, ierēdni ir jāpārstāv advokātam. Advokāta kā ar tiesu varu saistīta darbinieka pamatuzdevums ir tieši prasības pieteikumā izklāstītos prasījumus pamatot ar pietiekami saprotamu un loģisku juridisku argumentāciju, tieši ņemot vērā, ka tiesvedības rakstiskā daļa Civildienesta tiesā principā sastāv tikai no vienas procesuālo rakstu apmaiņas reizes.

Prasībām par skaidrību un precizitāti neatbilst prasības pieteikums, kurā fakti ir izklāstīti neskaidri un juceklīgi, kā rezultātā lasītājs nevar tos pienācīgi sasaistīt ar prasības pieteikumā norādītu prasījumu vai kādu no tā pamatojumam izvirzītajiem pamatiem.

(skat. 28.–31. punktu)

Atsauces:

Pirmās instances tiesa: 1993. gada 28. aprīlis, T‑85/92 De Hoe/Komisija, Recueil, II‑523. lpp., 20. punkts; 1999. gada 21. maijs, T‑154/98 AsiaMotorFrance u.c./Komisija, Recueil, II‑1703. lpp., 42. punkts; 1999. gada 15. jūnijs, T‑277/97 IsmeriEuropa/Revīzijas palāta, Recueil, II‑1825. lpp., 29. punkts.