ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 52/21

Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 19. decembra spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — BDV Hungary Trading Kft (likvidācijas procesā)/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

(Lieta C-563/12) (1)

(PVN - Direktīva 2006/112/EK - 146. pants - Eksporta atbrīvojumi - 131. pants - Dalībvalstu pieņemti nosacījumi - Valsts tiesību akti, kuros noteikts, ka eksportējamas preces no Eiropas Savienības muitas teritorijas ir jāizved noteiktajā 90 dienu termiņā pēc to piegādes)

2014/C 52/35

Tiesvedības valoda — ungāru

Iesniedzējtiesa

Kúria

Pamatlietas puses

Prasītāja: BDV Hungary Trading Kft (likvidācijas procesā)

Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kúria — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 15. panta un Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 131., 146. un 273. panta interpretācija — Eksporta atbrīvojumi no nodokļa — Sabiedrība, kas nodarbojas ar pārtikas konservu ražošanu un tirdzniecību un pārdod preces pircējam tirgošanai trešajās valstīs — Valsts tiesību akti, kuros tiesības saņemt atbrīvojumu no PVN attiecībā uz preču pārdošanu eksportam ārpus Savienības tiek pakārtotas nosacījumam, ka no pārdošanas brīža līdz dienai, kad preces tiek izvestas no valsts teritorijas, paiet ne vairāk kā 90 dienas

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 146. panta 1. punkts un 131. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru, veicot piegādi eksportam, preces, kuras paredzēts eksportēt ārpus Eiropas Savienības, ir jāizved no Eiropas Savienības teritorijas trīs mēnešu vai 90 dienu laikā pēc piegādes datuma, jo šī termiņa pārsniegšanas pašas par sevi sekas ir tādas, ka nodokļu maksātājs vairs nevar izmantot atbrīvojumu no nodokļa par šo piegādi.

(1) OV C 114, 20.4.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 52/17

Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums (Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás SA/Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

(Lieta C-425/12) (1)

(Publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē - Direktīva 93/38/EEK - Transponēšanas valsts tiesībās neesamība - Valsts iespēja atsaukties uz šo direktīvu attiecībās ar subjektu, kurš ir sabiedrisko pakalpojumu koncesionārs, šim tiesību aktam neesot transponētam valsts tiesībās)

2014/C 52/28

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

Pamatlietas puses

Prasītāja: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás SA

Atbildētāja: Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugāle — Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/38/EEK, ar ko koordinē līgumu piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 199, 84. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/4/EK (OV L 101, 1. lpp.), 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta, 4. panta 1. punkta un 14. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punkta interpretācija — Tieša iedarbība — Valsts iespēja atsaukties uz minēto direktīvu attiecībās ar subjektu, kurš ir sabiedrisko pakalpojumu koncesionārs, šim tiesību aktam neesot transponētam valsts tiesībās

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/38/EEK, ar ko koordinē līgumu piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/4/EK, 4. panta 1. punkts, 14. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punkts un 15. pants ir jāinterpretē kā tādi, uz kuriem nevar atsaukties, vēršoties pret privātu uzņēmumu, pamatojoties vienīgi uz to, ka tam piemīt ekskluzīva sabiedrisko pakalpojumu koncesionāra statuss, kas ietilpst šīs direktīvas personīgās piemērošanas jomā laikā, kad minētā direktīva vēl nav transponēta šīs dalībvalsts tiesību sistēmā.

Tādam uzņēmumam, kuram saskaņā ar valsts iestādes izdotu tiesību aktu un tās pārraudzībā bija uzdots veikt sabiedrisko pakalpojumu nodrošināšanu un kuram šī mērķa īstenošanai ir pilnvaras, kas ir plašākas nekā noteikumi, kuri ir piemērojami attiecībās starp privātpersonām, ir pienākums ievērot Direktīvas 93/38, kas grozīta ar Direktīvu 98/4, noteikumus, un tādējādi dalībvalsts iestādes var pret to vērsties, atsaucoties uz šīm normām.

(1) OV C 389, 15.12.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 52/12

Tiesas (virspalāta) 2013. gada 19. decembra spriedums — Telefónica SA/Eiropas Komisija

(Lieta C-274/12 P) (1)

(Apelācija - Prasība atcelt tiesību aktu - LESD 263. panta ceturtā daļa - Tiesības celt prasību - Prasības tiesība - Fiziskas vai juridiskas personas - Tiesību akts, kas šīs personas skar individuāli - Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Lēmums, ar kuru valsts atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

2014/C 52/19

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Telefónica SA (pārstāvji — J. Ruiz Calzado un J. Domínguez Pérez, abogados, kā arī M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Němečková un C. Urraca Caviedes)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 21. marta rīkojumu lietā T-228/10 Telefónica/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa kā nepieņemamu noraidīja prasību atcelt Komisijas 2009. gada 28. oktobra Lēmuma 2011/5/EK par nemateriālās vērtības norakstīšanu nodokļu vajadzībām saistībā ar kapitāla daļu iegādi ārvalstīs C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), ko īstenojusi Spānija (OV 2011, L 7, 48. lpp.), 1. panta 1. punktu

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Telefónica SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 227, 28.7.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 52/16

Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Lieta C-362/12) (1)

(Tiesību aizsardzība tiesā - Efektivitātes princips - Tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi - Nepamatoti samaksāto maksājumu atmaksāšana - Tiesību aizsardzības līdzekļi - Valsts tiesību akti - Tiesību aizsardzības līdzekļu noilguma termiņa saīsināšana, ko piemēro ar atpakaļejošu spēku un bez pārejas režīma)

2014/C 52/26

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court of the United Kingdom

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

Atbildētāji: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supreme Court of the United Kingdom — LESD 49. un 63. panta interpretācija — Valsts nodokļi, kas ir pretrunā Kopienu tiesībām — Nepamatoti samaksātu summu atgūšana — Divu alternatīvu tiesību aizsardzības līdzekļu līdzpastāvēšana valsts tiesībās, kas ir pieejami nodokļu maksātājiem, lai pieprasītu samaksāto nodokļu atmaksu, un no kuriem vienā ir ilgāks pieteikuma iesniegšanas laiks nekā otrajā — Valsts tiesību akti, ar kuriem ar atpakaļ ejošu spēku ir saīsināts garākais termiņš — Saderība ar efektivitātes, tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principiem

Rezolutīvā daļa:

1) situācijā, kad nodokļu maksātājiem saskaņā ar valsts tiesībām ir izvēle starp diviem iespējamiem tiesību aizsardzības līdzekļiem jautājumā par nodokļa, kas iekasēts, pārkāpjot Savienības tiesības, atgūšanu, no kuriem vienam ir garāks noilguma termiņš, efektivitātes, tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi nepieļauj to, ka bez brīdinājuma un ar atpakaļejošu spēku ar valsts tiesību aktiem šis noilguma termiņš tiek saīsināts;

2) apstāklis, ka brīdī, kad nodokļu maksātājs cēla savu prasību, zemākas instances tiesa tikai nesen bija atzinusi iespēju izmantot tiesību aizsardzības līdzekli ar garāku noilguma termiņu un pēdējās instances tiesa to apstiprināja vēlāk, nekādā veidā neietekmē uz pirmo jautājumu sniegto atbildi.

(1) OV C 311, 13.10.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 45/10

Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 28. novembra spriedums (Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Maria Albertina Gomes Viana Novo u.c./Fundo de Garantia Salarial IP

(Lieta C-309/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 80/987/EEK - Direktīva 2002/74/EK - Darbinieku aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā - Garantijas iestādes - Garantijas iestāžu samaksas pienākuma ierobežošana - Algas prasījumi, kuri ir radušies vairāk nekā sešus mēnešus pirms prasības celšanas tiesā par darba devēja maksātnespējas konstatēšanu)

2014/C 45/18

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Central Administrativo Norte

Pamatlietas puses

Prasītāji: Maria Albertina Gomes Viana Novo, Ezequiel Martins Dias, Gabriel Inácio da Silva Fontes, Marcelino Jorge dos Santos Simões, Manuel Dourado Eusébio, Alberto Martins Mineiro, Armindo Gomes de Faria, José Fontes Cambas, Alberto Martins do Alto, José Manuel Silva Correia, Marilde Marisa Moreira Marques Moita, José Rodrigues Salgado Almeida, Carlos Manuel Sousa Oliveira, Manuel da Costa Moreira, Paulo da Costa Moreira, José Manuel Serra da Fonseca, Ademar Daniel Lourenço Dias, Ana Mafalda Azevedo Martins Ferreira

Atbildētājs: Fundo de Garantia Salarial IP

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Central Administrativo do Norte — Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīvas 80/987/EEK par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (OV L 283, 23. lpp.) 4. un 10. panta interpretācija — Garantijas iestāžu samaksas pienākuma ierobežošana — Valsts tiesiskais regulējums, kurā noteikts, ka minētais pienākums attiecas tikai uz to parādu samaksu, kuri ir radušies sešu mēnešu laikā pirms prasības celšanas tiesā par darba devēja maksātnespējas konstatēšanu — Šī ierobežojuma piemērošana gadījumā, kad prasība ir celta darba tiesā, lūdzot noteikt nesamaksāto parādu summu sešu mēnešu laikā pēc šo parādu rašanās

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīva 80/987/EEK par darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/74/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj valsts tiesisko regulējumu, kas negarantē algas prasījumus, kuri ir radušies vairāk nekā sešus mēnešus pirms prasības celšanas tiesā par darba devēja maksātnespējas konstatēšanu, pat ja pirms šī laika posma sākuma darbinieki pret viņu darba devēju ir uzsākuši tiesvedību par prasījumu apmēra noteikšanu un to piespiedu piedziņu.

(1) OV C 287, 22.09.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 45/13

Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau/Hauptzollamt Duisburg

(Lieta C-450/12) (1)

(Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - Pozīcijas 7307 un 7321 - Krāsns cauruļu komplekti - Jēdzieni krāšņu “daļas” un “savienotājelementi caurulēm”)

2014/C 45/22

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Düsseldorf

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau

Atbildētāja: Hauptzollamt Duisburg

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Düsseldorf — Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2008. gada 19. septembra Regulu (EK) Nr. 1031/2008 (OV L 291, 1. lpp.), I pielikuma interpretācija — Pozīcijas 7307 un 7321 interpretācija — Krāsns cauruļu klasifikācija

Rezolutīvā daļa:

Kombinētā nomenklatūra, kas ir ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2008. gada 19. septembra Regulu (EK) Nr. 1031/2008, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds krāsns cauruļu komplekts kā tas, uz kuru attiecas pamatlieta, krāsns cauruļu komplekts, kas sastāv no 90° tērauda caurules leņķa gabala, kura ārējais diametrs ir 154 mm un apkārtmērs — 495 × 595 mm, kurš ir pārklāts ar karstumizturīgu lakas pārklājumu un kuram ir noslēgvāks, lai pieļautu tā iztīrīšanu no iekšpuses, no dūmvada pārejas un piemērotas diafragmas, ir jāklasificē minētās kombinētās nomenklatūras pozīcijā 7321 kā krāsns tērauda daļa.

(1) OV C 389, 15.12.2012.
2)

nodokļu maksātājs atbilstoši Direktīvas 2006/112 168. pantam vai to transponējošam valsts tiesību noteikumam nevar atsaukties uz tiesībām atskaitīt priekšnodoklī samaksāto pievienotās vērtības nodokli, ja, ņemot vērā atbrīvojumu no nodokļa, kas valsts tiesībās paredzēts, pārkāpjot šīs direktīvas 132. panta 1. punkta i) apakšpunktu, tā vēlāk sniegtie izglītības pakalpojumi netiek aplikti ar pievienotās vērtības nodokli. Šis nodokļu maksātājs tomēr var atsaukties uz minētā atbrīvojuma nesaderību ar Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunktu, lai šis noteikums tam netiktu piemērots, ja, pat ņemot vērā rīcības brīvību, kas ar šo noteikumu ir piešķirta dalībvalstīm, minēto nodokļu maksātāju objektīvi nevar uzskatīt par organizāciju, kurai ir publisko tiesību izglītības iestādei līdzīgi mērķi minētā noteikuma izpratnē, kas ir jāizvērtē valsts tiesai. Šajā pēdējā minētajā gadījumā šī nodokļu maksātāja sniegtie izglītības pakalpojumi tiks aplikti ar pievienotās vērtības nodokli un tas līdz ar to varēs izmantot tiesības veikt priekšnodoklī samaksātā pievienotās vērtības nodokļa atskaitījumu.
1)

noteiktajā termiņā neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai no uzņēmumiem Portovesme Srl un Eurallumina SpA atgūtu valsts atbalstu, kas Komisijas 2011. gada 23. februāra Lēmuma 2011/746/ES par Itālijas piešķirto valsts atbalstu uzņēmumiem Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA un Syndial SpA (valsts atbalsta pasākumi C 38/B/04 (ex NN 58/04) un C 13/06 (ex N 587/05) 2. pantā atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu, Itālijas Republika nav izpildījusi šī lēmuma 3. un 4. pantā paredzētos pienākumus;
3)

Direktīvas 2004/83 10. panta 1. punkta d) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar tās 2. panta c) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka no tā piemērošanas jomas ir izslēgtas tikai homoseksuālas darbības, kas saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem tiek uzskatītas par noziedzīgām. Izvērtējot pieteikumu par bēgļa statusa piešķiršanu, valsts iestādes nevar saprātīgi sagaidīt, ka, lai izvairītos no vajāšanas, patvēruma meklētājs savā izcelsmes valstī slēpj savu homoseksuālo orientāciju vai pauž savu seksuālo orientāciju atturīgi.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 39/4

Tiesas (virspalāta) 2013. gada 19. novembra spriedums — Eiropas Savienības Padome/Eiropas Komisija

(Lieta C-66/12) (1)

(Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija - Civildienesta noteikumi - Prasība atcelt tiesību aktu - Paziņojums COM(2011) 829, galīgā redakcija - Priekšlikums COM(2011) 820, galīgā redakcija - Prasība sakarā ar bezdarbību - Priekšlikuma iesniegšana, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantu - Komisijas atturēšanās - Prasības priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

2014/C 39/06

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un J. Herrmann)

Personas, kas iestājušās lietā prasītājas atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, D. Hadroušek un J. Vláčil), Dānijas Karaliste (pārstāvji — V. Pasternak Jørgensen un M. C. Thorning), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze un N. Graf Vitzthum), Īrija (pārstāvji — E. Creedon, kam palīdz C. Toland, BL, un A. Joyce, solicitor), Spānijas Karaliste (pārstāvji — N. Díaz Abad un S. Centeno Huerta), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues, D. Colas un J.-S. Pilczer), Latvijas Republika (pārstāvji — I. Kalniņš un A. Nikolajeva), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels un M. Bulterman) un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — E. Jenkinson un J. Beeko, kam palīdz R. Palmer, barrister)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, D. Martin un J.-P. Keppenne)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji — A. Neergaard un S. Seyr)

Priekšmets

Prasība atcelt tiesību aktu — Komisijas 2011. gada 24. novembra paziņojums COM(2011) 829, galīgā redakcija, par atteikšanos iesniegt priekšlikumus, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantā ietverto “izņēmuma klauzulu” — Komisijas priekšlikums Padomes regulai, ar ko no 2011. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām — Prasība sakarā ar bezdarbību — Komisijas nelikumīga atturēšanās iesniegt priekšlikumus, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantu

Rezolutīvā daļa:

1) izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

2) Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Īrija, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Latvijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome, kā arī Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz paši.

(1) OV C 118, 21.4.2012.
1)

Asociācijas padomes, kas tika izveidota ar Eiropas Ekonomikas Kopienas un Turcijas Asociācijas līgumu, ko 1963. gada 12. septembrī Ankarā Turcijas Republikā parakstīja Turcijas Republika, no vienas puses, un EEK dalībvalstis un Kopiena, no otras puses, un kas EEK vārdā tika noslēgts, atzīts un apstiprināts ar Padomes 1963. gada 23. decembra Lēmumu Nr. 64/732/EEK, 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas izveidi 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds uzņēmējas dalībvalsts pasākums, ar kuru tiek definēti Turcijas pilsoņu stāvokļa likumības kritēriji, pieņemot vai grozot šo pilsoņu ieceļošanas un vajadzības gadījumā nodarbinātības tās teritorijā materiāltiesiskos un/vai procesuālos nosacījumus, ja šie nosacījumi ir jauns Turcijas darba ņēmēju brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanas ierobežojums šajā pantā noteiktās “atturēšanas no jebkādas darbības” klauzulas izpratnē, tikai tas, ka pasākuma mērķis ir novērst nelikumīgu ieceļošanu un uzturēšanos pirms uzturēšanās atļaujas pieteikuma iesniegšanas, neļauj izslēgt šīs klauzulas piemērošanu;
2)

Direktīvas 85/337, kas grozīta ar Direktīvu 2003/35, 10.a pants ir interpretējams tādējādi, ka tas ir pret to, ka dalībvalstis ierobežo šī panta transponējošo tiesību normu piemērojamību tikai ar gadījumu, kurā lēmuma likumība tiek apstrīdēta sakarā ar to, ka vides novērtējums nav veikts, neattiecinot to uz gadījumu, kurā novērtējums ir veikts, bet tas ir prettiesisks;
1)

noteiktajā termiņā neveicot visus vajadzīgos pasākumus, lai no atbalsta saņēmēja atgūtu valsts atbalstu, kas atzīts par prettiesisku un nesaderīgu ar kopējo tirgu atbilstīgi Komisijas 2009. gada 19. novembra Lēmuma C(2009) 8112, galīgā redakcija, par valsts atbalstu C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) un C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), ko Itālijas Republika piešķīrusi uzņēmumam Alcoa Trasformazioni srl, 1. pantam, Itālijas Republika nav izpildījusi šī lēmuma 2. un 3. pantā paredzētos pienākumus;
1)

Savienības tiesības, kuras it īpaši izriet no Padomes 1977. gada 19. decembra Direktīvas 77/799/EEK par dalībvalstu kompetento iestāžu savstarpēju palīdzību attiecībā uz tiešo nodokļu un apdrošināšanas prēmiju aplikšanu ar nodokļiem, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/98/EK, un pamattiesībām tikt uzklausītam, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās dalībvalsts nodokļa maksātājam nepiešķir nedz tiesības tikt informētam par šīs valsts citai dalībvalstij nosūtīto palīdzības lūgumu, lai it īpaši pārbaudītu šī nodokļa maksātāja ienākuma nodokļa deklarācijā sniegto informāciju, nedz tiesības piedalīties šī lūguma, kas nosūtīts dalībvalstij, kura saņēmusi lūgumu, formulēšanā, nedz arī tiesības piedalīties šīs pēdējās minētās valsts organizētajā liecinieku nopratināšanā;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 344/34

Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 3. oktobra spriedums (Cour de cassation (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — État belge/GIMLE SA

(Lieta C-322/12) (1)

(Ceturtā direktīva 78/660/EEK - 2. panta 3. punkts - Skaidra un patiesa priekšstata princips - 2. panta 5. punkts - Pienākums piemērot atkāpi - 32. pants - Uz sākotnējām izmaksām balstīta novērtēšanas metode - Par patieso vērtību acīmredzami mazāka iegādes cena)

2013/C 344/58

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: État belge

Atbildētāja: GIMLE SA

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation (Beļģija) — Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtās direktīvas 78/660/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (OV L 222, 11. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 17. nod., 1. sēj., 21. lpp.), 2. panta 3., 4. un 5. punkta interpretācija — Noteiktu veidu sabiedrību gada pārskati — Skaidra un patiesa priekšstata princips — Mantas iegādes cena, kas neatbilst tās patiesajai vērtībai un sniedz nepatiesu priekšstatu par uzņēmuma mantisko stāvokli — Pienākums atkāpties no principa, ka aktīvi ir iegrāmatojami atbilstoši to iegādes cenai, un aktīvus uzreiz iegrāmatot atbilstoši to tālākpārdošanas vērtībai

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtās direktīvas 78/660/EEK, kas pamatojas uz [EKL 44. panta 2. punkta] g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 2. panta 3.–5. punktā noteiktais skaidra un patiesa priekšstata princips neļauj no minētās direktīvas 32. pantā rodamā principa, ka aktīvu novērtēšana veicama, balstoties uz to iegādes cenu vai ražošanas pašizmaksu, atkāpties par labu novērtēšanai to patiesajā vērtībā gadījumā, kad šo aktīvu iegādes cena vai ražošanas pašizmaksa ir acīmredzami mazāka par to patieso vērtību.

(1) OV C 287, 22.9.2012.