ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
18

Ar 2015. gada 7. septembra lēmumu nodokļu iestāde konstatēja, ka attiecīgajām precēm to ievešanas brīdī nebija mazumtirdzniecības komplekta pazīmju, kas liecinātu par komplekta kā vienas vienības esamību. Šī iestāde no tā secināja, ka šīs preces nevar klasificēt KN apakšpozīcijā 441820 un līdz ar to tās jāklasificē atsevišķi – KN apakšpozīcijās 44111390 un 44111490 kā “kokšķiedru plātnes ar vidēju blīvumu (MDF)”, ar 7 % ievedmuitas nodokļa likmi, un apakšpozīcijā 44129985 kā “saplāksnis, finierētas plātnes un tamlīdzīgi laminēti koksnes materiāli”, ar 10 % ievedmuitas nodokļa likmi .
19

Par nodokļa maksājuma apmēra precizēšanu, kas tika veikta pēc šīs nodokļu revīzijas, DSR cēla prasību Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portu Administratīvā un nodokļu lietu tiesa, Portugāle), kura to apmierināja ar 2017. gada 16. oktobra spriedumu. Šajā ziņā šī tiesa tostarp uzskatīja, ka lifti ir neatņemama to ēku sastāvdaļa, kurās tie ir uzstādīti, un ka līdz ar to samazinātas PVN likmes piemērošana šādu liftu remonta un apkopes pakalpojumiem nav izslēgta – ar nosacījumu, ka šie pakalpojumi tiek veikti atbilstoši uzņēmuma līgumam un ka šī likme tiek piemērota tikai darbaspēkam.
12

Šā pamatlēmuma 28. pantā “Nodošana vai vēlāka izdošana” ir noteikts: “1. Katra dalībvalsts var paziņot Padomes ģenerālsekretariātam, ka tās attiecībās ar citām dalībvalstīm, kas veikušas tādu pašu paziņojumu, uzskata, ka ir dota piekrišana personas nodošanai dalībvalstij, kas nav izpildes dalībvalsts, pamatojoties uz Eiropas apcietināšanas orderi, kas izsniegts par nodarījumu, kas izdarīts pirms tās nodošanas, ja vien īpašā gadījumā izpildes tiesu iestāde neparedz citādi tās lēmumā par nodošanu. 2. Katrā gadījumā personu, kas nodota izsniegšanas dalībvalstij, pamatojoties uz Eiropas apcietināšanas orderi, var bez izpildes dalībvalsts piekrišanas nodot dalībvalstij, kas nav izpildes dalībvalsts, uz Eiropas apcietināšanas ordera pamata, kas izsniegts par nodarījumu, kas izdarīts pirms tās nodošanas, šādos gadījumos: [..] b) ja pieprasītā persona piekrīt, ka to nodod dalībvalstij, kas nav izpildes dalībvalsts, pamatojoties uz Eiropas apcietināšanas orderi. Piekrišanu izdara izsniegšanas dalībvalsts kompetentajās tiesu iestādēs un reģistrē protokolā saskaņā ar attiecīgās valsts tiesībām. To sastāda tādā veidā, kas liecina par to, ka attiecīgā persona to ir izdarījusi brīvprātīgi un pilnībā apzinoties sekas. Šajā sakarā pieprasītajai personai ir tiesības uz juridiska padomdevēja palīdzību; c) ja uz pieprasīto personu neattiecas specialitātes princips saskaņā ar 27. panta 3. punkta a), e), f) un g) apakšpunktu. 3. Izpildes tiesu iestāde piekrīt nodošanai citai dalībvalstij saskaņā ar šādiem noteikumiem: a) piekrišanas pieprasījumu iesniedz saskaņā ar 9. pantu kopā ar informāciju, kas minēta 8. panta 1. punktā, un tulkojumu, kas minēts 8. panta 2. punktā; b) piekrišanu sniedz, ja uz nodarījumu, par kuru to prasa, attiecas nodošana saskaņā ar šī pamatlēmuma noteikumiem; c) lēmumu pieņem ne vēlāk kā 30 dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas; d) piekrišanu atsaka tādu iemeslu dēļ, kas minēti 3. pantā, un citādi to var atteikt tikai tādu iemeslu dēļ, kas minēti 4. pantā. [..]”
2.

2020. gada 25. marta atbildē Komisija, konstatēdama, ka tai adresētais aicinājums rīkoties lielā mērā atbilda Eiropadomei jau adresētajam aicinājumam, par kuru Vispārējā tiesā šajā datumā tika celta prasība sakarā ar bezdarbību lietā T‑715/19 Wagenknecht/Eiropadome, paskaidroja, ka tā jau ir veikusi nepieciešamos un samērīgos pasākumus, lai aizsargātu Savienības budžetu. Komisija atsaucās, pirmām kārtām, uz to, ka neviens maksājums no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nav ticis pārskaitīts saņēmējiem, kurus potenciāli skar apgalvotais interešu konflikts, un, otrām kārtām, uz 2019. gada 28. novembra lēmumu, ar kuru ir apturēti maksājumi no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA). Šajā kontekstā Komisija precizēja, ka pēdējais minētais lēmums tika apstrīdēts Vispārējā tiesā lietā T‑76/20 Čehijas Republika/Komisija. Tādējādi šīs lietas dēļ, kas tajā laikā tika izskatīta un pa to laiku izslēgta no Vispārējās tiesas reģistra pēc prasītāja atteikšanās no prasības (rīkojums, 2020. gada 25. augusts, Čehijas Republika/Komisija, T‑76/20, nav publicēts, EU:T:2020:379), Komisija nolēma neformulēt citus apsvērumus.
52

Taču – kā to atzīst pati Padome – tikai lai atrisinātu dažas grūtības, kas pēc tās domām varētu rasties no minētās pievienošanās, apstrīdētā lēmuma 3. pants atļauj dalībvalstīm, kuras to vēlas, ratificēt Ženēvas aktu vai tam pievienoties. Šā lēmuma 4. pantā ir sīki izklāstīta Eiropas Savienības un dalībvalstu, kas ratificē šo aktu vai pievienojas tam, pārstāvība Īpašajā savienībā, kā arī Eiropas Savienības pienākumi saistībā ar no minētā akta izrietošo Eiropas Savienības un dalībvalstu tiesību izmantošanu un pienākumu izpildi.
16

Šī tiesa vispirms uzsver, ka saskaņā ar Tiesas judikatūru Direktīvas 2001/83 86. panta 1. punktā ietvertais jēdziens “zāļu reklāma” ir jāinterpretē ļoti plaši, koncentrējoties uz attiecīgā vēstījuma reklāmas mērķi. Tomēr no šīs direktīvas 89. panta 1. punkta b) apakšpunkta pirmā ievilkuma formulējuma, saskaņā ar kuru visas zāļu reklāmas ietver zāļu nosaukumu, varētu izrietēt, ka tikai noteiktu identificējamu zāļu reklāma ir “zāļu reklāma” minētās direktīvas izpratnē. Ja tas tā būtu, Noteikumu Nr. 378 18.12. apakšpunktā minētās darbības varētu neietilpt šajā jēdzienā, jo pēdējā minētā tiesību norma neattiektos uz informāciju par specifiskām zālēm, piemēram, to nosaukumu, bet no zāļu reklāmas izslēgtu noteiktu informāciju, kā, piemēram, informāciju, kas veicina to iegādi, pamatojot šādas iegādes nepieciešamību ar cenu.
30

It īpaši, lai produktu klasificētu kā “zāles, kas ir tādas pēc to funkcijām” Direktīvas 2001/83 izpratnē, valsts iestādēm, tiesas kontrolētām, ir jānovērtē katrs atsevišķais gadījums, ņemot vērā visas produkta īpašības, it īpaši tā sastāvu, farmakoloģiskās, imunoloģiskās vai metaboliskās īpašības, ciktāl tās ir iespējams noskaidrot saskaņā ar jaunākajām zinātniskajām atziņām, tā lietošanas veidu, izplatības apmēru, patērētāju zināšanas par to un ar tā lietošanu saistītos riskus (spriedums, 2013. gada 3. oktobris, Laboratoires Lyocentre, C‑109/12, EU:C:2013:626, 42. punkts).
17

Minētā lēmuma 7.2. punkta “Atbalsta elements kvantitatīvā izteiksmē” 93. apsvērumā Komisija it īpaši ir norādījusi: “Saskaņā ar 4.2. punktu [..] paziņojumā par garantijām Komisija uzskata, ka katras garantijas atbalsta apmērs ir vienāds ar garantijas dotācijas elementu, t.i., apmēru, ko veido atšķirība starp, no vienas puses, ar valsts garantiju iegūtā aizdevuma procentu likmi, kam pieskaitīta garantijas maksa, un, no otras puses, procentu likmi, kas tiktu piemērota aizdevumam bez valsts garantijas. Komisija norāda, ka, ņemot vērā nelielo skaitu līdzīgu tirgū novērotu darījumu, šāds rādītājs nenodrošinās jēgpilnu salīdzinājumu. Tādēļ Komisija izmantos atbilstīgo atsauces likmi [..], kas ir 1000 bāzes punkti, ņemot vērā visu trīs futbola klubu grūtības un aizdevumu nodrošinājumu ļoti zemo vērtību, kurai pieskaitīti 124–149 bāzes punkti, kas bija Spānijas bāzes likme atbalsta pasākumu īstenošanas laikā. Katra aizdevuma nodrošinājums patiešām bija ķīla uz klubos iegūtajām kapitāla daļām. Taču klubi bija nonākuši grūtībās, t.i., tie veica darbības, kas noveda pie zaudējumiem, un tiem nebija ticama dzīvotspējas plāna, kas liecinātu, ka šīs darbības novedīs pie to kapitāla daļu īpašnieku peļņas. Tādēļ šo klubu zaudējumi aptvēra šo klubu kapitāla daļu vērtību, tātad šo kapitāla daļu vērtība kā aizdevuma nodrošinājumam bija tuvu nullei. Pamatojoties uz Komisijas aprēķiniem, novērtējamo pasākumu atbalsta apmērs ir EUR 20,381 miljons Valencia CF gadījumā (EUR 19,193 miljoni 1. pasākumam un EUR 1,188 miljoni 4. pasākumam) [..]. Komisijas aprēķini ir šādi: a) 1. pasākumam: piemērotā procentu likme 6,5 % tiek atņemta no piemērotās tirgus procentu likmes 11,45 %, t.i., 1000 bāzes punkti par Valencia CF plus 145 bāzes punkti, kas bija Spānijas bāzes likme 2009. gada novembrī [..]. Rezultāts tiek reizināts ar aizdevuma summu EUR 75 miljoni un aizdevuma faktisko ilgumu 5,17 gadi. Gala rezultāts ir EUR 19,193 miljoni; [..] d) 4. pasākumam: piemērotā procentu likme 6,5 % tiek atņemta no piemērotās tirgus procentu likmes 11,45 %, t.i., 1000 bāzes punkti par Valencia CF plus 145 bāzes punkti, kas bija Spānijas bāzes likme 2010. gada novembrī [..]. Rezultāts tiek reizināts ar aizdevuma summu EUR 6 miljoni un aizdevuma atlikušo ilgumu četri gadi. Gala rezultāts ir EUR 1,188 miljoni.”
65

Taču no aplūkotā lēmuma 112. apsvēruma izriet, ka Komisija piemēroja 2006. gada pamatnostādņu 37. punktu, lai vienādi koriģētu katra uzņēmuma pārdošanas apjoma daļas vērtību, aprēķinot naudas soda mainīgo lielumu un papildu summas. Komisija paskaidroja, ka tā ir rīkojusies savas rīcības brīvības ietvaros, tostarp “samērīguma apsvērumu” vadīta. It īpaši Komisija uzskatīja, ka, ņemot vērā attiecīgo uzņēmumu pārdošanas apjomu, prevencijas un proporcionalitātes mērķi, kas ir Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunkta pamatā, varētu tikt sasniegti, neizmantojot attiecīgo uzņēmumu kravas automobiļu pārdošanas kopējo apjomu. Līdz ar to un piemērojot šo 37. punktu, Komisija, aprēķinot naudas sodu, nolēma ņemt vērā tikai daļu no pārdošanas apjoma.
8

Tiesvedības rašanās faktus Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 1.–8. punktā ir izklāstījusi šādi: “1 Prasītājs [..] Brown sākotnēji bija tikai [Lielbritānijas un Ziemeļīrijas] Apvienotās Karalistes valstspiederīgais un dzīvoja šajā valstī līdz 1996. gadam. 1996. un 1997. gadā viņš studēja Itālijā un vēlāk, no 1997. gada septembra līdz 1998. gada jūnijam – Beļģijā. Pēc tam prasītājs no 1998. gada 1. oktobra līdz 1999. gada 28. februārim bija praksē [..] Komisijā [..]. Visbeidzot no 1999. gada 1. marta līdz 2000. gada 31. decembrim viņš strādāja pilnu darba laiku privātajā sektorā Beļģijā. 2 Prasītājs uzsāka darbu Komisijā 2001. gada 1. janvārī. Komisijas Atalgojuma un individuālo tiesību birojs (PMO) viņam piešķīra ekspatriācijas pabalstu saskaņā ar Civildienesta noteikumu [..] VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu. 3 [..] Apvienotās Karalistes premjerministrs 2017. gada 29. martā paziņoja Eiropadomei par šīs dalībvalsts nodomu izstāties no Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom), piemērojot LES 50. panta 2. punktu. 4 2017. gada 27. jūnijā prasītājs iesniedza lūgumu Beļģijas pilsonībai, kuru viņš ieguva minētā gada 3. novembrī. Par šo situācijas maiņu viņš paziņoja PMO2018. gada 19. janvārī. 5 2018. gada 23. februārī prasītājs tika informēts, pirmkārt, ka no 2017. gada 31. oktobra viņam tiek atņemts ekspatriācijas pabalsts, pamatojoties uz to, ka viņš ir ieguvis Beļģijas pilsonību, un, otrkārt, ka viņš līdz ar to zaudē arī tiesības uz ceļa izdevumu atlīdzināšanu saskaņā ar Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pantu. 6 Pēc lūguma sniegt paskaidrojumus prasītājs 2018. gada 5. martā saņēma vēstuli, no kuras izrietēja, ka ekspatriācijas pabalsta atņemšana saskaņā ar Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu ir pamatota ar to, ka viņš kopš 1997. gada dzīvo Beļģijā. 7 2018. gada 19. martāPMO aizstāja 2018. gada 23. februāra lēmumu ar [apstrīdēto lēmumu]. 8 2018. gada 17. jūnijā apelācijas sūdzības iesniedzējs iesniedza sūdzību, kas tika noraidīta ar iecēlējinstitūcijas [..] 2018. gada 15. oktobra lēmumu.”
13

Šī likuma 23. panta 6.–10. punktā ir paredzēts: “6. Ja nejauša koksnes ieguve pārsniedz 1/20 no kopējā koksnes apjoma, kas noteikts koksnes ieguvei meža apsaimniekošanas programmā attiecībā uz konkrēto meža platību vai īpašnieku, vai meža apsaimniekotājs to nevar veikt sešu mēnešu termiņā, tas izstrādā plānoto šīs programmas īstenošanas grafiku un to iesniedz valsts mežsaimniecības administrācijai apstiprināšanai. Valsts mežsaimniecības administrācija informē valsts dabas un ainavas aizsardzības iestādi par procedūras sākšanu. Prasībai pret lēmumu, ar ko apstiprināta koksnes blakusieguves programma, nav apturošas iedarbības. 7. Koksnes apjomu, kas iegūts platībā, kuras vecums ir vairāk nekā 50 gadu, nedrīkst pārsniegts vairāk kā par 15 % salīdzinājumā ar meža apsaimniekošanas programmā ieteikto apjomu. Ja iegūtās koksnes apjoms, ieskaitot kritušo un sauso koku apjomu, ir sasniedzis meža apsaimniekošanas programmā ieteikto koksnes ieguves apjomu, pieskaitot 15 %, meža apsaimniekotājs var turpināt veikt nejaušu koksnes ieguvi vai papildu koksnes ieguvi. 8. Kopējo koksnes apjomu, kas koksnes ieguvei meža apsaimniekošanas programmā paredzēts attiecībā uz mežsaimniecības uzņēmumu [39. panta 3. punkts], nedrīkst pārsniegt vienā ieguves reizē. Ja mežsaimniecības uzņēmumā ietilpst vairāki mežu apsaimniekotāji, neviens no tiem nedrīkst pārsniegt kopējo koksnes apjomu, kas paredzēts koksnes ieguvei uzņēmumā vai īpašuma kopībā. 9. Ja 8. punktā paredzētais kopējais koksnes apjoms tiek pārsniegts, veicot nejaušu vai ārkārtas koksnes ieguvi, meža apsaimniekotājs var veikt: a) steidzamu koksnes ieguvi [22. panta 3. punkta a) apakšpunkts] pēc grozījumu izdarīšanas meža apsaimniekošanas programmā [43. panta 2. un 3. punkts]; b) nejaušu koksnes ieguvi; c) ārkārtas ražošanu; vai d) ekonomisko pasākumu plāna uzdevumus [40. panta 2. punkta c) apakšpunkts], pamatojoties uz meža apsaimniekošanas programmas atjauninājumu [43. panta 4. punkts]. 10. Apzināta koksnes ieguve nesamazina meža platības aizstāšanu vairāk kā par 7/10 no kopējā aizstāšanas apjoma; šis noteikums nav piemērojams, ja: a) mērķis ir samazināt aizstāšanu ar reģeneratīvu kalnrūpniecību; b) mežs ir atjaunots; vai c) tas izriet no aizsargājamo mežu funkcionālās orientācijas vai no īpaša apsaimniekošanas režīma.”
65

Šajā gadījumā Lokomotion Gesellschaft lūdz atlīdzināt nomas izmaksas par divām lokomotīvēm, kas bija jānomā, lai aizstātu bojātās lokomotīves to remonta laikā. Tādējādi prasība pamatlietā nav vērsta uz to, lai panāktu, ka tiek atlīdzināts zaudējums, kas radies no bojātajām lokomotīvēm radītā mantiskā zaudējuma, bet gan to izmaksu atlīdzināšanu, kas izriet no Lokomotion Gesellschaft vēlmes turpināt sniegt savus pakalpojumus bez pārtraukuma. Izdevumi, kas radušies, lai novērstu mantisko zaudējumu, piemēram, lokomotīvju nomas izmaksas, ir finansiāls, nevis mantisks zaudējums E papildinājuma (CUI) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē un, neskarot citu noteikumu iespējamo piemērošanu, neietilpst infrastruktūras pārvaldītāja objektīvajā atbildībā saskaņā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.
125

Lai gan minētajā tiesību normā nav noteikta metode, kā aprēķināt svēruma koeficientu starp attiecīgā ražojuma tiešajiem un netiešajiem pārdevumiem neatkarīgajiem pircējiem, no vienas puses, un pārdevumiem saistītiem pārveidotājiem pārveidošanai nelielos ruļļos, no otras puses, tomēr no minētās normas mērķa izriet, ka neatkarīgi no izvēlētās metodes un no tā, kā Komisija to piemēro praksē, tai jāspēj atspoguļot faktisko īstenotā dempinga apjomu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 5. aprīlis, Changshu City Standard Parts Factory un Ningbo Jinding Fastener/Padome, C‑376/15 P un C‑377/15 P, EU:C:2017:269, 54. punkts).
13

Bezirksgericht Schwechat (Švehatas pirmās instances tiesa) savā 2020. gada 15. marta spriedumā konstatēja, ka daļa aplūkojamās lidmašīnas pasažieru pirms JR bija izmantojuši izkāpšanai tās pašas mobilās kāpnes, un neviens no viņiem nebija nedz sūdzējies par to slidenumu, nedz paslīdējis. Minētā tiesa arī konkrēti norādīja, ka šīs kāpnes ir izgatavotas no metāla un ka tām nav jumta pārsega, jo Vīnes lidostā Švehatā kāpnes ar jumta pārsegu nav pieejamas, ka to pakāpieni ir pietiekoši plati, lai divas personas līdzās viena otrai varētu pa tām nokāpt lejā, un ka šie pakāpieni ir izgatavoti no rievotas plāksnes, kas tām nodrošina īpašas pretslīdes īpašības, un ka šo iekārtu bija sertificējis un pārbaudījis Technischer Überwachungsverein (Tehniskās kontroles centrs, Austrija). Minētā tiesa konstatēja, ka aplūkojamajām kāpnēm nebija nekādu defektu vai bojājumu un ka, lai gan minētie pakāpieni bija mitri, tie nebija nedz slideni, nedz eļļaini, nedz nosmērēti vai citādi netīri, un ka tikai uz pēdējiem trim pakāpieniem bija daži mazi nezināma sastāva punktveida netīrumi. No minētā tā secināja, ka noskaidrot JR kritiena iemeslus nav iespējams.
58

No tā izriet, ka, tāpat kā Regulas Nr. 1308/2103 90. panta 2. punktā, šīs regulas 80. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktā ir paredzētas prasības attiecībā uz noteiktu vīndarības metožu ievērošanu, kurām ir jāatbilst vīna partijām, tostarp no trešām valstīm, taču pēdējā minētajā tiesību normā šādas prasības ir noteiktas nevis to importam, bet gan tirdzniecībai Savienībā.
8

Šīs regulas 3. panta “Kaitējuma noteikšana” 2., 3., 5. un 6. punktā ir paredzēts: “2. Kaitējuma noteikšanā pamatojas uz tiešiem pierādījumiem un objektīvi pārbauda: a) importa par dempinga cenām apjomu un ietekmi uz līdzīgu izstrādājumu cenām Savienības tirgū; un b) šāda importa turpmāko ietekmi uz Savienības ražošanas nozari. 3. Atkarībā no tā, kāds ir importa par dempinga cenām apjoms, spriež, vai ir bijis ievērojams importa par dempinga cenām pieaugums – vai nu absolūtā izteiksmē, vai attiecībā pret ražošanu vai patēriņu Savienībā. Atkarībā no šā importa ietekmes uz cenām spriež, vai imports par dempinga cenām ir piedāvājis ievērojami zemāku cenu salīdzinājumā ar līdzīga izstrādājuma cenu Savienības ražošanā vai arī šāda importa rezultātā notiek ievērojama cenu pazemināšanās vai arī tiek ievērojami aizkavēta cenu celšanās, kas pretējā gadījumā būtu notikusi. Viens vai vairāki no šiem faktoriem nevar droši norādīt, kāds lēmums jāpieņem. [..] 5. Pārbaudot importa par dempinga cenām ietekmi uz attiecīgo Savienības ražošanas nozari, novērtē visus būtiskos ekonomikas faktorus un indeksus, kas raksturo nozares stāvokli, ietverot to, ka nozare joprojām atgūstas no dempinga vai subsīdiju ietekmes pagātnē, faktisko dempinga starpības lielumu, faktisko un iespējamo noieta, peļņas, produkcijas izlaides, tirgus daļas, ražīguma, investīciju nestās peļņas un jaudas izmantošanas samazinājumu, faktorus, kas ietekmē cenas Savienībā, faktisko un iespējamo ietekmi uz naudas plūsmu, preču krājumiem, nodarbinātību, darba algas, izaugsmi, spēju piesaistīt kapitālu vai investīcijas. Šis uzskaitījums nav pilnīgs, un viens vai vairāki no šiem faktoriem nevar droši norādīt, kāds lēmums jāpieņem. 6. Pamatojoties uz visiem būtiskajiem pierādījumiem, kas iesniegti saistībā ar 2. punktu, jāparāda, ka imports par dempinga cenām rada kaitējumu šīs regulas nozīmē. Jo īpaši jāparāda, ka apjoma un/vai cenas līmeņi, kas noteikti, ievērojot 3. punktu, ir ietekmējuši Savienības ražošanas nozari, kā paredzēts 5. punktā, un ka šī ietekme ir vērojama tādā pakāpē, ka to var dēvēt par būtisku ietekmi.”
41

Minētais jēdziens saskaņā ar pastāvīgo judikatūru liek konstatēto nevienlīdzīgo attieksmi pamatot ar precīziem un konkrētiem apstākļiem, kas attiecīgo darba nosacījumu raksturo tā īpašajā kontekstā, un pamatoties uz objektīviem un pārredzamiem kritērijiem, lai pārbaudītu, vai šī nevienlīdzība patiesi ir vajadzīga, vai tā ir piemērota izvirzītā mērķa sasniegšanai un vai tā ir tālab nepieciešama. Minētie apstākļi var izrietēt no to uzdevumu īpašā rakstura, kuru izpildei līgumi uz noteiktu laiku ir noslēgti, un no tiem raksturīgām iezīmēm vai attiecīgā gadījumā no leģitīmā mērķa, ko dalībvalsts tiecas sasniegt sociālās politikas jomā (spriedums, 2020. gada 16. jūlijs, Governo della Repubblica italiana (Itālijas miertiesnešu statuss), C‑658/18, EU:C:2020:572, 151. punkts).
25

Šajā gadījumā no iesniedzējtiesas nolēmuma izriet, ka cour d’appel de Versailles uzskatīja, ka mirušā pēdējā pastāvīgā dzīvesvieta bija Apvienotajā Karalistē, nevis Francijā. Šajā ziņā ir jānorāda, kā izriet no Regulas Nr. 650/2012 82. apsvēruma, ka Apvienotā Karaliste – atbilstoši Protokola (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, 1. un 2. pantam – nav piedalījusies šīs regulas pieņemšanā. Turklāt nešķiet, ka XA nāves dienā Apvienotā Karaliste bija izmantojusi šī protokola 4. pantā paredzēto iespēju paziņot par nodomu pieņemt minēto regulu. Tātad šajā datumā Apvienotajai Karalistei, pat ja tā būtu Eiropas Savienības dalībvalsts, Regula Nr. 650/2012 nebija saistoša, nedz arī to tai varēja piemērot. Lai interpretētu šīs regulas 10. pantu, ir jāuzskata, ka šajā tiesību normā paredzētā jurisdikcija var būt piemērojama, ja mirušā pastāvīgā dzīvesvieta bija šādā dalībvalstī, kurai viņa nāves brīdī minētā regula nebija saistoša. Līdz ar to, ciktāl ir izpildīti arī citi minētajā tiesību normā paredzētie kritēriji, ir jāsecina, ka pamatlietā aplūkotā situācija var ietilpt tās piemērošanas jomā.
Treškārt, saistībā ar to, ka VI kopš 2016. gada oktobra nesaņem sociālos pabalstus, uz kuriem viņai esot tiesības, ir jākonstatē, ka pat gadījumā, ja tiesu nolēmumi pamatlietās, kuras skar laikposmus pirms šī datuma, izraisītu HMRC pienākumu izmaksāt šos pabalstus arī par laikposmiem pēc šī datuma, no Tiesai iesniegtajiem lietas materiāliem neizriet, ka minēto pabalstu neizmaksāšanas dēļ VI un viņas ģimene nonāktu trūcīgumā, kas varētu pamatot paātrinātas tiesvedības izmantošanu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 15. jūlijs, The Department for Communities in Northern Ireland, C‑709/20, EU:C:2021:602, 44. punkts). Tomēr nedz attiecīgo personu intereses vienas pašas attiecībā uz to, lai pēc iespējas ātrāk tiktu noskaidrots tām no Savienības tiesībām izrietošo tiesību tvērums – lai cik būtiskas un leģitīmas tās būtu –, nedz arī lietas ekonomiski vai sociāli jutīgais raksturs tomēr nenozīmē nepieciešamību to izskatīt īsā termiņā Reglamenta 105. panta 1. punkta izpratnē (šajā nozīmē skat. rīkojumu, 2020. gada 26. novembris, DSK Bank un FrontEx International, C‑807/19, EU:C:2020:967, 38. punkts).
26

2017. gada 11. oktobrīCridar par šo spriedumu iesniedza kasācijas sūdzību Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Augstā kasācijas tiesa, Rumānija) – iesniedzējtiesā. Šajā kasācijas sūdzībā šī sabiedrība tostarp apgalvo, ka 2017. gada 16. marta lēmumā, lemjot par tās sūdzību nodokļu jomā, Klužas‑Napokas DGRFP pretēji tam, kas tika konstatēts otrajā nodokļu revīzijā, esot norādījusi, ka ir atrasti tikai netieši pierādījumi par to, ka attiecīgās iegādes varēja būt fiktīvas, un ka jautājums par to, vai tās ir fiktīvas vai ne, tiks izskatīts, tikai izskatot galīgo krimināllietu. Tā norāda, ka, ņemot vērā šīs pretrunīgās interpretācijas par iesniegtajiem pierādījumiem, to juridisko vērtību, kā arī iestādi, kas var pierādīt darījumu fiktīvo vai faktisko raksturu, nodokļu maksātājs nevar rīkoties un viņam nav nekādu iespēju īstenot savas tiesības uz atskaitīšanu. Tādējādi šķiet, ka valsts tiesību aktos ir izvirzīts papildu nosacījums tiesību uz PVN atskaitīšanu atzīšanai, proti, apstiprinājuma saņemšana krimināllietā par attiecīgo darījumu patiesumu, kas neizrietot ne no piemērojamajām Savienības tiesību normām, ne no Tiesas judikatūras.
5

Ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas 1949. gada 8. decembra Rezolūciju Nr. 302 (IV) par palīdzību Palestīnas bēgļiem tika izveidota Apvienoto Nāciju Organizācijas Palīdzības un darba aģentūra Palestīnas bēgļiem Tuvajos Austrumos (United Nations Relief and Works Agency (for Palestine Refugees in the Near East; turpmāk tekstā – “UNRWA”). Tās uzdevums ir nodrošināt Palestīnas bēgļu labklājību un tautas attīstību.
37

Šī tiesa precizē, ka saskaņā ar UStG 15. panta 1. punkta 1. apakšpunkta pirmo teikumu atskaitīšanas tiesības rodas, tiklīdz ir veikta preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana, neņemot vērā brīdi, kad nodoklis kļūst iekasējams no preču piegādātāja vai pakalpojumu sniedzēja. It īpaši nav nozīmes tam, vai šis piegādātājs vai pakalpojumu sniedzējs aprēķina nodokli saskaņā ar UStG 16. panta 1. punkta pirmo teikumu atkarībā no līgumā paredzētās finansiālās atlīdzības vai to aprēķina, piemērojot UStG 20. pantu, atkarībā no saņemtās finansiālās atlīdzības.