Lieta T‑79/14

Secop GmbH

pret

Eiropas Komisiju

“Valsts atbalsts — Grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšana — Atbalsts valsts garantijas veidā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu — Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana — Nopietnas grūtības — Ieinteresēto personu procesuālās tiesības”

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 1. marta spriedums

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 22.–27. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 29. punktu)

Saskaņā ar Kopienas pamatnostādņu attiecībā uz valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai 12. pantu jauniem uzņēmumiem nav tiesību uz glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu, pat ja to sākotnējais finanšu stāvoklis nav stabils. It īpaši tas ir gadījumā, ja jauns uzņēmums rodas, likvidējot iepriekšējo uzņēmumu, vai tikai pārņem šāda uzņēmuma aktīvus. Šī punkta mērķis ir novērst, ka tiek izveidoti dzīvotnespējīgi vai zaudējumus nesoši uzņēmumi, kuri no to darbības sākuma būtu atkarīgi no valsts palīdzības. Šajā nolūkā precizējums, kas ir sniegts minētā punkta otrajā teikumā, jo sevišķi attiecas uz agrāk pastāvošas juridiskās personas aktīvu pārdošanu citai jaunizveidotai vai esošai juridiskai personai. Tādējādi šī ekonomiskā vienība, kurā no jauna tiek iekļauti iegādātie aktīvi, ja nepieciešams, var tikt kvalificēta par jaunu uzņēmumu. Runājot par juridisko personu, kas pārdod aktīvus, šādas operācijas mērķis varētu būti tieši šī uzņēmuma glābšana. Aktīvu pārdošanas gadījumā nozīme kvalifikācijai par “jaunizveidotu uzņēmumu” ir nevis vienībai, kas veic saimnieciskās darbības, ko veikusi sabiedrība, kas pārdevusi aktīvus, bet gan vienībai, kas veic iegūstošās sabiedrības, kurā aktīvi ir integrēti, saimnieciskās darbības. Turklāt tas ir arī normāli un saprātīgi grūtībās nonākušam uzņēmumam pārdot noteiktus aktīvus un koncentrēties uz pamatdarbību ģeogrāfiskā vai nozaru aspektā, lai uzlabotu ekonomiskās atveseļošanās izredzes. (sal. ar 31., 32. un 36. punktu)

Grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanas atbalstiem ir ļoti ierobežojoša ietekme uz iekšējo tirgu, gan ierobežojot iespējamos pasākumus, proti, aizdevumu garantijas vai aizdevumus, gan to pagaidu un atgriezeniskā rakstura dēļ, ietverot garantijas beigas un aizdevuma atmaksu pēc, vēlākais, sešiem mēnešiem, ja pēc šī termiņa ir iesniegts pārstrukturēšanas vai likvidācijas plāns, gan arī ierobežojot [atbalstus] tikai ar tiem pasākumiem, kas nepieciešami attiecīgā uzņēmuma pagaidu izdzīvošanai. Šī ierobežotā ietekme kopā ar glābšanas atbalstu steidzamo raksturu ir tā, kas pamato to, ka Komisija šos atbalstus izvērtē parastā kārtībā saskaņā ar vienkāršotu procedūru atbilstoši Kopienas pamatnostādņu attiecībā uz valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai 30. punktam, cenšoties mēneša laikā pieņemt lēmumu par to, vai atbalsts atbilst noteiktiem kritērijiem. Bet iespējama prettiesiska agrāka atbalsta mijiedarbības ņemšana vērā padara neiespējamu šī termiņa ievērošanu un līdz ar to nav saderīga ar šīs pārbaudes steidzamo raksturu un šo atbalstu ierobežoto ietekmi uz konkurenci. Turklāt tādu agrāku atbalstu ņemšana vērā, kas nav definēti minēto pamatnostādņu 23. punktā – attiecībā uz kuriem Komisija jau ir pieņēmusi galīgu negatīvu lēmumu [par atmaksu] –, uzliek pienākumu Komisijai īpašā kārtībā veikt minēto agrāko atbalstu izvērtēšanu, par kuru kvalifikāciju par valsts atbalstu un prettiesisku atbalstu var būt domstarpības ar attiecīgo dalībvalsti un attiecībā uz kuriem vajadzības gadījumā var tikt veiktas atsevišķas procedūras un pieņemti atsevišķi lēmumi. Tas varētu beigties vai nu ar glābšanas atbalsta atteikumu, pamatojoties uz veco atbalstu virspusēju pārbaudi, kaut arī vēlāk pēdējie minēti var tikt atzīti par likumīgiem vai tādiem, kas nav uzskatāmi par atbalstu, vai lēmuma par glābšanas atbalstu nepamatotu novilcināšanu. Tāpēc arī šāda pieeja šķiet nesaderīga ar prasībām, kādas izriet no tiesiskās drošības principa. (sal. ar 52. un 53. punktu)

Valsts atbalsta jomā personām, kuru intereses var ietekmēt atbalsta piešķīrums, it īpaši konkurējošajiem uzņēmumiem, nav nekādas tiesības tikt iesaistītiem izvērtēšanas procedūras sākotnējā stadijā. Turpretim koncentrāciju jomā citām ieinteresētajām personām Regulas Nr. 802/2004, ar ko īsteno Regulu Nr. 139/2004, 11. panta b) punktā ir paredzētas tiesības jebkurā procedūras stadijā, ieskaitot sākotnējo stadiju, paust savus uzskatus. Meitasuzņēmuma visu aktīvu pārdošanas gadījumā tā mātesuzņēmums ir jāpielīdzina minēto aktīvu pārdevējam un līdz ar to tam ir puses, kas iesaistīta koncentrācijas projektā, status. Tomēr atšķirībā no konkurentiem saskaņā ar Regulas Nr. 139/2004 18. panta 1. punktu ieinteresētajām personām ir tiesības jebkurā procedūras stadijā, ieskaitot sākotnējo stadiju, paust savus uzskatus. Līdz ar to ir jākonstatē, ka ieinteresētās puses situācija izmeklēšanas procedūras valsts atbalsta jomā sākotnējā stadijā un otras ieinteresētā puses situācija Regulas Nr. 802/2004 11. panta b) punkta izpratnē procedūras koncentrācijas jomā ietvaros nevar tikt uzskatītas par identiskām. Tāpēc fakts, ka Komisija pirms lēmuma par valsts atbalsta saderīgumu ar iekšējo tirgu pieņemšanas atturējās sniegt uzņēmumam, kas ieguva šos aktīvus, kuram vienlaikus ir mātesuzņēmuma konkurenta statuss un kurš tādējādi ir ieinteresētā puse attiecībā uz minēto atbalstu, iespēju paust viedokli, nav uzskatāms par vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu. (sal. ar 63., 64. un 67. punktu)

Iepriekšējās pārbaudes procedūrā Komisija var principā aprobežoties ar informāciju, ko sniegusi attiecīgā dalībvalsts, un tai nav pienākuma pēc savas iniciatīvas uzsākt izmeklēt visus apstākļus par to, vai informācija, ko sniegusi ziņotāja dalībvalsts, tai ļauj iegūt pārliecību pēc sākotnējās izmeklēšanas, ka attiecīgais pasākums vai nu nav atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, vai arī, ja tas tiek kvalificēts kā atbalsts, ir saderīgs ar iekšējo tirgu. (sal. ar 76. punktu)

Fakts, ka informācija, kas iegūta, piemērojot Regulu Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju, nevar tikt tieši izmantota kā pierādījumi procedūrā, kas nav regulēta šajā regulā, nav šķērslis tam, ka šī informācija tomēr ir uzskatāma par norādēm, kas vajadzības gadījumā var tikt ņemtas vērā, lai pamatotu procedūras uzsākšanu, pamatojoties uz citu juridisko pamatu. Šajā ziņā Komisijai bija vismaz tiesības procedūrā valsts atbalsta jomā prasīt iesniegt informāciju vai dokumentus, par ko tā ir uzzinājusi koncentrācijas procedūrā, ja šāda informācija un dokumenti attiecās uz attiecīgā atbalsta pārbaudi. (sal. ar 82. un 83. punktu)