Ir jāatgādina, ka par “pasākumiem ar importa kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību” EKL 28. panta izpratnē ir uzskatāmi dalībvalsts pasākumi, kuru mērķis ir vai kuru rezultātā rodas nelabvēlīgāka attieksme pret precēm no citām dalībvalstīm, kā arī šķēršļi preču brīvai apritei, kas valsts likumdošanas saskaņošanas neesamības dēļ rodas precēm no citām dalībvalstīm, kurās tās ir likumīgi ražotas vai tirgotas, piemērojot noteikumus par prasībām, kurām šīm precēm jāatbilst, pat ja šie noteikumi vienādi attiecas uz visām precēm. Šajā jēdzienā ietilpst arī visi citi pasākumi, kuri traucē citu dalībvalstu preču pieeju kādas dalībvalsts tirgum. Šajā sakarā pat tad, ja valsts tiesiskajam regulējumam nav nedz mērķa, nedz arī tā rezultātā tiek radīta nelabvēlīgāka attieksme pret precēm no citām dalībvalstīm, preces izmantošanas ierobežojumam atkarībā no tā piemērošanas jomas kādas dalībvalsts teritorijā var būt būtiska ietekme uz patērētāju uzvedību, kura savukārt var ietekmēt šīs preces pieeju šīs dalībvalsts tirgum.

EKL 28. un 30. pants nav pret tādu tiesisko regulējumu, ar kuru vides aizsardzības iemeslu dēļ ir aizliegts izmantot ūdens skuterus ārpus noteiktām ūdenstilpēm ar nosacījumu, ka:

— kompetentajām valsts iestādēm ir pienākums veikt īstenošanas pasākumus, kas paredzēti, lai noteiktu ūdenstilpes ārpus publiskajiem ūdensceļiem, kuros var tikt izmantoti ūdens skuteri;

— šīs iestādes patiešām ir īstenojušas tām šajā sakarā piešķirtās pilnvaras un ir noteikušas ūdenstilpes, kuras atbilst valsts tiesiskajā regulējumā paredzētajiem nosacījumiem, un

— šādi pasākumi ir veikti saprātīgā termiņā pēc šī tiesiskā regulējuma stāšanās spēkā.

Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai pamata prāvā šie nosacījumi ir izpildīti.

Protams, ja valsts tiesiskais regulējums kuģojamo ūdeņu un ūdensceļu noteikšanas rezultātā ūdens skuteru izmantotājus kavētu atbilstoši un pilnvērtīgi izmantot šīs preces vai to izmantošana tiktu stingri ierobežota, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, šādam tiesiskajam regulējumam var būt būtiska ietekme uz tādu patērētāju uzvedību, kuriem, zinot, ka ar šādu tiesisko regulējumu atļautā izmantošana ir ļoti ierobežota, praktiski nebūtu nekādas intereses pirkt attiecīgo preci. Šāda tiesiskā regulējuma rezultātā tiktu radīts šķērslis šo preču piekļuvei attiecīgās valsts tirgum un līdz ar to tas būtu ar EKL 28. pantu aizliegts pasākums ar importa kvantitatīviem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību.

Šāds tiesiskais regulējums tomēr var tikt pamatots ar vides aizsardzības mērķi, ar noteikumu, ka tiek ievēroti iepriekš minētie nosacījumi. Ūdens skuteru izmantošanas ierobežošana vai aizliegums ir pasākums, kurš var garantēt vides aizsardzību, tomēr, lai valsts tiesisko regulējumu varētu uzskatīt par pamatotu, valsts iestādēm ir jāpierāda arī, ka šī ierobežojošā iedarbība uz preču brīvu apriti nepārsniedz to, kas vajadzīgs minētā mērķa sasniegšanai. Šajā sakarā, lai gan nav izslēgts, ka citi pasākumi, kā attiecīgais aizliegums, varētu nodrošināt noteiktu vides aizsardzības līmeni, tomēr dalībvalstīm nevar liegt iespēju panākt tādu mērķi kā vides aizsardzība, ieviešot vispārīgus noteikumus, kuri, no vienas puses, ir vajadzīgi attiecīgajā dalībvalstī esošo ģeogrāfisko īpatnību dēļ un, no otras puses, lai valsts iestādēm to būtu vieglāk pārvaldīt un kontrolēt. Tomēr, tā kā valsts tiesiskā regulējuma redakcija liek prezumēt, ka ūdenstilpēs, kuras tādējādi ir jānosaka, ieviešot īstenošanas pasākumus, ūdens skuterus var izmantot, nepalielinot riskus vai apgrūtinājumus, kuri tiek uzskatīti par videi nepieņemamiem, no tā izriet, ka šādu preču izmantošanas ārpus publiskajiem ūdensceļiem vispārējs aizliegums ir pasākums, kurš pārsniedz to, kas vajadzīgs vides aizsardzības mērķa sasniegšanai.

Turklāt, ja iesniedzējtiesa konstatētu, ka īstenošanas pasākumi ir veikti saprātīgā termiņā, bet pēc faktu pamata prāvā rašanās brīža un ka ar tiem kā kuģojamas ūdenstilpes ir noteikti ūdeņi, kuros pamata prāvā apsūdzētās personas vadīja ūdens skuterus, kā rezultātā pret tām tika uzsākts kriminālprocess, lai valsts pasākums varētu saglabāt savu samērīgumu un tādējādi tā pamatojumu saistībā ar vides aizsardzības mērķi, ir jāļauj apsūdzētajiem atsaukties uz šo noteikšanu, ko atkarībā no gadījuma prasa arī Kopienu tiesību vispārīgais labvēlīgāka krimināllikuma un vieglāka soda atpakaļejoša spēka princips.

(sal. ar 26.–28., 34., 36., 38., 40., 43. un 44. punktu un rezolutīvo daļu)