VISPĀRĒJĀS TIESAS RĪKOJUMS (apelācijas palāta)

2010. gada 23. martā

Lieta T-16/09 P

Luigi Marcuccio

pret

Eiropas Komisiju

Apelācija – Civildienests – Ierēdņi – Saprātīgs termiņš prasības par zaudējumu atlīdzību celšanai – Nokavējums – Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

Priekšmets Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 4. novembra rīkojumu lietā F-87/07 Marcuccio/Komisija (Krājums-CDL, I-A-1-351. un II-A-I-1915. lpp.), lūdzot atcelt šo rīkojumu

Nolēmums Apelācijas sūdzību noraidīt. Luigi Marcuccio sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijai šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

1. Apelācija – Pamati – Nepietiekams pamatojums

(EKL 225. pants; Tiesas Statūtu 36. pants un 53. panta pirmā daļa)

2. Ierēdņi – Prasība – Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta nozīmē

(EKL 236. pants; Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkts)

3. Ierēdņi – Prasība – Termiņi – Iestādei adresēts lūgums atlīdzināt zaudējumus

(EKL 236. pants; Tiesas Statūtu 46. pants; Civildienesta noteikumu 90. pants)

4. Ierēdņi – Prasība – Termiņi – Iestādei adresēts lūgums atlīdzināt zaudējumus – Saprātīga termiņa ievērošana – Novērtējuma kritēriji

(Tiesas Statūtu 46. pants; Civildienesta noteikumu 90. pants)

5. Tiesvedība – Procesuālo dokumentu pieņemamība – Novērtēšana dokumenta iesniegšanas brīdī

(Civildienesta tiesas Reglamenta 121. pants)

6. Tiesvedība – Termiņi prasību celšanai – Prasības pieteikuma izsniegšana, nosūtot to pa pastu ierakstītā sūtījumā – Izsniegšanas datums, no kura sāk skaitīt termiņus

(Civildienesta tiesas Reglamenta 39. panta 1. punkts un 100. panta 1. punkta pirmā daļa, 2. punkta trešā daļa un 3. punkts)

1. Pienākums norādīt pamatojumu Civildienesta tiesai neliek sniegt izsmeļošu un detalizētu visas tās argumentācijas izklāstu, ko snieguši lietas dalībnieki, un pamatojums līdz ar to var tikt izteikts netieši, ar nosacījumu, ka tas ļauj ieinteresētajām personām uzzināt iemeslus, kuru dēļ Civildienesta tiesa nav pieņēmusi to argumentus, un sniedz tiesai pietiekamu informāciju pārbaudes veikšanai.

(skat. 21. un 38. punktu)

Atsauces: Tiesa, 2004. gada 7. janvāris, C-294/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P un C-219/00 P Aalborg Portland u.c./Komisija, Recueil, I-123. lpp., 372. punkts; 2007. gada 25. oktobris, C-167/06 P Komninou u.c./Komisija, 22. punkts; 2009. gada 16. jūlijs, C-385/07 P Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland/Komisija, Krājums, I-6155. lpp., 114. punkts.

2. Ar zaudējumu atlīdzību saistīts strīds starp ierēdni un iestādi, kurā tas ir vai ir bijis nodarbināts, ja tā pamatā ir darba tiesiskās attiecības starp attiecīgo personu un iestādi, ietilpst EKL 236. panta un Civildienesta noteikumu 90. un 91. panta piemērošanas jomā.

Tas, ka EKL 236. pantā un Civildienesta noteikumu 90. pantā nav paredzēti nekādi termiņi prasības par zaudējumu atlīdzību celšanai, nenozīmē, ka nosacījums par šādas prasības celšanu saprātīgā termiņā ir prettiesisks. Piemērojot šīs tiesību normas, it īpaši piemērojot tās prasībai par zaudējumu atlīdzību, ir jāievēro tādi Kopienu tiesību vispārējie principi kā tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi. Gadījumos, kad tiesību normās nav rodams atbilstošs regulējums, šie vispārējie principi neatļauj iestādēm un fiziskām vai juridiskām personām rīkoties bez jebkāda ierobežojuma laikā, līdz ar to it īpaši riskējot, ka tiks apdraudēta iepriekš radušos juridisko situāciju stabilitāte, un prasa ievērot saprātīgu termiņu.

Tādējādi, pēc saprātīga termiņa apstrīdot apstākli, kas radījis kaitējumu, kuru saviem darbiniekiem attiecībās ar tiem ir nodarījusi Kopiena, tiek ietekmēta starp Kopienu un tās darbiniekiem pastāvošo tiesisko attiecību noteiktība un Kopienas budžetam var rasties izdevumi, kas ir saistīti ar laika ziņā pārāk attālinātu kaitējumu radošo apstākli. Tiesiskās drošības princips līdz ar to prasa, lai prasības to zaudējumu atlīdzībai, kurus Kopiena esot nodarījusi saviem darbiniekiem attiecībās ar tiem, šie darbinieki iesniegtu saprātīgā termiņā.

(skat. 32.–35. punktu)

Atsauces: Vispārējā tiesa, 2004. gada 6. jūlijs, T-281/01 Huygens/Komisija, Krājums-CDL, I-A-203. un II-903. lpp., 47. punkts; 2004. gada 5. oktobris, T-45/01 Sanders u.c./Komisija, Krājums, II-3315. lpp., 59. punkts; 2004. gada 5. oktobris, T-144/02 Eagle u.c./Komisija, Krājums, II-3381. lpp., 57. un 62. punkts; 2009. gada 26. jūnijs, T-114/08 P Marcuccio/Komisija, Krājums-CDL, I-B-1-53. un II-B-1-313. lpp., 12. punkts un tajā minētā judikatūra.

3. Ar zaudējumu atlīdzību saistīts strīds starp ierēdni un iestādi, kurā tas ir vai ir bijis nodarbināts, ja tā pamatā ir darba tiesiskās attiecības starp attiecīgo personu un iestādi, ietilpst EKL 236. panta, nevis Tiesas Statūtu 46. panta piemērošanas jomā. Šajā pēdējā minētajā tiesību normā paredzētais piecu gadu noilguma termiņš līdz ar to nav kritērijs attiecīgā prasības celšanas termiņa saprātīguma novērtēšanai, bet labākajā gadījumā ir šajā novērtējumā izmantojams salīdzinošais elements, ņemot vērā, ka šī noilguma termiņa mērķis tāpat ir nodrošināt tiesisko drošību saistībā ar pret Kopienu celtām prasībām par zaudējumu atlīdzību. Tādēļ ar apstākli, ka prasība ir iesniegta piecu gada laikā no brīža, kad ieinteresētās personas ir uzzinājušas par attiecīgo situāciju, par kuru tās ir paudušas savu neapmierinātību, nav pietiekami, lai varētu uzskatīt, ka šī prasība ir iesniegta saprātīgā termiņā.

(skat. 37. punktu)

Atsauces: Vispārējā tiesa, Eagle u.c./Komisija, minēts iepriekš, 68. punkts; Marcuccio/Komisija, minēts iepriekš, 12. punkts.

4. Prasības par zaudējumu atlīdzību celšanas termiņa noteikšana ir tiesību jautājums. Ja piemērojamajā tiesiskajā regulējumā nav paredzēts termiņš tādas prasības par zaudējumu atlīdzību celšanai, kas izriet no darba tiesiskajām attiecībām starp ierēdni un iestādi, kurā tas ir nodarbināts, tad šī prasība ir ceļama saprātīgā termiņā, kurš ir nosakāms, ņemot vērā attiecīgās lietas apstākļus. Šajā ziņā, kaut arī Civildienesta tiesai ir jākonstatē un neatkarīgi jāizvērtē attiecīgie faktiskie apstākļi – ja vien tie nav sagrozīti –, tā pēc tam, būdama pakļauta Vispārējās tiesas kontrolei, sniedz to juridisko kvalifikāciju, ņemot vērā saprātīga termiņa ievērošanas principu.

(skat. 39. punktu)

Atsauce: Vispārējā tiesa, Marcuccio/Komisija, minēts iepriekš, 27. punkts.

5. Procesuālo tiesību normas parasti ir piemērojamas visiem strīdiem, kas tiek risināti brīdī, kad tās stājas spēkā. Turklāt prasības pieņemamība ir izvērtējama tās celšanas brīdī un arī citu procesuālo dokumentu pieņemamība ir izvērtējama to iesniegšanas brīdī. Tādēļ tāda iebildumu raksta pieņemamība, kas Civildienesta tiesas kancelejā ir iesniegts pēc 2007. gada 1. novembra, ir jāizvērtē, ņemot vērā Civildienesta tiesas Reglamenta noteikumus, kas saskaņā ar tā 121. pantu stājās spēkā šajā datumā.

(skat. 59. punktu)

Atsauces: Tiesa, 1981. gada 12. novembris, no 212/80 līdz 217/80 Meridionale Industria Salumi u.c., Recueil, 2735. lpp., 9. punkts; 1984. gada 27. novembris, 50/84 Bensider u.c./Komisija, Recueil, 3991. lpp., 8. punkts. Vispārējā tiesa, 1998. gada 19. februāris, T-42/96 Eyckeler & Malt/Komisija, Recueil, II-401. lpp., 55. punkts; 2001. gada 8. oktobris, T-236/00 R II Stauner u.c./Parlaments un Komisija, Recueil, II-2943. lpp., 49. punkts; 2007. gada 12. septembris, T-25/04 González y Díez/Komisija, Krājums, II-3121. lpp., 58. punkts; 2008. gada 3. aprīlis, T-229/02 PKK/Padome, Krājumā nav publicēts, 30. punkts.

6. Gadījumā, ja Civildienesta tiesas kanceleja prasības pieteikumu atbildētājam ir izsniegusi, nosūtot to pa pastu ierakstītā sūtījumā, izsniegšanas datums, no kura sāk skaitīt attiecīgos termiņus, ir datums, kurā attiecīgais lietas dalībnieks ir apstiprinājis tam pa pastu nosūtītā ierakstītā sūtījuma saņemšanu.

(skat. 63. un 64. punktu)

Atsauce: Tiesa, 2006. gada 1. jūnijs, C-442/03 P un C-471/03 P P & O European Ferries (Vizcaya) un Diputación Foral de Vizcaya/Komisija, Krājums, I-4845. lpp., 26. punkts.