Lieta T‑721/14

Beļģijas Karaliste

pret

Eiropas Komisiju

“Prasība atcelt tiesību aktu — Tiešsaistes azartspēļu pakalpojumi — Patērētāju un spēlētāju aizsardzība un nepilngadīgo iesaistīšanās šajās spēlēs novēršana — Komisijas ieteikums — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība”

Kopsavilkums – Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2015. gada 27. oktobra rīkojums

Apstrīdami akti LESD 263. panta nozīmē ir visi iestāžu pieņemtie noteikumi neatkarīgi no to formas, kuru mērķis ir radīt saistošas tiesiskas sekas. Savukārt LESD 263. pantā paredzētā tiesiskuma pārbaude neattiecas uz jebkuru tādu aktu, kas nerada saistošas tiesiskas sekas, kā sagatavojoši akti, apstiprinoši akti, vienīgi ar izpildi saistīti akti, vienkārši ieteikumi un paziņojumi un principā arī iekšējie norādījumi. Tiesību akta spēja radīt tiesiskas sekas un tādējādi būt par prasības atcelt tiesību aktu priekšmetu atbilstoši LESD 263. pantam prasa izvērtēt tā formulējumu un kontekstu, kurā tas ietilpst, tā būtību, kā arī tā autores iestādes nodomu un pilnvaras. Runājot par Ieteikumu 2014/478 par principiem, ko piemēro, lai aizsargātu tiešsaistes azartspēļu pakalpojumu patērētājus un spēlētājus un novērstu nepilngadīgo iesaistīšanos tiešsaistes azartspēlēs, tas vien, ka ieteikums ir formāli nosaukts par ieteikumu un ka tas ir ticis pieņemts saskaņā ar LESD 292. pantu, automātiski neizslēdz tā kvalificēšanu par apstrīdamu tiesību aktu. No LESD 288. panta piektās daļas, bez šaubām, izriet tas, ka ieteikumi nav saistoši, tomēr tiesību akta formas izvēle nemaina akta būtību un tādējādi ir jānoskaidro, vai akta saturs atbilst tam piešķirtajai formai. Šajā ziņā, ņemot vērā Ieteikuma 2014/478 formulējumu, saturu un kontekstu, ir jāsecina, ka tas nedz rada, nedz ir paredzēts, lai radītu saistošas tiesiskās sekas, tāpēc to nevar kvalificēt par apstrīdamu tiesību aktu LESD 263. panta izpratnē. Šajā kontekstā vienīgi tas, ka Komisija aicina dalībvalstis tai paziņot par veiktajiem pasākumiem, piemērojot principus, kas izriet no šī ieteikuma, un tai iesniegt datus par šajā pašā ieteikumā uzskaitīto principu piemērošanu, nepadara šo ieteikumu saistošu dalībvalstīm. (sal. ar 16.–18., 20., 37., 66. un 73. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 28. punktu)

Runājot par prasības atcelt tiesību aktu pieņemamību atbilstoši LESD 263. pantam, principā tas, vai tiesību akts atbilst vai neatbilst noteiktām formas prasībām, proti, tostarp, vai tā autors tam ir devis atbilstošu apzīmējumu, vai tajā ir minētas tiesību normas, kas ir tā juridiskais pamats, vai arī ka par to nav paziņots, pārkāpjot piemērojamos noteikumus, tātad principā neietekmē attiecīgā tiesību akta kvalificēšanu, jo šādi trūkumi nemaina minētā akta būtību. No tā izriet, ka vienīgi tas, ka akts tiek publicēts Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša L sērijā, nevar ietekmēt jautājumu par to, vai attiecīgais tiesību akts var radīt saistošas tiesiskās sekas. (sal. ar 40. punktu)

Pat ja ar ieteikumiem nav paredzēts radīt saistošas sekas un tie nevar radīt tiesības, uz kurām privātpersonas varētu atsaukties valsts tiesā, tiem tomēr piemīt zināmas tiesiskās sekas. Valsts tiesām ir pienākums ievērot ieteikumus, lai atrisinātu tajās izskatāmās tiesvedības, it īpaši, ja tie izskaidro, kā interpretēt valsts tiesību normas, kas pieņemtas ar mērķi nodrošināt to ieviešanu, vai ja to mērķis ir papildināt saistošas Savienības tiesību normas. Tomēr vienīgi no šīm tiesiskajām sekām nevar tikt izsecināts, ka ieteikums rada saistošas tiesiskās sekas un līdz ar to ir pārsūdzams tiesību akts, atbilstoši LESD 263. pantam ceļot prasību atcelt tiesību aktu. Tas tā ir arī attiecībā uz apstākli, ka Savienības tiesa ieteikumus ņem vērā, lai veiktu interpretāciju. (sal. ar 43., 46. un 47. punktu)

Apgalvotā attiecīgās iestādes pieļautā trūkuma smagums vai no tā izrietošā aizskāruma nozīmīgums attiecībā uz pamattiesību ievērošanu neizslēdz līgumā paredzēto absolūto šķēršļu tiesas procesam piemērošanu. Tādējādi apgalvotais institucionālā līdzsvara pārkāpums nepieļauj izslēgt prasības atcelt tiesību aktu pieņemamības nosacījumu, kas ir noteikti Līgumā, piemērošanu. Tomēr nevar piekrist argumentam par to, ka tiesību akti, kuriem nav saistošu tiesisko seku un kuri ir pieņemti pārkāpjot lojālas sadarbības pienākumu, var tikt pārbaudīti tiesā. Šajā ziņā vienīgi no fakta, ka Tiesa var pārbaudīt aktu vai pasākumu, kuram nav tiesiski saistošu seku, izskatot prasību par pienākumu neizpildi, neizriet, ka tas pats attiecas uz prasību atcelt tiesību aktu, jo šiem diviem tiesību aizsardzības līdzekļiem ir atšķirīgi mērķi un tā kā katrs no tiem atbilst sev raksturīgiem, atšķirīgiem nosacījumiem par pieņemamību. (sal. ar 51., 53. un 55. punktu)

Lai gan ir taisnība, ka ar LESD 263. un 277. pantu, no vienas puses, un ar LESD 267. pantu, no otras puses, ar līgumu tiek ieviesta pilnīga tiesību aizsardzības līdzekļu sistēma un procedūras, kas paredzētas, lai nodrošinātu iestāžu tiesību aktu tiesiskuma uzraudzību, to uzticot Savienības Tiesai, tik un tā, pat ja nosacījums, kas attiecas uz saistošām tiesiskajām sekām, ir jāinterpretē, ņemot vērā principu par efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, tomēr šādas interpretācijas rezultāts nevar būt šī nosacījuma izslēgšana, tādējādi nepārkāpjot kompetenci, kas ar līgumu ir piešķirta Savienības tiesām. (sal. ar 58. punktu)

Neatkarīgi no ieteikuma preambulas apsvērumu satura tie, būdami attiecīgā ieteikuma pamats, nevar radīt tiesiskās sekas. (sal. ar 64. punktu)