ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Lieta C-209/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Spēkā esamības novērtējums - Īstenošanas regula (ES) Nr. 1357/2013 - Izcelsmes valsts konstatēšana saules enerģijas moduļiem, kas samontēti trešā valstī, izmantojot citā trešā valstī izgatavotus solāros elementus - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - Kopienas Muitas kodekss - 24. pants - Tādu preču izcelsme, kuru ražošanā iesaistītas vairākas trešās valstis - Jēdziens “pēdējā būtiskā pārstrāde vai apstrāde”)

(2021/C 278/31)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Renesola UK Ltd

Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Rezolutīvā daļa

Izvērtējot pirmo prejudiciālo jautājumu, netika konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1357/2013 (2013. gada 17. decembris) par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, spēkā esamību.

(1) OV C 262, 10.8.2020.
3)

Ja izsniegšanas dalībvalsts tiesību aktos nav tiesību normu, kas paredz iespēju vērsties tiesā, lai pārbaudītu apstākļus, kādos Eiropas apcietināšanas orderi ir izsniegusi iestāde, kura, lai gan piedalās tiesvedības īstenošanā šajā dalībvalstī, pati par sevi nav tiesa, Pamatlēmums 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, aplūkots Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā garantēto tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj valsts tiesai – tiesvedībā, kurā apstrīdēta pirmstiesas apcietinājuma piemērošana personai, kuras nodošana ir veikta saskaņā ar Eiropas apcietināšanas orderi, kas izsniegts, balstoties uz valsts aktu, kurš nevar tikt kvalificēts kā “[valsts] lēmums par apcietinājuma piemērošanu vai jebkurš cits izpildāms tiesas nolēmums ar tādu pašu spēku” šī pamatlēmuma 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē un kurā ir izvirzīts pamats saistībā ar šī Eiropas apcietināšanas ordera spēkā neesamību, ņemot vērā Savienības tiesības, – atzīt savu kompetenci, lai veiktu šādu spēkā esamības pārbaudi. Pamatlēmums 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, aplūkots Pamattiesību hartas 47. pantā garantēto tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā gaismā, ir interpretējams tādējādi, ka šīs tiesības neparedz, ka valsts tiesas konstatējuma – saskaņā ar kuru attiecīgais Eiropas apcietināšanas orderis ir izdots, pārkāpjot šī pamatlēmuma 8. panta 1. punkta c) apakšpunktu, ciktāl tas nav balstīts uz “[valsts] lēmumu par apcietinājuma piemērošanu vai [..] jebkuru citu izpildāmu tiesas nolēmumu ar tādu pašu spēku” šīs tiesību normas izpratnē,– sekas ir tādas personas atbrīvošana, kurai pirmstiesas apcietinājums ticis piemērots pēc tam, kad izpildes dalībvalsts bija to nodevusi izsniegšanas dalībvalstij. Tādēļ iesniedzējtiesai atbilstoši tās valsts tiesību normām ir jāizlemj, kādas sekas tāda valsts akta kā attiecīgā Eiropas apcietināšanas ordera likumīgā pamata neesamība var izraisīt attiecībā uz lēmumu saglabāt vai nesaglabāt pirmstiesas apcietinājuma piemērošanu attiecībā uz personu, pret kuru uzsākta kriminālvajāšana.
1)

Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 4. septembra spriedumu Hamas/Padome (T-308/18, EU:T:2019:557), ciktāl ar to ir atbalstīts pirmās instances tiesvedībā izvirzītais astotais pamats un atcelts Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/475 (2018. gada 21. marts), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2017/1426, Padomes Īstenošanas regula (ES) 2018/468 (2018. gada 21. marts), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/1420, Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/1084 (2018. gada 30. jūlijs), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/475, un Padomes Īstenošanas regula (ES) 2018/1071 (2018. gada 30. jūlijs), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2018/468, ciktāl minētie akti attiecas uz Hamas, tajā skaitā Hamas-Izz al-Din al-Qassem.
2)

Regulas Nr. 883/2004, kas grozīta ar Regulu Nr. 988/2009, 11. panta 3. punkta e) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru no tiesībām tikt iekļautam uzņēmējas dalībvalsts publiskajā veselības apdrošināšanas sistēmā, lai izmantotu šīs valsts finansētos veselības aprūpes pakalpojumus, ir izslēgti ekonomiski neaktīvi Savienības pilsoņi – citas dalībvalsts pilsoņi, kuriem saskaņā ar Regulas Nr. 883/2004, kas grozīta ar Regulu Nr. 988/2009, 11. panta 3. punkta e) apakšpunktu ir piemērojami uzņēmējas dalībvalsts tiesību akti un kuri izmanto savas tiesības uzturēties tās teritorijā saskaņā ar šīs direktīvas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Regulas Nr. 883/2004, kas grozīta ar Regulu Nr. 988/2009, 4. pants un 11. panta 3. punkta e) apakšpunkts, kā arī Direktīvas 2004/38 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 24. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem savukārt tiek pieļauts, ka šādu Savienības pilsoņu iekļaušana šajā sistēmā nav bezmaksas, lai izvairītos no tā, ka minētie pilsoņi kļūst par pārmērīgu slogu uzņēmējas dalībvalsts publiskajām finansēm.
Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 15. aprīļa spriedums (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Grupa Warzywna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

(Lieta C-935/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 273. pants - Atmaksājamās PVN summas novērtēšana nodokļu deklarācijā pārāk augstu - Nodokļa maksātāja kļūda vērtējumā attiecībā uz to, ka darījumam ir uzliekams nodoklis - Nodokļu deklarācijas labojums pēc pārbaudes - Sods 20 % apmērā no atmaksājamā PVN summas pārāk augstā novērtējuma - Samērīguma princips)

(2021/C 217/19)

Tiesvedības valoda – poļu

Iesniedzējtiesa

Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

Pamatlietas puses

Prasītāja: Grupa Warzywna Sp. z o.o.

Atbildētājs: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 273. pants un samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru nodokļa maksātājam, kurš no pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atbrīvotu darījumu ir kļūdaini kvalificējis par ar šo nodokli apliekamu darījumu, tiek noteikts sods 20 % apmērā no nepamatoti prasītās pārāk augstu novērtētās atmaksājamā PVN summas, ja šis sods ir piemērojams vienādi gan tādā situācijā, kurā PVN pārpalikuma summas pārāk augsts novērtējums izriet no darījuma pušu pieļautas kļūdas vērtējumā attiecībā uz to, vai darījumam ir uzliekams nodoklis, ko raksturo tas, ka nav norāžu uz krāpšanu un Valsts kase nezaudē ieņēmumus, gan situācijā, kurā šādi īpaši apstākļi nepastāv.

(1) OV C 191, 8.6.2020.
Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 17. marta spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd

(Lieta C-459/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļu tiesību aktu saskaņošana - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 43. un 44. pants - Pakalpojumu sniegšanas vieta nodokļa maksātājam, kas rīkojas kā tāds - Ieguldījumu pārvaldīšanas pakalpojumu, ko labdarības organizācija saņem uzņēmējdarbības, kas nav saimnieciskā darbība, veikšanai no piegādātājiem, kuri ir reģistrēti ārpus Savienības, sniegšanas vieta)

(2021/C 182/09)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pamatlietas puses

Prasītājs: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Atbildētāja: Wellcome Trust Ltd

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Direktīvu 2008/8/EK (2008. gada 12. februāris), 44. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja nodokļa maksātājs, kurš veic uzņēmējdarbību, kas nav saimnieciska darbība, iegādājas pakalpojumus, šīs darbības, kas nav saimnieciska darbība, vajadzībām, šie pakalpojumi ir jāuzskata par sniegtiem šim nodokļa maksātājam, “kas rīkojas kā tāds” šī panta izpratnē.

(1) OV C 280, 19.8.2019.
4)

Francijas Republika papildus trim ceturtdaļām no saviem tiesāšanās izdevumiem, kas saistīti ar tiesvedību pirmajā instancē, sedz trīs ceturtdaļas no visiem Komisijas izdevumiem, kas radušies saistībā ar to pašu tiesvedību.
C 423/9

Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 21. oktobra spriedums (Amtsgericht Potsdam (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML

(Lieta C-529/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 2011/83/ES - 16. panta c) punkts - Atteikuma tiesības - Izņēmumi - Preces, kas izgatavotas saskaņā ar patērētāja specifikācijām, vai arī nepārprotami personalizētas preces - Preces, kuru izgatavošanu tirgotājs ir uzsācis)

(2020/C 423/13)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Potsdam

Pamatlietas puses

Prasītāja: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

Atbildētājs: ML

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/83/ES (2011. gada 25. oktobris) par patērētāju tiesībām un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/13/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/44/EK un atceļ Padomes Direktīvu 85/577/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/7/EK, 16. panta c) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais izņēmums no atteikuma tiesībām ir attiecināms uz patērētāju, kas ārpus uzņēmuma telpām ir noslēdzis līgumu par tādas preces pirkumu, kura ir jāizgatavo saskaņā ar patērētāja specifikācijām, neatkarīgi no tā, vai tirgotājs ir uzsācis minētās preces izgatavošanu.

(1) OV C 348, 14.11.2019.
C 390/16

Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/B, C

(Lieta C-738/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Pielikuma 1. punkta e) apakšpunkts - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Sociālie mājokļi - Pienākums dzīvot mājoklī un apakšīres aizliegums - 3. panta 1. un 3. punkts - 4. panta 1. punkts - Līgumsoda noteikumu iespējami negodīgā rakstura novērtējums - Kritēriji)

(2020/C 390/22)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank Amsterdam

Pamatlietas puses

Prasītājs: A

Atbildētāji: B, C

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 3. panta 1. un 3. punkts, kā arī 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, kad valsts tiesa pārbauda ar patērētāju noslēgta līguma noteikuma iespējami negodīgo raksturu šo noteikumu izpratnē, starp līguma noteikumiem, kas ietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā, ir jāņem vērā attiecīgā noteikuma mijiedarbības pakāpe ar citiem noteikumiem, jo īpaši atkarībā no to attiecīgās darbības jomas. Lai novērtētu, vai patērētājam uzliktās kompensācijas summa ir nesamērīgi liela minētās direktīvas pielikuma 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē, liela nozīme ir jāpiešķir tiem līguma noteikumiem, kas attiecas uz vienu un to pašu pārkāpumu.

(1) OV C 19, 20.1.2020.
1)

Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste no 2010. gada 1. janvāra līdz 2017. gadam, ieskaitot, sistemātiski un turpināti pārsniedzot slāpekļa dioksīda (NO2) noteikto gada robežlielumu sešpadsmit Lielbritānijas teritorijās, proti, UK0001 (Greater London pilsētas teritorija), UK0002 (West Midlands pilsētas teritorija), UK0003 (Greater Manchester pilsētas teritorija), UK 0004 (West Yorkshire pilsētas teritorija), UK0013 (Teesside pilsētas teritorija), UK0014 (The Potteries), UK0018 (Kingston upon Hull), UK0019 (Southampton pilsētas teritorija), UK0024 (Glasgow pilsētas teritorija), UK0029 (Eastern), UK0031 (South East), UK0032 (East Midlands), UK0033 (North West un Merseyside), UK0034 (Yorkshire un Humberside), UK0035 (West Midlands) un UK0036 (North East), kā arī NO2 stundas robežlielumu UK0001 (Greater London pilsētas teritorija), nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai 13. panta 1. punktā, lasot to kopsakarā ar tās XI pielikumu, paredzētos pienākumus, un, no 2010. gada 11. jūnija neparedzot atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu slāpekļa dioksīda (NO2) noteikto gada robežlielumu ievērošanu šajās teritorijās, nav izpildījusi Direktīvas 2008/50 23. panta 1. punktā, lasot tos atsevišķi, kā arī kopsakarā ar tās XV pielikuma A iedaļu, paredzētos pienākumus un it īpaši pienākumu, kurš paredzēts šīs pašas direktīvas 23. panta 1. punkta otrajā daļā, – nodrošināt, lai robežlielumu pārsniegšanas periods būtu pēc iespējas īsāks.
C 390/5

Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret JZ

(Lieta C-806/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi - Direktīva 2008/115/EK - 11. pants - Ieceļošanas aizliegums - Trešās valsts valstspiederīgais, attiecībā uz kuru ir noteikts šāds aizliegums, bet kurš nekad nav atstājis attiecīgo dalībvalsti - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts brīvības atņemšanas sods par šī valstspiederīgā uzturēšanos šajā dalībvalstī, lai gan viņam ir zināms par ieceļošanas aizliegumu, kas ir izdots attiecībā uz viņu)

(2020/C 390/06)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Pamata kriminālprocesa dalībnieks

JZ

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu un it īpaši tās 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka brīvības atņemšanas sods var tikt piespriests trešās valsts valstspiederīgajam, kurš nelikumīgi uzturas valstī un saistībā ar kuru šajā direktīvā noteiktā atgriešanas procedūra ir pabeigta, lai gan šī persona nav faktiski atstājusi dalībvalstu teritoriju, ja inkriminētā rīcība ir definēta kā tāda, kas attiecas uz nelikumīgu uzturēšanos, attiecīgajai personai zinot par ieceļošanas aizliegumu, kas tostarp noteikts ieinteresētās personas to iepriekšējo kriminālsodāmību vai apdraudējuma dēļ, ko tā rada sabiedriskajai kārtībai vai valsts drošībai, ar nosacījumu, ka inkriminētā rīcība nav definēta saistībā ar šī ieceļošanas aizlieguma pārkāpumu un ka šis tiesiskais regulējums ir pietiekami pieejams, precīzs un paredzams tā piemērošanā, lai novērstu jebkādu patvaļas risku, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

(1) OV C 122, 1.4.2019.
2)

Direktīva 2000/78 ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru advokātu apvienība, kuras statūtos noteiktais mērķis ir tiesā aizstāvēt personas, kurām ir noteikta seksuālā orientācija, un veicināt šīs personu kategorijas kultūru un tiesību ievērošanu, šī mērķa dēļ un neatkarīgi no tās iespējamā peļņas gūšanas mērķa automātiski ir tiesīga celt prasību tiesā par to pienākumu ievērošanu, kas izriet no šīs direktīvas, un vajadzības gadījumā saņemt zaudējumu atlīdzību, ja norisinās fakti, kas var būt diskriminācija pret minēto personu kategoriju minētās direktīvas izpratnē, un ja nevar noteikt cietušo personu.
2)

LESD 101. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka nolīgumu, kura mērķis ir nepieļaut, ierobežot vai traucēt konkurenci, veido nolīgums par izlīgumu notiekošā tiesvedībā starp oriģinālo zāļu ražotāju un ģenērisko zāļu ražotāju, kas atrodas potenciālas konkurences situācijā, jautājumā par oriģinālo zāļu aktīvās vielas, kura ir kļuvusi vispārpieejama, ražošanas paņēmiena patenta, kas pieder pirmajam ražotājam, spēkā esamību, kā arī par šo zāļu ģenēriskās versijas prettiesisko raksturu, ar kuru šis ģenērisko zāļu ražotājs apņemas neieiet to zāļu tirgū, kurās ir ietverta šī aktīvā viela, kā arī neturpināt savu prasību par šī patenta spēkā neesamību nolīguma spēkā esamības laikā, pretī par to saņemot līdzekļu pārskaitījumus no oriģinālo zāļu ražotāja: — ja no visiem pieejamajiem lietas materiāliem izriet, ka oriģinālo zāļu ražotāja līdzekļu pārskaitījumu ģenērisko zāļu ražotājam pozitīvā bilance ir izskaidrojama tikai ar nolīguma pušu komercinteresēm neiesaistīties konkurencē atbilstoši spējām, — ja vien attiecīgajam nolīgumam par izlīgumu nav skaidras konkurenci veicinošas ietekmes, kas var likt saprātīgi šaubīties par pietiekamu kaitīgumu konkurencei.
C 423/8

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 16. oktobra spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Lieta C-189/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 167. un 168. pants - Tiesības uz PVN atskaitīšanu - Atteikums - Krāpšana - Pierādījumu iegūšana - Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips - Tiesības tikt uzklausītam - Piekļuve lietas materiāliem - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants - Efektīva pārbaude tiesā - Pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips - Sacīkstes princips - Valsts tiesiskais regulējums vai prakse, saskaņā ar kuru, pārbaudot nodokļu maksātāja tiesības uz PVN atskaitīšanu, nodokļu iestādei ir saistoši konstatējumi par faktiem un juridiskās kvalifikācijas, ko tā pati ir izdarījusi saistītos administratīvos procesos, kuros šis nodokļu maksātājs nepiedalījās)

(2019/C 423/09)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: Glencore Agriculture Hungary Kft.

Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips un Hartas 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem principā nav pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums vai prakse, saskaņā ar kuru, pārbaudot nodokļu maksātāja īstenotas tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanu, nodokļu iestādei ir saistoši konstatētie fakti un juridiskā kvalifikācija, ko tā jau ir izdarījusi saistītos administratīvajos procesos pret šī nodokļa maksātāja piegādātājiem un uz ko ir balstīti lēmumi, kuri kļuvuši galīgi un ar kuriem ir konstatēta krāpšana pievienotās vērtības nodokļa jomā, ko ir izdarījuši šie piegādātāji, ar nosacījumu, pirmkārt, ka tā neatbrīvo nodokļu iestādi no pienākuma informēt nodokļu maksātāju par pierādījumiem, tostarp tiem, kas izriet no šiem saistītajiem administratīvajiem procesiem, pamatojoties uz kuriem tā ir iecerējusi pieņemt lēmumu, un ka tādējādi šim nodokļu maksātājam procedūrā, kas uz to attiecas, netiek atņemtas tiesības lietderīgi apstrīdēt šos konstatētos faktus un šīs juridiskās kvalifikācijas, otrkārt, ka minētais nodokļu maksātājs šajā procedūrā var piekļūt visiem elementiem, kas ir savākti šo saistīto administratīvo procesu vai jebkuras citas procedūras laikā un ar ko šī iestāde ir iecerējusi pamatot savu lēmumu, vai kas var būt noderīgi viņa tiesību uz aizstāvību īstenošanai, izņemot, ja vispārējo interešu mērķi attaisno šīs piekļuves ierobežošanu, un, treškārt, ka tiesa, kurā ir celta prasība par šo lēmumu, var pārbaudīt šo pierādījumu iegūšanas un izmantošanas likumību, kā arī attiecībā uz minētajiem piegādātājiem pieņemtajos administratīvajos lēmumos izdarītos konstatējumus, kas ir izšķiroši prasības iznākumam.

(1) OV C 221, 25.6.2018.
2)

Direktīvas 2014/24 12. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā dalībvalsts ir noteikusi, ka iekšējie darījumi var tikt noslēgti, it īpaši izpildoties nosacījumam, ka ar publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu nevar tikt nodrošināta sniegto pakalpojumu kvalitāte, pieejamība vai to nepārtrauktība, kamēr vien izvēle, kas tiek veikta stadijā pirms publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas, dot priekšroku kādam konkrētam pakalpojumu sniegšanas veidam atbilst vienlīdzīgas attieksmes, nediskriminācijas, savstarpējās atzīšanas, samērīguma un pārskatāmības principiem.
1)

Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 648/2005 (2005. gada 13. aprīlis), 212.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams atbrīvojumiem no antidempinga un kompensācijas maksājumiem, kas attiecīgi paredzēti Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1238/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, 3. panta 1. punktā un Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1239/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas, 2. panta 1. punktā.