ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Citiem vārdiem sakot, lai secinātu, ka mātes sabiedrība izšķiroši ietekmē meitas sabiedrības komercdarbības politiku, pietiek ar to, ka Komisija pierāda, ka visas meitas sabiedrības kapitāldaļas pieder tās mātes sabiedrībai. Pēc tam Komisija varēs atzīt mātes sabiedrību par solidāri atbildīgu par tās meitas sabiedrībai noteiktā naudas soda samaksu, ja vien šī sabiedrība nepierādīs, ka tās meitas sabiedrība būtībā nepiemēro mātes sabiedrības izdotās vadlīnijas un tādējādi tirgū darbojas autonomi.

Izmantojot metodi, saskaņā ar kuru aizliegtās vienošanās dalībniekus iedala kategorijās, lai īstenotu atšķirīgu attieksmi naudas soda sākumsummas noteikšanas stadijā, kas turklāt ir princips, kurš ir apstiprināts judikatūrā, — lai gan atbilstoši tai neņem vērā vienā kategorijā esošo uzņēmumu lieluma atšķirības, tiek noteikta vienota likme sākumsummai, kas fiksēta vienā kategorijā ietilpstošiem uzņēmumiem. Veicot šādu sadalīšanu, ir jāievēro vienlīdzīgas attieksmes princips un līdz ar to naudas soda summai, ievērojot pārkāpuma smaguma vērtējumā vērā ņemtos apstākļus, jābūt vismaz samērīgai. Lai pārbaudītu, vai aizliegtās vienošanās dalībnieku sadalījums kategorijās atbilst vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principiem, Kopienu tiesai, veicot kontroli pār Komisijai šajā jautājumā piešķirtās rīcības brīvības izmantošanas tiesiskumu, tomēr ir vienīgi jāpārbauda, vai šis sadalījums ir konsekvents un objektīvi pamatots, sākotnēji neaizstājot Komisijas veikto vērtējumu ar savu vērtējumu. Šajā sakarā Komisijas izvēli iedalīt uzņēmumus vairākās kategorijās atkarībā no to tirgus daļām attiecīgo izstrādājumu izplatīšanā un pārgrupēt vienā un tajā pašā kategorijā ietilpstošos uzņēmumus, kuriem pieder par noteiktu likmi mazāka tirgus daļa, nevar kvalificēt kā patvaļīgu un tādu, kas pārsniedz tai šajā sakarā piešķirtās rīcības brīvības robežas.

Nevar iebilst pret faktu, ka sākumsummas, kas saistītas ar katru no šīm kategorijām, nav noteiktas strikti proporcionāli konkrēto uzņēmumu attiecīgajām tirgus daļām, jo tās ir tikai iedalījuma kategorijās un ar to saistīto vienotas likmes summu sistēmas rezultāts. Pat ja — ievērojot iedalījumu grupās — noteiktiem uzņēmumiem tiek piemērotas identiskas pamatsummas, kaut arī to lielums ir atšķirīgs, atšķirīgo attieksmi objektīvi pamato lielāks nozīmīgums, kas pārkāpuma smaguma noteikšanas laikā piešķirts pārkāpuma būtībai salīdzinājumā ar uzņēmuma lielumu. Komisijas iespēja veikt iedalījumu kategorijās zaudētu lielu savas lietderības daļu, ja ikkatra atšķirība tirgus daļās, kas ir nozīmīga salīdzinošā aspektā, bet ļoti nenozīmīga procentuālā aspektā, nepieļautu dažādu uzņēmumu klasifikāciju vienā kategorijā.

(sal. ar 73., 74., 76., 77. un 81. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana — Absolūts atteikuma pamatojums — Preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var kalpot, lai apzīmētu preces īpašības — Vārdisks apzīmējums “MunichFinancialServices”

(Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

Summary

No vidusmēra angliski runājoša Kopienas patērētāja, kā arī no citu Kopienas lingvistisko reģionu vidusmēra patērētāja, it īpaši vācu patērētāju skatpunkta, kuriem ir vismaz angļu valodas pamatzināšanas, reģistrācijas pieteikumā norādīto pakalpojumu īpašības Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē apraksta vārdisks apzīmējums “MunichFinancialServices”, kuru ir lūgts reģistrēt attiecībā uz “finanšu pakalpojumiem”, kas ietilpst 36. klasē Nicas Nolīguma nozīmē, tiktāl, ciktāl konkrētajai sabiedrības daļai nebūtu grūti uztvert reģistrācijai pieteiktās preču zīmes veidojošo elementu “FinancialServices” kā nevainojamu attiecīgo finanšu pakalpojumu aprakstu angļu valodā un tiktāl, ciktāl nekas neļauj apstiprināt, ka vārda “Munich” pievienošana reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei piešķir īpašu papildu elementu, kura dēļ tā zaudētu savu tīri aprakstošo raksturu kā no Minhenes piedāvāti finanšu pakalpojumi.

(sal. ar 27., 29., 38. un 43. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana – Absolūtie atteikuma pamatojumi – Preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var kalpot, lai apzīmētu preces īpašības – Vārdisks apzīmējums “ BIOKNOWLEDGE ”

(Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

Summary

Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē, raugoties no sabiedrības daļas, kas ir specializējusies medicīnas, farmācijas vai citu dabaszinātņu, kā arī aprūpes sektorā, viedokļa, termins “BIOKNOWLEDGE”, kuru pieteica reģistrācijai attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas iekļauj vai ļauj piekļūt informācijai par organismiem un ietilpst Nicas Nolīguma 9., 16. un 42. klasē, var kalpot preču zīmes pieteikumā minēto preču un pakalpojumu būtisko īpašību apzīmēšanai.

Ciktāl konkrētās sabiedrības daļu veido dabaszinātņu un aprūpes sektora speciālisti, ir jāsecina, ka saikne, kas pastāv starp iespējamo termina “BIOKNOWLEDGE” nozīmi, proti, specifiska informācija par vienu vai vairākiem dzīviem organismiem, t. i., informācija, kas tiem ir piederīga, no vienas puses, un attiecīgajām precēm un pakalpojumiem, no otras puses, nav pārāk neskaidra un nenoteikta, tādējādi, raugoties no šīs sabiedrības daļas viedokļa, pastāv pietiekami tieša un konkrēta saikne starp termina nozīmi un attiecīgo preču un pakalpojumu īpašībām. Turklāt termina “BIOKNOWLEDGE” struktūru attiecīgie patērētāji nevar uztvert kā neparastu, jo tā atbilst angļu valodas vārdu darināšanas noteikumiem.

(sal. ar 28., 32., 34., 35., 41.-42. punktu)
4

Turklāt saskaņā ar kopā apskatāmajām Legge no 549 (su) misure di razionalizzazione della finanza pubblica (1995. gada 28. decembra Likums Nr. 549 par valsts finanšu racionalizēšanas pasākumiem, GURI Nr. 302 kārtējais pielikums; turpmāk tekstā — “Likums Nr. 549/95”) 3. panta 69. un 70. punkta un Decreto-legge no 331 (su) armonizzazione delle disposizioni in materia di imposte sugli oli minerali, sull’alcole, sulle bevande alcoliche, sui tabacchi lavorati e in materia di IVA con quelle recate da direttive CEE e modificazioni conseguenti a detta armonizzazione, nonché disposizioni concernenti la disciplina dei centri autorizzati di assistenza fiscale, le procedure dei rimborsi di imposta, l’esclusione dall’ILOR dei redditi di impresa fino all’ammontare corrispondente al contributo diretto lavorativo, l’istituzione per il 1993 di un’imposta erariale straordinaria su taluni beni ed altre disposizioni tributarie ( Dekrētlikums Nr. 331 par nodokļu tiesību normu saskaņošanu dažādās jomās, GURI Nr. 203; turpmāk tekstā — “Dekrētlikums Nr. 331/93”) tiesību normām par labu Likuma Nr. 142/90 sabiedrībām tika veikti šādi pasākumi: — atbrīvojums no visiem maksājumiem saistībā ar aktīvu atsavināšanu, kas veikta, pārveidojot speciālos uzņēmumus un pašvaldības uzņēmumus par Likuma Nr. 142/90 sabiedrībām (turpmāk tekstā — “atbrīvojums no maksājumiem par aktīvu atsavināšanu”); — pilnīgs atbrīvojums no sabiedrību ienākuma nodokļa, proti, no juridisko personu ienākuma nodokļa un vietējā ienākuma nodokļa uz trīs gadiem un vēlākais līdz 1999. finanšu gadam (turpmāk tekstā — “trīs gadu atbrīvojums no sabiedrību ienākuma nodokļa”).
1999. gada 7. aprīlī Iebildumu nodaļa nosūtīja personai, kas iestājusies lietā, šāda satura faksu:

“Notification of deficiencies in the notice of opposition (Rule 15 and 18 (2) of the Implementing Regulation)

[..]

The examination of the notice of opposition has shown that the indication of the goods and services has not been provided in the language of the opposition proceedings (english).

This deficiency must be remedied within a non extendible period of two months from receipt of this notification, that is on or before 07/06/1999.

The notice of opposition will otherwise be rejected on grounds of inadmissibility.”

(“Paziņojums par trūkumiem paziņojumā par iebildumiem (Ieviešanas regulas 15. noteikums un 18. noteikuma 2. punkts)

[..]

Pārbaudot paziņojumu par iebildumiem, tika konstatēts, ka preču un pakalpojumu saraksts nav iesniegts iebildumu procesa valodā (angļu).

Šis trūkums ir jānovērš divu mēnešu laikā, kas nav pagarināms termiņš, pēc šī paziņojuma saņemšanas, t.i., līdz 1999. gada 7. jūnijam.

Pretējā gadījumā paziņojums par iebildumiem tiks noraidīts kā nepieņemams.”)
22

Kas attiecas uz argumentu, saskaņā ar ko iebildumu process neparedz risināt preču zīmju konfliktus valsts līmenī, Apelāciju padome neņēma vērā faktu, ka pārvēršanas process izriet no pašas Regulas Nr. 40/94, it īpaši no tās 108. panta.
Keywords

Summary



Keywords

Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija iegūšana – Absolūti atteikuma pamatojums – Preču zīmes, kam nav atšķirtspējas – Trīsdimensiju preču zīme – Balta un caurspīdīga flakona forma

(Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Summary

Reģistrācijai pieteiktajai trīsdimensiju preču zīmei, ko veido balta un caurspīdīga flakona forma, kas sastāv no caurspīdīga korpusa un balta korķa, korķa priekšpusē un aizmugurē ir uz ārpusi izvirzīts V‑veida profils, kas saplūst ar korpusa vertikālajām malām, ir atšķirtspēja Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē attiecībā uz saskaņā ar Nicas Nolīgumu 3. un 20. klasē ietilpstošajām precēm – “ziepēm; mazgāšanas un balināšanas līdzekļiem; tīrīšanas, pulēšanas, attaukošanas un abrazīviem līdzekļiem; aromatizētiem mazgāšanas izstrādājumiem, porcelāna, akmens, koka, stikla, metālu un plastmasas ķīmiskiem tīrīšanas līdzekļiem” un “plastmasas tilpnes šķidrām, želejveida un pastas konsistences precēm”, līdz ar to minēto elementu kombinācija ir patiešām specifiska un nav uzskatāma par kopīgu visām attiecīgajām precēm, piešķirot arī attiecīgajam flakonam īpašu un neparastu izskatu, kas pievērš attiecīgās sabiedrības uzmanību un ļauj šai sabiedrībai, kurai ir pastiprināta interese par attiecīgās preces iepakojumu, atšķirt reģistrācijas pieteikumā minētās preces no tām, kam ir cita komerciālā izcelsme, šo apsvērumu turklāt apstiprina identiskas formas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācija vienpadsmit no piecpadsmit reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas brīdī Kopienā esošajām dalībvalstīm.

(sal. ar 40., 47. un 48. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Uzņēmumu vienošanās – Jēdziens – Gribas vienotība attiecībā uz uzvedību tirgū – Ietveršana – Gribas izpausmes forma – Ietekmes neesamība

(EKL 81. panta 1. punkts)

Summary

Lai pastāvētu vienošanās EKL 81. panta 1. punkta izpratnē, pietiek ar to, ka attiecīgie uzņēmumi ir pauduši kopīgu nodomu tirgū uzvesties zināmā veidā. Kas attiecas uz formu, kādā šis kopīgais nodoms ir pausts, pietiek ar to, ka noruna izsaka pušu apņemšanos uzvesties tirgū atbilstoši norunas noteikumiem. No tā izriet, ka vienošanās jēdziens EKL 81. panta 1. punkta izpratnē koncentrējas uz to, ka pastāv vismaz divu personu gribas vienotība, kuras izpausmes formai nav nozīmes, ciktāl tā ticami atspoguļo pušu nodomu.

(sal. ar 59–61. punktu)
324

Komisija it īpaši minēja: “Papildus parastajām kvantitātes atlaidēm par apjomu lielajiem klientiem Solvay, sākot ar 1982. gadu, Vācijā piešķīra divu papildu veidu atlaides: — atlaidi virsapjomam, kas tika saukta par “Spitzenrabatt” un gandrīz vienmēr tika noteikta 20% apmērā no cenrāža, — īpašu ikgadējo maksājumu ar čeku [vienā gadījumā līdz pat 3,4 miljoniem [vācu marku] (DEM) ] ar nosacījumu, ka klients visu vai vairumu no savām vajadzībām nepieciešamā iegādājas no Solvay. [..] Tādējādi attiecībā uz Vegla, kas ietilpa Saint-Gobain grupā un bija galvenais Solvay klients Vācijā, atlaižu sistēma 1989. gadā darbojās šādi: 1) par līgumā noteikto pamatapjomu 85000 tonnu apmērā — 10% atlaide; 2) par “virsapjomu”43000 tonnu apmērā — 20% atlaide; 3) virsapjomam atbilstošais čeks par DEM 3349000. [..] Vairumā gadījumu, kā Vegla gadījumā, atlaižu sistēma nostiprināja Solvay kā ekskluzīvā piegādātāja pozīciju. Tomēr šī sistēma bija vērsta arī uz to, lai saglabātu Solvay dominējošo lomu, ja klientiem bija politika savus darījumus sadalīt starp diviem piegādātājiem. Flachglas, kas ir Solvay klients Vācijā, savus darījumus sadalīja starp Solvay un M & W attiecībās aptuveni 70 pret 30. Sākot ar 1983. gadu, cenu noteikumi, ko Solvay piemēroja Flachglas, paredzēja 8,5% kvantitātes atlaidi jebkuram daudzumam līdz 70000 tonnām, 20% atlaidi jebkuram virsapjomam, kā arī čeku no DEM 500000–750000. Šī papildu atlaide ar čeku nozīmēja, ka reālā cena jebkuram virsapjomam, kas pārsniedz 70000 tonnu, bija (atkarībā no daudzuma) tikai no DEM 250–260 par tonnu. Otrajam piegādātājam bija ārkārtīgi grūti apdraudēt Solvay darījumu “pamatdaļu”, ko (kā izriet no pašas Solvay dokumentiem) aizsargāja atlaižu “barjera”. Tāpat, lai gan otrais piegādātājs varētu piedāvāt tādu pašu rēķina cenu DEM 322,40 (cenrāža cena mīnus 20%), bija augstākā mērā mazticami, ka klients gribētu riskēt zaudēt ievērojamo čeka maksājumu, kas acīmredzami bija atkarīgs no tā, ka klients papildus pamatapjomam no Solvay iegādāsies atbilstošu apjomu. No Matthes & Weber iegūtie dokumenti apstiprina, ka šai sabiedrībai bija neiespējami veikt jebkādus iebrukumus Solvay piederošajā piegāžu Flachglas daļā.”
Ja tiesvedības gaitā lēmums tiek aizvietots ar citu lēmumu, kuram ir tāds pats priekšmets, tas ir jāuzskata par jaunu apstākli, kas ļauj prasītājam pielāgot savus prasījumus un pamatus. Ja prasītājam tiktu noteikts pienākums no jauna iesniegt prasības pieteikumu, tiktu pārkāpts tiesas labas pārvaldības princips un netiktu ievērota procesuālās ekonomijas prasība. Turklāt nebūtu taisnīgi, ja attiecīgā iestāde, lai vērstos pret kritiku, kas ietverta prasības pieteikumā, kurš Kopienas tiesā iesniegts pret lēmumu, varētu pielāgot apstrīdēto lēmumu vai to aizvietot ar citu lēmumu un attiecīgajā instancē pamatoties uz šiem grozījumiem vai šo aizvietojumu, lai atņemtu otram lietas dalībniekam iespēju paplašināt savus sākotnējos prasījumus un izvirzītos pamatus saistībā ar vēlāku lēmumu vai iesniegt papildu prasījumus un izvirzīt pret to papildu pamatus.

Šāds risinājums ir piemērojams gadījumā, ja regula, kas skar personu tieši un individuāli, tiesvedības laikā ir aizvietota ar regulu, kurai ir tāds pats priekšmets.

(sal. ar 53. un 54. punktu)
173

Kaut arī prasītājs to tieši nenorāda savos iesniegtajos dokumentos, no tiem un it īpaši no pamatu, kas ir balstīti uz pārskatāmības pamatprincipa un tiesību piekļūt dokumentiem principa pārkāpumu un pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu, pārbaudes izriet, ka prasītājs izvirza iebildi par Lēmuma 1999/284 1. panta prettiesiskumu, kā arī par ECB reglamenta 23. panta 3. punkta prettiesiskumu divu iemeslu dēļ.
Kā izriet no šā sprieduma 44. un 47. punkta, prasītāji apgalvo, ka no Regulas Nr. 1546/88, ko groza Regula Nr. 1033/89, 3.a panta 1. punkta izriet, ka pieteikuma par pagaidu references daudzuma piešķiršanu iesniedzējam vairs nebija jāpieder visai sākotnējai SLOM saimniecībai. Pēc to domām, īpašie references daudzumi bija jāražo, izmantojot to pārvaldītās ražošanas vienības, daļai no kurām ir jābūt tām ražošanas vienībām, kuras tiem piederēja netirgošanas saistību uzņemšanās brīdī.
EK Tiesas Statūtu 43. pantā (jaunajā redakcijā — Tiesas Statūtu 46. pants) attiecībā uz prasībām par Kopienu ārpuslīgumisko atbildību paredzētais noilguma termiņš sākas tikai pēc tam, kad ir izpildīti visi tie nosacījumi, kādiem ir pakļauts pienākums atlīdzināt zaudējumus, un it īpaši attiecībā uz gadījumu, kad atbildība izriet no normatīva akta — līdz kamēr nav radušās šī akta kaitīgās sekas, precizējot, ka šie nosacījumi attiecas uz Kopienas iestāžu prettiesisku rīcību, uz apgalvotā zaudējuma faktiskumu un cēloņsakarības starp šo rīcību un izvirzīto kaitējumu esamību.

Saskaņā ar EK Tiesas Statūtu 43. pantu (jaunajā redakcijā — Tiesas Statūtu 46. pants) noilguma termiņu pārtrauc vienīgi gadījumā, ja kādā no Kopienu tiesām ierosināta lieta vai ja pirms šādas lietas cietusī puse iesniegusi lūgumu attiecīgajai Kopienu iestādei, šādā gadījumā gan ņemot vērā, ka noilguma termiņu pārtrauc tikai tad, ja pēc lūguma atkarībā no gadījuma EKL 230. pantā vai EKL 232. pantā paredzētajā termiņā iesniegts prasības pieteikums.

Padomes un Komisijas paziņojuma par sekojošo Regulas (EEK) Nr. 2187/93, ar ko paredz piedāvāt kompensāciju noteiktiem ražotājiem, pieņemšanu, ar kuru iestādes attiecībā uz noteiktiem ražotājiem apņemas neizvirzīt noilgumu, kas izriet no Tiesas Statūtu 43. panta, līdz brīdim, kad tiks definēti praktiski noteikumi par kompensāciju izmaksu attiecīgajiem ražotājiem, sekas neizpaužas kā jauna piecu gadu noilguma termiņa sākšanās, kas aprēķināts, sākot ar šī pašuzliktā ierobežojuma beigu datumu. Tomēr šī atteikšanās no to tiesībām atsaukties uz noilgumu ietekmē noilguma termiņa aprēķināšanu. Noilguma apturēšana, kas izriet no vienpusējas iestāžu atteikšanās atsaukties uz noilgumu, kas ietverta minētajā paziņojumā un, iespējams, arī agrākajā sarakstē, ir spēkā neatkarīgi no brīža, kurā prasītājs ceļ prasību par zaudējumu atlīdzību Pirmās instances tiesā.

Šajā ziņā priekšrocības no noilguma pilnīgas apturēšanas, kas izriet no vienpusējas atbildētāju iestāžu atteikšanās atsaukties uz noilgumu, netiek ierobežotas tikai ar to piena ražotāju kategoriju, kas nav iesnieguši lūgumu Regulas Nr. 2187/93 10. panta 2. punkta pirmās daļas nozīmē. Šāda lūguma esamība vai neesamība ir būtiska tikai tādēļ, lai noteiktu galīgo datumu noilguma apturēšanai, kas rodas no šīs atteikšanās, kas atšķiras atkarībā no tā, vai lūgums ir vai nav ticis iesniegts.

(sal. ar 67., 69., 71.–73. un 76. punktu)
3.

Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 11. aprīļa izpildsesijas lēmuma par ex ante iemaksām Vienotajā noregulējuma fondā par 2017. gadu (SRB/ES/SRF/2017/05), ciktāl tas attiecas uz Hypo Vorarlberg Bank, iedarbība tiek saglabāta līdz saprātīgā termiņā, kas nepārsniedz sešus mēnešus, sākot no šī rīkojuma parakstīšanas brīža, spēkā stāsies jauns Vienotā noregulējuma valdes rīkojums par ex ante iemaksu noteikšanu šīs iestādes Vienotajā noregulējuma fondā par 2017. gadu.
C 287/19

Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 6. maija rīkojums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19)/Agenzia delle Entrate

(Apvienotās lietas no C-415/19 līdz C-417/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Valsts atbalsts - Eiropas Komisijas lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu - Valsts tiesību akti, kuros tiek izslēgta iespēja piešķirt atbalstu atbilstoši atļautai valsts atbalsta shēmai gadījumā, ja netiek ievērots nosacījums, kas nav paredzēts Komisijas lēmumā)

(2020/C 287/27)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte suprema di cassazione

Pamatlietas puses

Prasītājas: Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19)

Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

Rezolutīvā daļa

LESD 108. panta 3. punkts, Komisijas Lēmums C(2008) 380 (2008. gada 25. janvāris) “Valsts atbalsts N 39/2007 – Itālija – Nodokļa atlaide jauniem ieguldījumiem nelabvēlīgajos reģionos” un samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neaizliedz tādus dalībvalsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem atbalsta piešķiršana atbilstoši šīs dalībvalsts īstenotajai valsts atbalsta shēmai, kura ir atļauta ar šo lēmumu, tiek pakļauta nosacījumam par pieteicēja deklarācijas sniegšanu, ka viņš nav saņēmis tādus atbalstus, kurus Eiropas Komisija atzinusi par prettiesiskiem un nesaderīgiem, un ka viņš nav to personu skaitā, kas nav tos atmaksājušas vai pārskaitījušas uz bloķētu kontu, pat ja par to nav izdots atmaksāšanas pieprasījums un neraugoties uz to, ka minētajā lēmumā nav paredzēta šāda prasība.

(1) OV C 328, 30.9.2019.
C 280/13

Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 10. aprīļa rīkojums (Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rolibérica Lda/Autoridade para as Condições do Trabalho

(Lieta C-834/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Autopārvadājumi - Regula (EK) Nr. 561/2006 - 4. panta i) punkts - Jēdziens “nedēļa” - Iknedēļas atpūtas laikposmi - Aprēķina metodes)

(2019/C 280/16)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1

Pamatlietas puses

Prasītāja: Rolibérica Lda

Atbildētāja: Autoridade para as Condições do Trabalho

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 561/2006 (2006. gada 15. marts), ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85, ir jāinterpretē tādējādi, ka “iknedēļas atpūtas laikposmam” šīs regulas 8. panta izpratnē nav obligāti jābeidzas “nedēļā”, kā tā definēta minētās regulas 4. panta i) punktā.

(1) OV C 112, 25.3.2019.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 63/9

Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 10. novembra rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl/Comune di Maiolati Spontini

(Lieta C-140/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Publiski līgumi - Direktīva 2004/18/EK - Direktīva 2014/24/ES - Dalība iepirkumā - Pretendents, kurš piedāvājumā nav norādījis uzņēmuma ar darba drošību saistītās izmaksas - No judikatūras izrietošs pienākums paredzēt šādu norādi - Izslēgšana no publiskā iepirkuma procedūras bez iespējas labot šo trūkumu)

(2017/C 063/14)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

Pamatlietas puses

Prasītāji: Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl

Atbildētāja: Comune di Maiolati Spontini

piedaloties: Torelli Dottori SpA

Rezolutīvā daļa:

Vienlīdzīgas attieksmes princips un pārskatāmības pienākums, kas īstenoti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz izslēgt pretendentu no publiskā iepirkuma procedūras, ja tas nav izpildījis pienākumu piedāvājumā atsevišķi norādīt uzņēmuma ar darba drošību saistītās izmaksas, kura neizpildes gadījumā pretendents tiek izslēgts no dalības procedūrā un kurš nevis tieši izriet no iepirkuma dokumentiem vai valsts tiesiskā regulējuma, bet kura pamatā ir valsts pēdējās instances tiesas veikta šī tiesiskā regulējuma interpretācija un minētajos dokumentos esošo nepilnību novēršana. Vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principi arī ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neliedz piešķirt šim pretendentam iespēju izlabot attiecīgo situāciju un izpildīt minēto pienākumu līgumslēdzējas iestādes noteiktajā termiņā.

(1) OV C 200, 6.6.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 136/23

Tiesas 2016. gada 5. februāra rīkojums (High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The Queen pēc Nutricia Ltd pieteikuma/Secretary of State for Health

(Lieta C-445/15) (1)

(2016/C 136/31)

Tiesvedības valoda – angļu

Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

(1) OV C 354, 26.10.2015.