Lieta C‑466/17

Chiara Motter

pret

Provincia autonoma di Trento

(Tribunale di Trento lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Direktīva 1999/70/EK – UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku – 4. klauzula – Publiskais sektors – Vidusskolu skolotāji – Darba ņēmēju pieņemšana darbā civildienesta ierēdņa amatā uz noteiktu laiku, pamatojoties uz atlases procedūru, kas balstīta uz kvalifikāciju – Darba stāža noteikšana – Dienesta laikposmu, kas ir nostrādāti saskaņā ar darba līgumiem uz noteiktu laiku, daļēja ņemšana vērā

Kopsavilkums – Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 20. septembra spriedums

Sociālā politika – UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku – Direktīva 1999/70 – Aizliegums diskriminēt darba ņēmējus, ar kuriem ir noslēgts līgums uz noteiktu laiku – Darba ņēmējs, kas ir nodarbināts uz noteiktu laiku un pieņemts darbā par valsts ierēdni bez atklāta konkursa – Dienesta laikposmu, kas ir nostrādāti saskaņā ar darba līgumiem uz noteiktu laiku, daļēja ņemšana vērā, lai darba ņēmēju kvalificētu augstākā darba samaksas pakāpē, uz kvalifikācijas pamata pieņemot viņu darbā par ierēdni – Pieļaujamība

(Padomes Direktīvas 1999/70 pielikuma 4. klauzula)

1999. gada 18. martā noslēgtā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ir ietverts pielikumā Padomes Direktīvai 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to principā ir pieļaujams tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir aplūkots pamatlietā, saskaņā ar kuru, lai klasificētu darba ņēmēju atalgojuma kategorijā brīdī, kad viņš uz kvalifikācijas pamata tiek pieņemts darbā civildienesta ierēdņa amatā, dienests, kas pildīts saskaņā ar darba līgumiem uz noteiktu laiku, tiek ņemts vērā pilnībā par pirmajiem četriem gadiem un pēc tam daļēji – divu trešdaļu apjomā.

Itālijas valdības izvirzītie mērķi, kas ietver, no vienas puses, abu darba ņēmēju kategoriju profesionālās prakses atšķirību atspoguļošanu un, no otras puses, atgriezeniskas diskriminācijas attiecībā pret civildienesta ierēdņiem, kas pieņemti darbā pēc veiksmīgas atklāta konkursa izturēšanas, novēršanu, var tikt uzskatīti par “objektīvu pamatu” Pamatnolīguma 4. klauzulas 1. un/vai 4. punkta izpratnē ar nosacījumu, ka tie atbilst patiesai vajadzībai, ir piemēroti izvirzītā mērķa sasniegšanai un ir tam nepieciešami (šajā ziņā skat. spriedumu, 2012. gada 18. oktobris, Valenza u.c., no C‑302/11 līdz C‑305/11, EU:C:2012:646, 62. punkts).

Ar nosacījumu, ka iesniedzējtiesai ir jāveic tikai tās kompetencē ietilpstošās pārbaudes, ir jāatzīst, ka mērķi, uz kuriem Itālijas valdība šajā lietā atsaucas, var tikt likumīgi uzskatīti par atbilstošiem patiesai vajadzībai.

Nevar uzskatīt, ka tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir pamatlietā, saskaņā ar kuru attiecībā uz darba stāžu, kas pārsniedz četrus gadus, tiek ņemta vērā ierobežota proporcija divu trešdaļu apjomā, pārsniedz to, kas ir kas vajadzīgs, lai sasniegtu iepriekš izvērtētos mērķus un panāktu līdzsvaru starp noteikta laika darba ņēmēju un pastāvīgu darba ņēmēju likumīgajām interesēm, respektējot uz nopelniem balstītas vērtības un objektivitātes un administrācijas efektivitātes apsvērumus, uz ko ir balstīta pieņemšana darbā konkursa kārtībā.

(skat. 47, 48, 51, 54. punktu un rezolutīvo daļu)