Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Maksimālais apmērs – Aprēķināšana – Atšķirība starp naudas soda galīgo summu un starpsummu – Sekas

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

2. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Naudas soda summas samazināšana par apsūdzētā uzņēmuma sadarbību ar Komisiju – Summas, kas izriet no naudas sodu maksimālā apmēra normas piemērošanas, samazināšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojums 96/C 207/04)

3. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Komisijas pieņemtās pamatnostādnes – Iespēja ņemt vērā mazo un vidējo uzņēmumu īpašo situāciju

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojums 98/C 9/03)

4. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Faktiskas iespējas radīt zaudējumus attiecīgajā tirgū novērtēšana – Attiecīgajam uzņēmumam piederošo tirgus daļu atbilstīgais raksturs

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

5. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Attiecīgo uzņēmumu iedalīšana kategorijās ar vienādu īpašu sākumsummu – Nosacījumi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

6. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Nepieciešamība ņemt vērā attiecīgo uzņēmumu apgrozījumu un nodrošināt naudas sodu samērīgumu ar šo apgrozījumu – Neesamība

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

7. Konkurence – Kopienu noteikumi – Pārkāpumi – Īstenošana ar nodomu – Jēdziens

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

8. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Komisijas pirmā intervence konkrētajā nozarē – Attiecīgie uzņēmumi, kas ir mazie un vidējie uzņēmumi – Izslēgšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojums 98/C 9/03)

9. Konkurence – Naudas sods – Piemērošana – Prasība, lai uzņēmums pārkāpuma izdarīšanas rezultātā būtu guvis labumu – Neesamība – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Labuma neesamība – Izslēgšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkta pirmā daļa)

10. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Attiecīgā uzņēmuma kopējais apgrozījums – To preču apgrozījums, attiecībā uz kurām ir izdarīts pārkāpums – Attiecīga ņemšana vērā – Ierobežojumi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

11. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Attiecīgo uzņēmumu iedalīšana kategorijās ar vienādu īpašu sākumsummu – Uzņēmuma iekļaušana vienā grupā ar citiem uzņēmumiem, kuriem ir lielāks kopējais apgrozījums – Samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums – Izslēgšana – Apstākļi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

Summary

1. Nosakot, ka Komisija var uzlikt naudas sodus līdz pat desmit procentiem no apgrozījuma, ko katrs apsūdzētais uzņēmums ir realizējis iepriekšējā finanšu gada laikā, Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts prasa, lai galīgais uzņēmumam uzliekamais naudas sods tiktu samazināts, ja tas pārsniedz desmit procentus no apgrozījuma, neatkarīgi no starpaprēķina operācijām, kuru mērķis ir ņemt vērā pārkāpuma ilgumu un smagumu. No tā izriet, ka šajā normā paredzētā maksimālā desmit procentu robeža attiecas tikai uz galīgo Komisijas uzliekamo naudas soda summu un nevis uz starpaprēķina operācijām, ieskaitot šim aprēķinam nepieciešamās sākumsummas noteikšanu.

Jāpiebilst, ka, ja Komisija savā aprēķinā ietver starpsummu, ieskaitot arī sākumsummu, kas pārsniedz maksimālo desmit procentu apmēru no attiecīgā uzņēmuma apgrozījuma, tad pret to, ka atsevišķi faktori, kas ir ņemti vērā šajā aprēķinā, piemēram, pārkāpuma ilgums, neiespaido galīgo naudas soda apmēru, nevar iebilst, ņemot vērā, ka tas ir Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktā paredzētā aizlieguma – pārsniegt desmit procentus no attiecīgā uzņēmuma apgrozījuma – sekas.

(sal. ar 38.–40. punktu)

2. Komisijas izvēlētā pieeja, nosakot naudas sodus konkurences jomā, saskaņā ar kuru sadarbības kritērijs tiek ņemts vērā tikai pēc desmit procentu no attiecīgā uzņēmuma apgrozījuma, ko paredz Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts, maksimālā apmēra piemērošanas un tādējādi tas tieši ietekmē naudas soda apmēru, nodrošina to, ka paziņojumam par sadarbību lietās par aizliegtajām vienošanās var būt pilnīga lietderīga ietekme. Ja pamatsumma pirms minētā paziņojuma piemērošanas ievērojami pārsniedz maksimālo desmit procentu apmēru un ja šo maksimālo apmēru nevarētu piemērot uzreiz, tad attiecīgā uzņēmuma vēlme sadarboties ar Komisiju būtu daudz mazāka, ņemot vērā, ka galīgais naudas sods jebkurā gadījumā būtu desmit procenti, vienalga, vai uzņēmums būtu sadarbojies, vai ne.

(sal. ar 41. punktu)

3. Komisijas pieņemtajās Pamatnostādnēs naudas sodu noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, Komisijai ir atļauts attiecīgā gadījumā ņemt vērā īpašo situāciju, kādā atrodas mazie vai vidējie uzņēmumi.

(sal. ar 42. punktu)

4. Lai noteiktu naudas soda apmēru par Kopienas konkurences noteikumu pārkāpumu, novērtējot pārkāpēju faktiskās ekonomiskās iespējas nodarīt būtisku kaitējumu konkurencei, kas ietver arī novērtējumu par šo uzņēmumu reālo nozīmi attiecīgajā tirgū, proti, to ietekmi uz tirgu, kopējais apgrozījums sniedz tikai nepilnīgu informāciju. Faktiski nevarētu izslēgt to, ka spēcīgs uzņēmums ar daudziem dažādiem darījumiem specifisku preču tirgū ir pārstāvēts nenozīmīgi. Tāpat nevar izslēgt, ka uzņēmumam, kam ir svarīga vieta ģeogrāfiskā tirgū ārpus Kopienām, ir nenozīmīgs stāvoklis Kopienu vai Eiropas Ekonomikas zonas tirgū. Šādos gadījumos tas vien, ka attiecīgais uzņēmums realizē lielu kopējo apgrozījumu, nenozīmē, ka tam ir noteicoša ietekme attiecīgajā tirgū. Tāpēc ir pareizi, ka uzņēmumam piederošām tirgus daļām nevar būt noteicoša nozīme secinājumā par uzņēmuma ekonomisko varenību, bet tās tomēr ir svarīgas, nosakot uzņēmuma iespējamo ietekmi tirgū.

(sal. ar 65. punktu)

5. Komisijas pieņemto Pamatnostādņu naudas sodu noteikšanai, ko uzliek, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 1.A punkta sestā daļa paredz, ka “ievērojama” atšķirība to uzņēmumu lielumā, kuri ir izdarījuši vienādu pārkāpumu, var pamatot atšķirīgu novērtējumu, izvērtējot pārkāpuma smagumu. Jāpiebilst, ka, ja Komisijai ir konkrēta rīcības brīvība, nosakot naudas sodu apmēru, un ja naudas soda aprēķinā nav jāvadās pēc vienkāršas matemātiskas formulas, tad naudas soda apmēram jebkurā gadījumā ir jābūt samērīgam ar tiem elementiem, kas ir ņemti vērā, novērtējot pārkāpuma smagumu.

6. No tā izriet, ka, ja Komisija attiecīgos uzņēmumus iedala grupās ar nolūku noteikt naudas sodu apmēru tādā veidā, ka vienai grupai piederošiem uzņēmumiem tiek piemērota viena sākumsumma, tad maksimālā naudas soda noteikšanai katrai šādi noteiktai grupai ir jābūt viendabīgai un objektīvi pamatotai.

(sal. ar 67. un 68. punktu)

7. Nosakot naudas sodu apmēru konkurences jomā, Komisijas pienākums nebija veikt naudas soda apmēra aprēķinu, pamatojoties uz summām, kas ir balstītas uz attiecīgo uzņēmumu apgrozījumiem, un nodrošināt gadījumos, kad naudas sods tiek uzlikts vairākiem vienā pārkāpumā iesaistītiem uzņēmumiem, ka galīgie naudas sodu apmēri, kas tiek uzlikti šiem uzņēmumiem, atspoguļo šo uzņēmumu kopējā apgrozījuma vai to apgrozījuma minētās preces tirgū atšķirības.

Šajā sakarā Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktā tāpat nav prasīts, lai gadījumos, kad naudas sods par vienu pārkāpumu tiek uzlikts vairākiem uzņēmumiem, mazam vai vidējam uzņēmumam uzliekamais naudas sods procentuāli no apgrozījuma nebūtu lielāks par lielākiem uzņēmumiem uzlikto naudas sodu. Faktiski no šīs normas izriet, ka, nosakot naudas soda apmēru gan maziem un vidējiem uzņēmumiem, gan lieliem uzņēmumiem, ir jāņem vērā pārkāpuma smagums un ilgums. Ja Komisija vienā pārkāpumā iesaistītiem uzņēmumiem uzliek pamatotus naudas sodus samērīgi ar pārkāpuma smagumu un ilgumu, tai nevar pārmest, ka attiecībā uz dažiem uzņēmumiem naudas soda apmērs ir lielāks nekā attiecībā uz citiem, rēķinot pēc apgrozījuma daļas.

Minētie principi tiek piemēroti pat tad, ja uzņēmumi atrodas vienādā situācijā attiecībā uz pārkāpuma smagumu un ilgumu.

(sal. at 73.–75. punktu)

8. Lai Kopienas konkurences noteikumu pārkāpumu varētu uzskatīt par izdarītu ar nodomu, nav vajadzīgs, lai uzņēmums pārkāptu šos noteikumus apzināti, bet pietiek, ka tas nevar neievērot, ka tā rīcība ierobežo konkurenci.

Tātad Komisijai, aprēķinot naudas sodu apmēru, ir tiesības neņemt vērā to, ka attiecīgajam uzņēmumam nav juridiskā dienesta.

(sal. ar 82. un 83. punktu)

9. Komisijai nav pienākuma uzlikt vieglākus naudas sodus konkurences jomā, pirmo reizi uzliekot sodus konkrētā nozarē, un tai nav pienākuma uzlikt mazākus naudas sodus tikai tāpēc, ka attiecīgie uzņēmumi ir mazie un vidējie uzņēmumi. Faktiski uzņēmuma lielums ir ņemts vērā jau Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktā noteiktajā maksimālajā apmērā un Pamatnostādņu normās, ko pieņēma Komisija naudas sodu noteikšanai, ko uzliek, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu. Bez šiem apsvērumiem par uzņēmuma lielumu nav cita pamatojuma, lai pret maziem un vidējiem uzņēmumiem attieksme būtu citādāka nekā pret citiem uzņēmumiem. Tas, ka uzņēmumi ir mazie un vidējie uzņēmumi, neatceļ to pienākumu ievērot konkurences noteikumus.

(sal. ar 84. punktu)

10. Ja uzliktajam naudas sodam par Kopienu konkurences normu pārkāpumu jābūt samērīgam ar pārkāpuma ilgumu un ar citiem elementiem, lai tie tiktu ņemti vērā pārkāpuma smaguma novērtējumā, kuru skaitā ir arī attiecīgā uzņēmuma iespējamā peļņa no šiem darījumiem, tad tas, ka uzņēmums nav guvis nekādu labumu no pārkāpuma, neliedz uzlikt naudas sodu, citādi sodam nebūtu preventīvā rakstura. No tā izriet, ka Komisijai, nosakot naudas soda apmēru, nav pienākuma ņemt vērā to, ka no minētā pārkāpuma labums nav gūts.

Šajā sakarā, lai gan saskaņā ar Pamatnostādņu naudas sodu noteikšanai, ko uzliek, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 2. punkta pirmās daļas piekto ievilkumu un saskaņā ar noteikumiem par atbildību pastiprinošiem apstākļiem Komisija var palielināt sankciju, pārsniedzot no pārkāpuma nelikumīgi gūtās peļņas apmēru, tas nenozīmē, ka Komisijai pastāv pienākums turpmāk jebkuros apstākļos, nosakot naudas soda apmēru, noteikt ar konstatēto pārkāpumu saistīto finansiālo labumu. Citiem vārdiem, šāda labuma neesamību nevar uzskatīt par atbildību mīkstinošu apstākli.

(sal. ar 89.–91. punktu)

11. Lai noteiktu uzliekamā naudas soda apmēru par Kopienu konkurences normu pārkāpumu, ne kopējam uzņēmuma apgrozījumam, ne šī apgrozījuma daļai, kas tiek gūta no precēm, ar kurām tiek veikts pārkāpums, nevar piešķirt nesamērīgu nozīmi salīdzinājumā ar citiem novērtēšanas elementiem, tā ka piemērojamo naudas sodu nevar noteikt, veicot vienkāršu aprēķinu, kas balstīts uz kopējo apgrozījumu, jo īpaši, ja attiecīgās preces veido tikai nelielu apgrozījuma daļu.

(sal. ar 99. punktu)

12. Ne samērīguma princips, ne vienlīdzīgas attieksmes princips nav pārkāpts ar to, ka, aprēķinot naudas sodus par Kopienas konkurences normu pārkāpumu, lai ņemtu vērā attiecīgo uzņēmumu ekonomiskās iespējas un noteiktu naudas soda apmēru tādā līmenī, kas garantētu, ka sodam ir preventīva ietekme, Komisija vienu uzņēmumu ierindo kopā ar citiem uzņēmumiem ar lielāku kopējo apgrozījumu tādā veidā, ka tiem visiem tiek piemērota vienāda sākumsumma, ja šie visi uzņēmumi šādi tika pārgrupēti tādēļ, ka to apgrozījums attiecīgajā tirgū un to tirgus daļas bija ļoti līdzīgas, un tādēļ, ka konkrētā lietā attiecīgā uzņēmuma atšķirīgais lielums salīdzinājumā ar citiem attiecīgajiem uzņēmumiem nebija tik nozīmīgs, ka tā dēļ to vajadzētu ietvert citā grupā.

(sal. ar 69., 111. un 112. punktu)