Prejudiciāla jautājuma par Savienības tiesību akta spēkā esamību pieņemamība nevar būt pakārtota tam, vai attiecībā uz to ir ticis iesniegts pieteikums par piemērošanas apturēšanu, pamatojoties uz LESD 278. pantu. Šāda jautājuma iespējama nepieņemamība nav saistīta ar Savienības tiesību akta, kura spēkā esamība tiek apstrīdēta, izpildāmību, bet gan balstīta uz risku, ka var tikt apiets šā akta galīgais raksturs.

Valsts atbalsta jomā, ja ar garantiju tika piešķirta priekšrocība bankai, kura varēja saņemt aizdevumu ar labākiem finanšu nosacījumiem nekā tie, kas parasti tirgū ir pieejami uzņēmumiem līdzīgos apstākļos, ja šādi aizdevumi vispār būtu bijuši pieejami, šī priekšrocība var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, ņemot vērā šīs bankas darbību un pozīciju valsts un starptautiskajos finanšu tirgos. Ja nebūtu notikusi kapitāla piesaistīšana, kas varēja tikt veikta, pateicoties garantijai, ir ticami, ka no brīža, kad šī banka izrādīja finansiālu grūtību pazīmes, tās klienti būtu izvēlējušies kādu konkurējošu banku.

Šādos apstākļos tas, ka Lēmumā ir minēti dažādi datumi, sākot no kuriem valsts atbalsts ir uzskatāms par, pirmkārt, nelikumīgu un, otrkārt, nesaderīgu ar iekšējo tirgu, neatklāj nekādas pretrunas tā pamatojumā. Tādējādi atbalsts var tikt uzskatīts par nelikumīgu, sākot ar datumu, kas ir pēc datuma, kad tas tika atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu. Tā tas ir gadījumā, ja valsts atbalsta pasākuma atzīšanai par saderīgu ir pagaidu raksturs un atbalsts tiek galīgi atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu tāpēc, ka nav ievēroti nosacījumi, kuriem bija pakļauta tā apstiprināšana.

Atbalsta pasākums, kas ir īstenots, neievērojot no LESD 108. panta 3. punkta izrietošos pienākumus, ir nelikumīgs. Turklāt Komisijas lēmums par atbalsta saderību neietekmē atbalsta nelikumīgumu, kurš izriet no tā, ka ir ticis pārkāpts LESD 108. panta 3. punkta pirmajā teikumā noteiktais aizliegums.

Valsts atbalsta jomā attiecībā uz pasaules finanšu krīzes kontekstā finanšu iestādēm piešķirto valsts garantiju novērtēšanu no LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta viedokļa Komisija, pieņemot paziņojumu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas veikti attiecībā uz finanšu iestādēm saistībā ar globālo finanšu krīzi, ir ierobežojusi savas novērtējuma brīvības īstenošanu. Tādējādi tā nedrīkst atkāpties no šajā paziņojumā minētajām normām, citādi tā attiecīgā gadījumā varētu tikt sodīta par tādu vispārējo tiesību principu kā vienlīdzīgas attieksmes princips un tiesiskās noteiktības aizsardzības princips pārkāpumu, No tā izriet, ka valsts garantijas piešķiršana ir uzskatāma par ārkārtas pasākumu un tādējādi tai katrā ziņā ir jābūt pagaidu raksturam. Šādai garantijai ir arī jābūt saistītai ar saņēmēja pārstrukturēšanas vai likvidācijas pasākumiem.

Tādējādi valsts garantijas formā piešķirta atbalsta ierobežošana laikā un no tās izrietošais pienākums paziņot par jebkādu tā pagarināšanu, kā arī šīs garantijas saņēmēja pienākums iesniegt pārstrukturēšanas plānu ir nevis vienkāršas formalitātes, bet gan nepieciešamie nosacījumi, lai šis atbalsts varētu tikt atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, un instrumenti, kuri domāti tam, lai nodrošinātu, ka grūtībās nonākušam uzņēmumam piešķirts ārkārtas pasākums nepārsniedz to, kas nepieciešams, lai sasniegtu attiecīgu kopējo interešu mērķi, šajā gadījumā veido izvairīšanos no nopietniem traucējumiem valsts tautsaimniecībā.

(sal. ar 69., 70. un 74. punktu)