Lieta C-506/09 P

Portugāles Republika

pret

Transnáutica – Transportes e Navegação SA

“Apelācija — Muitas savienība — Regula (EEK) Nr. 2913/92 un Regula (EEK) Nr. 2454/93 — Ievedmuitas nodokļu atlaišana — Tabakas un etilspirta kravas, kas paredzētas trešajām valstīm — Krāpšana, ko ir izdarījis sabiedrības nodokļa parādnieces darbinieks”

Sprieduma kopsavilkums

Eiropas Savienības pašas resursi — Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atmaksa vai atlaišana — “Īpašās situācijas” esamība — Jēdziens

(Padomes Regulas Nr. 2913/92 198. un 239. pants)

Kompetento valsts muitas iestāžu rīcība un kontrole ir būtiska ne tikai galvojuma sertifikāta sastādīšanas brīdī, bet arī katru reizi, kad vispārējais galvojums, kas ir paredzēts vairāku tranzīta darbību aptveršanai, tiek izmantots, lai šīs darbības īstenotu un aptvertu. Šajā ziņā, kaut gan Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 198. pantā nav noteikts formāls pienākums pārbaudīt vispārējā galvojuma adekvātumu, tomēr kompetentajām muitas iestādēm ir jāveic visi nepieciešamie pasākumi, ja tās konstatē, ka pastāv atšķirība starp sastādītā galvojuma apmēru un kopējo nodevu apmēru, kas ir jāmaksā par visām noteiktajām tranzīta procedūrām. Turklāt ir jāprecizē, ka neatkarīgi no minētās proporcijas apmēra, kas noteikta šajā strīdā piemērojamajā regulā, muitas iestāžu rūpības pienākums paliek nemainīgs. Ir būtiski, lai sniegtās garantijas būtu adekvātā apmērā, kas nosedz muitas parādu, kurš var rasties, atbilstoši 30 %, 50 %vai 100 % atkarībā no transportēto preču rakstura. Kļūdai šādas garantijas kontrolē T1 deklarācijas izdošanas laikā būs noteikta ietekme uz principāla kapacitāti nodrošināt muitas parāda, kas var rasties, nomaksāšanu.

Tādējādi Vispārējās tiesas norādītā cēloņsakarība starp kļūdu, ko muitas iestādes pieļāvušas saistībā ar vispārējā galvojuma aprēķinu, un muitas parāda rašanos, attiecas nevis uz vispārējā galvojuma summas kļūdainu aprēķinu, bet drīzāk uz saikni starp, pirmkārt, minēto iestāžu vērības trūkumu, kura rezultātā tranzīta procedūras netika pārbaudītas saskaņā ar visiem pārbaudes pasākumiem, kas paredzēti piemērojamajos tiesību aktos, un, otrkārt, īpašas situācijas pastāvēšanu. Turklāt, ja muitas iestādes būtu aprēķinājušas adekvātu vispārējo galvojumu un pārbaudījušas tā sastādīšanu, sabiedrības nodokļa parādnieces iekšējās procedūras būtu ļāvušas tai izvairīties no krāpnieciskām darbībām un līdz ar to no muitas parāda rašanās.

Ņemot vērā iepriekš minēto, Vispārējā tiesa ir pamatoti uzskatījusi, ka muitas iestāžu rūpības trūkums, kas ir padarījis par neefektīvām pārbaudes procedūras, ir izraisījis īpašu situāciju, uz kuru attiecas Muitas kodeksa 239. pants.

(sal. ar 68., 71., 73., 74., 76., 77. un 81. punktu)

Lieta C-506/09 P

Portugāles Republika

pret

Transnáutica – Transportes e Navegação SA

“Apelācija — Muitas savienība — Regula (EEK) Nr. 2913/92 un Regula (EEK) Nr. 2454/93 — Ievedmuitas nodokļu atlaišana — Tabakas un etilspirta kravas, kas paredzētas trešajām valstīm — Krāpšana, ko ir izdarījis sabiedrības nodokļa parādnieces darbinieks”

Sprieduma kopsavilkums

Eiropas Savienības pašas resursi – Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atmaksa vai atlaišana – “Īpašās situācijas” esamība – Jēdziens

(Padomes Regulas Nr. 2913/92 198. un 239. pants)

Kompetento valsts muitas iestāžu rīcība un kontrole ir būtiska ne tikai galvojuma sertifikāta sastādīšanas brīdī, bet arī katru reizi, kad vispārējais galvojums, kas ir paredzēts vairāku tranzīta darbību aptveršanai, tiek izmantots, lai šīs darbības īstenotu un aptvertu. Šajā ziņā, kaut gan Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 198. pantā nav noteikts formāls pienākums pārbaudīt vispārējā galvojuma adekvātumu, tomēr kompetentajām muitas iestādēm ir jāveic visi nepieciešamie pasākumi, ja tās konstatē, ka pastāv atšķirība starp sastādītā galvojuma apmēru un kopējo nodevu apmēru, kas ir jāmaksā par visām noteiktajām tranzīta procedūrām. Turklāt ir jāprecizē, ka neatkarīgi no minētās proporcijas apmēra, kas noteikta šajā strīdā piemērojamajā regulā, muitas iestāžu rūpības pienākums paliek nemainīgs. Ir būtiski, lai sniegtās garantijas būtu adekvātā apmērā, kas nosedz muitas parādu, kurš var rasties, atbilstoši 30 %, 50 %vai 100 % atkarībā no transportēto preču rakstura. Kļūdai šādas garantijas kontrolē T1 deklarācijas izdošanas laikā būs noteikta ietekme uz principāla kapacitāti nodrošināt muitas parāda, kas var rasties, nomaksāšanu.

Tādējādi Vispārējās tiesas norādītā cēloņsakarība starp kļūdu, ko muitas iestādes pieļāvušas saistībā ar vispārējā galvojuma aprēķinu, un muitas parāda rašanos, attiecas nevis uz vispārējā galvojuma summas kļūdainu aprēķinu, bet drīzāk uz saikni starp, pirmkārt, minēto iestāžu vērības trūkumu, kura rezultātā tranzīta procedūras netika pārbaudītas saskaņā ar visiem pārbaudes pasākumiem, kas paredzēti piemērojamajos tiesību aktos, un, otrkārt, īpašas situācijas pastāvēšanu. Turklāt, ja muitas iestādes būtu aprēķinājušas adekvātu vispārējo galvojumu un pārbaudījušas tā sastādīšanu, sabiedrības nodokļa parādnieces iekšējās procedūras būtu ļāvušas tai izvairīties no krāpnieciskām darbībām un līdz ar to no muitas parāda rašanās.

Ņemot vērā iepriekš minēto, Vispārējā tiesa ir pamatoti uzskatījusi, ka muitas iestāžu rūpības trūkums, kas ir padarījis par neefektīvām pārbaudes procedūras, ir izraisījis īpašu situāciju, uz kuru attiecas Muitas kodeksa 239. pants.

(sal. ar 68., 71., 73., 74., 76., 77. un 81. punktu)