Keywords

Summary



Keywords

1. Apelācija – Pamati – Faktu un pierādījumu vērtējuma pārbaude Tiesā – Izslēgšana, izņemot sagrozīšanas gadījumu

(EKL 225. pants; Tiesas Statūtu 58. pants)

2. Valsts atbalsts – Izmeklēšana, ko veic Komisija – Vērā ņemami fakti

(EKL 87. un 88. pants)

3. Valsts atbalsts – Komisijas lēmums uzsākt oficiālu valsts pasākuma izmeklēšanas procedūru – Pārbaude tiesā – Robežas

(EKL 88. panta 2. un 3. punkts; Padomes Regulas Nr. 659/1999 6. pants)

4. Savienības tiesības – Principi – Tiesiskās paļāvības aizsardzība – Komisijas lēmums valsts atbalsta jomā, ar kuru netiek atspēkots agrākā lēmumā ietvertais vērtējums – Tiesiskās paļāvības principa pārkāpums – Neesamība

5. Valsts atbalsts – Komisijas lēmums uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru par valsts pasākumu, kurš pagaidām ir kvalificēts kā jauns atbalsts – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms

(EKL 88. panta 2. punkts un 253. pants)

6. Valsts atbalsts – Pastāvošs un jauns atbalsts – Grozījums, kas skar tāda pasākuma būtību, kurš sākotnēji netika kvalificēts kā atbalsts

(EKL 87. un 88. pants)

7. Valsts atbalsts – Pastāvošs un jauns atbalsts – Atšķirība, kas attiecas uz objektīviem elementiem

(EKL 87. un 88. pants)

Summary

1. Apelācijas ietvaros atbilstoši EKL 225. pantam un Tiesas Statūtu 58. pantam Tiesa nav kompetenta konstatēt un novērtēt atbilstošos faktus, izņemot to sagrozīšanas gadījumus. Ja vien Vispārējā tiesa nav sagrozījusi faktus, tā ir kompetenta tos novērtēt suverēni.

(sal. ar 39. un 42. punktu)

2. Atbalsta finansēšanas veids var visu atbalsta shēmu padarīt par nesaderīgu ar kopējo tirgu. Šādā gadījumā Komisijai ir pienākums pārbaudīt atbalstu, ņemot vērā tā finansēšanas ietekmi.

(sal. ar 48. punktu)

3. Ar EKL 88. panta 3. punktu ieviestās valsts atbalsta iepriekšējās izskatīšanas stadijas, kura reglamentēta Regulas Nr. 659/1999, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai, 4. un 5. pantā, mērķis ir ļaut Komisijai formulēt savu pirmo nostāju par attiecīgā atbalsta daļēju vai pilnīgu saderību ar kopējo tirgu. Šī stadija atšķiras no EKL 88. panta 2. punktā paredzētās pārbaudes stadijas, kura reglamentēta minētās regulas 6. un 7. pantā un kuras mērķis ir ļaut Komisijai iegūt pilnīgu informāciju par visiem lietas apstākļiem. Kā izriet no Regulas Nr. 659/1999 6. panta, lēmums sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru ietver Komisijas sākotnējo izvērtējumu par to, vai ierosinātajam pasākumam ir atbalsta iezīmes, un iemeslu, kas liek šaubīties par tā saderību ar kopējo tirgu, izklāstu.

Komisijai ir jāpieņem šāds lēmums par sākšanu, ja pirmās pārbaudes laikā tā nav sasniegusi pārliecību, ka attiecīgais pasākums ir saderīgs ar kopējo tirgu, ar tādām sekām, ka Vispārējās tiesas īstenotajai pārbaudei par lēmuma sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru tiesiskumu katrā ziņā jābūt ierobežotai, tādā ziņā, ka, ja prasītājas apstrīd Komisijas vērtējumu attiecībā uz strīdīgā pasākuma atzīšanu par valsts atbalstu, Savienības tiesas pārbaude ir ierobežota ar pārliecināšanos par to, vai Komisija nav pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā.

(sal. ar 57., 58., 60. un 61. punktu)

4. Tiesības pamatoties uz tiesiskās paļāvības aizsardzības principu ir ikvienam, kam kāda Eiropas Savienības iestāde ir devusi pamatotas cerības ar konkrētiem tam dotiem solījumiem. Tomēr gadījumā, ja rūpīgs un pieredzējis saimnieciskās darbības subjekts var paredzēt tāda Savienības pasākuma veikšanu, kas var skart tā intereses, tas uz šo principu nevar atsaukties, ja šis pasākums ir veikts.

Valsts atbalsta jomā tiesiskās paļāvības aizsardzības princips var tikt pārkāpts, ja Komisija savu vērtējumu attiecībā uz pasākumu maina, pamatojoties vienīgi uz Līguma noteikumu par valsts atbalstu stingrāku piemērošanu. Šādā gadījumā prasītājas var sagaidīt, ka Komisijas lēmumā, ar kuru tiek mainīts tās agrākais vērtējums, tām tiks dots laiks, kas nepieciešams, lai faktiski ņemtu vērā šī vērtējuma izmaiņas.

Šī situācija ir jānošķir no tādas situācijas, kurā Komisija apstrīdētajā lēmumā neatspēko vērtējumu saistībā ar pasākumu, kurš izvērtēts iepriekšējā lēmumā, bet kurā tai ir šaubas par attiecīgo pasākumu, pirmkārt, sakarā ar tās agrākajā lēmumā pausto secinājumu ierobežojumu laikā, jo tie bija saistīti ar konkrētā brīdī pastāvošiem apstākļiem, un, otrkārt, sakarā ar šajā lēmumā apskatītajā pasākumā izdarītajām izmaiņām. Šādā gadījumā agrākais lēmums nevar radīt tiesisku paļāvību, ka šajā lēmumā ietvertie Komisijas secinājumi tiks attiecināti uz jauno finansēšanas mehānismu.

(sal. ar 71.–74. punktu)

5. Prasība norādīt pamatojumu EKL 253. panta nozīmē ir jāizvērtē, ņemot vērā konkrētā gadījuma apstākļus, tostarp akta saturu, izvirzīto pamatu būtību un akta adresātu vai citu personu, kuras šis akts skar tieši un individuāli, iespējamās intereses saņemt paskaidrojumus.

Attiecībā uz pasākuma, kurš nav ticis iepriekš pārbaudīts, iepriekšējās izskatīšanas stadiju Komisija var aprobežoties ar to, ka tā apkopo nozīmīgos faktiskos un tiesiskos jautājumus, ietver provizorisku attiecīgā valsts pasākuma novērtējumu, kura mērķis ir noteikt, vai tam ir atbalsta raksturs, un izklāsta iemeslus, kas liek šaubīties par šī pasākuma saderīgumu ar kopējo tirgu.

(sal. ar 96. un 102. punktu)

6. Tas apstāklis vien, ka pasākumu, kas netika uzskatīts par atbalstu, iespējams, turpina īstenot pēc tiesību akta, ar kuru tas ir ticis noteikts, pagarināšanas, to nevarētu pārveidot par valsts atbalstu un īpaši par jaunu atbalstu. Taču, ja šis pasākums ir grozīts pēc būtības, tā izvērtēšana var notikt vienīgi saskaņā ar noteikumiem, kas jāpiemēro jaunam atbalstam.

(sal. ar 110.–112. punktu)

7. Valsts atbalsta, pastāvoša vai jauna, jēdziens atbilst objektīvajai situācijai un nav atkarīgs no iestāžu rīcības vai paziņojumiem.

(sal. ar 125. punktu)