463

Tā vietā, lai ņemtu vērā šo informāciju, Komisija esot piemērojusi virspusējas atšķirības starp tirdzniecības platformu sniegtajiem pakalpojumiem un pirkumu salīdzināšanas pakalpojumiem, kuras neietekmē to aizstājamību no interneta lietotāju viedokļa, lai kļūdaini secinātu, ka tirdzniecības platformas neīsteno konkurences spiedienu uz otrajiem minētajiem pakalpojumiem. CCIA uzsver, ka Paziņojuma par jēdziena “konkrētais tirgus” definīciju Kopienas konkurences tiesībās (OV 1997, C 372, 5. lpp.) 36. punktā Komisija norāda, ka atšķirīgas pakalpojumus raksturojošas pazīmes neļauj apgalvot, ka nepastāv nekāda aizstājamība attiecībā uz pieprasījumu, jo tā lielā mērā ir atkarīga no tā, cik lielu nozīmi šīm atšķirībām piešķir klienti. Turklāt Google uzskata, ka nav pareiza viena no atbildes rakstā uzsvērtajām pazīmēm, proti, tas, ka ar Google konkurējošie pirkumu salīdzināšanas pakalpojumi nevar parādīties Shopping Units – pretēji tirdzniecības platformām. Tiem esot bijis tikai jāparāda reklāmas saite, kas tieši pāradresē uz interneta pārdošanas lapu, un to daži esot darījuši. Google min trīs piemērus. Tā kā produktu tirgus, kurā pārmestajai rīcībai esot bijušas pretkonkurences sekas, ir noteikts kā pirkumu salīdzināšanas pakalpojumu tirgus, Komisijai esot bijis ne tikai jāpārbauda, kādas ir interneta lietotāju alternatīvas, lai veiktu šādu salīdzinājumu internetā pirms pirkuma izdarīšanas, kas tai būtu ļāvis konstatēt, ka ir tirdzniecības platformas un pirkumu salīdzināšanas pakalpojumi, bet arī jāpaskaidro, kā Google, kas apgalvo, ka konkurences drauds nāk no tirdzniecības platformām, būtu varējis ilgtspējīgi paaugstināt savu pakalpojumu cenas, ļaujot parādīties tā rezultātu lapās, neriskējot zaudēt reklāmdevējus par labu tirdzniecības platformām. Papildu pakalpojumi, kurus šīs platformas piedāvā, attiecībā pret pirkumu salīdzināšanas pakalpojumiem, ko Komisija identificējusi kā atšķirīguma faktorus, tieši pretēji, pastiprinot konkurences spiedienu, ko īsteno šīs platformas salīdzinājumā ar pirkumu salīdzināšanas pakalpojumiem. Tie arī paskaidrojot to, kā tirdzniecības platformas atbilstoši algoritmam Panda tiek klasificētas labākā pozīcijā Google vispārējās meklēšanas rezultātos, un to, ka uz tām novirzītā datplūsma ir uzlabojusies, kamēr datplūsma uz pirkumu salīdzināšanas pakalpojumiem ir samazinājusies. Tādēļ vairāki šie salīdzināšanas pakalpojumi arī esot mēģinājuši piedāvāt savus papildpakalpojumus, piemēram, ļaujot tieši veikt pirkumu. Pats Google esot sācis piedāvāt šo pakalpojumu, lai gan tas galvenokārt koncentrējās uz savu atbilžu uz interneta lietotāju pieprasījumiem kvalitātes uzlabošanu, lai konkurētu ar tirdzniecības platformām saistībā ar produktu meklēšanu. Turklāt apstāklis, ka tirdzniecības platformas un pirkumu salīdzināšanas pakalpojumi, piemēram, Amazon un Google, nodibina vertikālas attiecības, it īpaši tas, ka salīdzināšanas pakalpojumi pāradresē uz tirdzniecības platformu piedāvājumiem, un tās ir pirkumu salīdzināšanas pakalpojumu galvenie klienti, ko Komisija ir uzsvērusi apstrīdētā lēmuma 220. apsvērumā, nemainot to, ka Komisijai bija jāpārbauda to sniegto pakalpojumu aizstājamība un informācija, kas tika iesniegta, lai pierādītu, ka tie savstarpēji konkurē. Atbildot uz Twenga iestāšanās rakstā izklāstīto argumentu, ka tirdzniecības platformas darbojas lejpus Google un lielā mērā ir atkarīgas no datplūsmas, kas nāk no tā vispārējām rezultātu lapām, Google konstatē, ka šis pēdējais pamatojums neparādās apstrīdētajā lēmumā, un šajā ziņā apstrīd Twenga iesniegtā pētījuma saistībā ar Franciju pieņemamību un pierādījuma spēku. Saskaņā ar Google prasības pieteikuma pamatojumam iesniegtajiem pierādījumiem lielākā daļa tirdzniecības platformu datplūsmas ir tiešā datplūsma un tas esot pretrunā Twenga norādītajam skaitlim – 46 %, kas atbilst datplūsmai no tā vispārējām rezultātu lapām. Atbildes rakstā Google precizē, ka tirdzniecības platformu datplūsma no pirkumu salīdzināšanas pakalpojumiem ir neievērojama attiecībā pret to kopējo datplūsmu. Google atbildes rakstā arī norāda, ka Komisija mēģina pārlikt pierādīšanas pienākumu, apgalvojot, ka Google bija jāpierāda, ka interneta lietotāji apmeklē tirdzniecības platformu tīmekļvietnes, arī lai veiktu salīdzinošo meklēšanu produktu pirkumam, nevis tikai lai veiktu pirkumus, lai gan tieši Komisijai ir jāpierāda, ka tā nav, ja tā uzskata, ka šīs platformas no atbilstošā tirgus ir jāizslēdz. Pierādījumi lietas materiālos administratīvajā procesā tai neļaujot to pierādīt. It īpaši fakts, ka no 2014. gada pētījuma izriet, ka interneta lietotāju uztverē tirdzniecības platformas galvenokārt ir paredzētas produktu pirkšanai, nepierādot, kādā mērā tiek izmantotas to salīdzinošās meklēšanas funkcijas. Google it īpaši tiesas sēdē uzsvēra to, ka apstrīdētajā lēmumā noteiktais konkrētais tirgus, kā izriet no šī lēmuma 191. apsvēruma, esot pirkumu salīdzināšanas pakalpojumu tirgus, kur pakalpojumus sniedz interneta lietotājiem, kuriem tirdzniecības platformas un pirkumu salīdzināšanas pakalpojumi ir savstarpēji aizstājami, nevis tirgus, kur pakalpojumus sniedz pārdevējiem tiešsaistē. Turklāt esot nepareizi norādīt, ka tirdzniecības platformas nestrādā ar vairumtirgotājiem, savukārt pirkumu salīdzināšanas pakalpojumi dodot priekšroku šādiem partneriem. Visbeidzot, apstrīdētā lēmuma 224.–226. apsvērumā paustajam par atšķirībām piedāvājuma pusē neesot nozīmes, jo pastāv aizstājamība interneta lietotāju pieprasījuma pusē.