Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 5. maija spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BPC Lux 2 Sàrl u.c./Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

(Lieta C-83/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2014/59/ES - Banku savienība - Kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošana un noregulējums - 36., 73. un 74. pants - Akcionāru un kreditoru aizsardzība - Daļēja ieviešana pirms transponēšanas termiņa beigām - Transponēšana pa posmiem - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 17. panta 1. punkts - Tiesības uz īpašumu)

(2022/C 244/05)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Supremo Tribunal Administrativo

Pamatlietas puses

Prasītājas: BPC Lux 2 Sàrl, BPC UKI LP, Bennett Offshore Restructuring Fund Inc., Bennett Restructuring Fund LP, Queen Street Limited, BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, CSS LLC, Beltway Strategic Opportunities Fund LP, EJF Debt Opportunities Master Fund LP, TP Lux HoldCo Sàrl, VR Global Partners LP, CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, City of New York Group Trust, Dignity Health, GoldenTree Asset Management Lux Sàrl, GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, San Bernardino County Employees Retirement Association, EJF DO Fund (Cayman) LP, Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group SA

Atbildētājas: Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

Rezolutīvā daļa

1) Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu saistībā ar konkrētu noregulējuma darbību piemērojamu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurš principā atļauj nodrošināt šīs noregulējuma darbības saimniecisko neitralitāti un kura nolūks ir izveidot pagaidu iestādi un aktīvu nodalīšanas instrumentu, bet kurš neietver tieši formulētas normas par: — noregulējamās kredītiestādes aktīvu un saistību objektīvas, piesardzīgas un reālistiskas vērtēšanas veikšanu pirms attiecīgās noregulējuma darbības apstiprināšanas; — no iepriekšējā ievilkumā minētās vērtēšanas atkarīga eventuāla pretizpildījuma samaksu noregulējamajai iestādei vai attiecīgā gadījumā akciju vai citu īpašumtiesību instrumentu turētājiem; — noregulējamās iestādes akcionāru tiesībām saņemt summu, kas nav mazāka par to, kuru viņi būtu tiesīgi saņemt gadījumā, ja šī iestāde būtu tikusi pilnīgi likvidēta parastajā likvidācijas procesā, tomēr šo aizsardzības mehānismu paredzot vienīgi kreditoriem, kuru prasījumi netika nodoti, un — citu, no pirmajā ievilkumā minētās vērtēšanas neatkarīgu, vērtēšanu, ar kuru paredzēts noskaidrot, vai attieksme pret akcionāriem un kreditoriem būtu bijusi labvēlīgāka, ja attiecībā pret noregulējamo iestādi būtu sākts parastais likvidācijas process.

2) Tas, ka dalībvalsts savā tiesiskajā regulējumā par kredītiestāžu noregulējumu vairākas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012, normas ir daļēji transponējusi pirms tās transponēšanas termiņa beigām, principā nevar būtiski apdraudēt minētajā direktīvā paredzētā rezultāta sasniegšanu 1997. gada 18. decembra sprieduma Inter-Environnement Wallonie (C-129/96, EU:C:1997:628) izpratnē.

(1) OV C 247, 27.7.2020.