Lai noskaidrotu, vai atšķirīga attieksme pret nodokļu uzlikšanu dividendēm, kas ir izmaksātas pensiju fondiem, atkarībā no tā, vai tie ir vai nav rezidenti, izraisa nelabvēlīgu attieksmi pret pensiju fondiem nerezidentiem salīdzinājumā ar pensiju fondiem rezidentiem un tādējādi ir ierobežojums kapitāla brīvai apritei, laikposms, kas ir jāņem vērā, lai salīdzinātu nodokļu slogu par dividendēm, kuras tiek izmaksātas rezidentiem un nerezidentiem, ir tas, kas tiek ņemts vērā attiecībā uz rezidentiem izmaksātajām dividendēm. Šajā ziņā iespējama nelabvēlīga attieksme pret dividendēm, kas ir izmaksātas pensiju fondiem nerezidentiem kādā taksācijas gadā, nevar tikt kompensēta ar iespējami labvēlīgu attieksmi pret pēdējiem minētajiem citos taksācijas gados. No tā izriet, ka vērtējums par to, vai pastāv iespējami nelabvēlīga attieksme pret dividendēm, kas tiek izmaksātas pensiju fondiem nerezidentiem, ir jāveic attiecībā uz katru taksācijas gadu atsevišķi.

LESD 63. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas pieļauj tādus valsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem par sabiedrības rezidentes izmaksātajām dividendēm tiek piemērots nodoklis ienākumu gūšanas vietā, ja šīs dividendes tiek izmaksātas pensiju fondam nerezidentam, un, ja šīs dividendes tiek izmaksātas pensiju fondam rezidentam, tiek piemērots nodoklis, kas ir aprēķināts pēc vienotas likmes, pamatojoties uz fiktīvo peļņu, kurai laika gaitā ir jāatbilst parastam nodokļa ieturējumam no visiem ienākumiem no kapitāla. Tas tomēr nepieļauj, ka pensiju fondi nerezidenti, kas saņem dividendes, nevar ņemt vērā iespējamos komercdarbības izdevumus, kuri ir tieši saistīti ar dividenžu saņemšanu, ja pensiju fondu rezidentu nodokļa bāzes aprēķina metode paredz šādu ņemšanu vērā, bet tas ir jāpārbauda valsts tiesai.

Šajā ziņā nodoklim, kas tiek piemērots pensiju fondiem rezidentiem, ir mērķis, kas atšķiras no tā nodokļa mērķa, kurš tiek piemērots pensiju fondiem nerezidentiem. Tādējādi, lai gan, runājot par pirmajiem, nodokļi tiek uzlikti to ienākumu kopumam, kas ir aprēķināti, pamatojoties uz to aktīviem, no kuriem ir atskaitīti to parādi, un kam tiek piemērota vienotas likmes peļņas norma neatkarīgi no faktiskās dividenžu saņemšanas attiecīgajā taksācijas gadā, otrajiem nodoklis tiek piemērots par dividendēm, kuras ir saņemtas dividenžu izmaksātājas sabiedrības dalībvalstī šajā taksācijas gadā. Vecuma pensiju režīma, kurā ietilpst pensiju fondi, ietvaros valsts tiesību aktos par nodokļu uzlikšanu minētajiem fondiem ir paredzēts ieviest neitrālu un no konjunktūras neatkarīgu nodokļu uzlikšanu dažādu veidu aktīviem, kā arī attiecīgajiem visu veidu pensiju uzkrājumiem. Lai sasniegtu šādu mērķi, visiem pensiju fonda rezidenta aktīviem ik gadu tiek piemērots nodoklis pēc vienotas likmes, kas atspoguļo tā aktīvu sniegto peļņu, neatkarīgi no minēto aktīvu radītajiem ienākumiem, it īpaši dividendēm. Šāda nodokļu uzlikšana pensiju fondu rezidentu ienākumiem tiek īstenota attiecīgajā dalībvalstī kā šo pensiju fondu rezidences valstī, kurai šajā ziņā ir pilnvaras uzlikt nodokļus to kopējiem ienākumiem. Savukārt, runājot par pensiju fondiem nerezidentiem šajā dalībvalstī, šai dalībvalstij saskaņā ar divpusējo konvenciju par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu ir tikai pilnvaras uzlikt nodokļus ienākumiem, kurus ir radījuši šo fondu aktīvi, kas atrodas tās teritorijā. Tā kā attiecīgajai dalībvalstij ir ierobežotas nodokļu uzlikšanas pilnvaras attiecībā uz pensiju fondiem nerezidentiem, tā nevar uzlikt nodokļus visiem šo pensiju fondu aktīviem.

Šajos apstākļos šādu valsts tiesību aktu mērķis piemērot neitrālu un no konjunktūras neatkarīgu nodokļu režīmu dažādu veidu aktīviem, kā arī attiecīgiem visu veidu pensiju uzkrājumiem, kas nozīmē, ka pensiju fondiem nodoklis tiek piemērots attiecībā uz visiem to aktīviem, nevar tikt sasniegts attiecībā uz pensiju fondiem nerezidentiem. Šis mērķis, kas nozīmē arī, ka pensiju fondi tiek aplikti ar nodokli ik gadu un neatkarīgi no dividenžu izmaksāšanas, arī nevar tikt sasniegts, nodokli par dividendēm, kuras pensiju fondi nerezidenti ir saņēmuši, uzliekot saskaņā ar vienotas likmes metodi, maksājamā nodokļa aprēķināšanas nolūkā pamatojoties uz attiecīgo aktīvu vērtību, jo pensiju fondi nerezidenti katrā ziņā var tikt aplikti ar nodokļiem tikai tad, ja tiem ir izmaksātas dividendes. No tā izriet, ka, ņemot vērā minētajos valsts tiesību aktos izvirzīto mērķi, kā arī to priekšmetu un saturu, pensiju fonds nerezidents nav situācijā, kas būtu līdzīga tai, kādā ir pensiju fonds rezidents. Tomēr, runājot par komercdarbības izdevumiem, kas ir tieši saistīti ar darbību, kura ir radījusi ar nodokli apliekamos ienākumus kādā dalībvalstī, šīs valsts rezidenti un nerezidenti ir līdzīgā situācijā. Šajā ziņā valsts tiesai ir jāpārbauda, vai pensiju fondiem rezidentiem piemērotā nodokļu uzlikšanas metode, aprēķinot minēto fondu nodokļa bāzi un, it īpaši, nodokļa bāzes aprēķinā ņemot vērā to parādus, ļauj ņemt vērā iespējamos komercdarbības izdevumus, kas ir tieši saistīti ar dividenžu saņemšanu. Ja tas tā ir, šādu izdevumu ņemšana vērā būtu jāatzīst arī attiecībā uz pensiju fondiem nerezidentiem.

(sal. ar 52.–56., 58.–60. un 63.–66. punktu un rezolutīvo daļu)