29

Šādos apstākļos Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Vēnešborjas pirmās instances tiesa, Zemes un vides lietu palāta, Zviedrija) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus, kas abās lietās, proti, C‑473/19 un C‑474/19, ir formulēti identiski: “1) Vai [Putnu direktīvas] 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauta valsts prakse, saskaņā ar kuru aizliegums attiecas tikai uz tām sugām, kas ir uzskaitītas direktīvas I pielikumā vai ir pakļautas noteiktam riskam, vai ilgtermiņā cieš no populācijas samazināšanās? 2) Vai Putnu direktīvas 5. panta a) līdz d) punktā, kā arī [Dzīvotņu direktīvas] 12. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā ietvertie vārdi “apzināta nonāvēšana/traucēšana/iznīcināšana” ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauta valsts prakse, saskaņā ar kuru, ja pasākumu mērķis acīmredzami nav sugas nonāvēšana vai traucēšana (piemēram, mežsaimniecības pasākumi vai zemes attīstīšana), ir jāpastāv riskam, ka pasākumi apdraudēs sugas aizsardzības statusu, lai pasākumiem piemērotu aizliegumu? Pirmais un otrais jautājums tiek uzdots, it īpaši ņemot vērā: – faktu, ka Putnu direktīvas 5. pants attiecas uz visu 1. panta 1. punktā minēto putnu sugu aizsardzību, – veidu, kādā Dzīvotņu direktīvas 1. panta m) punktā tiek definēts “īpatnis”, – faktu, ka jautājums par sugas aizsardzības statusu tiek uzskatīts par atbilstošu galvenokārt saistībā ar atkāpi, kas minēta Dzīvotņu direktīvas 16. pantā (atkāpē ir paredzēts, ka nepastāv apmierinošas alternatīvas un ka atkāpe nenodara kaitējumu attiecīgo sugu populāciju uzturēšanai labvēlīgā aizsardzības statusā to dabiskās izplatības areālā) vai Putnu direktīvas 9. pantā (atkāpe nedrīkst būt nesaderīga ar minēto direktīvu, kuras 2. pantā dalībvalstīm tiek prasīts veikt nepieciešamos pasākumus, lai uzturētu 1. pantā minēto sugu populāciju tādā līmenī, kas jo īpaši atbilst ekoloģijas, zinātnes un kultūras prasībām). 3) Ja atbilde uz kādu no otrā jautājuma daļām ir tāda, ka ir jāizvērtē kaitējums kādā līmenī, kas nav individuālais līmenis, lai varētu piemērot šo aizliegumu, – vai ir jāveic novērtējums par kādu no šādiem līmeņiem vai kādā no šiem līmeņiem: a) konkrēta ģeogrāfiski ierobežota populācijas daļa, piemēram, reģiona, dalībvalsts vai Eiropas Savienības robežās, b) attiecīgā lokālā populācija (bioloģiski izolēta no citām sugas populācijām), c) attiecīgā metapopulācija, d) visa sugas populācija attiecīgajā sugas bioģeogrāfiskā reģiona daļā? 4) Vai jēdziens “noplicināšana vai iznīcināšana” attiecībā uz Dzīvotņu direktīvas 12. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto dzīvnieku vairošanās areālu ir interpretējams tādējādi, ka ar to tiek izslēgta valsts prakse, kas nozīmē, ka, neraugoties uz piesardzības pasākumiem, attiecīgās sugas dzīvotnes nepārtraukta ekoloģiskā funkcionalitāte [..] tiek zaudēta kaitējuma, iznīcināšanas vai noplicināšanas dēļ (tieši vai netieši, individuāli vai kumulatīvi), un tādējādi aizliegums tiek piemērots tikai tad, ja attiecīgās sugas aizsardzības statuss kādā no trešajā jautājumā minētajiem līmeņiem, visticamāk, pasliktināsies? 5) Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir noliedzoša, proti, lai varētu piemērot aizliegumu, tiek novērtēts cita līmeņa kaitējums, nevis tas, kurš attiecas uz dzīvotni konkrētajā platībā, – vai ir jāveic novērtējums par kādu no šiem līmeņiem vai kādā no šiem līmeņiem: a) konkrēta ģeogrāfiski ierobežota populācijas daļa, piemēram, reģiona, dalībvalsts vai Eiropas Savienības robežās, b) attiecīgā lokālā populācija (bioloģiski izolēta no citām sugas populācijām), c) attiecīgā metapopulācija, d) visa sugas populācija attiecīgajā sugas bioģeogrāfiskā reģiona daļā? Otrais un ceturtais [..] jautājums ietver jautājumu par to, vai [Putnu un Dzīvotņu] direktīvu stingro aizsardzību vairs nepiemēro sugām, attiecībā uz kurām ir sasniegts [Dzīvotņu] direktīvas mērķis (labvēlīgs aizsardzības statuss).”