Keywords

Summary



Keywords

1. Transports – Gaisa transports – Kopienas aviosabiedrību piekļuve Kopienas iekšējiem gaisa ceļiem – Vienas dalībvalsts veikti pasākumi pārvadāšanas tiesību izmantošanas ierobežošanai vai atteikšanai

(Padomes Regulas Nr. 2408/92 8. panta 2. un 3. punkts un 9. panta 1.–4. punkts)

2. Transports – Gaisa transports – Kopienas aviosabiedrību piekļuve Kopienas iekšējiem gaisa ceļiem – Darbības noteikumi pārvadāšanas tiesību izmantošanai

(EK un Šveices nolīguma par gaisa transportu 2. pants; Padomes Regulas Nr. 2408/92 8. panta 2. un 3. punkts)

3. Savienības tiesības – Principi – Vienlīdzīga attieksme – Diskriminācija pilsonības dēļ – Aizliegums – Piemērojamība EK un Šveices nolīguma par gaisa transportu aspektā

(EKL 12. pants; EK un Šveices nolīguma par gaisa transportu 1. panta 2. un 3. punkts; Padomes Regula Nr. 2408/92)

Summary

1. Regulas Nr. 2408/92 par Kopienas aviosabiedrību piekļuvi Kopienas iekšējiem gaisa ceļiem 9. pants salīdzinājumā ar šīs pašas regulas 8. pantu ir lex specialis tādā ziņā, ka 9. pantā ir paredzēta tikai daļa no 8. pantā paredzētajiem pasākumiem un tajā attiecīgajiem pasākumiem ir noteikti papildu nosacījumi, kas 8. pantā nav paredzēti. 9. pantā paredzētie pasākumi būtībā ietver vismaz nosacītu vai daļēju satiksmes tiesību izmantošanas aizliegumu.

Regulas Nr. 2408/92 9. panta 1. punktā paredzētos pasākumus dalībvalsts var piemērot tikai tad, ja ir izpildīti minētā panta 1. un 2. punktā paredzētie nosacījumi un turklāt konkrētā dalībvalsts ir izpildījusi savu šī paša panta 3. punktā paredzēto pienākumu paziņot citām dalībvalstīm un Komisijai vajadzību veikt pasākumus vismaz trīs mēnešus pirms to veikšanas. Tikai tad, ja dalībvalsts, kas gatavojas veikt attiecīgos pasākumus, ir sniegusi tādu informāciju citām dalībvalstīm un Komisijai, Regulas Nr. 2408/92 9. panta 4. punkts kļūst piemērojams. Ja trūkst šādas informācijas, attiecīgā dalībvalsts šos pasākumus nevar veikt, pat ja ir izpildīti 9. panta 1. un 2. punktā paredzētie nosacījumi to veikšanai.

Ja attiecīgā dalībvalsts tomēr šos pasākumus veic, Komisijai ir tiesības tos pārbaudīt nevis saskaņā ar Regulas Nr. 2408/92 9. panta 4. punktu, kura piemērošanas nosacījumi nav izpildīti, bet saskaņā ar šīs pašas regulas 8. panta 3. punktu. Ja dalībvalsts piemēro 9. panta 1. punktā paredzētos pasākumus, neievērojot šī paša panta 3. punktā paredzēto procedūru, minēto pasākumu pārbaude saskaņā ar 8. panta 3. punktu var noslēgties tikai ar secinājumu, ka attiecīgā dalībvalsts nevar turpināt tos piemērot.

Tādējādi, ja dalībvalsts pieprasa ievērot tās publicētos valsts, reģionālos vai vietējos darbības noteikumus, kas it īpaši attiecas uz vides aizsardzību, lai atļautu izmantot satiksmes tiesības Regulas Nr. 2408/92 izpratnē, tas nav pielīdzināms jauna nosacījuma izvirzīšanai šo tiesību izmantošanai minētās regulas 9. panta 1. punkta izpratnē. Ja tas tā būtu, tad šīs regulas 8. panta 2. punktam nebūtu nekādas jēgas. Drīzāk Regulas Nr. 2408/92 9. panta 1. punktā izvirzītie nosacījumi ir tie, kas satiksmes tiesību izmantošanu padara atkarīgu no citiem nosacījumiem, nevis vienkāršas publicētu valsts, reģionālo vai vietējo noteikumu ievērošanas.

(sal. ar 75.–81. un 89. punktu)

2. Likumdevējs, pirmkārt, Regulas Nr. 2408/92 par Kopienas aviosabiedrību piekļuvi Kopienas iekšējiem gaisa ceļiem 8. panta 2. punktā ir paredzējis, ka satiksmes tiesību izmantošana ir pakļauta publicētiem Kopienas, valsts, reģionālajiem vai vietējiem darbības noteikumiem attiecībā uz drošību, vides aizsardzību un laika nišu sadali, un, otrkārt, saskaņā ar šī paša panta 3. punktu atļāvis Komisijai piemērot īpaši tā 2. punktu un izlemt, vai attiecīgā dalībvalsts var turpināt piemērot pārbaudīto pasākumu. Pasākuma pārbaude saskaņā ar Regulas Nr. 2408/92 8. panta 3. punktu attiecas uz tā sekām uz satiksmes tiesību izmantošanu Kopienas teritorijas maršrutos. Savukārt iespējamas lidostas izmantotāja vai tās apkārtnes iedzīvotāju tiesības šādā pārbaudē nav ņemamas vērā.

Saskaņā ar Kopienas vārdā ar Lēmumu 2002/309 apstiprinātā Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par gaisa transportu 2. panta tekstu it īpaši nolīguma pielikuma tiesību normas piemēro tādā apmērā, kādā tās attiecas uz gaisa transportu vai jautājumiem, kas tieši saistīti ar gaisa transportu. Vienīgā Regulas Nr. 2408/92 piemērojamības paplašināšana nolīguma aspektā attiecas uz Šveices Konfederācijas un tādu gaisa pārvadātāju, kuru galvenā darbības vieta atrodas tajā, pielīdzināšanu Kopienas dalībvalstīm un Kopienas gaisa pārvadātājiem. Izņemot šo piemērojamības paplašināšanu, Regula Nr. 2408/92 nav piemērojama nolīguma aspektā situācijās, kas Kopienas aspektā neietilpst tās piemērojamībā. No tā izriet, ka, kaut gan lidostu izmantotāju vai to apkārtnes iedzīvotāju tiesības ir jautājums, kas ir tieši saistīts ar gaisa transportu, ne nolīguma 2. pants, ne kāda cita nolīguma tiesību norma neļauj Komisijai ņemt vērā šīs tiesības, piemērojot Regulas Nr. 2408/92 8. panta 3. punktu nolīguma aspektā.

(sal. ar 121., 122., 125. un 127.–129. punktu)

3. No pastāvīgās judikatūras par diskriminācijas pilsonības dēļ aizliegumu Kopienu tiesību piemērošanas jomā izriet, ka noteikumi par vienlīdzīgu attieksmi starp pilsoņiem un personām, kas nav pilsoņi, aizliedz ne vien atklātu diskrimināciju pilsonības dēļ vai – kas attiecas uz sabiedrību – juridiskās adreses dēļ, bet arī jebkādu slēptu diskrimināciju, kas, piemērojot citus atšķirības kritērijus, faktiski noved pie tā paša rezultāta.

Saskaņā ar Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par gaisa transportu 1. panta 2. punktu šai judikatūrai ir nozīme arī attiecībā uz Regulas Nr. 2408/92 par Kopienas aviosabiedrību piekļuvi Kopienas iekšējiem gaisa ceļiem piemērošanu nolīguma aspektā, jo tā 3. pants būtībā ir vienāds ar EKL 12. panta pirmo daļu.

Tādējādi ar atzinumu, ka kādas dalībvalsts minētās Regulas Nr. 2408/92 ietvaros veikts pasākums, lai samazinātu skaņas piesārņojumu it īpaši tās tūristu apmeklētā teritorijā, īpaši ietekmē vienu tuvumā esošu Šveices Valsts lidostu un noved pie tāda paša rezultāta kā diskriminācija pilsonības dēļ, nepietiek, lai secinātu, ka tas nav saderīgs ar EKL 12. pantu vai šajā gadījumā – nolīguma 3. pantu. Vēl ir jānoskaidro, vai minēto pasākumu pamato objektīvi apstākļi un vai tas ir samērīgs ar tam izvirzīto mērķi. Tikai tādā gadījumā, ja tas tā nav, attiecīgais pasākums ir uzskatāms par aizliegtu EKL 12. pantā vai šajā gadījumā – nolīguma 3. pantā.

(sal. ar 140., 141., 145. un 150. punktu)