Saistībā ar Regulas Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 36. panta 1. punkta c) apakšpunkta formulējumu – tajā ir paredzēts, ka Kopienas dizainparauga reģistrācijas pieteikumā ir jāietver “attēlojums, ko ir iespējams reproducēt”. Šķiet, ka šajā formulējumā tiek likts uzsvars uz attēlojuma tehnisko kvalitāti. Tomēr pašā attēlojuma jēdzienā ir ietverta ideja, ka dizainparaugam ir jābūt skaidri identificējamam.

Papildus tam ir jākonstatē, ka Regulas Nr. 2245/2002, ar ko īsteno Regulu Nr. 6/2002, 4. panta 1. punkta e) apakšpunktā, ar kuru netiek pievienotas prasības pēc būtības tām prasībām, kas izklāstītas Regulas Nr. 6/2002 36. panta 1. punkta c) apakšpunktā, tostarp ir precizēts, ka attēlojumam ir jābūt tādas kvalitātes, kas ļauj skaidri atšķirt visas detaļas, attiecībā uz kurām pieprasa aizsardzību.

Tādēļ no šī 36. panta 1. punkta c) apakšpunkta formulējuma analīzes ir secināms, ka reģistrācijai pieteiktā dizainparauga attēlojumam ir jāļauj skaidri identificēt šo dizainparaugu.

Regulas Nr. 6/2002 36. panta 1. punkta c) apakšpunkta gramatiskā interpretācija ir apstiprināta ar šīs tiesību normas, kurai ir jāveicina dizainparaugu reģistrācijas sistēmas sekmīga darbība, teleoloģisko interpretāciju. Tādējādi prasība par grafisko attēlojumu paredzēta tādēļ, lai jo īpaši definētu pašu dizainparaugu un tādējādi noteiktu precīzu priekšmetu, uz kuru vērsta reģistrētā dizainparauga īpašniekam piešķirtā aizsardzība.

Šajā ziņā ir jāatgādina, ka dizainparauga reģistrācija publiskajā reģistrā paredzēta tādēļ, lai to padarītu pieejamu kompetentajām iestādēm un sabiedrībai, it īpaši saimnieciskās darbības subjektiem. No vienas puses, kompetentajām iestādēm skaidri un precīzi jāzina dizainparauga veidojošo elementu iedaba, lai tas varētu pildīt savus pienākumus, kas attiecas uz reģistrācijas pieteikumu iepriekšēju pārbaudi, kā arī uz atbilstoša un precīza dizainparaugu reģistra publicēšanu un uzturēšanu.

No otras puses, saimnieciskās darbības subjektiem jāspēj skaidri un precīzi pārliecināties par to pašreizējo vai potenciālo konkurentu veiktajām reģistrācijām vai iesniegtajiem reģistrācijas pieteikumiem un tādējādi gūt labumu no atbilstošās informācijas par trešo personu tiesībām. Šāda prasība ir vērsta, lai nodrošinātu tiesisko noteiktību trešajām personām.

No tā izriet, ka Kopienas dizainparaugu sistēma, kura izriet no Regulas Nr. 6/2002, apstiprina interpretāciju, kas ir izsecināma no šīs regulas 36. panta 1. punkta c) apakšpunkta, kurā ir prasīts, lai reģistrācijai pieteiktais dizainparauga attēlojums ļautu skaidri identificēt šo dizainparaugu.

Šo secinājumu turklāt apstiprina tas, ka iesniegšanas datuma iegūšana, kas saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 38. pantu ir datums, kurā dokumenti, kuros ir ietverta šīs regulas 36. panta 1. punktā norādītā informācija, ir iesniegti Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojā (EUIPO), ļauj attiecīgā dizainparauga īpašniekam saņemt prioritātes tiesības saskaņā ar Regulas 6/2002 41. pantu. Tas, ka iesniegšanas datums ļauj iegūt šīs prioritātes tiesības, pats par sevi pamato to, ka tiek pieprasīts, lai attēlojumā nebūtu neprecizitāšu saistībā ar reģistrācijai pieteikto dizainparaugu. Tādējādi neprecīzs reģistrācijas pieteikums radītu risku, ka dizainparaugs, kura priekšmets nav skaidri identificēts, iegūtu pārmērīgu aizsardzību saskaņā ar prioritātes tiesībām.

Visbeidzot interpretācija, saskaņā ar kuru Regulas Nr. 6/2002 36. panta 1. punkta c) apakšpunktā ir prasīts, lai reģistrācijas pieteikumā norādītā dizainparauga attēlojums ļautu skaidri identificēt priekšmetu, saistībā ar kuru ir lūgta aizsardzība, arī ir apstiprināta ar šīs tiesību normas kontekstuālo analīzi.

Šajā ziņā, ciktāl Regulas Nr. 6/2002 36. panta 5. punktā ir paredzēts, ka reģistrācijas pieteikumam ir jāatbilst Regulā Nr. 2245/2002 paredzētajiem nosacījumiem, ir jānorāda uz citām pēdējās minētās regulas tiesību normām, kas attiecas uz reģistrācijas pieteikumu.

Tādējādi ir jānorāda, ka Regulas Nr. 2245/2002 12. panta 2. punktā ir paredzēts, ka ar labojumu veikšanu reģistrācijas pieteikumā nevar grozīt attiecīgā dizainparauga attēlojumu. Taču tas obligāti nozīmē to, ka reģistrācijas pieteikumam, pirms tam var tikt piešķirts iesniegšanas datums, ir jāietver šāds attēlojums, kas ļauj identificēt priekšmetu, saistībā ar kuru ir lūgta aizsardzība. Nav iespējams interpretēt Regulu Nr. 6/2002 tādējādi, ka ar to ir atzīts, ka reģistrācijas pieteikums var tikt uzskatīts par pienācīgi iesniegtu, lai gan tas neļauj skaidri identificēt dizainparaugu, kura reģistrācija ir lūgta, un ka šis trūkums vairs nevar tikt izlabots.

Regulas Nr. 6/2002 36. panta 1. punkta c) apakšpunkta gramatiskās, teleoloģiskās un kontekstuālās analīzes ir secināms, ka šī tiesību norma ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir prasīts, lai reģistrācijai pieteiktā dizainparauga attēlojums ļautu skaidri identificēt šo dizainparaugu aizsardzības priekšmetu, uz kuru attiecas šis pieteikums.

Taču no Regulas Nr. 6/2002 46. panta 2. punkta izriet, ka pieteikums, kurā ir pieļauti trūkumi saistībā ar šīs regulas 36. panta 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem, kuri nav izlaboti paredzētajā termiņā, netiek izskatīts kā Kopienas dizainparauga reģistrācijas pieteikums un ka līdz ar to nekāds iesniegšanas datums tam nevar tikt piešķirts.

(skat. 49.–61. punktu)