36

Šādos apstākļos KZD nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai izskatāmā lieta ietilpst Direktīvas [2000/43] [3. panta 1. punkta h) apakšpunkta] piemērošanas jomā? 2) Kas ir jāsaprot ar “sliktāku izturēšanos” Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē un ar formulējumu “nostāda kādas rasu vai etniskas piederības personas īpaši nelabvēlīgā situācijā” Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē: a) vai, lai sliktāka izturēšanās tiktu kvalificēta kā tieša diskriminācija, ir noteikti nepieciešams, lai izturēšanās būtu nelabvēlīgāka un lai tā tieši vai netieši prettiesiski aizskartu tiesību aktos expressis verbis nostiprinātas tiesības vai intereses, vai arī tā ir jāsaprot kā ikkatra tādas izturēšanās (attiecību) forma vārda plašā nozīmē, kas salīdzinājumā ar izturēšanos līdzīgā situācijā ir mazāk labvēlīga; b) vai, lai īpaši nelabvēlīgas situācijas radīšana tiktu kvalificēta kā netieša diskriminācija, ir arī nepieciešams, lai tā tieši vai netieši prettiesiski aizskartu tiesību aktos expressis verbis nostiprinātas tiesības vai intereses, vai arī tā plašākā nozīmē ir jāsaprot kā jebkāda īpaši nelabvēlīgas situācijas radīšanas forma? 3) Atkarībā no atbildes uz otro jautājumu – ja, lai rīcība tiktu kvalificēta kā tieša vai netieša diskriminācija Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta izpratnē, ir nepieciešams, lai sliktāka izturēšanās vai īpaši nelabvēlīga stāvokļa radīšana tieši vai netieši prettiesiski aizskartu tiesību aktos nostiprinātas tiesības vai intereses, a) ja ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 38. panta tiesību normām, Direktīvu [2006/32] (preambulas 29. apsvērumu, 1. pantu un 13. panta 1. punktu), Direktīvu [2003/54] (3. panta 5. punktu) un Direktīvu [2009/72] (3. panta 7. punktu) par labu elektroenerģijas gala patērētājam tiek nostiprinātas tādas tiesības vai tāda interese varēt regulāri pārbaudīt elektroenerģijas skaitītāja rādījumus, uz kuru var atsaukties tādā procesā valsts tiesās, kāds tas ir pamattiesvedības gadījumā, un b) vai šīm tiesību normām atbilst valsts tiesību normas un/vai administratīvā prakse, kuru ir atļāvis īstenot valsts Elektroenerģijas un ūdens apgādes regulators un saskaņā ar kuru sadales uzņēmumam tiek piešķirtas tiesības elektroenerģijas skaitītājus piestiprināt grūti pieejamās vai nepieejamās vietās, kas patērētājiem liedz personiski un regulāri pārbaudīt un sekot līdzi elektroenerģijas skaitītāja rādītājiem? 4) Atkarībā no atbildes uz otro jautājumu – ja, lai rīcība tiktu kvalificēta kā tieša vai netieša diskriminācija, nav noteikti nepieciešams, lai tieši vai netieši prettiesiski būtu aizskartas tiesību aktos nostiprinātas tiesības vai intereses, vai arī saskaņā ar Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu a) var būt spēkā valsts tiesību normas vai judikatūra, par kādu ir runa pamattiesvedībā, saskaņā ar kuru, lai rīcība varētu tikt kvalificēta kā diskriminācija, ir nepieciešams, lai nelabvēlīgāka izturēšanās un nelabvēlīgāka stāvokļa radīšana tieši vai netieši prettiesiski aizskartu tiesību aktos nostiprinātas tiesības vai intereses; b) un vai valsts tiesai, ja šādas tiesību normas vai prakse nav pieņemama, ir pienākums to nepiemērot un izmantot [minētajā] direktīvā ietvertās definīcijas? 5) Kā ir jāinterpretē Direktīvas 2000/43 8. panta 1. punkts: a) vai tādējādi, ka saskaņā ar to cietušajam ir jāpierāda fakti, pamatojoties uz kuriem var nepārprotami, neapstrīdami un droši secināt tiešas vai netiešas diskriminācijas esamību, vai arī pietiek ar to, ka ar faktiem tiek pamatots tikai pieņēmums par tās esamību; b) vai fakts, ka, pirmkārt, tikai abās pilsētas daļās, kas tajā ir pazīstamas kā romu rajoni, elektroenerģijas skaitītāji, pastāvot zināmiem izņēmumiem šo abu pilsētas rajonu dažās daļās, ir piestiprināti pie elektrības stabiem ielās tādā augstumā, ka patērētājiem nav iespējams vizuāli apskatīt skaitītāju rādītājus, un, otrkārt, visos pārējos pilsētas rajonos elektroenerģijas skaitītāji ir piestiprināti citā, vizuālai apskatei pieejamā augstumā (līdz 1,70 m) – lielākoties patērētāja dzīvoklī, pie ēkas fasādes vai pie žoga – nozīmē, ka pierādīšanas pienākums tiek uzlikts atbildētājam; c) vai apstāklis, ka abās pilsētas daļās, kas pilsētā ir pazīstamas kā romu rajoni, nedzīvo tikai romi, bet arī personas ar citu etnisko piederību un/vai attiecīgi, kura iedzīvotāju daļa šajos abos rajonos sevi patiešām apzīmē kā romus, un/vai sadales uzņēmums iemeslus elektroenerģijas skaitītāju pārvietošanai šajos abos pilsētas rajonos uz šo augstumu – 7 m – apzīmē kā vispārzināmus, izslēdz iespēju pierādīšanas pienākumu uzlikt atbildētājam? 6) Atkarībā no atbildes uz piekto jautājumu: a) ja Direktīvas 2000/43 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai konstatētu diskrimināciju, ir nepieciešams pieņēmums, un ja iepriekš minētie fakti nozīmē, ka pierādīšanas pienākums tiek uzlikts atbildētājam, par kādu diskriminācijas formu šie fakti liek domāt – tiešu diskrimināciju, netiešu diskrimināciju un/vai uzmākšanos; b) vai saskaņā ar Direktīvas 2000/43 tiesību normām ir pieļaujama situācija, kad tieša diskriminācija un/vai uzmākšanās tiek pamatota ar likumā noteikta mērķa sasniegšanu, izmantojot vajadzīgus un piemērotus līdzekļus; c) vai, ņemot vērā sadales uzņēmuma īpaši uzsvērtos likumā noteiktos mērķus, kurus tas vēlas sasniegt, abos pilsētas rajonos piemērotie pasākumi var tikt pamatoti situācijā, kad: — pirmkārt, minētais pasākums tiek piemērots nesamaksātu rēķinu dēļ, kas ir uzkrājušies abos pilsētas rajonos, un biežu patērētāju pārkāpumu dēļ, kas negatīvi ietekmē vai apdraud elektrības iekārtu drošību, kvalitāti un nepārtrauktu un drošu funkcionēšanu, un, otrkārt, attiecīgais pasākums tiek piemērots kolektīvi neatkarīgi no tā, vai konkrētais patērētājs savus rēķinus par elektrības sadali un piegādi maksā vai nemaksā, un neatkarīgi no tā, vai ir konstatēts, ka konkrētais patērētājs ir veicis kādu pārkāpumu (manipulējis ar elektroenerģijas skaitītāja rādījumiem, nelikumīgi pieslēdzies un/vai nelikumīgi ieguvis/nelikumīgi patērējis elektrību, neuzskaitot to un nemaksājot, vai kaut kādā citā veidā iejaucies tīkla darbībā, kas negatīvi ietekmē vai apdraud tā drošu, kvalitatīvu un nepārtrauktu funkcionēšanu); — par katru līdzīgu pārkāpumu tiesību normās un līguma par sadali Vispārīgajos noteikumos ir paredzēta atbildība, proti, civiltiesiskā, administratīvā un krimināltiesiskā atbildība; — līguma Vispārīgo noteikumu 27. panta 2. punktā paredzētā klauzula, saskaņā ar kuru sadales uzņēmums, pamatojoties uz skaidru patērētāja rakstveida pieprasījumu, nodrošina iespēju veikt elektroenerģijas skaitītāja rādījumu vizuālo apskati, patērētājam faktiski nedod iespēju personiski un regulāri pārbaudīt šos rādījumus; — pastāv iespēja, pamatojoties uz skaidru rakstveida lūgumu, patērētāja dzīvoklī uzstādīt elektroenerģijas kontrolskaitītāju, par kuru viņam ir jāveic maksājums; — attiecīgais pasākums ir savdabīga un acīmredzama pazīme patērētāja negodīgumam vienā vai otrā formā, pamatojoties uz, kā apgalvo sadales uzņēmums, to iemeslu vispārīgi zināmo raksturu, kādēļ tiek piemērots šis pasākums; — pastāv citas tehniskas metodes un līdzekļi, lai aizsargātu no iejaukšanās elektroenerģijas skaitītāju darbībā; — sadales uzņēmuma pārstāvis apgalvo, ka ar citas pilsētas romu rajonā veiktiem līdzīgiem pasākumiem faktiski nav varēts novērst iejaukšanos; — no vienā no šiem pilsētas rajoniem uzstādītās elektriskās iekārtas – transformatoru stacijas – netiek prezumēts, ka attiecībā uz to drošības apsvērumu dēļ ir piemērojami līdzīgi pasākumi kā attiecībā uz elektroenerģijas skaitītājiem?”