C 64/24

Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 30. novembrī iesniedza Coopérative des artisans pêcheurs associés (CAPA), Jean Derosière, Fabien Hagneré u.c. par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 15. septembra spriedumu T-777/19 CAPA u.c./Komisija

(Lieta C-742/21 P)

(2022/C 64/36)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Coopérative des artisans pêcheurs associés (CAPA), Jean Derosière, Fabien Hagneré u.c. (pārstāvis: M. Le Berre, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Comité régional des pêches maritimes et des élevages marins Hauts-de-France, Fonds régional d'organisation du marché du poisson (From Nord), Organisation de producteurs CME Manche-Mer du Nord (OP CME Manche-Mer du Nord), Francijas Republika, Ailes Marines SAS, Éoliennes Offshore des Hautes Falaises, Éoliennes Offshore du Calvados, Parc du Banc de Guérande, Éoliennes en Mer Dieppe Le Tréport, Éoliennes en Mer Îles d'Yeu et de Noirmoutier, Herviou & Associés SARL

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

— atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

— atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedumu T-777/19, CAPA u.c./Eiropas Komisija;

— Vispārējā tiesā iesniegto prasības pieteikumu atzīt par pieņemamu;

— nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

— piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza sešus pamatus.

Pirmais pamats attiecas uz efektīvas pārbaudes tiesā neesamību. Apelācijas sūdzības iesniedzēji uzskata, ka Vispārējā tiesa nav pilnībā īstenojusi [pārbaudes] kompetenci, nenoskaidrojot, vai pastāvēja risks, ka strīdīgais atbalsts konkrēti ietekmēs apelācijas sūdzības iesniedzējus.

Otrais pamats ir saistīts ar neprecīziem konstatējumiem un pierādījumu elementu sagrozīšanu. Apelācijas sūdzības iesniedzēji uzskata, ka Vispārējā tiesa ir izdarījusi neprecīzus konstatējumus par dažiem to iesniegtajiem pierādījumiem un sagrozījusi citus to iesniegtos pierādījumus, tostarp pierādījumus par risku, ka strīdīgais atbalsts ietekmēs apelācijas sūdzības iesniedzēju darbību.

Trešais pamats attiecas uz kļūdām faktu kvalifikācijā. Apelācijas sūdzības iesniedzēji uzskata, ka pārsūdzētajā spriedumā ir faktu kvalifikācijas kļūdas, ciktāl tajā ir nošķirtas atsevišķas strīdīgā atbalsta sekas, un ir atzīts, ka dažas no šīm sekām nav saistāmas ar strīdīgo atbalstu.

Ceturtais pamats ir saistīts ar LESD 108. panta 2. punkta un Regulas Nr. 2015/1589 (1) 1. panta h) punkta kļūdainu piemērošanu. Apelācijas sūdzības iesniedzēji uzskata, ka pārsūdzētajā spriedumā ir kļūdaini piemērots ieinteresētās puses jēdziens šo normu izpratnē – gan no konkurences attiecību pastāvēšanas apelācijas sūdzības iesniedzēju un strīdīgā atbalsta saņēmēju starpā skatupunkta, gan no konkrētas ietekmes uz apelācijas sūdzības iesniedzējiem riska skatupunkta.

Piektais pamats ir saistīts ar kļūdainu LESD 39. panta piemērošanu. Apelācijas sūdzības iesniedzēji uzskata, ka pārsūdzētajā spriedumā LESD 39. pants jautājumam par to, vai apelācijas sūdzības iesniedzējiem ir ieinteresētās puses statuss, ir piemērots kļūdaini.

Visbeidzot, sestais pamats ir saistīts ar pamatojuma trūkumu, jo pārsūdzētajā spriedumā neesot izpildīts pienākums norādīt pamatojumu, citastarp nepamatojot, kādēļ apelācijas sūdzības iesniedzējiem tiek liegts ieinteresētās puses statuss, konstatējumu par to, ka nepastāv saikne starp strīdīgo atbalstu un atbalsta saņēmēju vēja parku radītās ietekmes risku, un neņemot vērā zvejas darbību “īpatnības” LESD 39. panta izpratnē pārbaudē par to, vai apelācijas sūdzības iesniedzējiem ir ieinteresētās puses statusu.

(1) Padomes Regula (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (kodificētā versija) (OV 2015, L 248, 9. lpp.).