PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2002. gada 25. oktobrī ( )

Konkurence – Regula (EEK) Nr. 4064/89 – Lēmums, ar ko koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu – Tiesības uz aizstāvību – Horizontālā un vertikālā iedarbība – Konglomerāta paredzamā iedarbība – Sviras efekts – Potenciāla konkurence – Nostiprināšanas vispārīgā ietekme

Lieta T‑5/02

Tetra Laval BV, Amsterdama (Nīderlande), ko pārstāv A. Vandenkastēle [A. Vandencasteele], D. Velbruks [D. Waelbroeck], A. Vaitbrehts [A. Weitbrecht] un S. Felkers [S. Völcker], advokāti,

prasītāja,

pret

Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv E. Velans [A. Whelan] un P. Helstrems [P. Hellström], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā,

atbildētāju,

par prasību atcelt Komisijas 2001. gada 30. oktobra lēmumu C (2001) 3345, galīgā redakcija, ar kuru koncentrāciju atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu un EEZ līgumu (lieta Nr. COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel).

EIROPAS KOPIENU

PIRMĀS INSTANCES TIESA

(pirmā palāta)

šādā sastāvā: priekšsēdētājs B. Vesterdorfs [B. Vesterdorf], tiesneši J. Pirungs [J. Pirrung] un N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood],

sekretāre D. Kristensena [D. Christensen], administratore,

ņemot vērā rakstveida procesu un 2002. gada 3. un 4. jūlija tiesas sēdi,

pasludina šo spriedumu.

Spriedums

Atbilstošās tiesību normas

1 Padomes 1989. gada 21. decembra Regulā (EEK) Nr. 4064/89 par uzņēmumu koncentrācijas kontroli (OV L 395, 1. lpp., ar labojumiem OV 1990, L 257, 13. lpp., un grozījumiem ar Padomes 1997. gada 30. jūnija Regulu (EK) Nr. 1310/97, OV L 180, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula”) paredzēta sistēma Komisijas kontrolei pār koncentrācijām, kam ir “Kopienas mērogs” Regulas 1. panta 2. punkta izpratnē.

2 Regulas 2. pantā ir noteikts:

“1. Koncentrācijas, uz kurām attiecas šī regula, vērtē saskaņā ar šādiem noteikumiem, lai noteiktu, vai tās ir vai nav saderīgas ar kopējo tirgu.

Veicot novērtējumu, Komisija ņem vērā:

a) nepieciešamību saglabāt un attīstīt efektīvu konkurenci kopējā tirgū, ņemot vērā cita starpā arī visu iesaistīto tirgu struktūru un faktisko vai potenciālo konkurenci no uzņēmumiem, kas atrodas vai nu Kopienā, vai ārpus tās;

b) iesaistīto uzņēmumu tirgus pozīciju un to ekonomisko un finansiālo potenciālu, piegādātājiem un lietotājiem pieejamās alternatīvas, viņu piekļūšanu piegādātājiem vai tirgiem, juridiskus vai citus šķēršļus iekļūšanai tirgū, attiecīgo preču un pakalpojumu piedāvājuma un pieprasījuma tendences, starpnieku un gala patērētāju intereses un tehniskā un ekonomiskā progresa attīstību, ar noteikumu, ka tā ir patērētāju labā un nerada šķēršļus konkurencei.

2. Koncentrācija, kas nerada vai nenostiprina dominējošo stāvokli, kura rezultātā kopējā tirgū vai ievērojamā tā daļā tiktu būtiski traucēta efektīva konkurence, ir atzīstama par saderīgu ar kopējo tirgu.

3. Koncentrācija, kas rada vai nostiprina dominējošo stāvokli, kura rezultātā kopējā tirgū vai ievērojamā tā daļā tiktu būtiski traucēta efektīva konkurence, ir atzīstama par nesaderīgu ar kopējo tirgu.

[..]”

3 Regulas 4. pantā pusei, kas iegūst kontroli, vai pusēm, kas iegūst kopīgu kontroli pār uzņēmumu, prasīts ne vēlāk kā nedēļas laikā pēc koncentrācijas noslēgšanas paziņot par koncentrāciju Komisijai, kurai atbilstoši Regulas 6. panta 1. punktam ir jāizskata paziņojums, “tiklīdz tas ir saņemts”. Regulas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā, skatot to kopā ar 10. panta 1. punktu, paredzēts, ka Komisijai, ja tā uzskata, ka paziņotā koncentrācija atbilst šīs regulas darbības jomai “un rada nopietnas šaubas attiecībā uz tās saderību ar kopējo tirgu”, lietvedība par paziņoto koncentrāciju ir jāuzsāk viena mēneša laikā un ne vēlāk kā sešu nedēļu laikā.

4 No brīža, kad ir uzsākta lietvedība par paziņojumu, Komisijas lēmumu pieņemšanas pilnvaras ir noteiktas Regulas 8. pantā. Saskaņā ar 8. panta 3. punktu, “ja Komisija atklāj, ka koncentrācija atbilst 2. panta 3. punktā noteiktajam kritērijam, tā pieņem lēmumu, kurā paziņo, ka koncentrācija nav saderīga ar kopējo tirgu”. Saskaņā ar 10. panta 3. punktu šādi lēmumi “jāpieņem ne vēlāk kā četru mēnešu laikā pēc dienas, kad uzsākta lietvedība”.

5 Lai arī Regulas 7. panta 1. punktā paredzēts, ka koncentrācija nevar tikt uzsākta ne pirms paziņojuma par to, ne, pirms tā ir paziņota par saderīgu ar kopējo tirgu, publiska konkursa rīkošanu, kas ir paziņota Komisijai, var saskaņā ar 7. panta 3. punktu uzsākt “ar noteikumu, ka ieguvējs neizmanto balsstiesības, kas saistītas ar attiecīgajiem vērtspapīriem, vai to dara tikai, lai saglabātu šo investīciju pilnu vērtību un pamatojoties uz Komisijas piešķirto atbrīvojumu, kā noteikts 4. punktā”.

6 Regulas 18. pantā par iesaistīto lietas dalībnieku un trešo personu uzklausīšanu paredzēts:

“1. Pirms jebkāda lēmuma pieņemšanas atbilstoši 7. panta 4. punktam, 8. panta 2. punkta otrajam apakšpunktam un 3. līdz 5. punktam, kā arī 14. un 15. pantam Komisija dod attiecīgajām personām, uzņēmumiem un uzņēmumu apvienībām iespēju visās procedūras stadijās, līdz konsultācijām ar Padomdevēju Komiteju izteikt savu viedokli par iebildumiem, kas pret tām izvirzīti.

[..]

3. Komisija pieņem lēmumu, pamatojoties tikai uz iebildumiem, par kuriem abas puses spējušas iesniegt savus apsvērumus. Lietvedībā pilnīgi jāievēro tiesības uz aizstāvību. Lietas dokumenti ir pieejami vismaz tieši iesaistītajām pusēm, ievērojot uzņēmumu likumīgās intereses aizsargāt savus komercnoslēpumus.

[..]”

7 Komisijas 1998. gada 1. marta Regulas (EK) Nr. 447/98 par paziņojumiem, termiņiem un uzklausīšanu, kas paredzēta Regulā Nr. 4064/89 (OV L 61, 1. lpp.), 13. panta 3. punktā ir noteikts:

“Pēc savu iebildumu nosūtīšanas ziņotājām pusēm Komisija pēc šo pušu lūguma atļauj piekļūt dokumentiem, lai dotu tām iespēju īstenot savas tiesības uz aizstāvību.

Pēc lūguma Komisija atļauj piekļūt dokumentiem arī pārējām iesaistītajām pusēm, kas ir informētas par iebildumiem, tiktāl, ciktāl tas ir nepieciešams to apsvērumu sagatavošanai.”

8 Regulas 447/98 17. pantā “Konfidenciāla informācija” ir noteikts:

“1. Informāciju, tai skaitā dokumentus, nedara zināmu vai pieejamu tiktāl, ciktāl tā satur kādas personas vai uzņēmumu, arī ziņotāju pušu, citu iesaistīto pušu vai trešo personu, uzņēmējdarbības noslēpumus [komercnoslēpumus] vai citu konfidenciālu informāciju, kuras atklāšanu Komisija neuzskata par nepieciešamu atbilstoši izskatīšanas mērķiem, vai ja tiek skarti varas iestāžu iekšējie dokumenti.

2. Katrai pusei, kas dara zināmu savu viedokli saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem, skaidri jānorāda ikviens materiāls, kuru tā uzskata par konfidenciālu, norādot iemeslus, un jāiesniedz atsevišķs nekonfidenciāls variants Komisijas noteiktajā termiņā.”

Lietas priekšvēsture

9 2001. gada 27. martā Tetra Laval SA, privāta sabiedrība, kas dibināta atbilstoši Francijas tiesībām un pilnībā pieder Tetra Laval BV (turpmāk tekstā – “Tetra” vai “prasītāja”), holdinga sabiedrībai, kas ietilpst Tetra Laval grupā, izsludināja publisku piedāvājumu izpirkt visas apgrozībā esošās Sidel SA (turpmāk tekstā – “Sidel”), kas ir Francijā biržā kotēta sabiedrība, akcijas. Tajā pašā dienā Tetra Laval SA ieguva aptuveni 9,75 % Sidel akciju no Azeo (5,56 %) un no Sidel vadības (4,19 %).

10 Izpirkuma piedāvājums bija par naudu ar cenu EUR 50 par akciju un saskaņā ar Francijas tiesību aktiem bija beznosacījumu. Piedāvājuma akceptu vienbalsīgi ieteica Sidel valde, un to apstiprināja arī Sidel lielākie akcionāri. Tetra Laval SA un Sidel kopīgo piedāvājuma dokumentu (“joint offer document”) 2001. gada 11. aprīlī apstiprināja Fondu biržas komiteja. Pēc publikācijas piedāvājums 2001. gada 14. aprīlī tika oficiāli atklāts uz laika posmu no 2001. gada 17. aprīļa līdz 22. maijam. Tajā bija paredzēts, ka, ja piedāvājums vainagosies ar panākumiem, Tetra SA akcijas atkal tiks kotētas nedēļā, kas sākas 2001. gada 11. jūnijā, ievērojot Regulas 7. panta 3. punktā paredzētos ierobežojumus.

11 Piedāvājuma rezultātā Tetra ieguva aptuveni 81,3 % apgrozībā esošo Sidel akciju. Pēc šā piedāvājuma slēgšanas prasītājs ieguva noteiktas papildu akcijas, tādējādi iegūstot pašreizējo īpašuma daļu aptuveni 95,2 % apmērā no akcijām un 95,93 % balsstiesību sabiedrībā Sidel.

12 Tetra cita starpā ietver uzņēmumu Tetra Pak, kas galvenokārt darbojas šķidrās pārtikas kartona iepakojumu jomā, kur Tetra Pak ir pasaules tirgus līderis. Tetra tāpat veic ierobežota apmēra darbības plastmasas iepakojumu jomā, galvenokārt kā pārveidotāja (kas ir darbība, kas ietver tukšu iepakojumu ražošanu un piegādi ražotājiem, kas tos piepilda paši), it īpaši augsta blīvuma polietilēna (turpmāk tekstā – “PEHD”) pudeļu sektorā.

13 Sidel ir iesaistīta iepakošanas iekārtu un sistēmu projektēšanas un ražošanas jomā, it īpaši saistībā ar tā saucamajām Stretch Blow Moulding mašīnām (“izstiepšana”, “izpūšana”, “formēšana”; turpmāk tekstā – “SBM mašīnas”), kas tiek izmantotas polietilēna tereftalāta (turpmāk tekstā – “PET”) plastmasas pudeļu izgatavošanā. Tā ir pasaules tirgus līderis SBM mašīnu ražošanā un piegādē. Tā ir aktīva arī barjertehnoloģijās, kas tiek izmantotas, lai PET padarītu savietojamu ar produktiem, kas ir jutīgi pret gāzēm un gaismu, kā arī PET un PEHD, mazākā mērā, pudeļu iepildīšanas mašīnu izgatavošanā.

14 2001. gada 18. maijā Komisija saņēma paziņojumu par darbībām, kuru rezultātā Tetra ir ieguvusi dalību Sidel kapitālā.

15 Starp lietas dalībniekiem nav strīda par to, ka šīs darbības (turpmāk tekstā – “koncentrācija” vai “paziņotā darbība”) veido iegūšanu Regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē un ka koncentrācijai ir Kopienas mērogs Regulas 1. panta 2. punkta izpratnē.

16 Ar 2001. gada 5. jūlija lēmumu Komisija, secinājusi, ka koncentrācija rada nopietnas šaubas par tās saderīgumu ar kopējo tirgu un Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (turpmāk tekstā – “EEZ līgums”), uzsāka padziļinātās pārbaudes lietvedību saskaņā ar Regulas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu.

17 2001. gada 7. septembrī Komisija nosūtīja Tetra un Sidel paziņojumu par iebildumiem saskaņā ar Regulas 18. pantu, izskaidrojot, kādēļ tās sākotnējie secinājumi ir tādi, ka paziņotā darbība būtu aizliedzama. Prasītāja atbildēja uz paziņojumu 2001. gada 21. septembrī.

18 2001. gada 24. septembrī papildu paziņojums par iebildumiem, kurā it īpaši tika pievērsta uzmanība Tetra darbībām PEHD sektorā, tika nosūtīts Tetra un Sidel, un uz to prasītāja atbildēja 2001. gada 1. oktobrī.

19 2001. gada 25. septembrī prasītāja, lai novērstu pirmajā paziņojumā par iebildumiem paustās bažas par konkurenci, ierosināja dažādas saistības saskaņā ar Regulas 8. panta 2. punktu.

20 2001. gada 26. septembrī notika uzklausīšana pie uzklausīšanas amatpersonas saskaņā ar Regulas Nr. 447/98 14., 15., un 16. pantu.

21 2001. gada 9. oktobrī prasītāja piedāvāja Komisijai jaunu virkni stingru saistību (turpmāk tekstā – “saistības”), aizstājot tās, kas tika piedāvātas 2001. gada 25. septembrī.

22 Komisija veica specifisku tirgus pētījumu par saistībām, izsūtot 51 aptaujas anketu dažādiem attiecīgā ekonomiskā sektora dalībniekiem (klientiem, pārveidotājiem un konkurentiem); aptaujas anketas tika izsūtītas 2001. gada 11. oktobrī, par atbilžu gala termiņu nosakot 17. oktobri. Tā saņēma 34 atbildes (turpmāk tekstā – “atbildes uz tirgus pētījumu”) un, uzskatot tās par pilnīgi konfidenciālām, sagatavoja divus nekonfidenciālus apkopojumus, pirmkārt, par klientu un pārveidotāju atbildēm un, otrkārt, par konkurentu atbildēm, un nosūtīja šos apkopojumus prasītājai.

23 Komisijas gala lēmuma projekts, kas arī skāra saistības, tika pārrunāts, un Padomdevēja komiteja par uzņēmumu koncentrācijām to apstiprināja tās sanāksmē 2001. gada 19. oktobrī.

24 Ar 2001. gada 30. oktobra lēmumu (Lieta Nr. COMP/M.2416 – TetraLaval/Sidel C (2001) 3345, galīgā redakcija) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) Komisija paziņoto darbību atzina par nesaderīgu ar kopējo tirgu un EEZ darbību saskaņā ar Regulas 8. panta 3. punktu.

25 Apstrīdētais lēmums Tetra tika paziņots 2001. gada 6. novembrī.

26 Ievērojot apstrīdētajā lēmumā konstatēto, un pēc atsevišķas administratīvās procedūras, kas tika uzsākta, 2001. gada 19. novembrī nosūtot Tetra paziņojumu par iebildumiem, Komisija 2002. gada 30. janvārī pieņēma lēmumu, kurā tika noteikti pasākumi, lai atjaunotu efektīvas konkurences apstākļus saskaņā ar Regulas 8. panta 4. punktu (Lieta Nr. COMP/M.2416 – TetraLaval/Sidel).

Apstrīdētais lēmums

27 Apstrīdētajā lēmumā Komisija analizēja paziņotās koncentrācijas saderīgumu ar kopējo tirgu, vispirms aprakstot šķidrās pārtikas iepakojuma sektoru un izvērtējot atbilstošos produktus un ģeogrāfisko tirgu, tad izvērtējot paziņoto darbību no konkurences viedokļa. Pēc šīs analīzes Komisija, ņemot vērā iepriekšējo konkurences izvērtējumu, izvērtēja saistību apjomu.

Šķidrās pārtikas iepakojumu sektors

28 Komisija uzskata, ka [paziņotās darbības] “konkurences ietekme galvenokārt būs attiecībā uz šķidrās pārtikas iepakojuma [ražošanas] sektoru” (“šķidrā pārtika” galvenokārt nozīmē šķidros piena produktus (turpmāk tekstā – “PLL”), augļu sulas un nektārus (turpmāk tekstā – “sulas”), aromatizētos augļu negāzētos dzērienus (turpmāk tekstā – “BPF”) un tējas/kafijas dzērienus; šie četri produkti kopā turpmāk tekstā tiks apzīmēti kā “jutīgie produkti”) un it īpaši uz šā sektora segmentiem, kuros lietas dalībnieki galvenokārt ir aktīvi, konkrētāk, “plastmasas un it īpaši PET iepakojumu un kartona iepakojumu” (12. apsvērums). Komisija norāda, ka PET dod iespēju ražot caurspīdīgas pudeles. Produktiem, kas ir jutīgi pret skābekli un gaismu, PET ir jānostiprina, izmantojot “barjertehnoloģiju”. PET iepakošanas procesā ir trīs fāzes, proti, plastmasas “sagatavju”, kas ir caurules, kuras izmanto pudeļu ražošanā, izgatavošana; pašu tukšo pudeļu izgatavošana, izmantojot SBM mašīnas (skat. iepriekš 13. punktu), un pudeļu pildīšana (20. apsvērums). Pēc tam tā apraksta PEHD iepakošanu kā tādu, kurā ir “neskaidrības” aspekts. PEHD tiek ražots līdzīgi kā PET, bet tā ražošanā tiek izmantotas izspiešanas izpūšanas–formēšanas mašīnas (extrusion blow moulding machines; turpmāk tekstā – “EBM mašīnas”) (26. apsvērums). Atšķirībā no plastmasas iepakojumiem, kartona iepakošanas procesā iepakojuma ražošana, iepildīšana un noslēgšana ir integrētas darbības (28. apsvērums).

29 Komisija noteica vairākas atšķirības, it īpaši starp aseptisku un neaseptisku iepakošanu atbilstoši agrākiem tās lēmumiem šajā jomā, starp pašu iepakojumu un iepakošanas mašīnām un starp iepakošanu, ko veic paši šķidrās pārtikas ražotāji, un iepakošanu, ko veic pārveidotāji (skat. iepriekš 12. punktu). Tomēr, kā norāda Komisija, šo pēdējo atšķirību mazina vienošanās par “caurums sienā” (hole-through-the-wall) kārtību (turpmāk tekstā – “HTW līgumi”), atbilstoši kurai pārveidotājs pudeles ražo vietā, kas atrodas pie dzērienu ražotņu ēkām, un tās tieši piegādā šim ražotājam iepildīšanai.

Atbilstošie produktu tirgi

30 Ievērojot, ka [paziņotās darbības] “konkurences ietekme galvenokārt būs attiecībā uz šķidrās pārtikas iepakojumu sektoru”, Komisija savu analīzi koncentrēja uz tiem šā sektora segmentiem, kuros lietas dalībnieki bija galvenokārt aktīvi – “plastmasas un it īpaši PET iepakojuma un kartona iepakojuma jomu“ (12. apsvērums). Komisija uzskata, ka šī “[tirgus] segmentēšana pēc gala izmantojuma ir nozīmīgs analīzes instruments, lai novērtētu šķidrās pārtikas iepakošanas iekārtu tirgu” (44. apsvērums). Tā apliecina, ka “iepakošanas sistēmas, kurās tiek izmantoti dažādi materiāli, piemēram, stikls un metāla kastes, veido dažādus atbilstošos produktu tirgus no konkurences tiesību viedokļa un tādēļ PET iepakošanas sistēmas atbilst atsevišķam izstrādājumu tirgum” (53. apsvērums). Komisija kategoriski noraida ideju, ka “kartons un PET nedala kopēju izstrādājumu segmentu un ka starp tiem nevar pastāvēt mijiedarbība” (53. apsvērums). Attiecīgi Komisija nolēma izvērtēt “mijiedarbību starp kartonu un PET, kā arī PET nākotnes pieaugumu tradicionālajā kartona gala izmantojuma segmentā“ (53. apsvērums).

31 Pievēršoties kartona iepakošanai, kas ir necaurspīdīga, Komisija uzskata, ka tas ir “derīgs pret skābekli un gaismu jutīgiem izstrādājumiem, bet to nevar izmantot gāzētiem dzērieniem”. PET iepakojums, no otras puses, “ir caurspīdīgs, un to var izmantot gāzētiem dzērieniem, bet tradicionāli ir bijis mazāk izmantojams pret skābekli un gaismu jutīgiem izstrādājumiem“ (55. apsvērums). Komisija uzsver, ka “PET ir derīgs visu izstrādājumu iepakošanai, kas tradicionāli iepakoti ar kartonu”, t.i., jutīgiem izstrādājumiem, un secina, ka “PET var potenciāli nodrošināt alternatīvu konkurējošo materiālu visam izstrādājumu, ko iepako kartonā, spektram” (57. apsvērums, izcēlums oriģinālā). Tomēr šie izstrādājumi ir atšķirami viens no otra, jo “izstrādājumu specifiskais raksturojums nosaka nedaudz atšķirīgus iepakošanas risinājumus (sulas ir ar augstu skābes līmeni, kurpretim PLL ir zems skābes līmenis, bet BPF un ledus tējai nav nepieciešamas tāda paša līmeņa skābekļa barjeras kā sulām)” (58. apsvērums).

32 Attiecībā uz sagaidāmo pieaugumu PET izmantošanā jutīgiem izstrādājumiem Komisija noraida Tetra apgalvojumu, ka “PET izmantošana ir ļoti ierobežota un tās izmantojums nākotnē būtiski nepieaugs” (59.–148. apsvērums). Tā šajā sakarā norāda, ka “PET segmentā visātrāk pieaugs ūdens un gāzētie bezalkoholiskie dzērieni galvenokārt sakarā ar pāreju uz tiem no stikla iepakojuma“ un ka “PET ir populārs patērētāju un ražotāju vidū” (55. apsvērums, 22. zemsvītras piezīme). Komisija konstatē, “ka jau šodien ir iespējama iepakošana un komerciāla tirdzniecība PET ar svaigu pienu, aromatizēto pienu, ledus tēju, svaigu sulu, ilgstošas konservācijas (karsti pildītām) sulām, aromatizētiem augļu dzērieniem un sporta dzērieniem” un ka ir tikai divi segmenti, kuros PET izmantošanā ir tehniskas problēmas: “aseptiskās sulas un aseptiskais nearomatizētais (UHT) piens“ (61. apsvērums). Atsaucoties uz aprēķiniem, ko Tetra interesēs iesniedza konsultāciju firma Canadean, tā norāda, ka, kaut arī PET izmantošana šobrīd nav ļoti svarīga PLL un sulām (0,5 % abos segmentos 2000. gadā), “situācija [..] jau šobrīd ir ļoti atšķirīga BPF un tējas/kafijas dzērienu segmentos, kas neprasa tādas pašas barjeras īpašības kā PLL un sulas”, kas ir segmenti, kuros PET “jau ir veicis vairākas nozīmīgas intervences” (69. apsvērums) (sasniedzot 20 % BPF un 25 % tējas/kafijas dzērieniem 2000. gadā).

33 No 2000. līdz 2005. gadam Komisija, ievērojot savus, Canadean un “neatkarīgos tirgus pētījumus” (104. apsvērums), proti, PCI, Warrick un Pictet pētījumus, secina, ka “jau ir ievērojama pārklāšanās starp PET un kartonu BPF un tējas/kafijas dzērienu segmentos” un ka “PET turpinās iegūt tirgus daļas šajos segmentos uz kartona rēķina” tik lielā mērā, ka “atbilstoši piesardzīgam novērtējumam, ka PET katrā no šiem segmentiem līdz 2005. gadam sasniegs 30 %, PET varētu iepakot 800 miljonus litru tējas/kafijas dzēriena (ieskaitot sporta dzērienus) un 1 miljardu litru BPF (144. apsvērums). Komisija papildina, ka “sagaidāms, ka uzlabojumi barjeras tehnoloģijā un aseptiskajā PET pildīšanā stiprinās PET pozīciju visos četros [jutīgo] izstrādājumu segmentos” un ka “PLL un sulu segmentā PET izmantošana nākošajos piecos gados ievērojami pieaugs” (146. apsvērums). Saskaņā ar Komisijas norādīto “ir reāls pamats uzskatīt, ka PET sasniegs vismaz 10–15 % svaigā piena un 25 % aromatizēto un citu piena dzērienu tirgū līdz 2005. gadam“, bet “attiecībā uz PET izmantošanu UHT pienam (kas veido aptuveni 50 % no kopējā piena tirgus EEZ valstīs) nav skaidrības” (147. apsvērums). Uzsverot PET “ievērojamo potenciālu”, “vismaz mazajos, augstā līmeņa aseptiskā piena segmentos, tādos kā iepakošana vienreizējai pasniegšanai”, Komisija uzskata, ka, “PET sasniedzot vismaz 15 % svaigā piena, 25 % citu piena dzērienu un tikai 1 % UHT piena tirgus līdz 2005. gadam, PET iepakošanas apjomi būs aptuveni 3 miljardi litru gadā (tas veido aptuveni 9 % no kopējā Eiropas [PLL] tirgus” (147. apsvērums). Attiecībā uz sulām Komisija uzskata, ka “ir pamatoti sagaidīt, ka PET sasniegs vismaz 20 % no kopējā sulu tirgus EEZ valstīs līdz 2005. gadam“, pat ja šis pieaugums galvenokārt veidosies no “būtiskas pārejas no stikla uz PET” (148. apsvērums).

34 Pievēršoties konkurencei starp PET un kartonu sektoros, kuros rodas pārklāšanās, Komisija secina, ka “kartona iepakošanas sistēmas un PET iepakošanas sistēmas (un tādēļ kartona un PET iepakošanas iekārtas) veido atšķirīgus izstrādājumu tirgus” (163. apsvērums). Tā konstatē, ka, “lai gan aizvietojamība starp abām sistēmām pašlaik nav pietiekami efektīva un tūlītēja šī tirgus noteikšanas mērķim (t.i., tās ir vājas aizstājējas), tas var mainīties nākotnē, kad PET barjeras tehnoloģijas uzlabosies un PET un kartona izmaksas izlīdzināsies” (163. apsvērums). Izlīdzināšanās var pat būt tāda, ka divas sistēmas nākotnē var “izveidot vienotu atbilstošo izstrādājumu tirgu konkurences noteikumu izpratnē” (163. apsvērums).

35 Turpinājumā Komisija izvērtē segmentus attiecībā uz “specifiskām iekārtām katrā iepakošanas sistēmā”, lai noteiktu, vai katrs no tiem “veido atšķirīgu izstrādājumu tirgu” (164. apsvērums).

36 Attiecībā uz PET iepakošanas sistēmām Komisija uzskata, ka SBM mašīnām, ievērojot jutīgo izstrādājumu specifisko raksturojumu un cenu diskriminācijas iespēju, “atsevišķs attiecīgais tirgus pastāv katrai no atšķirīgajām patērētāju grupām, pamatojoties uz gala izmantojumu, it īpaši četros “jutīgajos” dzērienu segmentos: PLL, sulas, BPF un tējas/kafijas dzērieni” (188. apsvērums). Komisija uzskata, ka dažādas barjeras tehnoloģijas veido daļu no tā paša izstrādājumu tirgus, lai gan daži no tiem var nākotnē atrasties atšķirīgā izstrādājumu tirgū (198. un 199. apsvērums). Tāpat pastāv divi atšķirīgi tirgi aseptiskās un neaseptiskās PET pildīšanas mašīnām (204. apsvērums), kurpretim PET sagataves veido vēl vienu atšķirīgu tirgu (206. apsvērums).

37 Attiecībā uz kartona iepakošanas sistēmām Komisija norāda, ka pastāv vienots viedoklis, ka “attiecībā uz tām pastāv četri atšķirīgi izstrādājumu tirgi: aseptiskā kartona iepakošanas mašīnas, aseptiskais kartons, neaseptiskā kartona iepakošanas mašīnas un neaseptiskais kartons” (209. apsvērums).

Atbilstošais ģeogrāfiskais tirgus

38 Par atbilstošo ģeogrāfisko tirgu ir noteikta EEZ, jo “[PET iepakošanas iekārtu] piegādātāji darbojas visā EEZ [un] ir spējīgi nodrošināt to iekārtas uz pārrobežu pamata” (210. un 211. apsvērums).

Paziņotās darbības novērtējums no konkurences tiesību viedokļa

39 Koncentrācijas novērtējums no konkurences tiesību viedokļa ir ietverts detalizētā analīzē (213.–408. apsvērums) un būtībā ir šāds:

“213 Komisijas tirgus pētījums un analīze parādīja, ka šī darbība var stiprināt Tetra dominējošo stāvokli aseptiskā kartona iepakošanas mašīnu un aseptiskā kartona tirgū un radīt dominējošu stāvokli PET iepakošanas iekārtu tirgū, it īpaši SBM (zemas un augstas kapacitātes) mašīnu tirgū “jutīgo” gala izstrādājumu segmentā (PLL, sulas, BPF un tējas/kafijas dzērieni).

214 Koncentrācijas subjekta nākotnes dominējošais stāvoklis divos tuvu atrodošos tirgos, kā arī ievērojama pozīcija trešajā tirgū (EBM mašīnas un PEHD pildīšanas mašīnas) ļoti iespējami stiprinās tā pozīciju abos tirgos, veidos šķēršļus iekļūšanai tirgū, līdz minimumam mazinās esošo konkurentu nozīmi un novedīs pie visa aseptiskās un neaseptiskās “jutīgo” izstrādājumu iepakošanas tirgus EEZ monopolistiskas struktūras”.

40 Pamatojot šos konstatējumus, Komisija vispirms atzīmē, ka attiecībā uz kartona iepakojumu tirgu ļoti maz kas ir mainījies kopš Pirmās instances tiesas 1994. gada 6. oktobra sprieduma lietā T‑83/91 TetraPak/Komisija (Recueil, II‑755. lpp.), ko Tiesa apelācijas instancē apstiprinājusi 1996. gada 14. novembra spriedumā lietā C‑333/94 P TetraPak/Komisija (Recueil, I‑5951. lpp.; turpmāk tekstā – “TetraPak II spriedumi”). Tādējādi tā konstatē, ka 2000. gadā EEZ Tetra bija dominējošs stāvoklis aseptiskā kartona iepakošanas mašīnu un aseptiskā kartona tirgū ar tirgus daļu 80 % (219. un 223. apsvērums) un “vadoša” pozīcija neaseptiskā kartona iepakošanas mašīnu tirgū un neaseptiskā kartona tirgū ar tirgus daļu [50–60 %] ( ) (229. un 231. apsvērums). Otrkārt, atzīstot, ka Sidel nebija dominējošs stāvoklis SBM mašīnu tirgū, Komisija secina, ka tai ir “vadošā” pozīcija, jo tā ir “vienīgā sabiedrība, kas spēj nodrošināt pilnu SBM mašīnu spektru no ļoti zemas kapacitātes līdz augstākajai kapacitātei, vienmēr izmantojot vadošās rotoru tehnoloģijas” (248. apsvērums). Norādot, ka “efektīvas iepildīšanas operāciju veikšanas svarīgums savienojumā ar izpūšanu–formēšanu ir īpaši redzams attiecībā uz “jutīgajiem” izstrādājumiem, tādiem kā piens un augļu sulas, lai nodrošinātu tīru vai īpaši tīru iepakošanas procesu” (249. apsvērums), Komisija atzīmē, ka Sidel ražo aseptiskās un neaseptiskās iepildīšanas mašīnas (250. apsvērums) un ka tai ir jaunradītā Combi tehnoloģija, kas atļauj tai integrēt izpūšanas, iepildīšanas un aizkorķēšanas darbības vienā mašīnā (254. apsvērums). Komisija secina, ka Sidel ir “vadošā pozīcija [..] SBM tirgū” un “spēcīga pozīcija” citu PET iepakošanas iekārtu, it īpaši “aseptiskās iepildīšanas mašīnu, palīgiekārtu un palīgpakalpojumu jomā” (259. apsvērums).

41 Attiecībā uz dominējošā stāvokļa radīšanu PET tirgū un Tetra pozīcijas nostiprināšanu kartonu tirgū apstrīdētajā lēmumā izdalīta, pirmkārt, horizontālā un vertikālā koncentrācijas iedarbība, otrkārt, “sviras efekts” no kartona tirgus PET tirgū, treškārt, iedarbība kartona tirgū, kas rodas no konkurences spiediena izzušanas no PET tirgus, un, visbeidzot, visaptveroša iedarbība uz kartonu un PET tirgu.

42 Pirmkārt, attiecībā uz horizontālo iedarbību Komisija norāda, ka, tā kā Tetra un Sidel ir aktīvas trijos atšķirīgos izstrādājumu tirgos – “SBM mašīnas (zemas kapacitātes), barjeras tehnoloģijas un aseptiskās PET iepildīšanas mašīnas” (263. apsvērums), paziņotā darbība stiprinātu koncentrācijas subjekta pozīciju šajos trijos tirgos. Lai arī tā norāda, ka šī pozīcija nerada dominējošu stāvokli, Komisija konstatē, ka tā var sasniegt “dominējošu līmeni ar koncentrācijas subjekta dominējošā stāvokļa izmantošanu aseptiskā kartona iepakošanas iekārtu un aseptiskā kartona jomā” (263. apsvērums).

43 Otrkārt, Komisija norāda, ka “nozīmīga vertikālā iedarbība”, kas rastos no “koncentrācijas subjekta vertikālās integrācijas trijās iepakošanas sistēmās (kartons, PET un PEHD)” varētu “radīt neatkarīgo pārveidotāju vertikālu izslēgšanu” (291. apsvērums). Tirgus struktūra, ko radītu koncentrācija, varētu šādā veidā izslēgt neatkarīgos pārveidotājus (292. apsvērums):

“i) koncentrācijas subjekts būtu vienīgā vertikāli integrēta šķidrās pārtikas iepakošanas sabiedrība kartona (kartona iepakošanas mašīnas un kartona ruļļi), PEHD (EBM mašīnas un PEHD pudeles) un PET (SBM mašīnas, barjeras tehnoloģija, aseptiskie iepildītāji, sagataves un pudeles) iepakošanas jomā; ii) koncentrācijas subjekta duālā pozīcija kā piegādātājam un pārveidotāju konkurentam, visticamāk, radītu tirgū kanālu konfliktu (channel conflict). Koncentrācijas subjekts var izmantot tā spēcīgo tirgus pozīciju – kā SBM mašīnu piegādātājs pārveidotājiem, kas zināmā mērā ir atkarīgi no Sidel –, lai palielinātu pārveidotāju izmaksas un vājinātu to kā sagatavju un gatavo instalāciju piegādātāju tirgus pozīciju. Tetra/Sidel var spēt sniegt kombinētos piedāvājumus, kuros ietilpst SBM mašīnas un sagataves, piemēram, izmantojot Tetra veiksmīgo uzņēmējdarbības stratēģiju kartona jomā, tā varētu piedāvāt SBM mašīnas par zemāku cenu un kompensēt izmaksas, sasaistot klientus ar ilgtermiņa līgumu par standarta un barjeras nostiprināto sagatavju piegādi. Koncentrācijas subjektam var arī būt iespēja piedāvāt gatavas instalācijas klientiem bez pārveidotāju izmantošanas”.

44 Turpinājumā ir uzsvērta Tetra vertikālās integrācijas pakāpe kartona tirgū, kurā tai ir “uzņēmējdarbības modelis, kas piedāvā tās klientiem integrētus risinājumus – mašīnas un kartonu (ruļļi vai piegriešana)” (296. apsvērums) PEHD tirgū, kur tā ražo PEHD pudeles uz EBM mašīnām sadarbībā ar Graham Engineering Corporation un piegādā tās klientiem kā pārveidotājs, izmantojot HTW līgumus, kā arī PET tirgū. Attiecībā uz PET tirgu Komisija norāda, ka Tetra ir “trešais lielākais neatkarīgais sagatavju piegādātājs pasaulē ar tirgus daļu 10 %”, ka tai “ir plāni ražot ierobežotu skaitu pabeigtu PET pudeļu, kas stiprinātas ar tās īpašumā esošo barjeras tehnoloģiju Glaskin”, un ka kopš 1999. gada tā “ir aktīva plastmasas dzērienu pudeļu noslēgšanas sistēmu tirgū, izmantojot tās meitas sabiedrību Novembal”, ar “[10–20 %] tirgus daļu EEZ 2000. gadā” (298. apsvērums). Šī integrācija atšķir to no Sidel, kura “nav vertikāli integrēta sabiedrība” (293. apsvērums). Tomēr koncentrācijas rezultātā radītais subjekts “acīmredzot tirgū radīs pamatu kanālu konfliktiem, jo koncentrācijas subjekts būs pārveidotāju piegādātājs un konkurents” (301. apsvērums) un “var spēt atstumt pārveidotājus, piedāvājot klientiem kombinācijas, kurās ietilpst SBM iepakošanas mašīnas un sagataves, kā arī gatavās instalācijas” (312. apsvērums). Ir arī iespējams, ka tas spētu “atstumt pārveidotājus no šīm darbībām, atsakoties piegādāt SBM mašīnas vai paaugstinot to izmaksas un dodot priekšroku savai integrētajai uzņēmējdarbībai“ (318. apsvērums). Attiecībā uz Tetra lēmumu pamest sagatavju tirgu Komisija norāda, ka tā “nesecina, ka šīs vertikālās [dabas] problēmas pašas par sevi varētu radīt dominējošu stāvokli attiecībā uz PET vai sagatavēm” (324. apsvērums).

45 Komisija pēc tam detalizēti norāda (325.–389. apsvērums) uz pamatu savām bažām, ka koncentrācijas subjekts tā dominējošo stāvokli kartonu tirgū ar “sviras efektu” varētu izmantot PET iepakošanas iekārtu tirgū, lai “dominētu PET tirgū attiecībā uz “jutīgiem” gala izstrādājumiem“ (328. apsvērums). Tā uzskata, ka ir pietiekami, ka Tetra/Sidel ir šāda iespēja, lai darbība būtu nesaderīga ar kopējo tirgu. Tādējādi Komisijas bažas rodas nevis no pašreizējās Sidel pozīcijas SBM mašīnu tirgū, bet gan no “Tetra dominēšanas kartona tirgū” (328. apsvērums, izcēlums oriģinālā). Atsaucoties inter alia uz ciešu saikni starp abiem tirgiem kartonu iepakošanai un PET iepakošanas iekārtām, Komisija konstatē, ka koncentrācija “var radīt tirgus struktūru, kas nodrošinās ievērojamu pret konkurenci vērstu iedarbību, kas rastos no koncentrācijas subjekta vienlaicīgi dominējošā stāvokļa un vadošās pozīcijas attiecīgi kartona un PET iekārtu tirgos“ (330. apsvērums).

46 Tās analīze “[ir] izskaidrota četros posmos” (331. apsvērums). Pirmkārt, tirgus kartona un PET iepakošanas sistēmām “ir cieši saistīti izstrādājumu tirgi ar kopējiem klientiem”. Otrkārt, ievērojot PET nākotnes pieaugumu jaunajos jutīgo izstrādājumu segmentos, koncentrācija var sniegt iespēju koncentrācijas subjektam iegūt dominējošo stāvokli PET tirgū ar sviras efektu, izmantojot Tetra pašreizējo dominējošo stāvokli kartona tirgū. Treškārt, koncentrācija var stiprināt Tetra dominējošo stāvokli kartona tirgū. Ceturtkārt, divu dominējošo stāvokļu kombinācija var konsolidēt koncentrācijas subjekta pozīciju iepakošanas sektorā “jutīgajiem” izstrādājumiem, it īpaši aseptiskajai iepakošanai, tādējādi pastiprinot abus dominējošos stāvokļus.

47 Tās analīzes apstiprināšanai Komisija norāda uz faktu, ka paziņotā darbība Tetra ir stratēģiski svarīga, ka Tetra ir spējīga un ieinteresēta iesaistīt sviras efektu, ka koncentrācijas subjekta konkurenti nespēs konkurēt ar to dažādos līmeņos un, visbeidzot, ka Tetra var īstenot cenu diskrimināciju.

48 Attiecībā uz spēju un ieinteresētību iesaistīt sviras efektu Komisija secina, ka “no koncentrācijas izveidojusies tirgus struktūra īpaši veicinātu sviras efekta radīšanu” (359. apsvērums):

“a) paredzams, ka būs kopējie klienti, kuru pieprasījums attieksies gan uz kartona, gan uz PET iepakošanas sistēmas “jutīgo” šķidrumu iepakošanu;

b) Tetra ir it īpaši spēcīgs dominējošais stāvoklis aseptiskā kartona iepakošanā ar vairāk nekā [80–90 %] tirgus daļu un atkarīgu klientu bāzi;

c) Tetra/Sidel spēs sākt no spēcīgas, vadošas pozīcijas PET iepakošanas sistēmās, it īpaši SBM mašīnās ar tirgus daļu apmēram [60–70 %];

d) Tetra/Sidel būs spējīgas specifisku klientu vai specifisku klientu grupu mērķa atlasei, jo tirgus struktūra pieļauj cenu diskrimināciju;

e) Tetra/Sidel būs spēcīga ekonomiskā ieinteresētība izmantot sviras efektu. Tā kā kartons un PET tehniski ir aizvietojami, gadījumos, kad klienti pāriet uz PET, tiek zaudēti klienti kartona uzņēmējdarbības daļā vai nu tāpēc, ka tie ir daļēji pārorientējušies no kartona, vai arī tāpēc, ka tie nepārorientē kādu no izstrādājumiem uz kartonu no citiem iepakošanas materiāliem. Tas rada papildu ieinteresētību pārvilināt klientus uz PET, lai atgūtu zaudējumus. Tādējādi ar sviras efektu to pašreizējā kartonu tirgus pozīcijā Tetra/Sidel ne tikai nostiprinātu to tirgus daļu PET daļā, bet arī aizsargātu vai kompensētu to iespējamos zaudējumus kartonu jomā;

f) Tetra/Sidel konkurenti gan kartona iekārtu, gan PET iekārtu tirgū būs daudz mazāki uzņēmumi, lielākajiem no konkurentiem neaizņemot vairāk kā [10–20 %] tirgus daļu kartonu iepakošanas mašīnām vai SBM mašīnām.”

49 Sviras efekta īstenošana var būt pamatota ar Tetra pašreizējo dominējošo stāvokli aseptiskā kartona tirgū (364. apsvērums):

“Sviras efekts [šajā pozīcijā] [..] vairākos veidos [..] Tetra/Sidel sniegs iespēju sasaistīt kartona iepakošanas iekārtas un patēriņa preces ar PET iepakošanas iekārtām un, iespējams, sagatavēm (it īpaši ar barjeras tehnoloģiju stiprinātām sagatavēm). Tetra/Sidel arī spēs izmantot spiedienu vai ieinteresētību (tādu kā plēsonīgas cenas vai cenu karš un lojalitātes atlaides), lai tādējādi tās kartona klienti pirktu PET iekārtas un, iespējams, sagataves no Tetra/Sidel, nevis no to konkurentiem vai pārveidotājiem”.

50 Komisija arī norāda, ka “daudzi klienti, kam arī turpmāk vajadzēs kartona iepakojumu to izstrādājumu daļai, var tikt spiesti vai ieinteresēti iegādāties gan kartona iekārtas, gan PET iekārtas no viena kartona un PET iepakošanas iekārtu piegādātāja” un ka “klienti, kuriem ar Tetra to kartona iepakošanas vajadzībām būs ilgtermiņa līgumi, būs it īpaši neaizsargāti pret šādu spiedienu” (365. apsvērums).

51 Sviras efekts Tetra/Sidel konkurentus var izspiest no SBM mašīnu tirgus jutīgajiem izstrādājumiem šādu iemeslu dēļ (369. apsvērums):

“a) vai konkurenti var turpināt pārdot izstrādājumus segmentā (piemēram, ūdens vai bezalkoholiskie gāzētie dzērieni), kurā tie nav sasaistīti, ir mazsvarīgi dēļ spējas izmantot cenu diskrimināciju un mērķēšanas uz specifisku klientu grupām, kā rezultātā tiek segmentēts attiecīgais gala izmantošanas tirgus; b) “jutīgo” izstrādājumu segments sastāv no ļoti kompleksiem šķidrumiem, kas prasa ļoti specifiskas PET līnijas, ieskaitot barjeras tehnoloģijas un aseptiskās iepildīšanas mašīnas vai aseptiskās Combi SBM mašīnas [kas savieno izpūšanu, iepildīšanu un aizkorķēšanu]. Konkurentiem var trūkt pietiekošas ieinteresētības investēt un konkurēt šajās PET iekārtu augsto tehnoloģiju jomās, [..] [un] tādējādi tie tiks atstumti no tā saucamā “otrās paaudzes” PET tirgus”.

52 Tie varētu tikt atstumti arī “no pārējā SBM mašīnu tirgus” (370. apsvērums).

53 Saskaņā ar Komisijas norādīto šis iznākums ir visticamākais, ievērojot koncentrācijas subjektu konkurentu vājo pozīciju un to klientu pirktspējas trūkumu. Komisija norāda, ka attiecībā uz konkurentu pozīciju “kritiskais” punkts ir tāds, ka, pat ja Sidel trīs konkurenti augstas kapacitātes SBM mašīnu tirgū var atbilst Sidel piedāvājumam, situācija saglabājas tāda, ka tiem “trūks koncentrācijas subjekta dominējošā stāvokļa kartonu iepakošanā” (372. apsvērums). Tā norāda, ka:

“SIG grupai, kas ir vienīgā no trim konkurentiem, kura darbosies gan kartona, gan PET tirgū, tirgus daļa būs ne vairāk kā [10–20 %] kartona iepakošanas mašīnām un SBM mašīnām. SIG nav tāda pilna spektra kā koncentrācijas subjektam PET iekārtu jomā, jo tai šobrīd trūkst elementa, proti, barjeras tehnoloģijas, kas ir būtiska jebkurai iekļūšanai PET jauno izstrādājumu segmentā nākotnē. Neviens cits iepakošanas iekārtu piegādātājs nevarēs piedāvāt gan kartona, gan PET iepakošanas iekārtas.”

54 Tā secina, ka, “apvienojot dominējošo sabiedrību kartonu iepakošanā Tetra un vadošo sabiedrību PET iepakošanas iekārtu jomā Sidel, ierosinātā koncentrācija radītu tirgus struktūru, kas varētu nodrošināt koncentrācijas subjektam ieinteresētību un instrumentus transformēt tās vadošo pozīciju PET iepakošanas iekārtu tirgū, it īpaši SBM mašīnu (zemas un augstas kapacitātes), kas tiek izmantotas “jutīgo” izstrādājumu segmentā, tirgū dominējošajā stāvoklī, kas radīs pret konkurenci vērstu iedarbību visā SBM mašīnu tirgū” (389. apsvērums).

55 Attiecībā uz apgalvoto ietekmi uz kartonu tirgu Komisija uzskata, ka koncentrācija “var radīt tirgus struktūru, kas sniegtu iespēju Tetra nostiprināt tās pašreizējo dominējošo stāvokli kartona iepakošanā, novēršot nozīmīgu konkurences spiediena avotu”, kam būtu “nopietnas negatīvas sekas uz kartona iepakošanas sektoru” (390. un 391. apsvērums). Komisija atsaucas uz vajadzību būt īpaši piesardzīgiem, sastopoties ar tik augstas pakāpes dominējošā stāvokļa nostiprināšanu kā šajā lietā.

56 Komisija norāda, ka bez koncentrācijas sabiedrības, kas ir aktīvas PET iepakošanā, it īpaši Sidel un pārveidotāji, iesaistīsies uzņēmējdarbības stratēģijās, kuru mērķis ir palielināt PET izmantojumu, lai iegūtu kartona tirgus daļu. Tā noraida Tetra argumenta pamatotību, ka Sidel spēj ietekmēt tikai SBM mašīnu cenu, kas veido ļoti mazu proporciju no kopējām iepakošanas izmaksām, pamatojoties uz to, ka Tetra spēj ietekmēt cenu gan kartona mašīnām, gan kartona produkcijai, kas ir nozīmīgi.

57 Ja koncentrācija nenotiktu, “PET jomā [aktīvās] sabiedrības acīmredzot enerģiski konkurēs, lai iegūtu kartona tirgus daļu” (398. apsvērums). Ir paredzams, ka “Tetra arī spēcīgi aizstāvēs savu nostāju, meklējot iespēju uzlabot tās kartona iepakošanas risinājumus ar jauninājumiem, piedāvājot labāku kartona tehnoloģiju, jaunas kartona formas un aizdares un dažos gadījumos pazeminot kartona cenas, lai aizstāvētu tās tirgus pozīciju. Patiešām, Tetra ir bijusi aktīva šajā jomā un ir izmantojusi jaunu kartonu iepakošanu ar lietotājam draudzīgākām īpašībām, tādām kā kartona augšējās malas iepakošana ar aizskrūvējamu vāku” (398. apsvērums). Koncentrācija ne tikai samazinās nepieciešamību Tetra konkurēt tikpat sparīgi, bet arī dos tai iespēju “ievērojamā apmērā kontrolēt pāreju no kartona uz PET” (399. apsvērums). Tādējādi tā varēs uzturēt “tās kartona iepakošanas cenas pašreizējā līmenī to klientu vai klientu daļas” izstrādājumiem, kas nespēj vai visdrīzāk nespēs pāriet pilnībā vai daļēji uz PET, ievērojot patērētāju izvēli, šīs pāriešanas izmaksas un ilgtermiņa līgumus”, kamēr turpinot, no otras puses, tiem klientiem, kas vēlas pāriet uz PET, “būt tādā pozīcijā, kas ietekmē tās klientu izvēli attiecībā uz iepakošanas mašīnām, piemēram, nosakot pāriešanas laika ietvaru, un piedāvāt atbilstošus vai izmēram pielāgotus risinājumus, tādējādi palielinot tās PET iekārtu tirgus daļu” (399. apsvērums). Tādējādi Tetra var piesavināties “sava galvenā konkurenta, SIG grupas, svarīgāko priekšrocību, kas ir vienīgā alternatīvā sabiedrība pasaulē, kas ražo un pārdod gan kartona, gan PET iepakošanas iekārtas” (400. apsvērums).

58 Komisija tāpat konstatē, ka “fakts, ka koncentrācijas subjektam [ir] dominējošs stāvoklis divos tuvu saistītos tirgos (kartona un PET iepakošanas iekārtas) un ievērojama klātbūtne trešajā tirgū (PEHD), sniedz iespēju koncentrācijas subjektam ieņemt īpaši nozīmīgu klātbūtni iepakošanas sektoros attiecīgajiem gala izmantojuma izstrādājumiem (PLL, sulas, BPF, tējas/kafijas dzērieni)” (404. apsvērums). Tas arī stiprinās jau “spēcīgo” Tetra pozīciju (407. apsvērums) “jutīgo” izstrādājumu iepakošanas sektoros un var nostiprināt šķēršļus jaunu Tetra/Sidel konkurentu ienākšanai, kas atļaus koncentrācijas subjektam “padarīt par nenozīmīgiem konkurentus un [..] nostiprināt dominējošo stāvokli atbilstošajos kartona iepakošanas iekārtu un PET iepakošanas iekārtu tirgos, it īpaši SBM mašīnām, kas tiek izmantotas “jutīgajiem” izstrādājumiem” (408. apsvērums).

Par saistībām

59 Attiecībā uz saistībām, kas norādītas apstrīdētā lēmuma pielikumā – tās Komisija ir apkopojusi šādi, un tās ietver (410. apsvērums): “a) Tetra atteikšanos no uzņēmējdarbības SBM mašīnu jomā; b) Tetra atteikšanos no uzņēmējdarbības PET sagatavju jomā; c) sabiedrības Sidel nodalīšanu no sabiedrībām TetraPak un jau iepriekš pastāvējušos korektīvos pasākumus saskaņā ar EK līguma 82. pantu, un d) licences izsniegšanu SidelSBM mašīnām pārdošanai klientiem “jutīgo” izstrādājumu iepildīšanai un pārdošanai pārveidotājiem”. Komisija konstatē, ka tie ir “nepietiekoši, lai mazinātu galvenās bažas par konkurenci attiecībā uz PET iepakošanas iekārtu un kartona iepakošanas tirgu” (424. apsvērums). Ierosinātajai Tetra uzņēmējdarbības pārtraukšanai SBM mašīnu un PET sagatavju jomā būtu tikai “minimāla ietekme uz koncentrācijas subjekta pozīciju”, kamēr licence, it īpaši SidelSBM mašīnu uzņēmējdarbībai jutīgajiem izstrādājumiem, būtu ne tikai nepietiekoša, lai novērstu problēmas, bet nav pat “dzīvotspējīgs risinājums” (424. apsvērums). Licence “var faktiski ieviest tirgū sarežģītu mehānismu, kā rezultātā tiks radīts mākslīgs regulējums” (424. apsvērums). Visbeidzot, divas rīcības saistības attiecībā uz Sidel un Tetra uzņēmējdarbības sadalīšanu un atbilstību EK līguma 82. pantam “ir uzskatāmas par nepietiekošām, lai rastu risinājumu bažām, kas rodas no tirgus struktūras pēc koncentrācijas” (424. apsvērums).

60 Ievērojot “vispārējo nepietiekamību, lai atrastu risinājumu bažām par konkurenci, ko rada koncentrācija”, Komisija secina, ka saistības “tādējādi nevar radīt pamatu pozitīvam lēmumam” (451. apsvērums).

61 Attiecīgi apstrīdētā lēmuma 1. punktā paredzēts:

“Koncentrācija, par kuru Komisijai paziņoja Tetra Laval BV 2000. gada 18. maijā [..], kas ļautu Tetra iegūt ekskluzīvu kontroli pār uzņēmumu Sidel SA, tiek atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un EEZ līguma darbību.”

Process

62 Ar prasības pieteikumu, ko Pirmās instances kanceleja saņēma 2002. gada 15. janvārī, prasītāja ceļ šo prasību pret apstrīdēto lēmumu.

63 Ar atsevišķu dokumentu, kas iesniegts tajā pašā dienā, prasītāja arī lūdz lietu izskatīt paātrinātajā procesā saskaņā ar Reglamenta 76.a pantu. Komisija savos apsvērumos par šo pieteikumu, kas iesniegti 2002. gada 5. februārī, piekrita, ka šāds process būtu attaisnojams.

64 2002. gada 6. februārī Pirmās instances tiesas pirmā palāta, kurai tika nodota lieta, nolēma lietu izskatīt paātrinātajā procesā.

65 Komisija tās iebildumu rakstu iesniedza 2002. gada 12. martā.

66 Ar prasības pieteikumu, ko Pirmās instances kanceleja saņēma 2002. gada 19. martā, prasītāja cēla šo prasību, kas reģistrēta ar numuru T‑80/02, lūdzot atcelt 2002. gada 30. janvāra lēmumu (skat. šā sprieduma 26. punktu) un apvienot šo prasību ar prasību lietā T‑80/02. Ar atsevišķu dokumentu, kas iesniegts tajā pašā dienā, Tetra arī lietā T‑80/02 lūdz lietu izskatīt paātrinātajā procesā, ko atbalsta arī Komisija savos apsvērumos par šo pieteikumu, kas iesniegti 2002. gada 3. aprīlī. Arī šī lieta tika nodota Pirmās instances tiesas pirmajai palātai.

67 Procesa organizatorisko pasākumu ietvaros saskaņā ar Reglamenta 64. panta 3. punkta e) apakšpunktu 2002. gada 19. martā lietas dalībnieki tika izsaukti apmeklēt neformālu apspriedi ar tiesnesi referentu 2002. gada 4. aprīlī.

68 Prasītāja neformālajā apspriedē akceptēja, ka tās pieteikums apvienot šo lietu ar lietu T‑80/02 var tikt uzskatīts par atsauktu, ja mutvārdu process abās lietās var notikt pēc kārtas un ja spriedumi atbilstoši paātrinātā procesa kārtībai tiks pasludināti vienā un tajā pašā dienā. Apspriedes laikā lietas dalībniekiem tika dota iespēja iesniegt mutvārdu paskaidrojumu rakstus ne vēlāk kā vienu nedēļu pirms mutvārdu procesa abās lietās.

69 2002. gada 18. aprīlī Pirmās instances tiesas pirmā palāta piekrita lietu T‑80/02 izskatīt paātrinātajā procesā un noteica 2002. gada 26. un 27. jūniju Pirmās instances tiesas sēdes norisei abās lietās.

70 Pēc tiesneša referenta ziņojuma uzklausīšanas Pirmās instances tiesas pirmā palāta savā 2002. gada 10. jūnija sēdē nolēma uzsākt mutvārdu procesu un procesa organizatorisko pasākumu ietvaros lūdza lietas dalībniekus atbildēt uz vairākiem rakstveidam jautājumiem, kas uzdoti 2002. gada 11. jūnija vēstulē (turpmāk tekstā – “rakstveida jautājumi”), vēlams pirms tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu rakstu iesniegšanas termiņā vai, ja tas nav iespējams, tiesas sēdē. Arī Komisija tika aicināta iesniegt vienu dokumentu.

71 2002. gada 19. jūnijā lietas dalībnieki Pirmās instances tiesas kancelejā iesniedza savus mutvārdu paskaidrojumu rakstus. Prasītājas rakstos tika lūgts pret noteiktu lietas dokumentos ietvertu informācijas daļu attiekties kā pret konfidenciālu informāciju, kuru konfidencialitāti savos rakstos Komisija neapstrīd. Tajā pašā dienā lietas dalībnieki atbildēja arī uz rakstveida jautājumiem un Komisija iesniedza prasīto dokumentu.

72 Tā kā viens no Pirmās instances tiesas pirmās palātas tiesnešiem nevarēja piedalīties sēdē, Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs saskaņā ar Reglamenta 32. panta 3. punktu 2002. gada 24. jūnijā norīkoja tiesnesi J. Pirungu, lai nodrošinātu nepieciešamo kvorumu sprieduma pasludināšanai, un divas tiesas sēdes pārcēla uz 2002. gada 3. un 4. jūliju.

73 Ar 2002. gada 24. jūnija vēstuli prasītāja papildināja savu prasību attiecināt konfidenciālitāti uz noteiktu informācijas daļu lietas dokumentos.

74 Ar atsevišķu vēstuli tajā pašā dienā tā lūdza, lai dokumentu, kura kopija jau tikusi iesniegta Komisijā, iekļautu lietas materiālos. Attiecīgais dokuments ir Sidel “Rapport de gestion du Conseil d'administration” [valdes gada ziņojums] par 2001. finanšu gadu (turpmāk tekstā – “Sidel gada ziņojums”). Lūgums ar Pirmās instances tiesas pirmās palātas 2002. gada 26. jūnija lēmumu tika apmierināts.

75 Pēc tiesneša referenta papildu ziņojuma Pirmās instances tiesas pirmā palāta savā 2002. gada 27. jūnija apspriedē nolēma lūgt Komisiju iesniegt dažus dokumentus, it īpaši Canadean, PCI, Warrick un Pictet tirgus pētījumus un atbildēt uz diviem papildu rakstveida jautājumiem (turpmāk tekstā – “papildu rakstveida jautājumi”).

76 2002. gada 1. jūlijā Komisija iesniedza tās atbildes uz papildu rakstveida jautājumiem un prasītos dokumentus. Šie dokumenti, izņemot atbildes uz tirgus pētījumiem, kurus Komisija uzskatīja par konfidenciāliem, tika pievienoti lietas materiāliem.

77 Lietas dalībnieki sniedza mutvārdu paskaidrojumus un atbildēja uz Pirmās instances tiesas uzdotajiem jautājumiem 2002. gada 3. un 4. jūlija tiesas sēdē.

78 Tiesas sēdē Pirmās instances tiesa nolēma atļaut prasītājai pieeju dažu atbilžu uz tirgus pētījumiem nekonfidenciālajām versijām. Pēc Pirmās instances tiesas pārbaudes par piecām no atbildēm tika konstatēts, ka tās vai nu neietver atbildes uz uzdotajiem jautājumiem (četri dokumenti) vai arī ir pilnīgi konfidenciālas (viens dokuments), un tās netika izsniegtas prasītājai. Atbilžu nekonfidenciālā versija, ko Pirmās instances tiesa sagatavoja saskaņā ar Reglamenta 67. panta 3. punktu, tika pievienota lietas materiāliem un kopijas tika izsniegtas prasītājai. Pēc prasītājas lūguma Pirmās instances tiesa tai atļāva nedēļas laikā iesniegt rakstveida apsvērumus, kādi tai varētu būt par atbilžu uz tirgus pētījumiem minēto versiju. Ar 2002. gada 8. jūlija vēstuli prasītāja atteicās no šīm tiesībām, tomēr uzturot spēkā tās izvirzīto pamatu saistībā ar šiem dokumentiem.

Lietas dalībnieku prasījumi

79 Ievērojot, ka nosacījumi, kas tika izvirzīti neformālās apspriedes laikā, lai labotu lietas dalībnieku prasījumus, tika ievēroti, prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

– atcelt apstrīdēto lēmumu;

– piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

80 Komisijas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

– noraidīt prasību;

– piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Juridiskais pamatojums

81 Prasītāja pēc būtības izvirza piecus pamatus savas prasības pamatošanai. Neformālajā apspriedē 2002. gada 4. aprīlī prasītāja uzsvēra – kā norādīts tās rakstveida apsvērumos –, ka tā apstrīd apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl ar to tiek aizliegta koncentrācija, kas grozīta ar saistībām (turpmāk tekstā – “grozītā koncentrācija”). Tā lūdza Pirmās instances tiesu savā izvērtējumā koncentrēties uz situāciju, kāda izrietētu no tās piedāvātajām saistībām.

82 Ar tās pirmo pamatu, kam ir procesuāls raksturs, prasītāja norāda, ka Komisija nav ievērojusi prasītājas tiesības uz pieeju lietas materiāliem pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas. Pamatā tā norāda, ka, aizliedzot grozīto koncentrāciju, Komisija nepareizi piemērojusi Regulas 2. panta 3. punktu. Trīs pamati, kas izvirzīti šā apgalvojuma pamatošanai, ir saistīti ar to, ka grozītajai koncentrācijai, pirmkārt, neesot ievērojamas pret konkurenci vērstas horizontālās vai vertikālās iedarbības, otrkārt, neesot ievērojamas pret konkurenci vērstas konglomerāta iedarbības, kā arī, treškārt, prasītāja apgalvo, ka Komisijas veiktais saistību novērtējums nav atbilstošs. Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija nav sniegusi pietiekošu apstrīdētā lēmuma pamatojumu.

I – I – Par pamatu saistībā ar tiesību piekļūt lietas materiāliem pārkāpumu

A – Lietas dalībnieku argumenti

83 Prasītāja norāda, ka Komisija nav nodrošinājusi tai pilnu pieeju lietas materiāliem, jo vairāki dokumenti, uz kuriem Komisija lielā mērā balstījās, lai iegūtu ziņas Tetra nelabvēlīgu secinājumu izdarīšanai apstrīdētajā lēmumā, nekad nav nodoti tās rīcībā. Tie ir, pirmkārt, Komisijas ārējā ekonomikas eksperta profesora Ivaldi 2001. gada 10. septembra ziņojums (turpmāk tekstā – “Ivaldi ziņojums”), kurā bija ietverta ekonometriskā analīze par iepriekšējo Sidel pārdošanas peļņu (turpmāk tekstā – “ekonometriskā analīze”), no kuras prasītāja ir saņēmusi vienīgi kopsavilkumu uz vienas lapas, un, otrkārt, atbildes uz tirgus pētījumiem, no kuriem tā ir saņēmusi tikai divus kopsavilkumus. Neraugoties uz Tetra 2001. gada 19. oktobra lūgumu sniegt pilnu pieeju šīm atbildēm, nevis neatbilstošiem kopsavilkumiem, 2001. gada 25. oktobrī uzklausīšanas amatpersona apstiprināja Komisijas atteikumu sniegt pieeju šiem dokumentiem. Prasītāja pastāv uz to, ka šis atteikums neatbilst ne Komisijas Paziņojumam par iekšējiem noteikumiem pieprasījumu apstrādei pieejai lietas materiāliem saskaņā ar EK līguma [81.] un [82.] pantu, EOTK līguma 65. un 66. pantu un Padomes Regulu (EEK) Nr. 4064/89 (OV 1997, C 23, 3. lpp.; turpmāk tekstā – “paziņojums par piekļuvi lietas materiāliem”), ne judikatūrai (Tiesas 1983. gada 25. oktobra spriedums lietā 107/82 AEG/Komisija, Recueil, 3151. lpp., 23. un turpmākie punkti, kā arī Pirmās instances tiesas 1995. gada 29. jūnija spriedums lietā T‑30/91 Solvay/Komisija, Recueil, II‑1775. lpp., 58. un turpmākie punkti).

84 Prasītāja uzsver arī, ka Komisijai, ievērojot nozīmi, ko tā piešķīra ekonometriskajai analīzei apstrīdētajā lēmumā (īpaši 346. un turpmākajos apsvērumos), būtu bijis jāpievērš lielāka uzmanība arī citiem dokumentiem, nevis tikai Ivaldi ziņojumam kopsavilkuma formā, kas tika iesniegts prasītājai.

85 Komisija norāda, ka prasītājai bija pieeja lietas materiāliem, uz kuriem tā atsaucās un uz kuriem tā balstījās apstrīdētajā lēmumā. Norādot uz Regulas Nr. 447/98 13. panta 3. punktu un Pirmās instances tiesas 1999. gada 28. aprīļa spriedumu lietā T‑221/95 Endemol/Komisija (Recueil, II‑1299. lpp., 65. punkts), Komisija norāda, ka pieeja lietai ir attaisnojama tikai tiktāl, ciktal tā ļauj attiecīgajam uzņēmumam, kurš saņēmis Komisijas iebildumus un dokumentus, uz kuriem tā pamatojas, iesniegt apsvērumus par šo iebildumu pamatotību. Šajā lietā Tetra tika dota iespēja iesniegt šādus apsvērumus.

86 Vispirms attiecībā uz Ivaldi ziņojumu Komisija norāda, ka administratīvās procedūras laikā prasītāja nesūdzējās par pieejas trūkumu lietas materiāliem attiecībā uz ekonometrisko analīzi un attiecīgi nevar tagad apgalvot, ka tās tiesības uz aizstāvību ir pārkāptas. Šīs analīzes kopsavilkuma īsums ziņojumā var tikt izskaidrots ar apstākli, ka tā bija atbilde un iepriekš Tetra iesniegtās analīzes labojums. Tetra varēja iesniegt savus apsvērumus par šo ziņojumu (un tās eksperti to izdarīja mutvārdu procedūras Komisijā laikā 2001. gada 26. septembrī). Vēl jo vairāk, ziņojums bija tikai papildinoša daļa Komisijas veiktajai tirgus izpētei. Tādējādi, pat ja prasītājas apgalvojumi ir pamatoti, kas tā nav, tas nevar radīt situāciju, ka apstrīdētais lēmums tiek atcelts, jo ziņojums neietekmē lēmuma saturu.

87 Otrkārt, attiecībā uz atbildēm uz tirgus pētījumiem Komisija norāda, ka tām tāpat bija tikai otršķirīga nozīme, jo tā balstījās uz savu pašas analīzi par saistību nepietiekamību. Komisijai ir jāatsaka pieeja šiem dokumentiem, ievērojot konfidencialitātes apsvērumus (Tiesas 1995. gada 6. aprīļa spriedums lietā C‑310/93 P BPB Industries un British Gypsum/Komisija, Recueil, I‑865. lpp., 26. punkts). Lai gan Regulas Nr. 447/98 17. panta 2. punkts lietas dalībniekam, kas iesniedz apsvērumus, atļauj sniegt nekonfidenciālo versiju no tās atbildes, Komisijai katrā ziņā bija tiesības, ko apstiprina iepriekš minētais spriedums lietā Endemol/Komisija, sagatavot objektīvus, nekonfidenciālus kopsavilkumus un ierobežot prasītājas pieeju šiem kopsavilkumiem.

88 Vēl jo vairāk, Komisija pārrunāja šīs atbildes ar prasītāju 2001. gada 18. oktobra apspriedē, kuras laikā tai bija pieejami šie kopsavilkumi. Šī pieeja, kopā ar uzklausīšanas amatpersonas izvērtējumu un apstiprinājumu par kopsavilkumu objektivitāti, nodrošināja, ka prasītājas tiesības uz aizstāvību pilnībā tika ievērotas. Katrā ziņā, tā kā pētījuma rezultāti vienīgi apstiprināja Komisijas sākotnējo analīzi, nav pamata secināt, ka apstrīdētais lēmums būtu bijis citādāks, pat ja pieprasītā pieeja dokumentiem tiktu nodrošināta. Tādējādi apgalvojums par tiesību uz aizstāvību pārkāpumu nevar attaisnot apstrīdētā lēmuma atcelšanu.

B – Pirmās instances tiesas vērtējums

1. Ievada apsvērumi

89 Vispirms ir jānorāda, ka piekļuves lietas materiāliem konkurences lietās mērķis ir tostarp ļaut paziņojuma par iebildumiem adresātiem iepazīties ar pierādījumiem Komisijas lietas materiālos, lai uz šo pierādījumu pamata tie varētu atbilstoši izteikt savu viedokli par secinājumiem, kādus izdarījusi Komisija savā paziņojumā par iebildumiem (Tiesas 1979. gada 13. februāra spriedums lietā 85/76 Hoffmann‑La Roche/Komisija, Recueil, 461. lpp., 9. un 11. punkts; iepriekš minētais spriedums lietā BPB Industries un British Gypsum/Komisija, 21. punkts; un 1999. gada 8. jūlija spriedums lietā C‑51/92 P Hercules Chemicals/Komisija, Recueil, I‑4235. lpp., 75. punkts). Kopienu tiesību vispārējo principu, kas reglamentē piekļuves tiesības Komisijas rīcībā esošajiem lietas materiāliem, mērķis ir nodrošināt tiesību uz aizstāvību efektīvu izmantošanu un – gadījumā, kad runa ir par lēmumu par tādu konkurences noteikumu pārkāpumiem, kas piemērojami uzņēmumiem un ar kuriem uzliek naudas sodu vai kavējuma naudu – šo vispārējo principu pārkāpums procesā pirms lēmuma pieņemšanas principā var būt pamats lēmuma atcelšanai, ja ar to ir pārkāptas attiecīgā uzņēmuma tiesības uz aizstāvību (iepriekš minētais spriedums lietā Hercules Chemicals/Komisija, 76. un 77. punkts).

90 Tāpat ir jāatgādina, ka, lai noteiktu, ka tiesības uz aizstāvību ir pārkāptas, pietiek konstatēt, ka attiecīgo dokumentu neatklāšana varēja ietekmēt procesa gaitu un apstrīdētā lēmuma saturu par sliktu prasītājam (Pirmās instances tiesas 1995. gada 29. jūnija spriedums lietā T‑36/91 ICI/Komisija, Recueil, II‑1847. lpp., 78. punkts; 1999. gada 20. aprīļa spriedums apvienotajās lietās no T‑305/94 līdz T‑307/94, no T‑313/94 līdz T‑316/94, T‑318/94, T‑325/94, T‑328/94, T‑329/94 un T‑335/94 Limburgse Vinyl Maatschappij u.c./Komisija, Recueil, II‑931. lpp., 1021. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā Endemol/Komisija, 87. punkts).

91 Pirmās instances tiesa jau ir apstiprinājusi, ka šie principi, kas paredzēti Regulā, ir piemērojami procesā, pat ja to piemērošana var pamatoti tikt pielāgota procesa ātruma imperatīvajām prasībām, kas raksturo Regulas vispārējo sistēmu (iepriekš minētais spriedums lietā Endemol/Komisija, 68. punkts).

92 Attiecīgi šajā lietā ir jāizvērtē, vai prasītājas tiesības uz aizstāvību ietekmēja apstākļi, kādos tai bija piekļuve dažiem dokumentiem Komisijas administratīvajā lietā.

2. Par pirmo pamata daļu, kas saistīta ar Ivaldi ziņojumu

93 Pirmkārt, pat ja Komisijas arguments par novēloto sūdzību par aizstāvības tiesību pārkāpumu būtu pamatots, to nevar atbalstīt konkrētajos šīs lietas apstākļos. Prasītājas apgalvojumu, ka profesoram Ivaldi acīmredzami bija ļoti ierobežota loma uzklausīšanā pie uzklausīšanas amatpersonas, Komisija nav noliegusi, kā arī tā nav atbildējusi uz ekonomistu ziņojumu, ko šajā uzklausīšanā iesniedza Tetra. Šādos apstākļos ir pamatoti secināt, ka prasītāja pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas nebija novērtējusi svarīgumu, kādu Komisija piešķirs ekonometriskajai analīzei Ivaldi ziņojumā.

94 Otrkārt, ir jākonstatē, ka prasītājai bija pietiekama pieeja Ivaldi ziņojumam; šo faktu tā nav nopietni apstrīdējusi. Faktiski jāpieņem Komisijas skaidrojums, ka šis ziņojums ir īss tāpēc, ka tā bija atbilde uz pašas prasītājas iesniegto analīzi. No minētā izriet, ka vienīgi citu dokumentu, kuriem Tetra nebija piekļuves, pastāvēšana attiecībā uz ekonometrisko analīzi apstrīdētajā lēmumā varētu radīt Komisijas kļūdu saistībā ar piekļuves nodrošināšanu lietas materiāliem.

95 Šajā sakarā no judikatūras ir skaidrs, ka gadījumā, ja attiecīgā iestāde norāda, ka konkrēts dokuments, kuram tiek prasīta piekļuve, nepastāv, tiek prezumēts, ka šāds dokuments nepastāv. Tā tomēr ir vienkārša prezumpcija, kuru prasītājs var atspēkot ar jebkādiem līdzekļiem, pamatojoties uz atbilstošiem un saskaņotiem pierādījumiem (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2000. gada 12. oktobra spriedumu lietā T‑123/99 JT's Corporation/Komisija, Recueil, II‑3269. lpp., 58. punkts, un 2002. gada 25. jūnija spriedumu lietā T‑311/00 British American Tobacco (Investments)/Komisija, Recueil, II‑2781. lpp., 35. punkts). Šajā lietā tomēr ir jākonstatē, ka prasītāja nav atspēkojusi šo prezumpciju.

96 Savu apgalvojumu pierādīšanai prasītāja pēc būtības atsaucas uz detaļām ekonometriskajā analīzē, kas veikta apstrīdētajā lēmumā. Tomēr no lietas materiāliem, it īpaši no lietas dalībnieku procesuālo rakstu pielikumiem, kas attiecas uz pretstatīto ekonometrisko analīžu precizitāti, ir secināms, ka Komisijas analīze lielā mērā ir balstīta uz informāciju, ko tai iesniedza prasītāja. Vienīgie citi faktori, kurus Komisija ņēmusi vērā savā analīzē, formulējot mainīgos lielumus, ir balstīti uz kritiku par dažiem Tetra analīzē izmantotajiem mainīgajiem lielumiem, kuru izteicis profesors Ivaldi savā ziņojumā. Šis secinājums ir apstiprināts pat ar Ivaldi ziņojuma virsrakstu, ka tas ir, vienskaitlī, “Note to the File/Internal” [Piezīme lietas materiālos/Iekšējs].

97 Šo secinājumu neatspēko prasītājas arguments, kas balstīts uz paziņojumu par piekļuvi lietas materiāliem. Faktiski ir skaidrs, ka palīdzība profesora Ivaldi sniegtā padoma formā nav “pētījums”, kam ir sniedzama piekļuve saskaņā ar paziņojuma par piekļuvi lietas materiāliem I. B punkta ceturto daļu. Analīzes atbilstība attiecīgajā ziņojumā nevar tikt apstrīdēta ar pamatu, kas saistīts ar apgalvoto piekļuves tiesību lietas materiāliem pārkāpumu. No minētā izriet, ka Komisija, lūdzot profesoru Ivaldi tai palīdzēt izvērtēt prasītājas iesniegto ekonometrisko analīzi, nav pārkāpusi savu pienākumu, ko tā noteikusi pati sev paziņojumā par piekļuvi lietas materiāliem.

3. Par otro pamata daļu, kas saistīta ar atbildēm uz tirgus pētījumiem

98 Attiecībā uz otro pamata daļu par atbildēm uz tirgus pētījumiem judikatūrā ir norādīts, ka saistībā ar trešo personu atbildēm uz Komisijas informācijas pieprasījumiem tai ir jāņem vērā risks, ka uzņēmums, kam ir dominējošs stāvoklis, var veikt represīvus atbildes pasākumus pret konkurentiem, piegādātājiem vai klientiem, kuri izmeklēšanas gaitā ir sadarbojušies ar Komisiju (iepriekš minētie spriedumi lietā BPB Industries un British Gypsum/Komisija, 26. punkts, un lietā Endemol/Komisija, 66. punkts). Saskaroties ar šādu risku, trešās personas, kas iesniedz dokumentus Komisijai tās izmeklēšanas gaitā un kas uzskata, ka pret tām minēto darbību rezultātā var tikt veikti represīvi pasākumi, ir tiesīgas sagaidīt, ka viņu lūgums ievērot konfidencialitāti tiks ievērots.

99 Iespējams, ka – gadījumos, kad noteiktas trešās personas ir lūgušas, lai to identitāte netiktu izpausta, – Komisijai būs jāaizklāj citu trešo personu, kas iesaistītas procesā, bet kuras neprasa konfidencialitāti pirms savu atbilžu sniegšanas Komisijas aptaujai, identitāte (iepriekš minētais spriedums lietā Endemol/Komisija, 70. punkts).

100 Nevar izslēgt, ka šī konfidencialitātes prasība tāpat attaisno nekonfidenciālu kopsavilkumu sagatavošanu par visām atbildēm uz attiecīgo jautājumu (šai sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Endemol/Komisija, 71. un 72. punkts).

101 Citiem vārdiem, vienīgi fakts, ka Regulas Nr. 447/98 17. panta 2. punktā noteikts pienākums katrai trešajai personai, kas lūdz konfidencialitāti, skaidri norādīt elementus tās atbildē, kuriem jābūt konfidenciāliem, neliedz Komisijai, ievērojot Regulas Nr. 447/98 17. panta 1. punktu un EK līguma 287. panta mērķi, pēc savas ierosmes izvērtēt, vai pastāv risks, ka kādas procesā iesaistītās trešās personas komercnoslēpumi vai pat cita konfidenciāla informācija var tikt izpausta, ja ir iespējama neierobežota piekļuve citu trešo personu atbildēm, kas pašas nav lūgušas konfidencialitāti.

102 Tomēr, Komisijai sastopoties ar pieprasījumu piekļuvei lietas materiāliem, ko iesniedz paziņotāja puse (proti, “iesaistītā puse” Regulas 18. panta 1. punkta izpratnē), Komisijas kompetencē ir – vismaz kamēr tiek veiktas konsultācijas ar Padomdevēju komiteju saskaņā ar šo pantu – attaisnot jebkurus ierobežojumus uz šīm piekļuves tiesībām, ievērojot, ka jebkādi izņēmumi piekļuves tiesībām lietas materiāliem ir interpretējami šauri, it īpaši gadījumos, kad Komisija plāno aizliegt attiecīgo paziņoto koncentrāciju.

103 Saistībā ar atbildēm un tirgus pētījumiem ir jāatgādina, ka Tetra bija piekļuve tikai diviem nekonfidenciāliem Komisijas kopsavilkumiem no visām atbildēm uz tirgus pētījumiem, nevis pašām atbildēm vai, iespējams, to nekonfidenciālajām versijām (skat. šā sprieduma 22. punktu). Šajā sakarā Komisija norāda, ka tā saņēma daudzus konfidencialitātes pieprasījumus no tiem, kas atbildēja uz tirgus pētījumiem, dažos gadījumos tādēļ, ka tie paziņoja, ka baidās no atbildes pasākumiem. Tomēr pēc Pirmās instances tiesas veiktās pārbaudes saskaņā ar Reglamenta 67. panta 3. punktu ir noskaidrots, ka Komisija 51 aptaujas anketu saņēmēju, vismaz pa faksu nosūtīto anketu pirmajā lapā, nebija informējusi par viņu pienākumu saskaņā ar Regulas Nr. 447/98 17. panta 2. punktu skaidri norādīt visas to atbilžu daļas, kuras tie uzskata par konfidenciālām. Neraugoties uz šīs informācijas izlaišanu, sešās no trīsdesmit izmantojamām atbildēm no kopumā trīsdesmit četrām saņemtajām atbildēm tieši bija izteikts konfidencialitātes lūgums. Viens atbildes iesniedzējs Komisijai iesniedza atsevišķu nekonfidenciālu savas atbildes variantu saskaņā ar Regulas Nr. 447/98 17. panta 2. punktu.

104 Attiecīgi ir jāizvērtē, vai ir attaisnojams Komisijas lēmums atteikt prasītājai piekļuvi atbildēm uz tirgus pētījumiem un vienam nekonfidenciālam šo atbilžu variantam un sniegt šo piekļuvi tikai diviem nekonfidenciāliem kopsavilkumiem no visām šīm atbildēm.

105 Ir jānorāda, ka imperatīvās ātruma prasības, kas raksturo Regulas vispārējo sistēmu, pašas par sevi nevar attaisnot šāda veida atteikumu, kāds ir šajā lietā. Ja Komisijai nebija vajadzīgā laika, lai lūgtu visus tirgus pētījumu atbilžu iesniedzējus sagatavot arī to atbilžu nekonfidenciālus variantus saskaņā ar Regulas Nr. 447/98 17. panta 2. punktu, tai vismaz bija jāizskaidro prasītājai, ka baiļu no represīviem atbildes pasākumiem vai citām negatīvām vai nevēlamām sekām, ko pauduši atbilžu iesniedzēji, kas vienkārši pieprasīja konfidencialitāti, nesniedzot savu atbilžu nekonfidenciālo variantu, daba un ietvars attaisno atteikumu piekļuvei šīm atbildēm vai to nekonfidenciāliem variantiem. Lai gan īsu iesniegšanas termiņu noteikšana otrajā koncentrācijas procedūras fāzē – praktisku iemeslu dēļ un it īpaši tad, ja tiek saņemti daudzi konfidencialitātes lūgumi, – var būt pamats nekonfidenciālu kopsavilkumu sagatavošanai, Komisijai joprojām ir pienākums sniegt derīgu pamatojumu vispārējam atteikumam piekļūt atbildēm uz tirgus pētījumiem attiecībā uz saistībām, ko piedāvā attiecīgā persona. Šis pienākums ir spēkā vēl jo vairāk attiecībā uz tai iesniegtām atbildēm bez jebkāda, vismaz formāla, lūguma ievērot konfidencialitāti.

106 Šajā sakarā no uzklausīšanas amatpersonas 2001. gada 25. oktobra atbildes uz prasītājas 2001. gada 19. oktobra pieprasījumu piekļuvei lietas materiāliem izriet, ka Komisijas nostāja attiecībā uz piekļuvi lietas materiāliem šajā lietā atspoguļo tās vispārīgo pozīciju. Komisija uzskatīja, ka atbilžu uz tirgus pētījumu kopsavilkumu, kura precizitāti un detalizētību apstiprināja uzklausīšanas amatpersona, sniegšana radīja adekvātu piekļuvi lietas materiāliem un tādējādi respektēja Tetra tiesības uz aizstāvību.

107 Vispirms, it īpaši, ievērojot faktu, ka daži atbilžu uz tirgus pētījumu iesniedzēji izteica savas bažas par iespējamiem prasītājas atbildes pasākumiem, ja to atbildēm netiktu piemērota konfidencialitāte, ir jākonstatē, ka šī konfidencialitāte bija jāpiemēro visām šīm atbildēm.

108 Tā kā Pirmās instances tiesa pati spēja noteikt, ka piekļuve varēja tikt sniegta nekonfidenciālajai versijai vismaz 30 atbildēm uz tirgus pētījumiem, to sagatavošanā aizklājot konfidenciālās informācijas daļas, ir jāizvērtē, vai šajā lietā ar piekļuvi vienīgi kopsavilkumiem patiešām ir pārkāptas prasītājas tiesības uz aizstāvību.

109 Ir jāatzīst, ka Komisijas apgalvojums, ka tā atsaucās uz atbildēm uz tirgus pētījumiem apstrīdētajā lēmumā tikai tādēļ, lai apstiprinātu secinājumu, kas jau tika izdarīts iepriekš attiecībā uz saistībām citu nesaistītu iemeslu dēļ, ir zināmā mērā apstiprināts ar apstrīdētā lēmuma redakciju (tostarp tā 424. un 425. apsvērumu). Tomēr ir taisnība, ka vismaz viens prasītājai nelabvēlīgs secinājums par saistībām tiek pasniegts kā tāds, kas “apstiprināts ar tirgus analīzi” (428. apsvērums).

110 Jāatzīmē, ka 2001. gada 18. oktobra memorandā un formālajā sūdzībā, ko Tetra 2001. gada 19. oktobrī iesniedza uzklausīšanas amatpersonai, Tetra sūdzējās par vairākiem trūkumiem un neprecizitātēm tirgus pētījumu aptaujas anketās, kurām tai bija pieeja, it īpaši saistībā ar diskusijām par Tetra piedāvātajām saistībām attiecībā uz licenci SidelSBM mašīnām. Savā 2001. gada 25. oktobra atbildē uzklausīšanas amatpersona norādīja, ka Komisijas tirgus pētījumi tika veikti objektīvi un aptaujas anketas nebija maldinošas. Tā arī norādījusi, ka, ievērojot apstākli, ka saistību nekonfidenciālais variants tika pievienots aptaujas anketām, Komisija varēja pieņemt, ka aptaujas anketu saņēmēji lasīja šo dokumentu.

111 Vispirms jānorāda, ka gan sūdzība, gan memorands ir pievienoti un citēti prasības pieteikuma zemsvītras piezīmē. No minētā izriet, ka tiesas sēdes laikā Komisijas izvirzītais iebildums, ka argumenti prasītājas mutvārdu paskaidrojumu rakstā par apgalvoto neprecizitāti klientiem nosūtītās aptaujas anketas piektajā jautājumā esot jauni un tādēļ nepieņemami, nav pamatots.

112 Tomēr nevar pieņemt prasītājas argumentu, ka aptaujas anketas, aicinot to saņēmējiem izteikt viedokli, vai saistības “[varētu] nozīmīgi samazināt” prasītājas pozīciju kartona iepakošanas jomā un “[varētu] efektīvi mazināt” koncentrācijas subjekta spēcīgo pozīciju jutīgās šķidrās pārtikas iepakošanas tirgū, varēja maldināt anketu saņēmējus attiecībā uz Regulas 2. panta 3. punktā noteiktajiem kritērijiem. Šajā ziņā pietiek atzīmēt, ka, pat ja kādi no šiem saņēmējiem varēja formulēt savas atbildes, pamatojoties uz citiem kritērijiem, nevis Regulas 2. panta 3. punktā norādītajiem, prasītājai nebija nepieciešama piekļuve attiecīgajām atbildēm, lai administratīvās procedūras ietvaros varētu Komisijai atgādināt par šo kritēriju nozīmību.

113 Minēto apstiprina fakts, ka Tetra, kā tā norādīja savā 2001. gada 18. oktobra memorandā, faktiski jau no paša sākuma bija piekļuve klientiem un pārveidotājiem nosūtītajām aptaujas anketām. Kaut arī Komisijai bija jāsniedz piekļuve arī aptaujas anketām, kas tika izsūtītas prasītājas konkurentiem, prasītāja tomēr tiesas sēdes laikā atzina, ka tai pēc tam bija pieeja tām, izmantojot citus līdzekļus. Katrā ziņā Tetra arī tiesas sēdes laikā atzina, ka tās arguments patiesībā neattiecas uz pēdējo aptaujas anketu. Tādējādi ir skaidrs, ka, izmantojot tās piekļuvi aptaujas anketām un izmantojot Komisijas sagatavoto atbilžu kopsavilkumus, prasītāja savā sūdzībā uzklausīšanas amatpersonai varēja atgādināt, ka Komisijai bija jāpiemēro vienīgi Regulas 2. panta 3. punktā paredzētie kritēriji.

114 Attiecībā uz apgalvojumu par Tetra saistību ar apraksta attiecībā uz licenci maldinošo būtību aptaujas anketās, kas tika izsūtītas klientiem un pārveidotājiem, to vienkārši izlasot, ir redzams, ka parastam uzmanīgam adresātam tā nevarēja būt maldinoša. Lai gan uzdotie jautājumi ietvēra zināmas detaļas par licenci, kuras vissliktākajā gadījumā potenciāli varētu maldināt saņēmēju, kas nepievērstu vajadzīgo uzmanību to izvērtēšanai kontekstā ar pielikumā pievienoto saistību nekonfidenciālo variantu, ir jānorāda, ka Komisija pamatoti varēja pieņemt, ka šāda izvērtēšana faktiski ir veikta. Konkrētajā gadījumā prasītāja neparādīja, ka tiktāl, ciktāl saņēmējs varēja uzskatīt detaļas par neskaidrām, vienkārša ziņojuma pārbaude salīdzinājumā ar saistībām attiecībā uz licenci nebūtu varējusi izskaidrot precīzu šo saistību ietvaru.

115 Katrā ziņā no klientu un pārveidotāju atbilžu uz tirgus pētījumiem nekonfidenciālajiem variantiem nav acīmredzams, ka tie būtu maldināti vai būtu radīta neskaidrība to atbilžu formulēšanā. Turklāt atbilžu kopsavilkumi, ko Komisija nosūtīja Tetra, tos izvērtējot kontekstā ar atbilžu nekonfidenciālajiem variantiem, nenorāda, ka ir tikusi izlaista tāda informācija vai detaļas, kas varētu būt noderīgas prasītājai, lai parādītu, ka aptaujas anketu saņēmēji būtu maldināti vai šādā veidā tiktu radīta neskaidrība. Šo secinājumu apstiprina Tetra lēmums neiesniegt papildu rakstveida apsvērumus par šo atbilžu variantu šīs lietvedības laikā (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Hercules Chemicals/Komisija, 80. punkts).

116 Visbeidzot, atbilžu uz tirgus pētījumiem kopsavilkumā nav nekā tāda, kas liecinātu, ka tās patiesi neatspoguļotu vienīgo atbildi, kuras pilnīgi konfidenciālo raksturu ir atzinusi Pirmās instances tiesa pēc šī jautājuma pārbaudes (skat. šā sprieduma 78. punktu).

117 No minētā izriet, ka ar Komisijas lēmumu piešķirt Tetra piekļuvi tikai nekonfidenciāliem atbilžu uz tirgus pētījumiem kopsavilkumiem nav pārkāptas Tetra tiesības uz aizstāvību.

4. Secinājumi

118 No visa iepriekš minētā izriet, ka pamats par tiesību uz piekļuvi lietas materiāliem pārkāpumu ir noraidāms.

II – Par pamatu saistībā ar Regulas 2. panta pārkāpumu

A – A – Ievada apsvērumi

119 Sākumā ir jāatgādina, ka Regulas substantīvās normas, it īpaši 2. pants, Komisijai piešķir zināmu rīcības brīvību īpaši attiecībā uz ekonomiskas dabas novērtējumiem. Tā rezultātā Kopienas tiesas kontrole pār šīs rīcības brīvības izmantošanu, kas ir būtiska koncentrācijas noteikumu definēšanai, ir jāveic, ņemot vērā rīcības brīvību, kas ir ekonomiskas dabas noteikumu, kuri veido daļu no koncentrācijas noteikumiem, pamatā (Tiesas 1998. gada 31. marta spriedums apvienotajās lietās C‑68/94 un C‑30/95 Francija u.c./Komisija (“Kali&Salz”), Recueil, I‑1375. lpp., 223. un 224. punkts; Pirmās instances tiesas 1999. gada 25. marta spriedums lietā T‑102/96 Gencor/Komisija, Recueil, II‑753. lpp., 164. un 165. punkts, un spriedums lietā T‑342/99 Airtours/Komisija, Recueil, II‑2585. lpp., 64. punkts).

120 Tāpat jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas 2. panta 3. punktu koncentrācija, kas rada vai nostiprina dominējošu stāvokli, kura rezultātā kopējā tirgū vai ievērojamā tā daļā tiktu būtiski traucēta efektīva konkurence, ir atzīstama par nesaderīgu ar kopējo tirgu. No otras puses, Komisijai paziņotā koncentrācija Regulas piemērošanas jomā ir jāpasludina par saderīgu ar kopējo tirgu, ja netiek izpildīti abi šajā noteikumā minētie nosacījumi (Pirmās instances tiesas 1994. gada 19. maija spriedums lietā T‑2/93 Air France/Komisija, Recueil, II‑323. lpp., 79. punkts; šajā sakarā skat. arī iepriekš minētos spriedumus lietā Gencor/Komisija, 170. punkts, un lietā Airtours/Komisija, 58. un 82. punkts). Ja netiek radīts vai nostiprināts dominējošs stāvoklis, koncentrācija ir jāatļauj un nav jāizvērtē koncentrācijas iedarbība uz efektīvu konkurenci (iepriekš minētais spriedums lietā Air France/Komisija, 79. punkts).

121 Prasītājas otrais, trešais un ceturtais pamats ir jāizvērtē, ievērojot šos apsvērumus.

B – B – Par pamatu par grozītās koncentrācijas horizontālās un vertikālās pret konkurenci vērstās iedarbības neesamību

1. 1. Ievada apsvērumi

122 Prasītāja norāda, ka saistības novērš visu iespējamo negatīvo “horizontālo” un “vertikālo” iedarbību, kas varētu rasties no paziņotās darbības un kas norādīta apstrīdētajā lēmumā. Tomēr, tā kā Komisija izvirza noteiktus iebildumus pret koncentrāciju, kas ir pamatoti ar šādu iedarbību (263.–324. apsvērums), Tetra norāda, ka šie iebildumi, ņemot vērā minētās saistības, ir kļuvuši nepamatoti.

123 Komisija apgalvo, ka prasītāja kļūdās, norādot, ka apstrīdētais lēmums ietver iebildumus saistībā ar horizontālo vai vertikālo iedarbību. Šajā lēmumā nav minēta dominējošā stāvokļa radīšana vai stiprināšana kā horizontālās vai vertikālās iedarbības rezultāts, to apskatot izolēti. Komisija tomēr norāda, ka grozītai koncentrācijai būtu nozīmīga horizontālā un vertikālā iedarbība, ko tā nevar ignorēt. Tā norāda, ka apstrīdētajā lēmumā pareizi ņemta vērā paliekošā (pēc saistības) grozītās koncentrācijas horizontālā un vertikālā iedarbība konglomerāta iedarbības novērtējumā.

124 Pirmās instances tiesa konstatē, ka, pat ja Komisija apstrīdēto lēmumu nav pamatojusi ar šo horizontālo un vertikālo iedarbību, tā to ņēmusi vērā, lai pamatotu savu secinājumu, ka grozītā koncentrācija būtu jāaizliedz. Piemēram, Komisija apstrīdētajā lēmumā norādījusi, ka “dominējošo stāvokļu stiprināšana un radīšana” PET iepakošanas iekārtu tirgū, it īpaši augstas un zemas kapacitātes SBM mašīnu tirgū, un kartona iepakošanas sistēmu tirgū “varētu notikt vairāku faktoru dēļ”, tostarp “horizontālās un vertikālās iedarbības” dēļ (262. apsvērums). Vēl jo vairāk, no Komisijas apsvērumiem, it īpaši no tās pilnvarotā pārstāvja sniegtajiem skaidrojumiem tiesas sēdes laikā, izriet, ka īpaši tās bažas attiecībā uz PET iekārtu tirgu balstās uz šādu iedarbību. Attiecīgi ir jāizvērtē prasītājas atsevišķais pamats par dominējošā stāvokļa radīšanu šajos tirgos sakarā ar šo iedarbību.

2. 2. Horizontālā iedarbība

a) Lietas dalībnieku argumenti

125 Prasītāja vispirms norāda, ka, lai arī apstrīdētajā lēmumā tiek konstatēts, ka pastāv savstarpēja horizontālā pārklāšanās starp trīs tirgiem, katrs no kuriem tiek uzskatīts par atsevišķu, konkrēti, zemas kapacitātes SBM mašīnu, aseptiskās PET iepildīšanas mašīnu un barjeras tehnoloģiju tirgus, Komisija neparedz ne dominējošā stāvokļa radīšanu, ne nostiprināšanu jebkurā no šiem tirgiem. Galvenā Komisijas norādītā problēma attiecībā uz horizontālo iedarbību attiecas uz zemas kapacitātes SBM mašīnu tirgu, bet Tetra lēmums nošķirties no Dynaplast, t.i., tās SBM mašīnu uzņēmējdarbības, novērstu šo problēmu. Prasītāja arī uzsver, ka tās saistības piešķirt licenci Sidel attiecībā uz SBM mašīnām varētu pat vēl vairāk samazināt jau esošo Sidel pozīciju zemas kapacitātes SBM mašīnu tirgū.

126 Komisija, lai gan atzīstot, ka grozītās koncentrācijas horizontālā iedarbība pati par sevi, t.i., neatkarīgi no citas šīs koncentrācijas iedarbības, nenoved pie dominējošā stāvokļa radīšanas vai stiprināšanas, tomēr norāda, ka tā nozīmīgā mērā stiprinās koncentrācijas subjekta pozīciju PET tirgū un netiks samazināta ar saistību palīdzību. Vēl jo vairāk, saistības neatrisinās Tetra dominējošā stāvokļa nostiprināšanas problēmu kartona tirgū, kas pēc Komisijas ieskata rastos no Sidel kā potenciālā konkurenta izslēgšanas no iepakošanas sistēmu jutīgiem izstrādājumiem pasaules tirgus. Komisija uzsver, ka atbrīvošanās no Dynaplast varētu novērst vienīgi Tetra un Sidel darbību savstarpējo horizontālo pārklāšanos zemas kapacitātes SBM mašīnu tirgū, kurpretim saistībām nebūs nekādas ietekmes uz Sidel vadošo pozīciju augstas kapacitātes SBM mašīnu tirgū. Komisija gan savā iebildumu rakstā, gan atbildē uz rakstveida jautājumiem uzsver, ka koncentrācija varētu nostiprināt koncentrācijas subjekta globālo pozīciju attiecībā uz PET iekārtām, tādām kā aseptiskās PET iepildīšanas mašīnas, barjeras tehnoloģijas un PET pudeļu aizkorķēšanas sistēmas.

b) Pirmās instances tiesas vērtējums

127 Apstrīdētajā lēmumā identificētas trīs horizontālās iedarbības, kas ir problemātiskas no konkurences likumu viedokļa un, kā Komisija apstiprināja tiesas sēdē, attiecas tikai uz PET tirgu. Tā ir apgalvotā nelabvēlīgā koncentrācijas iedarbība uz zemas kapacitātes SBM mašīnu, aseptiskās PET iepildīšanas mašīnu un barjeras tehnoloģiju tirgu. Tādēļ ir jāizvērtē, vai, neraugoties uz saistībām, nelabvēlīgā horizontālā iedarbība saglabājas, kas var apstiprināt Komisijas argumentu, ka koncentrācijas subjekts ar sviras efekta palīdzību var izmantot tā pašreizējo dominējošo stāvokli kartona tirgū, lai to pārvērstu par dominējošo stāvokli PET tirgū.

128 Attiecībā uz zemas kapacitātes SBM mašīnām prasītājas saistības nošķirties no Dynaplast nozīmē, ka koncentrācija nekādā veidā nestiprinās Sidel pašreiz aizņemto šī tirgus daļu. Netiek pieļauta Sidel pozīcijas nostiprināšana šajā tirgū un a fortiori netiek pieļauts koncentrācijai “nozīmīgi” traucēt konkurenci šajā SBM mašīnu tirgus daļā. Apstrīdētajā lēmumā (427. apsvērums) pat atzīts, ka saistības novērsīs horizontālo pārklāšanos paziņotās koncentrācijas pušu darbībās šo mašīnu tirgū. Lai arī informācijai, kas tika iegūta no atbildēm uz tirgus pētījumiem, uz kurām Komisija atsaucas savā iebildumu rakstā par šo punktu, ir kāds pierādījuma spēks, Komisija nevar, no vienas puses, atsaukties uz Dynaplast ieguldījumu Sidel pozīcijā zemas kapacitātes SBM mašīnu tirgū, konkrēti, gandrīz [20–30 %] tirgus daļu (266. apsvērums), un, no otras puses, apgalvot Pirmās instances tiesā, ka dažas no atbildēm norāda uz šāda veida mašīnu nenozīmīgumu vai mazo peļņas kapacitāti. Tāpat vienīgi fakts, ka Tetra vēlāk nevarēja atrast pircēju Dynaplast – kā tas tika apliecināts tās atbildēs uz rakstveida jautājumiem un tiesas sēdē – nevar apstiprināt Komisijas secinājumu, jo tas vienīgi apstiprina Tetra zemo peļņas spēju un, neraugoties uz lielo tirgus daļu, relatīvi vājo pozīciju zemas kapacitātes SBM mašīnu tirgū pirms koncentrācijas.

129 Tādēļ ir jāsecina, ka grozītā koncentrācija neradīs jebkādu horizontālo pārklāšanos starp koncentrācijas pušu darbībām zemas kapacitātes SBM mašīnu tirgū. Šo secinājumu nevar atspēkot – vismaz ne tāpēc, lai pamatotu apstrīdētā lēmuma spēkā esamību – ar Komisijas atsaukšanos uz apgalvoto jauno tehnoloģiju “TetraFast”, ko izstrādāšot Tetra zemas kapacitātes SBM mašīnām, ko Komisija pirmo reizi pieminēja tās atbildēs uz rakstveida jautājumiem.

130 Attiecībā uz aseptiskās PET iepildīšanas mašīnu tirgu ir jāsecina, ka Komisijai būtu bijis jāizslēdz nozīmīgas un konkurencei nelabvēlīgās horizontālās iedarbības esamība. Vispirms, ar grozīto koncentrāciju tikai salīdzinoši pieticīgi tiek nostiprināta koncentrācijas subjekta daļa šajā tirgū (proti, [0–10 %] no šī veida mašīnu instalētā parka EEZ 2000. gadā), ja šī daļa tiek aprēķināta attiecībā pret Sidel pašreizējo pozīciju, kas ir [10–20 %] no šī tirgus (288. apsvērums). Otrkārt, šajā tirgū jau ir nozīmīgi konkurenti, ieskaitot jaunpienācējus, kas jau ieguvuši nozīmīgu šī tirgus pārdošanas daļu (konkrētāk, [40–50 %]), kā atzīts apstrīdētajā lēmumā (251. apsvērums). Visbeidzot, ar Komisijas uzsvaru tās rakstveida atbildēs un tiesas sēdes laikā uz apstrīdētajā lēmumā (82. apsvērums, 32. zemsvītras piezīme un 202. apsvērums) minēto LFA‑20 tipa mašīnu komerciālo potenciālu, ar kurām ir iespējama aseptiskā iepildīšana gan PEHD, gan PET pudelēs, nevar tikt apstiprināts šis arguments. Šīs mašīnas – vismaz saskaņā ar Tetra norādīto, kam Komisija šajā gadījumā tiesas sēdes laikā neiebilda – tā un trīs konkurenti, kas arī izstrādā šīs mašīnas, joprojām pārbauda testa režīmā.

131 Attiecībā uz ar barjeras tehnoloģijām saistīto tirgu Komisija atzīst, ka paziņotās koncentrācijas iedarbība nozīmīgi nostiprinās koncentrācijas subjekta pozīciju šajā tirgū, bet ne “līdz tādam līmenim, lai tiktu radīts dominējošs stāvoklis” (282. apsvērums). Ievērojot, ka apvienota Tetra un Sidel darbība šajā jomā varētu nodrošināt koncentrācijas subjektam tirgus daļu tikai [10–20 %] apmērā, Komisija arī nemaz nevarēja citādāku secinājumu izdarīt, un tas tā ir, pat neņemot vērā vismaz potenciālas sekas no Tetra atteikšanās no tās licences uz Sealica tehnoloģiju, ko Komisija arī apstiprinājusi savās atbildēs uz rakstveida jautājumiem. Turklāt šo tirgus daļas novērtējumu lielā mērā prasītāja apstrīd savās atbildēs uz rakstveida jautājumiem. Tā pārliecinoši apgalvo, ka, ievērojot, ka šīs tehnoloģijas vēl tikai tiek radītas, tirgus daļas aprēķināšana ar atsauci uz jau esošiem izstrādājumiem nav ļoti pārliecinoša. Tiesas sēdes laikā vēl jo vairāk Tetra atsaucās uz šobrīd pastāvošajām problēmām plazmas barjeras tehnoloģijas attīstīšanā, piemēram, attiecībā uz Sidel tehnoloģiju Actis alum, kas turklāt apstiprināts ar Sidel gada ziņojumu. Tā arī uzsver, ka jaunajās barjeras tehnoloģijās, it īpaši dažiem jutīgajiem izstrādājumiem, kā, piemēram, PLL, netiek izmantots PET, bet tai nepieciešama jaunu plastmasas sveķu izstrāde. Ievērojot iepriekš minētos apstākļus, jākonstatē, ka Komisija nav pierādījusi, ka pastāv nozīmīga nelabvēlīgā horizontālā iedarbība uz konkurenci ar barjeras tehnoloģijām saistītajā tirgū.

132 No minētā izriet, ka, ja tiek ņemtas vērā saistības, nelabvēlīgā horizontālā koncentrācijas iedarbība, uz ko Komisija norāda apstrīdētajā lēmumā, ir tikai minimāla, ja vien vispār pastāv, attiecībā uz dažādajiem attiecīgo PET iepakošanas iekārtu tirgiem. Šādos apstākļos ir jākonstatē, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ar grozītās koncentrācijas horizontālo iedarbību pamatojot konstatējumu, ka šajos PET tirgos koncentrācijas subjektam ar sviras efekta palīdzību var tikt radīts dominējošs stāvoklis.

3. 3. Vertikālā iedarbība

a) Lietas dalībnieku argumenti

133 Prasītāja norāda, ka Komisijas galvenās bažas rodas no apgalvotās koncentrācijas subjekta vertikālās integrācijas kartona, PET un PEHD iepakošanas sistēmu jomā. Ievērojot, ka Tetra/Sidel būtu nozīmīga pozīcija SBM mašīnu tirgū, Komisija uzskata, ka pastāvētu “kanālu konflikts” (“channel conflict”), kas rastos no pārveidotāju daļējas atkarības no Sidel. Šāds konflikts dotu iespēju koncentrācijas subjektam atstumt pārveidotājus, piedāvājot saviem klientiem kombināciju, ko veido SBM iepakošanas mašīnas, sagataves un gatavās instalācijas (“turnkey installations”), proti, integrētas PET līnijas, tādējādi atņemot iespēju pārveidotājiem darboties šajā jomā. Komisija tomēr atzīst, ka šīs bažas varētu būt pamatotas vienīgi tad, ja Sidel kļūtu dominējoša SBM mašīnu tirgū. Tā tāpat atzīst, ka Tetra komerciālais lēmums pamest sagatavju tirgu varētu novērst visas pārveidotāju paustās bažas un ka paredzamās vertikālās problēmas pašas par sevi neradīs koncentrācijas subjektam dominējošu stāvokli PET iekārtu vai sagatavju tirgos. Prasītāja no tā secina, ka grozītajai koncentrācijai nav vertikālas pret konkurenci vērstas iedarbības PET iepakošanas tirgū, tā nenostiprina iepriekš pastāvējušo vertikālo Tetra integrāciju kartona tirgū un, kā atzīst Komisija, tā nerada jebkādu dominējošu stāvokli aseptisko PEHD pudeļu ar rokturiem ražošanas EBM mašīnu tirgū.

134 Komisija apgalvo, ka koncentrācijas subjekta vertikālā integrācija var novest pie pārveidotāju izstumšanas no tirgus. Lai arī subjekta vertikālā integrācija neradītu tam dominējošu stāvokli ar sagatavju un PET iekārtu piegādēm saistītajā tirgū, šīs integrācijas sniegtā iespēja atstumt pārveidotājus ir svarīgs faktors koncentrācijas konglomerāta iedarbības novērtēšanā. Saistības nenovērš visu šo ietekmi, jo koncentrācijas subjekts joprojām var piedāvāt integrētus PET risinājumus, nepiedāvājot sagataves, piemēram, ar HTW līgumiem. Ne Tetra piedāvājums pamest sagatavju tirgu, ne Sidel tehnoloģijas licences piešķiršana nelikvidēs pārveidotāju atkarību no koncentrācijas subjekta. Šīs saistības varētu pat nodrošināt koncentrācijas subjekta stiprās pozīcijas uzturēšanu SBM mašīnu pārdošanā pārveidotājiem, jo nebūs vairs pamata jebkādam “kanālu konfliktam”, kas varētu tos mudināt iegādāties SBM mašīnas no Sidel konkurentiem.

b) Pirmās instances tiesas vērtējums

135 Sākotnēji ir jāpiezīmē – kā to Komisija tiesas sēdes laikā norādīja vairākas reizes –, ka tās bažas par grozīto koncentrāciju galvenokārt attiecas uz Tetra. Tās rodas tāpēc, ka atšķirībā no SidelTetra ir augstā pakāpē vertikāli integrēta sabiedrība aseptiskā kartona tirgū un attiecīgi ir pazīstama ar to, ka piedāvā saviem klientiem integrētās iepakošanas sistēmas. Komisija uzskata, ka prasītājas klātbūtne koncentrācijas subjektā var novest pie ievērojamas konkurences samazināšanās PET iepakošanas iekārtu tirgū.

136 Vispirms ir jākonstatē, ka Tetra interešu sagatavju uzņēmējdarbībā pārdošana pilnībā novērš Komisijas izteiktās sākotnējās bažas attiecībā uz pārveidotājiem.

137 Attiecībā uz Komisijas bažām par situāciju pēc saistībām, proti, ka pārveidotāji labprātāk veiks pirkumus no Sidel pēc tam, kad Tetra atbrīvosies no savām interesēm sagatavju jomā, tādējādi stiprinot koncentrācijas subjekta pozīciju, Komisija apstrīdētajā lēmumā nav sniegusi nekādus pārliecinošus pierādījumus par šādu iedarbību, izņemot norādes uz atbildēm uz tirgus pētījumiem (428. apsvērums). Lai arī nevar izslēgt, ka daži pārveidotāji būs mazāk uztraukti par SBM mašīnu pirkšanu no koncentrācijas subjekta, ja tas vairs nebūs aktīvs sagatavju jomā, tādējādi sniegtais nomierinājums ir tālu no tā, lai tiktu uzskatīts par “kanālu konfliktu”, kas minēts paziņojumā par iebildumiem (tā 232.–236. un 249. punkts). Ievērojot, ka patlaban ir spēcīga konkurence sagatavju tirgū, šis nomierinājums dažiem pārveidotājiem labākajā gadījumā tikai nedaudz samazinās Sidel konkurentu iespēju tiem pārdot SBM mašīnas.

138 Kaut arī ir tiesa, ka grozītā koncentrācija, izmantojot Tetra atrašanos plastmasas pudeļu aizkorķēšanas sistēmu tirgū, dos iespēju Sidel piedāvāt gandrīz pilnīgi integrētas PET līnijas, ir acīmredzami, ka vertikālā iedarbība, kas rodas no Sidel ieiešanas šajā tirgū, izmantojot koncentrācijas subjektu, un vienlaicīgās Sidel kā iespējamā klienta pazušanas citiem šajā tirgū aktīvajiem operatoriem, ņemot vērā Tetra salīdzinoši vājo pozīciju šajā tirgū, būs vienīgi minimāla. Turklāt koncentrācijas subjekta globālā kapacitāte piedāvāt šādas integrētas PET līnijas, salīdzinot ar Sidel pašreizējo kapacitāti, netiks stiprināta ar grozīto koncentrāciju, jo Tetra atteiksies no savas uzņēmējdarbības PET sagatavju jomā. Šajā sakarā Sidel gada ziņojums parāda, ka šo līniju pārdošanas apjomi veido tikai aptuveni 20 % no SidelSBM mašīnu pārdošanas apjoma 2001. gadā, neraugoties uz apgalvojumu par “eksponenciālo pieaugumu” 30 % apmērā laika posmā no 1999. līdz 2000. gadam, uz ko Komisija atsaukusies savā iebildumu rakstā.

139 Attiecībā uz apgalvojumu par ietekmi uz EBM mašīnu tirgu apstrīdētajā lēmumā ir skaidri atzīts, ka, ievērojot Tetra 2001. gada 1. oktobra atbildi uz papildu paziņojumu par iebildumiem, “citu dalībnieku pozīcija mazina bažas par dominējošo stāvokli potenciālajā mašīnu, kas ražo aseptiskās [PEHD] pudeles ar rokturi”, tirgū (297. apsvērums, 125. zemsvītras piezīme). Tādējādi ir skaidrs, ka grozītajai koncentrācijai nevarētu būt nozīmīga nelabvēlīga ietekme uz pārveidotāju, kas ir aktīvi PEHD tirgū, pozīciju, un šis tirgus pēc koncentrācijas varētu palikt par tirgu ar augstu konkurences līmeni.

140 Tādējādi nav pierādīts, ka grozītās koncentrācijas rezultātā varētu rasties būtiska, vai vismaz nozīmīga vertikālā iedarbība uz attiecīgo PET iepakošanas iekārtu tirgu. Šajos apstākļos ir jākonstatē, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ar grozītās koncentrācijas vertikālo iedarbību pamatojot tās secinājumu, ka šajos PET tirgos koncentrācijas subjektam ar sviras efekta palīdzību varētu tikt radīts dominējošs stāvoklis.

4. 4. Secinājums

141 No visa iepriekš minētā izriet, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, ar grozītās koncentrācijas horizontālo un vertikālo iedarbību pamatojot tās analīzi par dominējoša stāvokļa radīšanu attiecīgajos PET tirgos. Šīs kļūdas tomēr nedod pamatu atcelt apstrīdēto lēmumu, jo Komisijas apgalvotā konglomerāta iedarbība pati par sevi varētu būt pietiekama, lai pamatotu šādu lēmumu. Attiecīgi ir jāizvērtē pamats, kas balstīts uz konglomerāta iedarbības neesamību.

C – Par pamatu, kas balstīts uz paredzama konglomerāta iedarbības neesamību

1. Ievada apsvērumi

142 Lietas dalībniekiem ir vienots uzskats, ka grozītā koncentrācija pēc sava veida ir konglomerāts, t.i., tādu uzņēmumu koncentrācija, starp kuriem pēc būtības iepriekš nav bijis konkurences attiecību – ne kā tiešiem konkurentiem, ne kā piegādātājiem un klientiem. Šāda veida koncentrācija neveicina patiesu horizontālo pārklāšanos starp koncentrācijas pušu darbībām, ne arī vertikālās attiecības starp pusēm šī jēdziena tiešā izpratnē. Tādējādi nevar izdarīt vispārīgu pieņēmumu, ka šādai koncentrācijai ir pret konkurenci vērsta iedarbība. Tomēr šādai koncentrācijai var būt pret konkurenci vērsta iedarbība noteiktos gadījumos.

143 Apstrīdētajā lēmumā Komisija būtībā norāda, ka grozītā koncentrācija paredzami radīs pret konkurenci vērstu konglomerāta iedarbību trijos virzienos. Pirmkārt, koncentrācija dos iespēju koncentrācijas subjektam izmantot tās dominējošo stāvokli globālajā kartona iepakošanas tirgū kā “sviru”, lai sasniegtu dominējošo stāvokli PET iepakošanas iekārtu tirgū. Otrkārt, koncentrācija pastiprinās pašreizējo Tetra dominējošo stāvokli aseptiskā kartona iepakošanas iekārtu un aseptiskā kartona tirgū, tādēļ tā varētu novērst konkurences spaidus, ko rada Sidel un kas rodas no blakus esošā PET tirgus. Treškārt, koncentrācija varētu vispārīgi stiprināt koncentrācijas subjekta kopējo stāvokli jutīgo izstrādājumu iepakošanas tirgū.

144 Tiesas sēdes laikā Komisija uzsvēra uz nākotni vērstu raksturu, kāds piemīt tās analīzei, kurā tai ir jānovērtē tai paziņotās koncentrācijas nākotnes ietekme. Tā uzsvēra, ka, tā kā lieta ir saistīta ar koncentrāciju ar konglomerāta iedarbību, tāpat kā lietā, kura ir saistīta ar klasisku horizontālo koncentrāciju, Komisijai rūp novērst pret konkurenci vērstu rīcību nākotnē, kas, ļoti iespējams, izrietēs no šīs darbības, un ka tās analīze ir jāveic, ņemot vērā esošos paziņotās darbības pušu līdzekļus un kapacitāti. Tikai apstāklis, ka konglomerāta tipa koncentrācijā atšķirībā no cita tipa koncentrācijām šādas rīcības iespējamība neizriet tieši no tirgu daļu, kuras nākotnē turēs koncentrācijas subjekts, summēšanas vienā un tajā pašā tirgū, nenozīmē, ka būtu jāīsteno atšķirīga pieeja.

145 Komisijas argumentācijas par sviras efektu trīs pīlāri, kas attiecas uz sviras efektu, potenciālās konkurences novēršanu un koncentrācijas subjekta konkurences pozīcijas nostiprināšanās vispārīgo ietekmi, ir jāizvērtē pēc kārtas.

2. Pirmais pīlārs: sviras efekts

a) Apsvērumi par lietas vispārīgo kontekstu

146 Vispirms ir jānorāda, ka Regulā, it īpaši 2. panta 2. un 3. punktā, nav iezīmēta nekāda atšķirība starp, no vienas puses, koncentrācijām, kam ir horizontāla un vertikāla iedarbība, un, no otras puses, koncentrācijām, kurām ir konglomerāta iedarbība. No tā izriet, ka, neievērojot atšķirības starp šīm divu veida darbībām, koncentrācija var tikt aizliegta vienīgi tad, ja tiek izpildīti divi 2. panta 3. punktā minētie nosacījumi (skat. šā sprieduma 120. punktu). Līdz ar to Komisijai ir jāatļauj koncentrācija, kurai ir konglomerāta iedarbība, – tāpat kā jebkurai citai koncentrācijai (skat. šā sprieduma 120. punktu) –, ja netiek konstatēts, ka tā rada vai nostiprina dominējošu stāvokli kopējā tirgū vai tā būtiskā daļā un ka minētā rezultātā tiek nozīmīgi traucēta efektīva konkurence.

147 Tomēr koncentrācijas potenciālās pret konkurenci vērstās konglomerāta iedarbības analīze rada zināmu skaitu specifisku problēmu attiecībā uz šādas darbības raksturu, kuras ir jāizvērtē vispirms. Šajā sakarā Pirmās instances tiesa sākotnēji izvērtēs konglomerāta iedarbības laika aspektus un aspektus, kas saistīti ar minētās iedarbības specifisko raksturu, jo šī iedarbība var būt vai nu strukturāla tādā nozīmē, ka tā tieši rodas no ekonomiskās struktūras izveides, vai arī tai var būt rīcības raksturs tādā nozīmē, ka tā rodas tikai tad, ja šo darbību rezultātā radītais subjekts iesaistās zināmās komerciālās darbībās.

i) Konglomerāta iedarbības laika aspekti

148 Vispirms ir jānovērtē, vai koncentrācija, izveidojot konkurētspējīgu struktūru, kas koncentrācijas subjektam tūlīt nerada dominējošu stāvokli, var tikt aizliegta saskaņā ar Regulas 2. panta 3. punktu, ja vislielākajā mērā pastāv varbūtība, ka tas ļaus koncentrācijas subjektam – ieguvējam, izmantojot sviras efektu tirgū, kurā tas jau dominē, salīdzinoši tuvā nākotnē iegūt dominējošu stāvokli citā tirgū, kurā ieguvējs subjekts patlaban ieņem vadošu pozīciju, un ja attiecīgajai iegūšanai ir nozīmīga pret konkurenci vērsta iedarbība atbilstošajos tirgos.

149 Prasītāja uzsver nepieciešamību noteikti pierādīt, ka koncentrācija tai dotu iespēju iegūt dominējošu stāvokli attiecīgajā PET iekārtu tirgū, t.i., noteikt nevis šādas pozīcijas veidošanās iespējamību, bet paredzēt tās tūlītējo rašanos. Kā tika norādīts šā sprieduma 144. punktā, Komisija, atsaucoties uz spriedumu apvienotajās lietās Kali & Salz, ir uzsvērusi analīzes uz nākotni vērsto raksturu, izvērtējot paredzamo iedarbību, kāda būs paziņotajai darbībai uz attiecīgo tirgu.

150 Pirmās instances tiesa norāda, ka a priori koncentrācija starp uzņēmumiem, kas darbojas atšķirīgos tirgos, parasti nav tāda, lai pēc tās īstenošanas tiktu radīts vai nostiprināts dominējošs stāvoklis tāpēc, ka tiek kumulētas tirgus daļas, kas pieder koncentrācijas pusēm. Būtiskie elementi, kam ir nozīme attiecīgajās konkurentu pozīcijās atbilstošajā tirgū, kopumā ir rodami pašā tirgū, proti, tie it īpaši ir konkurentiem piederošās tirgus daļas un tirgū pastāvošās konkurences apstākļi. Tomēr no minētā neizriet, ka konkurences apstākļus tirgū nekad nevarētu ietekmēt ārēji faktori.

151 Tādējādi, piemēram, apstākļos, kad attiecīgais tirgus ir cieši saistīts ar otru tirgu un vienai no koncentrācijā iesaistītajām pusēm jau ir dominējošs stāvoklis kādā no tiem, līdzekļi un iespējas, kas tiek apvienotas, veicot šo darbību, var nekavējoties radīt apstākļus, kas dod iespēju koncentrācijas subjektam izmantot sviras efektu tā, lai salīdzinoši tuvā nākotnē iegūtu dominējošu stāvokli citā tirgū. It īpaši tas var būt gadījumos, kad attiecīgajos tirgos vērojama saplūšanas tendence un kad papildus vienas koncentrācijā iesaistītās puses dominējošam stāvoklim tirgū otrai pusei vai vienam no citiem koncentrācijas dalībniekiem ir vadošā pozīcija otrā tirgū.

152 Jebkura cita Regulas 2. panta 3. punkta interpretācija varētu liegt Komisijai kompetenci īstenot kontroli pār koncentrāciju, kam piemīt tikai vai galvenokārt konglomerāta iedarbība.

153 Tādējādi konglomerāta tipa koncentrācijas paredzamās iedarbības analīzes ietvaros, ja saistībā ar tās atzīto konglomerāta iedarbību Komisija var secināt, ka dominējošais stāvoklis, visticamāk, varētu rasties vai nostiprināties tuvā nākotnē un ka tas varētu novest pie nozīmīgiem efektīvas tirgus konkurences traucējumiem, Komisijai koncentrācija jāaizliedz (šajā sakarā skat. iepriekš minētos spriedumus apvienotajās lietās Kali & Salz, 221. punkts, lietā Gencor/Komisija, 162. punkts, un lietā Airtours/Komisija, 63. punkts).

ii) Aspekti, kas saistīti ar konglomerāta iedarbības specifisko dabu

154 Šajā kontekstā ir jānošķir, no vienas puses, apstākļi, kuros koncentrācija nekavējoties maina konkurences situāciju otrā tirgū un rada vai nostiprina dominējošu stāvokli šajā tirgū sakarā ar tai jau esošu dominējošo stāvokli pirmajā tirgū, un, no otras puses, apstākļi, kuros dominējošā stāvokļa radīšana vai nostiprināšana otrā tirgū nerodas uzreiz no koncentrācijas, bet šajos apstākļos rodas tikai pēc noteikta laika un tādas rīcības rezultātā, ko īsteno koncentrācijas subjekts pirmajā tirgū, kur tam jau ir dominējošs stāvoklis. Šajā pēdējā gadījumā tā nav pati koncentrācijas rezultātā izveidojusies struktūra, kas radīs vai nostiprinās dominējošo stāvokli Regulas 2. panta 3. punkta nozīmē, bet gan attiecīgā rīcība nākotnē.

155 Analīzei, ko Komisija veikusi attiecībā uz koncentrāciju, kas rada konglomerāta iedarbību, ir līdzīgi nosacījumi prasībām, kuras ir noteiktas judikatūrā attiecībā uz kolektīva dominējošā stāvokļa radīšanu (iepriekš minētie spriedumi apvienotajās lietās Kali & Salz, 222. punkts, un lietā Airtours/Komisija, 63. punkts). Tādējādi Komisijas analīzē attiecībā uz koncentrāciju, kurai paredzama pret konkurenci vērsta konglomerāta iedarbība, ir īpaši vērīgi jāizvērtē apstākļi, kas ir būtiski, lai novērtētu šo iedarbību uz konkurences apstākļiem attiecīgajā tirgū. Kā jau Pirmās instances tiesa ir nospriedusi, gadījumos, kad Komisija uzskata, ka koncentrācija ir jāaizliedz, jo tā rada vai nostiprina dominējošu stāvokli paredzamā laika posmā, tai ir pienākums iesniegt pārliecinošus pierādījumus šim secinājumam (iepriekš minētais spriedums lietā Airtours/Komisija, 63. punkts). Tā kā konglomerāta tipa koncentrācijas iedarbība bieži vien tiek uzskatīta par neitrālu vai pat labvēlīgu konkurencei skartajā tirgū, kā tas ir atzīts šajā lietā ar ekonomiskas doktrīnas palīdzību, kas citēta lietas dalībnieku rakstiem pievienotajā analīzē, lai pierādītu šādas koncentrācijas pret konkurenci vērstu konglomerāta iedarbību, ir vajadzīgs precīzs izvērtējums, ko apstiprina pārliecinoši pierādījumi par apstākļiem, kuri, kā apgalvots, rada šo iedarbību (skat. pēc analoģijas iepriekš minēto spriedumu lietā Airtours/Komisija, 63. punkts).

156 Šajā lietā sviras efekts no aseptiskā kartona tirgus, kā aprakstīts apstrīdētajā lēmumā, būs skaidri izpausts – papildus koncentrācijas subjekta iespējai iesaistīties tādā praksē kā kartona iepakošanas iekārtu un patēriņa preču pārdošanas sasaistīšana ar PET iepakošanas iekārtu pārdošanu, tostarp izmantojot piespiedu pārdošanu (345. un 365. apsvērums), – pirmkārt, kā iespēja, ka koncentrācijas subjekts īstenos plēsonīgu cenu politiku (“predatory pricing”) (364. apsvērums, citēts šā sprieduma 49. punktā), otrkārt, kā cenu karš, un, treškārt, piešķirot lojalitātes atlaides. Iesaistīšanās šādā praksē koncentrācijas subjektam sniegtu iespēju nodrošināt, tiktāl, ciktāl tas ir iespējams, ka tā klienti kartona tirgū iegūst no Sidel jebkuras PET iekārtas, kādas tie varētu pieprasīt. Šajā sakarā ir jānorāda, ka apstrīdētajā lēmumā ir konstatēts, ka Tetra ir dominējošs stāvoklis aseptiskā kartona tirgū, t.i., aseptiskā kartona iepakošanas sistēmu un aseptiskā kartona tirgū (231. apsvērums, skat. šā sprieduma 40. punktu), un šo secināj