Keywords

Summary



Keywords

1. Eiropas Savienība – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Pamatlēmums par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm – Eiropas apcietināšanas ordera obligātas neizpildes pamati

(Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu, 54. pants; Padomes Pamatlēmuma 2002/584 3. panta 2. punkts)

2. Eiropas Savienība – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Pamatlēmums par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm – Eiropas apcietināšanas ordera obligātas neizpildes pamati

(Padomes Pamatlēmuma 2002/584 3. panta 2. punkts)

Summary

1. Saistībā ar Eiropas apcietināšanas ordera izdošanu un izpildi Pamatlēmuma 2002/584 par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm 3. panta 2. punktā ietvertais jēdziens “tas pats nodarījums” ir autonoms Savienības tiesību jēdziens. Turklāt šis jēdziens “tas pats nodarījums” ir iekļauts arī Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu, 54. pantā un šajā ziņā ir ticis interpretēts kā tāds, kas attiecas tikai uz nodarījuma būtību un ko saprot kā konkrētu savstarpēji nedalāmi saistītu apstākļu kopumu neatkarīgi no šī nodarījuma vai aizsargājamo tiesisko interešu juridiskās kvalifikācijas. Ņemot vērā minētās konvencijas 54. panta un pamatlēmuma 3. panta 2. punkta kopīgo mērķi – novērst, ka pret personu no jauna tiktu uzsākta kriminālvajāšana vai tiesvedība par vienu un to pašu nodarījumu, šī jēdziena interpretācija saistībā ar Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu, ir piemērojama arī saistībā ar Pamatlēmumu 2002/584.

(sal. ar 39., 40. un 51. punktu un rezolutīvo daļu)

2. Apstākļos, kad, atbildot uz informācijas pieprasījumu, kuru Pamatlēmuma 2002/584 par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm 15. panta 2. punkta izpratnē ir iesniegusi izpildes tiesu iestāde, izsniegšanas tiesu iestāde, piemērojot savas valsts tiesības un ievērojot prasības, kas izriet no jēdziena “tas pats nodarījums”, kas ir paredzēts šī pamatlēmuma 3. panta 2. punktā, ir skaidri konstatējusi, ka atbilstoši tās tiesību sistēmai iepriekšējais spriedums nav uzskatāms par galīgu spriedumu, kurš attiecas uz apcietināšanas orderī minētajiem nodarījumiem, un līdz ar to nerada šķēršļus apcietināšanas orderī paredzētajai kriminālvajāšanai, izpildes tiesu iestādei nav nekāda iemesla attiecībā uz šādu spriedumu piemērot obligātas neizpildes pamatu, kas ir paredzēts iepriekš minētajā 3. panta 2. punktā.

Pieprasītā persona ir jāuzskata par tādu, kuras lietā par tiem pašiem nodarījumiem ir pasludināts galīgs tiesas spriedums Pamatlēmuma 2002/584 3. panta 2. punkta izpratnē, ja pēc kriminālprocesa beigām turpmāks kriminālprocess ir aizliegts vai arī ja dalībvalsts tiesu iestādes ir pasludinājušas spriedumu, ar kuru apsūdzētais tiek galīgi attaisnots pierādījumu trūkuma dēļ. Tas, vai spriedums ir “galīgs” pamatlēmuma 3. panta 2. punkta izpratnē, ir atkarīgs no tās dalībvalsts tiesībām, kurā tas ir pasludināts. Tādējādi nolēmums, kurš saskaņā ar dalībvalsts, kura pret kādu personu ir uzsākusi kriminālvajāšanu, tiesībām galīgi neaizliedz turpmāku kriminālprocesu valsts mērogā par noteiktiem nodarījumiem, principā nevar būt procesuāls šķērslis, lai kriminālvajāšana pret šo personu par tiem pašiem nodarījumiem, iespējams, netiktu uzsākta vai turpināta citā Savienības dalībvalstī. Tas tā ir it īpaši tad, ja izsniegšanas tiesu iestāde skaidri norāda, ka atbilstoši valsts tiesībām apsūdzētais ir ticis notiesāts ar galīgu spriedumu par atsevišķiem nodarījumiem par narkotisku vielu nelikumīgu glabāšanu, taču kriminālvajāšana, uz ko attiecas apcietināšanas orderis, ir par citiem nodarījumiem saistībā ar organizēto noziedzību un tālākpārdošanai paredzētu narkotisku vielu nelikumīgu glabāšanu, uz kuriem neattiecas iepriekšējais spriedums, kaut arī izmeklēšanas iestāžu rīcībā jau ir zināma informācija par faktiem, kas attiecas uz šiem pārkāpumiem. Tad, ja no izsniegšanas tiesu iestādes sniegtās atbildes izriet, ka pirmais dalībvalsts tiesas spriedums nevar tikt uzskatīts par tādu, ar ko galīgi aizliegts veikt turpmāku kriminālprocesu valsts mērogā par apcietināšanas orderī minētajiem nodarījumiem, izpildes tiesu iestādei ir jāveic attiecīgi secinājumi atbilstoši izsniegšanas tiesu iestādes atbildē ietvertajam vērtējumam.

(sal. ar 45.–47. un 49.–51. punktu un rezolutīvo daļu)