LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 252/14

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 14. marta spriedumu lietā T-588/08 Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co./Eiropas Komisija 2013. gada 24. maijā iesniedza Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co.

(Lieta C-286/13 P)

2013/C 252/22

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Dole Food Company, Inc. un Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. (pārstāvis — J.-F. Bellis, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

— atcelt pārsūdzēto spriedumu pilnībā vai daļā, kurā noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēju prasība;

— atcelt Komisijas 2008. gada 15. oktobra lēmumu pilnībā vai daļā, kurā tas attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzējām;

— atcelt vai samazināt apelācijas sūdzības iesniedzējām uzlikto naudas sodu, pamatojoties arī uz LESD 261. pantā paredzēto neierobežoto kompetenci;

— alternatīvi, nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai nolēmuma pieņemšanai atbilstoši Tiesas spriedumam;

— piespriest Komisijai atlīdzināt šīs tiesvedības un tiesvedības Vispārējā tiesā tiesāšanās izdevums.

Pamati un galvenie argumenti

Ar pirmo apelācijas pamatu, kas ir sadalīts piecās daļās, apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka Vispārējā tiesa, veicot savu pārbaudi, esot pieļāvusi vairākas procesuālas kļūdas:

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, ļaujot Komisijai tiesvedībā pirmo reizi ieņemt nostāju attiecībā uz tās lietas materiālos esošu pierādījumu, kurš ir pretrunā lēmumā izdarītajiem konstatējumiem;

Vispārējā tiesa esot kļūdaini noraidījusi kā nepieņemamu apelācijas sūdzības iesniedzēju atsauci uz pierādījumu no Komisijas lietas materiāliem, lai apstrīdētu Komisijas tās atbildē uz repliku pirmo reizi izvirzītu prasījumu;

Vispārējā tiesa esot kļūdaini noraidījusi kā nepieņemamu apelācijas sūdzības iesniedzēju iesniegto pielikumu, pamatojot to argumentu, ka Komisija ir izmantojusi apelācijas sūdzības iesniedzēju administratīvajā procesā izteiktos apgalvojumus ārpus to konteksta;

Vispārējā tiesa, neizskatot apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesvedības laikā iesniegto pierādījumu, esot pārkāpusi pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principu; un

Vispārējā tiesa neesot pienācīgi konstatējusi faktus.

Ar otro apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka Vispārējā tiesa esot sagrozījusi faktus, kuri ir ļoti svarīgi, lai pareizi izvērtētu inkriminēto rīcību tās tiesiskajā un ekonomiskajā kontekstā.

Ar trešo apelācijas pamatu, kas ir sadalīts piecās daļās, apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka Vispārējā tiesa neesot atbilstoši novērtējusi pierādījumus:

Vispārējā tiesa neesot sniegusi atbilstošu pamatojumu, lai apstiprinātu tirgus daļas aprēķinu, uz ko Komisija ir pamatojusies, lai konstatētu attiecīgo tirgus struktūru;

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka Komisijai nav jāprecizē to sarunu saturs, kuras apelācijas sūdzības iesniedzējām ir bijušas ar citiem uzņēmumiem un kuras veido konkurences ierobežojumu ar mērķi;

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka Komisija ir skaidri aprakstījusi to sarunu saturu, kuras apelācijas sūdzības iesniedzējām ir bijušas ar citiem uzņēmumiem un kuras veido konkurences ierobežojumu ar mērķi;

Vispārējā tiesa neesot izskatījusi apelācijas sūdzības iesniedzēju argumentu, ka daži darbinieki nevarēja apmainīties ar ticamu informāciju; un

Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, nepareizi tiesiski kvalificējot faktus, savā secinājumā par to, ka sarunas veido konkurences ierobežojumu ar mērķi.

Ar ceturto apelācijas pamatu, kas ir sadalīts divās daļās, apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi vairākas kļūdas, aprēķinot uzlikto naudas sodu:

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, naudas soda aprēķināšanai pamatojoties uz pārdošanu, ko ir veikušas sabiedrības, saistībā ar kurām nav konstatēts pārkāpums; un