LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 303/10

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 6. marta spriedumu lietā T-65/06 FLSmidth & Co. A/S/Eiropas Komisija 2012. gada 16. maijā iesniedza FLSmidth & Co. A/S

(Lieta C-238/12 P)

2012/C 303/20

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: FLSmidth & Co. A/S (pārstāvji — M. Dittmer, advokat, J. Ratliff, Barrister, F. Louis, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

Pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 256. panta 1. punkta otro daļu, 263. un 264. pantu, Padomes Regulas Nr. 1/2003 (1) 31. pantu un Tiesas Statūtu 56. pantu, FLSmidth & Co. A/S lūdz Tiesu:

— atcelt 2012. gada 6. marta spriedumu lietā T-56/06,

— atcelt Eiropas Komisijas 2005. gada 30. novembra lēmumu lietā COMP/F/38.354 par procesu saskaņā ar LESD 101. pantu tiktāl, ciktāl šis lēmums attiecas uz FLS; vai, pakārtoti, samazināt summu, kas FLS uzlikta ar apstrīdēto lēmumu;

— piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Lai pamatotu savu galveno prasījumu, FLS izvirza divus pamatus, no kuriem pēdējam ir divi apakšpamati.

— Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nepiemēroja pareizo juridisko kritēriju (pēdējās) mātes sabiedrības saukšanai pie atbildības. Vispārējā tiesa arī nav izdarījusi pareizos juridiskos secinājumus no tai iesniegtajiem pierādījumiem, jo tā nav secinājusi, ka FLS ir izdevies atspēkot prezumpciju par mātes sabiedrības atbildību.

— Vispārējā tiesa nav pārbaudījusi, vai Komisija ir izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu. — Komisija ir pati kļūdījusies, neizpildot savu pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā nav pietiekami atbildējusi uz argumentiem un pierādījumiem, kurus FLS iesniegusi, lai atspēkotu prezumpciju par mātes sabiedrības atbildību. — Turklāt Komisija nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, uzskatot, ka lēmumā nav argumentu par to, kādēļ FLS ir atbildīga par periodu no 1990. gada decembra līdz 1991. gada decembrim.

Lai pamatotu pakārtoto prasījumu, FLS izvirza četrus pamatus.

— Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nav piemērojusi samērīguma un tiesiskuma principu, izvērtējot FLS atbildību; tādējādi tā nav būtiski samazinājusi attiecīgo atbildību.

— Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nav izbeigusi nevienlīdzīgu attieksmi, ko īstenojusi Komisija, piešķirot Trioplast Industrier AB — un nevis FLS — 30 % samazinājumu saskaņā ar paziņojumu par sadarbību.

— Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepareizi piemērojot paziņojuma par sadarbību D sadaļas otro ievilkumu, jo tā nav piešķīrusi FLS samazinājumu sakarā ar faktu neapstrīdēšanu. Turklāt Vispārējā tiesa nav piemērojusi vienlīdzīgas attieksmes principu, jo tā nav ņēmusi vērā to, ka Bonar Technical Fabrics tiek piešķirts 10 % samazinājums vismaz par tādu pašu rīcību.

— Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu un Eiropas Cilvēktiesību Konvencijas 6. panta 1. punktu, jo tā nav pasludinājusi spriedumu saprātīgā termiņā.

(1) Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).