No minētā izriet, ka, dalībvalstij pieņemot atbalsta pasākumus, lai atbalstītu koģenerāciju un atjaunojamās enerģijas veidus, kas atbilst ar, pirmkārt, Direktīvu 2004/8 par tādas koģenerācijas veicināšanu, kas balstīta uz lietderīgā siltuma pieprasījumu iekšējā enerģijas tirgū, un ar kuru groza Direktīvu 92/42, it īpaši tās 7. pantu, un, otrkārt, ar Direktīvu 2001/77 par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus, it īpaši tās 4. pantu, noteiktajai sistēmai, šī dalībvalsts īsteno Savienības tiesības, un tātad tai ir jāievēro vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas princips, kas konkrēti ir noteikti Hartas 20. un 21. pantā.

Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas princips, kas noteikts tostarp Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pantā, ir adresēti dalībvalstīm, kad tās īsteno Savienības tiesības, kā tas izriet it īpaši no Hartas 51. panta 1. punkta

Vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips paredz, ka līdzīgas situācijas neaplūko atšķirīgi un atšķirīgas situācijas neaplūko līdzīgi, ja vien šāda attieksme nav objektīvi pamatota. Elementi, kas raksturo dažādas situācijas, un tātad to salīdzināmais raksturs ir it īpaši jānosaka un jānovērtē, ievērojot Savienības tiesību akta, kurā ir noteikta aplūkotā atšķirība, priekšmetu un mērķi. Turklāt ir jāņem vērā jomas, uz kuru attiecas attiecīgais akts, principi un mērķi. Šādai pieejai mutatis mutandis ir jābūt pamatā pārbaudei ar mērķi novērtēt valsts pasākumu, ar kuriem ir īstenotas Savienības tiesības, atbilstību, ievērojot vienlīdzīgas attieksmes principu.

Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi, kas konkrēti noteikti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pantā, neliedz dalībvalstīm, ieviešot koģenerācijas un elektroenerģijas ražošanas no atjaunojamās enerģijas avotiem valsts shēmas, kas norādītas Direktīvas 2004/8 7. pantā un Direktīvas 2001/77 par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus, 4. punktā, paredzēt tādus pastiprināta atbalsta pasākumus kā pamatlietā, ko var izmantot visas koģenerācijas iekārtas, kas pārstrādā galvenokārt biomasu, izņemot iekārtas, kas pārstrādā galvenokārt koksni un/vai koksnes atkritumus.

Ievērojot it īpaši Direktīvas 2001/77 un Direktīvas 2004/8 mērķus, kā arī Savienības mērķus vides jomā un šajā direktīvā dalībvalstīm atzīto plašo rīcības brīvību attiecībā uz atbalsta režīmu, kas paredzēti koģenerācijas un elektroenerģijas ražošanai no atjaunojamiem enerģijas avotiem, pieņemšanu un īstenošanu un ņemot vērā dažādo biomasas, kas var tikt izmantota koģenerācijas procesā, kategoriju īpašības, minētās kategorijas nevar tikt uzskatītas saistībā ar šādiem atbalsta režīmiem par tādām, kas atrodas līdzīgās situācijās saistībā ar iespējamo vienlīdzīgas attieksmes, kuras ievērošana ir nodrošināta Savienības tiesībās, principa piemērošanu. It īpaši no resursa atjaunojamā rakstura viedokļa un tādējādi tā pieejamības aspektā, kā arī lai nodrošinātu ilglaicīgu attīstību, apdomīgu un racionālu vides resursu izmantošanu un piegāžu drošību, koksne, kas ir tāds resurss, kura atjaunošanai ir vajadzīgs ilgs laiks, atšķiras no lauksaimniecības produktiem vai mājsaimniecības un rūpniecības atkritumiem, kuru ražošana notiek ievērojami īsākā laikposmā.

(sal. ar 66., 67., 74., 80. un 82. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)