ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
44

Tāpat ir jāņem vērā, ka, lai nodrošinātu pārredzamību un palielinātu attiecīgo uzņēmumu tiesisko drošību, Komisija publicēja Pamatnostādnes sodanaudas noteikšanai [naudas sodu aprēķināšanai], piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un [EOTKL] 65. panta 5. punktu (OV 1998, C 9, 3. lpp.; turpmāk tekstā — “Pamatnostādnes”), kurās tā izklāstīja katrā attiecīgā gadījumā izmantojamo aprēķināšanas metodi. Šajā sakarā Tiesa ir atzinusi, ka, pieņemot šādus uzvedības noteikumus un ar to publikāciju paziņojot, ka turpmāk tā tos piemēros gadījumos, uz kuriem tie attiecas, Komisija pati ierobežo savas rīcības brīvības īstenošanu un nedrīkst atkāpties no šiem noteikumiem, citādi to tādā gadījumā varētu sodīt par tādu tiesību vispārējo principu kā vienlīdzīgas attieksmes principa un tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpumu. Turklāt Pamatnostādnes, kaut arī tās nav Lēmuma juridiskais pamats, vispārīgi un abstrakti nosaka metodoloģiju, ko Komisija sev noteikusi, lai noteiktu ar minēto Lēmumu uzlikto naudas sodu apmēru, un līdz ar to nodrošina uzņēmumu tiesisko drošību (Tiesas 2005. gada 28. jūnija spriedums apvienotajās lietās C-189/02 P, C-202/02 P, no C-205/02 P līdz C-208/02 P un C-213/02 P Dansk Rørindustri u.c./Komisija, Krājums, I-5425. lpp., 211. un 213. punkts). No tā izriet, ka Pamatnostādņu pieņemšana tiktāl, ciktāl Komisija tās ir pieņēmusi saskaņā ar Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktā paredzētajiem noteikumiem, tikai precizēja Komisijas rīcības brīvības īstenošanas robežas, ko jau paredz minētais noteikums, un no to pieņemšanas nevar secināt, ka Kopienas likumdevējs sākotnēji nebija pietiekami noteicis Komisijas kompetences robežas attiecīgajā jomā.
138

Šajā lietā nav strīda par to, ka Komisija ir uzskatījusi, ka Hoffmann pārkāpa EKL 81. pantu, neatkarīgi un uz savu atbildību piedaloties aizliegtās vienošanās ietvaros no 1994. gada septembra līdz 1999. gada oktobrim, proti, pirms tam, kad to nopirka Schunk. Turklāt pēc šī pirkuma Hoffmann palika atsevišķa juridiska persona, kā arī saglabāja savas darbības un pietiekamus aktīvus, pat ja to tagad pārvalda Schunk (Lēmuma 256. apsvērums). Tātad Komisija pareizi uzskatīja, ka pašam Hoffmann ir jātiek sauktam pie atbildības par tā izdarīto pārkāpumu — pirms to nopirka Schunk, un tā pareizi pamatojās tikai uz Hoffmann apgrozījumu, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktā minēto maksimālo robežu 10 % apmērā no apgrozījuma.
49

Attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu konceptuālo salīdzinājumu nevar noliegt, ka vārdi “limoncello” vai “limonchelo” var veidot norādi uz liķieri, kas ražots no citroniem. Vārdu salikums “della costiera amalfitana” ir acīmredzami saprotams kā norāde uz to, ka konkrētā prece ir no konkrētās piekrastes. Līdz ar to reģistrācijai pieteiktā preču zīme Spānijas sabiedrībai nozīmē “citronu liķieri, kas ir no konkrētas piekrastes”. Tādējādi vienīgā konceptuālā atšķirība salīdzinājumā ar agrāko preču zīmi ir precizējums, ka šis liķieris ir no konkrētas piekrastes. Attiecīgi nekas netraucē ar agrāko preču zīmi aptvertajām precēm būt no tās pašas piekrastes, lai gan šo preču zīmi veidojošais vārds ir rakstīts saskaņā ar spāņu valodas pareizrakstības likumiem. Turklāt ir jāatgādina, ka sajaukšanas iespēju nekādā ziņa nevar noliegt tā vienīgā iemesla dēļ, ka konkrēto dzērienu produkcijas ražošanas vietas ir atšķirīgas (šajā sakarā skat. Tiesas 1998. gada 29. septembra spriedumu lietā C-39/97 Canon, Recueil, I-5507. lpp., 29. un 30. punkts, un Tiesas 2007. gada 24. aprīļa rīkojumu lietā C-131/06 P Castellblanch/ITSB, Krājumā nav publicēts, 46. punkts). Līdz ar to starp konfliktējošajiem apzīmējumiem ir arī konceptuāla līdzība.
130

Ir jāuzsver, ka tas, ka tikai vienam no aizliegtās vienošanās dalībniekiem var būt imunitāte no naudas sodiem, atbilst šādas imunitātes loģikai, jo vēlamais efekts ir radīt nenoteiktības klimatu aizliegtās vienošanās iekšienē, veicinot ziņošanu par to Komisijai. Šī nenoteiktība izriet tieši no tā, ka aizliegtās vienošanās dalībnieki zina, ka tikai viens no tiem var iegūt imunitāti no naudas soda, paziņojot par citiem pārkāpuma dalībniekiem, tādējādi pakļaujot tos smagāku naudas sodu piemērošanas riskam.
3

Turklāt saskaņā ar kopā apskatāmajām Legge no 549 (su) misure di razionalizzazione della finanza pubblica (1995. gada 28. decembra Likums Nr. 549 par valsts finanšu racionalizēšanas pasākumiem, GURI Nr. 302 parastais pielikums; turpmāk tekstā — “Likums Nr. 549/95”) 3. panta 69. un 70. punkta un Decreto-legge no 331 (su) armonizzazione delle disposizioni in materia di imposte sugli oli minerali, sull’alcole, sulle bevande alcoliche, sui tabacchi lavorati e in materia di IVA con quelle recate da direttive CEE e modificazioni conseguenti a detta armonizzazione, nonché disposizioni concernenti la disciplina dei centri autorizzati di assistenza fiscale, le procedure dei rimborsi di imposta, l’esclusione dall’ILOR dei redditi di impresa fino all’ammontare corrispondente al contributo diretto lavorativo, l’istituzione per il 1993 di un’imposta erariale straordinaria su taluni beni ed altre disposizioni tributarie ( Dekrētlikums Nr. 331 par nodokļu tiesību normu saskaņošanu dažādās jomās, GURI Nr. 203; turpmāk tekstā — “Dekrētlikums Nr. 331/93”) tiesību normām šādi pasākumi tika pieņemti par labu Likuma Nr. 142/90 sabiedrībām: — atbrīvojums no visiem maksājumiem saistībā ar aktīvu atsavināšanu, kas veikta, pārveidojot speciālos uzņēmumus un pašvaldības uzņēmumus par Likuma Nr. 142/90 sabiedrībām (turpmāk tekstā — “atbrīvojums no maksājumiem par aktīvu atsavināšanu”); — pilnīgs atbrīvojums no sabiedrību ienākuma nodokļa, proti, no juridisko personu ienākuma nodokļa un vietējā ienākuma nodokļa uz trīs gadiem un vēlākais līdz 1999. finanšu gadam (turpmāk tekstā — “trīs gadu atbrīvojums no sabiedrību ienākuma nodokļa”).
41

Šī kvalifikācija Komisijai apstrīdētā lēmuma ietvaros ļāva izvērtēt attiecīgā pasākuma saderīgumu ar kopējo tirgu. Turklāt saskaņā ar to bija jāpiemēro pārbaudes procedūra pastāvošiem atbalstiem saskaņā ar Regulu Nr. 659/1999 un it īpaši tās 17.–19. pantu un 21. pantu, ar kuru dalībvalstīm ir noteikts pienākums sniegt gadskārtēju ziņojumu par visām pastāvošajām atbalsta shēmām. Šāda valsts atbalsta kvalifikācija var ietekmēt arī jauna atbalsta piešķiršanu saskaņā ar noteikumiem par atbalstu no dažādiem avotiem kumulēšanu, kuri paredzēti it īpaši Kopienu pamatnostādņu par valsts atbalstu vides aizsardzībai 74. pantā.
17

1993. gada 14. jūnijā tika noslēgts finansēšanas nolīgums Nr. 5169/GUI starp Eiropas Ekonomikas kopienu, kuru pārstāvēja Komisija, un Gvinejas Republiku Lomē IV konvencijas ietvaros, kura mērķis bija dzīves apstākļu uzlabošana šajā zemē, pamatojoties uz finansējumu no septītā EAF resursiem. Finansējuma kopējās izmaksas sasniedza 30 miljonus ekiju, no kurām divas trešdaļas vajadzēja segt no Lomē IV nacionālās indikatīvās programmas resursiem un trešdaļu no līdzfinansējuma fonda, kuru veidoja vispārējā importa programma.
65

Ja ITSB pieļauj, ka izteicienam “la española” pašam par sevi ir nenozīmīgs atšķirtspējīgums, tas tomēr iebilst, ka nav lietderīgi to ņemt vērā, salīdzinot konfliktējošos apzīmējumus, kā to arī apgalvo prasītāja. ITSB uzskata, ka ir jāņem vērā arī fakts, ka kombinēto preču zīmju, kas veidotas no grafiskiem un vārdiskiem elementiem, gadījumā vārdiskajam elementam parasti ir galvenā nozīme, jo patērētājam to ir vieglāk paturēt prātā un tas ir mazāk divdomīgs attiecībā uz preču zīmes identificēšanu un nodošanu trešajām personām. Persona, kas iestājusies lietā, precizē, ka vārdiskā elementa parasti dominējošo raksturu nosaka fakts, ka patērētājs identificē kombinētās preču zīmes ar to vārdu, galvenokārt gadījumā, ja patērētājs tās pasūta mutiski un tādēļ, ka noteiktos gadījumos grafiskais elements nav lietderīgs, kā, piemēram, radio reklāmās.
916

Iesākumā ir jānorāda, kā Komisija pareizi norāda, ka Microsoft izvirzītais arguments saistībā ar Windows piesaisti Windows Media Player lielā mērā balstīts uz multimediju funkcionalitātes neskaidro jēdzienu. Šajā sakarā jāuzsver, ka no apstrīdētā lēmuma skaidri izriet, ka, ciktāl tas attiecas uz šo jautājumu, inkriminētā rīcība ir saistīta ar programmatūras lietotni, kas ir Windows Media Player, izslēdzot jebkuru citu multimediju tehnoloģiju, kas iekļauta Windows klientu PC operētājsistēmā (skat. it īpaši apstrīdētā lēmuma 1019. un 1020. apsvērumu). Ir jākonstatē, kā Komisija un personas, kas iestājušas lietā tās atbalstam, to norādīja procesuālajos dokumentos un tiesas sēdē, Microsoft pati savos tehniskajos dokumentos nošķir datnes, kas veido Windows Media Player, no citām mediju datnēm, īpaši tām, kas saistītas ar operētājsistēmas pamatā esošajām multimediju infrastruktūrām. Ir lietderīgi minēt piemēru par Microsoft produktu ar nosaukumu “Windows XP Embedded”, uz kuru ir atsauce apstrīdētā lēmuma 1028.–1031. apsvērumā un kas apspriests tiesas sēdē. No tehniskā viedokļa šis produkts ir reāla klientu PC operētājsistēma, bet Microsoft licencēšanas noteikumi ierobežo to lietošanu uz dažām specifiskām mašīnām, piemēram, banku automātiskām skaitīšanas mašīnām un dekodētājiem. Šā produkta īpašā iezīme ir tāda, ka tas ļauj IT inženieriem izraudzīties operētājsistēmas komponentus. Lai to izdarītu, viņi izmanto rīku ar nosaukumu “Target Designer” piekļūšanai to komponentu izvēlnei, kurus viņi var ielikt savās operētājsistēmās vai izņemt no tām. Šajos komponentos tostarp iekļauts Windows Media Player. Turklāt izvēlnei ir divas atsevišķas ieejas — mediju infrastruktūrā un mediju lietotnē, un Windows Media Player ir skaidri iekļauts mediju lietotnēs.
78

Pirmās instances tiesa turklāt uzskata, ka, ciktāl Komisijas konstatējumi attiecībā uz pārkāpumu, ko pieļāvis uzņēmums, var pārkāpt nevainīguma prezumpcijas principu, tie būtībā ir jāuzskata par konfidenciāliem attiecībā pret sabiedrību un tātad par tādiem, kas pēc savas būtības ietilpst dienesta noslēpumā. Šis princips izriet it īpaši no nepieciešamības respektēt attiecīgās personas reputāciju un cieņu, kamēr attiecībā uz to nav pieņemts galīgs notiesājošs nolēmums (skat. pēc analoģijas Pirmās instances tiesas 2006. gada 15. marta spriedumu lietā T-15/02 BASF/Komisija, Krājums, II-497. lpp., 604. punkts). Šīs informācijas konfidenciālais raksturs ir apstiprināts Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā, saskaņā ar kuru aizsargājama ir tā informācija, kuras izpaušana var kaitēt indivīda privātajai dzīvei un neaizskaramībai. Visbeidzot, šīs informācijas konfidenciālais raksturs nevar būt atkarīgs no tā, vai un kādā mērā tai ir izšķiroša nozīme strīdā valsts tiesā.
66

EDAU uzsver nepieciešamību nodibināt optimālu līdzsvaru starp personas datu aizsardzību, no vienas puses, un Eiropas pilsoņa pamattiesībām piekļūt iestāžu dokumentiem, no otras puses. Tomēr Komisijas argumentācijā nav pareizi ņemts vērā šis līdzsvars, kas ir skaidri noteikts Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā. Faktiski prasība piekļūt dokumentiem ir balstīta uz demokrātiskiem principiem, un nav noteikti jānorāda iemesli, kādēļ dokumenti ir prasīti, līdz ar to Regulas Nr. 45/2001 8. panta piemērošana nav atbilstoša šajā gadījumā. Turklāt EDAU uzskata, ka no noteikumiem par datu aizsardzību nevar izdarīt secinājumu par vispārējām tiesībām piedalīties anonīmi sabiedriskās aktivitātēs.
76

Nenoliedzami, šajā lēmumā ir ietverti kritēriji, kas ļauj novērtēt prasītājas apstrīdētā valsts finansējuma likumīgumu. Tādējādi saderīgums ar kopējo tirgu un kompensāciju atbrīvošana no paziņošanas pienākuma saskaņā ar Lēmuma 2005/842 4. pantu ir atkarīgi no oficiāla tiesību akta pastāvēšanas, kurā precizēts sabiedrisko pakalpojumu raksturs, piemērojamība un ilgums, kā arī attiecīgo uzņēmumu identitāte. Atbilstoši šī lēmuma 5. pantam kompensācijas summas, kas iekļauj visas valsts sniegtās priekšrocības jebkurā valsts līdzekļu formā, nepārsniedz izmaksas, kas nepieciešamas, lai izpildītu sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus, ņemot vērā attiecīgos rēķinus un saprātīgu peļņu. No lēmuma 6. panta turklāt izriet, ka valstīm ir jāliek attiecīgajiem uzņēmumiem atmaksāt pārmērīgi izmaksātās kompensācijas. Līdz ar to no tā var secināt, ka zaudējumu kompensācija, kas nav atlīdzība par sniegtajiem sabiedriskajiem pakalpojumiem, ir aizliegta un ka valstij ir jāatgūst attiecīgās summas.
31

Ir jākonstatē, ka pašas par sevi parfimērijas preces un ādas izstrādājumi, kuri ietilpst 18. klasē, nav uzskatāmi par līdzīgiem. Faktiski parfimērijas preces un ādas izstrādājumi acīmredzami atšķiras kā no to rakstura viedokļa, tā arī no to mērķa vai izmantošanas viedokļa. Turklāt nekas neļauj uzskatīt, ka tās ir konkurējošas vai funkcionāli viena otru papildinošas preces.
154

Prasītāju arguments, ka izmaiņas esot diskriminējošas, jo, pateicoties lielākai finansiālai kapacitātei nekā to konkurentiem, Orange un SFR varēja pieteikties pirmajā pieteikumu iesniegšanas kārtā un saņemt licenci, neapstrīd iepriekš minēto novērtējumu, jo, no vienas puses, licenču ātrāka piešķiršana tiem faktiski nedeva nekādu priekšrocību un, no otras puses, vienlīdzīgai attieksmei pret operatoriem bija vajadzīga maksas vienādošana.
1)

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 15. jūnija lēmumu (lieta R 154/2002‑4) tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīts preču zīmes “MANŪ MANU MANU” reģistrācijas pieteikums, no vienas puses, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē, – “kurpes” un “galvas segas” un, no otras puses, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 24. klasē;
Novērtējot Kopienu konkurences noteikumu pārkāpuma smagumu, lai noteiktu uzņēmumam uzliktā naudas soda sākumsummu, Komisija var ņemt vērā skartā tirgus apmēru, bet tai nav pienākuma to darīt. Šim nolūkam tā var ņemt vērā apgrozījumu attiecīgajā tirgū. Neviens vērā ņemams iemesls neliek šo apgrozījumu aprēķināt, izslēdzot noteiktas ražošanas izmaksas. Visās ražošanas nozarēs pastāv gala precē iekļautās izmaksas, ko ražotājs nevar kontrolēt, bet kas tomēr ir tā darbības kopuma būtisks elements un ko tātad, nosakot naudas soda sākumsummu, no tā apgrozījuma nevar izslēgt. Šo secinājumu neietekmē tas, ka izejvielas cena ir galaprodukta galīgās cenas būtiska daļa vai ka kādas izejvielas cenu izmaiņu risks ir augstāks nekā citu izejvielu gadījumā.

Nav nozīmes tam, ka Pamatnostādnēs sodanaudas [naudas soda] noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, norādītā metode nebalstās uz attiecīgo uzņēmumu globālo apgrozījumu un tādēļ pieļauj, ka saistībā ar attiecību starp uzņēmumu apgrozījumiem un tiem uzlikto naudas sodu summu starp tiem rodas atšķirības, sakarā ar vērtējumu par to, vai Komisija ir pārkāpusi samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes, kā arī sodu individuālā rakstura principus. Komisijai, nosakot naudas sodu summu atkarībā no konkrētā pārkāpuma smaguma un ilguma, ja naudas sodi tiek uzlikti vairākiem uzņēmumiem, kas iesaistīti vienā un tajā pašā pārkāpumā, nav jānodrošina, lai naudas sodu galīgie apmēri, kas aprēķināti attiecīgajiem uzņēmumiem, atspoguļotu visas atšķirības — tādas kā to globālais apgrozījums vai atbilstošs apgrozījums — šo uzņēmumu starpā. No tā izriet, ka nevienā Pamatnostādņu piemērošanas stadijā Komisijai nav jānodrošina, lai noteikto naudas sodu starpsummas atspoguļotu visas atšķirības starp attiecīgo uzņēmumu globālo apgrozījumu.

(sal. ar 86. un 87. punktu)
Tāpēc trīs gadu atbrīvojums no sabiedrību ienākuma nodokļa atvieglo izmaksas, kas parasti ir jāsedz no uzņēmuma budžeta, un tādēļ piešķir finansiālu priekšrocību šāda atbrīvojuma saņēmējiem salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kas ir parasti nodokļa maksātāji.

Gan no EKL 88. panta tiesību normu satura, gan no to mērķiem izriet, ka par pastāvošiem atbalstiem šī panta 1. punkta nozīmē ir jāuzskata atbalsti, kas pastāvēja pirms EK līguma stāšanās spēkā un kas varēja tikt likumīgi realizēti atbilstoši EKL 88. panta 3. punktā noteiktajiem nosacījumiem, kamēr par jauniem atbalstiem, kas ir pakļauti paziņošanas pienākumam, kas izklāstīts minētajā tiesību normā, ir jāuzskata pasākumi, ar kuriem tiek noteikts vai grozīts atbalsts, un šie grozījumi var attiekties gan uz pastāvošu atbalstu, gan uz sākotnējiem projektiem, kas paziņoti Komisijai. Ja grozījums skar pašas sākotnējās shēmas būtību, tad šī shēma tiek transformēta par jaunu atbalsta shēmu. Tomēr nevar būt runas par šādu būtisku grozījumu, ja jaunais elements ir skaidri nodalāms no sākotnējās shēmas.

(sal. ar 90. un 94. punktu)
Tāpēc, ka publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā specifikācijas neskar pretendentus uzņēmumus individuāli, kuriem tātad nav tiesību celt prasību atcelt šīs specifikācijas atbilstoši EKL 230. panta ceturtajai daļai, Padome nepareizi atsaucās uz to, ka viens no pretendentiem uzņēmumiem var apstrīdēt šīs specifikācijas, lai pakārtotā veidā varētu prasības atcelt lēmumu, ar kuru tas tika izslēgts no šīs procedūras, ietvaros atspēkot šī pēdējā veikto šī dokumenta tiesiskuma apstrīdēšanu.

(sal. ar 44. punktu)
Administratīvās procedūras saskaņā ar Regulu Nr. 17 ietvaros tikai pēc paziņojuma par iebildumiem nosūtīšanas attiecīgais uzņēmums var pilnībā atsaukties uz savām tiesībām uz aizstāvību, jo tikai pēc šī paziņojuma nosūtīšanas tas ir informēts par visiem būtiskajiem faktiem, uz kuriem Komisija balstās šajā procedūras stadijā, un par to, ka šim uzņēmumam ir tiesības piekļūt lietas materiāliem, lai garantētu tiesību uz aizstāvību efektīvu īstenošanu. Faktiski, ja šīs tiesības būtu attiecināmas uz posmu pirms paziņojuma par iebildumiem nosūtīšanas, Komisijas veiktās izmeklēšanas efektivitāte tiktu apdraudēta, jo uzņēmums jau Komisijas veiktās iepriekšējās izmeklēšanas posmā varētu identificēt informāciju, kas Komisijai jau ir zināma, un attiecīgi to informāciju, kuru vēl varētu noslēpt.

Tomēr izmeklēšanas pasākumi, ko Komisija ir veikusi iepriekšējās izmeklēšanas posmā, it īpaši pārbaudes pasākumi un informācijas pieprasījumi Regulas Nr. 17 11. un 14. panta ietvaros, pēc sava rakstura prasa pārkāpuma apgalvojumu un tie var būtiski ietekmēt aizdomās turēto uzņēmumu situāciju. Tātad ir svarīgi novērst, ka tiesības uz aizstāvību varētu tikt neglābjami pārkāptas šajā administratīvā procesa posmā, jo veiktajiem izmeklēšanas pasākumiem var būt izšķiroša nozīme, sniedzot pierādījumus par uzņēmumu nelikumīgu rīcību, par ko tie varētu būt atbildīgi.

No tā izriet, ka Komisijai attiecīgais uzņēmums saistībā ar to veiktā pirmā pasākuma stadijā, ietverot informācijas pieprasījumus, ko [Komisija] tam nosūta Regulas Nr. 17 11. panta ietvaros, ir it īpaši jāinformē par veicamās izmeklēšanas priekšmetu un mērķi. Šajā sakarā pamatojumam nav jābūt tikpat plašam kā pamatojumam, kas ir prasīts attiecībā uz pārbaudes lēmumiem, kas ir prasība, kura izriet no to vairāk saistošā rakstura un to īpaši spēcīgās ietekmes uz attiecīgo uzņēmumu juridisko situāciju. Šim pamatojumam tomēr ir jāļauj šim uzņēmumam saprast gan šīs izmeklēšanas mērķi, gan priekšmetu, kas liek precizēt pārkāpuma pieņēmumu un šajā kontekstā faktu, ka tā var izteikties par apgalvojumiem saistībā ar šo iespējamo pārkāpumu, lai tas var veikt pasākumus, kurus tas uzskata par lietderīgiem sevis attaisnošanai, un šādi sagatavot savu aizstāvību administratīvās procedūras posmā, kurš balstīts uz sacīkstes principu.

(sal. ar 48., 50., 51. un 56. punktu)
Lieta T-194/04

The Bavarian Lager Co. Ltd

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

“Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, kas attiecas uz procedūru sakarā ar pienākumu neizpildi — Lēmums, ar kuru atteikta piekļuve — Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi — Regula (EK) Nr. 45/2001 — Privātās dzīves jēdziens”

Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2007. gada 8. novembra spriedums II - 4532

Sprieduma kopsavilkums

Prasība atcelt tiesību aktu – Kopienu tiesas kompetence (EKL 230. pants) Prasība atcelt tiesību aktu – Pārsūdzami akti (EK līguma 169. pants (jaunajā redakcijā — EKL 226. pants)) Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Kopienu iestāžu un struktūru veikta šo datu apstrāde – Regula Nr. 45/2001 (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 45/2001 5. panta a) un b) apakšpunkts un Regula Nr. 1049/2001) Eiropas Kopienas – Iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punkts un Regulas Nr. 1049/2001 2. pants un 6. panta 1. punkts) Eiropas Kopienas – Iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punkts un Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts) Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Kopienu iestāžu un struktūru veikta šo datu apstrāde – Regula Nr. 45/2001 (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 45/2001 5. panta b) apakšpunkts un 18. pants un Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts) Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Kopienu iestāžu un struktūru veikta šo datu apstrāde – Regula Nr. 45/2001 (LES 6. panta 2. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Nr. 45/2001) Eiropas Kopienas – Iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 (LES 6. panta 2. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 45/2001 10. pants un Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46) Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Kopienu iestāžu un struktūru veikta šo datu apstrāde – Regula Nr. 45/2001 (EK līguma 169. pants (jaunajā redakcijā — EKL 226. pants); Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 45/2001 2. panta a) punkts un Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts) Eiropas Kopienas – Iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 10492001 4. panta 2. punkta trešais ievilkums) Eiropas Kopienas – Iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Nr. 1049/2001)