Keywords

Summary



Keywords

1. Prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi – Pamatotības pārbaude Tiesā – Vērā ņemamais stāvoklis – Stāvoklis argumentētajā atzinumā noteiktā termiņa beigās

(EKL 226. pants)

2. Vide – Savvaļas putnu aizsardzība – Direktīva 79/409 – Īpaši aizsargājamo teritoriju izvēle un demarkācija

(Padomes Direktīvas 79/409 4. panta 1. un 2. punkts)

3. Prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi – Strīda priekšmets – Noteikšana pirmstiesas procedūras laikā – Loģisks un detalizēts iebildumu izklāsts – Neesamība – Nepieņemamība

(EKL 226. pants)

4. Prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi – Pirmstiesas procedūra – Argumentēts atzinums – Saturs

(EKL 226. pants)

5. Vide – Savvaļas putnu aizsardzība – Direktīva 79/409 – Īpašas aizsardzības pasākumi – Dalībvalstu pienākumi

(Padomes Direktīvas 79/409 4. panta 1. un 2. punkts un Padomes Direktīvas 92/43 6. panta 2. punkts un 7. pants)

Summary

1. Prasībā atbilstoši EKL 226. pantam jautājums par to, vai dalībvalsts nav izpildījusi savus pienākumus, ir jāizvērtē, ņemot vērā situāciju, kāda pastāvēja argumentētajā atzinumā norādītā termiņa beigās, un Tiesa nevar ņemt vērā vēlākas izmaiņas.

(sal. ar 22. punktu)

2. Tā kā Direktīvas 79/409 par savvaļas putnu aizsardzību un Direktīvas 92/43 par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību tiesiskie režīmi ir dažādi, dalībvalsts nevar nepildīt pienākumus, kas tai noteikti ar Direktīvas 79/409 4. panta 1. un 2. punktu, atsaucoties uz pasākumiem, kas šajā direktīvā nav minēti. Turklāt fakts, ka apstākļi teritorijā, kuru saskaņā ar šo direktīvu dalībvalstij ir pienākums klasificēt, nav pasliktinājušies, neliek apšaubīt dalībvalstīm noteikto pienākumu teritorijas klasificēt kā īpaši aizsargājamas teritorijas.

(sal. ar 24. punktu)

3. Prasības par pienākumu neizpildi priekšmets ir noteikts Komisijas argumentētajā atzinumā, un tādējādi prasībai ir jābalstās uz tiem pašiem argumentiem un pamatiem, kādi ir noteikti argumentētajā atzinumā. Brīdinājuma vēstule, ko Komisija nosūta dalībvalstij, un pēc tam Komisijas nosūtītais argumentētais atzinums nosaka strīda priekšmetu, kas pēc tam nevar tikt paplašināts. Faktiski iespēja attiecīgajai dalībvalstij sniegt savus apsvērumus, pat ja tā nolemj to neizmantot, ir būtiska garantija, kas ir paredzēta Līgumā, un tās ievērošana ir būtisks nosacījums procesa par valsts pienākumu neizpildi norises tiesiskumam. Līdz ar to Komisijas argumentētais atzinums un prasība ir jābalsta uz tiem pašiem iebildumiem, kādi minēti brīdinājuma vēstulē, ar ko uzsākta pirmstiesas procedūra. Pretējā gadījumā šādu pārkāpumu nevar anulēt fakts, ka atbildētāja dalībvalsts ir formulējusi savus apsvērumus, pamatojoties uz argumentēto atzinumu.

Argumentētajā atzinumā un prasībā ir jāsniedz loģiski un precīzi iebildumi, lai ļautu dalībvalstij un Tiesai precīzi aptvert pārmestā Kopienu tiesību pārkāpuma apmēru, kas ir nosacījums, kurš vajadzīgs, lai minētā valsts varētu lietderīgi izmantot savus aizstāvības līdzekļus un lai Tiesa varētu pārbaudīt, vai pastāv apgalvotā valsts pienākumu neizpilde.

(sal. ar 40.–42. punktu)

4. Lai gan argumentētajā atzinumā ir jābūt ietvertam loģiskam un detalizētam to iemeslu izklāstam, kuru dēļ Komisija uzskata, ka attiecīgā dalībvalsts nav izpildījusi kādu no Līgumā paredzētajiem pienākumiem, ko tai uzliek Līgums, tomēr Komisijai šajā atzinumā nav jānorāda pasākumi, kuri ļautu izbeigt pārmesto valsts pienākumu neizpildi. Tāpat Komisijai nav arī pienākuma šādus pasākumus norādīt savā prasības pieteikumā.

(sal. ar 50. punktu)

5. Lai gan ir taisnība, ka transponēšanas precizitātei ir īpaša nozīme Direktīvas 79/409 par savvaļas putnu aizsardzību kontekstā, ciktāl kopējā mantojuma pārvalde to teritorijās ir uzticēta attiecīgajām dalībvalstīm, tā katrā ziņā nevar šīm pēdējām noteikt pienākumu no šīs direktīvas 4. panta 1. un 2. punkta un Direktīvas 92/43 par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. panta 2. punkta izrietošos pienākumus un aizliegumus ietvert tiesību aktā, kurā attiecībā uz katru īpaši aizsargājamo teritoriju (ĪAT) tiktu noteiktas aizsargātās sugas un dzīvotnes, kā arī aizsardzības mērķi.

Kas attiecas uz minētajiem pienākumiem, veicinošu pasākumu pieņemšanai, lai saglabātu vai uzlabotu ĪAT stāvokļi, nav sistemātiska rakstura, bet gan tie ir atkarīgi no attiecīgās ĪAT konkrētās situācijas.

Lai gan ir taisnība, ka ĪAT aizsardzība pret indivīdu aktivitātēm prasa, lai šie indivīdi preventīvi tiktu kavēti veikt iespējami kaitējošas darbības, nešķiet, ka šī mērķa sasniegšana katrā ziņā prasa specifisku aizliegumu noteikšanu katrai ĪAT, nedz arī katrai konkrētai sugai.

Kas attiecas uz aizsargāto sugu un dzīvotņu identificēšanu katrā ĪAT, tā tāpat kā ĪAT demarķēšana ir jāveic neapstrīdami saistošā formā, un to sugu identificēšana, kuras ir bijušas pamatā attiecīgās ĪAT noteikšanai, arī ir jāveic atbilstoši šai pašai prasībai. Ja tas tā nebūtu, pastāvētu risks, ka no Direktīvas 79/409 4. panta 1. un 2. punkta, kā arī no Direktīvas 92/43 6. panta 2. punkta, skatot to kopā ar tās 7. pantu, izrietošais aizsardzības mērķis netiktu pilnībā sasniegts.

Attiecībā uz aizsardzības mērķiem: tiesiskās aizsardzības statuss, kādam ir jābūt ĪAT, nenozīmē, ka šie mērķi ir jāprecizē katrai sugai, to skatot atsevišķi. Turklāt katrā ziņā nevar uzskatīt, ka aizsardzības mērķiem ir jābūt ietvertiem tajā pašā tiesību aktā, kurš attiecas uz noteiktas ĪAT aizsargātajām sugām un dzīvotnēm.

Attiecībā uz to ĪAT, kas ir saistītas ar dabas rezervātu vai cita veida noteiktu teritoriju, kas jau pastāv un ko aizsargā valsts vai reģionāli pasākumi, tiesiskās aizsardzības statusu, Direktīvas 79/409 4. pantā ir paredzēts konkrēti ievirzīts un pastiprināts režīms gan šīs direktīvas I pielikumā minētajām sugām, gan migrējošām sugām. Tāda ir aizsardzības režīma, kādam ir jābūt ĪAT, īpatnība salīdzinājumā ar mazāk stingro vispārējo aizsardzības režīmu, kāds ir paredzēts minētās direktīvas 3. pantā visām tajā minētajām putnu sugām. No tā tomēr neizriet, ka vienīgi konkrēti definēts un attiecībā uz katru ĪAT izveidots tiesiskais režīms var efektīvi aizsargāt šāda veida teritoriju.

(sal. ar 61.–66. punktu)