Keywords

Summary



Keywords

1. Eiropas Savienības pilsonība — Līguma noteikumi — Materiālā piemērošanas joma — Pilnībā iekšēju situāciju izslēgšana — Nodokļu tiesiskais regulējums par uzturlīdzekļu atskaitīšanu no apliekamajiem ienākumiem — Citā dalībvalstī dzīvojošam saņēmējam samaksātu uzturlīdzekļu nodokļu režīma ņemšana vērā — Pilnībā iekšējas situācijas neesamība

(EKL 17. pants)

2. Eiropas Savienības pilsonība — Vienlīdzīga attieksme — Diskriminācija pilsonības dēļ — Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā — Valsts tiesiskais regulējums, kas citā dalībvalstī dzīvojošam saņēmējam samaksāto uzturlīdzekļu atskaitījumu no apliekamajiem ienākumiem pakārto to aplikšanai ar nodokli šajā dalībvalstī — Pieļaujamība

(EKL 12. pants un EKL 18. panta 1. punkts)

Summary

1. EKL 17. pantā noteiktās Savienības pilsonības mērķis nav paplašināt Līguma materiālās piemērošanas jomu un attiecināt to uz iekšējām situācijām, kam nav nekādas saistības ar Kopienu tiesībām. Dalībvalsts pilsoņa situācija, kurā viņš nav izmantojis tiesības uz brīvu pārvietošanos, šī fakta dēļ vien tomēr nevarētu tikt pielīdzināta pilnībā iekšējai situācijai.

Valsts nodokļu tiesiskais regulējums, kas ar mērķi noteikt, vai ir atskaitāmi uzturlīdzekļi, ko attiecīgajā dalībvalstī dzīvojošs nodokļu maksātājs maksā saņēmējam, kas dzīvo citā dalībvalstī, ņem vērā šo uzturlīdzekļu nodokļu režīmu šī saņēmēja dzīvesvietas dalībvalstī; saņēmēja tiesību brīvi pārvietoties un uzturēties citā dalībvalstī saskaņā ar EKL 18. pantu izmantošana ietekmē tiesības uz atskaitījumiem viņa dzīvesvietas dalībvalstī.

Šādu situāciju līdz ar to nevar uzskatīt par iekšēju situāciju, kurai nav nekādas saistības ar Kopienu tiesībām.

(sal. ar 20., 22., 24. un 25. punktu)

2. EKL 12. panta pirmā daļa un EKL 18. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neaizliedz to, ka dalībvalstī dzīvojošs nodokļu maksātājs nevar saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu atskaitīt no saviem šajā valstī apliekamajiem ienākumiem uzturlīdzekļus, kas tiek maksāti viņa bijušajam dzīvesbiedram, kas dzīvo citā dalībvalstī, kurā šādi uzturlīdzekļi netiek aplikti ar nodokli, kaut arī viņam būtu šādas tiesības, ja bijušais dzīvesbiedrs dzīvotu tajā pašā dalībvalstī.

EKL 12. pants neattiecas uz atšķirīgu attieksmi, kas varētu rasties attiecībā pret personām un uzņēmumiem, kas ir pakļauti Kopienu jurisdikcijai, starp dalībvalstīm pastāvošo atšķirību dēļ tiktāl, ciktāl šīs atšķirības ietekmē visas personas, uz kurām tās attiecas, saskaņā ar objektīviem kritērijiem un neskatoties uz pilsonību.

Līgums negarantē Savienības pilsonim to, ka viņa darbības pārcelšana uz citu dalībvalsti nevis to, kurā viņš dzīvoja līdz tam, neietekmēs aplikšanu ar nodokļiem. Ņemot vērā starp dalībvalstīm pastāvošās normu atšķirības šajā jautājumā, šāda pārcelšana saistībā ar netiešo aplikšanu ar nodokļiem atkarībā no apstākļiem pilsonim var būt vairāk vai mazāk izdevīga vai neizdevīga. Šis princips piemērojams a fortiori tādai situācijai, kurā attiecīgā persona pati neizmanto savas tiesības brīvi pārvietoties, bet apgalvo, ka ir cietis no atšķirīgas attieksmes pēc tam, kad viņa bijušais dzīvesbiedrs ir pārcēlies uz dzīvi citā dalībvalstī.

(sal. ar 34., 45.–47. punktu un rezolutīvo daļu)