32.

Konkrēti attiecībā uz jēdzienu “no preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas netaisnīgi gūts labums” (ko apzīmē arī kā “parazītismu” vai “free-riding”) Tiesa spriedumā lietā L’Oréal ir precizējusi, ka šis jēdziens ir saistīts nevis ar kaitējumu, kas ir nodarīts preču zīmei, bet drīzāk “ar labumu, kuru trešā persona ir guvusi no identiska vai līdzīga apzīmējuma izmantošanas”. Tiesa uzskata, ka tas attiecas uz “gadījumiem, kad, ņemot vērā preču zīmes tēla vai tās īpašību pārnešanu uz precēm, kas apzīmētas ar identisku vai līdzīgu apzīmējumu, pastāv acīmredzama preču zīmes ar reputāciju tēla ekspluatācija”. No tā izriet, ka “labums, ko trešā persona guvusi no preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas, var izrādīties nepamatots pat tad, ja identiska vai līdzīga apzīmējuma izmantošana nerada kaitējumu ne preču zīmes atšķirtspējai, ne reputācijai vai, vispārīgāk, tās īpašniekam” ( 20 ). Pēc tam, kad tika taisīts spriedums lietā Intel, Tiesa paskaidroja, ka, lai noteiktu, vai apzīmējuma izmantošanas dēļ netaisnīgi tiek gūts labums no agrākās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas, ir jāveic vispārējs novērtējums, kurā ir ņemti vērā visi atbilstošie attiecīgam gadījumam raksturīgie faktori, kuru skaitā ir preču zīmes reputācijas intensitāte un atšķirtspējas pakāpe, konfliktējošo preču zīmju līdzības pakāpe, kā arī attiecīgo preču vai pakalpojumu raksturs un pielīdzināmības pakāpe ( 21 ). Attiecībā uz preču zīmes reputācijas intensitāti un atšķirtspējas pakāpi tā ir precizējusi, ka, jo nozīmīgāka ir preču zīmes atšķirtspēja un reputācija, jo vieglāk var pieļaut kaitējuma esamību ( 22 ), un, jo ātrāk un spēcīgāk vēlākā preču zīme atsauc atmiņā agrāko preču zīmi, jo nozīmīgāks ir risks, ka vēlākās preču zīmes faktiskās vai nākotnē iespējamās izmantošanas dēļ netaisnīgi gūst labumu no agrākās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai nodara tām kaitējumu ( 23 ). Veicot šādu vispārēju vērtējumu, attiecīgā gadījumā var ņemt vērā arī to, vai pastāv preču zīmes “atšķaidīšanas” vai “aptraipīšanas” risks ( 24 ). Visbeidzot Tiesa ir precizējusi, ka, ja no šāda vispārēja vērtējuma izriet, ka “trešā persona, izmantojot ar reputāciju apveltītajai preču zīmei līdzīgu apzīmējumu, mēģina sev izveidot saikni ar tās tēlu, lai izmantotu tās pievilkšanas spēju, reputāciju un prestižu, kā arī lai bez jebkādas finansiālas kompensācijas un bez pienākuma pielikt savas pūles šajā sakarā savā labā izmantotu komerciāla rakstura pūles, ko preču zīmes īpašnieks ir pielicis, lai izveidotu un uzturētu šīs preču zīmes tēlu, ir jāuzskata, ka minētās izmantošanas dēļ no minētās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas gūtās priekšrocības ir gūtas negodīgi” ( 25 ). Spriedumā lietā Interflora Tiesa ir apstiprinājusi iepriekš minētos principus ( 26 ). Tā īpaši ir uzsvērusi, ka tikko aprakstītais labums ir jāuzskata par netaisnīgi gūtu tad, ja nav “pienācīga iemesla” saskaņā ar attiecīgajiem Direktīvas 89/104 ( 27 ) noteikumiem. Attiecībā uz lietu, kuru izskatīšanai Tiesā bija nodevusi iesniedzējtiesa un kuras priekšmets bija reklāmas paziņojums, kas internetā bija pieejams, izmantojot preču zīmei ar reputāciju atbilstošu atslēgvārdu, Tiesa atzina, ka tad, ja, nepiedāvājot šīs preču zīmes īpašnieka preču vai pakalpojumu vienkāršu atdarinājumu ( 28 ), nevājinot, neaptraipot un nekā citādi nekaitējot minētās preču zīmes funkcijām, reklāma piedāvā alternatīvu preču zīmes īpašnieka precēm vai pakalpojumiem, šāda izmantošana principā atbilst veselīgai un godīgai konkurencei attiecīgo preču vai pakalpojumu nozarē un tātad tai ir “pienācīgs iemesls” iepriekš minēto tiesību normu nozīmē ( 29 ).