280.

Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, es ierosinu Tiesai uz tribunal d'arrondissement de Luxembourg (Luksemburga) uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem lietās C‑37/20 un C‑602/20 sniegt šādu atbildi: 1) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK, kas grozīta ar Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2018/843 (2018. gada 30. maijs), 30. panta 5. punkta otrā daļa ir spēkā neesoša, ciktāl tajā ir paredzēts, ka ikvienam sabiedrības loceklim ir tiesības piekļūt “vismaz” tajā norādītajiem datiem, tādējādi paredzot iespēju ikvienam sabiedrības loceklim piekļūt datiem par patiesajiem labuma guvējiem, kas nav šajā pašā daļā norādītie dati. 2) Direktīvas 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu 2018/843, 30. panta 5. punkta trešā daļa ir spēkā neesoša. 3) Direktīvas 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu 2018/843, 30. panta 5.a punkts, lasot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantu un 52. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, lai struktūrvienības vai iestādes, kas atbild par patieso labuma guvēju reģistru uzturēšanu, būtu informētas par to personu identitāti, kuras piekļūst minētajam reģistram. 4) Direktīvas 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu 2018/843, 30. panta 9. punkts, lasot to kopsakarā ar Pamattiesību hartu un it īpaši tās 51. panta 1. punktu, ja to interpretē tādējādi, ka dalībvalstīm ir ne tikai tiesības paredzēt atkāpes no publiskas piekļuves valsts patieso labuma guvēju reģistros iekļautajai informācijai par korporatīvo un citu juridisko vienību patiesajiem labuma guvējiem, bet arī pienākums tādas paredzēt un piešķirt, ja ārkārtas apstākļos šāda piekļuve patiesajam labuma guvējam radītu nesamērīgu tam Hartā paredzēto pamattiesību aizskāruma risku, ir spēkā esošs. 5) Lietā C‑601/20 uzdotā pirmā jautājuma un otrā jautājuma b) apakšjautājuma izskatīšanā nav konstatēts cits apstāklis, kas varētu ietekmēt Direktīvas 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu 2018/843, 30. panta 5. un 9. punkta spēkā esamību. 6) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) V nodaļas tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka tām nav pretrunā reģistrs, kas ir daļēji publiski pieejams, bez pienākuma pierādīt leģitīmu interesi un bez jebkādiem ierobežojumiem attiecībā uz sabiedrības atrašanās vietu. Tomēr saskaņā ar šīs regulas 49. panta 1. punkta g) apakšpunktu nosūtīšanu no šā reģistra var veikt tikai tad, ja ir izpildīti tiesību aktos paredzētie izmantošanas nosacījumi un ja šī izmantošana neattiecas uz visu reģistru. 7) Direktīvas 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu 2018/843, 30. panta 9. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm savos valsts tiesību aktos ir jādefinē situācijas, kas atbilstoši šai tiesību normai ir “ārkārtas apstākļi”. Tā kā tajā nav ietverts papildu norādījums par to, kādā veidā dalībvalstīm šis jēdziens jādefinē, dalībvalstij nekas neliedz definēt “ārkārtas apstākļus”, tikai atsaucoties uz šajā normā jau minētajiem gadījumiem, tomēr tā, lai šīs direktīvas transponēšana valsts tiesībās ļautu aizsargāt patiesos labuma guvējus pret to pamattiesību nesamērīgiem aizskārumiem. Šajā nolūkā valsts tiesai var būt pašai konkrēti jādefinē ārkārtas apstākļu veids un apjoms, kas ļauj atkāpties no sabiedrības piekļuves informācijai par patiesajiem labuma guvējiem, vienīgi ciktāl tas ir nepieciešams, lai pilnībā aizsargātu šo patieso labuma guvēju pamattiesības. Šajā definējumā ir jāņem vērā, pirmkārt, tas, ka apstākļu “ārkārtas” rakstura detalizēts novērtējums ir jāveic katrā konkrētā gadījumā, otrkārt, ka, runājot par atkāpēm no vispārēja noteikuma, konkrētā tiesību norma principā ir interpretējama šauri un, treškārt, ka apstākļiem, kas var attaisnot atkāpi, ir jābūt ārpus ikdienišķā un jārada nesamērīgs pamattiesību aizskāruma risks. 8) Direktīvas 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu 2018/843, 30. panta 9. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība par riska nesamērīgumu ir nosacījums, kas attiecas uz šajā tiesību normā minētajiem konkrētajiem riskiem, proti, krāpšanas, nolaupīšanas, šantāžas, izspiešanas, aizskaršanas, vardarbības vai iebiedēšanas risku, kā arī jebkuru patiesā labuma guvēja pamattiesību pārkāpumu, kas attaisno atkāpi no publiskas piekļuves informācijai par viņu. Šāda riska esamību un nesamērīgumu vajadzības gadījumā var noteikt, ņemot vērā saikni, kāda konkrētajam patiesajam labuma guvējam ir ar korporatīvām un citām juridiskām vienībām, kā arī trastiem un juridiskiem veidojumiem, kam ir trastiem līdzīga struktūra vai funkcijas, patiesā labuma guvēja statusā šādās vienībās, kas nav tās, attiecībā uz kurām tiek prasīta atkāpe no publiskas piekļuves ar šo labuma guvēju saistītajai informācijai. Tomēr labuma guvējam vai vienībai, kas prasa atkāpi no publiskas piekļuves informācijai, ir pienākums pierādīt, ka šīs saiknes ir būtisks apstāklis, kas attaisno vai pamato šāda nesamērīga konkrētā patiesā labuma guvēja pamattiesību aizskāruma riska esamību. Minētajā 30. panta 9. punktā ir izslēgta iespēja piešķirt atkāpi no publiskas piekļuves informācijai par patieso labuma guvēju, ja šī informācija ir viegli pieejama trešām personām, izmantojot citus informācijas ieguves veidus. 9) Ieinteresētajam patiesajam labuma guvējam ir jāpierāda nesamērīgs risks un ārkārtas apstākļi, kas var attaisnot atkāpi atbilstoši Direktīvas 2015/849, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2018/843, 30. panta 9. punktam. Šajā nolūkā patiesajam labuma guvējam ir jāpierāda, ka pastāv nesamērīgs viņa pamattiesību aizskāruma risks un pietiekami ticami ārkārtas apstākļi, un ir jāsniedz konkrētas, precīzas un būtiskas norādes par viņa pamattiesību aizskāruma draudiem un ārkārtas apstākļiem. 10) Novērtējot, vai patiesajam labuma guvējam pastāv nesamērīgs risks, kas saskaņā ar Direktīvas 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu 2018/843, 30. panta 9. punktu pamato atkāpi no publiskas piekļuves informācijai par šo patieso labuma guvēju, ir jāņem vērā, pirmkārt, šajā normā minētie īpašie riski, kā arī datu subjekta pamattiesības, it īpaši tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību un tiesības uz personas datu aizsardzību, kas attiecīgi tiek aizsargātas Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā, un, otrkārt, sabiedrības un iedzīvotāju intereses zināt patieso labuma guvēju identitāti, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai terorisma finansēšanai.