Keywords

Summary



Keywords

1. Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām atbalsta shēmām – Vienreizējo maksājumu shēma – Jēdziens “platība, par kuru ir tiesības pretendēt uz atbalstu”

(Padomes Regulas Nr. 1782/2003, kas grozīta ar Regulu Nr. 2013/2006, 2. panta c) punkts un 44. panta 2. punkts; Komisijas Regulas Nr. 796/2004 2. panta 1. un 2. punkts)

2. Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām atbalsta shēmām – Vienreizējo maksājumu shēma – Saimniecībai piederošas platības jēdziens

(Padomes Regulas Nr. 1782/2003, kas grozīta ar Regulu Nr. 2013/2006, 44. panta 2. punkts)

Summary

1. Regulas Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kas grozīta ar Regulu Nr. 2013/2006, 44. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā nav fakts, ka tiesības pretendēt uz atbalstu ir par tādu zemi, kuru izmanto arī lauksaimniecībai, taču galvenokārt tā tiek izmantota ainavu sakopšanas un dabas aizsardzības mērķiem. Turklāt fakts, ka lauksaimniekam ir noteikti jāpilda dabas aizsardzības iestādes rīkojumi, neatņem darbībai, kura atbilst minētās regulas 2. panta c) punktā minētajai definīcijai, tās lauksaimniecisko raksturu.

Zemes kvalificēšana par “aramzemi” vai “pastāvīgām ganībām” un līdz ar to arī par “lauksaimniecības zemi” ir atkarīga no attiecīgās zemes faktiskā lietošanas veida. No iepriekš minētā izriet, ka apstāklis, ka zemes gabali, kurus faktiski izmanto kā aramzemi vai pastāvīgas ganības, galvenokārt paredzēti dabas aizsardzības un ainavu sakopšanas mērķim, nevar būt šķērslis, lai šādus zemes gabalus uzskatītu par lauksaimniecības zemi Regulas Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Regulā Nr. 1782/2003, 2. panta 1. un 2. punkta izpratnē, it īpaši tādēļ, ka vides aizsardzība ir mērķis, kurš ietilpst arī kopējā lauksaimniecības politikā. No iepriekš minētā izriet, pirmkārt, ka fakts, ka platības galvenais izmantošanas mērķis ir dabas aizsardzība un ainavu sakopšana, neatņem šai platībai tās lauksaimniecisko raksturu Regulas Nr. 1782/2003 44. panta 2. punkta izpratnē, ja minētā zeme faktiski tiek izmantota kā aramzeme un ganības. Otrkārt, ja lauksaimniecības zeme tiek izmantota lauksaimnieciskai darbībai šīs regulas 2. panta c) punkta izpratnē, atbilstoši 44. panta 2. punktam nav nozīmes, vai šai darbībai galvenokārt ir lauksaimniecisks raksturs vai arī dabas aizsardzības mērķis.

(sal. ar 37.–39., 41., 47. un 49. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Regulas Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kas grozīta ar Regulu Nr. 013/2006, 44. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka:

– lai lauksaimniecības zemi uzskatītu par lauksaimnieka saimniecībai piederošu, nav nepieciešams, lai tā būtu saimniecības rīcībā, pamatojoties uz nomas līgumu vai citu līdzīga veida nomas darījumu, kas noslēgts par atlīdzību;

– tam nav pretrunā fakts, ka par saimniecībai piederošu tiek uzskatīta tāda zeme, kas lauksaimnieka rīcībā ir nodota bez atlīdzības, lauksaimniekam par to veicot tikai iemaksas profesionālajai apvienībai, lai tas to izmantotu noteiktā veidā un uz noteiktu laiku atbilstoši dabas aizsardzības mērķiem ar nosacījumu, ka šis lauksaimnieks šo zemi var izmantot savām lauksaimnieciskajām darbībām ar pietiekamu autonomiju vismaz 10 mēnešus;

– lai attiecīgo zemi uzskatītu par lauksaimnieka saimniecībai piederošu, nav nozīmes apstāklim, ka lauksaimniekam ir pienākums veikt noteiktus darbus trešās personas labā, saņemot par to atlīdzību, ja lauksaimnieks šo zemi izmanto savām lauksaimnieciskajām darbībām savā vārdā un uz sava rēķina.

(sal. ar 71. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)