Lieta T‑725/15

Arysta LifeScience Netherlands BV, iepriekš Chemtura Netherlands BV

pret

Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi

Augu aizsardzības līdzekļi – Darbīgās vielas diflubenzurona apstiprinājuma pārskatīšanas procedūra – Regulas (EK) Nr. 1107/2009 21. pants – EFSA ekspertu novērtējuma secinājumi – Šo secinājumu daļēja publicēšana – Regulas Nr. 1107/2009 63. pants – Lūgums par konfidencialitātes ievērošanu attiecībā uz dažām daļām – Komerciālo interešu aizsardzība – Atteikums piemērot konfidencialitāti – Interese celt prasību

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 14. decembra spriedums

Prasītāja interesei celt prasību ir jābūt tādai, kas ir radusies un pastāv. Tā nevar attiekties uz hipotētisku situāciju nākotnē. Šai interesei, ņemot vērā prasības priekšmetu, ir jāpastāv prasības celšanas brīdī, jo pretējā gadījumā prasība būtu nepieņemama, un ir jāturpina pastāvēt līdz tiesas nolēmuma pasludināšanai, pretējā gadījumā tiesvedība ir jāizbeidz pirms sprieduma pasludināšanas. Attiecībā uz prasību pret Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) lēmumu par dažu EFSA koleģiālā novērtējuma par darbīgās vielas apstiprinājuma pārskatīšanu daļu publicēšanu ir jānoraida, ka pieteikuma iesniedzējs ir ieinteresēts ierosināt lietu, ja minētā lēmuma atcelšana tam var sniegt labumu, jo apstrīdētā lēmuma, ar kuru tika noraidīti tā atbilstoši Regulas Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 63. panta 1. punktam iesniegtie lūgumi par konfidencialitātes ievērošanu attiecībā uz strīdīgajiem secinājumiem, rezultātā tika publicēta pārskatīšanas procedūras ietvaros sniegto secinājumu redakcija ar tām teksta daļām, attiecībā uz kurām prasītājs lūdzis ievērot konfidencialitāti. Šādos apstākļos prasītājs minētā lēmuma atcelšanas gadījumā varētu, piemēram, vispirms jau panākt minēto secinājumu izņemšanu no EFSA interneta vietnes un tad – to publicēšanu tādā formā, kas pilnībā vai daļēji atbilstu tā lūgumiem ievērot konfidencialitāti, kurus EFSA iepriekš bija noraidījusi. Turklāt prasītāja interese celt prasību nezūd, pirmkārt, līdz ar tādas regulas pieņemšanu, kurā ir atļauts lietot attiecīgo darbīgo vielu pie noteiktiem nosacījumiem, un, otrkārt, līdz ar prasības celšanu, ar ko Savienības tiesā tiek apstrīdēts šīs regulas tiesiskums. Proti, apstrīdētais lēmums turpina radīt sekas, jo minētie secinājumi joprojām ir pieejami sabiedrībai. Turklāt prasītājam saglabājas interese lūgt atcelt minēto lēmumu, tostarp lai panāktu, ka Savienības tiesa konstatē, ka pret viņu ir izdarīts pārkāpums, un šāds konstatējums var būt pamats iespējamai prasībai par zaudējumu atlīdzību, lai panāktu kaitējuma, kas, iespējams, nodarīts ar strīdīgo secinājumu publicēšanu tā reputācijai vai tā komerciālajām interesēm, pienācīgu novēršanu. Ne minētās regulas pieņemšana, ne prasības par šīs regulas tiesiskumu iznākums šādu labumu prasītājam nesniegtu, jo tie nekādi neietekmē jautājumu, vai EFSA varēja apstrīdētajā lēmumā pamatoti secināt, ka prasītāja atbilstoši Regulas Nr. 1107/2009 63. panta 1. punktam iesniegtie lūgumi par konfidencialitātes ievērošanu attiecībā uz strīdīgajiem secinājumiem ir jānoraida. (skat. 67. un 69.–72. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 80. punktu)

Regulā Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū un Regulā Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi [(EFSA)] un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu, nav nevienas tiesību normas, kurā EFSA būtu skaidri aizliegts publicēt savus atzinumus, kas pieņemti pārskatīšanas procedūrā. Turklāt ir jākonstatē, ka šajās regulās nekas neliecina, ka Savienības likumdevējs būtu vēlējies aizliegt EFSA publiskot šādus atzinumus. Šāds aizliegums nav izsecināms tikai no pienākuma publiskot šādus atzinumus neesamības Regulas Nr. 1107/2009 21. panta tekstā. Tieši pretēji, lasot kopā Regulas Nr. 1107/2009 un Nr. 178/2002, ir jāsecina, ka EFSA ir pakļauta pārskatāmības prasībām, kas principā nozīmē, ka sabiedrība ir jāinformē par tās darbību rezultātiem un tātad tai jāļauj piekļūt tās atzinumiem, kas pieņemti pārskatīšanas procedūrā. It īpaši no Regulas Nr. 178/2002 38. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 40. panta 2. punkta un 3. punkta otrās daļas izriet, ka EFSA atzinumi principā ir publiskojami. Šīs pašas regulas 39. panta 3. punktā ir paredzēts, ka EFSA sniegto zinātnisko atzinumu secinājumi, kas attiecas uz paredzamu ietekmi uz veselību, nekādā ziņā nedrīkst būt konfidenciāli. Konkrētāk, runājot par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, no Regulas Nr. 1107/2009 63. panta lasījuma a contrario izriet, ka konfidencialitātes ievērošana attiecībā uz informāciju, kas ir iesniegta, piemērojot minēto regulu, ir izņēmums, bet sabiedrības piekļuve šai informācijai – noteikums. Līdz ar to nevar pārmest EFSA, ka lēmumā par EFSA koleģiālā novērtējuma par darbīgās vielas apstiprinājuma pārskatīšanu dažu daļu publicēšanu tā uzskatīja, ka tās kompetence publicēt secinājumus, kas sniegti pārskatīšanas procedūrā, tostarp ir balstīta uz Regulas Nr. 178/2002 38.–40. pantu, lasot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1107/2009 63. pantu. (skat. 81.–83. punktu)

Secinājumi, ko Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) sniegusi darbīgās vielas apstiprinājuma pārskatīšanas procedūrā, ietilpst Regulas Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 21. pantā paredzētajā procedūrā. Šī procedūra noslēdzas, Komisijai pieņemot lēmumu saglabāt, svītrot vai izdarīt grozījumus attiecībā uz attiecīgo darbīgo vielu. EFSA secinājumi tātad neliecina par galīgo nostāju par šo darbīgo vielu pārskatīšanā. Tikai Komisijas kompetencē ir ieņemt galīgo nostāju šajā jautājumā. Proti, no minētās regulas 21. panta lasījuma neizriet, ka Komisijai būtu pienākums ievērot EFSA atzinumu. Šādos apstākļos šie secinājumi ir jāuzskata par sagatavojošu tiesību aktu, kurš nevar tikt pārbaudīts Savienības tiesā, bet uz attiecīgo secinājumu iespējami kļūdaino raksturu, pat pilnvaru pārsniegšanu vai tajā pieļauto procesuālo garantiju pārkāpumu attiecīgajā gadījumā var atsaukties prasībā, kas celta par Komisijas lēmumu. (skat. 90. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 96. punktu)

No Regulas Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 63. panta nevar secināt, ka persona var lūgt piemērot konfidencialitāti tikai attiecībā uz informāciju, ko tā ir iesniegsi Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA). Proti, šī tiesību norma ir jāinterpretē minētās regulas 41. apsvēruma gaismā, no kura neizriet, ka Savienības likumdevējs būtu vēlējies attiecināt lūgumu piemērot konfidencialitāti tikai uz šādu informāciju. Šāda interpretācija izriet arī no Regulas Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu, 39. panta 1. punkta, kas ir vispārīgs noteikums, kurā ir paredzēti sabiedrības piekļuves EFSA rīcībā esošajai informācijai ierobežojumi un atbilstoši kuram EFSA neizpauž trešajām personām saņemto konfidenciālo informāciju, kurai konfidencialitāte ir pieprasīta un pamatota. Turklāt Regulas Nr. 1107/2009 63. panta mērķis ir aizsargāt komerciālās intereses, privāto dzīvi un personas, kura lūdz atbilstoši šai regulai iesniegto informāciju atzīt par konfidenciālu, integritāti. Tomēr nav izslēgts, ka šīs intereses var tikt apdraudētas ar citas personas, nevis tās, kas lūdz atzīt informāciju par konfidenciālu, iesniegto informāciju. (skat. 97.–99. punktu)

Par informāciju, kas iesniegta, piemērojot Regulu Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, šīs regulas 63. panta izpratnē ir uzskatāmi secinājumi, ko Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) sniegusi darbīgās vielas apstiprinājuma pārskatīšanas procedūrā. Šie secinājumi ietilpst Regulas Nr. 1107/2009 21. pantā paredzētajā procedūrā. Proti, pirmkārt, EFSA principā novērtē darbīgo vielu, pamatojoties uz šai iestādei iesniegto informāciju. Šajā ziņā, ja Komisija darbīgās vielas pārskatīšanas procedūrā sniedz EFSA pilnvarojumu, saskaņā ar kuru EFSA tiek lūgts sarīkot koleģiālu novērtējumu datiem, ko iepriekš bija iesniedzis uzņēmums, kā arī izvērtēt šos datus ziņotājai dalībvalstij, secinājumi, ko EFSA pieņēmusi, atbildot uz šo pilnvarojumu, ir balstīti uz informāciju, ko iesniedzis minētais uzņēmums un ziņotāja dalībvalsts. Tādējādi vērtējums, kas ietverts minētajos secinājumos, nav uzskatāms par nošķirtu no informācijas, uz kuru tas ir balstīts. Otrkārt, kā izriet no Regulas Nr. 1107/2009 41. apsvēruma, konfidencialitātes noteikums ir piemērojams kompetento iestāžu īpašumā esošajiem dokumentiem. Ņemot vērā, ka EFSA sniegtais novērtējums ir tās īpašumā, un to, ka nav ticis izvirzīts neviens cits arguments, nav nekāda iemesla uzskatīt, ka konfidencialitātes noteikums nevarētu būt piemērojams arī šādam novērtējumam. (skat. 101.–103. punktu)

Attiecībā uz konfidencialitātes ievērošanu attiecībā uz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei sniegto informāciju Regulas Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 63. pantā nav definēts komerciālo interešu jēdziens un šis pants neaprobežojas tikai ar tā 2. punktā minētajiem informācijas veidiem, kas uzskatāmi par šīs intereses apdraudošiem. Tādēļ minētais pants var tikt piemērots dažāda veida informācijai, un vienīgais kritērijs ir tāds, ka personai, kura lūdz konfidencialitātes ievērošanu, ir jāsniedz pārbaudāms pierādījums, lai konkrēti pierādītu, ka šīs informācijas izpaušana varētu apdraudēt tās komerciālās intereses. Informācijas neprecizitāte pati par sevi nav atbilstošs kritērijs, lai noteiktu, vai šīs informācijas publiskošana var apdraudēt komerciālās intereses. Proti, šis jautājums ir jānošķir no jautājuma par informācijas precizitāti. Informācija var būt precīza, tomēr tās publiskošanas dēļ apdraudēt pieteikuma iesniedzēja komerciālās intereses. Un otrādi: nav skaidrs, ka kļūdainas informācijas izpaušana katra ziņā apdraudēs šīs intereses. (skat. 108. un 109. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 113. un 114. punktu)

Attiecībā uz konfidencialitātes ievērošanu attiecībā uz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) sniegto informāciju, patiešām, darbīgās vielas piemaisījumu specifikācija ir minēta kā viens no Regulas Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 63. panta 2. punktā esošajā neizsmeļošajā sarakstā iekļautajiem piemēriem, kas principā ir uzskatāmi par komerciālo interešu aizsardzības aizskārumu. Tomēr minētās regulas 63. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir iekļauts izņēmums, atbilstoši kuram no šīs aizsardzības ir izslēgti piemaisījumi, kas tiek uzskatīti par nozīmīgiem, tostarp toksikoloģiski. Turklāt, runājot par EFSA secinājumiem, ko tā sniegusi darbīgās vielas apstiprinājuma pārskatīšanas procedūrā un atbilstoši kuriem šī viela ir genotoksiska, EFSA nevar pārmest šo secinājumu publiskošanu sabiedrības veselības aizsardzībai, šādi dodot priekšroku ar šo interešu aizsardzību saistītajām prasībām salīdzinājumā ar ekonomiskajām interesēm. Proti, LESD 168. panta 1. punktā ir noteikts, ka, nosakot un īstenojot visu Savienības politiku un darbības, ir jānodrošina augsts cilvēku veselības aizsardzības līmenis. Šī sabiedrības veselības aizsardzība ir svarīgāka par dažiem uzņēmējiem radītām negatīvām ekonomiskām sekām, pat ja tās ir būtiskas. (skat. 120., 133. un 135. punktu)