27

Tiesvedības priekšvēsturi Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 22.–43. punktā ir rezumējusi šādi: “22 1999. gada 18. janvārīKonsortium Südtiroler Baumschuler, kura tiesību pārņēmēja ir [Schniga], saskaņā ar [pamatregulu] iesniedza CPVO pieteikumu par Kopienas augu šķirņu aizsardzību [..]. Šis pieteikums tika reģistrēts ar numuru 1999/0033. Augu šķirne, kurai tādējādi tika lūgta aizsardzība, ir ‘Malus Mill’ sugas ābeļu šķirne ar nosaukumu ‘Gala Schnitzer’ (turpmāk tekstā – “kandidātšķirne”). 23 1999. gada [februārī] CPVO uzdeva Bundessortenamt (Federālais augu šķirņu birojs, Vācija; turpmāk tekstā – “BSA”) pārbaudes centram Vurcenē [Wurzen] (Vācija) veikt kandidātšķirnes tehnisko pārbaudi saskaņā ar [pamatregulas] 55. panta 1. punktu. Šīs pārbaudes mērķiem kā salīdzināmā šķirne tika izmantota šķirne ‘Baigent’ (turpmāk tekstā – “references šķirne”), kas uzskatīta par kandidātšķirnei vistuvāko. 24 2001. gadā tika konstatēts, ka augu materiāls, ko Schniga iesniegusi tehniskajai pārbaudei, bija inficēts ar vīrusu. Līdz ar to tehniskā pārbaude tika apturēta un 2002. gada pavasarī tika atjaunota – pēc tam, kad CPVO bija atļāvis Schniga iesniegt jaunu, veselīgu kandidātšķirnes materiālu. Tā tika veikta 2003. un 2004. gadā [..]. 25 2005. gada 18. janvāra vēstulē BSA norādīja CPVO: “2005. gada 13. janvārī mēs Jums nosūtījām starpziņojumu par [kandidātšķirnes] DUS novērtēšanu [CPVO] vārdā. Mūsuprāt, kandidātšķirne ir atšķirīga no [references] šķirnes, pamatojoties uz īpašību, kas pašlaik nav iekļauta CPVO [protokolā] TP/14/1: “zieds: putekšņlapas kāta pamata krāsa” (pēc putekšnīcas atvēršanās)” [..]. [..] Ir sniegti pierādījumi tam, ka šī īpašība ir pietiekami viendabīga un reproducējama un liecina par pietiekamām atšķirībām starp šķirnēm, tādējādi ļaujot konstatēt atšķirīgumu [..]. Šajā kontekstā ir jānorāda, ka [UPOV protokola TG/14/9] pārskatīšanas laikā tika ierosināta konkrētās īpašības iekļaušana, bet šis priekšlikums tika noraidīts, lai samazinātu īpašību skaitu līdz saprātīgam skaitam. Mūsu nodoms ir guvis atbalstu, un mums ir ieteikts kopā ar starpziņojumu nosūtīt pieteikumu par atļauju izmantot šo īpašību kā jaunu īpašību atbilstoši CPVO [protokola] TP/14/1 [III.3.] punktam.” 26 2005. gada 7. februārī CPVO nosūtīja Schniga jaunu papildu starpziņojumu ar piezīmi “bez īpašiem komentāriem”. 27 2005. gada 19. decembrīBSA nosūtīja CPVO un Schniga tehniskās pārbaudes gala ziņojumu (turpmāk tekstā – “pārbaudes gala ziņojums”), secinot, ka kandidātšķirne ir viendabīga, stabila un atšķirīga no references šķirnes, pamatojoties uz īpašību “Auglis: svītru platums”. 28 Pārbaudes gala ziņojuma 9. punktā ailē “Valsts pārbaudes pamatnostādņu dokumenta datums un/vai numurs” ir ietverta norāde “2003‑03‑27 OCVV TP/14/1”. 29 No pārbaudes gala ziņojuma 16. un 17. punkta, kas attiecas uz kandidātšķirnes salīdzinājumu ar references šķirni, izriet, ka kandidātšķirnei ir platas svītras (7. piezīme), bet references šķirnei tās ir šauras vai vidēji platas (4. piezīme) un ka šis vērtējums ir balstīts uz papildu īpašības “Auglis: svītru platums” novērtējumu, kas atbilst UPOV2005. gada 6. aprīļa protokolā TG/14/9 minētajai īpašībai Nr. 40 (turpmāk tekstā – “strīdīgā papildu īpašība”). Šajā ziņā CPVO norāda, ka minētā strīdīgā papildu īpašība nav bijusi iekļauta nedz [CPVO protokolā TP/14/1], nedz [UPOV protokolā TG/14/8] [..]. 30 Ar 2006. gada 24. janvāra vēstuli CPVO paziņoja BSA, ka pārbaudes gala ziņojumā bija nepareizi minētas pamatnostādnes un ka par pamatu pārbaudes ziņojumam bija jāizmanto nevis CPVO protokols TP/14/1 (pieņemts 2003. gada martā), bet gan UPOV protokols TG/14/8 (pieņemts 1995. gadā), jo tieši šis pēdējais bija spēkā dienā, kad tika pieņemts lēmums par kandidātšķirnes pārbaudi, t.i., 1999. gada janvārī. 31 2006. gada 9. februārī BSA nosūtīja CPVO pārbaudes gala ziņojuma grozīto redakciju. Šīs redakcijas 17. punktā ir noteikts: “Šķirne tika pārbaudīta saskaņā ar [UPOV protokolu TG/14/8]. Šķirnes apraksts tika veikts, pamatojoties uz 2003. gada 27. martaCPVO [protokolā] TP/14/1, kurš ir stājies spēkā izmēģinājuma periodā, iekļauto īpašību tabulu. Tas ļauj uzskatīt [kandidātšķirni] par daļu no references kolekcijas attiecībā uz šķirnēm ar vēlāku prioritātes datumu. Šķirne ir atšķirīga, stabila un viendabīga abu [protokolu] izpratnē.” 32 2006. gada 5. maijā personas, kas iestājušās lietā, Brookfield New Zealand Ltd un Elaris SNC, kas attiecīgi ir ar references šķirnes aizsardzības tiesībām saistītās licences turētāja un šo tiesību īpašniece, saskaņā ar [pamatregulas] 59. pantu iesniedza CPVO iebildumus pret lūgtās aizsardzības piešķiršanu kandidātšķirnei. Šie iebildumi bija pamatoti ar agrākām aizsardzības tiesībām attiecībā uz references šķirni. 33 Iebildumu atbalstam izvirzītie pamati bija šādi: pirmkārt, [pamatregulas] 61. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais pamats, jo, tā kā Schniga nav ievērojusi CPVO norādītos nosacījumus attiecībā uz tehniskajai pārbaudei paredzētā materiāla iesniegšanu, CPVO esot bijis jānoraida pieteikums par aizsardzību, un, otrkārt, minētās regulas 7. pantā paredzētais pamats, jo kandidātšķirne neatšķiroties no references šķirnes. 34 Ar 2006. gada 14. decembra lēmumu, kurā 2007. gada 5. februārī tika izdarīts labojums, CPVO priekšsēdētājs apstiprināja strīdīgās papildu īpašības izmantošanu, lai konstatētu kandidātšķirnes un references šķirnes atšķirīgumu. Turpretim minētajā lēmumā nav minēta papildu īpašība “putekšņlapas kāta pamata krāsa”, kas arī bija minēta pārbaudes gala ziņojumā. Attiecīgais lēmums skaidri bija pamatots ar [piemērošanas regulas] 23. pantu. 35 Ar 2007. gada 26. februāra lēmumiem CPVO komiteja, kuras kompetencē ir lemt par iebildumiem pret Kopienas augu šķirņu aizsardzības piešķiršanu, piešķīra kandidātšķirnei lūgto aizsardzību (turpmāk tekstā – “lēmums par aizsardzības piešķiršanu”) un noraidīja iebildumus (turpmāk tekstā – “lēmumi par iebildumu noraidīšanu”). Tā tostarp balstījās uz apstākli, ka “tehnisku iemeslu dēļ” bija pamatoti ņemt vērā strīdīgo papildu īpašību, lai arī tā nebija minēta protokolos, kas bija spēkā aizsardzības pieteikuma iesniegšanas dienā. 36 2007. gada 11. aprīlī katra no personām, kas iestājušās lietā, saskaņā ar [pamatregulas] 67.–72. pantu iesniedza CPVO Apelācijas padomei [(turpmāk tekstā – “Apelācijas padome”)] apelācijas sūdzību par lēmumiem par aizsardzības piešķiršanu un iebildumu noraidīšanu. 37 Ar 2007. gada 21. novembra lēmumu apvienotajās lietās A 003/2007 un A 004/2007 Apelācijas padome apmierināja šīs apelācijas sūdzības, atcēla lēmumus par aizsardzības piešķiršanu un iebildumu noraidīšanu, lemjot tikai par pirmo no diviem šā sprieduma 33. punktā rezumētajiem apelācijas sūdzības pamatiem [..]. 38 Pēc tam, kad Schniga bija cēlusi Vispārējā tiesā prasību atcelt tiesību aktu, Apelācijas padomes 2007. gada 21. novembra lēmums tika atcelts ar 2010. gada 13. septembra spriedumu Schniga/CPVO – Elaris un Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer) (T‑135/08, [..] EU:T:2010:397). Apelācijas sūdzība par minēto spriedumu tika noraidīta ar 2012. gada 19. decembra spriedumu Brookfield New Zealand un Elaris/CPVO un Schniga (C‑534/10 P, [..] EU:C:2012:813). 39 Līdz ar to Apelācijas padome atsāka personu, kas iestājušās lietā, iesniegto apelācijas sūdzību izskatīšanu, pievēršoties otrajam šā sprieduma 33. punktā rezumētajam apelācijas sūdzības pamatam, saistībā ar kuru CPVO tiek pārmests, ka tas esot piešķīris lūgto aizsardzību šķirnei, kurai nepiemīt atšķirīgums. Ar [..] [strīdīgajiem] lēmumiem [..] tā no jauna atcēla lēmumus par aizsardzības piešķiršanu un iebildumu noraidīšanu un noraidīja pieteikumu par aizsardzību. 40 Pirmkārt, pamatojoties uz [pamatregulas] 56. panta 2. punktu un [piemērošanas regulas] 22. un 23. pantu, Apelācijas padome būtībā secināja, ka: — tehniskās pārbaudes mērķiem par spēkā esošu protokolu un pārbaudes pamatnostādnēm vienmēr bijis uzskatāms UPOV protokols TG/14/8 [..] un CPVO protokols TP/14/1 [..] ([strīdīgo] lēmumu 19. punkts); — šajos protokolos nav minēta strīdīgā papildu īpašība; — nedz tehniskajā anketā, nedz izmēģinājuma laikposmā Schniga nav iesniegusi lūgumu ņemt vērā strīdīgo papildu īpašību saskaņā ar CPVO protokola TP/14/1 III.6. punktu ([strīdīgo] lēmumu 21. punkts); — strīdīgā papildu īpašība nebija minēta BSA2005. gada 18. janvāraCPVO adresētajā vēstulē, un BSA nebija iesniedzis CPVO nevienu lūgumu attiecībā uz šo īpašību; tā pirmoreiz tika minēta pārbaudes gala ziņojumā un pēc tam – CPVO priekšsēdētāja 2006. gada 14. decembra lēmumā, ar kuru apstiprināta tās izmantošana ([strīdīgo] lēmumu 22. punkts); — šajos apstākļos fakts, ka BSA tehniskās pārbaudes mērķiem ir ņēmis vērā papildu īpašību, kas nebija paredzēta tolaik spēkā esošajā CPVO protokolā TP/14/1, ir uzskatāms par minētā protokola III.3. punkta pārkāpumu ([strīdīgo] lēmumu 25. punkts); — CPVO priekšsēdētāja 2006. gada 14. decembra lēmumā, ar kuru tika atļauts tehniskajā pārbaudē ar atpakaļejošu spēku izmantot minēto papildu īpašību, ir pieļauta būtiska kļūda, jo minētais lēmums tika pieņemts aptuveni 12 mēnešus pēc pārbaudes gala ziņojuma sagatavošanas un šis lēmums nevar tikt attaisnots, tostarp [piemērošanas regulas] 22. panta 2. punkta gaismā ([strīdīgo] lēmumu 26. punkts). 41 [Strīdīgo] lēmumu 27. punktā Apelācijas padome šajā ziņā atgādināja savu 2009. gada 8. oktobra lēmumu lietā A 010/2008 (‘JEWEL’), saskaņā ar kuru, lai nodrošinātu tiesisko noteiktību, objektivitāti aizsardzības pieteikumu izskatīšanā un visu iesaistīto pušu rīcības paredzamību, papildu īpašības izmantošanai ir jāsaņem CPVO priekšsēdētāja iepriekšēja piekrišana. 42 Otrkārt, [strīdīgo] lēmumu 28. un 29. punktā Apelācijas padome secināja, ka tehniskā pārbaude attiecībā uz strīdīgo papildu īpašību turklāt katrā ziņā nav atbilstoša tāpēc, ka tā notika tikai viena gada laikā, proti, 2005. gadā, kā to atzinis BSA, lai gan visas pārējās īpašības tika pārbaudītas divu secīgu augšanas ciklu laikā 2004. un 2005. gadā. Tās ieskatā šis fakts ir uzskatāms par acīmredzamu šajā lietā piemērojamo protokolu un pamatnostādņu, tostarp UPOV protokola TG/1/3 un UPOV protokola TG/14/8, pārkāpumu, jo tajos attiecībā uz ābeļu šķirnēm, lai konstatētu viendabīgumu un stabilitāti, tiek prasīts veikt pārbaudi, kas aptver vismaz divus augšanas ciklus. 43 Līdz ar to Apelācijas padome [strīdīgo] lēmumu 30. un 31. punktā secināja, ka kandidātšķirne likumīgi nevar tikt atzīta par atšķirīgu no references šķirnes.”