Keywords

Summary



Keywords

1. Eiropas Kopienas – Iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001

(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

2. Eiropas Kopienas – Iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001

(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts; Padomes Regula Nr. 2580/2001)

3. Eiropas Kopienas – Iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001

(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1049/2001 9. panta 3. punkts)

Summary

1. Likumības kontroles, kas jāīsteno Kopienu tiesai saskaņā ar EKL 230. pantu, apjoms var mainīties atkarībā no izskatāmajām jomām. Runājot par tiesas kontroli pār samērīguma principa ievērošanu, Kopienu likumdevējam ir jāatzīst plaša rīcības brīvība tādās jomās, kurās tam ir jāizdara politiska, ekonomiska un sociāla rakstura izvēle un kurās tam ir jāveic sarežģīti vērtējumi. Tikai šajās jomās ieviestā pasākuma acīmredzami nepiemērotais raksturs attiecībā pret mērķi, ko kompetentā iestāde plāno sasniegt, var ietekmēt attiecīgā pasākuma likumīgumu.

Runājot par tiesas kontroles apjomu attiecībā uz tāda Padomes lēmuma likumību, ar kuru atteikta publiska pieeja dokumentam saskaņā ar vienu no Regulas Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem izņēmumiem, kas saistīti ar sabiedrības interesēm, Padomei ir jāatzīst plaša rīcības brīvība, nosakot, vai ar šo izņēmumu jomām saistīto dokumentu publiskošana var aizskart sabiedrības intereses. Līdz ar to Kopienu tiesai, īstenojot šāda lēmuma likumības kontroli, ir vienīgi jāpārbauda, vai ir ievēroti procesuālie un pamatojuma noteikumi, faktu saturiskā precizitāte, kā arī tas, vai nav pieļauta acīmredzama kļūda faktu vērtējumā un pilnvaru nepareiza izmantošana.

(sal. ar 32.–34. punktu)

2. Regulas Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem mērķis ir piešķirt vispārējas publiskas pieejas tiesības attiecībā uz iestāžu dokumentiem, nevis paredzēt noteikumus, kuru mērķis ir aizsargāt īpašas intereses, kas varētu būt kādai personai attiecībā uz pieeju kādam no iestāžu dokumentiem. Turklāt no šīs regulas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta formulējuma izriet, ka, runājot par tiem izņēmumiem attiecībā uz pieejas tiesībām, kas paredzēti šajā normā, iestādes atteikums ir obligāts, ja dokumenta publiskošana var kaitēt šajā normā aizsargātajām interesēm, un šādā gadījumā un atšķirībā, piemēram, no šī paša panta 2. punkta noteikumiem ar šo interešu aizsardzību saistītās prasības un nosacījumi, kas izriet no citām interesēm, nav jālīdzsvaro. Līdz ar to iestāde, kurai jālemj, vai šo dokumentu publiskošana var kaitēt ar šo normu aizsargātajām interesēm, un tādā gadījumā jāatsaka prasītā pieeja, nevar ņemt vērā dokumenta pieprasītāja īpašās intereses iegūt pieeju dokumentiem.

Pat uzskatot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējam bija tiesības saņemt detalizētu informāciju par apsūdzības – kas pret viņu celta sakarā ar viņa iekļaušanu to personu sarakstā, kas pakļautas ar Regulu Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, ieviestajai finanšu līdzekļu un aktīvu iesaldēšanai – būtību un iemesliem un ka šīs tiesības ietver pieeju Padomes rīcībā esošajiem dokumentiem, šādas tiesības nevar tikt īstenotas specifiski, izmantojot ar Regulu Nr. 1049/2001 ieviestos publiskas pieejas dokumentiem mehānismus.

(sal. ar 43. un 46.–48. punktu)

3. Regulas Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem 9. panta 3. punkts noteic, ka slepenus dokumentus iekļauj reģistrā vai izsniedz tikai ar attiecīgā dokumenta autora piekrišanu. Dokumenta autors ir tiesīgs pieprasīt turēt slepenībā pašu slepenā dokumenta pastāvēšanas faktu, un tam tāpat ir tiesības nepiekrist tā identitātes izpaušanai, ja ir kļuvis zināms šī dokumenta pastāvēšanas fakts. Šāds secinājums, kas izriet arī no šīs normas formulējuma, ir izskaidrojams, ņemot vērā šī panta 1. punktā minēto dokumentu īpašo raksturu; šo dokumentu satura īpašā slepenība, kā izriet no šīs regulas preambulas devītā apsvēruma, pamato, ka tiem tiek noteikts īpašs režīms. Līdz ar to šo secinājumu nevar uzskatīt par nesamērīgu tikai tāpēc, ka dokumenta pieprasītājam, kuram atteikta pieeja slepenam dokumentam, tādēļ varētu būt daudz grūtāk, pat praktiski neiespējami identificēt šī dokumenta izcelsmes valsti.

(sal. ar 101.–103. punktu)