LV
Jud ikatūr askrājums
ECLI:EU:F:2010 :13 1CIVILDIENESTA TIESAS S PRIEDUM S
(otrā palāta)
2010 . gada 25 . februārī
Lieta F-91/08
Johanna Gerdina Pleijte
pret
Eiropas Komisiju
Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Sertifikācijas procedūra — 2007 . gada 
paaugstināšana amatā — Prasītājas izslēgšana no i epriekš atlasīto ierēdņu saraksta — 
Atvaļinājuma personisku iemeslu dēļ ilguma ieskaitīšana profesionālajā pieredzē — 
Civildienesta no teikumu 45 .a pants — 45.a panta VĪN
PriekšmetsPrasība, kas ir c elta saskaņā ar E KL 236 . pantu un EAEKL 152 . pantu un ar ku ru 
J. G. Pleijte k-dze galvenokārt lūdz atcelt iecēlējinstitūcijas 2008 . gada 7 . augusta lēmumu, 
ar ku ru no raidīta viņas sūdzība par lēmumu neiekļaut viņas uzvārdu sertifikācijā iepriekš 
atlasīto ierēdņu sarakstā, kā tas ir p aredzēts Eiropas Savienības Civildienesta no teikumu 
45.a pantā
NolēmumsPrasību no raidīt. Prasītāja sedz savus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
1. Ierēdņi — Prasība — Nelabvēlīgs akts — Jēdziens — Lēmums svītrot ierēdni no sertifikācijā iepriekš 
atlasīto ierēdņu saraksta — Sagatavojošs akts, kurš nav nelabvēlīgs
(Civildienesta noteikumu 90 . un 91 . pants)
2. Ierēdņi — Prasība — Priekšmets — Rīkojums iestādei — Nepieņemamība
(LESD 266 . pants; Civildienesta noteikumu 91 . pants)
3. Ierēdņi — Vienlīdzīga a ttieksme — Atšķirīga a ttieksme starp ierēdņiem, kuri izmantojuši 
atvaļinājumu personisku iemeslu dēļ, lai audzinātu bērnu, un ierēdņiem, kuri izmantojuši bērnu 
kopšanas atvaļinājumu, līdzko t āds tika ieviests
(Civildienesta noteikumu 40 . panta 3. punkts un 42 .a pants)
4. Ierēdņi — Sertifikācijas procedūra — Kandidātu iepriekšēja atlase — Kritēriji — Iestāžu rīcības 
brīvība
(Civildienesta noteikumu 45 .a pants)
2 ECLI:EU:F:2010 :13KOPSAVILKUMS—LIETAF-91/08
PLEIJTE/KOMISIJA
1. Iecēlējinstitūcijas lēmums neiekļaut ierēdņa uzvārdu sertifikācijas procedūrā iepriekš atlasīto ierēdņu 
sarakstā ir s agatavojošs akts, ku rš nav nelabvēlīgs un var tikt a pstrīdēts tikai b lakus prasībā, ceļot 
prasību pret atceļamu aktu. Savukārt lēmums, ar ku ru ierēdnis ir s vītrots no g alīgā sertificēšanā 
iepriekš atlasīto ierēdņu saraksta, ir n elabvēlīgs akts, nevis sagatavojošs akts.
(skat. 27 . un 28 . punktu)
Atsauce
Tiesa: 2003 . gada 8 . aprīlis, C-471/02 P(R) Gómez-Reino/Komisija, Recueil, I-3207 . lpp., 62. punkts.
2. Kopienu tiesai neatkarīgi no L ESD 266 . pantā no teiktā vispārējā pienākuma nav jāizdod rīkojumi 
iestādei, kuras pieņemtais akts ir a tcelts, veikt p asākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu spriedumu par 
atcelšanu. Tādējādi ir n epieņemami prasījumi, kuri vērsti uz to, lai Civildienesta tiesa iekļautu ierēdņa 
uzvārdu ka ndidātu sarakstā da lībai apmācības programmā vai lai tā ve iktu izmaiņas iestādes iekšējā 
metodoloģijā, kas ir p ieejama administratīvajā informācijā.
(skat. 29 . punktu)
Atsauces
Pirmās instances tiesa: 1991 . gada 27 . jūnijs, T-156/89 V alverde M ordt/Tiesa, Recueil, II-407. lpp., 150 . punkts.
Civildienesta tiesa: 2008 . gada 11 . septembris, F-51/07 B ui V an/Komisija, K rājums-CDL, I- A-1-289. un 
II-A-1-1533 . lpp., 17. punkts, spriedums pārsūdzēts Vispārējā tiesā, lieta T-491/08 P.
3. Atšķirīga attieksme a ttiecībā uz ierēdņiem, ku ri ir l ūguši tiem p iešķirt atvaļinājumu pe rsonisku 
iemeslu dēļ saskaņā ar C ivildienesta no teikumiem t o redakcijā pirms 2004 . gada 1 . maija, un tiem, kuri 
pēc 2004 . gada 1 . maija ir l ūguši piešķirt bērna ko pšanas atvaļinājumu, izriet tieši no t ā, ka C ivildienesta 
noteikumos tika iekļauts 42 .a pants par b ērna ko pšanas atvaļinājumu, un tā nav diskriminējoša, jo 
atšķirīgu attieksmi objektīvi attaisno š im pantam likumdevēja no teikta atpakaļejoša spēka n eesamība.
Turklāt jautājums par E iropas Savienības ierēdņu sociālo tiesību apjomu ir l ikumdevēja ko mpe tencē. 
Jaunu n ākotnē p iemērojamu ierēdņiem l abvēlīgāku t iesību rad īšana n euzliek p ienākumu ar 
atpakaļejošu spēku p iešķirt šīs tiesības ierēdņiem, kuri agrāk būtu varējuši atbilst no sacījumiem, kas ir 
noteikti tagad, lai varētu izmantot šīs tiesības. Kad P adome i eviesa bērna ko pšanas atvaļinājumu, tā 
neparedzēja ar a tpakaļejošu spēku p ielīdzināt bērna ko pšanas atvaļinājumu atvaļinājumam pe rsonisku 
iemeslu dēļ, kas paņemts, lai audzinātu bērnu. Tātad t ādu tiesību no rmu neesamība Civildienesta 
noteikumos, ku rās būtu paredzēts atvaļinājumu pe rsonisku i emeslu dēļ, kas piešķirts, lai audzinātu 
bērnu, pirms 2004 . gada 1 . maija, pielīdzināt bērna ko pšanas atvaļinājumam, nav vienlīdzīgas 
attieksmes principa pārkāpums.
Visbeidzot, tā kā t iesību no rmas interpretācijai ir j āaprobežojas ar t ās saturu, īpaši, kad t ā ir 
viennozīmīgi saprotama, Civildienesta no teikumu 40 . panta 3. punkts nevar tikt interpretēts tādējādi, 
ka ar t o būtu no teikts pienākums vienādi a ttiekties pret tiem i erēdņiem, ku ri ir i zmantojuši 
atvaļinājumu pe rsonisku iemeslu dēļ, lai audzinātu bērnu, un tiem, kuriem ir p iešķirts bērna ko pšanas 
atvaļinājums.
(skat. 37 ., 40 . un 42 . punktu)
4. Atšķirīga attieksme, pamatojoties uz objektīvu un saprātīgu kri tēriju, kura ir s amērota ar kon krētās 
atšķirīgās attieksmes m ērķi, nav vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums. Starp objektīviem u n 
samērīgiem kri tērijiem, kuri var attaisnot atšķirīgu attieksmi pret ierēdņiem, ir di enesta intereses. Lai
ECLI:EU:F:2010 :13 3KOPSAVILKUMS—LIETAF-91/08
PLEIJTE/KOMISIJA
 nolemtu par pasākumiem, kuri jāveic dienesta interesēs, administrācijai ir p laša rīcības brīvība tādējādi, 
ka K opienas tiesai, kon trolējot nediskriminācijas principa ievērošanu, ir t ikai j āpārbauda, vai kon krētā 
iestāde nav pieļāvusi patvaļīgu vai acīmredzami dienesta interesēm pretēju atšķirīgu attieksmi.
Šajā ziņā nav nesamērīgi, ja administrācija ņem v ērā tikai t o profesionālo pieredzi, kas gūta desmit gadu 
laikā pirms sertifikācijas, lai, ņemot vērā dienesta vajadzības, novērtētu ka ndidātu iegūtās profesionālās 
pieredzes atbilstību, jo šī atbilstība samazinās, attīstoties tehnikai u n amatiem. Nepastāvot tādam 
elementam, kas ļautu no teikt, ka š āds ierobežojums laikā patiesībā izriet no p atvaļīgas atšķirīgas 
attieksmes vai ir a cīmredzami pretējs dienesta interesēm, tā nav diskriminācija.
Turklāt ad ministrācijai ir p laša rīcības brīvība, lai no teiktu ka ndidātu atlases no teikumus. Izlemjot 
ierobežot vērā ņemamo profesionālo pieredzi līdz desmit gadiem, administrācija tomēr sev n eaizliedz 
atlasīt labākos kandidātus, jo šis laiks var būt atbilstošs salīdzināšanas elements.
(skat. 57 .–59. un 61 . punktu)
Atsauces
Pirmās instances tiesa: 2004 . gada 16 . marts, T-11/03 A fari/ECB, R ecueil FP, I-A-65. un II- 267. lpp., 65. punkts.
Civildienesta tiesa: 2006 . gada 19 . oktobris, F-59/05 D e Smedt/Komisija, K rājums-CDL, I- A-1-109. un 
II-A-1-409. lpp., 76 . punkts; 2007 . gada 23 . janvāris, F-43/05 C hassagne/Komisija, Krājums-CDL, I-A-1-27. un 
II-A-1-139. lpp., 91 . punkts; 2007 . gada 19 . jūnijs, F-54/06 D avis u.c./Padome, Krājums-CDL, I-A-1-165. un 
II-A-1-911. lpp., 65. punkts un tajā minētā judikatūra; 2008 . gada 8 . maijs, F-6/07 S uvikas/Padome, Krājums-CDL, 
I-A-1-151. un II- A-1-819. lpp., 87. punkts.