ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

saskaņā ar Seat Agreement, Portugāles valdībai ir pienākums nodrošināt, ka Eiropas Jūras drošības aģentūras personālam un tā ģimenes locekļiem ir tiesības no to pēdējās mītnes valsts vai to pilsonības valsts bez aplikšanas ar nodokļiem un bez aizliegumiem vai ierobežojumiem attiecībā uz sākotnējo iedibinājumu, piecu gadu laikā no brīža, kad tie iecelti amatā Aģentūrā, un, lielākais, divās kravās ievest transportlīdzekļus, kas nopirkti tirgus apstākļos attiecīgajā valstī, un tas, kā attiecīgās Portugāles valsts iestādes šo Seat Agreement normu līdz šim un šobrīd piemēro, neizpilda šo pienākumu; konkrētāk, Portugāles valdībai ir pienākums pēc piemērošanas īpašā sērijā, bez aplikšanas ar nodokļiem un bez aizliegumiem vai ierobežojumiem reģistrēt Aģentūras personāla un tā ģimenes locekļu transportlīdzekļus, kas tirgus apstākļos nopirkti viņu iepriekšējā mītnes valstī vai viņu pilsonības valstī;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 107/26

Prasība, kas celta 2008. gada 26. janvārī — EREF/Komisija

(Lieta T-40/08)

(2008/C 107/45)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF), Brisele (Beļģija) (pārstāvis — D. Fouquet, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2007. gada 25. septembra Lēmumu C(2007)4323, galīgā redakcija;

— atzīt attiecīgo finanšu mehānismu dotajā veidā un formā par nelikumīgu valsts atbalstu;

— piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, tai skaitā prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

2004. gadā prasītāja iesniedza sūdzību Komisijā, apgalvojot, ka vairāki Somijā būvējamās jaunās spēkstacijas finansēšanas aspekti ir atzīstami par nepaziņotu valsts atbalstu. Komisija reģistrēja sūdzībā minētās valsts atbalsta pazīmes ar lietas numuru CP 238/04 un 2006. gadā nolēma sadalīt lietu divās atsevišķās lietās ar numuriem NN 62/A/2006 un NN 62/B/2006.

Šajā lietā prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 25. septembra lēmumu C(2007) 4323, galīgā redakcija, kas attiecas uz valsts atbalsta lietu NN 62/A/2006, par kuru tai tika paziņots 2007. gada 14. novembrī, un kurā Komisija konstatēja, ka Francijas eksporta kredīta aģentūras (turpmāk tekstā –“COFACE”) piešķirtā eksporta garantija kredītam jaunas spēkstacijas “Olkiluoto 3” būvniecībai, kuru iegādājās Somijas elektroenerģijas ražošanas uzņēmums Teollisuuden Voima Oy (turpmāk tekstā –“TVO”), nav atzīstams par nelikumīgu valsts atbalstu un tādējādi nolēma izbeigt izmeklēšanu.

Prasītāja norāda, ka eksporta garantija vai kredīta nodrošinājums EUR 570 000 apmērā, ko COFACE piešķīra TVO, ir atzīstams par nelikumīgu valsts atbalstu, jo tas finansiāli ietekmē vispārējos attiecīgā projekta finansēšanas pasākumus. Prasītāja apgalvo, ka garantija ir atzīstama par nelikumīgu valsts atbalstu tiktāl, ciktāl COFACE to piešķīra kā valsts aģentūra, kura savas darbības veic Francijas labā un uzņēmās atbildību atmaksāt bankas konsorcijam kredītu gadījumā, ja TVO nebūtu spējīgs to atmaksāt, un tiktāl, ciktāl ar to TVO tiek piešķirta netaisnīga ekonomiska priekšrocība, atvieglojot tam piekļuvi tirgū un nodrošinot tam finansēšanas potenciālu nākotnē. Turklāt prasītāja apgalvo, ka šādi nodrošināts aizdevums ļaus TVO ražot elektroenerģiju par daudz zemākām izmaksām.

Turklāt tā apgalvo, ka lietas sadalīšana divās atsevišķās lietās ir pretēja būtiskiem procesuāliem noteikumiem un tās rezultātā tiek veikts kļūdains novērtējums.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 8/24

Prasība, kas celta 2007. gada 19. novembrī — Aer Lingus Group/Komisija

(Lieta T-411/07)

(2008/C 8/43)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Aer Lingus Group plc, Dublina (Īrija) (pārstāvji — A. Burnside, Solicitor, B. van de Walle de Ghelcke, lawyer, T. Snels, lawyer)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

— atcelt apstrīdēto lēmumu, ko Eiropas Kopienu Komisija pieņēmusi 2007. gada 11. oktobrī;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 11. oktobra Lēmumu C(2007)4600, ar kuru Komisija noraidīja prasītājas lūgumu uzsākt procedūru saskaņā ar 8. panta 4. punktu un pieņemt pagaidu pasākumus saskaņā ar 8. panta 5. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 139/2004 (turpmāk tekstā — “EK Apvienošanās Regula”), kas bija iesniegts saistībā ar Komisijas 2007. gada 27. jūnija Lēmumu C(2007)3104 (turpmāk tekstā — “aizliedzošais lēmums”), ar ko koncentrāciju atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu un EEZ līguma darbību (lieta Nr. COMP/M.4439 — Ryanair — Aer Lingus).

Prasītāja apgalvo, ka Komisija, atzīstot, ka tā pēc aizliedzošā lēmuma pieņemšanas nav tiesīga likt Ryanair atteikties no tā mazākuma akcionāra kapitāldaļām Aer Lingus vai veikt citus pasākumus, lai atjaunotu pirms koncentrācijas īstenošanas pastāvošo stāvokli, vai noteikt pagaidu pasākumus šajā starplaikā, ir gan kļūdaini interpretējusi, gan kļūdaini piemērojusi EK Apvienošanās Regulas 8. panta 4. un 5. punktu.

Prasītāja it īpaši norāda, ka tā kā Komisija nepārprotami uzskatīja šīs mazākuma akcionāra kapitāldaļas un ar tām saistīto Ryanair izteikto publisko piedāvājumu Aer Lingus par vienas un tās pašas koncentrācijas neatņemamu sastāvdaļu, no tā izriet, ka aizliegtā koncentrācija ir tikusi daļēji īstenota. Tāpat prasītāja apgalvo, ka EK Apvienošanās Regulas 8. panta 4. un 5. punkts šajos apstākļos piešķir Komisijai pilnvaras pieņemt pasākumus saistībā ar negatīvo ietekmi uz konkurenci, ko rada šīs mazākuma akcionāra kapitāldaļas, kas saista šīs divas sabiedrības, kuras tiek uzskatītas par tuvākajām konkurentēm gaisa pārvadājumu maršrutos no un uz Īriju.

Prasītāja arī apgalvo, ka Komisija, neatzīstot savu ekskluzīvo kompetenci un tā vietā atstājot iesaistīšanās iespēju dalībvalstīm, ir pārkāpusi EK Apvienošanās Regulas 21. panta 3. punktu.
—

atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — NL — C(2006) 4090 final) vai vismaz atcelt šo lēmumu tiktāl, ciktāl tajā konstatēts, ka BAM ir pārkāpusi EKL 81. pantu, par to BAM ir piemērots naudas sods, BAM tiek uzdots izbeigt šo pārkāpumu un nākotnē atturēties no jebkādām 1. pantā minētajām darbībām vai rīcības, un no jebkādām darbībām vai rīcības, kurai ir tāds pats vai līdzīgs mērķis vai sekas, un tiktāl, ciktāl šis lēmums ir adresēts BAM;
—

Komisija nav pierādījusi, ka attiecīgajā laika posmā ICC un SNIA bija savstarpēji atkarīgas viena no otras. Komisija nav pierādījusi arī to, ka tajā pašā laika posmā ICC un Caffaro S.p.A. bija savstarpēji atkarīgas viena no otras.
—

piespriest atlīdzināt prasītājam zaudējumus nokavējuma procentu veidā, piešķirt kompensāciju par kaitējumu viņa karjerai, atlīdzināt citus zaudējumus tiesiskas un pienācīgas samaksas veidā, proti, piemērojot no 2004. gada 1. maija spēkā esošās Civildienesta noteikumu redakcijas XIII pielikuma 21. pantā noteiktos pārejas noteikumus, vai, alternatīvi, piespriest pensiju programmas iemaksu samazinājumu, balstoties uz atlīdzības vienlīdzības principu. Šīs tiesības, kas ir pienācīgi jānovērtē vēlākā stadijā, uz doto brīdi ir iepriekšēji un ex aequo et bono novērtētas par minimālo summu 10 000 EUR gadā;
6

Attiecībā uz R. Howell un E. Davis, kā arī M. Garcia Vispārējā tiesa kā apliecinošos dokumentus, kas paredzēti tās Reglamenta 51. panta 2. punktā, saņēma General Council of the Bar of England and Wales (Anglijas un Velsas Advokātu kolēģijas ģenerālpadome, Apvienotā Karaliste) apliecinājumu, ka R. Howell ir barrister statuss, Solicitors Regulation Authority (solicitors profesiju regulējošā iestāde, Apvienotā Karaliste) apliecinājumu, ka E. Davis ir solicitor statuss, kā arī šīs pašas iestādes apliecinājumu, ka M. García ir solicitor statuss un Barreau de Paris [Parīzes advokātu kolēģijas] apliecinājumu par viņas reģistrāciju šajā advokatūrā ar oriģinālo amata nosaukumu (solicitor) atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 98/5/EK (1998. gada 16. februāris) par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija (OV 1998, L 77, 36. lpp.).
33

Turklāt no 2013. gada Muitas kodeksa ieviestās automatizācijas secināt, ka apstrīdētajā regulējumā nav ietverti īstenošanas pasākumi, nozīmētu padarīt juridiskā kritērija par to, ka tiesību aktam nav īstenošanas pasākumu, izvērtējumu atkarīgu no tīri tehniskiem apstākļiem. Tomēr šādai būtiskai vienkāršošanai, kas ir pamatota ar to, ka valsts iestādēm nav rīcības brīvības, nevar būt šādas sekas (šajā nozīmē skat. rīkojumu, 2013. gada 5. februāris, BSI/Padome, T‑551/11, nav publicēts, EU:T:2013:60, 49. punkts).
Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 24. jūnija rīkojums –

Price/Padome

(lieta T‑231/20 R)

Pagaidu noregulējums – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Lēmums (ES) 2020/135 – Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom – Savienības pilsonības zaudēšana – Pieteikums par piemērošanas apturēšanu – Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība – Nepieņemamība – Lietas nodošana Tiesai – Kompetences neesamība

1. Pagaidu noregulējums – Izpildes apturēšana – Pagaidu pasākumi – Noteikšanas nosacījumi – Fumus boni juris – Steidzamība – Būtisks un neatgriezenisks kaitējums – Kumulatīvs raksturs – Visu attiecīgo interešu izsvēršana – Izmeklēšanas kārtība un pārbaudes veids – Pagaidu noregulējuma tiesneša novērtējuma brīvība (LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 4. punkts) (skat. 13., 15., 16. punktu)

2. Pagaidu noregulējums – Pieņemamības nosacījumi – Pamatprasības prima facie pieņemamība – Pagaidu noregulējuma tiesneša veiktā pamatprasības virspusēja izvērtēšana (Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 1. punkts) (skat. 19.–21. punktu)

3. Prasība atcelt tiesību aktu – Fiziskas vai juridiskas personas – Reglamentējoši akti, kas saistīti ar īstenošanas pasākumiem – Jēdziens – Novērtēšanas kritēriji (LESD 263. panta 4. daļa un 267. pants) (skat. 26.–28. punktu)

4. Prasība atcelt tiesību aktu – Fiziskas vai juridiskas personas – Tiesību akti, kas šīs personas skar tieši un individuāli – Vispārēja rakstura tiesību akta radīts individuāls skārums – Nosacījumi – Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom un ar to saistītais Padomes lēmums – Prasība, ko cēlis Lielbritānijas pilsonis, kurš ir izraidīts uz citu dalībvalsti un kurš ir zaudējis tiesības balsot un kandidēt šīs valsts vēlēšanās – Individuāla skāruma neesamība – Nepieņemamība (LESD 263. panta 4. daļa) (skat. 36.–38., 40.–45. punktu)

5. Prejudiciāli jautājumi – Vēršanās Tiesā – Jautājumi, kas uzdoti saistībā ar lūgumu Vispārējai tiesai nodot lietu Tiesai – Vispārējās tiesas kompetences neesamība (LESD 256. un 267. pants, Tiesas statūtu 51. pants) (skat. 47.–51. punktu)

Priekšmets

Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji apturēt izpildi Padomes Lēmumam (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2020, L 29, 1. lpp.) un Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2020, L 29, 7. lpp.), ciktāl šie akti nepieļaujot iespēju prasītājam saglabāt Eiropas Savienības pilsonību, vai vismaz minētā līguma 127. panta 1. punkta b) apakšpunktam un, otrkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 256. panta 3. punkta otro daļu un ar ko tiek lūgts apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai prejudiciālus jautājumus.

Rezolutīvā daļa

1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.
135

Līdz ar to ir jāapmierina Padomes lūgums izņemt no lietas materiāliem dokumentus, kuru prasītāja iesniegusi kā M.26. un M.30. pielikumu, katrā ziņā uzsverot, ka, pirmkārt, šie dokumenti nevar pierādīt, ka prasītāja ir tieši skarta LESD 263. panta ceturtajā daļā paredzētā otrā gadījuma izpratnē, un tādējādi Vispārējai tiesai nav jāprasa Padomei tos iesniegt, lai šī tiesa varētu lemt par iebildēm par nepieņemamību, un, otrkārt, šo dokumentu satura izpaušana, tostarp šajā tiesvedībā, varētu konkrēti un faktiski apdraudēt sabiedrības interešu aizsardzību saistībā ar Savienības starptautiskajām attiecībām Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta izpratnē, it īpaši vājinot Savienības pozīciju šķīrējtiesas procesā, ko prasītāja pret to uzsākusi, tostarp tādēļ, ka, ja Vispārējā tiesa noteiktu prasītājas ierosināto procesa organizatorisko pasākumu, līdz ar to tiktu legalizēta situācija, kad prasītājas rīcībā atrodas šo dokumentu nerediģētas versijas.
Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 23. marta rīkojums –

Walker u.c./Parlaments un Padome

(lieta T‑383/19 R)

Pagaidu noregulējums – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Regula (ES) 2018/1806 – Savienības pilsonības zaudēšana – Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu – Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība – Nepieņemamība

1. Pagaidu noregulējums – Piemērošanas apturēšana – Pagaidu pasākumi – Noteikšanas nosacījumi – Fumus boni juris – Steidzamība – Būtisks un neatgriezenisks kaitējums – Kumulatīvs raksturs – Visu attiecīgo interešu izsvēršana – Izmeklēšanas kārtība un pārbaudes veids – Pagaidu noregulējuma tiesneša novērtējuma brīvība (LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 4. punkts) (skat. 15., 16. punktu)

2. Pagaidu noregulējums – Pieņemamības nosacījumi – Pamatprasības prima facie pieņemamība – Pagaidu noregulējuma tiesneša veiktā pamatprasības virspusēja izvērtēšana – Prasība atcelt regulu par Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības sekām vīzas prasības jomā – Prasība, ko cēluši Lielbritānijas valstspiederīgie, kuri izmantojuši savas tiesības uz brīvu pārvietošanos un nav varējuši piedalīties referendumā, kura rezultātā tika uzsākta izstāšanās procedūra – Tiesību akts, kas minētos valstspiederīgos neskar tieši – Nepieņemamība (LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 1. punkts; Parlamenta un Padomes Regula 2018/1806, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu 2019/592) (skat. 19.–21., 31. un 32. punktu)

3. Prasība atcelt tiesību aktu – Fiziskas vai juridiskas personas – Tiesību akti, kas šīs personas skar tieši un individuāli – Kumulatīva rakstura nosacījumi – Prasības nepieņemamība viena no šiem nosacījumiem neizpildes gadījumā (LESD 263. panta 4. daļa) (skat. 22., 31., 32. punktu)

4. Prasība atcelt tiesību aktu – Fiziskas vai juridiskas personas – Tiesību akti, kas šīs personas skar tieši un individuāli – Vispārēja rakstura tiesību akta radīts individuāls skārums – Nosacījumi – Regula par Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības sekām vīzas prasības jomā – Prasība, ko cēluši Lielbritānijas valstspiederīgie, kuri izmantojuši savas tiesības uz brīvu pārvietošanos un nav varējuši piedalīties referendumā, kura rezultātā tika uzsākta izstāšanās procedūra – Individuāla skāruma neesamība (LESD 263. panta 4. daļa; Parlamenta un Padomes Regula 2018/1806, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu 2019/592) (skat. 23.–31. punktu)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, apturēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/592 (2019. gada 10. aprīlis), ar kuru attiecībā uz Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības groza Regulu (ES) 2018/1806, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru valstspiederīgajiem minētā prasība neattiecas (OV 2019, L 103 I, 1. lpp.), izpildi un, otrkārt, noteikt atsevišķus pagaidu pasākumus.

Rezolutīvā daļa

1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.
4

Sūdzības iesniedzēji turklāt apgalvo, ka, lai arī vēsturiski tie tika uzskatīti par valsts iestādēm, kas atrodas valsts kontrolē attiecībā uz to pārvaldības likumību un pamatotību, lai izvairītos no to līdzekļu izšķērdēšanas, patiesībā tie esot autonomas pašfinansējošas struktūras un līdz ar to tie esot jāuzskata par privāttiesību personām. Tie apgalvo, ka Itālijas valstij bija jāgroza to statuss un jāļauj tiem gūt labumu no sociālā nodrošinājuma shēmas, kas balstīta uz apdrošināšanas iemaksām, proti, no INPS pārvaldītās shēmas.
38

Proti, lietās, kurās ir pasludināti šā rīkojuma 37. punktā minētie rīkojumi, pagaidu noregulējuma tiesnesis ir atgādinājis, ka, ja uzņēmums, izmantojot pagaidu noregulējumu, vēlas izvairīties no tādas informācijas izpaušanas, uz kuru, kā apgalvots, attiecas komercnoslēpums, tas, cik lielā mērā šādas informācijas izpaušana rada būtisku un neatgriezenisku kaitējumu, ir atkarīgs no apstākļu kopuma, tostarp profesionālas un komerciālas informācijas nozīmīguma uzņēmumam, kas to sniedz, un minētās informācijas lietderības citiem uzņēmumiem, kas ar to var iepazīties un to turpmāk izmantot (rīkojums, 2016. gada 29. februāris, Chemtura Netherlands/EFSA, T‑725/15 R, nav publicēts, EU:T:2016:128, 30. punkts).
31

Šajā ziņā, tāpat kā to dara prasītāja, ir jānorāda, ka apgalvotais kaitējums ir vienīgi finansiāla rakstura kaitējums. Proti, saskaņā ar pastāvīgo judikatūru tirgus daļa, kas pieder kādam uzņēmumam, ir tikai visu attiecīgajā tirgū pieejamo produktu procentuālā daļa, ko šis uzņēmums ir pārdevis klientiem noteikta atsauces perioda laikā. Līdz ar to šīs tirgus daļas zaudēšana izpaužas kā to ienākumu zaudēšana, kuri varētu tikt gūti nākotnē no attiecīgā produkta pārdošanas. Tādējādi tirgus daļa acīmredzami izpaužas finansiālā aspektā, jo šīs tirgus daļas turētājs var to izmantot tikai tādā mērā, ciktāl tā viņam rada ienākumus (skat. rīkojumu, 2010. gada 30. aprīlis, Xeda International/Komisija, T‑71/10 R, nav publicēts, EU:T:2010:173, 41. punkts un tajā minētā judikatūra).
4

2016. gada 26. maijā pārbaudītājs noraidīja reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu un 2. punktu (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. punkts), pamatojoties uz to, ka pieteiktais apzīmējums, no vienas puses, ir aprakstošs un, no otras puses, tam nepiemīt atšķirtspēja. Pārbaudītājs noraidīja arī prasītājas argumentu, ka pieteiktais apzīmējums esot ieguvis atšķirtspēju tā izmantošanas rezultātā atbilstoši šīs regulas 7. panta 3. punktam (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 3. punkts).
Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 13. novembra rīkojums –

Rumānija/Komisija

(lieta T‑391/17 R)

Pagaidu noregulējums – Institucionālās tiesības – Eiropas pilsoņu iniciatīva – Nacionālo un lingvistisko minoritāšu aizsardzība un kultūru un lingvistiskās daudzveidības Savienībā stiprināšana – Piešķiršanas princips – Pieteikums par piemērošanas apturēšanu – Steidzamības neesamība

1. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Pagaidu pasākumi–Noteikšanas nosacījumi–Fumus boni juris–Steidzamība–Būtisks un neatgriezenisks kaitējums–Kumulatīvs raksturs–Visu attiecīgo interešu izsvēršana–Vērtēšanas kārtība un pārbaudes veids–Pagaidu noregulējuma tiesneša rīcības brīvība (LESD 256. panta 1. punkts, 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 4. punkts) (skat. 16., 18., 19. punktu)

2. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Pagaidu pasākumi–Noteikšanas nosacījumi–Steidzamība–Būtisks un neatgriezenisks kaitējums–Pierādīšanas pienākums–Tikai un vienīgi hipotētisks kaitējums, kas pamatots ar nenoteiktu notikumu iestāšanos nākotnē–Nepietiekams raksturs, lai pamatotu steidzamību (LESD 278. un 279. pants) (skat. 22., 23. punktu)

3. Pagaidu noregulējums–Pieņemamības nosacījumi–Pieteikums–Formas prasības–Pamatu, kuri sākotnēji šķietami pamato prasītos pasākumus, izklāsts (LESD 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 4. punkts) (skat. 25. punktu)

4. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Pagaidu pasākumi–Noteikšanas nosacījumi–Steidzamība–Būtisks un neatgriezenisks kaitējums–Kaitējums, uz kuru var atsaukties dalībvalsts–Kaitējums, kas skar uzņēmumus, nevis visu valsts tautsaimniecības nozari–Izslēgšana (LESD 256., 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 156. panta 4. punkts) (skat. 26. punktu)

5. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Noteikšanas nosacījumi–Būtisks un neatgriezenisks kaitējums–Kaitējums, ko veido administratīvais slogs, kas veidojas pilsoņu iniciatīvas priekšlikuma reģistrācijas dalībvalstij–Būtiska kaitējuma iestāšanās riska nepierādīšana–Steidzamības neesamība (LESD 278. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 211/2011 8. panta 2. punkts un VI pielikums) (skat. 32., 36.–38. punktu)

6. Iestāžu akti–Pamatojums–Pienākums–Tvērums–Pienākuma norādīt pamatojumu novērtējums atkarībā no lietas apstākļiem (LESD 296. pants) (skat. 52., 53. punktu)

7. Iestāžu akti–Pamatojums–Pienākums–Tvērums–Komisijas lēmums reģistrēt pilsoņu iniciatīvas priekšlikumu–Vispārīgs pamatojums par Komisijas likumdošanas pilnvarām attiecībā uz piedāvātajiem pasākumiem–Pieļaujamība (LESD 296. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 211/2011 10. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (skat. 55., 56. punktu)

Priekšmets

Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts apturēt Komisijas 2017. gada 29. marta Īstenošanas lēmuma (ES) 2017/652 par ierosināto pilsoņu iniciatīvu “Minority SafePack – One million signatures for diversity in Europe” (OV 2017, L 92, 100. lpp.).

Rezolutīvā daļa

1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.
Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 19. septembra rīkojums –

António Conde & Companhia/Komisija

(lieta T‑244/17 R II)

Pagaidu pasākumi – Zvejas kuģis – Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācija – Pieņemamība – Jauni fakti – Apstākļu maiņa – Pieteikums par pagaidu noregulējumu – Intereses neesamība

1. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Pagaidu pasākumi–Grozījums vai atcelšana–Nosacījums–Pieteikums par grozījumiem, kas iesniegts pēc sākotnējā pieteikuma noraidīšanas–Nepieņemamība (LESD 278. un 279. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 159. pants) (skat. 7.–11. punktu)

2. Pagaidu noregulējums–Piemērošanas apturēšana–Pieteikuma noraidīšana–Iespēja iesniegt jaunu pieteikumu–Nosacījums–Jauni fakti–Jēdziens (LESD 278. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 160. pants) (skat. 12. un 13. punktu)

Priekšmets

Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts noteikt pagaidu pasākumus, kuru mērķis, pirmkārt, ir uzlikt Eiropas Komisijai pienākumu atturēties no spiediena izdarīšanas uz Portugāles Republiku attiecībā uz zvejas kuģa Calvão izslēgšanu no to kuģu saraksta, kas kuģo zem Portugāles karoga, kuriem atļauts zvejot NAFO pārvaldības apgabalā un, otrkārt, paziņot dokumentus, kas saistīti ar informācijas apmaiņu starp Eiropas Komisiju un Portugāles pārstāvjiem saistībā ar prasītājas zvejas kuģu izslēgšanu no NAFO pārvaldības apgabala.

Rezolutīvā daļa

1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.