EIROPAS SAVIENĪBAS CIVILDIENESTA TIESAS RĪKOJUMS

(otrā palāta)

2014. gada 9. aprīlī

Lieta F‑87/13

Philippe Colart un citi

pret

Eiropas Parlamentu

Civildienests – Darbinieku pārstāvība – Pamatnolīgums starp Parlamentu un iestādes arodbiedrībām vai profesionālajām apvienībām – Arodbiedrības izpildkomiteja – Arodbiedrībā notikusi iekšēja apstrīdēšana par to personu leģitimitāti un identitāti, kuras ietilpst izpildkomitejā – Tiesības piekļūt elektroniskajam pastam, ko iestāde ir nodevusi arodbiedrības rīcībā – Iestādes atteikums atjaunot tiesības un/vai atcelt jebkādas tiesības piekļūt elektroniskajam pastam – Tiesības celt prasību – Acīmredzama nepieņemamība

Priekšmets Prasība, kura ir celta saskaņā ar LESD 270. pantu, kas EAEK līgumam piemērojams saskaņā ar tā 106.a pantu, un ar kuru Colart, Bras, Corthout, Decoutere, Dony, Garzone k–gi, Kemmerling–Linssen k–dze, kā arī Manzella un Vienne k–gi (turpmāk tekstā – “prasītāji”) lūdz atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra lēmumu, kas pieņemts laikā no 2013. gada maijam līdz jūnijam un kas attiecas uz jaunu piekļuves tiesību piešķiršanu arodbiedrības “Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens” (turpmāk tekstā – “SAFE”) elektroniskajam pastam, kā arī prasība atlīdzināt visa veida kaitējumu, ko viņiem nodarīts ar šo lēmumu

Nolēmums Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu. Colart, Bras, Corthout, Decoutere, Dony, Garzone k–gi, Kemmerling–Linssen k–dze, kā arī Manzella un Vienne k–gi sedz savus tiesāšanās izdevumus paši un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

Ierēdņu celta prasība – Interese celt prasību – Prasība, kuru cēlis arodbiedrības vai profesionālās apvienības biedrs par pasākumu, kas ietekmē šīs apvienības aizsargātās kolektīvās intereses – Interese celt prasību vienīgi tad, ja apvienības biedriem tiek liegta tiesību uz dalību arodbiedrībās normāla īstenošana

(Civildienesta noteikumu 24.b, 90. un 91. pants)

Lai prasība atcelt tiesību aktu, kas celta saskaņā ar Civildienesta noteikumu 91. pantu, būtu pieņemama, tai ir jāattiecas uz strīdu starp Savienību un kādu no personām, kuras ir noteiktas Civildienesta noteikumos, un tai ir jābūt par šai personai nelabvēlīga akta tiesiskumu. Šajā ziņā apstrīdami tiesību akti ir vienīgi pasākumi, kas rada tādas saistošas tiesiskās sekas, kuras var tieši un nekavējoties ietekmē prasītāja intereses, būtiski grozot prasītāja kā ierēdņa vai darbinieka tiesisko stāvokli. Biedrošanās brīvības jomā, kas tiek aizsargāta ar Civildienesta noteikumu 24.b pantu, nelabvēlīgs akts, attiecībā uz kuru ierēdnim vai darbiniekam ir individuāla interese celt prasību, ir ikviens pasākums, kas uz šo ierēdni vai darbinieku attiecas tieši un nekavējoties saistībā ar to viņa tiesību apvienoties individuālu īstenošanu, kuras izriet no Civildienesta noteikumu 24.b panta vai ir paredzētas nolīgumā starp iestādi un arodbiedrību vai profesionālo apvienību un kuras ietilpst viņa individuālo darba tiesisko attiecību ar iestādi jomā. Savukārt pasākums, kas tieši ietekmē tikai kolektīvās intereses, kuras šī apvienība aizstāv savās attiecībās ar attiecīgo iestādi, nav akts, kuru var apstrīdēt ierēdnis vai darbinieks, kas rīkojas individuāli.

Šajā ziņā Pamatnolīguma starp Eiropas Parlamentu un arodbiedrībām vai profesionālām apvienībām 14. pantā šīm organizācijām attiecīgo dienestu iespēju robežās ir piešķirta iespēja izmantot Parlamenta ģenerālsekretariāta komunikācijas un audiovizuālās saziņas līdzekļus, tostarp funkcionālo pastkastīti, lai veiktu ar Pamatnolīguma piemērošanu saistītās darbības un par tām informētu personālu. Ierēdņiem vai darbiniekiem, kas ir šo organizāciju biedri, pat gadījumā, ja viņi darbojas biedru kopsapulcē ievēlētās izpildinstitūcijās šī pamatnolīguma 2. panta b) punkta nozīmē, minētajā pantā nav piešķirtas individuālas tiesības piekļūt šiem resursiem, kas ir nodoti šo organizāciju rīcībā. Tādējādi lēmums par atteikumu īslaicīgi bloķēt tiesības piekļūt kādas organizācijas rīcībā nodotajam elektroniskajam pastam tieši un nekavējoties attiecas uz tiesībām, kuras šai organizācijai izriet no minētā 14. panta saistībā ar iespēju izmantot šo funkcionālo pastkastīti. Līdz ar to šī organizācija bija tiesīga ar savu pienācīgi pilnvaroto pārstāvju starpniecību celt prasību par apstrīdētā lēmuma atcelšanu saskaņā ar LESD 263. pantu, ievērojot šajā normā paredzēto desmit mēnešu termiņu prasības celšanai.

Turklāt, neraugoties uz faktu, ka šādas organizācijas iespējamais prasības pieteikums ietilpst Eiropas Savienības Vispārējā tiesas kompetencē, pašreizējās prasības pieņemšanas rezultātā Civildienesta tiesai būtu jāvērtē šīs organizācijas kopsapulcēs vai ārkārtas kopsapulcēs pieņemto dažādo lēmumu tiesiskums, lai noteiktu, vai prasītāji ir uzskatāmi par vienīgajām personām, kurām ir tiesības savā vārdā izmantot tiesības piekļūt funkcionālajai pastkastītei. Šāds novērtējums, pirmkārt, nozīmētu šīs organizācijas iekšējo domstarpību izšķiršanu, kaut gan šis jautājums, kas attiecas uz šīs organizācijas statūtu noteikumu ievērošanu no tās biedru puses, ir valsts tiesu kompetencē un, otrkārt, liktu Civildienesta tiesai spriest nevis par strīdu starp ierēdni vai darbinieku un viņa administrāciju, bet gan par iekšēju strīdu starp organizāciju un tās biedriem.

Lai arī apstrīdētais lēmums ir ietekmējis prasītājus, tad, pirmkārt, nevis ierēdņu statusā, kas viņiem ļauj izmantot Civildienesta noteikumu 24. pantā paredzētās tiesības, tostarp tiesības būt par kādas apvienības biedriem, bet gan viņu statusā kā šādas organizācijas izpildkomitejas biedrus. Otrkārt, kā ierēdņi viņi līdz ar to nav tikuši ietekmēti savās individuālajās darba tiesiskajās attiecībās ar Parlamentu. Vienīgi pati organizācija, kurā darbojas prasītāji, kopā ar šīs organizācijas biedriem un Parlamenta personālu ir ietekmēti.

(skat. 38.–41., 50. un 53.–59. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1974. gada 8. oktobris, Union syndicale u.c./Padome, 175/73, 15. un 17. punkts; 1989. gada 11. maijs, Maurissen un Union syndicale/Revīzijas palāta, 193/87 un 194/87; 2006. gada 10. janvāris, Komisija/Alvarez Moreno, C‑373/04 P, 42. punkts

Pirmās instances tiesa: 2003. gada 31. marts, Hecq/Komisija, T‑227/02, 15.–17. punkts; 2004. gada 6. maijs, Hecq/Komisija, T‑34/03, 58. punkts; 2012. gada 13. decembris, Strack/Komisija, T‑199/11 P, 127. punkts, un tajā minētā judikatūra

Civildienesta tiesa: 2009. gada 6. maijs, Sergio u.c./Komisija, F‑137/07, 51., 52., 82., 83. un 116. punkts; otrdiena, 2013. gada 26. februāris, Labiri/EESK, F‑124/10, 56. punkts, un tajā minētā judikatūra