EIROPAS SAVIENĪBAS CIVILDIENESTA TIESAS RĪKOJUMS

(pirmā palāta)

2013. gada 21. februārī

Lieta F‑113/11

Luigi Marcuccio

pret

Eiropas Komisiju

Civildienests – Reglamenta 34. panta 1. un 6. punkts – Prasības pieteikums, kas ir iesniegts pa faksu prasības celšanas termiņā – Cita advokāta ar roku izdarīts paraksts, kurš nav parakstījis pa pastu nosūtīto prasības pieteikuma oriģinālu – Novēlota prasība – Acīmredzama nepieņemamība

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar LESD 270. pantu, kurš EAEK līgumam ir piemērojams saskaņā ar tā 106.a pantu, un ar ko L. Marcuccio it īpaši lūdz atcelt netiešo lēmumu, ar kuru Eiropas Komisija ir noraidījusi viņa lūgumu samaksāt neizmaksāto darba algu par 2010. gada augustu. Pirms prasības pieteikuma oriģināla iesniegšanas pa pastu, pa faksu 2011. gada 25. oktobrī Civildienesta tiesas kancelejā tika iesniegts un šai pašā dienā saņemts dokuments, kas ir norādīts kā pa pastu iesniegtā prasības pieteikuma oriģināla kopija

Nolēmums Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu. Prasītājs sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

1. Tiesvedība – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Formas prasības – Ar roku izdarīts advokāta paraksts – Šauras piemērojamības materiāltiesiska norma –Neesamība – Nepieņemamība

(Tiesas statūtu 19. panta trešā daļa un 21. panta pirmā daļa, un I pielikuma 7. panta 1. punkts; Civildienesta tiesas Reglamenta 34. panta 1. punkts)

2. Tiesvedība – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Formas prasības – Prasības pieteikums, kas ir iesniegts pa faksu prasības celšanas termiņā – Cita advokāta ar roku izdarīts paraksts, kurš nav parakstījis pa pastu nosūtīto prasības pieteikuma oriģinālu – Sekas – Faksa saņemšanas datuma neņemšana vērā, lai novērtētu, vai ir ievērots prasības celšanas termiņš

(Civildienesta tiesas Reglamenta 34. pants; Civildienesta noteikumu 91. panta 3. punkts)

1. No Tiesas statūtu 19. panta trešās daļas un no 21. panta pirmās daļas izriet, ka jebkuru prasītāju jāpārstāv personai, kas šajā nolūkā ir pilnvarota, un ka tādēļ Savienības tiesās likumīgi var vērsties tikai ar tādu prasības pieteikumu, kuru ir parakstījis šāds pārstāvis. Saskaņā ar šo Tiesas statūtu I pielikuma 7. panta 1. punktu šīs normas ir piemērojamas arī tiesvedībā Civildienesta tiesā. Taču nedz Tiesas statūtos, nedz Civildienesta tiesas Reglamentā nav paredzētas nekādas atkāpes vai izņēmumi no šī pienākuma.

Faktiski prasība par pašrocīgu prasītāja pārstāvja parakstu tiesiskās noteiktības aspektā nodrošina prasības pieteikuma autentiskumu un novērš risku, ka to patiesībā nav sagatavojis advokāts vai šai sakarā pilnvarotā persona. Tādējādi šī pēdējā minētā kā tiesu sistēmai piederīga persona veic būtisku uzdevumu, kas tai ir uzticēts Tiesas statūtos un Civildienesta tiesas Reglamentā, sava uzdevuma izpildes rezultātā sniedzot prasītājam pieeju šai Civildienesta tiesai. Līdz ar to šī prasība tādēļ ir uzskatāma par būtisku formas prasību, kas ir piemērojama šauri, no kā izriet, ka tās neievērošana ir pamats prasības atzīšanai par nepieņemamu.

(skat. 19. un 20. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1996. gada 5. decembris, C‑174/96 P Lopes/Tiesa, 8. punkts un tajā minētā judikatūra.

Pirmās instances tiesa: 2007. gada 23. maijs, T‑223/06 P Parlaments/Eistrup, 50.–52. punkts.

2. Savienības civildienesta tiesvedības kontekstā, lai iesniegtu jebkāda procesuālā dokumenta oriģinālu noteiktajā termiņā, Civildienesta tiesas Reglamenta 34. pants attiecīgā lietas dalībnieka pārstāvim neatļauj vienu un to pašu dokumentu pašrocīgi parakstīt divas reizes dažādi, pat ja abi paraksti ir autentiski, ar vienu parakstu – uz dokumenta, ko nosūta pa faksu Civildienesta tiesas kancelejai, un ar citu parakstu uz oriģināla, kuru nosūta pa pastu vai iesniedz personīgi Civildienesta tiesas kancelejā.

Šajos apstākļos, ja izrādās, ka uz dokumenta oriģināla, kurš faktiski ir iesniegts kancelejā desmit dienu laikā pēc kopijas nosūtīšanas pa faksu Civildienesta tiesai, nav tāda paša paraksta kā tas, kurš parādās uz pa faksu nosūtītā dokumenta, ir jākonstatē, ka Civildienesta tiesas kancelejā ir iesniegti divi atšķirīgi procesuāli dokumenti, no kuriem uz katra ir izdarīts atsevišķs paraksts, pat ja katru no tiem ir parakstījusi viena un tā pati persona. Ja teksta nosūtīšana pa faksu neatbilst tiesiskās noteiktības prasībām, kas ir noteiktas Civildienesta tiesas Reglamenta 34. pantā, tad pa faksu saņemtā dokumenta nosūtīšanas datumu nevar ņemt vērā, nosakot, vai ir ievērots prasības celšanas termiņš.

Turklāt prasības celšanas termiņš ir noteikts Civildienesta noteikumu 91. panta 3. punktā, no kura ar Civildienesta tiesas Reglamentu nevar noteikt atkāpi. Līdz ar to ir svarīgi, lai prasības oriģināls tiktu iesniegts vismaz šī termiņa beigās. No šāda viedokļa faksa nosūtīšana ir ne tikai dokumenta iesniegšanas veids, bet tas ļauj arī pierādīt, ka prasības oriģināls, kas Civildienesta tiesas kancelejā ir saņemts ārpus termiņa, jau bija iesniegts prasības celšanas termiņā.

(skat. 22.–24. punktu)

Atsauce

Tiesa: 2011. gada 22. septembris, C‑426/10 P Bell & Ross BV/ITSB, 37.–43. punkts.