5

Saskaņā ar Regulas Nr. 2092/91 9. pantu: “1. Dalībvalstis izveido kontroles sistēmu, kurā darbojas viena vai vairākas izraudzītas kontroles iestādes un/vai apstiprinātas privātas organizācijas, kurām ir pakļauti tie uzņēmēji, kas ražo, sagatavo vai no trešām valstīm importē 1. pantā minētos produktus. 2. Dalībvalstis paredz pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka [uzņēmējam], kurš ievēro šīs regulas noteikumus un veic iemaksas kontroles izdevumu segšanai, nodrošina pieeju kontroles sistēmai. 3. Kontroles sistēma ietver vismaz tos piesardzības un kontroles pasākumus, kas minēti III pielikumā. 4. Lai izmantotu privātu organizāciju īstenotu kontroles sistēmu, dalībvalstis izraugās iestādi, kas atbild par šādu organizāciju apstiprināšanu un uzraudzību. 5. Lai apstiprinātu privātu kontroles organizāciju, ņem vērā šādus nosacījumus: a) jāievēro standarta kontroles procedūra, kas ietver sīki izstrādātu kontroles un piesardzības pasākumu aprakstu, ko organizācija apņemas piemērot tiem uzņēmējiem, kas ir pakļauti tās kontrolei; b) sankcijas, kādas organizācija paredz lietot, ja tiek atklāta neatbilstība noteikumiem un/vai to pārkāpumi; c) atbilstīgu resursu pieejamība — kvalificēts personāls, administratīvās un tehniskās iespējas, kontroles darba pieredze un uzticamība; d) kontroles organizācijas objektivitāte attiecībā uz uzņēmējiem, kas ir pakļauti tās kontrolei. 6. Pēc kontroles organizācijas apstiprināšanas kompetentā iestāde: a) nodrošina, lai kontroles organizācijas veiktās kontroles būtu objektīvas; b) pārbauda tās veiktās kontroles efektivitāti; c) apzina visus atklātos pārkāpumus un/vai neatbilstības gadījumus un piemērotās sankcijas; d) anulē kontroles organizācijas apstiprinājumu, ja tā nepilda a) un b) apakšpunktos minētās prasības vai arī vairs neatbilst 5. punktā norādītajiem kritērijiem, vai neatbilst 7., 8., 9. un 11. punktā minētajām prasībām. 6.a Līdz 1996. gada 1. janvārim dalībvalstis izdod koda numuru katrai kontroles iestādei [organizācijai] vai organizācijai [iestādei], kas ir apstiprināta un nozīmēta saskaņā ar šā panta noteikumiem. Par to tās informē pārējās dalībvalstis un Komisiju. Komisija publicē koda numurus sarakstā, kas ir minēts 15. panta pēdējā daļā. 7. Kontroles iestāde un apstiprinātās kontroles organizācijas, kas minētas 1. punktā: a) nodrošina to, ka kontrolei pakļautajiem uzņēmumiem piemēro vismaz III pielikumā minētos kontroles un piesardzības pasākumus; b) neatklāj pārbaužu gaitā iegūto informāciju un datus citām personām, izņemot personas, kas ir atbildīgas par attiecīgo uzņēmumu, kā arī kompetentās valsts iestādes. 8. Apstiprinātās kontroles organizācijas: a) kontroles nolūkā nodrošina kompetentai iestādei pieeju biroju telpām un materiāli tehniskajai bāzei, kā arī visa veida informāciju un palīdzību, kas šai kompetentajai iestādei ir vajadzīga savu pienākumu izpildei atbilstīgi šai regulai; b) katru gadu līdz 31. janvārim kompetentajai dalībvalsts iestādei nosūta to uzņēmēju sarakstu, kas ir bijuši pakļauti tās kontrolei līdz iepriekšējā gada 31. decembrim, un iesniedz minētajai iestādei īsu ikgadēju pārskatu. 9. Šā panta 1. punktā minētā kontroles iestāde un kontroles organizācijas: a) nodrošina to, ka gadījumos, kad atklāj neatbilstību attiecībā uz 5., 6. un 7. panta vai III pielikumā minēto pasākumu īstenošanu, 2. pantā paredzētos apzīmējumus par bioloģiskās [ekoloģiski tīras] ražošanas metodi noņem no visas produkcijas vai no tās produktu partijas, uz kuru attiecas šī neatbilstība; b) ja tiek atklāts nepārprotams pārkāpums vai pārkāpums ar ilgstošām sekām, aizliedz attiecīgajam uzņēmējam pārdot produktus ar norādēm par bioloģiskas [ekoloģiski tīras] ražošanas metodi uz laiku, ko saskaņo ar dalībvalsts kompetento iestādi. [..] 11. No 1998. gada 1. janvāra un neierobežojot 5. un 6. punkta noteikumus, apstiprinātajām kontroles iestādēm [organizācijām] jāatbilst prasībām, kas izklāstītas EN 45011 standarta nosacījumos. [..]”