21.

KZD, kas izskata pamatlietu, ir vērsusies Tiesā un uzdevusi tai šādus prejudiciālus jautājumus “1) Vai izskatāmā lieta ietilpst Direktīvas 2000/43/EK (šajā gadījumā: 3. panta 1. punkta h) apakšpunkta) piemērošanas jomā? 2) Kas ir jāsaprot ar “sliktāku izturēšanos” Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē un ar formulējumu “nostāda kādas rasu vai etniskas piederības personas īpaši nelabvēlīgā situācijā” Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē: 2.1. vai, lai sliktāku izturēšanos kvalificētu kā tiešo diskrimināciju, ir noteikti nepieciešams, lai izturēšanās ir nelabvēlīgāka un lai tā tieši vai netieši prettiesiski aizskar tiesību aktos expressis verbis nostiprinātas tiesības vai intereses, vai tā ir jāsaprot kā ikkatra tādas izturēšanās (attiecību) forma vārda plašākā nozīmē, kas salīdzinājumā ar izturēšanos līdzīgā situācijā ir mazāk labvēlīga? 2.2. vai, lai īpaši nelabvēlīgas situācijas radīšanu kvalificētu kā netiešo diskrimināciju ir arī nepieciešams, lai tā tieši vai netieši prettiesiski aizskar tiesību aktos expressis verbis nostiprinātas tiesības vai intereses, vai tā plašākā nozīmē ir jāsaprot kā jebkāda īpaši nelabvēlīgas situācijas radīšanas forma? 3) Atkarībā no atbildes uz otro jautājumu: ja, lai rīcību kvalificētu kā tiešo vai netiešo diskrimināciju Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta izpratnē, ir nepieciešams, lai sliktāka izturēšanās vai īpaši nelabvēlīga stāvokļa radīšana tieši vai netieši prettiesiski aizskar tiesību aktos nostiprinātas tiesības vai intereses, 3.1. vai ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 38. panta tiesību normām, Direktīvu 2006/32/EK (preambulas 29. apsvērumu, 1. pantu un 13. panta 1. punktu), Direktīvu 2003/54/EK (3. panta 5. punktu) un Direktīvu 2009/72/EK (3. panta 7. punktu) par labu elektrības gala patērētājam tiek nostiprinātas tādas tiesības vai tāda interese varēt regulāri pārbaudīt elektrības skaitītāja rādījumus, uz kuru var atsaukties tādā procesā valsts tiesās, kāds tas ir pamattiesvedības gadījumā, un 3.2. vai šīm tiesību normām atbilst valsts tiesību normas un/vai administratīvā prakse, kuru ir atļāvis īstenot valsts energoregulators, saskaņā ar kuru sadales uzņēmumam tiek piešķirtas tiesības elektrības skaitītājus piestiprināt grūti pieejamās vai nepieejamās vietās, kas patērētājiem liedz personiski un regulāri pārbaudīt un sekot līdzi elektrības skaitītāja rādītājiem? 4) Atkarībā no atbildes uz otro jautājumu: ja, lai rīcību kvalificētu kā tiešo vai netiešo diskrimināciju, nav noteikti nepieciešams, lai tieši vai netieši prettiesiski būtu aizskartas tiesību aktos nostiprinātas tiesības vai intereses, 4.1. vai saskaņā ar Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu var būt spēkā valsts tiesību normas vai judikatūra, par kādu ir runa pamattiesvedībā, saskaņā ar kuru, lai rīcību varētu kvalificēt kā diskrimināciju, ir nepieciešams, lai nelabvēlīgāka izturēšanās un nelabvēlīgāka stāvokļa radīšana tieši vai netieši prettiesiski aizskar tiesību aktos nostiprinātas tiesības vai intereses; 4.2. vai valsts tiesai, ja šādas tiesību normas vai prakse nav pieņemama, ir pienākums to nepiemērot un izmantot direktīvā ietvertās definīcijas? 5) Kā ir jāinterpretē Direktīvas 2000/43 8. panta 1. punkts: 5.1. tādējādi, ka saskaņā ar to cietušajam ir jāpierāda fakti, pamatojoties uz kuriem var nepārprotami, neapstrīdami un droši secināt tiešās vai netiešās diskriminācijas esamību, vai pietiek ar to, ka ar faktiem tiek pamatots tikai pieņēmums par tās esamību? 5.2. Vai fakts, ka: а) tikai abās pilsētas daļās, kas tajā ir pazīstamas kā romu rajoni, elektrības skaitītāji uz ielām ir piestiprināti pie elektrības stabiem tādā augstumā, ka patērētājiem nav iespējams vizuāli apskatīt skaitītāju rādītājus, pastāvot zināmiem izņēmumiem šo abu pilsētu rajonu dažās daļās, un b) visos pārējos pilsētu rajonos elektrības skaitītāji ir piestiprināti citā, vizuālai apskatei pieejamā augstumā (līdz 1,70 m), lielākoties patērētāju dzīvoklī vai pie ēkas fasādes, vai pie žoga, nozīmē, ka pierādīšanas pienākums tiek uzlikts atbildētājam? 5.3. Vai apstāklis, ka а) abās pilsētas daļās, kas pilsētā ir pazīstamas kā romu rajoni, nedzīvo tikai romi, bet arī personas ar citu etnisko piederību un/vai b) attiecīgi, kura iedzīvotāju daļa šajos abos rajonos sevi patiešām apzīmē kā romus, un/vai c) sadales uzņēmums iemeslus elektrības skaitītāju pārvietošanai šajos abos pilsētu rajonos uz šo augstumu – 7 m – apzīmē kā vispārzināmus, izslēdz iespēju pierādīšanas pienākumu uzlikt atbildētājam? 6) Atkarībā no atbildes uz 5) jautājumu: 6.1. ja Direktīvas 2000/43 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai konstatētu diskrimināciju, ir nepieciešams pieņēmums, un ja iepriekš minētie fakti nozīmē to, ka pierādīšanas pienākums tiek uzlikts atbildētājam, par kādu diskriminācijas formu šie fakti liek domāt – tiešo diskrimināciju, netiešo diskrimināciju un/vai uzmākšanos? 6.2. vai saskaņā ar Direktīvas 2000/43 tiesību normām ir pieļaujama situācija, kad tiešā diskriminācija un/vai uzmākšanās tiek pamatota ar likumā noteikta mērķa sasniegšanu, izmantojot vajadzīgus un piemērotus līdzekļus? 6.3. vai, ņemot vērā sadales uzņēmuma īpaši uzsvērtos likumā noteiktos mērķus, kurus tas vēlas sasniegt, abos pilsētu rajonos piemērotie pasākumi var tikt pamatoti situācijā, kad а) pasākums tiek piemērots nesamaksātu rēķinu dēļ, kas ir uzkrājušies abos pilsētas rajonos, un biežu patērētāju pārkāpumu dēļ, kas negatīvi ietekmē vai apdraud elektrības iekārtu drošību, kvalitāti un nepārtrauktu un drošu funkcionēšanu, un pasākums tiek piemērots kolektīvi neatkarīgi no tā, vai konkrētais patērētājs savus rēķinus par elektrības sadali un piegādi maksā vai nemaksā, un neatkarīgi no tā, vai ir konstatēts, ka konkrētais patērētājs ir veicis kādu pārkāpumu (manipulējis ar elektrības skaitītāja radījumiem, nelikumīgi pieslēdzies un/vai nelikumīgi ieguvis/nelikumīgi patērējis elektrību, neuzskaitot to un nemaksājot, vai kaut kādā citā veidā iejaucies tīkla darbībā, kas negatīvi ietekmē vai apdraud tā drošu, kvalitatīvu un nepārtrauktu funkcionēšanu); b) par katru līdzīgu pārkāpumu tiesību normās un Līguma par sadali Vispārīgajos noteikumos ir paredzēta atbildība, proti, civiltiesiskā, administratīvā un krimināltiesiskā; c) Sadales līguma Vispārīgo noteikumu 27. panta 2. punktā paredzētā klauzula – sadales uzņēmums, pamatojoties uz patērētāja skaidru rakstveida pieprasījumu, nodrošina iespēju veikt elektrības skaitītāja rādījumu vizuālo apskati – patērētājam faktiski nedod iespēju personiski un regulāri pārbaudīt rādījumus, kas attiecas uz viņu; d) pastāv iespēja, pamatojoties uz skaidru rakstveida lūgumu, patērētāja dzīvoklī uzstādīt elektrības kontrolskaitītāju, par kuru viņam ir jāveic maksājums; e) pasākums ir savdabīga un acīmredzama pazīme patērētāja negodīgumam vienā vai otrā formā, pamatojoties uz, kā apgalvo sadales uzņēmums, to iemeslu vispārīgi zināmo raksturu, kādēļ tiek piemērots šis pasākums; f) pastāv citas tehniskas metodes un līdzekļi, lai aizsargātu no iejaukšanās elektrības skaitītāju darbībā; g) sadales uzņēmuma pārstāvis apgalvo, ka citas pilsētas romu rajonā veiktie līdzīgi pasākumi faktiski nevarēja novērst iejaukšanos; h) no vienā no šiem pilsētu rajoniem uzstādītās elektriskās iekārtas – trafostacijas – netiek prezumēts, ka attiecībā uz to drošības apsvērumu dēļ ir piemērojami līdzīgi pasākumi nekā attiecībā uz elektrības skaitītājiem?”