LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 340/13

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-59/07 Polimeri Europa/Komisija 2011. gada 4. oktobrī iesniedza Polimeri Europa SpA

(Lieta C-511/11 P)

2011/C 340/23

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Polimeri Europa SpA (pārstāvji — M. Siragusa, F. M. Moretti, L. Nascimbene, advokāti)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

— pilnībā vai daļēji atcelt Vispārējās tiesas spriedumu daļā, kurā ir noraidīta Polimeri prasība lietā T-59/07, un tādējādi: i) pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmumu C(2006) 5700, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/F/38.638 — Butadiēnkaučuks un emulsijas polimerizācijā iegūts butadiēnstirolkaučuks; turpmāk tekstā — “lēmums”); ii) un/vai atcelt vai vismaz samazināt naudas sodu, kas Polimeri piemērots ar lēmumu;

— pakārtoti, pilnībā vai daļēji atcelt minēto spriedumu daļā, kurā ir noraidīta Polimeri prasība lietā T-59/07, un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai jauna nolēmuma pieņemšanai, ņemot vērā norādījumus, ko tai būs sniegusi Tiesa;

— piespriest Komisijai atlīdzināt gan tiesāšanās izdevumus šajā instancē, gan tiesāšanās izdevumus tiesvedībā lietā T-59/07.

Pamati un galvenie argumenti

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi rupju kļūdu, interpretējot 2006. gada 6. aprīļa paziņojumu par iebildumiem, un tādējādi esot pamatojusies uz kļūdainām premisām, noraidīdama trešo Palimeri prasības pamatu par tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, kas izriet no atšķirības starp 2006. gada 6. aprīļa paziņojumu par iebildumiem un lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz noteikumiem par atbildības sadalījumu starp Polimeri un Syndial.

Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi atbilstošo Kopienu judikatūru, vainodama pārkāpumā Polimeri un lēmuma adresātu vidū neiekļaudama Syndial, un esot nepietiekami pamatojusi to, kāpēc ir noraidīti iebildumi, kurus šajā ziņā izvirzījusi Polimeri.

Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi atbilstošo Kopienu judikatūru, vērtēdama Polimeri iebildumus par atšķirībām starp uzņēmumu, kas sadarbojušies saistībā ar iecietības programmu, dažādu darbinieku paziņojumiem attiecībā uz atsevišķiem varbūtējā pārkāpuma aspektiem. Vispārējā tiesa, neņemdama vērā svarīgus attaisnojošus pierādījumus, tādējādi neesot īstenojusi pilnīgu pārbaudi tiesā attiecībā uz Komisijas iesniegtajiem pierādījumiem.

Vispārējā tiesa neesot norādījusi uz rupjajām kļūdām, ko Komisija pieļāvusi, piemērodama Pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai un lēmumā norādīto pārkāpumu kvalificēdama kā “ļoti smagu”, turklāt nepietiekami pamatojot to, kāpēc ir noraidīti Polimeri šajā ziņā izvirzītie iebildumi. Vispārējā tiesa neesot īstenojusi pilnīgu pārbaudi tiesā attiecībā uz naudas soda, kas piemērots Polimeri, aprēķinu.

Vispārējā tiesa neesot norādījusi uz rupjajām kļūdām, ko Komisija pieļāvusi, noteikdama reizināšanas koeficientu, nepietiekami pamatojot to, kāpēc ir noraidīti Polimeri šajā ziņā izvirzītie iebildumi. Turklāt Vispārējā tiesa neesot norādījusi uz to, ka Komisija nav ievērojusi vienlīdzīgas attieksmes principu, noteikdama reizināšanas koeficientu, un turklāt esot nepietiekami pamatojusi to, kāpēc ir noraidīti Polimeri šajā ziņā izvirzītie iebildumi.

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi rupju kļūdu, piemērojot atbilstošo Kopienu judikatūru, vērtēdama Polimeri izvirzītos iebildumus par atsevišķu pieteikuma par lietas ierosināšanu pielikumu nepieņemamību, un šajā ziņā esot sniegusi nepietiekamu pamatojumu. Tādējādi Vispārējā tiesa esot atstājusi bez ievērības Polimeri aizstāvības argumentus attiecībā pret iebildumiem, kuri izvirzīti, norādot uz karteļa esamību un Polimeri dalību tajā, tādā veidā nelikumīgi neizpildīdama pienākumu īstenot pilnīgu pārbaudi tiesā attiecībā uz Komisijas apstrīdētajiem faktiem.