Lieta T‑189/14

Deza, a.s.

pret

Eiropas Ķimikāliju aģentūru

Piekļuve dokumentiem – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – ECHA rīcībā esošie dokumenti, kuri ietver informāciju, kas iesniegta procedūrā saistībā ar pieteikumu atļaujai lietot vielu bis(2‑etilheksil)ftalātu (DEHP) – Lēmums izpaust noteiktu informāciju, ko prasītāja uzskata par konfidenciālu – Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību – Privātās dzīves jēdziens – Tiesības uz īpašumu – Pienākums norādīt pamatojumu

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 13. janvāra spriedums

Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzība – Nosacījumi – Minētā procesa konkrēts, faktisks un būtisks aizskārums

Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Komerciālo interešu aizsardzība – Sevišķas sabiedrības intereses, kas pamato dokumentu publiskošanu – Atsaukšanās uz pārskatāmības principu – Nepieciešamība izvirzīt ar lietu saistītus īpašus apsvērumus

Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Noteiktas personas komerciālo interešu aizsardzība – Apjoms

Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Komerciālo interešu aizsardzība – Piekļuves atteikums – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms

Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Komerciālo interešu aizsardzība – Piemērošanas joma – Tādu zinātnisko pētījumu apkopojums, kas iesniegti ķīmiskas vielas atļaujas procedūrā – Ietveršana – Nosacījums

Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Piekļuves atteikums – Iespēja pamatoties uz vispārēju prezumpciju par noteiktu kategoriju dokumentiem – Priekšmets – Vispārējas prezumpcijas esamība, kas piemērojama dokumentiem, kuri iesniegti ķīmiskas vielas atļaujas procedūrā – Neesamība – Tiesību uz īpašumu pārkāpums – Neesamība

Jautājumā par sabiedrības piekļuvi Savienības iestāžu rīcībā esošajiem dokumentiem attiecīgajām iestādēm un struktūrvienībām ir atzīta iespēja pamatoties uz vispārējiem pieņēmumiem, kas piemērojami noteiktām dokumentu kategorijām, uz līdzīgiem vispārīgiem apsvērumiem, kas var attiekties uz tāda paša rakstura dokumentu publiskošanas pieteikumiem. Vispārēju pieņēmumu piemērošanu prasa galvenokārt imperatīva nepieciešamība nodrošināt pareizu attiecīgo procedūru norisi un garantēt to mērķu sasniegšanu. Tādējādi vispārējs pieņēmums var tikt atzīts, pamatojoties uz to, ka piekļuve ar noteiktiem procesiem saistītiem dokumentiem nav savienojama ar šo procesu pareizu norisi, un pamatojoties uz risku, ka tiem tiks nodarīts kaitējums, pieņemot, ka vispārēji pieņēmumi ļauj nodrošināt procesa norises integritāti, ierobežojot trešo personu iejaukšanos. Tādu īpašu noteikumu piemērošana, kuri paredzēti tiesību aktā, kas attiecas uz Savienības iestādē notiekošu procesu, kura vajadzībām pieprasītie dokumenti ir tikuši sagatavoti, ir viens no kritērijiem, kas var attaisnot vispārēja pieņēmuma atzīšanu. Runājot par Regulu Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), atšķirībā no situācijām, attiecībā uz kurām ir atzīts, ka tām ir piemērojami vispārēji pieņēmumi par atteikumu piekļūt dokumentiem, šajā regulā ir skaidri reglamentēta saikne starp šo regulu un Regulu Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem. Regulas Nr. 1907/2006 118. pantā ir paredzēts, ka Regula Nr. 1049/2001 ir piemērojama Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) rīcībā esošiem dokumentiem. Tajā nav ierobežojošā veidā regulēta tādu dokumentu izmantošana, kas ietverti lietas materiālos saistībā ar atļaujas ķīmiskas vielas izmantošanai procedūru. Minētajā regulā faktiski nav paredzēts, ka piekļuve lietas materiāliem ir vienīgi attiecīgajām pusēm vai sūdzības iesniedzējiem. Līdz ar to no Regulas Nr. 1907/2006 tiesību normām neizriet vispārējs pieņēmums. Tādējādi nevar pieļaut, ka šajā regulā paredzētajā atļaujas procedūrā ECHA nosūtītie dokumenti kopumā tiktu uzskatīti par tādiem, uz kuriem acīmredzami attiecas izņēmums attiecībā uz pieteikuma atļaujas saņemšanai iesniedzēju komerciālo interešu aizsardzību. Šajā ziņā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 8. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantu nevar interpretēt tādējādi, ka tajos būtu noteikts automātisks izņēmums no principa izsniegt dokumentus, kas izdoti kāda privāta uzņēmuma saimnieciskās darbības ietvaros. Saistībā ar pieteikumu par piekļuvi šāda veida dokumentiem, ko iesniegusi trešā persona, ir jāveic konkrēta un efektīva katra no šiem dokumentiem pārbaude, izņemot gadījumus, kuros Savienības tiesa ir atzinusi, ka pastāv vispārējs pieņēmums par piekļuves attiecīgajiem dokumentiem atteikumu. (skat. 34., 37., 39., 40. un 163. punktu)

Procedūra par ķīmiskas vielas izmantošanas atļaujas pieteikumu ir paredzēta Regulā Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), kurā ir noteikta Savienības procedūra ķīmisko vielu izmantošanas atļaušanai. Šīs regulas 118. pantā ir paredzēts, ka Regula Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem ir piemērojama Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) rīcībā esošiem dokumentiem. No tā izriet, ka pēc iespējas plašākas sabiedrības piekļuves dokumentiem princips, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 preambulas 4. apsvērumā un 1. pantā, principā ir jāievēro attiecībā uz ECHA rīcībā esošiem dokumentiem. Pēc iespējas plašākas sabiedrības piekļuves dokumentiem princips tomēr ir pakļauts zināmiem ierobežojumiem, kas ir pamatoti ar sabiedrības vai privāto interešu apsvērumiem. Regulā Nr. 1049/2001, it īpaši tās preambulas 11. apsvērumā un 4. pantā, ir paredzēts izņēmumu regulējums, saskaņā ar kuru iestādes vai struktūras nedrīkst izsniegt dokumentus gadījumā, ja šī izsniegšana apdraudētu kādas no šīm interesēm. Runājot par pieteikumu piekļūt informācijai saistībā ar zinātniskiem pētījumiem un to saturam, kas norādīti atļaujas pieteikumā, nešķiet, ka ar šo aprakstošo datu, kas ir pieejami sabiedrībai, apkopojuma izpaušanu vien pietiek, lai tiktu apdraudētas atļaujas pieteicējas komerciālās intereses. Šai pēdējai šajā gadījumā ir jāpierāda, kā minētais zinātnisko datu apkopojums var būt konfidenciāla komerciāla informācija un ka tās izpaušanas dēļ tiktu apdraudētas tās komerciālās intereses. Pat ja jāpieņem, ka informācijas sistematizēšanai, ko veikusi šī pieteicēja, varētu būt komerciāla vērtība, tikai tad, ja vērtējumam, ko pieteicēja veikusi šī apkopošanas darba gaitā, būtu kāda pievienotā vērtība – proti, ja tas, piemēram, ietvertu jaunus zinātniskus secinājumus vai apsvērumus, kuri attiecas uz tādu izgudrojumu stratēģiju, kas uzņēmumam var radīt priekšrocības salīdzinājumā ar tā konkurentiem – tas attiektos uz komerciālajām interesēm, kuru aizsardzība ir nodrošināta Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktā. (skat. 50., 51., 60. un 67. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 52.–54. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 55. un 56. punktu)

Saskaņā ar Reglamenta 48. panta 2. punkta pirmo daļu tiesvedības laikā nav atļauts izvirzīt jaunus pamatus, izņemot gadījumus, kad tie ir saistīti ar tādiem tiesiskiem vai faktiskiem apstākļiem, kas ir kļuvuši zināmi iztiesāšanas laikā. Pamats, kas tikai papildina iepriekš tieši vai netieši izvirzītu pamatu un kas ir cieši saistīts ar to, ir jāatzīst par pieņemamu. Turklāt Reglamenta 48. panta 2. punktā noteiktais aizliegums attiecas vienīgi uz jauniem pamatiem un tam nav pretrunā tas, ka prasītāji izvirza jaunus argumentus jau prasības pieteikumā esošo pamatu atbalstam. (skat. 91. punktu)

Gan no Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), 119. panta 1. punkta f) apakšpunkta, gan no tās I pielikuma izriet, ka, ņemot vērā datu par DNEL (atsavināts beziedarbības līmenis) un PNEC (paredzētā beziedarbības koncentrācija) robežvērtībām nozīmi, lai aizsargātu sabiedrības veselību un vidi, vielas ķīmiskās drošības novērtējumam un no tā izrietošajiem datiem ir jāattiecas uz visiem vielas apzinātajiem lietošanas veidiem un dzīves cikla posmiem un līdz ar to šie dati ir jāpublicē. Minētajā tiesību normā paredzētais publicēšanas pienākums attiecas uz DNEL un PNEC robežvērtībām, kas ietvertas pieteikumam atļaujas saņemšanai pievienotajā ķīmiskās drošības pārskatā. Attiecībā uz pienākuma publicēt Regulas Nr. 1907/2006 119. panta 1. punkta f) apakšpunktā minētās informācijas apjomu šis pienākums attiecas uz minimālo nepieciešamo informāciju par DNEL un PNEC robežvērtību aprēķināšanas metodi vai paredzamību un to saikni ar citām robežvērtībām. Šī minimālā informācija ir nepieciešama, lai saprastu, ko nozīmē DNEL un PNEC robežvērtības, un noteiktu, ar ko tās ir saistītas. Ir jākonstatē, ka, ja būtu publicētas vienīgi robežvērtības bez jebkādiem paskaidrojumiem par to nozīmi, iepriekš minētā tiesību norma zaudētu savu lietderīgo iedarbību. (skat. 105. un 108. punktu)

Ja ir konstatēts, ka jomā, uz kuru attiecas Līgums par ar tirdzniecību saistītām intelektuālā īpašuma tiesībām (TRIPS), pastāv Savienības tiesiskais regulējums, ir piemērojamas Savienības tiesības, kas nozīmē pienākumu pēc iespējas veikt minētajam līgumam atbilstošu interpretāciju, tomēr nepiešķirot attiecīgajai šī līguma normai tiešu iedarbību. Šajā ziņā Regula Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem un Regula Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), ir jāinterpretē tādējādi, lai tiktu nodrošināta to saderība ar TRIPS līguma 39. panta 2. un 3. punkta saturu. Tomēr pēdējā minētā tiesību norma nevar nozīmēt, ka intelektuālā īpašuma tiesībām piešķirtā aizsardzība absolūtā veidā ir pārāka par pieņēmumu, kas liecina par labu tādas informācijas izpaušanai, kura ir tikusi iesniegta pieteikumā atļaujai lietot ķīmisko vielu. Šādā izpratnē pieeja, saskaņā ar kuru informācija, kas ir iesniegta ķīmiskas vielas atļaujas procedūrā, ir komercnoslēpums (konfidenciālā informācija) TRIPS līguma 39. panta 2. punkta izpratnē, nozīmētu atstāt Regulas Nr. 1907/2006 119. pantu nepiemērojamu. Šādu pieeju nevar pieņemt, jo tā realitātē nozīmētu apšaubīt šīs tiesību normas likumību, ņemot vērā TRIPS līguma 39. panta 2. un 3. punktu. (skat. 116., 149. un 151. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 123. un 124. punktu)

Runājot par piekļuves pieteikumu nolūkā izpaust DNEL (atsavināts beziedarbības līmenis) un PNEC (paredzētā beziedarbības koncentrācija) robežvērtības, kas norādītas ķīmiskās drošības pārskatā un iespējamo alternatīvu analīzē, kas iesniegti ķīmiskas vielas lietošanas atļaujas procedūrā, pat pieņemot, ka šīs robežvērtības ietilpst atļaujas pieteicējas komerciālajās interesēs, Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), 119. panta 1. punkta f) apakšpunktā ir paredzēts, ka tās automātiski ir pieejamas sabiedrībai. Šis pienākums nodrošināt piekļuvi minētajai informācijai šīs pašas regulas preambulas 117. apsvērumā ir apstiprināts ar vajadzību sniegt Savienības pilsoņiem informāciju par vielām, kurām tie var tikt pakļauti, lai pieņemtu uz informāciju balstītu lēmumus par to, kā tie vēlas izmantot minētās vielas. No Regulas Nr. 1907/2006 119. panta 1. punkta un tās preambulas 117. apsvēruma izriet, ka Savienības likumdevējs uzskatīja, ka šajās tiesību normās minētās informācijas izpaušana ir īpaši svarīgu interešu jautājums. Minētais likumdevējs pats veica interešu līdzsvarošanu, lai secinātu, ka intereses informācijas attiecībā uz DNEL un PNEC robežvērtībām izpaušanā ir svarīgākas salīdzinājumā ar pieteicējas interesēm minēto informāciju neizpaust, jo šī informācija attiecās uz interesēm, kuru vidū bija pašas svarīgākās intereses, proti, tās, kas skar sabiedrības veselību un vidi. No šiem apsvērumiem var secināt, ka pārskatāmības principam ir sevišķa nozīme, kas varētu būt pārāks pār iespējamiem iemesliem, kuri pamato atteikumu izpaust šo informāciju. Tas pats attiecas uz NOAEL koncentrācijas robežvērtībām – proti, tām, kas norāda maksimālo koncentrāciju bez novērotas nelabvēlīgas ietekmes, – kuras ietvertas aplēsēs, metodēs un piezīmēs. (skat. 127.–129. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 133. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 161. punktu)