Faktiski ar papildu piemaksu, ko izmaksā atbilstoši agrāko Noteikumu par apdrošināšanu 14. pantam, tika kompensēta nevis ierēdņa daļēja pastāvīga invaliditāte, par kuru tika izmaksāts Civildienesta noteikumu 73. panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētais kapitāls, bet saskaņā ar šo pašu 14. pantu jebkādi pastāvīgi bojājumi vai sakropļojumi, kuri, kaut gan neietekmē personas darba spējas, ir kaitējums personas fiziskajai integritātei un rada patiesu kaitējumu tās sociālajām attiecībām. Tā kā to izmaksā par citiem bojājumiem, nevis tiem, par ko izmaksā agrāko Noteikumu par apdrošināšanu 12. pantā paredzēto summu daļējas pastāvīgas invaliditātes gadījumā, lēmums, ar kuru nosaka šo invaliditātes pakāpi atbilstoši 12. pantam, ir neatkarīgs no lēmuma, ar ko nosaka daļējas pastāvīgas invaliditātes pakāpi atbilstoši šo pašu noteikumu 14. pantam.

Lai gan papildu piemaksa, ko izmaksā atbilstoši Noteikumu par Savienības ierēdņu apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem 14. pantam, redakcijā, kas pēdējo reizi tika grozīta 1997. gada 18. jūlijā, tiek noteikta pēc analoģijas ar likmēm, ko paredz šo noteikumu 12. pantā minētajās invaliditātes skalās, šīs piemaksas summas noteikšana un tātad atbilstošas daļējas pastāvīgas invaliditātes pakāpes noteikšana nav atkarīgas no izmaksātā kapitāla summas atbilstoši šim pašam 12. pantam un tātad no daļējas pastāvīgas invaliditātes pakāpes, kas ir pamatā šīs kapitāla summas noteikšanai.

Kas attiecas uz ārstu komisijas sastāvu – tas, ka ārsts un medicīnas profesors vairākus gadus strādā iestādes medicīniskajā dienestā, neļauj secināt, ka šie ārsti nevar veikt savus uzdevumus objektīvi. Šāds fakts nav pietiekams it īpaši tad, ja nepastāv nekādi citi pierādījumi par šo faktu un ja netiek pieņemts, ka sadarbības ilgstošais raksturs principā traucē neitralitātei, lai pierādītu, ka šie paši ārsti ir atkarīgi no konkrētās iestādes apdrošinātāja un ka šajā lietā tie, izskatot īpašo apdrošinātās personas situāciju, bija rīkojušies pretēji medicīnas eksperta profesionālās ētikas pienākumiem.

Ārstu komisijas ziņojumā nav pieļauts formas pārkāpums tādēļ vien, ka viens no tās locekļiem ir atteicies to parakstīt. Tomēr, lai ievērotu ārstu komisijas darba koleģialitātes principu, ir jākonstatē, ka loceklim, kurš nav parakstījis ziņojumu, ir bijusi iespēja pienācīgi paust savu viedokli pārējiem diviem locekļiem.

Beļģijas oficiālā invaliditātes skala, nosakot ierēdņa invaliditātes pakāpi, attiecībā uz Savienības ierēdņiem un darbiniekiem tiek piemērota papildus, ja Noteikumu par Savienības ierēdņu apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem redakcijā, kas pēdējo reizi ir grozīta 1997. gada 18. jūlijā, pielikumā esošajā skalā ir norādes uz to un tikai tiem gadījumiem, kas tajā ir skaidri paredzēti. Tātad Beļģijas oficiālās invaliditātes skalas 712. pants ir jāpiemēro it īpaši Savienības ierēdņa vai darbinieka gadījumos, to saskaņojot ar atbilstošām normām, kas izriet no Noteikumu par apdrošināšanu pielikumā esošās skalas, un tostarp tas ir pretrunā tam, ka šādam ierēdnim vai darbiniekam ārstējama vai daļēja kurluma gadījumā tiktu atzīta augstāka daļējas pastāvīgas invaliditātes pakāpe par maksimālo iespējamo atbilstoši Noteikumu par apdrošināšanu pielikumā esošai skalai neārstējama un pilnīga kurluma gadījumā.

(skat. 169. punktu)