8.

Saskaņā ar Marrākešas līguma, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ (turpmāk tekstā – “Marrākešas līgums”), preambulu: “Līgumslēdzējas puses, [(1]) Atgādinot Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā un [ANO konvencijā] noteiktos nediskriminācijas, vienlīdzīgu iespēju, pieejamības un pilnīgas un efektīvas līdzdalības un iekļaušanās sabiedrībā principus, [(2)] Paturot prātā problēmas, kas apdraud tādu personu pilnvērtīgu attīstību, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, kas ierobežo viņu vārda brīvību, tostarp brīvību meklēt, saņemt un izplatīt visu veidu informāciju vai idejas vienlīdzīgi ar citiem, tostarp, izmantojot visas saziņas formas pēc savas izvēles, kā arī ierobežo viņu tiesību uz izglītību īstenošanu un iespējas veikt izpēti, [(3)] Uzsverot to, cik svarīgi ir aizsargāt autortiesības, lai stimulētu un atlīdzinātu literatūras un mākslas darbus, kā arī uzlabotu iespējas ikvienam, tostarp personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, piedalīties kopienas kultūras dzīvē, baudīt mākslu un gūt labumu no zinātnes sasniegumiem un to priekšrocībām, [(4)] Apzinoties šķēršļus, ar kādiem sastopas personas ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ, lai piekļūtu iespieddarbiem, nodrošinot vienlīdzīgas iespējas sabiedrībā un vajadzību gan palielināt darbu skaitu pieejamā formātā, gan uzlabot šādu darbu apriti, [(5)] Ņemot vērā to, ka lielākā daļa no personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, dzīvo jaunattīstības un vismazāk attīstītajās valstīs, [..] [(7)] Atzīstot, ka daudzas dalībvalstis ir noteikušas ierobežojumus un izņēmumus savos tiesību aktos autortiesību jomā personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ; tomēr šādām personām vēl aizvien trūkst darbu kopijas pieejamā formātā; ka viņu centienu īstenošanai ar mērķi padarīt darbus pieejamus šīm personām ir vajadzīgi vērā ņemami resursi un ka iespēju trūkums veikt pārrobežu apmaiņu ar pieejamiem formātiem liek šos centienus divkāršot, [(8)] Atzīstot, cik svarīga ir gan tiesību īpašnieku loma, padarot savus darbus pieejamus personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, gan attiecīgi ierobežojumi un izņēmumi padarīt darbus pieejamus šīm personām, jo īpaši tad, ja tirgus nespēj nodrošināt šādu pieeju, [(9)] Atzīstot vajadzību saglabāt līdzsvaru starp autortiesību efektīvu aizsardzību un plašākas sabiedrības interesēm, jo īpaši izglītību, pētniecību un informācijas pieejamību, un to, ka šādam līdzsvaram ir jāatvieglo efektīva un savlaicīga piekļuve darbiem tādu personu interesēs, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, [(10)] Apstiprinot līgumslēdzēju pušu saistības saskaņā ar esošajiem starptautiskajiem līgumiem par autortiesību aizsardzību un to, cik svarīga un elastīga ir “trīs posmu pārbaude” attiecībā uz ierobežojumiem un izņēmumiem, kas noteikti Bernes konvencijas par literatūras un mākslas darbu aizsardzību 9. panta 2. punktā un citos starptautiskos instrumentos, [..] [(12)] Atzīstot starptautiskās autortiesību sistēmas nozīmību un paužot vēlmi saskaņot ierobežojumus un izņēmumus, lai atvieglotu piekļuvi darbiem un to izmantošanu personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, [..].”