Puses

Rezolutīvā daļa



Puses

Lieta T‑383/14 R

Europower SpA , Milāna (Itālija), ko pārstāv G. Cocco un L. Salomoni , advokāti,

prasītāja,

pret

Eiropas Komisiju , ko pārstāv L. Cappelletti , L. Di Paolo un F. Moro , pārstāvji,

atbildētāja,

ko atbalsta

CPL Concordia Soc. coop. , Concordia Sulla Secchia (Itālija), ko pārstāv A. Penta , advokāts,

persona, kas iestājusies lietā,

par pieteikumu būtībā apturēt 2014. gada 3. aprīļa Lēmuma, ar kuru Komisija noraidīja piedāvājumu, ko Europower bija iesniegusi saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā JRC IPR 2013 C04 0031 OC par turbogāzes triģenerācijas ražotnes būvniecību un ar to saistīto tehnisko apkopi tās Kopīgā pētniecības centra (KPC) Ispras (Itālija) objektā (OV 2013/S 137-237146), un līguma slēgšanas tiesības piešķīra CPL Concordia , izpildi un līdz ar to visu turpmāko lēmumu izpildi.

VISPĀRĒJĀS TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJS

izdod šo rīkojumu.

Rīkojums (1)

Tiesvedības priekšvēsture

1. 2013. gada 17. jūlijā Eiropas Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu atklātā konkursa procedūrā ar atsauces numuru JRC IPR 2013 C04 0031 OC par turbogāzes triģenerācijas ražotnes būvniecību un ar to saistīto tehnisko apkopi tās Kopīgā pētniecības centra (KPC) Ispras (Itālija) objektā. Piedāvājumu saņemšanas termiņš un piedāvājumu atvēršanas datums tika noteikti pēc labojuma, kas publicēts Oficiālajā Vēstnesī , attiecīgi 2013. gada 15. un 21. novembrī. Uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu ietvertajā dokumentā “Administratīvais pielikums” bija precizēts, ka līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas pamatā ir saimnieciski visizdevīgākais pieteikums, kas tiek noteikts, pamatojoties uz tā kopējām izmaksām un tehnisko kvalitāti, un ka augstākais punktu skaits – 80 punkti – varētu tikt piešķirts attiecībā uz piedāvājuma kopējām izmaksām, un ka augstākais punktu skaits – 20 punkti – varētu tikt piešķirts attiecībā uz piedāvājuma tehnisko kvalitāti.

2. 2013. gada 21. novembrī piedāvājumu atvēršanas komisija atvēra piedāvājumus. Pēc to atbilstības pārbaudes piedāvājumus novērtēja komisija, kura izraudzīta šim nolūkam un kura sniedza savu ziņojumu 2014. gada 21. martā.

3. Ar 2014. gada 3. aprīļa vēstuli Komisija informēja prasītāju, proti, Europower SpA , ka tās piedāvājums nav izraudzīts, jo galīgais punktu skaits, kas tai tika piešķirts, bija mazāks nekā punktu skaits, kuru saņēma personas, kas iestājusies lietā, proti, CPL Concordia Soc. coop. , piedāvājums.

4. Ar 2014. gada 7. aprīļa vēstuli prasītāja iesniedza pieteikumu par piekļuvi šādiem dokumentiem: lēmumam par attiecīgā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, novērtējuma protokoliem, izraudzītā pretendenta piedāvājumam, izraudzītā pretendenta piedāvājuma raksturlielumiem un priekšrocībām un līgumam, kas noslēgts – vai ir noslēgšanas stadijā – ar izraudzīto pretendentu.

5. Ar 2014. gada 11. aprīļa vēstuli Komisija atgādināja, ka līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas personai, kas iestājusies lietā, un paziņoja izraudzītā pretendenta piedāvājuma raksturlielumus un šī piedāvājuma saņemto punktu skaitu.

6. 2014. gada 15. aprīlī prasītāja iesniedza pieteikumu, lai saņemtu cita starpā 2014. gada 7. aprīļa piekļuves pieteikumā minēto dokumentu kopijas, un norādīja, ka tā atkārtoti iesniedza savu pieteikumu par piekļuvi dokumentiem.

7. 2014. gada 17. aprīlī Komisija atbildēja prasītājai, atgādinot, ka nekāda cita informācija tai nevar tikt paziņota publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras laikā un ka piekļuve publiskā iepirkuma procedūras dokumentiem tai varēs tikt piešķirta tikai procedūras beigās, uz ko norāda līguma ar izraudzīto saimnieciskās darbības subjektu noslēgšana.

Tiesvedība un lietas dalībnieku prasījumi

8. Ar prasības pieteikumu, kas kancelejā iesniegts 2014. gada 30. maijā, prasītāja cēla prasību, būtībā prasot, pirmkārt, atcelt 2014. gada 3. aprīļa lēmumu, ar kuru Komisija noraidīja piedāvājumu, ko prasītāja bija iesniegusi saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā [..], atcelt lēmumu, ar kuru Komisija piešķīra tiesības slēgt līgumu personai, kas iestājusies lietā, [..] un pašu līgumu [..].

9. Ar atsevišķu dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2014. gada 22. jūlijā, prasītāja iesniedza šo pieteikumu par pagaidu noregulējumu, kurā tā Vispārējās tiesas priekšsēdētājam būtībā izvirza šādus prasījumus:

– izdot rīkojumu apturēt lēmuma, ar kuru ir noraidīts prasītājas piedāvājums, lēmuma, ar kuru tiesības slēgt līgumu ir piešķirtas personai, kas iestājusies lietā, un līdz ar to visu turpmāko lēmumu izpildi;

– veikt visus lietderīgos pasākumus, lai nodrošinātu aizsardzību, kas lūgta saistībā ar pagaidu noregulējumu.

10. Komisija savos apsvērumos par pieteikumu par pagaidu noregulējumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegti 2014. gada 7. augustā, Vispārējās tiesas priekšsēdētājam būtībā izvirza šādus prasījumus:

– noraidīt pieteikumu par pagaidu pasākumu noteikšanu kā nepieņemamu;

– katrā ziņā noraidīt pieteikumu par pagaidu pasākumu noteikšanu kā nepamatotu;

– atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

11. Ar 2014. gada 9. septembra rīkojumu Vispārējās tiesas priekšsēdētājs atļāva iestāties šajā tiesvedībā Komisijas prasījumu atbalstam. Persona, kas iestājusies lietā, iesniedza savus apsvērumus 2014. gada 23. septembrī, un pārējie lietas dalībnieki, proti, Komisija un prasītāja, iesniedza par tiem savus apsvērumus attiecīgi 2014. gada 1. oktobrī un 2014. gada 3. oktobrī.

Juridiskais pamatojums

Vispārīgi apsvērumi

12. Kopā lasot, pirmkārt, LESD 278. un 279. pantu un, otrkārt, LESD 256. panta 1. punktu, no tiem izriet, ka pagaidu noregulējuma tiesnesis, ja tā ieskatā apstākļi to prasa, var izdot rīkojumu apturēt Vispārējā tiesā apstrīdētā akta izpildi vai noteikt nepieciešamos pagaidu pasākumus.

13. Turklāt Reglamenta 104. panta 2. punktā ir noteikts, ka pieteikumā par pagaidu noregulējumu ir jānorāda strīda priekšmets, apstākļi, kas nosaka steidzamību, kā arī faktiskie un tiesību pamati, kuri sākotnēji šķietami pamato prasītos pagaidu pasākumus. Tādējādi pagaidu noregulējuma tiesnesis var apturēt piemērošanu un izpildi un noteikt citus pagaidu pasākumus, ja, ņemot vērā faktiskos un tiesību pamatus, to noteikšana sākotnēji šķiet pamatota ( fumus boni juris ) un tie ir jānosaka un jāīsteno steidzami, lai novērstu būtisku un neatgriezenisku kaitējumu lietas dalībnieka, kas lūdz to noteikšanu, interesēm pirms lēmuma taisīšanas pamatlietā. Šie nosacījumi ir kumulatīvi, un tādējādi pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu ir jānoraida, ja kāds no tiem nav izpildīts (rīkojums, 1996. gada 14. oktobris, SCK un FNK /Komisija, C‑268/96 P(R), Krājums, EU:C:1996:381, 30. punkts).

[ .. ]

15. Šajā gadījumā, ņemot vērā īpašo pagaidu noregulējuma tiesvedības nozīmi lietās par publiskajiem iepirkumiem un Eiropas Savienības likumdevēja noteiktās atbilstošās tiesību normas attiecībā uz publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrām, kuras organizē dalībvalstu līgumslēdzējas iestādes (skat. rīkojumu, 2014. gada 4. decembris, Vanbreda Risk & Benefits /Komisija, T‑199/14 R, Krājums (Izvilkumi), EU:T:2014:1024, 16.–20. un 157.–162. punkts un tajos minētā judikatūra), vispirms ir jāizvērtē, vai prasītāja ir sniegusi pietiekamu informāciju, lai pierādītu fumus boni juris esamību.

[ .. ]

Par fumus boni juris

17. Attiecībā uz nosacījumu par fumus boni juris esamību ir jāatgādina, ka nosacījums par fumus boni juris ir izpildīts, ja pagaidu noregulējuma tiesvedībā ir būtiskas juridiskas pretrunas, kuru risinājums uzreiz nav skaidrs tādā ziņā, ka prasība sākotnēji nešķiet nepamatota (šajā ziņā skat. rīkojumus, 1989. gada 13. jūnijs, Publishers Association /Komisija, 56/89 R, Krājums, EU:C:1989:238, 31. punkts, un 2003. gada 8. maijs, Komisija/ Artegodan u.c., C‑39/03 P‑R, Krājums, EU:C:2003:269, 40. punkts). Tā kā pagaidu noregulējuma tiesvedības mērķis ir nodrošināt iedarbīgu galīgo lēmumu, kas vēlāk tiks pieņemts, lai nepieļautu robu Savienības tiesu nodrošinātajā tiesiskajā aizsardzībā, pagaidu noregulējuma tiesnesim ir “sākotnēji” tikai jāpārbauda tiesvedībā pēc būtības izvirzīto pamatu pamatotība, lai noteiktu, vai ir pietiekami liela varbūtība, ka tiesvedībai būs labvēlīgs iznākums (rīkojumi, 2013. gada 19. decembris, Komisija/Vācija, C‑426/13 P(R), Krājums, EU:C:2013:848, 41. punkts, un 2014. gada 8. aprīlis, Komisija/ ANKO , C‑78/14 P‑R, Krājums, EU:C:2014:239, 15. punkts).

18. Šajā lietā prasītāja izvirza piecus pamatus, lai pamatotu pieteikumu par izpildes apturēšanu. Ar pirmo pamatu tā būtībā uzskata, ka izraudzītais pretendents neatbilda tehniskajām prasībām, kuras noteiktas uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu dokumentos, jo tas nevarētu izmantot citu subjektu resursus, lai izpildītu šīs prasības. Ar otro pamatu tā būtībā apgalvo, ka punktu skaits, kas piešķirts izraudzītā pretendenta piedāvājumam attiecībā uz apgalvoto garantēto elektrisko efektivitāti, ir prettiesisks. Ar trešo pamatu tā būtībā norāda, ka darbības, lai piešķirtu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības, ir veiktas tikai vienā sanāksmē, pārkāpjot principus, kuri regulē publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras. Ar ceturto pamatu tā būtībā pārmet Komisijai atteikumu izsniegt tai zināmu skaitu dokumentu un informāciju. Visbeidzot, ar piekto pamatu tā būtībā apstrīd piedāvājumu atvēršanas komisijas sastāva tiesiskumu un vērtēšanas komitejas iecelšanu.

[ .. ]

Par prasītājas izvirzīto otro, trešo, ceturto un piekto pamatu

[ .. ]

– Par ceturto un piekto pamatu saistībā ar to, ka nav iespējams piekļūt publiskā iepirkuma procedūras dokumentiem

[ .. ]

46. Tādējādi no prasītājas izvirzītā otrā, trešā, ceturtā un piektā pamata analīzes izriet, ka šie pamati neļauj pierādīt fumus boni juris esamību.

Par pirmo pamatu saistībā ar to, ka izraudzītais pretendents nav ievērojis publiskā iepirkuma procedūras dokumentos paredzētās tehniskās prasības

47. Prasītāja apgalvo, ka izraudzītais pretendents neatbilda minimālajām tehniskajām prasībām, kas paredzētas dokumentos saistībā ar attiecīgo uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūru. It īpaši persona, kas iestājusies lietā, neesot atbildusi paziņojuma par publisko iepirkumu III.2.3. punkta c) apakšpunktā minētajam atlases kritērijam, jo, pirmkārt, šis uzņēmums pats neesot īstenojis vismaz divas koģenerācijas ražotnes ar vismaz 8 MW elektroenerģijas ražošanas jaudu un, otrkārt, minētais uzņēmums, lai izpildītu šo kritēriju, nevarēja izmantot citu saimnieciskās darbības subjektu resursus. Kā norāda prasītāja, saskaņā ar tehniskajām specifikācijām pretendentam bija jāiesniedz saraksts par ražotnēm, kuras ir analogas tai, uz kuru attiecas publiskā iepirkuma līguma priekšmets, un kuras pretendenta uzņēmums ir tieši izveidojis.

48. Šajā ziņā vispirms ir jākonstatē, ka paziņojuma par publisko iepirkumu noteikumos saistībā ar dalības nosacījumiem attiecīgajā konkursā skaidri ir paredzēta iespēja pretendentam izmantot citus saimnieciskās darbības subjektus. Šajā gadījumā, lai atbilstu atlases kritērijiem, paziņojumā par publisko iepirkumu ir precizēts, ka iedaļā par saimnieciskās darbības subjektu situāciju prasītie dokumenti un informācija ir jāiesniedz par katru no šiem saimnieciskās darbības subjektiem.

[..]

52. Tādējādi sākotnēji šķiet, ka saskaņā ar paziņojumu par publisko iepirkumu personai, kas iestājusies lietā, lai atbilstu nosacījumiem par tehniskajām iespējām, ir atļauts izmantot citu saimnieciskās darbības subjektu un tai nav jāsniedz pierādījums par būvprojektiem, kurus tā pati būtu īstenojusi.

53. Tomēr, kā uzsver prasītāja, tehnisko specifikāciju 12. punkta piektajā daļā ir norādīts, ka “tehniskajam piedāvājumam turklāt ir jāpievieno vispārīga un tehniska informācija, kas skaidri prasīta vēstulē, ar kuru ir izteikts uzaicinājums iesniegt piedāvājumu, ietverot vismaz: līdzīgu ražotņu sarakstu, kuras tieši ir īstenojis pretendenta uzņēmums [..], norādot katras galvenos raksturlielumus”.

54. Šajā ziņā ir jānorāda, ka nešķiet, ka šāda noteikuma, kurā parādās prasītājas minētā norāde, iekļaušanas tehnisko specifikāciju 12. punkta piekt ajā daļā mērķis ir ierobežot dalības nosacījumus attiecīgajā konkursā, pievienojot atlases kritērijus. Gluži pretēji, ar šo noteikumu, šķiet, ir vēlme uzsvērt konkrētas informācijas, kura jau skaidri ir prasīta paziņojumā par publisko iepirkumu, pievienošanas tehniskajam piedāvājumam nozīmi, lai novērtētu pretendenta tehniskās iespējas.

[..]

57. Ņemot vērā šos apsvērumus, ir jāizvērtē norādes, uz kuru ir balstīts prasītājas pirmais pamats, piemērojamība. Tehnisko specifikāciju 12. punkta piektajā daļā paredzētā pirmā informācija, proti, “līdzīgu ražotņu saraksts, kuras tieši ir izveidojis pretendenta uzņēmums, ietverot inženiertehniskās, mehāniskās un elektriskās palīgiekārtas, norādot katras galvenos raksturlielumus”, šķiet, ir saistīta ar paziņojuma par publisko iepirkumu III.2.3. punkta c) apakšpunktu, kurā ir paredzēts “saraksts par galvenajiem darbiem, kuri ir analogi uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu galvenajam priekšmetam un kuri ir veikti pēdējos 10 gados, norādot summas, uzstādītās elektroenerģijas ražošanas jaudas, izpildes datumus un termiņus, gan valsts, gan privātos šo darbu saņēmējus”. Tajā ir precizēts, pirmkārt, ka “attiecībā uz katru veikto darbu ir jāpievieno galīgais pieņemšanas – nodošanas akts vai jebkāds cits dokuments, kas apliecina pareizu uzstādīšanu (piemēram, galīgais rēķins)”, un, otrkārt, ka “vismaz diviem no šiem minētajiem būvprojektiem ir jāietver koģenerācijas ražotņu būvniecība ar minimālo elektroenerģijas ražošanas jaudu 8 MW”. Abu formulējumu salīdzinājums, šķiet, ļauj a priori noraidīt prasītājas piemēroto interpretāciju, kurā priekšroka tiek dota saiknei starp lex generalis un lex specialis , jo, lai gan tehniskajās specifikācijās izmantotais formulējums ietver vārdu “tieši”, kas varētu šķist kā precizējums, šis formulējums citos aspektos ir daudz plašāks nekā paziņojumā par publisko iepirkumu izmantotais formulējums. Proti, pirmajā formulējumā nav precizēta nekāda norāde laika ziņā. Turklāt šis pēdējais minētais formulējums, šķiet, pieļauj interpretāciju, kas atšķiras no prasītājas ierosinātās interpretācijas. Proti, var tikt saprasts, ka šāds saraksts ir jāiesniedz tad un tikai tad, ja pretendents tieši ir veicis šāda veida darbus. Pretējā gadījumā šāds saraksts nav uzskatāms par iesniegtu, jo tas nevar pastāvēt, tomēr pretendentam netiek liegts piedalīties konkursā, ja tas var izpildīt paziņojumā par publisko iepirkumu minētos dalības nosacījumus, izmantojot trešās personas.

58. No šīs analīzes izriet, ka tehnisko specifikāciju 12. punkta piektajā daļā minētā informācija, šķiet, var tikt interpretēta kā tāda, kas, pirmkārt, ir paziņojuma par publisko iepirkumu III.2.3. punkta c), d) un e) apakšpunktā norādītā atlases kritērija atgādinājums un, otrkārt, sniedz precizējumus attiecībā uz prasītās informācijas iesniegšanu (norāde par tuvumu, precizējums, vai ražotnes ir izveidojis tieši pretendents).

59. Tomēr šajā stadijā nešķiet, ka prasītājas ierosinātā interpretācija var tikt pilnībā izslēgta, it īpaši tāpēc, ka Komisija savos apsvērumos nesniedz nevienu paskaidrojumu attiecībā uz vārda “tieši” nozīmi un tā klātesamības iemesliem.

60. Līdz ar to neskaidrība par interpretāciju, kas sniedzama attiecībā uz šī vārda klātesamību un tā ietekmi uz attiecīgās procedūras tiesiskumu, liek pagaidu noregulējuma tiesnesim secināt, ka pastāv būtiskas juridiskas pretrunas, kuru risinājums uzreiz nav skaidrs tādā ziņā, ka prasība sākotnēji nešķiet nepamatota (šajā ziņā skat. rīkojumu, 2013. gada 10. septembris, Komisija/ Pilkington Group , C‑278/13 P(R), Krājums, EU:C:2013:558, 67. punkts un tajā minētā judikatūra).

61. Šajā ziņā tomēr ir jāatgādina, ka saistībā ar ļoti īpašo tiesvedību par publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu ir jāuzskata, ka, ja noraidītajam pretendentam izdodas pierādīt īpaši nopietna fumus boni juris esamību, no šī pretendenta nevar tikt prasīts, lai tas pierāda, ka tā pieteikuma par pagaidu noregulējumu noraidīšana varētu tam radīt neatgriezenisku kaitējumu, citādi pārmērīgi un nepamatoti tiktu apdraudēta efektīva tiesību aizsardzība tiesā, uz kuru tam ir tiesības saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu. Šāds fumus boni juris pastāv, ja tiek norādīts uz pietiekami acīmredzamu un būtisku pārkāpumu, kura seku rašanās un turpināšanās ir jānovērš cik vien iespējams ātri, ja vien galīgajā rezultātā to pieļauj esošo interešu izsvēršana. Šādos ārkārtas apstākļos vienīgais pierādījums par kaitējuma, ko radītu apstrīdētā lēmuma piemērošanas neapturēšana, būtiskumu ir pietiekams, lai tiktu izpildīts steidzamības nosacījums, ņemot vērā nepieciešamību šāda veida pārkāpumam atņemt iedarbību (rīkojums Vanbreda Risk & Benefits /Komisija, minēts 15. punktā, EU:T:2014:1024, 162. punkts).

62. Tomēr šajā lietā otrā, trešā, ceturtā un piektā pamata izvērtēšana nav ļāvusi secināt fumus boni juris esamību [..]. Tāpat, izvērtējot pirmo pamatu, tika konstatēts tikai tas, ka pastāv neskaidrība, kas pagaidu noregulējuma tiesnesim liek uzskatīt, ka šis pamats nav pilnībā neatbilstošs.

63. No minētā izriet, ka šajā gadījumā Komisijas rīcība un pieņemtie lēmumi šajā tiesvedībā nevar tikt uzskatīti par pietiekami acīmredzamiem un būtiskiem Savienības tiesību pārkāpumiem, lai būtu nepieciešams nepieļaut to seku rašanos nākotnē, neprasot prasītājai pierādīt kaitējuma, kuru tā ciestu, ja apstrīdētais lēmums netiktu apturēts, neatgriezeniskumu.

64. Tādējādi, tā kā pieteikuma par piemērošanas apturēšanu pamatojumam izvirzīto pamatu analīze nav ļāvusi secināt īpaši nopietna fumus boni juris esamību, ir jāizvērtē nosacījums par steidzamību, lai noteiktu, vai prasītāja ir pierādījusi kaitējuma, par kura rašanās risku tā apgalvo, gan būtiska, gan neatgriezeniska rakstura pastāvēšanu.

Par steidzamību

65. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru pieteikuma par pagaidu noregulējumu steidzamība ir jānovērtē, ņemot vērā nepieciešamību pieņemt pagaidu lēmumu, lai novērstu to, ka lietas dalībniekam, kas lūdz noteikt pagaidu pasākumus, tiek nodarīts būtisks un neatgriezenisks kaitējums. Šim lietas dalībniekam ir jāsniedz nopietni pierādījumi par to, ka tas nevar gaidīt tiesvedības par pamatprasību iznākumu, jo citādi tam personīgi rastos šāda veida kaitējums (skat. rīkojumu, 2012. gada 19. septembris, Grieķija/Komisija, T‑52/12 R, Krājums, EU:T:2012:447, 36. punkts un tajā minētā judikatūra).

66. Šajā lietā prasītāja savā pieteikumā par pagaidu noregulējumu uz nedaudz vairāk kā vienas lappuses ir norādījusi iemeslus, kādēļ tā uzskata, ka ir cietusi būtisku un neatgriezenisku kaitējumu, kuru ir izraisījuši apstrīdētie pasākumi. Kā norāda prasītāja, pirmkārt, attiecīgajam publiskā iepirkuma līgumam ir sevišķa nozīme tās darbību turpināšanā, otrkārt, uzņēmumā tiek īstenota sociāla rakstura procedūra saistībā ar līdzīgu būvprojektu un šī situācija tai ir liegusi pieejamību četrām personām (un paredz to pašu attiecībā uz divām citām personām), jo minētās personas nevarēja tikt norīkotas citos būvprojektos. Šajā ziņā tā uzsver, ka mobilitātes izmantošana ir norāde par grūtībām, kas tai radušās attiecīgā līguma slēgšanas tiesību nepiešķiršanas dēļ.

67. Šajā ziņā ir jākonstatē, ka prasītājas apgalvojums par attiecīgā publiskā iepirkuma līguma nozīmi tās darbības turpināšanā nav pamatots ar nevienu konkrētu un precīzu norādi un tam nav pievienots neviens detalizēts un apstiprināts dokuments. [..] Līdz ar to ir jāsecina, ka prasītāja nav iesniegusi nevienu konkrētu norādi par tās finansiālo situāciju, kas var ļaut pagaidu noregulējuma tiesnesim novērtēt apgalvotā kaitējuma būtisko un neatgriezenisko raksturu, lai gan šādas norādes ir nepieciešamas, izvērtējot steidzamību, un būtu jāsniedz pašā pieteikumā par pagaidu noregulējumu.

68. Attiecībā uz mobilitātes izmantošanu ir jākonstatē, ka, pirmkārt, sociālā rakstura procedūru saistībā ar līdzīgu būvprojektu prasītāja uzsāka 2014. gada 17. martā, proti, pirms tās piedāvājuma noraidīšanas par attiecīgo publiskā iepirkuma līgumu. Taču saskaņā ar pastāvīgo judikatūru apgalvotajai steidzamībai, ja pastāv risks nodarīt būtisku un neatgriezenisku kaitējumu, ir jāizriet no apstrīdētā akta sekām, kas tādējādi tā nav šajā gadījumā, jo mobilitātes izmantošanu nav izraisījusi apstrīdēto aktu piemērošana. Šajā ziņā ir jānorāda, ka savos apsvērumos par personas, kas iestājusies lietā, apsvērumiem prasītāja precizē, ka šī procedūra, pieņemot efektīvus lēmumus, ir tikusi īstenota tikai pēc tam, kad tā bija uzzinājusi par sava piedāvājuma noraidīšanu saistībā ar attiecīgo publiskā iepirkuma līgumu. Tomēr no lietas materiāliem izriet, ka vēstules, kuras attiecīgajiem darba ņēmējiem nosūtītas 2014. gada 18. jūnijā un uz kurām balstās prasītāja, lai pamatotu savu argumentāciju, ir tikai minētās procedūras sekas, kura ir tikusi uzsākta pirms lēmuma par attiecīgā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu un tātad nav saistīta ar šo pēdējo minēto.

[..]

70. Katrā ziņā un pat pieņemot, ka prasītājas izvirzītā pirmā pamata, lai pamatotu pieteikumu par piemērošanas apturēšanu, izvērtēšana ļauj secināt īpaši nopietna fumus boni juris esamību, ir jākonstatē, ka prasītāja šajā tiesvedībā nav norādījusi nevienu elementu, kas var pierādīt tās apgalvotā kaitējuma būtiskumu.

71. Ņemot vērā iepriekš minēto, ir jāsecina, ka prasītājas argumentācija acīmredzami nav pamatota attiecībā uz to, ka ir izpildīts steidzamības nosacījums.

72. Līdz ar to visu iepriekš norādīto iemeslu dēļ šis pieteikums par pagaidu noregulējumu ir jānoraida un nav jāveic esošo interešu izsvēršana, nedz arī jāizsakās par Komisijas izvirzītajiem jautājumiem attiecībā uz prasījumiem par prasītājas minēto turpmāko lēmumu piemērošanas apturēšanu.

(1) .

(1) – Ietverti tikai tie šī rīkojuma punkti, kuru publicēšanu Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu.

Rezolutīvā daļa

Ar šādu pamatojumu

VISPĀRĒJĀS TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJS

izdod rīkojumu:

1) pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

2) lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

Luksemburgā, 2015. gada 24. martā