ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5

Šīs direktīvas 2. pantā “Prasības attiecībā uz pārskatīšanas procedūrām” ir paredzēts: “1. Dalībvalstis nodrošina to, ka tiesību aktos par 1. pantā paredzētajām pārskatīšanas procedūrām ir pilnvarojums, kas ļauj: vai nu a) tiklīdz rodas izdevība, panākot vienošanos, veikt pagaidu pasākumus, lai labotu varbūtējo pārkāpumu vai novērstu turpmāku kaitējumu attiecīgām interesēm, tajā skaitā pasākumus, lai pārtrauktu līguma piešķiršanas procedūru vai nodrošinātu tās pārtraukšanu, vai pārtrauktu jebkura lēmuma īstenošanu, ko pieņēmis līgumslēdzējs subjekts, un b) atcelt nelikumīgi pieņemtus lēmumus vai nodrošināt to atcelšanu, tostarp atcelt diskriminējošas tehniskās specifikācijas, saimnieciskus vai finanšu norādījumus paziņojumā par līgumu, periodiskā informatīvā paziņojumā, paziņojumā par vērtēšanas sistēmas esamību, uzaicinājumā uz konkursu, līguma dokumentos vai jebkurā citā dokumentā, kas attiecas uz konkrēto līguma piešķiršanas procedūru; vai arī c) tiklīdz rodas izdevība, ja iespējams, panākot vienošanos, un, ja vajadzīgs, izlemjot pēc būtības, veikt pasākumus, kas nav paredzēti a) un b) apakšpunktā, lai labotu visus konstatētos pārkāpumus un novērstu kaitējumu attiecīgām interesēm; jo īpaši, izdodot rīkojumu par konkrētas summas samaksu, ja pārkāpums nav izlabots vai novērsts. Dalībvalstis var izdarīt šo izvēli vai nu attiecībā uz visiem līgumslēdzējiem subjektiem, vai uz subjektu kategorijām, kas noteiktas, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, un katrā ziņā uzturot spēkā tos pasākumus, kas paredzēti, lai neradītu kaitējumu attiecīgām interesēm; d) un abos iepriekš minētajos gadījumos atlīdzināt zaudējumus personām, kam pārkāpuma dēļ nodarīts kaitējums. Ja zaudējumu atlīdzināšanu prasa, pamatojoties uz to, ka lēmums ir pieņemts nelikumīgi, dalībvalstis var noteikt, ka apstrīdētais lēmums vispirms ir jāatceļ vai jāpasludina par nelikumīgu, ja attiecīgās dalībvalsts tiesību sistēma to prasa un paredz struktūras, kurām ir šim mērķim vajadzīgās pilnvaras. 2. Šā panta 1. punktā un 2.d un 2.e pantā paredzētās pilnvaras var piešķirt atsevišķām struktūrām, kas ir atbildīgas par pārskatīšanas procedūras dažādiem aspektiem. 3. Kad pirmās instances struktūra, kas ir neatkarīga no līgumslēdzēja subjekta, pārskata līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas lēmumu, dalībvalstis nodrošina, ka līgumslēdzējs subjekts nevar noslēgt līgumu, kamēr pārskatīšanas struktūra nav pieņēmusi lēmumu par vai nu pagaidu pasākumu, vai pārskatīšanas piemērošanu. Apturēšana beidzas ne agrāk, kā beidzoties 2.a panta 2. punktā un 2.d panta 4. un 5. punktā minētajam nogaidīšanas termiņam. [..] 9. Tā kā [Ja] struktūras, kas ir atbildīgas par pārskatīšanas procedūrām, nav tiesu iestādes, to lēmumiem vienmēr dod rakstisku pamatojumu. Turklāt šādā gadījumā jāparedz normas, lai garantētu procedūras, ar kurām jebkurus varbūtēji nelikumīgus pasākumus, ko veikusi pārskatīšanas struktūra, vai jebkuru varbūtēju trūkumu tai piešķirto pilnvaru īstenošanā var izskatīt tiesa vai cita struktūra, kas ir tiesa [LESD 267. panta] nozīmē un kas nav atkarīga ne no līgumslēdzēja subjekta, ne no pārskatīšanas struktūras. [..]”
2)

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pantā nostiprinātais princips ne bis in idem ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams tādiem konkurences tiesību pārkāpumiem kā LESD 102. pantā minētā dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana un ka tas aizliedz atkārtoti vērsties pret uzņēmumu un to sodīt par rīcību, kura vērsta pret konkurenci un par kuru tas ir sodīts vai atbildība ir noņemta ar iepriekšēju lēmumu, kas nav pārsūdzams. Savukārt šis princips nav piemērojams tad, ja pret uzņēmumu atsevišķi un neatkarīgi vēršas un soda dalībvalsts konkurences iestāde un Komisija par LESD 102. panta pārkāpumu attiecībā uz dažādiem preču vai ģeogrāfiskajiem tirgiem vai tad, ja dalībvalsts konkurences iestāde tiek atbrīvota no savas kompetences, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkta pirmo teikumu.
143

Otrkārt, tā kā VodafoneZiggo pretēji tam, ko Vispārējā tiesa ir nospriedusi pārsūdzētā rīkojuma 115. un 116. punktā, apgalvo, ka valsts tiesas iespēja vērsties Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu neļauj tai nodrošināt efektīvu tiesību aizsardzību tiesā Savienības līmenī, ir jāatgādina, ka Savienības tiesību sistēmas ievērošanas pārbaudi tiesā, kā tas izriet no LES 19. panta 1. punkta, nodrošina ne tikai Tiesa, bet arī dalībvalstis. LESD ar tā 263. un 277. pantu, no vienas puses, un ar tā 267. pantu, no otras puses, ir izveidota pilnīga tiesību aizsardzības līdzekļu un procedūru sistēma, kuras mērķis ir nodrošināt Savienības tiesību aktu tiesiskuma kontroli, uzticot to Savienības tiesai (spriedumi, 2015. gada 28. aprīlis, T & L Sugars un Sidul Açúcares/Komisija, C‑456/13 P, EU:C:2015:284, 45. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra, un 2018. gada 13. marts, Industrias Químicas del Vallés/Komisija, C‑244/16 P, EU:C:2018:177, 102. punkts). Turklāt lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu spēkā esamības izvērtēšanai, tāpat kā prasības atcelt tiesību aktu, ir Savienības tiesību aktu tiesiskuma pārbaudes līdzeklis (spriedumi, 2015. gada 28. aprīlis, T & L Sugars un Sidul Açúcares/Komisija, C‑456/13 P, EU:C:2015:284, 47. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra, un 2018. gada 13. marts, Industrias Químicas del Vallés/Komisija, C‑244/16 P, EU:C:2018:177, 104. punkts).
6

HS skaidrojošajās piezīmēs attiecībā uz pozīciju 8701 un tās apakšpozīcijām ir noteikts: “Šajā pozīcijā “traktori” ir ar riteņiem vai kāpurķēdēm aprīkoti spēkrati, kas konstruēti galvenokārt citu iekārtu, transportlīdzekļu vai kravu vilkšanai vai stumšanai. Tomēr tie var būt aprīkoti ar palīgiekārtu rīku vai analoģisku ierīci, kas ļauj saistībā ar to galveno izmantošanu transportēt darbarīkus, sēklas, mēslojumu u.c., vai arī ar papildu aprīkojumu darba iekārtu piestiprināšanai. [..] Izņemot pozīcijā 8709 ietilpstošos vilcējus (kurus izmanto uz dzelzceļa staciju peroniem), šī pozīcija ietver visa veida traktorus jebkādai izmantošanai (lauksaimniecības traktori, mežsaimniecības traktori, vilcēji, valsts pasūtījuma celtniecības darbu traktori, vinču traktori u.c.) neatkarīgi no tos darbinošā enerģijas avota (ar kompresijas aizdedzes vai dzirksteļaizdedzes iekšdedzes virzuļmotoru, elektrību u.c.). [..] Šeit uzskaitītie transportlīdzekļi parasti ir aprīkoti ar virsbūvi vai tiem var būt vadītāju kabīne vai sēdekļi. Tie var būt aprīkoti arī ar darbarīku kasti, ar iekārtu, kas ļauj pacelt un nolaist darbarīkus, vilkšanas ierīci piekabēm vai puspiekabēm (it īpaši traktoriem un tamlīdzīgiem transportlīdzekļiem) vai ar spēku, kas ļauj nodot dzinēja spēku dažādām iekārtām (kuļmašīnas, ripzāģi u.c.). [..] Šī pozīcija attiecas arī uz traktoriem, kas aprīkoti ar vinčām vai kabestāniem (saukti par vinču traktoriem), kas ļauj, piemēram, vai nu izvilkt iestigušu transportlīdzekli, vai veikt koku izciršanu vai baļķu vilkšanu, vai arī lauksaimniecības transportlīdzekļa attālinātu vilkšanu. Turklāt šajā pozīcijā neietilpst ar celtņiem, ceļamkrāniem, vinčām u.c. aprīkoti tehniskās palīdzības līdzekļi (pozīcija 8705). [..] apakšpozīcija 8701.91/95 Šajās apakšpozīcijās ietilpst transportlīdzekļi, kas paredzēti puspiekabju vilkšanai īsos attālumos. Šie transportlīdzekļu veidi ir pazīstami ar dažādiem nosaukumiem (piemēram, “termināļu vilcēji”, “ostas vilcēji” u.c.), un tie ir paredzēti, lai novietotu vai pārvietotu puspiekabes noteiktā zonā. Tie nav piemēroti pārvadājumiem lielos attālumos, kuriem ir paredzēti pozīcijā 8701.20 minētie vilcēji. Tie atšķiras no vilcējiem, jo tie parasti tie ir aprīkoti ar dīzeļmotoru, to maksimālais braukšanas ātrums parasti nepārsniedz 50 km/h un parasti tiem ir neliela slēgta kabīne, kas aprīkota ar vienu sēdekli tikai vadītājam.”
73

Turklāt ir jānorāda, ka, tā kā pirmais nosacījums, kas izvirzīts no 2003. gada 24. jūlija sprieduma Altmark Trans un Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415) izrietošajā judikatūrā un saskaņā ar kuru saņēmējam uzņēmumam ir jābūt uzticētai sabiedrisko pakalpojumu saistību, kam ir jābūt skaidri definētām, izpildei, ir piemērojams arī gadījumā, ja ir tikusi izdarīta atsauce uz LESD 106. panta 2. punktā paredzēto atkāpi (spriedums, 2017. gada 20. decembris, Comunidad Autónoma del País Vasco u.c./Komisija, no C‑66/16 P līdz C‑69/16 P, EU:C:2017:999, 56. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra), LESD 106. panta 2. punkts nevar būt piemērojams pamatlietās, jo šī sprieduma 64. punktā ir ticis konstatēts, ka šis nosacījums šajā gadījumā nav izpildīts. Katrā ziņā, tā kā, kā izriet arī no šī sprieduma 33. punktā atgādinātās judikatūras, Komisijai ir ekskluzīva kompetence izvērtēt atbalsta saderību ar iekšējo tirgu, iesniedzējtiesai nav kompetences pārbaudīt, vai ir izpildīti LESD 106. panta 2. punkta piemērošanas nosacījumi.
14

Izskatot šo pieteikumu, Migrācijas lietu pārvalde no Norvēģijas iestādēm saņēma informāciju, saskaņā ar kuru attiecīgā persona ir bijusi aizturēta Norvēģijā un tur bija uzdevusies ar dažādiem vārdiem. Turklāt ieinteresētā persona ar vienu no šiem vārdiem Norvēģijā esot tikusi notiesāta ar brīvības atņemšanu par narkotisko vielu glabāšanu un pārdošanu, tā esot tikusi izraidīta uz mūžu no valsts teritorijas un par to SIS tika izdots attiecīgs brīdinājums, lai atteiktu ieceļošanu Šengenas zonā. Zviedrijā ar šādu vārdu ir reģistrēts arī cits pieteikums par uzturēšanās atļaujas piešķiršanu, kas iesniegts Dakarā (Senegāla), un tas ir noraidīts fiktīvas laulības noslēgšanas dēļ.
104

Turklāt no iepriekš minētā izriet, ka Vispārējā tiesa arī ir pieļāvusi tiesību kļūdu, pārsūdzētā sprieduma 72.–75. punktā nospriežot, ka atšķirības starp atbalsta shēmu, kas izriet no strīdīgā pasākuma, un atbalsta shēmu, kura ir aplūkota 2011. gada 8. decembra spriedumā France Télécom/Komisija (C‑81/10 P, EU:C:2011:811), ir šķērslis it īpaši šī sprieduma 19.–24. punktā Tiesas veikto konstatējumu piemērošanai šajā lietā. Proti, papildus faktu atšķirībām, kurām nav nozīmes LESD 107. panta 1. punkta piemērošanā, minētais spriedums, kā tas it īpaši izriet no šī sprieduma 86. un 87. punkta, attiecas arī uz atbalsta shēmu, kas no tās pieņemšanas brīža sniedza priekšrocību tās saņēmējam, piešķirot tam samazinātu nodokļa likmi, pat ja Komisijai nebija iespējams iepriekš un attiecībā uz katru taksācijas gadu šim saņēmējam noteikt precīzu nodokļa iekasēšanas līmeni.
35

It īpaši no Tiesas judikatūras izriet, pirmkārt, ka kadrēšanas tehnika, kas izpaužas kā tīmekļvietnes lapas sadalīšana vairākos rāmjos un vienā no šiem rāmjiem, izmantojot saiti, uz kuras var uzklikšķināt, vai iegultu tīmekļa saiti (inline linking), tiek parādīts citā vietnē ievietots elements, lai no šīs vietnes lietotājiem paslēptu sākotnējo vidi, kurā šis elements ietilpst, ir izziņošana sabiedrībai šī sprieduma 30. un 31. punktā minētās judikatūras izpratnē, ciktāl, izmantojot šo tehniku, parādītais elements tiek publiskots visiem potenciālajiem šīs tīmekļvietnes lietotājiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2014. gada 13. februāris, Svensson u.c., C‑466/12, EU:C:2014:76, 20., 22. un 23. punkts).
24

Iesniedzējtiesa precizē, ka strīds ir par to, vai attiecīgais produkts var tikt definēts kā “zāles” saskaņā ar tiesisko regulējumu muitas jomā. Tā atsaucas uz Samohýl iesniegto “Francijas veterinārijas 2008. un 2009. gada atzinumu (École nationale vétérinaire [Nacionālā veterinārijas skola] Tulūzā un Lionā un Laboratorie de parasitologie et de mycologie médicale [Parazitoloģijas un medicīniskās mikoloģijas laboratorija] Lionā)”, no kura izrietot, ka attiecīgais produkts ir preparātam Frontline identisks ģenērisks produkts, tas tiek ražots pēc pēdējā minētā preparāta patenta darbības beigām, tam ir tāds pats sastāvs un lietošanas norādes un attiecīgajam produktam ir izsniegta tāda pati tirdzniecības atļauja izmantošanai kā veterinārajām zālēm. Šī tiesa paskaidro, pirmkārt, ka preparāta Frontline sastāvā, tāpat kā attiecīgā produkta sastāvā, ir fipronils un, otrkārt, ka Frontline piemīt terapeitiskā un profilaktiskā iedarbība tādējādi, ka ar to tiek ārstēta ārējo parazītu invāzija, iznīcinot tos. Tā arī norāda, ka Francijā SIT tika izsniegtas attiecībā uz precēm ar komercnosaukumu Frontline, kuras visas tika klasificētas KN tarifu pozīcijā 3808 saskaņā ar Regulu Nr. 455/2007.
32

Šādos apstākļos Gerechtshof Amsterdam (Amsterdamas apelācijas tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu: “Vai Direktīva 93/13 ir jāinterpretē tādējādi, ka noteikums, ņemot vērā šajā direktīvā paredzētos kritērijus, ir uzskatāms par negodīgu jau tādēļ vien, ka šis noteikums, to novērtējot atbilstoši visiem apstākļiem līguma slēgšanas brīdī, kas ar to bijuši saistīti, ietver iespēju radīt ievērojamu un nepamatotu nelīdzsvarotību atkarībā no tā, kādi apstākļi iestājas līguma darbības laikā, it īpaši tāpēc, ka noteikumā kā iespējama priekšrocība, kas rodas pārdevējam vai piegādātājam līguma pirmstermiņa izbeigšanas brīdī, iepriekš ir noteikta atlikušās līzinga summas konkrēta procentuālā daļa, kas ir atkāpe no piemērojamajiem valsts tiesību aktu noteikumiem, saskaņā ar kuriem šāda priekšrocība nav iepriekš noteikta, bet gan ir jānosaka, ņemot vērā līguma izbeigšanas apstākļus, kas ar to saistīti, it īpaši procentu likmi, ar kādu pirms termiņa saņemtā summa var tikt ieguldīta atlikušajā laika periodā?”
b)

lūgt vai pieprasīt informāciju no jebkuras personas, arī no tām personām, kas ir secīgi iesaistītas rīkojumu nodošanā vai attiecīgo darbību veikšanā, kā arī no to augstākās vadības, un vajadzības gadījumā izsaukt un iztaujāt šādu personu, lai iegūtu informāciju;
101

Iesniedzējtiesai ir arī jāpārbauda, vai, ņemot vērā RStV 7. panta 11. punkta priekšmetu un mērķi, tostarp saglabāt reģionālo un vietējo televīzijas raidorganizāciju finansējumu, to valsts raidorganizāciju situācija, kas netiek subsidētas un sniedz reklāmu, ir salīdzināma ar reklāmas pakalpojumu, tostarp lineāro, sniedzēju internetā situāciju, ņemot vērā faktu, ka šo divu kategoriju tirgus dalībnieki vienādi ir atkarīgi no minētajiem reklāmas ieņēmumiem to finansēšanai.
6

Šī pielikuma 12. pants ir formulēts šādi: “1. Ierēdnis, kurš vēl nav sasniedzis pensionēšanās vecumu un kura dienesta attiecības izbeidzas citu iemeslu dēļ, izņemot nāvi vai invaliditāti, un kuram nav tiesību saņemt tūlītēju vai atliktu izdienas pensiju, atstājot dienestu, ir tiesīgs saņemt: a) ja viņš ir nostrādājis mazāk nekā gadu un nav izmantojis 11. panta 2. punktā paredzēto iespēju, pabalstu sakarā ar atbrīvošanu no amata, kas vienāds ar trīskāršu no viņa pamatalgas ieturēto summu, lai veiktu pensijas iemaksas pēc visu saskaņā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 42. un 112. pantu samaksāto summu atskaitīšanas; b) citos gadījumos 11. panta 1. punktā paredzētos pabalstus vai šādu pabalstu aktuārā ekvivalenta iemaksu privātā apdrošināšanas sabiedrībā vai pensiju fondā pēc viņa izvēles ar nosacījumu, ka šī sabiedrība vai fonds garantē, ka: i) kapitāls netiks atmaksāts; ii) mēneša ienākumus izmaksās agrākais no 60 gadu vecuma un vēlākais no 66 gadu vecuma; iii) ir paredzēti noteikumi par reversijas vai apgādnieka zaudējuma pensijām; iv) pārvedumu uz citu apdrošināšanas sabiedrību vai citu fondu atļaus vienīgi tad, ja minētais fonds atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti i), ii) un iii) punktā. 2. Atkāpjoties no 1. punkta b) apakšpunkta, ierēdņi, kuri nav sasnieguši pensionēšanās vecumu un kuri kopš savu pienākumu pildīšanas sākšanas pensiju tiesību nodibināšanas vai uzturēšanas nolūkā ir veikuši iemaksas valsts pensiju shēmā, privātā apdrošināšanas shēmā vai pensiju fondā pēc viņu izvēles, kas atbilst 1. punktā noteiktajām prasībām, un kuru dienesta attiecības izbeidzas tādu iemeslu dēļ, kas nav nāve vai invaliditāte, un kuriem nav tiesību saņemt tūlītēju vai atliktu izdienas pensiju, atstājot dienestu, ir tiesīgi saņemt pabalstu sakarā ar atbrīvošanu no amata, kas vienāds ar viņu pensiju tiesību aktuāro vērtību, kuras iegūtas, [viņiem] strādājot iestādēs. Minētajos gadījumos maksājumus, kas veikti, lai nodibinātu vai uzturētu savas pensijas tiesības valsts pensiju shēmā, piemērojot Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 42. vai 112. pantu, atskaita no pabalsta sakarā ar atbrīvošanu no amata.”
67

Gluži pretēji, Vienotas TKO regulā ir ietvertas normas, kuras garantē zināmu elastību, kas tostarp ļauj ņemt vērā dažādu lauksaimniecības reģionu struktūras un dabas apstākļu atšķirības, piemēram, valstu kvotu pārskatīšanu atkarībā no vispārējās tirgus situācijas un īpašiem apstākļiem konkrētās dalībvalstīs, kā tas izriet no šīs regulas 66. panta 3. punkta, vai iespēju piešķirt ražotājiem visu kvotu vai tās daļu no valsts rezerves, kā tas izriet no minētās regulas 68. panta, vai arī dalībvalstu iespēju paredzēt īpašus nodošanas pasākumus valsts, attiecīgās teritorijas vai savākšanas zonu līmenī, kā tas paredzēts tās pašas regulas 75. pantā.
80

Pretējā gadījumā tiktu atzīts, ka vienā un tajā pašā valsts sistēmā būtu iespējami divi galīgi lēmumi par to pašu akcīzes preču aplikšanu ar nodokli, no kuriem viens ir balstīts uz to nelikumīgu novirzi no atlikšanas režīma, bet otrs – uz to vēlāku laišanu apgrozībā.
2

Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībās starp M, A un T, no vienas puses, un Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (tieslietu un drošības valsts sekretārs, turpmāk tekstā – “valsts sekretārs”), no otras puses, par to iespējamo zaudējumu atlīdzību, kas radušies saistībā ar minēto personu aizturēšanu ar nolūku pārvietot tās no Nīderlandes uz citu dalībvalsti.
14

2010. gada 11. augustalegge regionale n. 14, norme per il sostegno all’acquisto dei carburanti per autotrazione ai privati cittadini residenti in Regione e di promozione per la mobilità individuale ecologica e il suo sviluppo (Reģionālais likums Nr. 14, ar ko paredz noteikumus atbalstam degvielas iegādei transporta vajadzībām privātpersonām, kas dzīvo Reģionā, un individuālās ekoloģiskās mobilitātes veicināšanai un tās attīstībai; 2010. gada 13. augustaBollettino ufficiale della Regione autonoma Friuli Venezia Giulia Nr.o19), redakcijā, kas ir piemērojama šajā lietā (turpmāk tekstā – “Reģionālais likums Nr. 14/2010”), 1. panta “Mērķi” 1. punktā ir paredzēts: “Lai uzveiktu smago ekonomisko krīzi, [Reģions] ar šo likumu nosaka papildu ārkārtas pasākumus autotransporta atbalstam, kā arī vides piesārņojuma samazināšanai. It īpaši: a) ar to tiek noteikti atbalsta pasākumi degvielas iegādei privātajam transportam; b) ar to tiek noteikti stimulējoši pasākumi no degvielas daļēji vai pilnīgi neatkarīgu motoru izmantošanai autotransportam; c) ar to tiek atbalstīti pētījumi par tehnoloģijām motoru, kas ir daļēji vai pilnīgi neatkarīgi no degvielas, izstrādei un šādu tehnoloģiju attīstība; d) ar to tiek veicināta vidi mazietekmējošas degvielas izplatīšanas tīkla paplašināšana.”
77

Līdz ar to no Direktīvas 2008/115 6. panta 1. punkta, to skatot kopā ar šīs direktīvas 5. panta a) punktu un Hartas 24. panta 2. punktu, attiecīgajai dalībvalstij izrietošais pienākums pirms atgriešanas lēmuma pieņemšanas attiecībā uz nepavadītu nepilngadīgo pārliecināties par piemērotu uzņemšanu neatbrīvo šo dalībvalsti no pienākuma atbilstoši minētās direktīvas 10. panta 2. punktam pirms šāda nepilngadīgā izraidīšanas pārliecināties, ka viņš tiks nogādāts pie viņa ģimenes locekļa, noteikta aizbildņa vai uz piemērotām uzņemšanas struktūrām valstī, uz kuru veic atgriešanu. Šajā kontekstā attiecīgajai dalībvalstij ir jāņem vērā visas situācijas izmaiņas, kas radīsies pēc šāda atgriešanas lēmuma pieņemšanas.
2)

Direktīvas 2004/83 11. panta 1. punkta e) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar tās 7. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka iespējamais sociālais un finanšu atbalsts, kuru nodrošina tādi privāto tiesību subjekti kā attiecīgā trešās valsts valstspiederīgā ģimene vai klans, neatbilst no šiem noteikumiem izrietošajām aizsardzības prasībām un tāpēc tas nav atbilstošs, lai novērtētu valsts nodrošinātās aizsardzības efektivitāti vai pieejamību šīs direktīvas 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē vai lai saskaņā ar minētās direktīvas 11. panta 1. punkta e) apakšpunktu, lasot to kopsakarā ar tās 2. panta c) punktu, noteiktu, vai joprojām pastāv pamatotas bailes tikt vajātam.
7

Minētā kodeksa 152. pantā ir noteikts: “1. Rumānijā reģistrēts nodokļa maksātājs, kura ikgadējais deklarētais vai faktiskais gada apgrozījums nepārsniedz 35000 EUR, kura ekvivalents [Rumānijas lejās (RON)] ir noteikts atbilstoši Banca Națională a României [(Rumānijas Banka)] paziņotajam maiņas kursam pievienošanās dienā un noapaļots līdz nākamajai tūkstošdaļai, var piemērot atbrīvojumu no nodokļa, kas turpmāk tiek saukts par “īpašo atbrīvojuma režīmu”, par 126. panta 1. punktā minētajiem darījumiem, izņemot jaunu transportlīdzekļu piegādes Kopienas iekšienē, kas ir atbrīvotas no nodokļa saskaņā ar 143. panta 2. punkta b) apakšpunktu. 2. Apgrozījumu, kas tiek izmantots par pamatu, piemērojot 1. punktu, veido, [šādu darījumu] kopējā vērtība bez PVN 7. un 7.a punktā paredzētajos gadījumos: preču piegādes un pakalpojumu sniegšana, ko nodokļu maksātājs veicis kalendārā gada gaitā un kas ir apliekama vai attiecīgi varētu būt apliekama ar nodokli, ja šīs darbības nebūtu veicis mazs uzņēmums; darījumi, kas izriet no saimnieciskām darbībām, attiecībā uz kurām tiek uzskatīts, ka to piegādes/sniegšanas vieta atrodas ārzemēs un par kuriem nodoklis būtu atskaitāms gadījumā, ja minētie darījumi būtu veikti Rumānijā atbilstoši 145. panta 2. punkta b) apakšpunktam; no nodokļa atbrīvotie darījumi ar atskaitīšanas tiesībām un no nodokļa atbrīvotie darījumi bez atskaitīšanas tiesībām, kas paredzēti 141. panta 2. punkta a), b), e) un f) apakšpunktā, ja vien tie nav pamatdarbības palīgdarījumi, izņemot šādus darījumus: a) tādu materiālu vai nemateriālu aktīvu piegādes, kas definēti 125.a panta 1. punkta 3. apakšpunktā, ko veic nodokļa maksātājs; b) jaunu transportlīdzekļu piegādes Kopienas iekšienē, kas ir atbrīvotas no nodokļa saskaņā ar 143. panta 2. punkta b) apakšpunktu. [..] 6. Nodokļa maksātājam, kam piemēro īpašo atbrīvojuma režīmu un kura apgrozījums, kas ir paredzēts 2. punktā, pārsniedz vai ir vienāds ar atbrīvojuma slieksni kalendārajā gadā, ir jāreģistrējas kā PVN maksātājam saskaņā ar 153. pantu desmit dienu laikā no dienas, kad ir sasniegts vai pārsniegts minētais slieksnis. [..] Īpašais atbrīvojuma režīms ir piemērojams līdz dienai, kad ir veikta reģistrēšanās kā PVN maksātājam saskaņā ar 153. pantu. Ja attiecīgais nodokļa maksātājs nereģistrējas kā PVN maksātājs vai reģistrējas novēloti, kompetentajām nodokļu iestādēm ir tiesības noteikt tam pienākumus samaksāt nodokli un attiecīgus papildu pienākumus, sākot no dienas, kad tam bija jāreģistrējas kā PVN maksātājam saskaņā ar 153. pantu. [..]”