C 73/20

Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrīOriol Junqueras i Vies iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2021. gada 5. oktobra rīkojumu lietā T-613/20 Junqueras i Vies/Parlaments

(Lieta C-780/21 P)

(2022/C 73/25)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Oriol Junqueras i Vies (pārstāvis: Marsal i Ferret, abogado)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Eiropas Savienības Tiesai ir šādi:

pirmkārt: – atcelt un atsaukt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas sestās palātas 2021. gada 5. oktobra rīkojumu lietā T-613/20;

otrkārt: – atzīt šā lietas dalībnieka celto prasību par pilnībā pieņemamu;

treškārt: – atgriezt šo lietu agrākā tiesvedības stadijā, lai pēc prasības atzīšanas par pieņemamu Eiropas Savienības Vispārējās tiesas sestā palāta turpinātu tās izskatīšanu;

ceturtkārt: – piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar iebildes par nepieņemamību procedūru un šo apelācijas tiesvedību.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai tiek izvirzīti 5 pamati ar juridisko pamatojumu:

Pirmkārt: Rīkojumā neesot ievērotas no efektīvas tiesību aizsardzības tiesā (Hartas 47. pants un ECPAK 6. un 13. pants) izrietošās prasības, jo līdz ar lēmumu par prasības nepieņemamību (un lēmumiem par lietu neapvienošanu un tiesvedības neapturēšanu) tiekot atņemta lietderīgā iedarbība gan spriedumam, ko Tiesa taisīs lietā C-115/21 [P], gan spriedumam, ko iespējami taisīs pati Vispārējā tiesa lietā T-24/20 (1) gadījumā, ja lieta tiks tai nodota atpakaļ. Tā tas ir tāpēc, ka Vispārējā tiesa juridiski kļūdaini interpretē arī no lietās T-24/20 un C-115/21 [P] pieņemamajiem nolēmumiem izrietošās tiesiskās sekas. Vispārējā tiesa uzskatot, ka, lai atjaunotu O. Junqueras mandātu, ir vajadzīgs jauns Spānijas Karalistes iekšējo iestāžu lēmums, kaut arī O. Junqueras mandāts tiktu saglabāts, ja viņa prasījumi tiktu apmierināti tiesas nolēmumos.

Otrkārt: Pārsūdzētajā rīkojumā esot juridiski kļūdaini interpretēti no judikatūras izrietošie nosacījumi, kādos var uzskatīt, ka apstrīdētais akts skar tieši, un tāpēc esot juridiski kļūdaini secināts, ka prasītājam nav LESD 263. panta ceturtajā daļā paredzētā locus standi. Ar rīkojumu esot atņemta lietderīgā iedarbība lietās C-115/21 [P] un T-24/20 pieņemamajiem tiesu nolēmumiem un neesot konstatēts, ka gadījumā, ja šis akts nebūtu ticis pieņemts, O. Junqueras mandāts būtu vakants un nebūtu šķēršļu viņa mandāta un tiesību atjaunošanai.

Treškārt: Rīkojumā esot pārkāptas tiesībās uz vienlīdzību (Hartas 20. pants) un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā (Hartas 47. pants). Tajā esot kļūdaini interpretēts, ka jautājums par minēto tiesību pārkāpumu ir aktuāls tikai lietas izskatīšanā pēc būtības, lai arī, ja attieksme pret O. Junqueras būtu bijusi tāda pati kā pret [Eiropas Parlamenta locekli], kuram ir adresēts apstrīdētais akts (Tiesas 2019. gada 19. decembra sprieduma lietā C-502/19 (2) un Spānijas Karalistes paziņojumiem pretējā [Eiropas Parlamenta] lēmuma tiesisko seku tieša piemērošana), apstrīdētais akts nebūtu pieņemts, jo O. Junqueras mandāts būtu saglabājies. Tiesību uz vienlīdzību un uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pārkāpums liecina par O. Junqueras tiešu skārumu, kura rezultātā viņam rodoties locus standi saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu.

Ceturtkārt: Rīkojumā esot juridiski kļūdaini interpretētas Hartas tiesiskās sekas. Rīkojumā netiekot atzīts, ka no apstākļa, ka apstrīdētā akta rezultātā tiek tieši aizskartas Hartā nostiprinātās tiesības, izriet locus standi saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, un neesot atzīts, ka šajā lietā Savienības tiesību tiesiskās kontroles kompetences nemainās, jo nevar prasīt, lai aktu, ar kuru par vakantu tiek pasludināts mandāts, kuru O. Junqueras vēlas atjaunot, viņš apstrīdētu valsts tiesās; un tāpēc rīkojums esot juridiski kļūdains.

Piektkārt: Rīkojumā esot juridiski kļūdaini piemēroti Eiropas Savienības tiesību efektivitātes un pārākuma principi. Rīkojums esot juridiski kļūdains, jo tajā nav konstatēts, ka apstrīdētais akts ir lēmums, ar kuru tiek neatlaidīgi īstenota vēlme nenodrošināt nekādu lietderīgo iedarbību Tiesas 2019. gada 19. decembra spriedumam lietā C-502/19, un ar to tiekot pārkāptas arī Hartas 47. pantā nostiprinātās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā aspektā, kas ir saistīts ar tiesībām uz to, ka spriedumi tiek pienācīgi izpildīti, un līdz ar to O. Junqueras ir locus standi saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu.

(1) Rīkojums, 2020. gada 15. decembris, Junqueras i Vies/Parlaments (T-24/20, EU:T:2020:601).

(2) Spriedums, 2019. gada 19. decembris, Junqueras Vies (C-502/19, EU:C:2019:1115)