10.

Šādos apstākļos, tā kā ir radušās grūtības saistībā ar Savienības tiesību interpretāciju, Østre Landsret (Austrumu reģiona Apelācijas tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un ar lūgumu, kurš Tiesas kancelejā tika iesniegts 2014. gada 5. decembrī, uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai “atturēšanās no jebkādas darbības” klauzula, kas paredzēta [..] Lēmuma Nr. 1/80 [..] 13. pantā, un/vai “atturēšanās no jebkādas darbības” klauzula, kas paredzēta papildprotokola [parakstīts 1970. gada 23. novembrī Briselē un Kopienu vārdā noslēgts un apstiprināts ar Padomes 1972. gada 19. decembra Regulu (EEK) Nr. 2760/72 (turpmāk tekstā – “papildprotokols”) ( 5 )] 41. panta 1. punktā [..], ir jāinterpretē tādējādi, ka jauniem un stingrākiem nosacījumiem attiecībā uz ģimenes locekļu, kuri nav ekonomiski aktīvi, tostarp ekonomiski aktīvu Turcijas pilsoņu, kuri uzturas un kuriem ir uzturēšanās atļauja dalībvalstī, nepilngadīgu bērnu, ģimenes atkalapvienošanos ir piemērojama “atturēšanās no jebkādas darbības” prasība, ņemot vērā: a) Tiesas veikto “atturēšanās no jebkādas darbības” klauzulas interpretāciju it īpaši tās spriedumos Derin [(C‑325/05, EU:C:2007:442)], Ziebell [(C‑371/08, EU:C:2011:809), Dülger (C‑451/11, EU:C:2012:504)] un Demirkan [(C‑221/11, EU:C:2013:583)]; b) Ankaras [EEK un Turcijas asociācijas] līguma mērķi un saturu, kā tas it īpaši interpretēts spriedumos Ziebell [(C‑371/08, EU:C:2011:809)] un Demirkan [(C‑221/11, EU:C:2013:583)], un ņemot vērā — to, ka līgumā un ar to saistītajos protokolos un lēmumos nav ietverti noteikumi par ģimenes atkalapvienošanos, un — apstākli, ka ģimenes atkalapvienošanās [..] vienmēr ir tikusi regulēta sekundārajos tiesību aktos, šobrīd Brīvas pārvietošanās direktīvā ([Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa] Direktīva 2004/38/EK [par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.)])? 2) Atbildot uz pirmo jautājumu, Tiesai tiek lūgts norādīt, vai jebkādas atvasinātās tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos, kas ir ekonomiski aktīvu Turcijas pilsoņu, kuri uzturas un kuriem ir uzturēšanās atļauja dalībvalstī, ģimenes locekļiem, ir piemērojamas Turcijas izcelsmes darba ņēmēju ģimenes locekļiem saskaņā ar Lēmuma Nr. 1/80 13. pantu vai arī tās ir piemērojamas tikai Turcijas izcelsmes pašnodarbinātu personu ģimenes locekļiem saskaņā ar papildprotokola 41. panta 1. punktu? 3) Ja atbilde uz pirmo jautājumu, skatot to kopsakarā ar otro jautājumu, ir apstiprinoša, Tiesai tiek lūgts norādīt, vai Lēmuma Nr. 1/80 13. pantā [..] paredzētā “atturēšanās no jebkādas darbības” klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka jauni ierobežojumi, kas ir “attaisnoti ar primāru vispārēju interešu apsvērumu vai arī ir piemēroti, lai nodrošinātu likumīgā mērķa īstenošanu, un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams tā sasniegšanai” (ārpus Lēmuma Nr. 1/80 14. pantā paredzētajam), ir likumīgi? 4) Ja atbilde uz trešo jautājumu ir apstiprinoša, Tiesai tiek lūgts norādīt: a) kādas norādes būtu jāizmanto, veicot ierobežojumu pārbaudi un samērīguma vērtējumu? Tiesai tostarp tiek lūgts norādīt, vai ir jāievēro tie paši principi, kas paredzēti tās judikatūrā par ģimenes atkalapvienošanos saistībā ar ES pilsoņu brīvu pārvietošanos un kas ir balstīti uz Brīvas pārvietošanās direktīvu (Direktīva 2004/38) un Līguma noteikumiem, vai arī ir jāpiemēro cits vērtējums? b) Ja ir jāpiemēro cits vērtējums, nevis tas, kas izriet no Tiesas judikatūras par ģimenes atkalapvienošanos saistībā ar [Savienības] pilsoņu brīvu pārvietošanos, Tiesai tiek lūgts norādīt, vai samērīguma vērtējums, kas tiek veikts saistībā ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas [parakstīta Romā 1950. gada 4. novembrī] 8. pantu par ģimenes dzīves neaizskaramību un Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru, būtu jāpiemēro kā atsauces punkts, un ja nē, tad kādi principi būtu jāievēro? c) Neraugoties uz to, kāda novērtējuma metode ir jāpiemēro: vai tāds noteikums kā [Likuma par ārvalstniekiem 9. panta 13. punkts] – saskaņā ar kuru ģimenes atkalapvienošanās nosacījums personai, kura ir trešās valsts pilsonis un kurai ir uzturēšanās atļauja Dānijā, un kura tajā uzturas, ar savu nepilngadīgo bērnu, ja bērns un otrs no viņa vecākiem uzturas izcelsmes valstī vai citā valstī, ir tāds, ka bērnam ir saikne ar Dāniju vai arī ir iespēja izveidot tādu saikni ar Dāniju, kas būtu pamats veiksmīgai integrācijai Dānijā, – ir uzskatāms par “attaisnotu ar primāru vispārēju interešu apsvērumu [..] vai arī ir piemērots, lai nodrošinātu likumīgā mērķa īstenošanu, un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams tā sasniegšanai”?”