33

Šajā lietā pārsūdzētā sprieduma 122.–128. un 130.–132. punktā Vispārējā tiesa ir atzinusi šādi: “122 Komisija [apstrīdētajā] lēmumā atgādināja, ka Tiesa spriedumā Freskot [(C‑355/00, EU:C:2003:298)] jau ir nospriedusi, ka “šis nosacījums minētajā gadījumā [esot] izpildīts, ņemot vērā to, ka attiecīgie valsts tiesību akti nepārprotami paredz, ka ELGA sniegtie pakalpojumi tiek[ot] finansēti no valsts līdzekļiem un [esot] saistāmi ar valsti Tiesas prakses izpratnē (skat. it īpaši spriedumu Francija/Komisija, C‑482/99, [EU:C:2002:294], 24. punkts)” (58. apsvērums). 123 Šajā ziņā Komisija secināja, ka: “[..] no Likuma 1790/1988 5.a panta [..] un citiem noteikumiem, kas ir spēkā Grieķijas pašreizējā tiesību sistēmā, izriet, ka ELGA ieņēmumus, kurus gūst no īpašās iemaksas, pieņem šo iemaksu administrācija un tie tiek ieskaitīti valsts budžetā kā valsts ieņēmumi un tad piešķirti ELGA, iekļaujot tos Lauksaimniecības ministrijas budžetā (tā ir pārdēvēta par Lauku attīstības un pārtikas lietu ministriju). Līdz ar to ar faktu, ka šīs iemaksas tiek reģistrētas kā valsts ieņēmumi, pietiek, lai atzītu, ka ELGA sniegtie pakalpojumi tiek finansēti no valsts līdzekļiem” (58. apsvērums). 124 Šie konstatējumi, pret kuriem Grieķijas Republika nav iebildusi, ir pietiekami, lai secinātu, ka kompensācijas maksājumi daļā, kas atbilst lauksaimnieku veiktajām iemaksām, ir valsts līdzekļi un ir attiecināmi uz valsti. 125 Tādējādi, pretēji Grieķijas Republikas nostājai, maksājumu daļa, kura atbilst lauksaimnieku veiktajām iemaksām, nav uzskatāma par privātiem līdzekļiem. Līdz ar to apstāklis, ka daļa 2008. gadā veikto maksājumu bija finansēta no lauksaimnieku iemaksām, neliedz atzīt, ka runa ir par valsts atbalstu, kas finansēts no uz valsti attiecināmiem līdzekļiem. 126 Turklāt, pretēji Grieķijas Republikas paustajam, valsts atbalsta kvalifikācija neattiecas uz lauksaimnieku veiktajām iemaksām, bet gan uz 2008. gadā veiktajiem maksājumiem. Šajā ziņā jāatgādina, ka pirmā un otrā pamata ietvaros tika konstatēts, ka nedz pasākumu kompensācijas raksturs, nedz apstāklis, ka tie ir pamatoti ar sociālu mērķi, neliedz kā priekšrocību kvalificēt ELGA veiktos maksājumus. 127 Turklāt Grieķijas Republika piekrīt, ka lauksaimnieku veiktās iemaksas nav proporcionālas riskiem un ka ir iespējams, ka daži lauksaimnieki veic iemaksas, bet nesaņem kompensācijas maksājumus no ELGA. 2008. gadā veiktie maksājumi tādēļ neesot atkarīgi no lauksaimnieku veiktajām iemaksām un esot priekšrocība, kuru saņēmējs uzņēmums nevarētu iegūt parastos tirgus apstākļos. 128 No iepriekš minētā izriet, ka Komisija ir pamatoti atzinusi, ka ELGA 2008. gadā veiktie maksājumi bija no valsts līdzekļiem finansētas priekšrocības, pat ja daļa finansējuma bija no lauksaimnieku veiktajām iemaksām. Grieķijas Republika nav pierādījusi, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu, šos maksājumus kvalificējot par valsts atbalstu. [..] 130 No [apstrīdētā] lēmuma izriet, ka ELGA 2009. gadā veiktie kompensācijas maksājumi EUR 415019452 apmērā tika izpildīti, pamatojoties uz Starpministriju rīkojumu. Jāatgādina, ka Starpministriju rīkojumā bija noteikts, ka izņēmuma kārtā 2008. gadā radīto zaudējumu segšanai tiek paredzēti kompensācijas maksājumi EUR 425 miljonu apmērā un ka šo kompensāciju izmaksāšanas nolūkā ELGA noformēs aizņēmumu bankā, kura galvotāja pilnā apmērā būs valsts [..]. 131 No tā izriet, ka Komisija ir pamatoti konstatējusi, ka 2009. gadā veiktie kompensācijas maksājumi nebija finansēti no iemaksām ELGA obligātās apdrošināšanas shēmā [..]. 132 Tādējādi, pretēji Grieķijas Republikas ieskatam, 2009. gadā lauksaimnieku veiktās iemaksas obligātajā apdrošināšanas shēmā nav uzskatāmas par daļu no 2009. gadā izmaksātā atbalsta finansējuma.”