ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Eiropas Investīciju bankas izveidotās Pārsūdzību izskatīšanas komitejas iespēja darbinieku novērtēšanas jomā atzīt par spēkā neesošu jebkuru apgalvojumu, kas ietverts Bankas personāla locekļa novērtējuma ziņojumā, nozīmē, ka minētā komiteja ir pilnvarota katram no šiem apgalvojumiem no jauna izvērtēt pamatotību, pirms tos aizliegt. Tādējādi šīs kompetences apjoms skaidri pārsniedz vienkāršu tiesiskuma kontroles pilnvaru un tiesību akta rezolutīvās daļas atcelšanas pilnvaru apjomu tiktāl, ciktāl tās ietver iespēju atzīt par spēkā neesošu pat tādu pamatojumu, kurš attaisno tā rezolutīvās daļas pieņemšanu, neatkarīgi no šī pamatojuma svarīguma minētā tiesību akta pamatojuma sistēmā. Šīs Pārsūdzību izskatīšanas komitejas pilnīgas kontroles pilnvaras ir apstiprinātas ar tai skaidri atzīto kompetenci grozīt nopelnu galīgo vērtējumu, kas izriet no iekšējās pārsūdzības autora snieguma kopējā novērtējuma. Proti, ieinteresētās personas nopelnu galīgā novērtējuma grozīšana nozīmē, ka šī komiteja sīki pārbauda visus apstrīdētajā ziņojumā iekļautos nopelnu vērtējumus attiecībā uz to, vai pastāv iespējamas kļūdas faktu novērtēšanā vai tiesību piemērošanā, un ka tā attiecīgā gadījumā var vērtētāja vietā no jauna izvērtēt šos nopelnus.

Galu galā Pārsūdzību izskatīšanas komitejai ir pilnībā jāpārbauda novērtējuma ziņojums, kas tai ir iesniegts, lai pārliecinātos par katra no šajā ziņojumā ietvertajiem vērtējumiem pamatotību, un tai nav jāpārbauda vien tas, vai pastāv acīmredzamas kļūdas vērtējumā.

(skat. 47.–49. punktu)

Vispārējā tiesa: spriedumi, 2012. gada 27. aprīlis, De Nicola/EIB, T‑37/10 P, EU:T:2012:205, 41. punkts, un 2013. gada 16. septembris, De Nicola/EIB, T‑618/11 P, EU:T:2013:479.
EIROPAS SAVIENĪBAS CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2013. gada 5. novembrī

Peter Schönberger

pret

Eiropas Savienības Revīzijas palātu

“Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2011. gada paaugstināšana amatā — Standarta reizināšanas likmes”

Priekšmets

Prasība, kas celta saskaņā ar LESD 270. pantu, kurš piemērojams EAEK līgumam atbilstoši tā 160.a pantam, un ar kuru P. Schönberger lūdz Civildienesta tiesai atcelt lēmumu, ar kuru Eiropas Savienības Revīzijas palāta ir atteikusies viņu paaugstināt amatā, veicot 2011. gada paaugstināšanu amatā

Nolēmums

Prasību noraidīt. P. Schönberger sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Revīzijas palātas tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

Ierēdņi – Paaugstināšana amatā – Štatu amata vietas katrai pakāpei un katrai funkciju grupai – Standarta reizināšanas likmes, kas paredzētas vidusmēra karjeru līdzvērtībai – AD 12, AD 13 un AST 10 pakāpes laika posmam no 2004. gada 1. maija līdz 2011. gada 30. aprīlim – Piemērošana, pamatojoties uz piecgadi

(Civildienesta noteikumu 6. panta 2. punkts; I pielikuma B punkts un XIII pielikuma 9. pants)

Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 9. pants ir jāinterpretē, ņemot vērā paaugstināšanas amatā sistēmas uzbūvi, ar kuru, tiecoties uz mērķi nodrošināt vidusmēra karjeru profilu līdzvērtību starp jauno un veco karjeru struktūru, ir paredzēts katrai iestādei periodiski piešķirt rīcības brīvību reizināšanas likmju piemērošanā.

Turklāt, lai gan ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 9. pantu ir noteikta atkāpe no Civildienesta noteikumu I pielikuma B punkta, attiecībā uz AD 13, AD 12 un AST 10 pakāpēm un laika posmam no 2004. gada 1. maija līdz 2011. gada 30. aprīlim paredzot likmes, kas atšķiras no minētajā pielikumā norādītajām likmēm, [tomēr] tajā nav nevienas tiesību normas, kura ļautu secināt, ka vajadzētu atkāpties arī no Civildienesta noteikumu 6. panta 2. punktā ietvertā noteikuma, saskaņā ar kuru reizināšanas likmes ir jāpiemēro, pamatojoties uz piecgadi.

(sal. ar 43. un 44. punktu)
Pirmās instances tiesa: 1999. gada 20. aprīlis, no T-305/94 līdz T-307/94, no T-313/94 līdz T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 un T-335/94 Limburgse Vinyl Maatschappij u.c./Komisija, 39. un 40. punkts.

Kaut arī Civildienesta noteikumos nav paredzēts noilgums disciplinārlietas uzsākšanai, tomēr to IX pielikumā, konkrētāk, šī pielikuma 5. nodaļā, ir noteikti stingri termiņi disciplinārlietas norisei disciplinārlietu kolēģijā. Kaut arī šie termiņi nav kategoriski, tajos tomēr ir ietverts labas pārvaldības noteikums, kura mērķis ir kā administrācijas, tā arī ierēdņu interesēs izvairīties no nepamatotas kavēšanās disciplinārlietu noslēdzošā lēmuma pieņemšanā.

Līdz ar to disciplinārajām iestādēm ir pienākums rūpīgi veikt disciplināro procedūru un darboties tā, lai katra procesuālā darbība saprātīgā termiņā sekotu iepriekšējai darbībai. Šī termiņa neievērošana, kas ir vērtējama, tikai ievērojot konkrētos lietas apstākļus, var būt pamats akta atcelšanai.

Šis pienācīgas rūpības un saprātīga termiņa ievērošanas pienākums attiecas arī uz disciplinārlietas uzsākšanu, it īpaši gadījumā un kopš brīža, kad administrācijai ir kļuvuši zināmi fakti un darbības, kas var veidot ierēdņa civildienestā noteikto pienākumu pārkāpumu. Pat gadījumā, ja nav noilguma termiņa, disciplinārajām iestādēm ir pienākums rīkoties tā, lai saprātīgā termiņā veiktu procedūru, kuras rezultātā var uzlikt sodu.

Turklāt, ja administrācija disciplināro procedūru uzsāktu ar pārmērīgu novēlošanos, tiktu apdraudēts tiesiskās noteiktības princips. Ja no brīža, kad ir notikuši fakti vai rīcība, līdz disciplinārās izmeklēšanas sākumam ir pagājis ilgs laika posms, tad gan administrācijas veiktā to faktu un rīcības novērtēšana, kas var veidot disciplināro pārkāpumu, gan arī ierēdņa aizstāvības tiesību realizēšana var izrādīties īpaši apgrūtināta. No vienas puses, var pazust apsūdzībai un aizstāvībai svarīgi liecinieki un dokumenti un, no otras puses, lieciniekiem un visām iesaistītajām personām kļūst grūti ticami rekonstruēt savas atmiņas par lietas faktiem un to rašanās apstākļiem.

(skat. 124.–126. punktu)

Pirmās instances tiesa: 1991. gada 17. oktobris, T-26/89 de Compte/Parlaments, 88. punkts; 1995. gada 26. janvāris, T-549/93 D/Komisija, 25. punkts; 2004. gada 10. jūnijs, T-307/01 François/Komisija, 47. punkts.
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2010. gada 28. oktobrī

Lieta F-92/09

U

pret

Eiropas Parlamentu

Civildienests – Ierēdņi – Lēmums par atbrīvošanu no amata – Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses – Nepietiekama profesionālā kompetence – Medicīniski iemesli

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru prasītāja lūdz atcelt Parlamenta 2009. gada 6. jūlija lēmumu atbrīvot viņu no amata ar 2009. gada 1. septembri un izmaksāt viņai summu EUR 15 000 apmērā, paturot visas tiesības, kā zaudējumu atlīdzību par morālo kaitējumu, ko viņa esot cietusi

Nolēmums Atcelt Parlamenta 2009. gada 6. jūlija lēmumu par prasītājas atbrīvošanu no amata. Pārējā daļā prasību noraidīt. Parlaments atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

Ierēdnis – Atbrīvošana no amata sakarā ar nekompetenci – Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses

Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses gadījumos, kad pastāv aizdomas par to, ka grūtībām, ar kurām ierēdnis sastopas savu uzdevumu izpildē, ir medicīnisks iemesls, liek administrācijai pielikt visas pūles, lai novērstu šīs aizdomas, pirms tiek pieņemts lēmums par minētā ierēdņa atbrīvošanu no amata.

Šī prasība ir atspoguļota paša Parlamenta Iekšējos noteikumos par kārtību ierēdņu profesionālās nekompetences gadījumu identificēšanai, risināšanai un novēršanai, jo minēto noteikumu 8. pantā ir paredzēts, ka pēdējam novērtētājam noteiktos apstākļos ir jāvēršas pie Parlamenta medicīniskā dienesta, ja viņam ir zināmi fakti, kas var norādīt, ka ierēdnim pārmestajai rīcībai var būt medicīniski iemesli.

Turklāt administrācijas pienākumi, kas izriet no pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses, ir ievērojami pastiprināti, īpaši tādā gadījumā, kad ir šaubas par ierēdņa garīgo veselību un tādējādi viņa spējām adekvāti aizstāvēt savas intereses.

Situācija, kad ierēdnis nav spējīgs rīkoties pats un novērtēt pat savas slimības esamību, vajadzības gadījumā var radīt aktīvu pienākumu iestādei, un tas tā vēl jo vairāk ir tad, ja attiecīgajam ierēdnim draud atbrīvošana no amata un tātad viņš ir nedrošā situācijā. Turklāt šajos īpašajos apstākļos administrācijai ir jāuzstāj, lai ierēdnis piekristu veikt papildu medicīniskas pārbaudes, it īpaši izmantojot iestādes tiesības likt ierēdni izmeklēt ārstam konsultantam saskaņā ar Civildienesta noteikumu 59. panta 5. punktu, kurā ir atļauts ierēdni laist atvaļinājumā pēc savas iniciatīvas, ja to prasa viņa veselības stāvoklis.

Šāda ieinteresētās personas medicīniska pārbaude ir jāveic pirms iecerētās lēmuma to atbrīvot no amata pieņemšanas, kas vajadzības gadījumā var būt pamatots, ja ārsts, kurš sniedz konsultāciju, faktiski ir izslēdzis iespēju, ka ieinteresētajai personai pārmesto uzvedību varētu būt radījuši kādi medicīniski iemesli.

(skat. 65.–67., 85. un 88. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 2003. gada 26. februāris, T-145/01 Latino/Komisija, Recueil FP, I-A-59. un II-337. lpp., 93. punkts.

Civildienesta tiesa: 2006. gada 13. decembris, F-17/05 de Brito Sequeira Carvalho/Komisija, Krājums-CDL, I-A-1-149. un II-A-1-577. lpp., 72. punkts.
LV
Jud ikatūr askrājums
ECLI:EU:F:2010 :164 1CIVILDIENESTA TIESAS S PRIEDUM S
(pirmā palāta)
2010 . gada 14 . decembrī
Lieta F-74/09
Werner Siegfried Gowitzke
pret
Eiropas Po licijas biroju (Eiropols)
Civildienests — Eiropola personāls — Eiropola Civildienesta no teikumu 27 . pants — Eiropola personāla 
pakāpju un līmeņu no teikšanas politikas 4. pants — Amata pārvērtēšana uz augstāku p akāpi — 
Klasificēšana līmenī
PriekšmetsPrasība, kas celta saskaņā ar K onvencijas par Eiropas Policijas biroja izveidi, kuras pamatā 
ir Līguma par E iropas Savienību K3. pants (Eiropola kon vencija), 40. panta 3. punktu un 
Eiropola Civildienesta no teikumu 93 . panta 1. punktu, un ku rā W . S. Gowitzke] lūdz it 
īpaši atcelt Eiropola 2009 . gada 16 . februāra viņa dar ba līguma pagarinājumu, pārvērtējot 
viņa amatu no 6 . pakāpes uz 5. pakāpi un no sakot viņa sākotnējo atalgojumu atbilstoši šīs 
pakāpes pirmajam līmenim
NolēmumsNolēmums Prasību no raidīt. Prasītājs atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
Ierēdņi — Eiropola darbinieki — Amata pārvērtēšana augstākā pakāpē — Klasificēšana līmenī
Ne Eiropola C ivildienesta no teikumu 27 . pantā, ne Eiropola dir ektora 2008 . gada 26 . augustā 
pieņemtajā dokumentā ar no saukumu “Eiropola dar binieku p akāpju un līmeņu no teikšanas politika” 
(“līmeņu politika”) nav paredzēts, kāda p akāpe u n līmenis ir j āpiešķir amata pārvērtēšanā.
Šajā ziņā tiesību no rma, ku rā regulēta šai lietai vislīdzīgākā s ituācija un ku ra ir p iemērojama pēc 
analoģijas, ir l īmeņu politikas 4. panta 2. punkta pirmā da ļa. Lai gan šajā tiesību no rmā tiešām faktiski 
ir no teikts, kāds līmenis piešķirams iekšējiem ka ndidātiem, kas pēc iekšējās atlases procedūras tiek 
iecelti citā amatā, kurš atbilst augstākai p akāpei, šī tiesību no rma ir p iemērojama arī gadījumā, kad 
jaunā ieinteresētajai pe rsonai piešķiramā pakāpe n av saistīta ar i ekšēju atlases procedūru, pēc ku ras tā 
tiek iecelta citā amatā, bet pēc tās esošā amata pārvērtēšanas augstākā p akāpē.
Tomēr saskaņā ar m inēto tiesību no rmu iekšējam ka ndidātam, ka s tiek iecelts augstākā pakāpē 
ietilpstošā amatā, tiek piešķirts līmenis, kas ir n ākamais augstākais šajā pakāpē salīdzinājumā ar v iņa 
iepriekšējo pamatalgu. Protams, no š īs tiesību no rmas gramatiskas interpretācijas izriet, ka v ārdi “šajā 
pakāpē” no rāda u z jauno p akāpi. Bet skaidr ības labad š ajā tiesību no rmā ir p recizēts, ka ir j āveic 
salīdzinājums ar a ttiecīgā dar binieka iepriekšējo pamatalgu. Tādējādi, lai no teiktu piešķiramo līmeni, ir 
jāsalīdzina iepriekšējā pamatalga ar a ugstākajā pakāpē paredzētajām p amatalgas iespējām u n jāpiešķir
2 ECLI:EU:F:2010 :164KOPSAVILKUMS—LIETAF-74/09
GOWITZKE/EIROPOLS
 viszemākais līmenis, kurā attiecīgajam dar biniekam p amatalga būs lielāka p ar to, kādu viņš saņēma 
iepriekšējā pakāpē. Tāpēc, lai no vērstu iespēju, ka dar binieka p amatalga tiktu samazināta, viņu ieceļot 
augstākā pakāpē, ir n evis automātiski piešķirams augstākās pakāpes pirmais līmenis, bet gan pirmais 
līmenis no v isiem a ttiecīgās pakāpes līmeņiem, kas ļauj dar biniekam saņemt lielāku p amatalgu par 
iepriekšējā pakāpē saņemto.
(skat. 31 ., 32 ., 34 . un 36 . punktu)
Eiropas Investīciju bankas izveidotajai Pārsūdzību izskatīšanas komitejai darbinieku novērtēšanas jomā ir jāveic pilna pārbaude attiecībā uz novērtējuma ziņojumu, kurš tajā iesniegts, nevis ierobežota pārbaude tikai attiecībā uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Pārsūdzību izskatīšanas komitejas iespēja padarīt par spēkā neesošu jebkuru apgalvojumu, kas ietverts novērtēšanas veidlapā, proti, novērtējuma ziņojumā, nozīmē, ka minētā komiteja ir pilnvarota katram no šiem apgalvojumiem no jauna izvērtēt pamatotību, pirms tos aizliegt. Tādējādi šīs kompetences apjoms skaidri pārsniedz vienkāršu tiesiskuma pārbaudes pilnvaru un tiesību akta rezolutīvās daļas atcelšanas pilnvaru apjomu tiktāl, ciktāl tas ietver iespēju atzīt par spēkā neesošu pat tādu pamatojumu, kurš attaisno tā rezolutīvās daļas pieņemšanu, neatkarīgi no šī pamatojuma svarīguma minētā tiesību akta pamatojuma sistēmā. Šīs Pārsūdzību izskatīšanas komitejas pilnas pārbaudes pilnvaras ir apstiprinātas ar tai skaidri atzīto kompetenci grozīt individuālos punktus un nopelnu punktus, kas izriet no pārsūdzības iesniedzēja snieguma kopējā novērtējuma. Ieinteresētās personas nopelnu punktu grozīšana nozīmē, ka šī komiteja sīki pārbauda visus apstrīdētajā ziņojumā iekļautos nopelnu vērtējumus attiecībā uz to, vai pastāv iespējamas faktiskas vai tiesību piemērošanas kļūdas vērtējumā, un ka tā attiecīgā gadījumā var vērtētāja vietā no jauna izvērtēt šos nopelnus.

(skat. 32. un 33. punktu)
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta)

2008. gada 8. aprīlī

Lieta F‑134/06

Giovanni Bordini

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Civildienests – Ierēdņi – Pensijas – Korekcijas koeficients – Dzīvesvietas dalībvalsts – Dzīvesvietas jēdziens – Galvenās dzīvesvietas jēdziens – Apliecinoši dokumenti

Priekšmets: Prasība, kas celta atbilstoši EKL 236. pantam un EAEKL 152. pantam un ar kuru Dž. Bordini [G. Bordini] lūdz, pirmkārt, atcelt Komisijas iecēlējinstitūcijas 2006. gada 25. janvāra lēmumu nepiemērot viņa pensijai Apvienotās Karalistes korekcijas koeficientu, kā arī vajadzības gadījumā atcelt 2006. gada 18. augusta lēmumu, ar kuru ir noraidīta viņa 2006. gada 19. aprīlī iesniegtā sūdzība, un, otrkārt, piespriest Komisijai izmaksāt procentus par summu, kuru tā ir parādā, piemērojot Apvienotās Karalistes korekcijas koeficientu ar atpakaļejošu spēku viņa pensijai no 2004. gada 1. aprīļa, pēc Eiropas Centrālās bankas noteiktās likmes galvenajām refinansēšanas operācijām, kas ir piemērojama šajā laika posmā, tai pieskaitot divus punktus.

Nolēmums: Prasību noraidīt. Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina pusi no prasītāja izdevumiem, kas saistīti ar 2007. gada 5. jūnija neformālo sapulci. Prasītājs sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, izņemot pusi no izdevumiem, kas viņam radās saistībā ar 2007. gada 5. jūnija neformālo sapulci.

Kopsavilkums

Ierēdņi – Pensijas – Korekcijas koeficients

(Civildienesta noteikumu 82. pants)

Dzīvesvietas jēdziens iepriekšējo Civildienesta noteikumu 82. panta izpratnē, kurā ir paredzēts, ka pensijām piemēro korekcijas koeficientu, kas ir noteikts valstij, kurā pensionāram, kā viņš to ir pierādījis, ir dzīvesvieta, attiecas uz vietu, kurā bijušais ierēdnis faktiski ir izveidojis savu interešu centru, proti, vietu, kuru ieinteresētā persona ar nodomu piešķirt tai nemainīgu raksturu ir noteikusi par savu pastāvīgo vai parasto interešu centru un kurā tai rodas ikdienas izdevumi. Turklāt dzīvesvietas jēdziens neatkarīgi no pilnībā kvantitatīva rādītāja par laiku, ko kāda persona pavada vienas vai citas valsts teritorijā, papildus fiziskas uzturēšanās noteiktā vietā faktam nozīmē nodomu to darīt pastāvīgi, kas izriet no dzīves paradumiem un no normālu sociālu attiecību norises. Šis dzīvesvietas jēdziens attiecas uz Kopienu civildienestu un ne vienmēr atbilst šī jēdziena nozīmei dažādās valstīs.

(skat. 69. un 86. punktu)

Atsauces:

Pirmās instances tiesa: 2003. gada 4. jūnijs, T‑124/01 un T‑320/01 Del Vaglio/Komisija, Recueil FP, I‑A‑157. un II‑767. lpp., 70. punkts un tajā minētā judikatūra; 71. punkts un tajā minētā judikatūra un 72. punkts; 2005. gada 12. septembris, T‑320/04 Dionyssopoulou/Padome, Krājumā nav publicēts, 39. punkts; 2006. gada 27. septembris, T‑416/04 Kontouli/Padome, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑181. un II‑A‑2‑897. lpp., 71. punkts.
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta)

2008. gada 4. novembrī

Lieta F‑41/06

Luigi Marcuccio

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Civildienests – Ierēdņi – Sociālais nodrošinājums – Nelaimes gadījumu un arodslimību apdrošināšana – Invaliditāte – Pensionēšanās invaliditātes dēļ – Pamatojums – Atcelšana

Priekšmets: Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru L. Markučo [L. Marcuccio] lūdz, pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumu, ar ko prasītāju pensionē invaliditātes dēļ, kā arī visus aktus, kas ir saistīti ar minēto lēmumu, un, otrkārt, piespriest Komisijai viņam atlīdzināt zaudējumus.

Nolēmums: Atcelt Komisijas 2005. gada 30. maija lēmumu par prasītāja pensionēšanu invaliditātes dēļ. Komisija samaksā prasītājam summu EUR 3000 apmērā. Prasību pārējā daļā noraidīt. Komisija papildus saviem tiesāšanās izdevumiem atlīdzina arī divas trešdaļas no tiem, kas radušies prasītājam. Prasītājs sedz trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

Kopsavilkums

Ierēdņi – Invaliditāte – Invaliditātes komiteja – Atzinums – Pienākums norādīt pamatojumu – Priekšmets

(Civildienesta noteikumu 25. un 53. pants un 78. panta pirmā daļa)

Noteikumu par Ārstniecības un Invaliditātes komiteju mērķis ir uzticēt medicīnas ekspertiem galīgo vērtējumu visos medicīnas jautājumos. Tiesas kontrole nevar attiekties uz pašu medicīnisko vērtējumu; tas jāuzskata par galīgu, ja vien tas ir veikts saskaņā ar noteikumiem. Savukārt tiesas kontroli var veikt attiecībā uz šo komiteju izveides un darbības likumību, kā arī tās sniegto atzinumu likumību. Šajā aspektā Kopienu tiesas kompetencē ir pārbaudīt, vai atzinumā ir ietverts pamatojums, kas ļauj izvērtēt apsvērumus, uz kuriem ir balstīti tajā ietvertie secinājumi, un vai ir pierādīts, ka starp tajā esošajiem medicīniskajiem konstatējumiem un komitejas izdarītajiem secinājumiem pastāv loģiska saikne.

Acīmredzami nepamatots ir tāds Invaliditātes komitejas atzinums, kurā ir tikai un vienīgi konstatēts un vienlaikus secināts, ka ierēdnis ir ieguvis pilnīgu invaliditāti, kuras dēļ viņš nav spējīgs pildīt savus pienākumus. Vienkārša norāde Invaliditātes komitejas protokolā par to, ka ierēdnis ciešot no trauksmainās depresijas sindroma, neļauj Kopienu tiesai noskaidrot un pārbaudīt apsvērumus, ar kuriem ir pamatoti šajā protokolā ietvertie secinājumi, un vai tajā ir pierādīta loģiska saikne starp tajā ietvertajiem medicīniskajiem konstatējumiem un komitejas izdarītajiem secinājumiem. Trauksmainās depresijas sindroms var izpausties ļoti dažādos veidos un pakāpēs un nenozīmē, ka persona, kas no tā cieš, obligāti ir uzskatāma par tādu, kura ir ieguvusi pastāvīgu un pilnīgu invaliditāti, kuras dēļ tā nav spējīga pildīt viņas funkciju grupā ietilpstoša amata pienākumus.

(skat. 64., 65. un 67. punktu)

Atsauces:

Tiesa: 1987. gada 10. decembris, 277/84 Jänsch/Komisija, Recueil, 4923. lpp., 15. punkts.

Pirmās instances tiesa: 1992. gada 27. februāris, T‑165/89 Plug/Komisija, Recueil, II‑367. lpp., 75. punkts; 1999. gada 15. decembris, T‑27/98 Nardone/Komisija, Recueil FP, I‑A‑267. un II‑1293. lpp., 87. punkts.
2)

Par Eiropas Komisijas, “British in Europe”, Plaid Cymru – The Party of Wales, European Democracy Lab, ECIT un European Alternatives Ltd pieteikumiem par iestāšanos lietā nav jālemj.
Vispārējās tiesas 2020. gada 10. septembra rīkojums – ADESO/Komisija

(Lieta T-529/19) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Dotāciju līgumi projektiem “Your Environment is Your Life” un “Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II” - Neatlīdzināmi izdevumi - Paziņojumi par parādu - Apstiprinājuma vēstule - Apstrīdama tiesību akta statuss - Strīda līgumiskais raksturs - Nepārsūdzams akts - Akts, kurš ir saistīts tikai ar līgumiskām attiecībām un no tām nav nodalāms - Nepieņemamība)

(2020/C 378/43)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: African Development Solutions (ADESO) (Nairobi, Kenija) (pārstāvis: R. Martens, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Estrada de Solà, M. Ilkova un A. Katsimerou)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas lēmumu, kurš ietverts Komisijas 2019. gada 10. maija vēstulē par noteiktu summu atgūšanu, kas samaksātas saskaņā ar dotāciju līgumiem projektiem “Your Environment is Your Life” (FED/2013/313-770) un “Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II” (FED/2013/316-291).

Rezolutīvā daļa

1) Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

2) African Development Solutions (ADESO) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 357, 21.10.2019.
C 28/48

Vispārējās tiesas 2020. gada 1. decembra rīkojums – Danske Slagtermestre/Komisija

(Lieta T-486/18) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Notekūdeņu savākšanas maksājumu sistēma - Iepriekšējas izskatīšanas stadija - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Profesionāla apvienība - Locus standi - Ieinteresētās puses statuss - LESD 108. panta 2. punktā garantēto procesuālo tiesību aizsardzības mērķis - Individuāla skāruma neesamība - Būtiskas ietekmes uz konkurences stāvokli neesamība - Reglamentējošs akts - Tieša skāruma neesamība - Nepieņemamība)

(2021/C 28/74)

Tiesvedības valoda – dāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Danske Slagtermestre (Odense, Dānija) (pārstāvis: H. Sønderby Christensen, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāve: P. Němečková)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: J. Nymann-Lindegren un M. Wolff)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2018. gada 19. aprīļa lēmumu C(2016) 2259 final par valsts atbalstu SA.37433 (2017/FC) – Dānija, ar kuru iepriekšējas izskatīšanas stadijā atzīts, ka ar lov nr. 902/2013 om ændring af lov om betalingsregler for spildevandsforsyningsselskaber m.v. (Betalingsstruktur for vandafledningsbidrag, bemyndigelse til opgørelse af særbidrag for behandling af særlig forurenet spildevand m.v.) (Likums Nr. 902/2013, ar ko groza likumu par kārtību, kādā veicami maksājumi notekūdeņu attīrīšanas uzņēmumiem (maksājumu par notekūdeņu savākšanu struktūra, kas pieļauj noteikt īpašus maksājumus par īpaši piesārņotu notekūdeņu attīrīšanu u.c.)) izveidotais maksājums nepiešķir priekšrocību noteiktiem uzņēmumiem un tādējādi tas nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.

Rezolutīvā daļa

1) Prasību noraidīt.

2) Danske Slagtermestre sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

3) Dānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

(1) OV C 381, 22.10.2018.