ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 30/8

Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 2. decembra spriedums — Holland Malt BV/Eiropas Komisija un Nīderlandes Karaliste

(Lieta C-464/09 P) (1)

(Apelācija - Valsts atbalsts - Pamatnostādnes valsts atbalsta sniegšanai lauksaimniecībā - 4.2.5 punkts - Iesala tirgus - Normālu noieta tirgu trūkums - Atbalsta pasākums, kas atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu)

2011/C 30/12

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Holland Malt BV (pārstāvji — O. Brouwer, A. Stoffer un P. Schepens, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Flynn un A. Stobiecka-Kuik) un Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. M. Wissels un Y. de Vries)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 9. septembra spriedumu lietā T-369/06 Holland Malt BV/Komisija — Holland Malt BV, ko atbalsta Nīderlandes Karaliste/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt Komisijas 2006. gada 26. septembra Lēmumu 2007/59/EK, ar kuru par nesaderīgu ar kopējo tirgu atzīts Nīderlandes valsts atbalsts, kas uzņēmumam Holland Malt BV iesala ražošanas vienības izveidei Eemshaven (Groningen) piešķirts ieguldījumu atbalsta veidā EUR 7 425 000 apmērā ar apturošu nosacījumu, ka to apstiprinās Komisija (Valsts atbalsts Nr. C 14/2005 — ex N 149/2004) (OV L 32, 76. lpp.) — Pamatnostādņu par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē piemērošana

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Holland Malt BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 24, 30.01.2010.
4)

Direktīvas 95/46 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm nav noteikts pienākums noteikt šajā noteikumā paredzēto iepriekšējo pārbaudi informācijas publikācijām, kura izriet no Regulas Nr. 1290/2005, kas grozīta ar Regulu Nr. 1437/2007, 42. panta 8.b punkta un 44.a panta, kā arī no Regulas Nr. 259/2008.
4)

gadījumā, kad ir konstatēts, ka atļaujas, kas pieprasīta saskaņā ar 22. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) daļu Regulā Nr. 1408/71, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 1992/2006, atteikums nebija pamatots, bet stacionārā aprūpe ir pabeigta un ar to saistītos izdevumus ir apmaksājusi sociāli apdrošinātā persona, valsts tiesai saskaņā ar valsts procesuālo tiesību normām ir jāuzdod kompetentajai iestādei atlīdzināt minētajai sociāli apdrošinātajai personai tādu summu, kāda tiktu parastā kārtā izmaksāta, ja atļauja tiktu pienācīgi izsniegta no paša sākuma. Minētās summas apmērs ir ekvivalents tam, kāds paredzēts tiesību aktos, kas ir saistoši dalībvalsts, kurā tika sniegta stacionārā aprūpe, kompetentajai iestādei. Ja šī summa ir mazāka nekā tā, kas tiktu aprēķināta, piemērojot dzīvesvietas dalībvalstī — ja tajā būtu sniegta stacionārā aprūpe — spēkā esošās tiesību normas, kompetentajai iestādei ir jāizmaksā sociāli apdrošinātajai personai papildu kompensācija, kas atbilst starpībai starp šīm abām summām, reāli radušos izdevumu ietvaros.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 346/8

Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 14. oktobra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

(Lieta C-16/09) (1)

(Sociālais nodrošinājums - Regulas (EEK) Nr. 1408/71 un Nr. 574/72 - Ģimenes pabalsti - Noteikumi par pārklāšanās novēršanu - Regulas Nr. 1408/71 76. panta 2. punkts - Regulas Nr. 574/72 10. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Bērni, kuri dzīvo dalībvalstī ar savu māti, kura atbilst nosacījumiem ģimenes pabalstu saņemšanai, un kuru tēvs, kurš strādā Šveicē un kurš a priori atbilst nosacījumiem šāda paša veida ģimenes pabalstu saņemšanai atbilstoši Šveices tiesību aktiem, šos pabalstus atturas pieprasīt)

2010/C 346/13

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Gudrun Schwemmer

Atbildētāja: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — 76. panta 2. punkta interpretācija Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp), kā arī 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija Padomes 1972. gada 21. marta Regulā (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 74, 1. lpp.) — Valsts noteikšana, kurai ir jāpiešķir ģimenes pabalsti — Nesaskaitīšanas noteikumi — Bērni, kuri dzīvo vienā dalībvalstī ar savu māti, kas atbilst nosacījumiem, lai tur saņemtu ģimenes pabalstus, un kuru tēvs, kas dzīvo Šveicē un atbilst nosacījumiem, lai saņemtu tāda paša veida ģimenes pabalstus saskaņā ar Šveices tiesību aktiem, tīši nepiesakās šādu pabalstu piešķiršanai, lai kaitētu šķirtajai sievai — Bērnu pabalsts

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, 76. pants, kā arī Padomes 1972. gada 21. marta Regulas (EEK) Nr. 574/72, ar ko nosaka Regulas Nr. 1408/71 īstenošanas noteikumus, 10. pants to redakcijās, kas grozītas un atjauninātas ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97 un kas grozītas ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 13. aprīļa Regulu (EK) Nr. 647/2005, interpretējami tādējādi, ka dalībvalsts, kurā viens no vecākiem dzīvo ar bērniem, tiesību aktos paredzētās tiesības uz pabalstu, kurām nav piemērojams nosacījums par apdrošināšanu, nodarbinātību vai pašnodarbinātību, nevar daļēji apturēt tādā situācijā, kāda ir izskatāmajā lietā, kad bijušais laulātais, kurš ir otrs no bērnu vecākiem, principā ir tiesīgs saņemt ģimenes pabalstus dalībvalstī, kurā viņš ir nodarbināts kādā profesijā, vai nu atbilstoši šis dalībvalsts tiesību aktiem, vai arī saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 73. pantu, bet minētos pabalstus faktiski nesaņem, jo nav iesniedzis pieteikumu par to piešķiršanu.

(1) OV C 90, 18.04.2009.
1)

Padomes 1968. gada 9. marta Pirmā direktīva 68/151/EEK par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses, ir interpretējama tādējādi, ka tā nav pret tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir paredzēts Likuma Nr. 2328/1995 “Privātās televīzijas un vietēja mēroga radio darbības juridiskais režīms, tiesiskais regulējums, kas reglamentē jautājumus saistībā ar radio un televīzijas tirgu un citas normas”, kas grozīts ar Likumu Nr. 2644/1998 “Par radio un televīzijas pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību”, 4. panta 3. punktā, saskaņā ar kuru šī paša panta iepriekšējos punktos paredzētie naudas sodi par tiesību aktu un ētikas normu, ar kuriem tiek reglamentēta televīzijas raidorganizāciju darbība, pārkāpšanu ir jāpiemēro kopīgi un solidāri ne tikai sabiedrībai, kurai ir piešķirta licence dibināt un pārvaldīt televīzijas raidorganizāciju, bet arī visiem tās akcionāriem, kuriem pieder vairāk nekā 2,5 % no sabiedrības kapitāla;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 346/11

Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 28. oktobra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Établissements Rimbaud SA/Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

(Lieta C-72/09) (1)

(Tiešie nodokļi - Kapitāla brīva aprite - Juridiskas personas, kuras ir reģistrētas trešā valstī, kas ir Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalsts - Īpašuma tiesības uz nekustamo īpašumu dalībvalstī - Nodoklis no šī nekustamā īpašuma tirgus vērtības - Atteikums atbrīvot no nodokļa - Krāpšanas apkarošana nodokļu jomā - Izvērtēšana saistībā ar EEZ līgumu)

2010/C 346/18

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Établissements Rimbaud SA

Atbildētāji: Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation (Francija) — 1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas ekonomikas zonu (OV 1994, L 1, 3. lpp.) 40. panta interpretācija — Nodoklis, kas uzlikts Francijā esošo nekustamo īpašumu tirgus vērtībai — Juridisko personu, kuras dibinātas Francijā vai kādā no Eiropas ekonomikas zonas valstīm atbrīvošana no nodokļa ar nosacījumu, ka starp Franciju un šo valsti ir noslēgts nolīgums par administratīvās palīdzības sniegšanu, lai apkarotu krāpšanos nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu nomaksas, vai arī tad, ja saskaņā ar līgumu, kurā iekļauta nediskriminācijas klauzula, šīm juridiskām personām nedrīkst uzlikt pienākumu maksāt lielākus nodokļus nekā tas tiek prasīts no Francijā dibinātajām sabiedrībām — Atteikums piešķirt atbrīvojumu Lihtenšteinā dibinātai sabiedrībai

Rezolutīvā daļa:

1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 40. pants pieļauj tādus valsts tiesību aktus, par kādiem ir runa pamata prāvā, saskaņā ar kuriem no nodokļa no nekustamā īpašuma, kas atrodas Eiropas Savienības dalībvalsts teritorijā, tirgus vērtības ir atbrīvotas sabiedrības, kuru juridiskā adrese ir šīs dalībvalsts teritorijā, saskaņā ar kuriem šis atbrīvojums no nodokļa sabiedrībai, kuras juridiskā adrese ir trešās valsts teritorijā, kura ir Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalsts, ir piemērojams tikai tad, ja starp šo dalībvalsti un šo trešo valsti ir noslēgts nolīgums par administratīvās palīdzības sniegšanu, lai apkarotu krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, vai arī tad, ja saskaņā ar līgumu, kurā iekļauta nediskriminācijas pilsonības dēļ klauzula, šīm juridiskajām personām nedrīkst uzlikt pienākumu maksāt lielākus nodokļus, nekā tas tiek prasīts no dalībvalsts teritorijā reģistrētajām sabiedrībām.

(1) OV C 102, 01.05.2009, 12. lpp.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 328/7

Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny, Polija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kronospan Mielec sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie

(Lieta C-222/09) (1)

(Sestā PVN direktīva - 9. panta 2. punkta c) un e) apakšpunkts - Izpētes un izstrādes darbi, ko veic inženieri - Pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšana)

2010/C 328/10

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Naczelny Sąd Administracyjny

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Kronospan Mielec sp. z o.o.

Atbildētājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Naczelny Sąd Administracyjny — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp) 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmā ievilkuma un e) apakšpunkta trešā ievilkuma, kā arī Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp) 52. panta a) apakšpunkta un 56. panta 1. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Nodokļu piesaistes vietas noteikšana — Izpētes un attīstības pakalpojumi, ko Eiropas Kopienā, bet ārpus dalībvalsts, kurā faktiski sniegti pakalpojumi, dibināts nodokļu maksātājs sniedzis Eiropas Kopienas teritorijā — Šo pakalpojumu klasificēšana par “zinātniskām darbībām” vai “inženieru pakalpojumiem”

Rezolutīvā daļa:

Tādu pakalpojumu sniegšana, kas izpaužas, darot izpētes un izstrādes darbus vides un tehnoloģiju jomā, kurus veic inženieri, kas reģistrēti kādā dalībvalstī, pēc pasūtījuma un par labu citā dalībvalstī reģistrētam pakalpojumu saņēmējam, — ir jākvalificē kā “inženieru pakalpojumi” Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 9. panta 2. punkta e) apakšpunkta nozīmē.

(1) OV C 220, 12.09.2009.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 328/8

Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stils Met SIA/Valsts ieņēmumu dienests

(Lieta C-382/09) (1)

(Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - 73. nodaļa - Tērauda troses un tauvas - Pozīcija 7312 - TARIC kods - Kļūda tarifu klasifikācijā - Preču laišana brīvā apgrozībā - Regula (EK) Nr. 384/96 - Antidempinga maksājumi - Naudas sods pilnā antidempinga maksājumu apmērā)

2010/C 328/12

Tiesvedības valoda — latviešu

Iesniedzējtiesa

Augstākās tiesas Senāts

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Stils Met SIA

Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), kurā grozījumi veikti ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003 (OV L 281, 1. lpp.) un Komisijas 2004. gada 7. septembra Regulu (EK) Nr. 1810/2004 (OV L 327, 1. lpp.), I pielikuma 73. nodaļas interpretācija — Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 56, 1. lpp.), 14. panta 1. punkta interpretācija — Tērauda troses un tauvas, kuras ir bez pārklājuma vai tikai ar cinka pārklājumu, neatkarīgi no to ķīmiskā sastāva, tostarp no leģēta tērauda, kuras nav ievestas no Moldovas vai Marokas — Klasifikācija Kombinētās nomenklatūras pozīcijās 7312108219, 7312108419, 7312108619 2004. un 2005. gadā — Valsts tiesību akti, ar kuriem ir noteikta sankcija antidempinga maksājuma apmērā

Rezolutīvā daļa:

1) Eiropas Kopienu integrētais muitas tarifs (TARIC), kurš ir ieviests ar Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu 2. pantu, tā redakcijā, kura bija piemērojama 2004. un 2005. gadā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tērauda (izņemot nerūsējoša tērauda) tauvas bez pārklājuma vai tikai ar cinka pārklājumu, kuru maksimālais šķērsgriezums pārsniedz 3 mm, bet nepārsniedz 48 mm un kuru izcelsmes valsts nav ne Moldova, ne Maroka, ietilpst TARIC kodos 7312108219, 7312108419 vai 7312108619 atkarībā no to šķērsgriezuma izmēra;

2) Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 14. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka gadījumā, ja ir pieļauta kļūda tarifu klasifikācijā, ievedot preci Savienības muitas teritorijā, tiek piemērots naudas sods visu piemērojamo antidempinga maksājumu kopējā apmērā, ja vien tā apmērs tiek noteikts, piemērojot nosacījumus, kuri ir analogi tiem, kas valsts tiesībās prevalē attiecībā uz līdzīga rakstura un smaguma pārkāpumiem, un kas katrā ziņā nodrošina, ka sods ir efektīvs, samērīgs un preventīvs, kas ir jāizvērtē iesniedzējtiesai.

(1) OV C 297, 05.12.2009.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 246/5

Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. jūlija spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alexander Hengartner, Rudolf Gasser/Landesregierung Vorarlberg

(Lieta C-70/09) (1)

(Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos - Medību iecirkņa iznomāšana - Reģionālais nodoklis - “Saimnieciskās darbības” jēdziens - Vienlīdzīgas attieksmes princips)

2010/C 246/08

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Alexander Hengartner un Rudolf Gasser

Atbildētāja: Landesregierung Vorarlberg

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — EKL 43. panta interpretācija — Saimnieciskās darbības jēdziens — Medības, kam ir sporta raksturs un nav peļņas gūšanas mērķa — Medību produkcijas pārdošana, lai daļēji segtu ar medībām saistītos izdevumus — Labuma neesamība

Rezolutīvā daļa:

Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, kas parakstīts Luksemburgā 1999. gada 21. jūnijā, noteikumi pieļauj, ka kādas līgumslēdzējas puses pilsonim otras līgumslēdzējas puses teritorijā kā pakalpojumu saņēmējam tiek piemērots režīms, kas atšķiras no tā, kas paredzēts personām, kuru galvenā dzīvesvieta ir minētajā teritorijā, Savienības pilsoņiem, kā arī personām, kuras tām ir pielīdzinātas saskaņā ar Savienības tiesībām, ņemot vērā tā nodokļa iekasēšanu, kas jāmaksā par pakalpojumu sniegšanu, piemēram, par medību tiesību nodošanu.

(1) OV C 102, 01.05.2009.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 209/8

Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 3. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Coty Prestige Lancaster Group GmbH/Simex Trading AG

(Lieta C-127/09) (1)

(Preču zīmju tiesības - Regula (EK) Nr. 40/94 - 13. panta 1. punkts - Direktīva 89/104/EEK - 7. panta 1. punkts - Preču zīmes īpašnieka tiesību izsmelšana - Jēdziens “preces laišana tirgū” - Īpašnieka piekrišana - Smaržu flakoni jeb “smaržu paraugi”, kurus preču zīmes īpašnieks nodevis ekskluzīvajam izplatītājam, kurš darbojas ekskluzīvā izplatīšanas tīklā)

2010/C 209/11

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Oberlandesgericht Nürnberg

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Coty Prestige Lancaster Group GmbH

Atbildētāja: Simex Trading AG

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Nürnberg — Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) 13. panta 1. punkta un Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina valstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.) 7. panta interpretācija — Ar preču zīmi piešķirto tiesību izsmelšana — Jēdziena “laišana tirgū” interpretācija — Smaržu paraugu, uz kuru iepakojuma ir norāde par to, ka prece ir paredzēta reklāmas vajadzībām un nevis pārdošanai, nodošana līgumiskajiem starpniekiem uz laiku līdz jaunam rīkojumam un bez īpašumtiesību nodošanas

Rezolutīvā daļa:

Tādos apstākļos, kādi ir pamata lietā, Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 13. panta 1. punkts un Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, kurā grozījumi ir izdarīti ar 1992. gada 2. maija Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču zīmes piešķirto tiesību izsmelšana īstenojas tikai tad, ja vērtējums, kas jāveic iesniedzējtiesai, ļauj secināt par īpašnieka skaidru vai netiešu piekrišanu preču, attiecībā uz kurām ir izvirzīta šī izsmelšana, laišanai tirgū, attiecīgi Eiropas Kopienā vai Eiropas Ekonomikas zonā.

Tādos apstākļos, kādi ir pamata lietā, kuros “smaržu paraugi” starpniekiem, kuriem ir saistošs ar preču zīmes īpašnieku noslēgtais līgums, lai to klienti varētu izmēģināt saturu, ir nodoti bez īpašumtiesību nodošanas un ar aizliegumu pārdot, kur preču zīmes īpašnieks jebkurā brīdī var atsaukt šo preci, un tās noformējums skaidri atšķiras no tiem smaržu flakoniem, kurus preču zīmes īpašnieks parasti nodevis minētajiem starpniekiem, fakts, ka šie paraugi ir smaržu flakoni, uz kuriem ir norādes “demonstrēšanai” un “aizliegts pārdot”, nepieļauj — ja nav nekādu pierādījumu par pretējo, kas jāvērtē iesniedzējtiesai, — netieši atzīt preču zīmes īpašnieka piekrišanu to laišanai tirgū.

(1) OV C 141, 20.06.2009.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 221/11

Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 10. jūnija spriedums (VAT and Duties Tribunal, Manchester (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Future Health Technologies Ltd/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

(Lieta C-86/09) (1)

(Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - Atbrīvojumi no nodokļa - 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Slimnīcas un medicīniskā aprūpe, kā arī ar tām cieši saistītas darbības - Medicīniskās aprūpes sniegšana, darbojoties medicīniskās vai paramedicīniskās profesijās - Nabassaites asiņu ieguve, analīze un apstrāde - Cilmes šūnu uzglabāšana - Iespējama medicīniska izmantošana nākotnē - Darījumi, ko veido virkne elementu un darbību)

2010/C 221/18

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

VAT and Duties Tribunal, Manchester

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Future Health Technologies Ltd

Atbildētājs: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — VAT and Duties Tribunal, Manchester — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta interpretācija — Atbrīvojums no nodokļa — “Slimnīcas un medicīniskās aprūpes, kā arī ar tām cieši saistītu darbību” un “medicīniskās aprūpes sniegšanas” jēdzieni — No jaundzimušo nabassaites iegūtu asiņu un cilmes šūnu iegūšanas, transportēšanas, pārbaudes un uzglabāšanas pakalpojumi, lai tās nākotnē izmantotu ārstnieciskiem nolūkiem

Rezolutīvā daļa:

1) ja darbību, kuras ietver no jaundzimušo nabassaites asinīm iegūtu paraugu nosūtīšanu, kā arī šo asiņu analīžu veikšanu un apstrādi, un vajadzības gadījumā šajās asinīs esošo cilmes šūnu uzglabāšanu iespējamai medicīniskai izmantošanai nākotnē, mērķis ir tikai nodrošināt, ka ir pieejami īpaši resursi nezināmā gadījumā, ja būtu nepieciešama ārstēšana, bet šo pakalpojumu kā tādu mērķis nav diagnosticēt, ārstēt un iespējamā apjomā izārstēt slimības vai veselības anomālijas, uz šādām darbībām, skatītām kopā vai atsevišķi, neattiecas ne frāze “slimnīcas un medicīniskā aprūpe” Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta b) apakšpunktā, ne frāze “medicīniskās aprūpes sniegšana” šīs direktīvas 132. panta 1. punkta c) apakšpunktā. Attiecībā uz nabassaites asiņu analīžu veikšanu citādi tas būtu tikai tad, ja šo analīžu veikšanas mērķis būtu noteikt medicīnisko diagnozi, kas vajadzības gadījumā ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

2) ar “slimnīcas un veselības aprūpi”“cieši saistītu” darbību jēdziens Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neietver tādas darbības kā pamata tiesvedībā aplūkotās — no jaundzimušo nabassaites asinīm iegūtu paraugu nosūtīšana, kā arī šo asiņu analīžu veikšana un apstrāde, un vajadzības gadījumā šajās asinīs esošo cilmes šūnu uzglabāšana iespējamai medicīniskai izmantošanai nākotnē —, ar ko šīs darbības ir tikai iespējams saistītas un kas vēl nav veikta, uzsākta vai plānota.

(1) OV C 102, 01.05.2009.
1)

Komisijas 1995. gada 11. decembra Lēmums SG(95) D/15975 par Reģionālo 1991. gada 15. maija Sicīlijas reģiona Likumu Nr. 27 par darbībām nodarbinātības sekmēšanai (valsts atbalsts NN 91/A/95) ir jāinterpretē tādā veidā, ka tajā ir atzīts saderīgums ar kopējo tirgu tām atbalsta shēmām, kas sastāv no diviem pasākumiem, kuri paredzēti minētā Reģionālā likuma Nr. 27 10. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, kuri nevar pārklāties un kuros faktam, kura dēļ atbalsts piešķirts, proti, darbinieka pieņemšanai darbā vai līguma pārveidošanai par līgumu uz nenoteiktu laiku, jānotiek pirms 1996. gada 31. decembra, bet kur no tā izrietošās izmaksas var veikt pēc šī datuma, ja to neliedz piemērojamie valsts budžeta un finanšu noteikumi un ja tiek ievērota Eiropas Kopienu Komisijas apstiprinātā budžeta apropriācija;