Keywords

Summary



Keywords

1. Valstu piešķirtie atbalsti – Atbalsta projekti – Īstenošanas aizliegums pirms Komisijas galīgā lēmuma pieņemšanas – Piemērojamība – Valsts tiesu pienākumi

(EKL 87. panta 1. punkts un 88. panta 3. punkts)

2. Valstu piešķirtie atbalsti – Nelikumīga atbalsta atgūšana

(EKL 88. panta 2. punkta pirmā daļa)

Summary

1. Atbalsta pasākums EKL 87. panta 1. punkta nozīmē, kas īstenots, neievērojot no EKL 88. panta 3. punkta izrietošos pienākumus, ir prettiesisks. Valsts tiesām ir jāaizsargā personu tiesības pret iespējamiem valsts iestāžu izdarītiem atbalsta īstenošanas aizlieguma pārkāpumiem, izdarot visus secinājumus atbilstoši valsts tiesībām gan attiecībā uz aktu spēkā esamību, ar ko īsteno minētos atbalsta pasākumus, gan attiecībā uz piešķirtā finanšu atbalsta atmaksu.

Ja nodokļa maksātāji nevar atsaukties uz to, ka citu uzņēmumu atbrīvojums no nodokļa ir valsts atbalsts, lai izvairītos no minētā nodokļa nomaksas vai lai panāktu tā atmaksu, – tas ir pareizi tikai tad, ja runa ir par konkrētu uzņēmēju atbrīvojumu no vispārpiemērojama nodokļa. Situācija ir citādāka, ja runa ir par nodevu, ar kuru apliek tikai vienu no divām konkurējošām uzņēmēju kategorijām. Šādā gadījumā ar neproporcionālu aplikšanu ar konkrēto nodevu iespējamo valsts atbalstu var veidot tas, ka viena uzņēmēju kategorija, kurai ar nodevu aplikto uzņēmēju kategoriju ir tiešas konkurences attiecības, nav aplikta ar šo nodevu.

Tādējādi sistēmas, kurā pastāv divi tieši konkurējoši zāļu izplatītāju tīkli, proti, pirmkārt, vairumtirgotāji un, otrkārt, farmācijas laboratorijas, kas veic tiešo pārdošanu, un kurā vairumtirgotājiem nav uzlikta tiešā nodeva par pārdošanu, tiešais mērķis – vai pat minētās nodevas, kas ir nodeva par tiešo pārdošanu, galvenais mērķis – ir atjaunot konkurences nosacījumu līdzsvaru starp diviem zāļu izplatīšanas tīkliem, kuru, pēc likumdevēja domām, izjauc sabiedrisko pakalpojumu pienākumu noteikšana tikai vairumtirgotājiem; minētās nodevas uzlikšana farmācijas laboratorijām var būt atbalsta pasākuma īstenošanas darbība, un tādējādi, vajadzības gadījumā, valsts tiesai ir jāizdara visi attiecīgie secinājumi atbilstoši tās valsts tiesībām attiecībā uz šādas rīcības spēkā esamību, ja vairumtirgotāju neaplikšana ar šo nodevu rada tiem pārmērīgu kompensāciju, ciktāl to ieguvums no neaplikšanas ar nodevu pārsniedz izmaksas, kas tiem radušās sakarā ar uzlikto sabiedrisko pakalpojumu pienākumu veikšanu.

Tādēļ šādā gadījumā, kad minēto atbalsta pasākumu veido pati nodeva par tiešo pārdošanu un nevis kāds no šīs nodevas atdalāms atbrīvojums, ir jāpiekrīt, ka farmācijas laboratorijai, kurai ir jāveic šīs iemaksas, ir tiesības atsaukties uz to, ka vairumtirgotāju neaplikšana ar šo maksājumu ir valsts atbalsts, lai atgūtu to daļu no pārskaitītās summas, kas veido vairumtirgotāju nelikumīgi iegūtās ekonomiskās priekšrocības. Tomēr tā rezultātā valsts tiesa nevar atļaut paplašināt atbalsta saņēmēju skaitu. Tieši pretēji, šāda nodevas atmaksa ir īpaši piemērots pasākums, lai samazinātu to uzņēmēju skaitu, kurus skar par atbalstu uzskatāmais pasākums, un līdz ar to ierobežotu tā pretkonkurences ietekmi. Piešķirt uzņēmējam tiesības atsaukties uz nodevas par tiešo pārdošanu nelikumību, lai saņemtu pārskaitīto nodevas summu atmaksu šādos apstākļos, ir saderīgi ar principiem, kas pamato Tiesas judikatūru jautājumā par netiešajiem nodokļiem.

(sal. ar 29., 30., 32.–41., 46. un 48. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)

2. Nepastāvot Kopienas tiesiskajam regulējumam šajā jomā, katras dalībvalsts tiesību sistēmā ir jānosaka kompetentās tiesas un jāreglamentē procesuālie noteikumi attiecībā uz prasībām, kuru mērķis ir aizsargāt personu tiesības, kuras rodas Kopienu tiesību tiešās iedarbības rezultātā, ciktāl, piemērojot līdzvērtības principu, šie noteikumi nav neizdevīgāki par tiem, kuri attiecas uz līdzīgām valsts tiesību pārkāpuma prasībām, un ka, piemērojot efektivitātes principu, tie nepadara Kopienas tiesību sistēmā piešķirto tiesību izmantošanu par praktiski neiespējamu vai pārmērīgi grūtu.

Šajā sakarā Kopienu tiesības neliedz piemērot tādas valsts tiesību normas, kas nosaka, ka pirms tiek atmaksāta tāda obligātā iemaksa, kā Francijas farmācijas laboratorijām uzliekamā nodeva par zāļu tiešo pārdošanu, atmaksas pieprasījuma iesniedzējam ir pienākums pierādīt, ka vairumtirgotāju saņemtais ieguvums no to neaplikšanas ar šo iemaksu pārsniedz izmaksas, kas tiem radušās sakarā ar valsts tiesiskajā regulējumā tiem noteikto sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumu izpildi, un it īpaši, ka nav izpildīts vismaz viens no tā sauktajiem “Altmark” nosacījumiem.

Tomēr, lai nodrošinātu efektivitātes principa ievērošanu, valsts tiesai, ja tā konstatē, ka pārmērīgas kompensācijas vairumtirgotājiem un nodevas par tiešo pārdošanu valsts atbalsta rakstura pierādīšanas pienākuma noteikšana farmācijas laboratorijai var padarīt par neiespējamu vai pārmērīgi grūtu šāda pierādījuma iesniegšanu, it īpaši tādēļ, ka tas attiecas uz datiem, kuri nevar būt šādas laboratorijas rīcībā, ir pieeja visiem procesuālajiem līdzekļiem, ko tās rīcībā nodod valsts tiesības, tai skaitā iespējai izdot pierādījumu savākšanas rīkojumu, ieskaitot to, ka lietas dalībniekiem vai trešai personai jāiesniedz konkrēts akts vai pierādījums.

(sal. ar 51., 56. un 57. punktu un rezolutīvās daļas 2. punktu)