ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
25

Šis visaptverošais vērtējums nozīmē, ka starp faktoriem, kas tiek ņemti vērā, un it īpaši starp preču zīmēm un to aptverto preču vai pakalpojumu līdzību pastāv noteikta savstarpēja atkarība. Tādējādi nenozīmīgu līdzību starp aptvertajām precēm vai pakalpojumiem var kompensēt preču zīmju augsta līdzības pakāpe un otrādi (Tiesas 2007. gada 13. septembra spriedums lietā C-234/06 P Il Ponte Finanziaria/ITSB, Krājums, I-7333. lpp., 48. punkts, un Pirmās instances tiesas spriedums lietā T-6/01 Matratzen Concord/ITSB — Hukla Germany (“MATRATZEN”), Recueil, II-4335. lpp., 25. punkts). Šo faktoru savstarpējā atkarība ir atspoguļota Regulas Nr. 40/94 preambulas septītajā apsvērumā, saskaņā ar kuru jēdziens “līdzīgs” būtu jāizskaidro [jāinterpretē] saistībā ar sajaukšanas iespēju, kuras novērtējums ir atkarīgs no vairākiem faktoriem un it īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, no asociācijām, ko var saistīt ar izmantoto vai reģistrēto apzīmējumu, no līdzības pakāpes starp preču zīmi un apzīmējumu un starp apzīmētajām precēm vai pakalpojumiem (skat. iepriekš 23. punktā minēto spriedumu lietā “CAPIO”, 72. punkts un tajā minētā judikatūra).
28

Pamatojot šo iebildi, prasītāja atsaucas uz lorda Maloha-Brauna [Malloch-Brown], Minister of State to the Foreign and Commonwealth Office (ārlietu un Britu sadraudzības valstu lietu valsts sekretārs, turpmāk tekstā — “Minister of State”), 2008. gada 22. jūlijā izdarīto paziņojumu House of Lords (Lordu palāta, Apvienotā Karaliste). Minister of State, atbildot uz jautājumu par iemesliem, kāpēc Apvienotās Karalistes valdība vienkārši atturējās balsošanas laikā Padomē 2008. gada 15. jūlijā, kā rezultātā tika pieņemts apstrīdētais lēmums, nevis iebilda pret PMOI atstāšanu strīdīgajā sarakstā, lai arī bija POAC lēmums un Court of Appeal spriedums, paziņoja šo, kā tas ir uzrakstīts viņa paziņojuma oficiālajā atreferējumā Hansard: “Mēs bijām apņēmīgi ievērot šo [Court of Appeal] lēmumu, un tāpēc mēs nevarējām atbalstīt [Francijas] valdību, kura sniedza jaunu, iepriekš nezināmu informāciju, uz kuru pamatojoties šī valdība varēja pārliecināt daudzas Eiropas valdības to atbalstīt. Attiecībā uz iemesliem, kāpēc mēs atturējāmies, nevis iebildām [PMOI] atstāšanai sarakstā, problēma bija tā, ka šis ir visaptverošs saraksts, kurā iekļautas visas teroristu organizācijas, un bija jābalso par vai pret šo sarakstu. Mēs tādējādi saskārāmies ar ļoti nepatīkamu situāciju, proti, vai nu bija jāatstāj spēkā iepriekšējais saraksts, kas nedotu nekādu labumu, jo PMOI tajā paliktu iekļauts, vai arī Eiropā vairs nebūtu teroristu organizāciju saraksta. Mēs domājām, ka tas būtu nepieņemams apdraudējums Apvienotās Karalistes tautai, kā arī pārējam kontinentam.”
1.

Tiesvedība — Jaunu pamatu izvirzīšana tiesvedības laikā — Nosacījumi — Esoša pamata, kuram ir cieša saikne ar to, paplašināšana — Pierādījumu par saskaņotu darbību pastāvēšanu, no vienas puses, un par to ierobežojošo raksturu, no otras puses, apstrīdēšanas nošķiršana — Nepieņemamība (EKL 81. panta 1. punkts; Vispārējās tiesas Reglamenta 48. panta 2. punkta pirmā daļa) (sal. ar 66.–72. punktu)
Šajā ziņā, ja tiktu pieņemts, ka Vispārējā tiesa — pretēji Biroja lēmumam — uzskata, ka apzīmējumam, par kuru iesniegts Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums, nav piemērojams kāds no Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punktā uzskaitītajiem absolūtajiem reģistrācijas atteikuma pamatojumiem, apstāklis, ka Vispārējā tiesa atceļ Biroja lēmumu, ar kuru atteikta šīs preču zīmes reģistrācija, noteikti liek Birojam, kura pienākums ir noteikt no Vispārējās tiesas sprieduma rezolutīvās daļas un motīvu daļas izrietošās sekas, atsākt attiecīgās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma pārbaudes procesu un noraidīt šo pieteikumu, ja tas uzskata, ka attiecīgajam apzīmējumam ir piemērojams kāds cits tajā pašā tiesību normā paredzēts absolūts atteikuma pamatojums.

Apzīmējums, kuru skar Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkts, nekad nevar iegūt atšķirtspēju tā izmantošanas rezultātā šīs pašas regulas 7. panta 3. punkta izpratnē, lai gan saskaņā ar minēto tiesību normu šāda iespēja pastāv attiecībā uz apzīmējumiem, kuriem ir piemērojami Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā un šīs regulas 7. panta 1. punkta c) un d) apakšpunktā paredzētie atteikuma pamatojumi.

Līdz ar to apzīmējuma pārbaude saistībā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunktu, ja tajā tiek konstatēts, ka viens no šajā tiesību normā minētajiem kritērijiem ir izpildīts, atbrīvo no pienākuma veikt šā apzīmējuma pārbaudi saistībā ar tās pašas regulas 7. panta 3. punktu, jo tad ir acīmredzams, ka nav iespējams reģistrēt šo apzīmējumu. Ar šo atbrīvošanu no pienākuma ir izskaidrojama interese vispirms veikt apzīmējuma pārbaudi saistībā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunktu, ja ir iespējams piemērot vairākus minētajā 1. punktā paredzētos absolūtos atteikuma pamatojumus; tomēr šāda atbrīvošana no pienākuma nevar tikt interpretēta tādējādi, ka pastāv pienākums vispirms veikt tā paša apzīmējuma pārbaudi saistībā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunktu.

(sal. ar 43. un 44. punktu)
3)

Liz Earle Beauty Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina pusi no ITSB tiesāšanās izdevumiem. ITSB sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu pats.
81

Otrkārt, it īpaši pēc 2CFL-i apsvērumiem par 2007. gada jūlija informatīvo dokumentu, kuros 2CFL-i detalizēti izklāstīja iemeslus, kāpēc, pēc tās domām, Philips Poland un GE Hungary bija jāizslēdz no Kopienas ražošanas apjoma aprēķina saskaņā ar pamatregulas 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu, Komisija turpināja izskatīt šo pēdējo minēto jautājumu un pārskatīja savu nostāju. Kā tas ir minēts vispārējā informatīvā dokumenta 49. punktā, Komisija konstatēja, ka tās pārbaudes rezultāti “[paradīja] sarežģītu tādas nozares ainu, kuras struktūra nemitīgi mainās”. Šo konstatējumu, kuru prasītājas šajā strīdā neapšauba, faktiski apstiprina elementi, kas ietverti vispārējā informatīvā dokumenta pielikumā. No šī pielikuma cita starpā izriet, ka, kaut arī Philips Poland importēja no Ķīnas ļoti ievērojamu daļu no CFL-i (no 70 līdz 80 % apjoma), ko tā pārdeva Kopienas tirgū, tas pats attiecās uz Sylvania (no 50 līdz 60 % no apjoma) un mazākā mērā uz GE Hungary (no 30 līdz 40 % no apjoma) un Osram (no 20 līdz 30 % no apjoma). Tāpat šajā pielikumā ir norādīts, ka gan Osram, gan GE Hungary bija saistītas ar vienu ražotāju-eksportētāju Ķīnā un Philips Poland – ar diviem ražotājiem-eksportētājiem šajā valstī. Turklāt šajā pielikumā ir arī norādīts, ka Philips Poland, GE Hungary un Sylvania ieguva ārpus Kopienas vairāk kā pusi sastāvdaļu, kas tiek izmantotas CFL-i ražošanai Kopienā. Tāpat no šī minētā pielikuma izriet, ka četri Kopienas ražotāji piederēja multinacionālām grupām un ka vai nu to juridiskā adrese bija Kopienā, vai arī tās bija meitassabiedrības grupai, kuras juridiskā adrese bija trešajā valstī, kaut arī tās varēja pieņemt visus ar uzņēmējdarbību saistītos lēmumus attiecībā uz ražošanas stratēģiju, importu un CFL-i pārdošanu Kopienā. Visbeidzot, pielikumā ir norādīts, ka katrai no četrām Kopienas ražotājām bija nozīmīgi pētniecības un attīstības centri Kopienā.
311

Šādos apstākļos, pretēji tam, ko apgalvo prasītāji lietā T‑145/07, faktam, ka Komisija nezināja konkrētus sīkumus attiecībā uz konkurentu sanāksmju datumiem un vietām, nav nozīmes, jo, lai izvērtētu faktus saistībā ar EKL 81. pantu, nav nepieciešams, lai Komisija būtu pierādījusi konkurentu sanāksmju datumu un, a fortiori, vietu (Vispārējās tiesas 1999. gada 20. aprīļa spriedums apvienotajās lietās no T‑305/94 līdz T‑307/94, no T‑313/94 līdz T‑316/94, T‑318/94, T‑325/94, T‑328/94, T‑329/94 un T‑335/94 Limburgse Vinyl Maatschappij u.c./Komisija, Recueil, II‑931. lpp., 675. punkts; šajā ziņā skat. arī Vispārējās tiesas 2000. gada 15. marta spriedumu apvienotajās lietās T‑25/95, T‑26/95, no T‑30/95 līdz T‑32/95, no T‑34/95 līdz T‑39/95, no T‑42/95 līdz T‑46/95, T‑48/95, no T‑50/95 līdz T‑65/95, no T‑68/95 līdz T‑71/95, T‑87/95, T‑88/95, T‑103/95 un T‑104/95 Cimenteries CBR u.c./Komisija, Recueil, II‑491. lpp., 2354. punkts). No iepriekš izklāstītā izriet, ka, pretēji prasītāju apgalvojumiem, brīdī, kad prasītāji iesniedza pieteikumu atbilstoši 2002. gada paziņojumam par sadarbību, Komisija jau bija informēta par aizliegtās vienošanās pastāvēšanu kopš 1995. gada augusta.
13

Pirmkārt, prasītājs apgalvo, ka tirdzniecībā gaļas izstrādājumi parasti tiek piedāvāti atsevišķi un tiem raksturīgā formā, proti, iegarenā un izliektā formā. Reģistrācijas pieteikumā paredzētā forma divos aspektos atšķiroties no nozarē parasti izmantotajām attiecīgo preču formām. No vienas puses, vārošā ūdenī pagatavojamas desiņas un grilējamas desiņas, ko veido vairākas daļas, šajā gadījumā nav viena no otras atdalītas, bet savienotas. No otras puses, šādā veidā savienoti gaļas izstrādājumi nesaglabā savu parasto iegareno un izliekto formu. Prasītājs precizē, ka attiecībā uz gaļas izstrādājumiem šis savienojums veido oriģinālu un jaunu formu, kas līdzinās kliņģera formai, pilnībā tomēr neieņemot šo formu, jo atšķirībā no kliņģera to skaidri veido vairāki elementi.
44

No iepriekš minētā izriet, ka apstrīdētajā regulā atteikums grozīt uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikā, statusa noteikšanu, kas tiek darīts Pagaidu regulā, netika pamatots ar to, ka saskaņā ar Pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta pēdējo teikumu nav pieļauts vēlreiz izvērtēt vecus faktus, bet gan ar to, ka prasītājas grāmatvedība neatbilda IAS standartiem, un ar to, ka nebija jaunu pierādījumu, kas varētu ietekmēt šo vērtējumu. Līdz ar to šis atteikums tika veikts saskaņā ar šīs regulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta pirmās daļas otrajā ievilkumā paredzētajiem kritērijiem pēc būtības.
Antidempinga pamatregulas 5. panta 4. punktā (kas tagad ir Regulas Nr. 1225/2009 5. panta 4. punkts) Komisijai vispār nav ietverts nekāds pienākums izbeigt uzsāktu antidempinga procedūru, ja sūdzības atbalsta līmenis ir nokrities zem 25 % no Kopienas ražošanas nozari veidojošajiem uzņēmumiem. Faktiski šis pants attiecas tikai uz sūdzības atbalsta līmeni, kāds vajadzīgs, lai Komisija varētu uzsākt procedūru. Turklāt saskaņā ar minētās regulas 9. panta 1. punktu (kas tagad ir Regulas Nr. 1225/2009 9. panta 1. punkts) Komisijai nav pienākuma izbeigt procedūru sūdzības atsaukšanas gadījumā. Vēl jo vairāk, tai tā nav jārīkojas a fortiori gadījumā, ja vienīgi samazinās sūdzības atbalsta līmenis. Tā kā pamatregulas 5. panta 4. punkts un 9. panta 1. punkts ir piemērojams pārskatīšanas procedūrām saskaņā ar šīs regulas 11. panta 5. punktu (kas tagad ir Regulas Nr. 1225/2009 11. panta 5. punkts), iepriekš izklāstītie principi ir piemērojami arī gadījumā, kad atbalsta līmenis pārskatīšanas pieteikumam laikā, kad notiek izmeklēšana, ir mazāks par 50 % no Kopienas ražošanas nozari veidojošajiem uzņēmumiem. No minētā izriet, ka iestādēm bija visas tiesības uzsākt pārskatīšanas procedūru, neskatoties uz to, ka pastāvēja iespēja, ka pamatregulas 5. panta 4. punktā noteiktais 50 % slieksnis vairs varēja arī netikt sasniegts.

Turklāt pamatregulas 9. panta 1. punktā iestādēm tīri formāli ir skaidri paredzēts pienākums ņemt vērā Savienības intereses tika gadījumā, kad tās vēlas izbeigt procedūru pēc sūdzības atsaukšanas.

(sal. ar 84.-87. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Prasība atcelt tiesību aktu – Pārsūdzami akti – Tiesību akti, kas rada tiesiskās sekas – Komisijas lēmums uzsākt oficiālu īstenojama valsts pasākuma izmeklēšanas procedūru, kas apvienota ar pagaidu kvalificēšanu par jaunu atbalstu – Pārsūdzams akts – Komisijas lēmums uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru attiecībā uz tiem pašiem pasākumiem, kas bija agrāka uzsākšanas lēmuma priekšmets – Nepieņemamība pirmās procedūras izbeigšanas neesamības gadījumā

(EKL 87. panta 1. punkts, 88. panta 2. un 3. punkts un 230. pants; Padomes Regulas Nr. 659/1999 7. pants)

Summary

Tikai tiesību akti vai lēmumi, pret kuriem var vērsties ar prasību atcelt tiesību aktu, EKL 230. panta izpratnē ir pasākumi, kas rada obligātas tiesiskas sekas, kuras ietekmē prasītāja intereses, grozot tā tiesisko situāciju. Tas tā ir valsts atbalsta oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas lēmuma gadījumā, ja Komisija kādu pasākumu, kas ir ieviešanas stadijā, kvalificē par jaunu atbalstu, un arī tādā gadījumā, kad attiecīgās dalībvalsts iestādes pasākumu uzskata par pastāvošu atbalstu, kā arī gadījumā, kad šīs iestādes apstrīd, ka pasākums ietilpst EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas jomā.

Lēmums uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru par pasākumu, kas ir ieviešanas stadijā, un Komisijas tā kvalifikācija par jaunu atbalstu noteikti maina no izskatāmā pasākuma izrietošās juridiskās sekas, kā arī saņēmēju uzņēmumu tiesisko stāvokli, it īpaši attiecībā uz šī pasākuma turpmāku ieviešanu. Uz šādu lēmumu varētu arī atsaukties dalībvalsts tiesā, kurai ir jārīkojas, ievērojot visas no EKL 88. panta 3. punkta pēdējā teikuma neievērošanas izrietošās tiesiskās sekas. Visbeidzot tas var likt [atbalsta] pasākuma saņēmējiem uzņēmumiem katrā ziņā atteikties pieņemt jaunus maksājumus vai jaunas priekšrocības vai arī aizturēt nepieciešamā apjoma līdzekļus iespējamai vēlākai finanšu kompensācijai. Arī uzņēmējdarbības videi attiecībās ar minētajiem [atbalsta] saņēmējiem ir jāņem vērā šo uzņēmumu tiesiskā un finanšu stāvokļa nenoteiktība.

Turpretī šāds lēmums nevar radīt autonomas juridiskas sekas, un tātad tas nevar būt lēmums, par kuru var tikt iesniegta prasība atcelt tiesību aktu, ja tas attiecas uz tiem pašiem pasākumiem, kuri bija agrāka lēmuma par [procedūras] uzsākšanu priekšmets, tikmēr, kamēr nav izbeigta šo pasākumu oficiālās izmeklēšanas procedūra, un šīs procedūras ietvaros Komisija jau bija minējusi, ka strīdus pasākumi var ietilpt EKL 87. panta 1. punktā [paredzētā] aizlieguma piemērošanas jomā.

Šādā gadījumā ar oficiālo izmeklēšanas procedūru saistītās autonomās juridiskās sekas jau ir radušās ar pirmo lēmumu par [procedūras] uzsākšanu.

(sal. ar 49.–51., 61. un 63. punktu)
Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punkta piemērošana ir pakļauta šādiem trim nosacījumiem: pirmkārt, konfliktējošo preču zīmju identiskums vai līdzība, otrkārt, iebildumu pamatojumam norādītās agrākās preču zīmes reputācijas esamība un, treškārt, iespēja, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes nepamatotas izmantošanas rezultātā netaisnīgi tiks gūts labums no agrākās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai tai tiks nodarīts kaitējums. Šie trīs nosacījumi ir kumulatīvi, un ar to, ka nav izpildīts viens no tiem, pietiek, lai minētā norma nebūtu piemērojama.

Gadījumā, ja rodas minētās regulas 8. panta 5. punktā paredzētais kaitējums, tas ir sekas zināmai konfliktējošo preču zīmju līdzībai, kuras dēļ konkrētā sabiedrības daļa sasaista šīs preču zīmes, proti, izveido starp tām saikni, pat ja šī sabiedrības daļa tās nesajauc.

Šādas saiknes esamība ir jānovērtē visaptveroši, ņemot vērā visus faktorus, kam ir nozīme konkrētajā lietā, it īpaši konfliktējošo preču zīmju līdzības pakāpi, preču vai pakalpojumu, attiecībā uz kuriem attiecīgi ir reģistrētas konfliktējošās preču zīmes, raksturu, tostarp šo preču vai pakalpojumu līdzības vai atšķirības pakāpi, kā arī konkrēto sabiedrības daļu, agrākās preču zīmes reputācijas intensitāti un sajaukšanas iespējas esamību sabiedrības apziņā.

(sal. ar 14.–16. punktu)
Apvienotās lietas T-114/07 un T-115/07

Last Minute Network Ltd

pret

Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

“Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme “LAST MINUTE TOUR” — Agrāka nereģistrēta valsts preču zīme “LASTMINUTE.COM” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Atsauce uz agrākai preču zīmei piemērojamām valsts tiesībām — Common law prasības par no apzīmējuma izrietošu tiesību pārkāpumu (action for passing off) regulējums — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad attiecīgi Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts un 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts)”

Pirmās instances tiesas (septītā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums II ‐ 1921

Sprieduma kopsavilkums

Kopienas preču zīme – Atteikšanās, atcelšana un spēkā neesamība – Relatīvi spēkā neesamības pamati

(Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkts un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 52. panta 1. punkta c) apakšpunktu atbilstoši Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā (preču zīmes, paraugi un modeļi) iesniegtam pieteikumam Kopienas preču zīmi atzīst par spēkā neesošu, ja pastāv šīs regulas 8. panta 4. punktā minētas agrākas tiesības un ir izpildīti šajā punktā paredzētie nosacījumi.

No šīm divām normām, aplūkojot tās kopā, izriet, ka nereģistrētas preču zīmes vai cita apzīmējuma, ko izmanto komercdarbībā un kas nav tikai vietējas nozīmes, īpašnieks var panākt vēlākas preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu, ja un ciktāl saskaņā ar piemērojamām dalībvalsts tiesībām, no vienas puses, tiesības uz šo apzīmējumu ir iegūtas pirms Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas un, no otras puses, šis apzīmējums dod īpašniekam tiesības aizliegt vēlākas preču zīmes izmantošanu.

Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkta piemērošanas mērķiem ir jāņem vērā gan šajā noteikumā paredzētās atsauces rezultātā piemērojamie valsts tiesību akti, gan arī attiecīgajā dalībvalstī pieņemtie tiesu nolēmumi. Balstoties uz šo pamatu, pieteikuma par atzīšanu par spēkā neesošu iesniedzējam ir jāpierāda, ka konkrētais apzīmējums ietilpst attiecīgās dalībvalsts tiesību piemērošanas jomā un ka tas dod tiesības aizliegt vēlākas preču zīmes izmantošanu.

(sal. ar 45.–47. punktu)
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu, to redakcijā pirms Regulas Nr. 723/2004, ar ko groza Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, stāšanās spēkā, VIII pielikuma 11. panta 2. punkta otro daļu iestāde, kurā ierēdnis strādā, nosaka gadu skaitu, kuru tā ņem vērā savā pensiju sistēmā, pamatojoties uz tiesību uz pensiju apmēru, kuru minētais ierēdnis pirms darba uzsākšanas šajā iestādē ir uzkrājis valsts pensiju sistēmās. No šīs tiesību normas izriet, ka Kopienu iestādes vienīgais pienākums ir pārvērst gadu skaitā, kuri ir jāņem vērā tās pensiju sistēmā, tiesību uz pensiju apmēru, kuru ir aprēķinājušas valsts pensiju sistēmu pārvaldes iestādes, kurās ieinteresētais ierēdnis ir ieguvis tiesības pirms darba uzsākšanas Kopienu dienestā. Turpretī pārskaitāmo tiesību uz pensiju aprēķināšana ietilpst vienīgi to valsts pensiju sistēmu pārvaldes iestāžu kompetencē, uz kurām attiecas pārskaitīšana. Katrai dalībvalstij ir jāizvēlas un jāievieš konkrēti pasākumi, kas ļautu Kopienu ierēdņiem īstenot piešķirto iespēju pārskaitīt Kopienu pensiju sistēmā tiesības, kuras viņi ir ieguvuši valsts pensiju sistēmās.

Lēmumi, kas, pirmkārt, attiecas uz pārskaitāmo tiesību uz pensiju apmēra aprēķināšanu un, otrkārt, uz šo tiesību pārvēršanu gadu skaitā, kas ir jāņem vērā Kopienu pensiju sistēmā, ietilpst dažādās tiesību sistēmās un uz katru no tiem attiecas šai sistēmai atbilstoša tiesas kontrole. Vienīgi valsts iestādes un valsts tiesas ir kompetentas izskatīt prasības vai strīdus par lēmumiem, ar kuriem tiek aprēķinātas valsts pensiju sistēmās iegūtās Kopienu ierēdņu tiesības, un ieinteresētajiem ierēdņiem šīs prasības vai strīdi ir jāiesniedz šajās iestādēs un tiesās saskaņā ar piemērojamajās valsts tiesībās noteiktajām procedūrām.

(sal. ar 56. un 57. punktu)
1)

atcelt Padomes 2006. gada 17. janvāra Regulu (EK) Nr. 85/2006 par galīgā antidempinga maksājuma uzlikšanu un uzliktā pagaidu maksājuma galīgu iekasēšanu par saimniecībās audzētu Norvēģijas izcelsmes lašu importu, ciktāl tā attiecas uz Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening, Norske Sjømatbedrifters Landsforening, Salmar Farming AS, Hydroteck AS, Hallvard Lerøy AS un Lerøy Midnor AS;
19

Vispirms ir jāatzīmē, ka vārdam “cannabis”, kā Apelāciju padome to ir konstatējusi apstrīdētā lēmuma 22. punktā, ir trīs iespējamās nozīmes. Pirmkārt, ar vārdu “cannabis” apzīmē šķiedraugu, kura tirgus kopīgā organizācija Kopienu līmenī ir noregulēta un kura ražošana ir pakļauta ļoti striktiem tiesību aktiem attiecībā uz kaņepju aktīvās vielas — tetrahidrokannabinola (THC) — saturu, kas nedrīkst pārsniegt 0,2% robežu (skat. grozītās Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1251/1999, ar kuru izveido atbalsta sistēmu dažu laukaugu audzētājiem (OV L 160, 1. lpp.), 5.a pantu un Komisijas Regulas (EK) Nr. 2316/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai piemērotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1251/1999 (OV L 280, 43. lpp.), kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 206/2004 (OV L 34, 33. lpp.), 7.b panta 1. punktu, kā arī XII un XIII pielikumu). Otrkārt, vārds “cannabis” norāda uz narkotisko vielu, kas lielā daļā dalībvalstu ir aizliegta. Treškārt, kā izriet no Eiropas Komisijas atbildes uz rakstveida jautājumu E-0039/02 (OV C 147 E, 232. lpp.), ar to tiek apzīmēta viela, par kuras iespējamo terapeitisko lietošanu tiek diskutēts.
8

2006. gada 24. martā par jautājumu atbildīgais Komisijas Konkurences ģenerāldirektorāta direkcijas “Valsts atbalsts 1: Saskaņotība un konkurence” vadītājs (turpmāk tekstā — “par jautājumu atbildīgās Komisijas struktūrvienības vadītājs”) nosūtīja prasītājai vēstuli šādā redakcijā: “EIROPAS KOMISIJAS Konkurences ĢD Valsts atbalsts 1: Saskaņotība un konkurence vadītājs [..] Priekšmets: CP 178/2004 — Apgalvojums par valsts atbalstu par labu SVB AB [..] Es atsaucos uz Jūsu 2004. gada 23. septembra, , , un vēstulēm attiecībā uz priekšmetā norādīto sūdzību. Vēlos Jums darīt zināmu, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju, Konkurences ģenerāldirektorāta atbildīgās struktūrvienības ir secinājušas, ka nav pietiekama pamata turpināt Jūsu sūdzības izskatīšanu. Kā Jūs zināt, mēs no attiecīgās dalībvalsts esam saņēmuši diezgan nozīmīga apjoma informāciju, kas ir sniegta pa pastu un sanāksmju laikā. Faktu un apstākļu kopums ir detalizēti pārbaudīts un analizēts. Jūsu klienta sūdzība ir uztverta ļoti nopietni, un mēs esam veikuši visu iespējamo, lai konstatētu EKL 87. panta 1. punkta pārkāpumu. No mūsu analīzes izriet, ka ar Stockholm Card un viesnīcu istabu rezervēšanu (izņemot autostāvvietas, kas iekļautas Stockholm Card) saistītās darbības ir veiktas tirgus apstākļos. Līdz ar to šīs darbības nav finansētas ar valsts atbalstu EKL 87. panta 1. punkta izpratnē. Attiecībā uz dažu autostāvvietu bezmaksas lietošanu var apgalvot, ka nepastāv tirdzniecības ietekmēšana un, pat ja tā pastāvētu, šis atbalsts Stockholm Card ticis iekļauts labu laiku pirms Zviedrijas pievienošanās Eiropas Savienībai 1995. gadā un līdz ar to ir pastāvošs atbalsts. Turklāt kopš 2006. gada 1. janvāra šis pakalpojums Stockholm Card vairs nav iekļauts. Attiecībā uz citām darbībām (tūrisma informācijas sniegšana utt.) šķiet, ka tās izriet no normām par pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (PVTN). Nešķiet, ka būtu bijušas savstarpējas subsīdijas par labu saimnieciskajai darbībai. Gadījumā, ja atlīdzība par PVTN tiktu atzīta par valsts atbalstu, šāds atbalsts tomēr būtu piešķirts ar tādiem pašiem nosacījumiem arī labu laiku pirms 1995. gada un līdz ar to būtu pastāvošs atbalsts. Kopumā detalizētās izpētes, ko mēs esam veikuši saistībā ar šo sūdzību, parāda, ka šajā gadījumā runa ir par pastāvošu atbalstu, nevis nelikumīgu atbalstu, kas katrā ziņā ir saderīgs ar kopējo tirgu. Tā kā nav jāīsteno atbilstīgo pasākumu procedūra, kas paredzēta EKL 88. panta 1. punktā, mēs neplānojam īstenot citus pasākumus šajā lietā. Tomēr es vēlos pievērst Jūsu uzmanību tam, ka, ja pretēji manai struktūrvienībai Jūs tomēr esat pārliecināts, ka ir piešķirts nelikumīgs atbalsts, EKL 87. panta 1. punktam ir tieša iedarbība un ar to privātpersonām ir piešķirtas tiesības, kas ir jānodrošina valsts tiesām. Līdz ar to Jūs varat nodot šo lietu izskatīšanai tiesā. [..]”