54

Šādos apstākļos Landesgericht Linz nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) a) Vai tas, ka uzņēmumam, kas kādā dalībvalstī atbilstoši šīs valsts tiesību normām un attiecīgajam Kopienu tiesiskajam regulējumam apkalpo elektrostaciju un ražo tajā elektrību, ko tas piegādā dažādām dalībvalstīm, saskaņā ar (Padomes 2000. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.)) ar blakus esošas dalībvalsts tiesas pasludināto un visās dalībvalstīs izpildāmo aizliedzošo spriedumu iespējamo šo elektrostacijas radīto traucējumu dēļ tiek uzlikts pienākums šo iekārtu pielāgot atbilstoši citas dalībvalsts tehniskajiem noteikumiem vai, ja pielāgošanas pasākumi nav iespējami kopējās iekārtas sarežģītības dēļ, pat izbeigt šīs iekārtas darbību un šī tiesa, pamatojoties uz šīs valsts augstākās tiesas valsts tiesību normu interpretāciju, nedrīkst ņemt vērā esošo šīs elektrostacijas atļauju atrašanās vietas dalībvalstī, lai arī valsts atļauja atbilstošas prasības par aizliegumu ietvaros tiktu ņemta vērā, kā rezultātā netiktu pieņemts aizliedzošs spriedums pret valstī atzītu ražošanas iekārtu, ir pasākums ar līdzvērtīgu iedarbību EKL 28. panta izpratnē? b) Vai EK līgumā ieviestie pamatojumi ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar dalībvalsts tiesībām paredzētā nošķiršana starp valsts un ārvalstu iekārtu atļaujām katrā ziņā ir prettiesiska sakarā ar to, ka tiktu aizsargāta valsts, bet ne ārvalstu tautsaimniecība, jo tā veido tīri ekonomisku motīvu, kas pamatbrīvību ietvaros netiek uzskatīts par aizsargājamu? c) Vai EK līgumā ieviestie pamatojumi un ar tiem saistītais samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesībām paredzētā vispārējā nošķiršana starp valsts un ārvalstu iekārtu atļaujām katrā ziņā ir prettiesiska, jo iekārtas darbība, kura atrašanās vietas dalībvalstī ir atļauta, katrā konkrētā gadījumā ir jāvērtē citas dalībvalsts valsts tiesai, pamatojoties uz iekārtas darbības faktiskajiem riskiem sabiedriskajai kārtībai, drošībai vai veselībai vai uz citiem primāriem vispārējo interešu iemesliem? d) Vai attiecībā uz pamatojumu ietvaros pārbaudāmo samērīguma principu dalībvalsts tiesām atrašanās vietas dalībvalstī esošas iekārtas atļauja katrā ziņā ir jāapskata kā valsts iekārtas atļauja, ja atrašanās dalībvalstī esošā iekārtas atļauja būtībā ir līdzvērtīga valsts iekārtas atļaujai? e) Vai iepriekš minēto jautājumu novērtēšanā nozīme ir arī tam, ka atrašanās vietas dalībvalstī atzītā iekārta ir atomelektrostacija, ja citā dalībvalstī, kurā iespējamo atomelektrostacijas traucējumu dēļ tiek izskatīta prasība par aizliegumu, šāda veida iekārtas nedrīkst darboties per se, lai gan tajā tiek izmantotas citas atomtehniskas iekārtas? f) Ja ar pirmā jautājuma a) punktā aprakstītā valsts tiesiskā regulējuma interpretāciju tiek pārkāpts EKL 28. pants, vai dalībvalsts tiesām, kurās tiek izskatīta attiecīgā prasība par aizliegumu, ir pienākums valsts tiesības interpretēt atbilstoši Kopienu tiesībām tā, lai ar vārdkopu “oficiāli atzītas iekārtas” tiktu aptvertas gan valsts, gan ārvalstu iekārtu darbības atļaujas, ko izsniegušas citu ES dalībvalstu administratīvās iestādes? 2) a) Vai EKL 43. pantā minētais aizliegums ierobežot kādas dalībvalsts pilsoņu brīvību veikt uzņēmējdarbību citas dalībvalsts teritorijā ir saderīgs ar to, ka uzņēmumam, kurš kādā dalībvalstī atbilstoši šīs valsts tiesību normām un attiecīgajam Kopienu tiesiskajam regulējumam apkalpo elektrostaciju, saskaņā ar (Regulu Nr. 44/2001) ar blakus esošas dalībvalsts tiesas pasludināto un visās dalībvalstīs izpildāmo aizliedzošo spriedumu iespējamo šo elektrostacijas emisiju dēļ tiek uzlikts pienākums šo iekārtu pielāgot atbilstoši citas dalībvalsts tehniskajiem noteikumiem vai, ja pielāgošanas pasākumi nav iespējami kopējās iekārtas sarežģītības dēļ, pat izbeigt šīs iekārtas darbību un šī tiesa, pamatojoties uz šīs valsts augstākās tiesas valsts tiesību normu interpretāciju, nedrīkst ņemt vērā esošo šīs elektrostacijas atļauju atrašanās vietas dalībvalstī, lai arī valsts atļauja atbilstošas prasības par aizliegumu ietvaros tiktu ņemta vērā, kā rezultātā netiktu pieņemts aizliedzošs spriedums pret valstī atzītu ražošanas iekārtu, ir pasākums ar līdzvērtīgu iedarbību EKL 43. panta izpratnē? b) Vai brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojumu pamatojumi ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar dalībvalsts tiesībām paredzētā nošķiršana starp valsts un ārvalstu iekārtu atļaujām katrā ziņā ir prettiesiska sakarā ar to, ka tiktu aizsargāta tikai valsts, bet ne ārvalstu, tautsaimniecība, jo tā veido tīri ekonomisku motīvu, kas pamatbrīvību ietvaros netiek uzskatīts par aizsargājamu? c) Vai EK līgumā ieviestie brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojumu pamatojumi un it īpaši ar tiem saistītais samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesībām paredzētā vispārējā nošķiršana starp valsts un ārvalstu iekārtu atļaujām katrā ziņā ir prettiesiska, jo iekārtas darbība, kura atrašanās vietas dalībvalstī ir atļauta, ir jāvērtē citas dalībvalsts valsts tiesai, katrā konkrētā gadījumā pamatojoties uz iekārtas darbības faktiskajiem riskiem sabiedriskajai kārtībai, drošībai vai veselībai vai uz citiem primāriem vispārējo interešu iemesliem? d) Vai attiecībā uz brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojumu pamatojumu ietvaros pārbaudāmo samērīguma principu dalībvalsts tiesām atrašanās vietas dalībvalstī esošas iekārtas atļauja katrā ziņā ir jāapskata kā valsts iekārtas atļauja, ja atrašanās dalībvalstī esošā iekārtas atļauja būtībā no tiesiskā viedokļa ir līdzvērtīga valsts iekārtas atļaujai? e) Vai iepriekš minētā jautājuma novērtēšanā saistībā ar brīvību veikt uzņēmējdarbību nozīme ir arī tam, ka atrašanās vietas dalībvalstī atzītā iekārta ir atomelektrostacija, ja citā dalībvalstī, kurā iespējamo atomelektrostacijas radīto traucējumu dēļ tiek izskatīta prasība par aizliegumu, šāda veida iekārtas nedrīkst darboties per se, lai gan tajā tiek darbinātas citas kodoltehniskas iekārtas? f) Ja ar iepriekš otrā jautājuma a) punktā izklāstītā valsts tiesiskā regulējuma interpretāciju tiek pārkāpts EKL 43. pants, vai dalībvalsts tiesām, kurās tiek izskatīta attiecīgā prasība par aizliegumu, ir pienākums valsts tiesības interpretēt atbilstoši Kopienu tiesībām tā, lai ar vārdkopu “oficiāli atzītas iekārtas” tiktu aptvertas gan valsts, gan ārvalstu iekārtu darbības atļaujas, ko izsniegušas citu ES dalībvalstu administratīvās iestādes? 3) a) Vai fakts, ka kādas dalībvalsts tiesas valsts iekārtu darbības atļauju, ko izsniegusi valsts administratīvā iestāde, ņem vērā privātpersonu prasības par aizliegumu, kas vērsta pret šo iekārtu, ietvaros, kā rezultātā tiesības panākt iekārtas darbības aizliegumu vai pielāgošanu [tiesas valsts tehniskajām normām] ir izslēgtas, lai gan šādas prasības par aizliegumu ietvaros šīs tiesas neņem vērā citu dalībvalstu administratīvo iestāžu izdotas atļaujas citās dalībvalstīs, saskaņā ar EKL 12. pantu ir aizliegta tiešā diskriminācija pilsonības dēļ? b) Vai šāda diskriminācija ietilpst EK līguma piemērošanas jomā, jo tā skar uzņēmumu, kuri attiecīgās iekārtas apkalpo, uzņēmējdarbības veikšanas tiesiskos nosacījumus dalībvalstī, kā arī tiesiskos nosacījumus, ar kādiem šādi uzņēmumi ražo elektrību un piegādā to citām ES dalībvalstīm, un tādējādi ir vismaz netieši saistīta ar pamatbrīvību īstenošanu? c) Vai šāda diskriminācija ir pamatojama ar objektīviem iemesliem, lai gan dalībvalsts attiecīgās tiesas neveic katra konkrētā gadījuma pārbaudi attiecībā uz atrašanās vietas dalībvalstī iekārtas atļaujas [izsniegšanai] pamatā esošajiem faktiskajiem apstākļiem? Vai tas, ka ārvalstu atļauja, kas izsniegta atrašanās vietas dalībvalstī, citas dalībvalsts tiesā ir jāņem vērā vismaz ar nosacījumu, ka no tiesiskā viedokļa šī atļauja būtībā ir līdzvērtīga valsts iekārtas atļaujai, atbilstu samērīguma principam? d) Vai, ja ar trešā jautājuma a) punktā minēto valsts tiesību interpretāciju tiek pārkāpts EKL 12. pants, dalībvalsts tiesām, kuras izskata attiecīgo prasību par aizliegumu, ir pienākums valsts tiesības interpretēt atbilstoši Kopienu tiesībām tā, lai ar vārdkopu “oficiāli atzītas iekārtas” tiktu aptvertas gan valsts, gan ārvalstu iekārtu darbības atļaujas, ko izsniegušas citu ES dalībvalstu iestādes? 4) a) Vai EKL 10. pantā ieviestais lojālas sadarbības princips Kopienu tiesību piemērošanas jomā ir spēkā arī attiecībās starp dalībvalstīm? b) Vai no šī lojālas sadarbības principa jāsecina, ka dalībvalstis savstarpēji nedrīkst apgrūtināt to darbību valsts pārvaldē vai pat padarīt to neiespējamu, un vai tas it īpaši ir spēkā saistībā ar to attiecīgajiem lēmumiem par atomelektrostaciju plānošanu, būvniecību un darbību šo valstu teritorijā? c) Vai, ja ar ceturtā jautājuma a) punktā minēto valsts tiesību interpretāciju tiek pārkāpts EKL 10. pants, dalībvalsts tiesām, kuras izskata attiecīgo prasību par aizliegumu, ir pienākums valsts tiesības interpretēt atbilstoši Kopienu tiesībām tā, lai ar vārdkopu “oficiāli atzītas iekārtas” tiktu aptvertas gan valsts, gan ārvalstu iekārtu darbības atļaujas, ko izsniegušas citu ES dalībvalstu iestādes?”