1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā un acīmredzama kļūda vērtējumā, identificējot atbalsta saņēmējus un aprēķinot atgūstamo atbalsta summu. Pēc prasītāja domām, ciktāl apstrīdētajā lēmumā kā vienīgie nelikumīgā atbalsta saņēmēji ir identificēti degslānekļa ražotāji un Apvienotajai Karalistei nav pieprasīts samazināt no tiem atgūstamo summu tādā apmērā, kādā tie labumu no degslāneklim piemērojamā atbrīvojuma no nodokļa nodevuši tālāk saviem patērētājiem, Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai acīmredzamu kļūdu vērtējumā. — Prasītājs atgādina, ka Vispārējās tiesas judikatūrā, kas izriet no sprieduma Salzgitter/Komisija (T-308/00 RENV, EU:T:2013:30), ir apstiprināts, ka atbalsta atgūšanai ir jāattiecas uz finansiālajām priekšrocībām, kas faktiski izriet no atbalsta nodošanas atbalsta saņēmēju rīcībā, un tai ir jābūt samērīgai ar šīm priekšrocībām. Turklāt prasītājs norāda, ka spriedumos Aer Lingus/Komisija (T-473/12, EU:T:2015:78) un Ryanair/Komisija (T-500/12, EU:T:2015:73) ir noteikts, ka gadījumos, kad atbalsts sastāv no netieša nodokļa, kas tiek uzlikts konkrētas preces patēriņam vai pakalpojumam, samazinājuma, kuru uzņēmējiem ir paredzēts nodot patērētājiem, un ja ekonomisko priekšrocību, kas izriet no samazinātas nodokļa likmes piemērošanas, arī var attiecināt uz patērētajiem, no uzņēmējiem ir atgūstama tikai atbalsta summa, kāda atbilst uzņēmēju faktiski saņemtajai un paturētajai priekšrocībai. — Prasītājs apgalvo, ka minerālo materiālu nodoklis ir netiešs nodoklis, ar ko tiek aplikts minerālo materiālu patēriņš un attiecībā uz kuru (kā uzskata Apvienotās Karalistes valdība) ir paredzēts, ka uzņēmumi, kas nodarbojas ar minerālo materiālu ieguvi un tirdzniecību, to ietur no saviem klientiem. Ekonomiskās priekšrocības, kas izriet no degslāneklim piemērojamā atbrīvojuma no nodokļa, kā apgalvo prasītājs, būtu varējuši izmantot degslānekļa ražotāji (tostarp prasītājs) samazinātu cenu veidā un tas patiesi tā esot bijis. — Prasītājs turklāt apgalvo, ka šī paša iemesla dēļ minerālo materiālu nodokļa, kas netika samaksāts, summas atgūšana pilnā apmērā nevarētu garantēt status quo ante atgūšanu un tas radītu papildu konkurences izkropļojumus, jo no tā izrietētu situācija, ka no degslānekļa ražotājiem (tostarp prasītāja) tiktu atgūta lielāka summa, nekā priekšrocības, ko tie faktiski ir saņēmuši. — Līdz ar to, kā norāda prasītājs, saskaņā ar spriedumiem Aer Lingus/Komisija (T-473/12, ECLI:EU:T:2015:78) un Ryanair/Komisija (T-500/12, ECLI:EU:T:2015:73) vienīgais atbalsts, kas atgūstams no degslānekļa ražotājiem ir priekšrocības, ko tie ir faktiski saņēmuši un paturējuši. — Visbeidzot prasītājs apgalvo, ka tiktāl, ciktāl apstrīdētajā lēmumā ir noteikta prasība pilnā apmērā atgūt no degslānekļa ražotājiem minerālo materiālu nodokli, no kura tie bija atbrīvoti saskaņā ar degslāneklim piemērojamo atbrīvojumu no nodokļa, bez jebkādām atlaidēm, ņemot vērā priekšrocības, ko tie nodevuši tālāk saviem klientiem, Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tā esot nepareizi piemērojusi LESD 108. pantu un/vai Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.), 14. pantu, un/vai esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.