Lieta T‑103/14

Frucona Košice a.s.

pret

Eiropas Komisiju

“Valsts atbalsts — Akcīzes nodoklis — Nodokļu parāda daļēja norakstīšana mierizlīgumā ar kreditoriem — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt — Tiesības uz aizstāvību — Ieinteresēto personu procesuālās tiesības — Privātā kreditora kritērijs — Pierādīšanas pienākums”

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2016. gada 16. marta spriedums

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 52., 56., 69. un 77. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 61. un 64. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 70. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 81. un 82. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 84. un 85. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 91. un 92. punktu)

Tas, ka kreditors, kas ir publisko tiesību subjekts, piešķir tam parādā esošam uzņēmumam maksājuma atvieglojumus, ir uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ja, ņemot vērā tādējādi piešķirto ekonomisko priekšrocību apmēru, atbalstu saņemošais uzņēmums acīmredzami nebūtu saņēmis salīdzināmus atvieglojumus no publiskā kreditora situācijai pēc iespējas tuvāk esoša privātā kreditora, kurš cenšas panākt tam pienākošos summu samaksu no finanšu grūtībās nonākušā debitora. Šādu vērtējumu var izdarīt, principā piemērojot privātā kreditora kritēriju, kurš, kad tas ir piemērojams, ir viens no faktoriem, kas Komisijai ir jāņem vērā, lai konstatētu šāda atbalsta esamību. Komisijai tātad ir jāveic visaptverošs vērtējums, ņemot vērā visus šajā lietā atbilstošos lietas apstākļus, kas tai ļauj noteikt, vai saņēmēja uzņēmums acīmredzami nebūtu ieguvis salīdzināmus atvieglojumus no šāda privātā kreditora. Šajā ziņā ir jāuzskata, ka nozīme ir jebkurai informācijai, kura būtiski var ietekmēt vidēji piesardzīga un rūpīga privātā kreditora, kas atrodas pēc iespējas tuvāk publiska kreditora situācijai un kas cenšas panākt to summu samaksu, kuras tam ir parādā finanšu grūtībās nonākušais debitors, lēmumu pieņemšanas procesu. Tādā gadījumā, ja vidēji piesardzīgam un rūpīgam privātajam kreditoram, kas ir vietējās nodokļu pārvaldes situācijai pēc iespējas tuvākā situācijā, lai panāktu tam pienākošos summu samaksu, ir jāizdara izvēle starp vairākām procedūrām, šādam kreditoram ir jāizvērtē katras minētās procedūras priekšrocības un trūkumi, lai noteiktu visizdevīgāko alternatīvu. Privātā kreditora lēmuma pieņemšanas procesu – kuru ietekmē virkne faktoru, kā, piemēram, nodrošināta hipotekārā kreditora vai parasta kreditora statuss, tā rīcībā esošās iespējamās garantijas apmērs un raksturs, tā veiktais novērtējums par uzņēmuma sanācijas iespējām, kā arī ienākumi, ko tas iegūs likvidācijas gadījumā, tāpat arī risks, ka šie zaudējumi varētu vēl pieaugt – arī būtiski var ietekmēt tādu procedūru ilgumu, ar kurām tiek atlikta parāda summu atgūšana un tādējādi ilgu procedūru gadījumā tostarp ietekmēt to vērtību. No tā izriet, ka Komisijai šādā gadījumā ir jānosaka, vai, ņemot vērā šos faktorus, šāds privātais kreditors, lai panāktu tam pienākošos summu samaksu, acīmredzot nebūtu pieņēmis izlīguma piedāvājumu, un atkarībā no privātā kreditora interesēm ir jāsalīdzina katras minētās procedūras priekšrocības un trūkumi, un tai ir pienākums pierādīt, ka ir īstenojušies visi privātā kreditora kritērija piemērošanas nosacījumi. (sal. ar 93., 94., 131.–139., 269. un 280. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 94.–96. punktu)

Ja valsts atbalsta jomā dalībvalsts administratīvajā procesā atsaucas uz privātā kreditora kritēriju, tai šaubu gadījumā ir pārliecinoši un ar objektīviem un pārbaudāmiem pierādījumiem jāpierāda, ka īstenotais pasākums izriet no tās saimnieciskās darbības subjekta statusa. Ja attiecīgā dalībvalsts Komisijai iesniedz prasītos pierādījumus, Komisijai ir jāveic visaptverošs vērtējums, ņemot vērā ne tikai šīs dalībvalsts iesniegtos pierādījumus, bet arī visus citus pierādījumus, kuriem ir nozīme lietā un kuri tai ļauj noteikt, vai attiecīgais pasākums veikts, minētajai dalībvalstij rīkojoties kā saimnieciskās darbības subjektam vai īstenojot valsts varu. No tā nekādi neizriet, ka tad, kad attiecīgā dalībvalsts neatsaucas uz privātā kreditora kritēriju un uzskata, ka konkrētais pasākums ir valsts atbalsts, Komisija šī iemesla dēļ vien var atteikties no jebkādas minētā kritērija pārbaudes vai to uzskatīt par nepiemērojamu. Turklāt atbalsta saņēmējs var atsaukties uz privāta kreditora kritēriju, lai pierādītu, ka konkrētais pasākums nav valsts atbalsts, jo šis kritērijs nav izņēmums, kas ir piemērojams tikai pēc dalībvalsts lūguma, ne arī tas ir rezervēts tikai attiecīgajai dalībvalstij. Līdzīgi kā dalībvalstij, kas balstās uz šo kritēriju, arī atbalsta saņēmējam, kurš uz to atsaucas, šaubu gadījumā ir pārliecinoši un ar objektīviem un pārbaudāmiem pierādījumiem jāpierāda, ka īstenotais pasākums veikts, minētajai dalībvalstij rīkojoties kā saimnieciskās darbības subjektam. Ja atbalsta saņēmējs atsaucas uz minēto kritēriju un šajā ziņā iesniedz dokumentus, Komisijai ir jāpārbauda, vai minētie dokumenti atbilst Savienības tiesībās izvirzītajām prasībām, un apstiprinošas atbildes gadījumā ir jāveic visaptverošs vērtējums, papildus iesniegtajiem pierādījumiem ņemot vērā visus atbilstošos apstākļus, kas tai ļauj noteikt, vai konkrētais pasākums veikts, attiecīgajai dalībvalstij rīkojoties kā saimnieciskās darbības subjektam vai īstenojot valsts varu. (sal. ar 97, 98, 108.–112., 115. un 118. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 105. un 106. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 141. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 142. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 144.–147. un 270. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 172. un 177. punktu)