122.

Par šajā lietā būtiskajiem jautājumiem preambulas 16.–33. apsvērumā ir konstatēts: “(16) Viena no ieinteresētajām personām apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares iedalīšana dažādos segmentos un atlases ģeogrāfiskais aptvērums nozīmē, ka tas nav statistiski derīgs. Šajā ziņā jāatgādina, ka Savienības keramikas flīžu ražošanas nozare ir ļoti sadrumstalota – tajā darbojas vairāk nekā 500 ražotāju. Tika arī secināts, ka ražošanas nozare ir pārstāvēta visos trīs tās segmentos, t.i., lielo, vidējo un mazo uzņēmumu segmentā. Lai nodrošinātu to, ka lielo uzņēmumu rezultāti nav noteicošie kaitējuma analīzē un ka tiek pienācīgi atspoguļots stāvoklis mazajos uzņēmumos, kas kopā pārstāv lielāko Savienības produkcijas daļu, tika nolemts, ka izlasē vajadzētu būt pārstāvētiem visiem nozares segmentiem (t.i., mazajiem, vidējiem un lielajiem uzņēmumiem). Katrā no segmentiem tika izvēlēti vislielākie uzņēmumi ar nosacījumu, ka tiek nodrošināta ģeogrāfiskā reprezentativitāte. (17) Viena ieinteresētā persona arī apgalvoja, ka Komisija nav pierādījusi, ka pēc tam, kad no atlasīto uzņēmumu saraksta tika svītrots Polijas ražotājs, izlase joprojām ir reprezentatīva, un arī norādīja, ka izlase jebkurā gadījumā ir nepietiekami reprezentatīva no Savienības tirgū notiekošās pārdošanas apjomu viedokļa. (18) Ir tiesa, ka viens Polijas ražotājs nolēma pārtraukt sadarbību un tāpēc tas bija jāizslēdz no izlases. Tomēr izlasei, lai tā būtu reprezentatīva, nav katrā ziņā jāatspoguļo ražotāju dalībvalstu precīzs ģeogrāfiskais sadalījums un īpatsvars. Tā kā ģeogrāfiskais sadalījums ir tikai viens no faktoriem, kas jāņem vērā, lai nodrošinātu reprezentativitāti, šāda pieeja būtu praktiski neiespējama no administratīvā viedokļa. Ir pietiekami, ka izlase kopumā atspoguļo lielāko iesaistīto ražotājvalstu īpatsvaru. Vērtējot pēc šā kritērija, tika secināts, ka Polijas uzņēmuma izslēgšana no izlases neietekmē izlases vispārējo reprezentativitāti. Pamatojoties uz minēto, tiek apstiprināts, ka Savienības ražotāju izlase bija pietiekami reprezentatīva pamatregulas 17. panta nozīmē. (19) Attiecībā uz apgalvojumu par izlases vispārējo reprezentativitāti jāatgādina, ka Savienības ražošanas nozares lielās sadrumstalotības dēļ ir nenovēršami, ka izlasē iekļautie uzņēmumi pārstāv salīdzinoši nelielu daļu no Savienības produkcijas kopējā apjoma. Jebkurā gadījumā pamatregulas 17. pantā ir noteikts, ka izmeklēšanu var ierobežot vai nu līdz statistiski derīgai izlasei, vai arī līdz vislielākajam pārstāvēto preču, pārdošanas vai eksporta apjomam, kādu ir iespējams pieņemami izpētīt, tomēr minētajā pantā nav noteikts konkrēts šāda reprezentatīvā apjoma līmeņa slieksnis. Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek apstiprināts, ka atlasīto paraugu izlase bija reprezentatīva pamatregulas 17. panta nozīmē. (20) Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija izlasē nav iekļāvusi Savienības ražotājus, kas piedāvā zemas pārdošanas cenas un atrodas tādās valstīs kā Polija un Čehija, tāpēc šādi veidota izlase nav reprezentatīva attiecībā uz Savienības ražotāju vidējām pārdošanas cenām. (21) Atbildot uz minēto apgalvojumu, Komisija konstatēja, ka izlasē iekļauto Savienības ražošanas nozares pārstāvju vidējās pārdošanas cenas ir tādā pašā diapazonā kā vidējās pārdošanas cenas, kas ietvertas publiski pieejamā statistikā. Jebkurā gadījumā, kā paskaidrots 125. apsvērumā, izmeklēšanā tika pierādīts, ka, pat ņemot vērā publiski pieejamās cenas attiecībā uz minētajām valstīm, galīgie konstatējumi būtiski nemainītos. (22) Vairākas personas iesniedza piezīmes par metodoloģiju, kas izmantota Savienības ražošanas nozares pārstāvju atlasei, salīdzinājumā ar Ķīnas eksportētāju atlasi, kura veikta, pamatojoties tikai uz eksporta apjomu. (23) Attiecībā uz atšķirīgo metodoloģiju, kas izmantota Savienības ražotāju atlasei, no vienas puses, un Ķīnas ražotāju eksportētāju parauga atlasei, no otras puses, būtu jānorāda, ka metodoloģija tika izmantota saskaņā ar atlases uzdevuma mērķiem. Attiecībā uz Savienības ražošanas nozari Komisijai bija jānovērtē stāvoklis visā nozarē, un tāpēc tika izvēlēti kritēriji, kas nodrošinātu maksimālu visas nozares reprezentativitāti. Attiecībā uz Ķīnas ražotājiem eksportētājiem tika uzskatīts par atbilstošu izvēlēties atlasi pēc vislielākā attiecīgā ražojuma eksporta apjoma, un tāpēc tika atlasīti vislielākie eksportētāji. Tāpat būtu jānorāda, ka pamatregulas 17. pants neparedz pienākumu abus paraugus atlasīt pēc vienādiem kritērijiem. Turklāt šajā gadījumā pirms Ķīnas ražotāju eksportētāju atlases pabeigšanas sadarbībā iesaistītajām personām Ķīnā, kā arī Ķīnas iestādēm tika dota iespēja iesniegt piezīmes par ierosināto atlasi. Tika saņemtas piezīmes par atlases sastāvu, bet ne par tās reprezentativitāti. (24) Pēc galīgās informācijas paziņošanas kāda importētāju apvienība apgalvoja, ka pamatregulas 17. pants ir jāsaprot tā, ka Savienības ražotāju un ražotāju eksportētāju atlase būtu jāveic pēc vieniem un tiem pašiem kritērijiem. Vairākas Ķīnas ieinteresētās personas pēc galīgās informācijas paziņošanas turpināja apgalvot, ka attiecīgo atlašu veidošanā ir notikusi diskriminācija starp Ķīnas ražotājiem eksportētājiem un Savienības ražotājiem. (25) Atbildot uz apgalvojumu, kas tika izvirzīts pēc galīgās informācijas paziņošanas, proti, ka Savienības ražotāju un ražotāju eksportētāju atlasē būtu jāpiemēro vieni un tie paši kritēriji, 23. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ tiek uzskatīts, ka šo atlasi ir pieļaujams veikt pēc atšķirīgiem kritērijiem. Šādos apstākļos šis apgalvojums tiek noraidīts. (26) Attiecībā uz faktu, ka netika saņemtas piezīmes par atlases reprezentativitāti, kā minēts 23. apsvērumā, šīs personas apgalvoja, ka atlases laikā Ķīnas ieinteresētās personas nebija informētas, ka atlases veidošanai tika izmantoti atšķirīgi kritēriji, un tāpēc tās nevarēja iesniegt piezīmes par šo faktu. [..] (28) Pēc galīgās informācijas paziņošanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka, ņemot vērā atšķirīgus segmentus, veicot atlasi, Komisija ir pārkāpusi pamatregulas 4. panta 1. punktu, kas nosaka, ka analīze būtu jāveic par Savienības ražošanas nozari kopumā, nevis par atsevišķām uzņēmumu grupām vai veidiem. (29) Apgalvojumam, ka atlases iedalīšana trīs segmentos ir pretrunā pamatregulas 4. panta 1. punktam, nevar piekrist. Kā var secināt no 23. apsvēruma, izveidotajā atlasē bija pārstāvēta visa Savienības ražošanas nozare, nevis tikai atsevišķa uzņēmumu grupa, kā to apgalvo attiecīgā persona. Turklāt pamatregulas 17. panta 1. punkts jo īpaši atļauj veikt atlasi, lai noteiktu kaitējumu. Tāpēc šis apgalvojums bija nepamatots un tika noraidīts. (30) Pēc galīgās informācijas paziņošanas tā pati ieinteresētā persona apstrīdēja faktu, ka atlases veikšanā ir ņemts vērā ģeogrāfiskais sadalījums, apgalvojot, ka Savienība ir vienots tirgus un ka saskaņā ar 17. panta 1. punktu atlasi var veikt, tikai pamatojoties uz vislielāko pārstāvēto apjomu. (31) Attiecībā uz apgalvojumu par ģeogrāfiskā sadalījuma kritērija izmantošanu jānorāda, ka šī nozare ir sadrumstalota nozare un ka, lai novērtētu izvēlēto uzņēmumu reprezentativitāti, izmanto ražotāju ģeogrāfisko sadalījumu pa dalībvalstīm, lai atspoguļotu dažādās situācijas, kādas var būt Savienībā. Atlase aptver dalībvalstis, kurās saražo apmēram 90 % no Savienības produkcijas; pēc Polijas uzņēmuma izslēgšanas šis rādītājs joprojām saglabājās augsts, proti, apmēram 80 %. Tādējādi Komisijas izmantotā metodoloģija nodrošināja, ka atlasē tiek pārstāvēta Savienības ražošanas nozare kopumā un ka tā atbilst pamatregulas 17. panta 1. punktam. Tāpēc apgalvojums tika noraidīts. (32) Pēc galīgās informācijas paziņošanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražotāju atlasē ir izvēlēti tikai vidējie un mazie uzņēmumi, kam esot augstākas izmaksas un cenas nekā lielajiem Ķīnas uzņēmumiem. (33) Šis arguments netika pamatots ar pierādījumiem. Jānorāda, ka atlasē tika iekļauti uzņēmumi no visiem segmentiem. Turklāt izmaksas var ietekmēt arī citi faktori, nevis tikai uzņēmuma lielums, piemēram, izejvielu izmaksas, nolietojums vai jaudas izmantojums.”