LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 197/10

Prasība, kas celta 2008. gada 14. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika

(Lieta C-198/08)

(2008/C 197/15)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — W. Mölls)

Atbildētāja: Austrijas Republika

Prasītājas prasījumi:

— atzīt, ka, pieņemot un uzturot spēkā tiesību normas, atbilstoši kurām cigarešu un sasmalcinātas tabakas cigarešu tīšanai minimālās pārdošanas cenas nosaka valsts, Austrijas Republika nav ievērojusi saistības, kas tai izriet no Padomes 1995. gada 27. novembra Direktīvas 95/59/EK (1) 9. panta 1. punkta;

— piespriest Austrijas Republika atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Tabakas izstrādājumi esot viena no trim ražojumu grupām, uz kurām Kopienas līmenī attiecas saskaņots akcīzes nodokļa regulējums. Direktīvā 95/59/EK esot iekļauti daži visiem tabakas izstrādājumiem piemērojamie vispārējie noteikumi, turklāt ar to regulējot akcīzes nodokļa cigaretēm struktūru. 9. panta 1. punktā esot nostiprināts princips, ka gan ražotājiem, gan arī importētājiem ir tiesības brīvi noteikt tabakas izstrādājumu augstāko cenu. Šis noteikums ne tikai nodrošinot, ka nodokļa bāze visās dalībvalstīs ir pakļauta vienotiem principiem, bet arī novēršot, ka direktīvas mērķu sasniegšanu apdraud konkurenci un iekšējo tirgu negatīvi ietekmējošs valsts cenu regulējums.

Austrijā 2006. gadā ieviestais regulējums, atbilstoši kuram valsts iestādes nosaka minimālās cenas cigaretēm un sasmalcinātai tabakai cigarešu tīšanai, esot pretrunā ar Direktīvu 95/59/EK. Minimālo cenu, ar kurām zemāko cenu zonas mazumtirdzniecības cenas tiekot tieši paaugstinātas līdz minimālajam līmenim, noteikšana novēršot cenu atšķirības starp dažādām precēm, kas var pastāvēt dažādu cenu veidošanas faktoru dēļ. Šāds mehānisms neizbēgami novedot pie tirdzniecības plūsmu starp dalībvalstīm traucējumiem, pat ja minimālā cena, kā tas esot Austrijā, tiek secināta no vidējām tirgus cenām.

Pats par sevi saprotams, ka interešu skaitā, ko dalībvalstis var īstenot ar tirdzniecības un nodokļu politikas palīdzību, ietilpstot arī interese sargāt sabiedrisko veselību. Tas iekļaujot arī mērķi uzturēt tabakas izstrādājumu cenas augstā līmenī. Taču ņemot vērā, ka šo mērķi dalībvalstis pilnā mērā varot īstenot ar aplikšanas ar nodokli līdzekļiem, neesot iespējams, ka tās atsaucas uz šādām interesēm, lai izvairītos no attiecīgā direktīvas noteikuma, jo šādi tās negatīvi ietekmē iekšējā tirgus darbību.

Komisija uzskata, ka cenu ziņā aplikšana ar nodokli esot iedarbīgs un pietiekams līdzeklis. Arī citu valstu piemēri radot, ka tabakas izstrādājumu par dārgākiem varētu padarīt vienīgi ar nodokļa slogu, jo nodokļa līmenis varot tikt brīvi koriģēts uz augšu, izraisot galīgās cenas paaugstināšanu, neatkarīgi no tā, kāds peļņas diapazons ir attiecīgajiem tirgotājiem un/vai ciktāl tie ir gatavi tirgot bez peļņas vai pat ar zaudējumiem. Šī kārtība, kur aplikšana ar nodokli darbojoties kā objektīvs izmaksu faktors, ļaujot izvairīties ne tikai no minimālo cenu negatīvas iedarbības uz konkurenci un iekšējo tirgu, bet arī no cita ar minimālām cenām saistītā trūkuma, proti, tabakas izstrādājumu ražotāja [peļņas] līmeņa nodrošināšanas. Šis rezultāts nekādi nesekmējot veselības aizsardzību un faktiski esot kontrproduktīvs. Tātad, Komisija ir pārliecināta, ka vēlamo sabiedriskās veselības aizsardzību varot nodrošināt ar aktīvu un veiksmīgu valsts nodokļu politiku un neesot vajadzības izmantot ar Direktīvas 95/59/EK 9. pantu nesavienojamās minimālās cenas.

(1) OV L 291, 40. lpp.