LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 294/76

Prasība, kas celta 2015. gada 16. jūnijā – Ocean Capital Administration u.c./Padome

(Lieta T-332/15)

(2015/C 294/91)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburga, Vācija), First Ocean Administration GmbH (Hamburga), First Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Second Ocean Administration GmbH (Hamburga), Second Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Third Ocean Administration GmbH (Hamburga), Third Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Fourth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Fifth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Sixth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Seventh Ocean Administration GmbH (Hamburga), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Eighth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Ninth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Tenth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Eleventh Ocean Administration GmbH (Hamburga), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Twelfth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburga), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Hamburga), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Hamburga), IRISL Maritime Training Institute (Teherāna, Irāna), Kheibar Co. (Teherāna), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Irāna) (pārstāvji – P. Moser, QC, E. Metcalfe, Barrister, un M. Taher, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītāju prasījumi:

— atzīt par nepiemērojamu Padomes 2013. gada 10. oktobra Lēmumu 2013/497/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, un Padomes 2013. gada 10. oktobra Regulu (ES) Nr. 971/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 267/2012 (OV L 272, 1. lpp.) par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, pamatojoties uz iebildi par prettiesiskumu;

— atcelt Padomes 2015. gada 7. aprīļa Lēmumu (KĀDP) 2015/556, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP (OV L 92, 101. lpp.), un Padomes 2015. gada 7. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) 2015/549, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 (OV L 92, 12. lpp.) par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, ciktāl tie ir piemērojami prasītājiem;

— piespriest Padomei atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

1. Ar pirmo pamatu tiek apgalvota prettiesiskuma esamība saskaņā ar LESD 277. pantu un tiek lūgts atzīt, ka Padomes 2013. gada 10. oktobra Lēmums 2013/497/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, un Padomes 2013. gada 10. oktobra Regula (ES) Nr. 971/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 267/2012 (OV L 272, 1. lpp.) par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, nav piemērojami. Prasītāji norāda, ka minētajā lēmumā un regulā izvēlētiem kritērijiem, pirmkārt, nav atbilstoša juridiskā pamata, otrkārt, tiem nav atbilstoša faktiskā pamata, jo Vispārējā tiesa sava spriedumā T-489/10 IRISL/Padome (ECLI:EU:T:2013:453) ir konstatējusi, ka Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL) nav pārkāpusi Drošības Padomes noteiktos ierobežojošos pasākumus, treškārt, tie pārkāpj prasītāju tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un ne bis in idem un res judicata principus, ceturtkārt, tie nepamatoti vai nesamērīgi diskriminē struktūrvienības, kuras ir IRISL īpašums vai kuras tā kontrolē, piektkārt, pārkāpj prasītāju tiesības uz aizstāvību, sestkārt, tie nepamatoti vai nesamērīgi pārkāpj citas prasītāju pamattiesības, ieskaitot viņu tiesības uz īpašumu, tiesības veikt uzņēmējdarbību un tiesības uz viņu reputācijas ievērošanu, un, septītkārt, tie ietver ļaunprātīgu pilnvaru izmantošanu no Padomes puses, jo tā esot tikai atkārtoti piemērojusi tos pašus ierobežojošos pasākumus prasītājiem, apejot Vispārējās tiesas saistošu spriedumu.