26

Šajos apstākļos Pécsi Törvényszék (Pēčas tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Saistībā ar Romas I regulu: — Vai Romas I regulas 10. panta 2. punktā rodamo formulējumu “no apstākļu kopuma izriet” dalībvalsts tiesa drīkst interpretēt tādējādi, ka “vērā ņemamo apstākļu kopuma” – pēc kura nosakāms, vai būtu pamats jautājumu par piekrišanas neesamību izvērtēt saskaņā ar attiecīgās līgumslēdzējas puses pastāvīgās mītnesvietas valsts tiesību aktiem, – vērtējumam ir jāattiecas uz līguma noslēgšanas, priekšmeta un izpildes apstākļiem? — Vai no pirmajā ievilkumā aprakstītās situācijas izrietošās “sekas” Romas I regulas 10. panta 2. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja atbilstoši kādas puses pastāvīgās mītnesvietas valsts tiesību aktiem no vērā ņemamo apstākļu kopuma ir secināms, ka tās piekrišana saskaņā ar minētā panta 1. punktu piemērojamajiem tiesību aktiem nav bijusi “šīs puses rīcības saprātīgas sekas”, jautājums par to, vai pastāv šāda līguma klauzula un vai tā ir spēkā esoša, tiesai ir jāizvērtē saskaņā ar šīs puses pastāvīgās mītnesvietas valsts tiesību aktiem? — Vai šīs dalībvalsts tiesa drīkst interpretēt Romas I regulas 10. panta 2. punktu tādējādi, ka tiesa drīkst brīvi pēc saviem ieskatiem – ņemot vērā lietas apstākļu kopumu – novērtēt, vai piekrišana saskaņā ar 10. panta 1. punktu piemērojamajiem tiesību aktiem ir bijusi, ievērojot šo vērā ņemamo apstākļu kopumu, attiecīgās līgumslēdzējas puses “rīcības saprātīgas sekas”? — Vai gadījumā, ja saskaņā ar Regulas Nr. 593/2008 10. panta 2. punktu attiecīgā līgumslēdzēja puse atsaucas uz savas pastāvīgās mītnesvietas valsts tiesību aktiem, lai pierādītu, ka tā nav devusi savu piekrišanu, dalībvalsts tiesai ir jāņem vērā šie tiesību akti, lai noskaidrotu, vai saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem, ievērojot minēto “apstākļu kopumu”, šīs līgumslēdzējas puses piekrišana līgumā norādīto tiesību aktu piemērojamībai nav bijusi saprātīga rīcība? — Vai šajā gadījumā Savienības tiesībām ir pretrunā, ka dalībvalsts tiesa to interpretē tādējādi, ka to “apstākļu kopuma”, pēc kura nosakāms, vai ir pamatoti, ka piekrišana nolīgtajam nav dota, vērtējums attiecas uz līguma noslēgšanas, priekšmeta un izpildes apstākļiem? 2) Saistībā ar Briseles I regulu: — Vai Briseles I regulas 23. panta 1. punktā noteiktajam ir pretrunā, ka dalībvalsts tiesa to interpretē tādējādi, ka jānorāda konkrēta kompetentā tiesa, vai tomēr – ņemot vērā minētās regulas preambulas 14. apsvērumā teikto – ir pietiekami, ka no līguma formulējuma ir nešaubīgi secināma līgumslēdzēju pušu griba vai nodoms? — Vai ar Briseles I regulas 23. panta 1. punktā noteikto ir saderīgi, ka dalībvalsts tiesa to interpretē tādējādi, ka jurisdikcijas noteikšanas klauzula, kas iekļauta kādas no līgumslēdzējām pusēm vispārīgajos iegādes noteikumos un kurā tās ir noteikušas, ka strīdi, kurus pusēm neizdodas izšķirt miermīlīgi un kuri attiecas uz vai ir saistīti ar pasūtījuma spēkā esamību, izpildi vai izbeigšanu, galīgi izskatīt ir tikai un vienīgi kādas dalībvalsts konkrētā pilsētā esošu tiesu – konkrēti, Parīzes tiesu – jurisdikcijā, ir pietiekami precīza, jo no tās formulējuma – ņemot vērā minētās regulas preambulas 14. apsvērumā teikto – ir nešaubīgi secināma līgumslēdzēju pušu griba vai nodoms jautājumā par norādīto dalībvalsti?”