Staff case summary



Staff case summary

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Nelabvēlīgs lēmums – Pienākums norādīt pamatojumu – Piemērošanas joma – Pieteikums atlīdzināt medicīnisko pakalpojumu izdevumus – Ierēdnis, kas nav visu slimokases izdoto izrakstu adresāts

(Civildienesta noteikumu 25. panta otrā daļa)

2. Ierēdņi – Pārsūdzība – Nelabvēlīgs akts – Apstiprinošs tiesību akts – Izslēgšana –Tiesvedība – “Lis pendens” iebilde

(Civildienesta noteikumu 72. panta 1. punkts, 90. un 91. pants)

1. Lēmums, ar kuru noraidīts lūgums atlīdzināt medicīnisko pakalpojumu izdevumus, ir pietiekami pamatots, ja ar to ierēdnis ir informēts par veidu, kā ticis izskatīts viņa lūgums, kā arī tajā ir norādīti faktiskie un tiesiskie apstākļi, kas pamato viņam piešķirto avansu segšanu no Eiropas Kopienu veselības apdrošināšanas sistēmas. Pat pieņemot, ka viņš nav bijis visu izrakstu adresāts to sagatavošanas laikā, ieinteresētā persona ir bijusi spējīga izvērtēt iespēju vērsties Kopienu tiesā, ja kļūdainie izraksti ir tikuši pievienoti lēmumam par sūdzības noraidīšanu.

Tāpat un katrā ziņā pat pieņemot, ka šāds nelabvēlīgs lēmums nav pietiekami pamatots, tas būtu jāvērtē kā tāds, kurā ietverts vismaz pamatojuma sākums, ļaujot iesniegt iestādei papildu precizējumus tiesvedības laikā un izpildīt savu pienākumu norādīt pamatojumu.

(skat. 53., 58. un 59. punktu)

Atsauce

Pirmās instances tiesa: 1990. gada 20. septembris, T‑37/89 Hanning /Parlaments, Recueil , II‑463. lpp., 41. un 44. punkts.

2. Lēmums, ar kuru noraidīts lūgums atlīdzināt medicīnisko pakalpojumu izdevumus pilnā apmērā un kurā nav neviena jauna elementa salīdzinājumā ar iepriekš noraidītu identisku lūgumu, un kurš ir prasības Kopienu tiesā priekšmets, nemaina prasītāja juridisko situāciju un tādējādi nav nelabvēlīgs akts 90. un 91. panta izpratnē.

Pat pieņemot, ka šādu lēmumu varētu vērtēt kā pirmo lēmumu apstiprinošu aktu, ka to tādējādi varētu savienot ar otro minēto un šajā ziņā uzskatīt par nelabvēlīgu aktu, Kopienu tiesai, izskatot prasību pret šo lēmumu, vajadzētu pēc savas ierosmes norādīt, ka prasība ir vērsta pret vieniem un tiem pašiem lietas dalībniekiem, to pašu priekšmetu un balstīta uz vieniem un tiem pašiem pamatiem. Šādos apstākļos prasība netiktu apmierināta lis pendens iebildes dēļ un tādējādi būtu acīmredzami nepieņemama.

(skat. 67. un 68. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1973. gada 17. maijs, 58/72 un 75/72 Perinciolo /Padome, Recueil , 511. lpp., 3.–5. punkts; 1985. gada 19. septembris, 172/83 un 226/83 Hoogovens Groep /Komisija, Recueil , 2831. lpp., 9. punkts.

Pirmās instances tiesa: 2007. gada 14. jūnijs, T‑68/07 Landtag Schleswig‑Holstein /Komisija, Krājumā nav publicēts, 16. punkts; 2008. gada 9. jūlijs, T‑296/05 un T‑408/05 Marcuccio /Komisija, Krājumā nav publicēts, 47.–49. punkts, spriedums pārsūdzēts Tiesā, lieta C‑432/08 P; 2008. gada 9. septembris, T‑143/08 Marcuccio /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑0000. un II‑A‑2‑0000. lpp., 39.–41. punkts, spriedums pārsūdzēts Tiesā, lieta C‑513/08 P; 2008. gada 9. septembris, T‑144/08 Marcuccio /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 32.–34. punkts, spriedums pārsūdzēts Tiesā, lieta C‑528/08 P.

Civildienesta tiesa: 2008. gada 25. janvāris, F‑80/06 Duyster /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 52. punkts; 2009. gada 20. maijs, F‑73/08 Marcuccio /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 61. punkts, spriedums pārsūdzēts Pirmās instances tiesā, lieta T‑311/09 P.