Keywords

Summary



Keywords

1. Prasība atcelt tiesību aktu — Spriedums, ar kuru tiek atcelts tiesību akts — Sekas — Spriedums, ar kuru atcelts uzņēmumam par konkurences noteikumu pārkāpumu uzlikts naudas sods vai samazināts tā apmērs — Pienākums veikt izpildes pasākumus — Piemērojamība — Nepamatoti samaksātas naudas summas atlīdzība un kavējuma procentu samaksa

(EKL 233. pants)

2. Prasība atcelt tiesību aktu — Spriedums, ar kuru tiek atcelts tiesību akts — Spriedums, ar kuru atcelts uzņēmumam par konkurences noteikumu pārkāpumu uzlikts naudas sods vai samazināts tā apmērs — Pienākuma veikt izpildes pasākumus neizpilde — Pieejamie tiesību aizsardzības līdzekļi

(EKL 232., 233., 235. pants un EKL 288. panta 2. daļa)

3. Prasība atlīdzināt zaudējumus — Termiņš prasības celšanai — Piecu gadu noilguma termiņš — Iestādēm nosūtīts lūgums atlīdzināt zaudējumus, pēc kura nav celta prasība atcelt tiesību aktu vai prasība par bezdarbību — Ietekmes neesamība

(EKL 230. un 232. pants; Tiesas Statūtu 46. pants)

Summary

1. Pienākumi, ko Komisijai uzliek EKL 233. pants, lai izpildītu spriedumu, ar kuru atcelts vai samazināts uzņēmumam par konkurences noteikumu pārkāpumu uzlikts naudas sods, pirmkārt, ietver Komisijas pienākumu atmaksāt visu vai daļu no attiecīgā uzņēmuma samaksātās naudas soda summas, ciktāl pēc lēmuma par tiesību akta atcelšanu šis maksājums ir jāuzskata par nepamatotu. Šis pienākums ietver ne tikai nepamatoti samaksāto naudas soda pamata summu, bet arī kavējuma procentus no šīs summas.

No tā izriet, ka, nesamaksājot kavējuma procentus no naudas soda pamata summas, kas atmaksāta pēc tāda sprieduma, Komisija nav veikusi pasākumu šī sprieduma izpildei un tādējādi nav ievērojusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 233. pants.

(sal. ar 30. un 31. punktu)

2. Ieinteresētajām personām pieejamie tiesību aizsardzības līdzekļi, gadījumā, ja Komisija, izpildot spriedumu, ar kuru atcelts vai samazināts uzņēmumam par konkurences noteikumu pārkāpumu uzlikts naudas sods, nepilda pienākumus, ko tai uzliek EKL 233. pants, ir pēc izvēles – vai nu EKL 232. pantā paredzētā prasība bezdarbības dēļ, vai arī EKL 233. pantā un EKL 288. panta otrajā daļā paredzētā prasība par zaudējumu atlīdzību.

(sal. ar 33. punktu)

3. Kopienu Tiesas Statūtu 46. pantu par prasību noilgumu iestāžu ārpus līgumisko saistību jomā nevar interpretēt tā, ka persona, kas iepriekš attiecīgajai iestādei iesniegusi prasību, piecu gadu termiņā zaudē savas prasījuma tiesības, ja tā neceļ prasību par zaudējumu atlīdzību EKL 230. pantā paredzētajā divu mēnešu termiņā, ja tai paziņots lēmums par prasības noraidījumu, vai EKL 232. panta otrajā daļā paredzētajā divu mēnešu termiņā, ja attiecīgā iestāde nav pieņēmusi savu nostāju divu mēnešu laikā no šīs prasības iesniegšanas brīža.

No Tiesas Statūtu 46. panta otrā un trešā teikuma izriet, ka ar šo normu nav paredzēts saīsināt piecu gadu noilguma termiņu, bet aizsargāt ieinteresētās personas, izslēdzot atsevišķus periodus no minētā termiņa aprēķināšanas. Līdz ar to Tiesas Statūtu 46. panta trešā teikuma mērķis ir tikai atlikt piecu gadu termiņa izbeigšanos, kad šajos termiņos celtu iepriekšēju prasības pieteikumu vai lūgumu dēļ sāk ritēt EKL 230. un 232. pantā paredzētie termiņi. Tās piemērošana nekādā gadījumā nevar saīsināt 46. panta pirmajā teikumā noteikto piecu gadu noilgumu.

(sal. ar 38. un 39. punktu)