16

Šādos apstākļos Rechtbank’s-Gravenhage nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “Par Regulas [Nr. 44/2001] 6. panta 1. punktu: 1) Vai situācija, kurā divām vai vairākām sabiedrībām no dažādām dalībvalstīm tiesvedībā, kas notiek vienā no šo dalībvalstu tiesām, katrai atsevišķi saistībā ar [patenta īpašniekam] rezervētu darbību veikšanu tiek pārmests Eiropas patenta, kas ir spēkā citā dalībvalstī, vienas un tās pašas valsts daļas pārkāpums attiecībā uz vienu un to pašu produktu, rada “nesavienojamu spriedumu” iespējamību atsevišķās tiesvedībās saskaņā ar Regulas [Nr. 44/2001] 6. panta 1. punktu? Par Regulas [Nr. 44/2001] 22. panta 4. punktu: 2) Vai Regulas [Nr. 44/2001] 22. panta 4. punkts ir jāpiemēro tiesvedībā, kurā tiek lūgts pagaidu rīkojums (kā pagaidu pārrobežu patenta pārkāpuma aizliegums), kas ir balstīts uz ārvalsts patentu, ja atbildētājs aizstāvībai ceļ iebildumus saistībā ar minētā patenta spēkā neesamību, ņemot vērā, ka šajā gadījumā tiesa nepieņem galīgu nolēmumu par norādītā patenta spēkā esamību, bet izvērtē, kādu nolēmumu šajā ziņā pieņemtu kompetentā tiesa saskaņā ar [šīs] regulas 22. panta 4. punktu, un ka prasītais pagaidu pasākums kā patenta pārkāpuma aizliegums tiek noraidīts, ja pēc tiesas ieskatiem pastāv saprātīga, vērā ņemama iespēja, ka kompetentā tiesa atzīs norādītā patenta spēkā neesamību? 3) Vai, lai piemērotu Regulas [Nr. 44/2001] 22. panta 4. punktu tiesvedībā iepriekš minētā jautājuma izpratnē, ir noteiktas prasības spēkā neesamības iebildumu formai tādā izpratnē, ka šis pants ir piemērojams tikai tad, ja saskaņā ar [šīs] regulas 22. panta 4. punktu kompetentajā tiesā jau tiek izskatīta prasība par spēkā neesamību vai tās izskatīšana notiks tiesas noteiktā termiņā un ja katrā ziņā turklāt ir notikusi vai notiek patenta īpašnieka uzaicināšana uz tiesu, vai arī pietiek vienīgi ar to, ka tiek celti iebildumi par spēkā neesamību, un, ja tā ir, vai šo celto iebildumu saturam ir noteiktas prasības tādā nozīmē, ka tiem ir jābūt pietiekami pamatotiem un/vai ka šo iebildumu izvirzīšanu nevar uzskatīt par procesuāli ļaunprātīgu? 4) Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai tiesai joprojām ir jurisdikcija attiecībā uz prasību par patenta pārkāpumu, ja tiek celti iebildumi par spēkā neesamību tādā tiesvedībā, par kādu ir pirmais jautājums, un līdz ar to (ja prasītājs to vēlas) ir jāaptur pārkāpuma izskatīšanas tiesvedība, kamēr saskaņā ar Regulas [Nr. 44/2001] 22. panta 4. punktu kompetentā tiesa izskata norādītās patenta valsts daļas spēkā esamību, vai arī prasība ir jānoraida, jo nevar tikt izskatīti lietas izspriešanā nozīmīgi iebildumi, vai arī tiesa zaudē savu jurisdikciju attiecībā uz prasību par patenta pārkāpumu pēc iebildumu par spēkā neesamību celšanas? 5) Ja atbilde uz [otro] jautājumu ir apstiprinoša [..], vai valsts tiesa ar Regulas [Nr. 44/2001] 31. pantu var pamatot savu jurisdikciju, lai izskatītu pieteikuma par pagaidu rīkojuma, kas ir balstīts uz ārvalsts patentu (kā pārrobežu patenta pārkāpuma aizliegums), pieņemšanu, pret ko tiek celti iebildumi par norādītā patenta spēkā neesamību, vai arī (ja tiks atzīts, ka [šīs] regulas 22. panta 4. punkta piemērojamība neietekmē Rechtbank[’s-Gravenhage] jurisdikciju izskatīt prasību par patenta pārkāpumu), lai izskatītu iebildumus par norādītā ārvalsts patenta spēkā neesamību? 6) Ja atbilde uz [piekto] jautājumu [..] ir apstiprinoša, kādi fakti vai apstākļi ir nepieciešami, lai varētu atzīt [1998. gada 17. novembra] sprieduma lietā C-391/95 Van Uden [(Recueil, I-7091. lpp.)] 40. punktā minēto faktisko saistību starp prasīto pasākumu priekšmetu un tiesas, kurā iesniegta prasība, līgumslēdzējas valsts teritoriālo jurisdikciju?”