Keywords

Summary



Keywords

1. Sociālā politika – Tiesību aktu tuvināšana – Uzņēmuma īpašnieka maiņa – Darba ņēmēju tiesību aizsardzība – Direktīva 2001/23 – Cedents – Jēdziens

(Padomes Direktīvas 2001/23 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

2. Prejudiciāli jautājumi – Interpretācija – Interpretējošu spriedumu iedarbība laikā – Atpakaļejošs spēks – Ierobežojumi – Tiesiskā drošība – Tiesas rīcības brīvība

(LESD 267. pants)

Summary

1. Gadījumā, ja koncernam piederošs uzņēmums tiek cedēts Padomes Direktīvas 2001/23 par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā izpratnē ārpus šī koncerna esošam uzņēmumam, par “cedentu” minētās direktīvas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē var uzskatīt arī tādu koncernam piederošu uzņēmumu, pie kura darbā uz nenoteiktu laiku ir norīkoti darbinieki, taču tiem nav noslēgts darba līgums ar pēdējo minēto, kaut arī šajā koncernā ietilpst uzņēmums, ar kuru šiem darbiniekiem bija noslēgts šāds darba līgums.

Prasība saskaņā ar Direktīvas 2001/23 3. panta 1. punktu par to, ka cedēšanas brīdī ir jābūt vai nu darba līgumam, vai alternatīvi un tādējādi līdzvērtīgi darba attiecībām, liek domāt, ka, pēc Savienības likumdevēja domām, līgumsaistību pastāvēšana ar cedentu nav vienmēr nepieciešama, lai darbinieki varētu izmantot ar Direktīvu 2001/23 piešķirto aizsardzību. Turpretim no Direktīvas 2001/23 neizriet, ka darba līgums un darba attiecības ir pakārtoti jēdzieni, un tāpēc gadījumā, kad ir vairāki darba devēji, sistemātiski ir jāpiešķir priekšrocības darba devējam, ar kuru ir noslēgts darba līgums. Tā kā uzņēmuma cesija Direktīvas 2001/23 izpratnē it īpaši nozīmē fiziskās vai juridiskās personas, kas ir atbildīga par nodotās vienības ekonomisko darbību, maiņu un tā šajā statusā kā šīs vienības darbinieku darba devējs nodibina darba attiecības ar pēdējiem minētajiem, dažos gadījumos arī, lai gan ar minētajiem darbiniekiem nav līgumisku attiecību, darba devēja, ar kuru ir noslēgts darba līgums, taču kurš nav atbildīgs par nodotās ekonomiskās vienības ekonomisko darbību, pozīcija nevar sistemātiski būt prioritāra, nosakot cedenta identitāti, salīdzinājumā ar darba devēja, ar kuru nav noslēgts darba līgums un kurš ir atbildīgs par minēto darbību, pozīciju.

(sal. ar 24., 25., 28., 29., 32. punktu un rezolutīvo daļu)

2. Īstenojot ar LESD 267. pantu piešķirto kompetenci, Tiesa tikai izņēmuma kārtā, piemērojot Savienības tiesību sistēmai raksturīgo vispārējo tiesiskās drošības principu, var ierobežot iespēju visām ieinteresētajām personām atsaukties uz tās interpretētu normu, lai apstrīdētu labā ticībā nodibinātas tiesiskās attiecības. Lai varētu pieņemt lēmumu par šādu ierobežojumu, ir jāievēro divi pamatnosacījumi, proti, ieinteresēto personu labas ticības esamība un būtisku traucējumu rašanās risks. Šajā ziņā, ja Tiesai nav iesniegts neviens konkrēts elements, kas pierādītu, ka varētu rasties nopietnas problēmas saistībā ar lielu prasību skaitu, kas pēc Tiesas sprieduma par Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā interpretāciju varētu tikt celtas pret uzņēmumiem, kuri piedalījās cesijā, uz kuru attiecas šī direktīva, tad ir jāierobežo šāda sprieduma iedarbība laikā. Turklāt faktam, ka uzņēmums, kas veica šādu cesiju, jau ir izmaksājis atlaišanas pabalstu darbiniekiem, kuri ir pieņemti darbā uzņēmumā, kas ir cesionārs, katrā ziņā nav nozīmes.

(sal. ar 36., 38. un 40. punktu)