Pirmkārt, dalībvalstu lidostas ietilpst minētajā ģeogrāfiskajā teritorijā un tādējādi Savienības teritorijā. Otrkārt, ir jākonstatē, ka Regulas Nr. 1889/2005 noteikumos nav izslēgta tās 3. panta 1. punktā paredzētā deklarēšanas pienākuma piemērojamība minēto lidostu starptautiskajās tranzīta zonās un LES 52. pantā un LESD 355. pantā šīs zonas nav izslēgtas no Līgumu teritoriālās piemērošanas jomas, ne arī paredzēts izņēmums saistībā ar tām. No tā izriet, ka tad, ja fiziska persona pārvietojas no vietas, kas neietilpst LES 52. pantā un LESD 355. pantā paredzētajā ģeogrāfiskajā teritorijā, uz vietu, kura tajā ietilpst, šī persona iebrauc Savienībā Regulas Nr. 1889/2005 3. panta 1. punkta izpratnē.

Savienības teritorija atbilst ģeogrāfiskai teritorijai, kas ir paredzēta LES 52. pantā un LESD 355. pantā, kuros ir definēta Līgumu teritoriālā piemērošanas joma. Ja nav sniegts precizējums par atvasināto tiesību akta teritoriālo piemērošanas jomu, tā ir jānosaka atkarībā no šīm tiesību normām, jo atvasinātajām tiesībām principā ir tāda pati piemērošanas joma kā pašiem Līgumiem un tās ir automātiski piemērojamas šajā jomā (šajā ziņā skat. spriedumu, 2015. gada 15. decembris, Parlaments un Komisija/Padome, no C‑132/14 līdz C‑136/14 , EU:C:2015:813 , 76. un 77. punkts).

Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Regulas (EK) Nr. 1889/2005 par skaidras naudas kontroli, kuru ieved Kopienas teritorijā vai izved no tās, 3. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais deklarēšanas pienākums ir piemērojams dalībvalsts lidostas starptautiskajā tranzīta zonā.

Tādējādi, kā ģenerāladvokāts to ir norādījis secinājumu 44. un 45. punktā, no Regulas Nr. 1889/2005 izvirzītā mērķa, no starptautiskā konteksta, kādā tā iekļaujas, kā arī no vajadzības nodrošināt šīs regulas 3. panta 1. punktā paredzētā deklarēšanas pienākuma profilaktisko un preventīvo mērķi izriet, ka šajā tiesību normā paredzētais jēdziens “fiziska persona, kas iebrauc [Savienībā] vai izbrauc” no tās, ir interpretējams plaši.

Tas, vai kādas trešās valsts valstspiederīgais, kas atrodas kādas dalībvalsts lidostas starptautiskajā tranzīta zonā, ir šķērsojis Savienības ārējo robežu Regulas Nr. 562/2006 4. panta 1. punkta izpratnē, neietekmē iepriekš izklāstītos apsvērumus. Tādējādi, ja ne vienā, ne otrā no šiem tiesību aktiem šajā ziņā nav skaidru noteikumu, Regulas Nr. 1889/2005 3. panta 1. punkta interpretācija nevar būt atkarīga no jēdziena “Savienības ārējās robežas šķērsošana” Regulas Nr. 562/2006 4. panta 1. punkta izpratnē interpretācijas.

Ņemot vērā visus iepriekš izklāstītos apsvērumus, dalībvalstu lidostu starptautiskās tranzīta zonas nedrīkst tikt izslēgtas no Regulas Nr. 1889/2005 3. panta 1. punkta piemērošanas jomas, līdz ar to, ja kādai fiziskai personai, kas izkāpj no gaisa kuģa no kādas trešās valsts kādā lidostā, kura atrodas kādas dalībvalsts teritorijā, un uzturas šīs lidostas starptautiskajā tranzīta zonā pirms iekāpšanas citā gaisa kuģī uz citu trešo valsti, līdzi ir skaidra nauda EUR 10000 apmērā vai vairāk, kad tā iebrauc Savienībā, uz to attiecas Regulas Nr. 1889/2005 3. panta 1. punktā paredzētais deklarēšanas pienākums. Šajā ziņā dalībvalstīm ir jāveic atbilstoši pasākumi, lai ieinteresētās personas varētu izpildīt šo pienākumu tādos apstākļos, kas var nodrošināt tām pilnīgu tiesisko noteiktību.

(skat. 34., 36. un 40.‑43. punktu un rezolutīvo daļu)