ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedums –

Sigma Alimentos Exterior/Komisija

(lieta T‑239/11)

Valsts atbalsts – Tiesību normas par uzņēmumu ienākuma nodokli, kurās uzņēmumiem rezidentiem nodokļu vajadzībām Spānijā ir atļauts norakstīt nemateriālās vērtības, kas rodas no kapitāla daļu iegādes sabiedrībās, kuras ir rezidentes nodokļu vajadzībām ārvalstīs – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt – Valsts atbalsta jēdziens – Selektīvs raksturs – Bāzes varianti – Atkāpe – Atšķirīga attieksme – Atšķirīgas attieksmes attaisnojums

1. Tiesvedība – Pārbaude pēc būtības pirms pieņemamības pārbaudes – Pieļaujamība (skat. 26., 27. punktu)

2. Valsts atbalsts – Jēdziens – Pasākuma selektīvums – Pasākums, ar ko piešķir nodokļu priekšrocību – Atsauces punkts, lai noteiktu priekšrocības esamību – Materiāltiesiska norobežošana – Kritēriji – Saiknes starp attiecīgā pasākuma un atsauces punkta mērķi esamība – Situāciju, kurām piemērojams aplūkotais pasākums, un situāciju, kurām piemērojams atsauces punkts, salīdzināmais raksturs (LESD 107. panta 1. punkts) (skat. 47., 48., 82.–93. punktu)

3. Valsts atbalsts – Jēdziens – Pasākuma selektīvums – Pasākums, ar ko piešķir nodokļu priekšrocību – Vispārējs pasākums, kas vienādi ir piemērojams visiem uzņēmumiem – Pasākums, kas nav piemērojams darījumiem, kas pielīdzināmi darījumiem, no kā atkarīga tā piešķiršana – Pasākums, ko var kvalificēt kā selektīvu (LESD 107. panta 1. punkts) (skat. 69. punktu)

4. Valsts atbalsts – Jēdziens – Pasākuma selektīvums – Pasākums, ar ko piešķir nodokļu priekšrocību – Atsauces punkts, lai noteiktu priekšrocības esamību – Materiāltiesiska norobežošana – Pasākums, kas ir tā paša atsauces punkts – Nosacījumi – Skaidri norobežota nodokļu sistēma, kurai ir īpaši mērķi – Neesamība – Pasākuma sistemātisks un vispārējs raksturs (LESD 107. panta 1. punkts) (skat. 113. –117. punktu)

5. Valsts atbalsts – Jēdziens – Pasākuma selektīvums – Atkāpe no vispārējās nodokļu sistēmas – Atšķirība starp uzņēmumiem, kas atrodas faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā – Vērtēšanas kritēriji – Salīdzināšana, ņemot vērā kopējā nodokļu režīma mērķi kopumā (LESD 107. panta 1. punkts) (skat. 128. –134. punktu)

6. Valsts atbalsts – Jēdziens – Pasākuma selektīvums – Atkāpe no vispārējās nodokļu sistēmas – Pamatojums ar sistēmas raksturu un uzbūvi – Vērtēšanas kritēriji – Pasākums, kas vērsts uz vispārējo nodokļu sistēmas mehānismu mērķa sasniegšanu – Atbilstošs raksturs (LESD 107. panta 1. punkts; Padomes Regula Nr. 659/1999) (skat. 135.–145., 157., 165., 166. punktu)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt 1. panta 1. punktu un 4. pantu Komisijas Lēmumā 2011/282/ES (2011. gada 12. janvāris) par finanšu nemateriālās vērtības amortizāciju nodokļu vajadzībām saistībā ar līdzdalības iegādi ārvalstīs Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), ko īstenojusi Spānija (OV 2011, L 135, 1. lpp.).

Rezolutīvā daļa

1) Prasību noraidīt.
Turklāt, kaut arī Komisija, lai gan tas nav tās pienākums, var pieņemt ārējo ekspertu palīdzību, tā tomēr netiek atbrīvota no viņu darbu izvērtēšanas. Galvenā un ekskluzīvā atbildība, par ko Savienības tiesa veic kontroli, – nodrošināt LESD 107. panta ievērošanu un LESD 108. panta īstenošanu ir Komisijas, nevis minēto ekspertu ziņā. Komisijai nav pienākuma akli ņemt vērā ekspertu atzinumā izklāstītos rezultātus, bet toties tai šie rezultāti ir jāpārbauda un jāizvērtē minēto ekspertu darbs.

Valsts atbalsta jomā fakts, ka noslēgtais darījums ir bijis saprātīgs publiskajām iestādēm vai publiskajam uzņēmumam, kas piešķīris atbalstu, neatbrīvo no pārbaudes par to, vai ar attiecīgajiem pasākumiem saņēmējam uzņēmumam netiek piešķirta tāda ekonomiskā priekšrocība, kādu tas nebūtu guvis parastos tirgus apstākļos, un tādējādi nepietiek ar to, ka attiecīgais pasākums tiek pieskaņots privātā ieguldītāja kritērijam.

(sal. ar 118. punktu)
Civildienesta noteikumu 45. pantā paredzētais iecēlējinstitūcijas pienākums veikt salīdzinošu nopelnu izvērtējumu ierēdņiem, kuri var tikt paaugstināti amatā, ir vienlaikus gan vienlīdzīgas attieksmes pret ierēdņiem principa un principa par viņu tiesībām veidot karjeru izpausme, gan viņu nopelnu vērtējums; tādējādi tas ir izšķirošais kritērijs. Šajā ziņā Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punktā ir paredzēts, ka salīdzinošam nopelnu izvērtējumam iecēlējinstitūcija ņem vērā ne tikai ziņojumus par ierēdņiem, bet arī citu valodu lietošanu pienākumu izpildē, kas nav to valodu, par kurām ierēdnis ir sniedzis pierādījumus, ka viņam ir padziļinātas zināšanas, un, attiecīgā gadījumā, – pildīto pienākumu līmeni. Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punktā minētajai institūcijai ir atstāta zināma novērtējuma brīvība attiecībā uz to, cik lielu nozīmi salīdzinošo nopelnu izvērtējumā tā nolemj piešķirt katram no trijiem šajā tiesību normā minētajiem kritērijiem, tomēr ievērojot vienlīdzības principu.

Ja amatā paaugstināmo ierēdņu nopelni pēc Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punktā skaidri noteiktajiem trim kritērijiem ir vienlīdzīgi, iecēlējinstitūcija pakārtoti var ņemt vērā citus faktus, piemēram, ierēdņu vecumu un viņu darba stāžu pakāpē vai dienestā; tādā gadījumā šie kritēriji var būt tās izvēli noteicošs faktors.

(sal. ar 43. un 44. punktu)

Atsauces

Vispārējā tiesa: 1992. gada 12. februāris, T‑52/90 Volger/Parlaments, Recueil, II‑121. lpp., 24. punkts; Lopes/Tiesa, minēts iepriekš, 133. un 138. punkts; 1998. gada 5. marts, T‑221/96 Manzo‑Tafaro/Komisija, Recueil FP, I‑A‑115. un II‑307. lpp., 17. punkts; 1999. gada 27. aprīlis, T‑283/97 Thinus/Komisija, Recueil FP, I‑A‑69. un II‑353. lpp., 48. un 49. punkts; 2003. gada 18. septembris, T‑241/02 Callebaut/Komisija, Recueil FP, I‑A‑215. un II‑1061. lpp., 44. punkts; 2004. gada 10. jūnijs, T‑330/03 Liakoura/Padome, Krājums‑CDL, I‑A‑191. un II‑859. lpp., 46. punkts.
Jēdziens “nodarboties” [izskatīt], kas ietverts Regulas Nr. 1/2003 13. panta 1. punktā, nenozīmē vien to, ka kāda cita iestāde ir saņēmusi sūdzību, vai arī, ka tā rīkojas pēc savas iniciatīvas. Faktiski tas, ka sūdzību ir iesniedzis sūdzības iesniedzējs vai ka dalībvalsts konkurences iestāde rīkojas pēc savas iniciatīvas, ir darbība, kura, to pašu par sevi izvērtējot, nepierāda ne to, ka dalībvalsts konkurences iestāde ir izmantojusi savas pilnvaras, ne a fortiori to, ka šajā lietā ir izvērtēti faktiskie un tiesiskie apstākļi. Līdz ar to Komisija nebūtu izpildījusi tās vispārīgo uzraudzības uzdevumu, kas izriet no LESD 105. panta 1. punkta, lai arī tai ir atļauts noraidīt sūdzību vienīgi tādēļ, ka dalībvalsts konkurences iestāde ir saņēmusi sūdzību vai arī rīkojas pēc savas iniciatīvas, jo šīs darbības nenozīmē, ka attiecīgā lieta jebkādi tiek izskatīta.

Tomēr, kad Komisija konkrētos lietas apstākļos piemēro Regulas Nr. 1/2003 13. panta 1. punktu, šī tiesību norma tai nekādi neuzliek pienākumu izvērtēt pamatnostādņu, ko ņēmušas vērā dalībvalsts konkurences iestādes, kas izskata lietu, pamatotību.

Šādos apstākļos, ja Komisija noraida sūdzību, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 13. panta 1. punktu, tad šai iestādei, balstoties uz informāciju, kas tai ir pieejama lēmuma pieņemšanas dienā, it īpaši ir jāpārliecinās, ka lietu izskata dalībvalsts konkurences iestāde.

Faktiski no Regulas Nr. 1/2003 preambulas, it īpaši no tās 1., 6., 8. un 35. apsvēruma, izriet, ka dalībvalstu konkurences iestāžu ciešāka sadarbība [EKL] 81. un 82. panta piemērošanā un tām uzliktais pienākums piemērot šīs tiesību normas gadījumos, kad var tikt ietekmēta tirdzniecība starp dalībvalstīm, ir vērsts uz to, lai nodrošinātu tieši minētās regulas efektivitātes mērķi. Faktiski no Regulas Nr. 1/2003 preambulas, it īpaši no tās 1., 6., 8. un 35. apsvēruma, izriet, ka dalībvalstu konkurences iestāžu ciešāka sadarbība [EKL] 81. un 82. panta piemērošanā un tām uzliktais pienākums piemērot šīs tiesību normas gadījumos, kad var tikt ietekmēta tirdzniecība starp dalībvalstīm, ir vērsts uz to, lai nodrošinātu tieši minētās regulas efektivitātes mērķi.

(sal. ar 47.–50., 56. un 57. punktu)
2)

Royal Scandinavian Casino Århus I/S sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas, Betfair Group plc, Betfair International Ltd un European Gaming and Betting Association (EGBA) tiesāšanās izdevumus;
Prasība atcelt tiesību aktu – Fiziskas vai juridiskas personas – Tiesību akti, kas šīs personas skar tieši un individuāli – Regula, ar ko nosaka antidempinga maksājumus – Dažādiem uzņēmumiem noteiktie atšķirīgie maksājumi – Pieņemamība, kas attiecībā uz katru uzņēmumu ir ierobežota ar normām, kuras to skar konkrēti

(Tiesas statūtu 21. pants; Vispārējās tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

(Padomes Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta c) apakšpunkts)

Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Imports no valstīm, kurās nav tirgus ekonomikas Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta b) apakšpunkta izpratnē – Nosacījumu, kas ražotājam ļauj iegūt uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu, novērtēšanas procedūra – Komisijas informētība par ietekmi, ko lēmums par uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusa piešķiršanu rada uz uzņēmuma dempinga starpību – Pieļaujamība

(LESD 263. panta otrā daļa; Padomes Regulas Nr. 1225 2. panta 7. punkta c) apakšpunkts)

Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Imports no valstīm, kurās nav tirgus ekonomikas Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkta izpratnē – Valstīm ar tirgus ekonomiku paredzēto noteikumu piemērošana – Šaura interpretācija – Piemērošana vienīgi ražotājiem, kas atbilst minētās regulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktajiem kumulatīvajiem nosacījumiem – Ražotājiem uzlikts pierādīšanas pienākums – Minētā pienākuma nesamērīgums – Neesamība

(Padomes Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkts)
Lai gan Regulas Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Regulai Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, 147. panta 3. punktā ir minēta informācija, kas jānorāda lēmumā par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, šajā tiesību normā nav paredzēts, ka šī informācija ir jāsniedz vēstulē, ar kuru šī lēmuma saturs tiek paziņots noraidītajiem pretendentiem. Proti, saziņu starp līgumslēdzēju iestādi un pretendentiem, it īpaši noraidītajiem pretendentiem, kā arī šīs saziņas saturu reglamentē regulas Nr. 2342/2002 149. pants. Līdz ar to minētajam 147. pantam nav nozīmes, izskatot jautājumu par to, kāds ir līgumslēdzējas iestādes pienākuma norādīt pamatojumu saturs attiecībā pret noraidīto pretendentu saistībā ar vēstuli, ar kuru šim pretendentam tiek paziņots līgumslēdzējas iestādes lēmuma saturs.

(sal. ar 45. punktu)
No Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 76. panta 1. punkta izriet, ka Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padome, izskatot apelācijas sūdzību par lēmumu, ar kuru ticis izbeigts iebildumu process, var pamatot savu lēmumu, tikai balstoties uz tiem relatīvajiem atteikuma pamatiem, uz kuriem ir balstījusies iesaistītā puse, kā arī uz ar tiem saistītajiem pušu iesniegtajiem faktiem un pierādījumiem. Tomēr tas neaizliedz apelāciju padomei, papildus tiem faktiem, ko puses ir tieši iesniegušas iebildumu procesā, ņemt vērā faktus, kas ir vispārzināmi, nedz arī to, ka tā lemj par tiesību jautājumu, pat ja to nav izvirzījuši lietas dalībnieki, ja šāda jautājuma atrisināšana ir nepieciešama, lai nodrošinātu pareizu atbilstošo tiesību normu piemērošanu.

No Vācijas vidusmēra patērētāja viedokļa nepastāv sajaukšanas Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē starp grafisku preču zīmi, kurā attēlota govs un ietverti vārdiski elementi “MILANÓWEK CREAM FUDGE”, kā arī attiecībā uz kuru pieteikums reģistrēt to kā Kopienas preču zīmi ir prasīts saistībā ar “augļiem šokolādē un šokolādes glazūrā, rozīnēm šokolādē, lazdu riekstiem šokolādē un šokolādes glazūrā, zemesriekstiem šokolādē un šokolādes glazūrā, augļu želejām, konfektēm, konditorejas izstrādājumiem un saldumiem, it īpaši konfektēm, karamelēm, pralinē, šokolādi, šokolādes, konditorejas izstrādājumiem šokolādes glazūrā, batoniņiem šokolādē, vafelēm, konditorejas izstrādājumiem, saldumiem šokolādes glazūrā”, kas atbilstoši Nicas Nolīgumam ietilpst 30. klasē, un starp grafiskām preču zīmēm, kurās attēlota govs un ietverti vārdiskie elementi “Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT” un “SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE”, kā arī citām vienai no pēdējām minētajām līdzīgām preču zīmēm, kas Vācijā ir reģistrētas agrāk saistībā ar “batoniņiem šokolādē, šokolādes izstrādājumiem; saldumiem, konfektēm, karamelēm, it īpaši, kas ražotas no piena, krējuma un/vai sviesta”, kas ietilpst tajā paša klasē, jo konfliktējošie apzīmējumi ietver būtiskas atšķirības, pat ja tiem, ņemot vērā it īpaši grafiskā elementa, kurā ir attēlota govs, esamību, ir noteikta līdzība. Govs attēlam attiecībā uz konkrētajām precēm ir norādi saturošs raksturs. Tātad šim elementam ir vāja atšķirtspēja.

Turklāt, pat pieņemot, ka agrākajām preču zīmēm konkrētās teritorijas daļā ir izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja, šis iespējamais apstāklis neļauj izskatāmajā lietā konstatēt sajaukšanas iespēju, turklāt tas tā ir, neraugoties uz konkrēto preču identiskumu. Šajā ziņā, pastāv atšķirība starp to, ka apzīmējuma salīdzinājuma ietvaros tiek uzskatīts, ka kombinētu preču zīmi veidojošam elementam ir vāja atšķirtspēja, un to, ka sajaukšanas iespējas visaptveroša novērtējuma ietvaros tiek uzskatīts, ka agrākai preču zīmei ir vai nav izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja.

(sal. ar 44., 46. un 50.–52. punktu)
Gadījumā, ja Komisija ir informējusi prasītāju, ka, ņemot vērā provizoriskas revīzijas secinājumus, tā ir paredzējusi, pirmkārt, to izslēgt no saistībā ar Eiropas Kopienas Septītās pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) notiekošās atbalsta piešķiršanas procedūras par nopietnu profesionālo pienākumu nepildīšanu un, otrkārt, tai uzlikt administratīvu sankciju, kas izpaužas izslēgšanā no publiskajiem iepirkumiem un no Savienības budžeta finansētā atbalsta uz ne vairāk kā pieciem gadiem tās nopietnu līgumisko pienākumu pārkāpumu dēļ, prasītājas galīgā ierakstīšana izslēgšanas gadījumu centrālajā datu bāzē ir objektīvi pamatota un to izraisīja pašas prasītājas rīcība. Šajā ziņā nav nozīmes tam, ka šīs saņēmējas pagaidu ierakstīšanu izslēgšanas gadījumu centrālajā datubāzē, kas sākotnēji tika pamatota ar Regulas 93. panta 1. punkta c) apakšpunktā un 96. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajiem izslēgšanas gadījumiem, pamatoja citi apstākļi.

(sal. ar 213., 214. un 218. punktu)
2)

Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Bank Kargoshaei, Bank Melli Iran Investment Company, Bank Melli Iran Printing and Publishing Company, Cement Investment & Development Co., Mazandaran Cement Company, Melli Agro‑chemical Company un Shomal Cement Co tiesāšanās izdevumus;
7.

Lauksaimniecība — Tirgu kopīgā organizācija — Augļi un dārzeņi — Ražotāju organizācijas — ELVGF finansējums — Šo organizāciju atzīšana no valsts iestāžu puses — Nosacījumi — Tiesību aktos paredzēts pienākums pārdot produkciju ar minētās organizācijas starpniecību — Pienākuma apjoms — Pārdošanas nosacījumu pārzināšana no organizācijas puses (Padomes Regulas Nr. 2200/96 11. panta 1. punkta c) apakšpunkta 3) punkts; Komisijas Regulas Nr. 1432/2003 6. pants) (sal. ar 121.–124. un 151. punktu)
1.

Iestāžu akti — Pamatojums — Pienākums — Apjoms — Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā — Personu, kas iesaistītas valsts līdzekļu nepareizā izmantošanā, un ar šīm personām saistīto fizisko vai juridisko personu, vienību un organizāciju līdzekļu iesaldēšana — Lēmums, kas ietilpst ieinteresētajai personai zināmā kontekstā, kurš tai ļauj saprast attiecībā pret to īstenotā pasākuma apjomu — Īsa pamatojuma pieļaujamība — Robežas — Pamatojums, kas nevar sastāvēt no vispārēja un stereotipizēta formulējuma (LESD 296. pants; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkts; Padomes Lēmums 2011/79) (sal. ar 29.–35. punktu)
5.

Valsts atbalsts — Līguma normas — Piemērojamība laikā — Bulgārijas pievienošanās Eiropas Savienībai — Pievienošanās akts — Noteikumu par valsts atbalstu piemērošana no pievienošanās dienas un tikai attiecībā uz situācijām, kas radušās, sākot no šī datuma (LESD 107. un 108. pants; 2005. gada pievienošanās akts; Padomes Regulas Nr. 659/1999 1. panta b), i) un c) punkts) (sal. ar 66. un 67. punktu)
Keywords

Subject of the case

Rezolutīvā daļa



Keywords

Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana – Absolūti atteikuma pamati – Preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var kalpot, lai norādītu preces īpašības – Jēdziens (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (sal. ar 15.–18. punktu)

2. Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana – Absolūti atteikuma pamati – Preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var kalpot, lai norādītu preces īpašības – Jēdziens – Neoloģisms, kas sastāv no elementiem, kuri apraksta attiecīgo preču vai pakalpojumu īpašības – Iekļaušana, neraugoties uz to, ka kombinācija nav neparasta (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (sal. ar 22. punktu)

3. Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 89/104 – Reģistrācijas atteikums vai spēkā neesamība – Preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var kalpot, lai norādītu preces īpašības – Jēdziens – Neoloģisms, kas sastāv no elementiem, kuri apraksta attiecīgo preču vai pakalpojumu īpašības – Iekļaušana, neraugoties uz to, ka kombinācija nav neparasta (Padomes Regulas Nr. 89/104 3. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (sal. ar 23. punktu)

4. Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana – Absolūti atteikuma pamati – Preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var kalpot, lai norādītu preces īpašības – Preču zīmes, kam nav atšķirtspējas – Vārdiska preču zīme “STEAM GLIDE” (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts) (sal. ar 25.–41. un 47.–50. punktu)

5. Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana – Absolūti atteikuma pamati – Dažādu atteikuma pamatojumu izskatīšana atsevišķi – Atteikuma pamatu interpretācija saskaņā ar vispārējām interesēm, kas ir pamatā katram no tiem (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts) (sal. ar 45. punktu)

6. Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana – Absolūti atteikuma pamati – Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā paredzēto pamatu piemērošanas jomu pārklāšanās (Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts) (sal. ar 49. punktu)

Subject of the case

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 1289/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Koninklijke Philips Electronics NV un Spectrum Brands (UK) Ltd

Rezolutīvā daļa

Rezolutīvā daļa:

1) prasību noraidīt;

2) Spectrum Brands (UK) Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, modeļi un paraugi) (ITSB) un Koninklijke Philips Electronics NV tiesāšanās izdevumus.
Prasības, saskaņā ar kuru agrākai preču zīmei ir jābūt faktiski izmantotai Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 42. panta 2. un 3. punkta izpratnē, lai to varētu pretstatīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumam, ratio legis ir samazināt konfliktus starp divām preču zīmēm, ja vien nepastāv ekonomiski pamatots iemesls, kas izriet no preču zīmes reālas funkcijas tirgū. Turpretī minētajās normās nav paredzēts ne vērtēt uzņēmuma komercdarbības panākumus, ne kontrolēt uzņēmuma ekonomisko stratēģiju, ne arī sniegt aizsardzību preču zīmēm tikai tad, ja to komerciālā izmantošana sasniedz kvantitatīvi nozīmīgu apjomu.

(sal. ar 23. punktu)
Ja uzņēmums nepilda saistību lēmumu Regulas Nr. 1/2003 9. panta 1. punkta izpratnē, Komisijai nav pienākuma atsākt lietas izskatīšanu attiecībā uz minēto uzņēmumu saskaņā ar minētās regulas 9. panta 2. punktu, bet tai šajā ziņā ir rīcības brīvība. Tai ir rīcības brīvība arī, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 24. panta 1. punkta c) apakšpunktu, saskaņā ar kuriem tā var uzlikt naudas sodus vai kavējuma naudu uzņēmumiem, ja tie nepilda apņemšanos, kas ir tikusi atzīta par saistošu ar lēmumu, kurš ir ticis pieņemts, piemērojot šīs pašas regulas 9. panta 1. punktu.

Ņemot vērā, ka Komisijas kompetences atzīt par saistošām saistības saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 9. pantu mērķis ir arī nodrošināt LESD 101. un 102. panta ievērošanu un ka minētās regulas 9. panta 2. punktā, 24. panta 1. punkta c) apakšpunktā un 23. panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētās kompetences mērķis ir nodrošināt minēto saistību izpildi, principi attiecībā uz lēmumiem par sūdzību saistībā ar LESD 101. un 102. panta pārkāpumiem noraidīšanu ir piemērojami arī gadījumā, kad Komisijai ir ticis ziņots par iespējamu apņemšanās neizpildi un kad tai ir jāizlemj, vai tā atsāks lietas izskatīšanu.

Tā kā Komisijai ir jāizvērtē jautājums, vai Savienības interesēs ir turpināt izskatīt sūdzību, ievērojot lietā nozīmīgos tiesiskos un faktiskos apstākļus, tai ir jāņem vērā apstāklis, ka situācija var būt vērtējama dažādi atkarībā no tā, vai sūdzība attiecas uz iespējamu saistību lēmuma neizpildi vai arī uz iespējamu LESD 101. vai 102. panta pārkāpumu. Faktiski, tā kā saistību neizpildi vispārējā gadījumā ir vieglāk pierādīt nekā LESD 101. vai 102. panta pārkāpumu, vajadzīgo izmeklēšanas pasākumu apjoms, lai pierādītu šādu saistību neizpildi, principā būs vairāk ierobežots.

Tomēr no tā nevar secināt, ka Komisijai šādā gadījumā būtu sistemātiski jāatsāk lietas izskatīšana un jāuzliek naudas sods vai kavējuma nauda. Faktiski šāda pieeja izraisītu to, ka kompetence, kas tai ir saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 9. panta 2. punktu, 23. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 24. panta 1. punkta c) apakšpunktu, tiek pārveidota par saistošu kompetenci, kas neatbilst šo tiesību normu formulējumam.

Šajā kontekstā Komisijai, kad tā izvērtē, vai atsākt lietas izskatīšanu attiecībā uz uzņēmumu par tā saistību neizpildi, lai uzliktu tam naudas sodu vai kavējuma naudu, ir Savienības interesēs, nekas neliedz ņemt vērā pasākumus, ko attiecībā uz uzņēmumu ir noteikusi valsts konkurences iestāde. Gluži pretēji, tā kā Komisijas kompetence saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 9. panta 2. punktu, 23. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 24. panta 1. punkta c) apakšpunktu tai ir tikusi piešķirta, lai tā varētu pildīt savu pienākumu uzraudzīt LESD 101. un 102. panta ievērošanu, šāda vērā ņemšana ir pienākums.

(sal. ar 62.–64. un 68. punktu)