15

Šādos apstākļos Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotās Karalistes Augstākā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Kāds ir kritērijs, lai noteiktu, vai prasība, ko darba devējs cēlis pret darba ņēmēju vai bijušo darba ņēmēju (turpmāk tekstā – “darba ņēmējs”), ir “lieta, kas attiecas uz” atsevišķiem darba līgumiem Lugāno [II] konvencijas II sadaļas 5. iedaļas (18.–21. pants) izpratnē? a) Vai, lai darba devēja celta prasība pret darba ņēmēju ietilptu [Lugāno II konvencijas] 18.–21. panta piemērošanas jomā, pietiek ar to, ka darba devējs varētu arī apgalvot, ka pārmestā rīcība ir šī darba ņēmēja pieļauts no viņa atsevišķā darba līguma izrietošo saistību pārkāpums, pat ja darba devēja faktiski celtā prasība nav pamatota ne ar kādu šī līguma pārkāpumu un tajā netiek pārmests vai izvirzīts nekāds šī līguma pārkāpums, taču tā (piemēram) ir balstīta uz vienu vai vairākiem iebildumiem, kas atspoguļoti 26. un 27. punktā ietvertajā faktu un jautājumu izklāstā? b) Vai arī pareizais kritērijs ir tāds, ka darba devēja celta prasība pret darba ņēmēju ietilpst [Lugāno II konvencijas] 18.–21. panta piemērošanas jomā tikai tad, ja saistība, uz kuru ir balstīta prasība, faktiski ir no darba līguma izrietoša saistība? Ja šis ir pareizais kritērijs, vai prasība, kura ir balstīta tikai uz tādas saistības neievērošanu, kas neizriet no darba līguma (un attiecīgajā gadījumā nav saistība, kam darba ņēmējs “brīvprātīgi piekritis”), neietilpst 5. iedaļas piemērošanas jomā? c) Ja neviens no minētajiem kritērijiem nav pareizs, tad kāds ir pareizais kritērijs? 2. Ja sabiedrība ar fizisku personu noslēdz “līgumu” ([Lugāno II konvencijas] 5. panta 1. punkta izpratnē), kādā mērā ir nepieciešams, lai starp šo sabiedrību un šo fizisko personu pastāvētu pakļautības attiecības, lai šo līgumu varētu uzskatīt par “atsevišķu darba līgumu” [šīs konvencijas] 5. iedaļas izpratnē? Vai šādas attiecības pastāv gadījumā, kad šī fiziskā persona var noteikt (un faktiski nosaka) sava līguma ar šo sabiedrību noteikumus un tai ir kontrole, kā arī autonomija pār sabiedrības ikdienas pārvaldības darbībām un savu pašas pienākumu izpildi, taču šīs sabiedrības akcionāram vai akcionāriem ir tiesības izbeigt šīs attiecības? 3) Ja Lugāno [II] konvencijas II sadaļas 5. iedaļas normas ir piemērojamas vienīgi prasībām, kuras, ja nebūtu šo normu, ietilptu šīs konvencijas 5. panta 1. punkta piemērošanas jomā, kāds ir pareizais kritērijs, lai noteiktu, vai prasība ietilpst šī 5. panta 1. punkta piemērošanas jomā? a) Vai pareizais kritērijs ir tāds, ka prasība ietilpst 5. panta 1. punkta piemērošanas jomā, ja darba devējs varētu apgalvot, ka pārmestā rīcība veido līgumsaistības pārkāpumu, pat ja prasība, ko faktiski cēlis darba devējs, nav pamatota ne ar kādu šī līguma pārkāpumu un tajā netiek pārmests vai izvirzīts nekāds attiecīgā līguma pārkāpums? b) Vai pareizais kritērijs ir tāds, ka prasība ietilpst [Lugāno II konvencijas] 5. panta 1. punkta piemērošanas jomā tikai tad, ja saistība, uz kuru tā faktiski ir balstīta, ir līgumsaistība? Ja šis ir pareizais kritērijs, vai prasība, kura ir balstīta tikai uz tādas saistības pārkāpumu, kas neizriet no darba līguma (un attiecīgajā gadījumā nav saistība, kam atbildētājs “brīvprātīgi piekritis”), neietilpst 5. panta 1. punkta piemērošanas jomā? c) Ja neviens no minētajiem kritērijiem nav pareizs, tad kāds ir pareizais kritērijs? 4. Tādos apstākļos, kad: – gan sabiedrība A, gan sabiedrība B ietilpst vienā sabiedrību grupā, – atbildētājs X de facto pilda šīs sabiedrību grupas izpilddirektora funkcijas (kā to P. Bosworth darīja Arcadia grupas ietvaros: faktisko apstākļu un jautājumu izklāsts 14. punktā); X ir nodarbināts vienā no grupas sabiedrībām, proti, sabiedrībā A (tātad ir sabiedrības A darbinieks) (kā tas laiku pa laikam bija P. Bosworth gadījumā apstākļos, kas atspoguļoti faktisko apstākļu un jautājumu izklāstā 15. punktā) un, raugoties no valsts tiesību viedokļa, nav sabiedrības B darbinieks, – sabiedrība A ceļ prasības pret X, un šīs prasības ietilpst [Lugāno II konvencijas] 18.–21. pantā, un – cita šīs pašas grupas sabiedrība, proti, sabiedrība B, arī ceļ prasības pret X saistībā ar to pašu rīcību, kas ir sabiedrības A celtās prasības pamatā, – kāds ir pareizais kritērijs, lai noteiktu, vai sabiedrības B celtās prasības ietilpst [Lugāno II konvencijas] 5. iedaļas piemērošanas jomā? It īpaši: a) Vai atbilde ir atkarīga no tā, vai starp X un sabiedrību B bija “atsevišķs darba līgums” [Lugāno II konvencijas] 5. iedaļas izpratnē, un ja tā, tad kāds ir pareizais kritērijs, lai noteiktu, vai pastāvēja šāds līgums? b) Vai sabiedrība B ir uzskatāma par X “darba devēju” [Lugāno II] konvencijas II sadaļas 5. iedaļas izpratnē vai arī prasība, kurā tā cēlusi pret X (skat. iepriekš 4. punkta ceturto ievilkumu), ietilpst [Lugāno II konvencijas] 18.–21. panta piemērošanas jomā tādā pat veidā, kā šo normu piemērošanas jomā ietilpst sabiedrības A celtā prasība pret X? It īpaši: i) Vai sabiedrības B prasība ietilpst [Lugāno II konvencijas] 18. panta piemērošanas jomā tikai tad, ja saistība, uz kuru tā faktiski ir balstīta, ir saistība, kas izriet no darba līguma, kuru sabiedrība B noslēgusi ar X? ii) Vai arī prasība ietilpst [Lugāno II konvencijas] 18. panta piemērošanas jomā, ja prasībā pārmestā rīcība būtu uzskatāma par saistības, kas izriet no darba līguma, kuru sabiedrība A noslēgusi ar X, pārkāpumu? c) Ja neviens no minētajiem kritērijiem nav pareizs, tad kāds ir pareizais kritērijs?”