ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
77

Ņemot vērā to kopīgās iezīmes un mērķus, kas saistīti ar informātikas un interneta jomu, ir jāuzskata, neraugoties uz to dažādo un sarežģīto raksturu, ka šie pakalpojumi var tikt klasificēti pietiekami homogēnā pakalpojumu grupā un līdz ar to var būt šāda vispārēja pamatojuma priekšmets. Tāpat, ņemot it īpaši vērā reģistrācijai pieteikto preču zīmju komponentes “payweb” un “p@yweb”, kas norāda maksāšanas funkciju ar elektronisko vai informātikas komunikāciju tīklu starpniecību, Apelāciju padome varēja pamatoti secināt, ka parasti informēts, uzmanīgs un apdomīgs patērētājs uztver šīs preču zīmes kā kopumu, kas nav atraujams no kartēm un ar tām saistītajiem pakalpojumiem, kas vērsti uz to, lai šim patērētājam ļautu veikt ar šo karšu palīdzību maksāšanas operācijas tiešsaistē.
15

Prasība, lai pastāvētu interese celt prasību visu tiesvedību gadījumos, izriet, pirmkārt, no Regulas Nr. 40/94 procesuālajām normām. Konkrētāk, prasītāja uzskata — tā kā prasība, lai pastāvētu interese celt prasību, skaidri neizriet no Regulas Nr. 40/94 55. panta 1. punkta a) apakšpunkta formulējuma, Apelāciju padomei atbilstoši Regulas Nr. 40/94 79. pantam būtu bijis jābūt balstītam uz dalībvalstīs piemērojamajiem vispārējiem tiesību principiem. Visās dalībvalstīs bez izņēmuma prasību var celt vienīgi tie, kam ir likumīga interese panākt prasības apmierināšanu vai noraidīšanu. Otrkārt, prasība, lai pastāvētu interese celt prasību, izriet no EK līguma, konkrētāk — no EKL 230., 232. un 236. panta, kā arī Tiesas un Pirmās instances tiesas judikatūras, kas ar tiem saistīta.
Vācijas vidusmēra patērētājam pastāv sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē starp Kopienas vārdisku preču zīmi “LIFE BLOG”, kuru ir lūgts reģistrēt kā Kopienas preču zīmi attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 38. un 41. klasē Nicas nolīguma izpratnē, un vārdisku preču zīmi “LIFE”, kas agrāk tikusi reģistrēta Vācijā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1., 7.–11., 16., 21., 28., 37., 38., 41. un 42. klasē.

Attiecīgās preces un pakalpojumi daļēji ir identiski un daļēji — līdzīgi. Turklāt pretnostatīto apzīmējumu radītais kopiespaids starp tiem var radīt pietiekamu līdzību, lai izraisītu sajaukšanas iespēju no patērētāja viedokļa. Turklāt, pat pieņemot, ka konkrētā sabiedrības daļa, kurā ietilpst sabiedrības daļa, kas ir uzmanīgāka, varētu atšķirt strīdīgos apzīmējumus, tā tomēr varētu domāt, ka preču zīmes ir no viena un tā paša uzņēmuma vai attiecīgā gadījumā no saimnieciski saistītiem uzņēmumiem, ko identificē vārds “life”.

Nekas neļauj apgalvot, ka izskatāmajā lietā reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē vārds “life” būtu mazāk izteikts nekā vārds “blog”. Izskatāmajā lietā liekas, ka abu attiecīgo apzīmējumu atšķirība attiecībā uz pieteiktās preču zīmes pēdējo vārdu nav pietiekama, lai atsvērtu līdzību, kas konstatēta starp pieteiktās preču zīmes vienu no diviem elementiem un vienīgo elementu, kas veido agrāko preču zīmi.

Turklāt, lai arī pastāvētu apzīmējumu patiesa konceptuāla atšķirība, to nevar uzskatīt par tādu, kas ļautu neitralizēt vizuālo un fonētisko līdzību.

Turklāt, pat ja agrākajai preču zīmei ir vāja atšķirtspēja un reģistrācijai pieteiktā preču zīme nav pilnīga tās reprodukcija, var pastāvēt sajaukšanas iespēja, it īpaši apzīmējumu un apzīmēto preču vai pakalpojumu līdzības dēļ.

No tā izriet, ka, skatot tos kumulatīvi, attiecīgo preču zīmju līdzības līmenis un ar tām apzīmēto preču un pakalpojumu identiskums vai līdzības līmenis ir pietiekami izteikti, lai secinātu, ka, ņemot vērā konkrētās sabiedrības daļu, pastāv attiecīgo apzīmējumu sajaukšanas iespēja.

(sal. ar 64.–66., 70. un 71. punktu)
Lieta T-185/07

Calvin Klein Trademark Trust

pret

Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

“Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “CK CREACIONES KENNYA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “CK Calvin Klein” un agrākas valsts grafiskas preču zīmes “CK” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts”

Pirmās instances tiesas (sestā palāta) 2009. gada 7. maija spriedums II ‐ 1325

Sprieduma kopsavilkums

Kopienas preču zīme – Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamatojumi – Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi – Sajaukšanas ar agrāku preču zīmi iespēja

(Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

No Spānijas un Kopienas vidusmēra patērētāja viedokļa nav sajaukšanas iespējas starp, no vienas puses, vārdisku apzīmējumu “CK CREACIONES KENNYA”, attiecībā uz kuru pieteikums reģistrēt to kā Kopienas preču zīmi ir iesniegts saistībā ar “ādu un ādas imitācijām, izstrādājumiem no šiem materiāliem, izņemot tos, kas ietilpst citās klasēs; dzīvnieku ādām; čemodāniem un ceļojumu somām; lietussargiem, saulessargiem un spieķiem; pātagām, zirglietām un sedlinieku izstrādājumiem” un “apģērbiem, apaviem un galvassegām”, kas atbilstoši Nicas nolīgumam ietilpst attiecīgi 18. un 25. klasē, un, no otras puses, grafisku preču zīmi “CK Calvin Klein”, kas kā Kopienas preču zīme reģistrēta agrāk, un grafisku preču zīmi “CK”, kas reģistrēta agrāk Spānijā attiecībā uz tajās pašās klasēs ietilpstošajām precēm.

Preču zīmju pārbaude no vizuālā, fonētiskā un konceptuālā viedokļa atklāj, ka agrāko preču zīmju radītajā kopējā iespaidā dominējošs ir vienīgais vai dominējošais elements “ck”, turpretī reģistrācijai pieteiktās preču zīmes radītajā iespaidā dominējošs ir elements “creaciones kennya”. Tādējādi konfliktējošo apzīmējumu līdzības neesamība izriet no vizuālajām, fonētiskajām un konceptuālajām atšķirībām.

Ar konfliktējošajām preču zīmēm aptverto preču identiskums negroza vērtējumu, saskaņā ar kuru jāuzskata, ka sajaukšanas iespējas nav, jo attiecīgie apzīmējumi nav līdzīgi. No reģistrācijai pieteiktās preču zīmes skaidri izriet, ka burtu grupa “ck” ir saistīta ar vārdiem “creaciones kennya”, kuri nepārprotami reģistrācijai pieteikto preču zīmi atšķir no agrākajām preču zīmēm. Tā kā sajaukšanas iespējas atzīšanas nosacījums ir līdzība starp konfliktējošajiem apzīmējumiem, šādas līdzības neesamības konstatēšana ir pret to, ka varētu tikt atzīta sajaukšanas iespēja.

(sal. ar 36. un 52.–54. punktu)
107

Šajā lietā ISD par tirgus cenu iegādājās no TFS HSCz akcijas, kā arī no HCz — MH, MH Plus un desmit pārējo HCz meitas sabiedrību akcijas. Līdz ar to pirkšanas pārdošanas darījuma rezultātā labumu no strīdīgā atbalsta turpina gūt TFS un HCz, kas ir Polijas valstij pilnībā piederoši uzņēmumi.
1)

Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumus lietās R 353/2006‑1, R 354/2006‑1, R 355/2006‑1 un R 356/2006‑1 atcelt tiktāl, ciktāl ar tiem noraidīta pieteikto preču zīmju reģistrācija attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 6., 7., 16., 20., 35., 39. un 42. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām, izņemot “metāla kravas paletes”, “metāla kravas paliktņus un paletes iepakošanai un transportēšanai” un “metāla paletes transportēšanai”, kas ietilpst 6. klasē, “kravas paletes, kas nav izgatavotas no metāla”, “kravas paliktņus un paletes, kas nav izgatavotas no metāla, iepakošanai un transportēšanai” un “paletes transportēšanai, kas nav izgatavotas no metāla”, kuras ietilpst 20. klasē, kā arī “kravas palešu nomas” pakalpojumus, kas ietilpst 39. klasē;
20

Tātad Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētie apzīmējumi un norādes ir tikai tās, kuras, izmantojot no patērētāja viedokļa, normālos apstākļos varētu kalpot vai nu tiešai to izstrādājumu vai pakalpojumu, par kuriem ir pieteikta reģistrācija, apzīmēšanai vai arī kādas no to būtiskāko pazīmju norādīšanai (Tiesas 2001. gada 20. septembra spriedums lietā C-383/99 P Procter & Gamble/ITSB, Recueil, I-6251. lpp., 39. punkts). Apzīmējuma aprakstošā rakstura novērtējumu var veikt, no vienas puses, vienīgi saistībā ar attiecīgajām precēm un pakalpojumiem un, no otras puses, attiecībā uz to, kā šo apzīmējumu uztver konkrētā sabiedrības daļa (Pirmās instances tiesas 2006. gada 16. marta spriedums lietā T-322/03 Telefon & Buch/ITSB — Herold Business Data (“WEISSE SEITEN”), Krājums, II-835. lpp., 90. punkts).
1)

prasību atlīdzināt daļu no avansa, ko Komisija ir samaksājusi Barbara (Broad Range of Community Based Telematics Applications in Rural Areas) līguma, kura references numurs ir “Projet R 2022”, ietvaros, noraidīt kā nepieņemamu, jo tā ir celta pret Burie Onderzoek en Advies BV un Pirmās instances tiesa acīmredzami nav kompetenta to izskatīt;
Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 73. pantu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) lēmumos norāda to pamatojumu un tos var balstīt tikai uz tādiem argumentiem, par kuriem lietas dalībniekiem ir bijusi iespēja paust nostāju. Piemērojot Regulas Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94, 54. noteikumu, ja ITSB konstatē, ka jebkuru tiesību zaudējums izriet no kādas no minētajām regulām bez jebkāda lēmuma pieņemšanas, tas paziņo par to attiecīgajai personai, vēršot tās uzmanību uz iespēju divu mēnešu laikā no šī paziņojuma izziņošanas lūgt ITSB pieņemt lēmumu pēc būtības.

Pat ja pieņem, ka procesuālo darbību neveikšanu ITSB iebildumu un apelācijas procesā Apelāciju padome var uzskatīt par apstākli, kas var pierādīt, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs ir zaudējis jebkādu interesi par šīs preču zīmes reģistrēšanu un tādējādi ir netieši atsaucis savu reģistrācijas pieteikumu, ar Apelāciju padomes lēmumu, kurā uzskatīts, ka reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs procesuālo darbību neveikšanas dēļ ir netieši atsaucis savu reģistrācijas pieteikumu, katrā ziņā tiek pārkāpts Regulas Nr. 40/94 73. pants un Regulas Nr. 2868/95 54. noteikums un tādēļ tas ir atceļams, ja minētā Apelāciju padome vispār nav informējusi reģistrācijas pieteikuma iesniedzēju par savu nodomu pieņemt šādu lēmumu.

(sal. ar 33.–35. punktu)
Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2008. gada 17. decembra spriedums — Itālija/Komisija

(lieta T-154/06)

“Eiropas Sociālais fonds (ESF) — Finanšu atbalsta samazināšana — Regulas (EEK) Nr. 4253/88 24. pants — Attiecīgā gadījuma atbilstīga izskatīšana, ko veic Komisija — Prasība atcelt tiesību aktu”

Ekonomiskā un sociālā kohēzija — Strukturālā palīdzība — Kopienas finansējums — Padziļināta valsts iestāžu kontrole attiecībā uz atbalsta saņēmēju finansiālo saistību izpildi — Apjoms — No izpilddienesta neatkarīgas struktūrvienības sagatavotā deklarācija par izdevumu atbilstību — Deklarācija, kas ir galvenais un uzticams pierādījums — Komisijas pienākums no jauna veikt izmeklēšanu — Neesamība (Padomes Regulas Nr. 4253/88 23. un 24. pants; Komisijas Regulas Nr. 2064/97 8. pants) (sal. ar 38.–43., 50.–52., 66.–69., 77., 78. un 91. punktu)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 23. marta Lēmumu C(2006) 1171 par finanšu atbalsta samazināšanu, kas no Eiropas Sociālā fonda (ESF) piešķirts Sicīlijas reģiona operatīvajai programmai, kura ir daļa no Kopienas atbalsta Kopienas strukturālajiem pasākumiem “Mērķa Nr. 1” ietvaros Itālijā (laika periodā no 1994. līdz 1999. gadam)

Rezolutīvā daļa:

1) prasību noraidīt;

2) Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2008. gada 17. decembra spriedums — Itālija/Komisija

(lieta T-154/06)

“Eiropas Sociālais fonds (ESF) — Finanšu atbalsta samazināšana — Regulas (EEK) Nr. 4253/88 24. pants — Attiecīgā gadījuma atbilstīga izskatīšana, ko veic Komisija — Prasība atcelt tiesību aktu”

Ekonomiskā un sociālā kohēzija — Strukturālā palīdzība — Kopienas finansējums — Padziļināta valsts iestāžu kontrole attiecībā uz atbalsta saņēmēju finansiālo saistību izpildi — Apjoms — No izpilddienesta neatkarīgas struktūrvienības sagatavotā deklarācija par izdevumu atbilstību — Deklarācija, kas ir galvenais un uzticams pierādījums — Komisijas pienākums no jauna veikt izmeklēšanu — Neesamība (Padomes Regulas Nr. 4253/88 23. un 24. pants; Komisijas Regulas Nr. 2064/97 8. pants) (sal. ar 38.–43., 50.–52., 66.–69., 77., 78. un 91. punktu)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 23. marta Lēmumu C(2006) 1171 par finanšu atbalsta samazināšanu, kas no Eiropas Sociālā fonda (ESF) piešķirts Sicīlijas reģiona operatīvajai programmai, kura ir daļa no Kopienas atbalsta Kopienas strukturālajiem pasākumiem “Mērķa Nr. 1” ietvaros Itālijā (laika periodā no 1994. līdz 1999. gadam)

Rezolutīvā daļa:

1) prasību noraidīt;
Kopienu tiesai, pārbaudot ekonomiski sarežģītu novērtējumu, ko Komisija veikusi savas Apvienošanās regulā paredzētās rīcības brīvības ietvaros, ir jāaprobežojas ar noteikumu attiecībā uz procedūru un pamatojuma sniegšanu ievērošanu, faktu materiālās precizitātes, kā arī acīmredzamas kļūdas vērtējumā un pilnvaru nepareizas izmantošanas pārbaudi. Šajā sakarā Kopienu tiesai ir ne vien jāpārbauda izvirzīto pierādījumu materiālā precizitāte, uzticamība un konsekvence, bet arī jāpārbauda, vai šie pierādījumi veido visu atbilstošo datu kopumu, kas ir jāņem vērā, lai izvērtētu sarežģītu situāciju, un to, vai šo pierādījumu raksturs ļauj pamatot no tiem izdarītos secinājumus. Tādējādi Pirmās instances tiesas pārbaude neaprobežojas tikai ar izvērtējumu, vai Komisija ņēmusi vērā visus Pamatnostādnēs minētos elementus kā nozīmīgus, vērtējot koncentrācijas ietekmi uz konkurenci. Pirmās instances tiesai pārbaudes ietvaros arī ir jāizvērtē tas, vai Komisijas pieļautās kļūdas var likt apšaubīt tās secinājumu.

Lai apvienošanās rezultātā radušās vienības klienti varētu to atturēt no pret konkurenci vērstu darbību izdarīšanas, nav nepieciešams, lai tie visi varētu nodot savus pasūtījumus citiem piegādātājiem. To iespēja nodot būtisku daļu sava pieprasījuma citiem piegādātājiem var tikt uzskatīta par pietiekamu nozīmīgu zaudējumu draudu šai vienībai, lai tas varētu to motivēt atturēties no šādas stratēģijas īstenošanas.

(sal. ar 171. un 214. punktu)
37

Turklāt, atbildot uz Pirmās instances tiesas rakstveida jautājumiem, prasītājas norāda, ka atbalsts konkurētspējai tika apstiprināts atbilstoši Direktīvas 90/684 4. pantam un 1991. gada 22. jūlija Vadlīnijām atbalsta konkurētspējai piešķiršanai Vācijā esošajām kuģu būvētavām, kas atrodas Apvienošanās līguma 3. pantā noteiktajā teritorijā (Richtlinen für die Gewährung von Wettbeverbshilfen an Werften in der Bundesrepublik Deutschland auf dem in Artikel 3 des Einigungsvertrages genannten Gebiet, turpmāk tekstā — “Vācijas vadlīnijas”, Bundesanzeiger 1991, 5153. lpp.). Prasītājas apgalvo, ka šīs vadlīnijas tika paziņotas Komisijai un tā tās ir apstiprinājusi. No tā it īpaši izrietot, ka neatkarīgi no fakta, vai atbalsts konkurētspējai bija vai nebija piešķirts atkarībā no kuģu būves līgumu noslēgšanas, to varēja izmantot citiem darbības nodrošināšanas izdevumiem nekā minēto līgumu radītie zaudējumi.
6

Regulas Nr. 1227/2000 15.a pantā, kas ieviests ar Komisijas 2002. gada 24. jūlija Regulu (EK) Nr. 1342/2002 (OV L 196, 23. lpp.), ar kuru groza minēto Regulu Nr. 1227/2000, ir noteikts: “1. Kā izņēmumu no 15. panta dalībvalstis var paredzēt, ka atbalsts ir jāizmaksā pēc tam, kad ir pārbaudīts, vai ir īstenoti visi pasākumi, uz ko attiecas atbalsta pieteikums. Ja pārbaudēs noskaidro, ka visi pasākumi, uz ko attiecas atbalsta pieteikums, nav īstenoti pilnībā, bet noteiktajā termiņā tie tomēr ir īstenoti vairāk nekā 80 % no attiecīgās platības, atbalstu izmaksā, atvelkot summu, kura vienāda ar divkāršu papildu atbalstu, kas būtu piešķirts, ja pasākums būtu izpildīts visā platībā. 2. Kā izņēmumu no 1. punkta dalībvalstis var paredzēt, ka atbalstu par visiem pasākumiem, uz ko attiecas atbalsta pieteikums, ražotājiem izmaksā avansā pirms šo pasākumu īstenošanas, ar nosacījumu, ka īstenošana ir sākusies un saņēmējs ir iemaksājis drošības naudu 120 % apmērā no atbalsta summas. Regulā (EEK) Nr. 2220/85 noteiktais pienākums ir īstenot visus pasākumus divos gados pēc avansa izmaksāšanas. Dalībvalsts var koriģēt šo laika posmu gadījumos, kad: a) attiecīgās platības atrodas teritorijā, kas cietusi dabas katastrofā, kuru attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes ir atzinušas; b) plānotos pasākumus nevar īstenot, jo stādāmie materiāli nav veseli, ko ir apstiprinājusi attiecīgās dalībvalsts atzīta iestāde. Ja pārbaudēs noskaidro, ka visi pasākumi, uz ko attiecas atbalsta pieteikums un par kuriem ir izmaksāts avanss, nav īstenoti pilnībā, bet noteiktajā termiņā tie tomēr ir īstenoti vairāk nekā 80 % no attiecīgās platības, drošības naudu atmaksā, atvelkot summu, kas vienāda ar divkāršu papildu atbalstu, kurš būtu piešķirts, ja visi pasākumi būtu īstenoti visā platībā. Ja ražotājs vēlas, 95 % no drošības naudas atmaksā pirms attiecīgās dalībvalsts noteiktā termiņa pret atbalstu, kas izmaksāts avansā. Dalībvalstis informē Komisiju par termiņu, ko tās nosaka, lai īstenotu šīs daļas noteikumus. [Ja ražotājs attiecīgās dalībvalsts noteiktajā termiņā atsakās no avansa maksājuma, 95 % no drošības naudas tiek atmaksāts. Dalībvalstis informē Komisiju par termiņu, ko tās nosaka saskaņā ar šo daļu.] Ja ražotājs pirms attiecīgās dalībvalsts noteiktā termiņa beigām nolemj neīstenot visus pasākumus, uz ko attiecas atbalsta pieteikums, minētais ražotājs atmaksā visus avansus, kuri tam jau ir izmaksāti, un pēc tam viņam atmaksā 90 % no drošības naudas. Dalībvalstis informē Komisiju par termiņu, ko tās nosaka, lai īstenotu šīs daļas noteikumus. 3. Pārbaudot attiecīgās platības, saistībā ar šo pantu piemēro 5 % pielaidi.”
21

Regulas Nr. 2868/95 71. noteikuma 1. punkta otrajā teikumā ir paredzēts, ka “[ITSB] atbilstoši apstākļiem var piešķirt termiņa pagarinājumu, ja šādu pagarinājumu lūdz attiecīgā puse un lūgums ir iesniegts pirms sākotnējā termiņa beigām”. No tā izriet, ka termiņa pagarinājums notiek nevis automātiski, bet ir atkarīgs no katrā konkrētā gadījumā esošiem apstākļiem, ar ko pagarinājumu var attaisnot, kā arī no lūguma pagarināt termiņu iesniegšanas. Tas it īpaši ir piemērojams inter partes procesā, kurā vienam lietas dalībniekam piešķirta priekšrocība rada neizdevīgāku stāvokli citam lietas dalībniekam. Šādā gadījumā ITSB ir jārūpējas, lai attiecībā pret lietas dalībniekiem saglabātu neatkarību.
112

Attiecībā uz atbalstu par vīķiem maksājumu kavēšana, kas pārsniedz 4 % (skat. iepriekš 103. punktu) esot bijusi nepamatota, jo šī robeža esot piešķirta, lai atvieglotu kontroļu padziļināšanu, kā arī papildu kontroļu veikšanu. Lūgums pagarināt termiņu turklāt esot iesniegts trīs dienas pirms papildu termiņa beigām un līdz ar to nevar tikt pieņemts. No dokumenta Nr. VI/5330/97 izrietot, ka, ja dalībvalsts vēlas izmantot atkāpes sakarā ar papildu kontroļu veikšanu, tām ir jāiesniedz pierādījumi, ka attiecīgās strīdus summas pārsniedz 4 % no veikto izdevumu apmēra. Komisija uzskata, ka Grieķijas iestādes nav pienācīgi pamatojušas termiņu pārsniegšanu un ka katrā ziņā pagarināšanas lūgums ir iesniegts par vēlu.
2)

piespriest Impetus Symvouloi Michanikoi – Kainotomia kai Technologia EPE saistībā ar līgumu “Ausias” (Att in Urban Sites with Integration and Standardisation) ar numuru TR 1006 atmaksāt Komisijai pamatsummu EUR 14 678,41 apmērā, kam pieskaitīti ikgadējie nokavējuma procenti, kas piemērojami Spānijā, sākot no 2002. gada 15. novembra līdz pilnīgai parāda samaksai.
Preču zīmes pamata funkcija ir identificēt preces vai pakalpojuma komerciālo izcelsmi, lai ļautu patērētājam, kurš pērk ar preču zīmi apzīmēto preci vai pakalpojumu, vēlāka pirkuma gadījumā izdarīt to pašu izvēli, ja pieredze ir pozitīva, vai izdarīt citu izvēli, ja pieredze ir negatīva.

Viens un tas pats apzīmējums varētu tikt aizsargāts gan kā oriģināls jaunrades darbs atbilstoši autortiesībām, gan kā norāde uz komerciālo izcelsmi atbilstoši preču zīmju tiesībām. Tātad runa ir par dažādām ekskluzīvām tiesībām, kas balstītas uz atšķirīgām īpašībām, proti, no vienas puses, uz jaunrades darba oriģinalitāti un, no otras puses, uz apzīmējuma spēju nošķirt preču un pakalpojumu komerciālo izcelsmi. Tātad, pat ja filmas nosaukums varētu tikt aizsargāts saskaņā ar noteiktām valsts tiesībām kā mākslas darbs, kas nav atkarīgs no pašas filmas, tomēr uz to nevar automātiski attiecināt aizsardzību, kas piemērojama norādēm uz komerciālo izcelsmi, jo tikai apzīmējumi, kuriem piemīt preču zīmēm raksturīgās funkcijas, var baudīt šādu aizsardzību.

(sal. ar 23. un 26. punktu)
Ja ir izpildīti EKL 230. panta piemērošanas nosacījumi, Civildienesta noteikumu 91. pantā neminēti prasītāji, t.i., tādi prasītāji, kas nav nedz Kopienu ierēdņi vai darbinieki, nedz arī kandidāti uz amata vietu Eiropas Savienības civildienestā, var celt prasību par Komisijas Eiropas Savienības civildienesta jomā pieņemtu tiesību aktu atcelšanu saskaņā ar pirmo minēto tiesību normu. Līdz ar to dalībvalsts tiesības celt prasību par tiesību akta atcelšanu, pamatojoties uz EKL 230. pantu, kura vērsta pret Komisijas aktiem ar juridiski saistošu iedarbību, nevar tikt apšaubītas, pamatojoties uz to, ka šie tiesību akti attiecas uz jautājumiem, kas saistīti ar Eiropas Savienības civildienestu.

Ja tiesību akts netiek ne publicēts, ne paziņots attiecīgai personai, tad personai, kas zina par tiesību akta, kas to skar, esamību, saprātīgā termiņā ir jāpieprasa pilns tiesību akta teksts. Ievērojot šo atrunu, termiņu prasības celšanai var sākt skaitīt tikai no brīža, kad attiecīgai trešai personai ir kļuvis precīzi zināms konkrētā tiesību akta saturs un pamatojums tādā veidā, kas ļauj tai izmantot pārsūdzības tiesības. Gadījumā, ja nav iespējams precīzi noteikt datumu, kad prasītājs ir iepazinies ar tā apstrīdētā tiesību akta saturu un pamatojumu, ir jāuzskata, ka prasības celšanas termiņš ir sācies vēlākais tajā dienā, kad ir iespējams pierādīt, ka šis lietas dalībnieks jau bija ar to iepazinies.

Ja kāda iestāde nolemj publicēt Oficiālajā Vēstnesī visu paziņojuma par augstākā līmeņa vadītāja amata vakanci tekstu tikai dažās valodās, tai, lai izvairītos no šajā paziņojumā potenciāli ieinteresēto kandidātu diskriminācijas valodas dēļ, ir jāveic atbilstoši pasākumi, lai informētu visus šos kandidātus par attiecīgā paziņojuma par vakanci esamību un izdevumiem, kuros tas ir ticis publicēts pilnībā. Ja šis nosacījums ir izpildīts, paredzētajā kategorijā ietilpstoša paziņojuma par vakanci publicēšana ierobežotā skaitā valodu nevar radīt dažādu kandidātu diskrimināciju, ja ir vispārzināms, ka tiem ir pietiekamas vismaz vienas no šīm valodām zināšanas, kas ļauj tiem pienācīgi iepazīties ar šī paziņojuma saturu. Savukārt paziņojuma par vakanci publicēšana Oficiālajā Vēstnesī tikai dažās Kopienu valodās, lai arī personas, kurām ir citu Kopienu valodu zināšanas, arī ir tiesīgas iesniegt savu kandidatūru, nepastāvot citiem pasākumiem, kas ļautu šai pēdējai minētajai potenciālo kandidātu kategorijai pienācīgi iepazīties ar šī paziņojuma saturu, var radīt to diskrimināciju. Šādā gadījumā attiecīgie kandidāti atrastos nelabvēlīgākā situācijā, salīdzinot ar citiem kandidātiem, jo tie nevarētu pienācīgi iepazīties ar paziņojumā par vakanci paredzētajām kvalifikācijas prasībām, kā arī ar darbā pieņemšanas procedūras nosacījumiem un noteikumiem. Tomēr šādas zināšanas ir obligāts priekšnosacījums optimālai kandidatūras iesniegšanai, palielinot to iespējas tikt pieņemtiem darbā attiecīgajā amatā.

(sal. ar 130., 131., 135. un 136. punktu)