8

Prāvas rašanās fakti pārsūdzētā rīkojuma 6.–17. punktā ir atspoguļoti šādi: “6 Eiropas Parlamenta locekļu vēlēšanu laikā, kas norisinājās 2004. gada 12. un 13. jūnijā, Benjamino Doniči [Beniamino Donnici] [..] kandidēja kopējā sarakstā “Società Civile — Di Pietro Occhetto” Itālijas dienvidu apgabalā. Šis saraksts ieguva divas [deputātu] vietas, pirmo — minētajā apgabalā un otro — Itālijas ziemeļrietumu apgabalā. A. di Pjetro [A. Di Pietro], kurš abos apgabalos bija pirmais, izvēlējās Itālijas dienvidu apgabalu. 7 A. Oketo [A. Occhetto] vēlēšanu sarakstos bija otrais, ņemot vērā abos apgabalos iegūto balsu skaitu, tādējādi apsteidzot [Doniči] Itālijas dienvidu apgabalā un Dž. Čiesu [G. Chiesa] Itālijas ziemeļrietumu apgabalā. Tā kā di Pjetro izvēlējās vietu no Itālijas dienvidu apgabala, Oketo bija jāatzīst par ievēlētu Itālijas ziemeļrietumu apgabalā. Tomēr Oketo, kuram tobrīd bija Itālijas Senāta [deputāta] pilnvaras, ar 2004. gada 6. jūlija paziņojumu, kas parakstīts notāra klātbūtnē un 7. jūlijā iesniegts Ufficio elettorale nazionale per il Parlamento europeo presso la Corte di cassazione (Itālijas Kasācijas tiesas Valsts vēlēšanu birojs Eiropas Parlamenta vēlēšanām; turpmāk tekstā — “Itālijas vēlēšanu birojs”), “neatsaucami” atteicās no Eiropas Parlamenta pilnvaru iegūšanas vienā un otrā vēlēšanu apgabalā. 8 Ņemot vērā šo atteikumu, Itālijas vēlēšanu birojs 2004. gada 12. novembrī paziņoja Parlamentam Eiropas vēlēšanu oficiālos rezultātus, iesniedzot ievēlēto kandidātu un viņu aizstājēju sarakstu. Itālijas vēlēšanu birojs pasludināja Čiesa ievēlēšanu Itālijas ziemeļrietumu apgabalā un di Pjetro ievēlēšanu Itālijas dienvidu apgabalā, tādējādi Doniči kļuva par pirmo no neievēlētajām personām šajā minētajā apgabalā. 9 Likumdevēja vēlēšanu laikā Itālijā 2006. gada 9. un 10. aprīlī di Pjetro tika ievēlēts Itālijas parlamentā un izvēlējās savas valsts deputāta mandātu, kas stājās spēkā no 2006. gada 28. aprīļa. Tā kā šie pienākumi atbilstoši 1976. gada akta 7. panta 2. punktam nebija savienojami ar Parlamenta deputāta statusu, Parlaments 2006. gada 27. aprīlī paziņoja, ka no nākamās dienas ir brīva deputāta vieta un informēja par to Itālijas Republiku. 10 Ar 2006. gada 27. aprīļa paziņojumu, kas adresēts Itālijas vēlēšanu birojam, Oketo atsauca savu 2004. gada 7. jūlija atteikšanos, “paužot savu gribu kā pirmajam no neievēlētajām personām no [Itālijas dienvidu] apgabala aizstāt di Pjetro tādējādi, ka ir jāatzīst par spēkā neesošu, nederīgu un katrā gadījumā par atsauktu jebkāds agrāk izdarīts paziņojums par atšķirīgu gribas izpausmi [..] un katrā ziņā šajā sakarā ir jāņem vērā griba, kas pausta ievēlēto kandidātu paziņošanas dienā”. 11 Ņemot vērā šo paziņojumu, Itālijas vēlēšanu birojs 2006. gada 8. maijā pasludināja, ka Oketo ievēlēts par Parlamenta locekli. 12 Ar 2006. gada 21. jūlija nolēmumu Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Lacio Reģionālā administratīvā tiesa, Itālija) kā nepamatotu noraidīja prasību, ko [Doniči] bija cēlis par minēto paziņojumu. Būtībā Tribunale amministrativo regionale del Lazio uzskatīja, ka Oketo 2004. gada 7. jūlija atteikšanās saistībā ar ievēlēto kandidātu pasludināšanu nav atteikšanās no savas vietas pēcvēlēšanu sarakstā. Tiesa savu lēmumu pamatoja, uzsverot, ka ievēlētās personas gribas ievērošana prasa, lai vēlēšanu rezultāti tiktu uzskatīti par nepieejamiem un negrozāmiem, ka šāds atteikums nerada sekas attiecībā uz iespējamiem aktiem par aizstāšanu gadījumā, ja konstatēta neatbilstība, tiesību zaudēšana, neiespējamība tikt ievēlētam vai atteikšanās no iecelšanas amatā vai no pilnvarām, ko paudusi uz iecelšanu vai ievēlēšanu tiesīgā persona, un ka līdz ar to kandidāts, kurš atteicās no ievēlēšanas, ir tiesīgs gadījumā, ja īstenojas nosacījumi par aizstāšanu, atsaukt savu lēmumu par atteikšanos, lai ieņemtu vietu aizstāšanas kārtībā. 13 Doniči arī apstrīdēja Oketo atzīšanu par Eiropas deputātu di Pjetro vietā Parlamentā. Parlamenta Juridisko lietu komisija savā sēdē 2006. gada 21. jūnijā pārbaudīja šo sūdzību. Juridisko lietu komiteja pēc tam, kad atbilstoši 1976. gada akta 12. pantam konstatēja, ka šī sūdzība nav pieņemama tādēļ, ka tā pamatota ar Itālijas vēlēšanu likumu, vienbalsīgi ierosināja Parlamentam atzīt Oketo mandāta derīgumu no 2006. gada 8. maija. 2006. gada 3. jūlijā Parlaments apstiprināja Oketo mandātu. 14 Consiglio di Stato (Augstākā administratīvā tiesa [Itālija]) ar 2006. gada 6. decembra galīgo nolēmumu, kas ir galīgi stājies spēkā, apmierināja Doniči apelācijas sūdzību par minēto Tribunale amministrativo regionale del Lazio nolēmumu, grozīja minēto nolēmumu un atcēla Oketo pasludināšanu par Eiropas Parlamenta locekli, ko 2006. gada 8. maijā bija veicis Itālijas vēlēšanu birojs. Consiglio di Stato uzskatīja, pirmkārt, ka nodalīt atteikšanos no ievēlēšanas un atteikšanos no vietas sarakstā ir neloģiski tādēļ, ka ievēlēšana izriet no vietas sarakstā, un atteikšanās no ievēlēšanas nozīmē, ka attiecīgā persona vairs neatrodas šajā sarakstā ar visām no tā izrietošajām sekām. Consiglio di Stato uzskatīja, otrkārt, ka ir pretrunīgi apgalvot, ka atteikšanās no ievēlēšanas nerada sekas attiecībā uz aizstāšanu un ka kandidāts, kurš atsakās no Eiropas deputāta mandāta, ir tiesīgs atsaukt savu atteikšanos gadījumā, ja notiek aizstāšana. Visbeidzot, treškārt, Consiglio di Stato uzskatīja, ka atteikšanās no ievēlēšanas kļūst par neatsaucamu paziņojumu brīdī, kad kompetentā iestāde vai birojs, kam adresēta atteikšanās, izdod par to aktu, ar kuru groza vēlēšanu biroja izveidoto sākotnējo sarakstu. 15 2007. gada 29. martā Itālijas vēlēšanu birojs pieņēma zināšanai iepriekš minēto Consiglio di Stato nolēmumu un atzina [Doniči] ievēlēšanu par Parlamenta locekli attiecībā uz Itālijas dienvidu apgabalu, tādējādi atsaucot Oketo pilnvaras. 16 Par šo atzīšanu paziņoja Parlamentam, kas to pieņēma zināšanai, par ko tika izdarīts ieraksts 2007. gada 23. aprīļa plenārsēdes protokolā, kas formulēts šādi: “Itālijas kompetentās iestādes ir paziņojušas, ka paziņojums par [Oketo] ievēlēšanu ir anulēts un brīvā deputāta vieta piešķirta [Doniči]. Parlaments to pieņēma zināšanai, sākot no 2007. gada 29. marta. [..] Saskaņā ar Eiropas Parlamenta iekšējā reglamenta 3. panta 2. punktu [..] [Doniči] [..] pilntiesīgi darbojas Parlamentā un tā struktūrās, kamēr nav pārbaudītas pilnvaras vai kamēr nav izšķirtas iespējamās domstarpības, ja viņi ir iepriekš iesnieguši rakstisku deklarāciju par to, ka neieņem ar deputāta mandātu nesavienojamu amatu.” 17 Tostarp ar 2007. gada 5. aprīļa vēstuli, kas tika papildināta ar 14. aprīļa paziņojumu, Oketo iesniedza sūdzību un lūdza Parlamentu apstiprināt viņa mandātu, kā arī neapstiprināt [Doniči] mandātu. Ar [strīdīgo lēmumu], kas pieņemts, pamatojoties uz Juridisko lietu komitejas 2007. gada 22. maija ziņojumu (A60198/2007), Parlaments atzina [Doniči], par kura ievēlēšanu bija paziņojušas kompetentās valsts iestādes, Parlamenta deputāta mandātu par spēkā neesošu un apstiprināja Oketo mandātu. Parlaments arī uzdeva tā priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu kompetentajai valsts iestādei, kā arī [Doniči] un Oketo.”