2.

Turklāt ar pārsūdzēto spriedumu ir pārkāpts vai kļūdaini piemērots CPI 8. panta 3. punkts. Pretēji Pirmās instances tiesas secinājumiem šī norma tiek piemērota tikai tādiem personu vārdiem, kuri ir kļuvuši plaši pazīstami nekomerciālajā jomā, un tādējādi nevar tikt piemērota tēvvārdam “Elio Fiorucci”, kas pamatojoties uz faktu konstatāciju, kuri šeit nevarētu tikt apstrīdēti, sākotnēji kļuva plaši pazīstams komerciālajā jomā. Šāda CPI 8. panta 3. punkta interpretācija atbilst tā redakcijai, kurā ir paredzēts, ka šajā normā paredzētai aizsardzībai skaidri ir jāattiecas tikai uz personu vārdiem, kuri ir kļuvuši plaši pazīstami “mākslas, literatūras, zinātniskajā, politiskajā vai sporta jomā”. Turklāt šis secinājums tiek apstiprināts ar Itālijas preču zīmju tiesību sistemātisku analīzi, no kuras izriet, ka komerciālā jomā iegūtā plašā pazīstamība tiek aizsargāta ar CPI 12. panta 1. punkta b) un f) apakšpunktu, turpretī CPI 8. panta 3. punkts ir spēkā tikai attiecībā uz sākotnēji nekomerciālā jomā radušos plašo pazīstamību. Nav iespējama arī abu normu vienlaicīga piemērošana vienam un tam pašam apzīmējumam, jo pretējā gadījumā rastos divas savstarpēji nesaderīgas ekskluzīvās preču zīmju tiesības. Fiorucci, reģistrējot savu uzvārdu kā preču zīmi (un vēlāk to nododot Edwin), ir izmantojis visus līdzekļus, lai savu plašo pazīstamību izmantotu komerciāliem nolūkiem. Tādējādi viņš, lai izvirzītu Edwin piederošās preču zīmes “Elio Fiorucci” spēkā neesamību, nevarot atsaukties uz CPI 8. panta 3. punktu. Edwin ierosinātā CPI 8. panta 3. punkta interpretācija un no tās izrietošā tās nepiemērojamība šajā prāvā atbilst arī šīs normas jēgai, ar kuru ir jānovērš parazītiska izmatošana, kuru pielieto persona, kas iesniedz apzīmējuma, kurš plašo pazīstamību ir ieguvis ar citas personas palīdzību, reģistrācijas pieteikumu. Tomēr Edwin nevar pārmest parazītisku rīcību, jo tā, par būtisku summu iegādājoties preču zīmes “Fiorucci”, par augstu cenu ir nopirkusi tiesības izmantot ar Milānas modes mākslinieka vārdu saistīto plašo pazīstamību. Turklāt Pirmās instances tiesas argumenti, ka CPI 8. panta 3. punktā paredzētā aizsardzība ir plašāka nekā plašās pazīstamības aizsardzība, kura ir iegūta ar apzīmēšanu komerciālajā jomā, un nepārklājas ar to, nepārliecina. Saskaņā ar atbilstošo Itālijas doktrīnu apzīmējuma, kam ir nekomerciāla plaša pazīstamība, reģistrācijas tiesību garantija saskaņā ar CPI 8. panta 3. punktu nav absolūta. Bet it īpaši tā nav plašāka par CPI 12. panta 1. punkta b) un f) apakšpunktā paredzēto garantiju attiecībā uz apzīmējumiem ar komerciālu plašo pazīstamību/reputāciju. Šo abu normu piemērošanas jomas pārklāšanās vēlreiz apstiprina vajadzību piemērot tās alternatīvi. Pretēji Pirmās instances tiesas virspusējiem secinājumiem no uzmanīgas un rūpīgas Itālijas doktrīnas par CPI 8. panta 3. punktu (agrāk 21. panta 3. punkta m) apakšpunkts) analīzes izriet, ka šī norma atbilstoši valdošajam uzskatam ir piemērojama tikai apzīmējumiem, kuri plašo pazīstamību ir ieguvuši nekomerciālajā jomā. Tas ir apstiprināts ar nedaudzajiem līdz šim pasludinātajiem Itālijas tiesu spriedumiem par CPI 8. panta 3. punktu. Nav pārliecinoši arī Pirmās instances tiesas argumenti, saskaņā ar kuriem, tā kā Fiorucci ir ieguvis arī nekomerciālu plašu pazīstamību (konkrētāk — mākslas, kultūras, ekoloģijas un bērnu aprūpes jomās), viņš var atsaukties arī uz CPI 8. panta 3. punktā paredzēto aizsardzību. Drīzāk saskaņā ar atbilstošo Itālijas doktrīnu, ja jau citas personas reģistrēts un plaši pazīstams kļuvis tēvvārds iegūst nekomerciālu plašu pazīstamību, tā īpašnieks (šajā gadījumā — Elio Fiorucci) nevar atsaukties uz CPI 8. panta 3. punktu, jo īpašnieka (šajā gadījumā — Edwin) iepriekš reģistrētās plaši pazīstamās preču zīmes (šajā gadījumā — apzīmējums “Fiorucci”) aizsardzībai ir augstāks spēks.