ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 129/3

Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 28. februāra rīkojums — Carrols Corp./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Giulio Gambettola

(Lieta C-171/12 P) (1)

(Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 51. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Kopienas grafiska preču zīme “Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL” - Valsts grafiskas preču zīmes “Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL” un valsts vārdiskas preču zīmes “POLLO TROPICAL” īpašnieka pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu - Absolūti spēkā neesamības pamati - Ļaunticība - Nepieņemamība)

2013/C 129/05

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Carrols Corp. (pārstāvis — I. Temiño Ceniceros, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo) un Giulio Gambettola (pārstāvis — F. Brandolini Kujman, advokāts)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 1. februāra spriedumu lietā T-291/09 Carrols Corp./ITSB, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 7. maija lēmumu lietā R 632/2008-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Carrols Corp. un Giulio Gambettola k-gu

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Carrols Corp. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 174, 16.6.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 108/18

Tiesas (devītā palāta) 2012. gada 14. novembra rīkojums (Upper Tribunal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Anita Chieza/Secretary of State for Work and Pensions

(Lieta C-680/11) (1)

2013/C 108/42

Tiesvedības valoda — angļu

Tiesas (devītā palāta) priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

(1) OV C 65, 3.3.2012.
C 25/23

Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 30. septembra rīkojums — Sociedade Quinta do Portal, SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Vallegre, Vinhos do Porto SA

(Lieta C-541/10 P) (1)

(Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Kopienas vārdiska preču zīme “PORTO ALEGRE” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “VISTA ALEGRE” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Preču zīmes atzīšana par spēkā neesošu)

(2012/C 25/39)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Sociedade Quinta do Portal, SA (pārstāvis — F. Bolota Belchior, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — P. López Ronda un G. Macias Bonilla, advokāti) un Vallegre, Vinhos do Porto SA

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 8. septembra spriedumu lietā T-369/09 Quinta do Portal/ITSB — Vallegre, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 1012/2008-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Vallegre, Vinhos do Porto, SA un Sociedade Quinta do Portal, SA

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Quinta do Portal SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 38, 5.02.2011.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 340/4

Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 22. jūnija rīkojums — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

(Apvienotās lietas C-54/10 P un C-55/10 P) (1)

(Apelācija - Kopienas preču zīme - Atteikums reģistrēt apzīmējumus “350”, “250”, “150”, “222”, “333” un “555” kā preču zīmes attiecībā uz laikrakstiem, grāmatām un spēļu brošūrām - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Aprakstošs raksturs - ITSB pienākums ņemt vērā savu agrāko lēmumu pieņemšanas praksi)

2011/C 340/07

Tiesvedības valoda — poļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (pārstāve — D. Rzążewska, radca prawny)

Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās no T-64/07 līdz T-66/07 Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja trīs prasības, kas celtas par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 21. decembra lēmumiem lietās R 1033/2006-4, R 1034/2006-4 un R 1035/2006-4 attiecībā uz pieteikumiem reģistrēt vārdiskas preču zīmes “150”, “250” un “350” kā Kopienas preču zīmes — Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.), kas aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.), 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 76. panta pārkāpums — Tikai no cipariem veidotu preču zīmju aprakstošais raksturs

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzības noraidīt;

2) Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 113, 01.05.2010.
—

tādos apstākļos, kādi ir pamata lietās, Direktīva 2004/35 pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru kompetentajai iestādei ir ļauts uzņēmēju, uz kuriem attiecas videi nodarītā kaitējuma atlīdzināšanas pasākumi, tiesību lietot to īpašumā piederošo zemi izmantošanu pakļaut nosacījumam, ka tie veic ar šiem pasākumiem noteiktos darbus, pat ja šie pasākumi uz minētajiem zemes īpašumiem neattiecas, jo tie jau iepriekš ir tikuši attīrīti no piesārņojuma vai tie nekad nav bijuši piesārņoti. Tomēr šādam pasākumam ir jābūt pamatotam ar mērķi novērst vides stāvokļa pasliktināšanos vietā, kurā tiek īstenoti videi nodarītā kaitējuma atlīdzināšanas pasākumi, vai, piemērojot piesardzības principu, ar mērķi novērst cita kaitējuma videi rašanos vai atkārtošanos minētajos uzņēmējiem piederošajos zemes gabalos, kas atrodas netālu no visa jūras krasta, kurā tiek veikti minētie atlīdzināšanas pasākumi.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 90/6

Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 27. novembra rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – N. N. Renta SA/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña

(Lieta C-151/08) (1)

(Reglamenta 104. panta 3. punkts - Sestā PVN direktīva - 33. panta 1. punkts - Jēdziens “apgrozījuma nodokļi” - Īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko darījumu nodoklis)

2009/C 90/09

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Lietas dalībnieki

Prasītāja: N. N. Renta SA

Atbildētājas: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 33. panta interpretācija – Jēdziens “apgrozījuma nodokļi” – Īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko darījumu valsts nodoklis

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1991. gada 16. decembra Direktīvu 91/680/EEK, 33. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tajā netiek aizliegta īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko darījumu nodokļa mainīgās jeb proporcionālās daļas iekasēšana, to piemērojot pirkšanas-pārdošanas darījuma noformēšanai, ko veic komersants, kurš nodarbojas ar nekustamo īpašumu pirkšanu-pārdošanu vai to pirkšanu turpmākai pārveidei vai iznomāšanai/izīrēšanai.

(1) OV C 158, 21.6.2008.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 209/17

Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 21. maija rīkojums (Najvyšší súd Slovenskej republiky lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Slovākijas Republika) — Karol Mihal/Daňový úrad Košice V

(Lieta C-456/07) (1)

(Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Sestā PVN direktīva - Nodokļa maksātāji - 4. panta 5. punkta pirmā daļa - Publisko tiesību subjekti - Tiesu izpildītāji - Fiziskas un juridiskas personas)

(2008/C 209/24)

Tiesvedības valoda — slovāku

Iesniedzējtiesa

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Karol Mihal

Atbildētājs: Daňový úrad Košice V

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Najvyšší súd Slovenskej republiky — 4. panta 5. punkta pirmās daļas interpretācija Direktīvā 77/388/EEK: Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) — Tādu publisko tiesību subjekta darbību neaplikšana ar nodokli, kas veiktas valsts iestādes statusā — Tiesu izpildītāju, tiem veicot valsts pienākumus, iekļaušana — Tieša iedarbība

Rezolutīvā daļa:

Darbība, ko veic tāda privātpersona kā tiesu izpildītājs, nav atbrīvota no pievienotās vērtības nodokļa tikai tāpēc, ka tā ietver ar valsts iestādes funkcijām saistību aktu izpildi. Pat pieņemot, ka tiesu izpildītāja pienākumi ietver šādu aktu izpildi, viņš, neietilpstot valsts pārvaldes organizācijā, saskaņā ar pamata lietas tiesību aktiem veic savu darbību nevis kā publisko tiesību subjekts, bet gan kā pašnodarbināta persona, kas veic neatkarīgu ekonomisku darbību, un līdz ar to uz viņu neattiecas nodokļu atbrīvojums, kas paredzēts 4. panta 5. punkta pirmajā daļā Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā Direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze.

(1) OV C 315, 22.12.2007.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 171/11

Tiesas (septītā palāta) rīkojums 2008. gada 10. aprīlī (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Termoraggi SpA/Comune di Monza

(Lieta C-323/07) (1)

(Publiskie iepirkumi - Piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgums - Piešķiršana, neizsludinot konkursu - Pašvaldības iestādes veikta līguma slēgšanas tiesību piešķiršana uzņēmumam, kuras kapitlāldaļas pieder šai iestādei)

(2008/C 171/19)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Termoraggi SpA

Atbildētāja: Comune di Monza

Piedaloties: Acqua Gas Azienda Municipale (AGAM)

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesībupiešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.) 6. panta interpretācija — Piemērošanas joma — Valsts tiesību noteikumi, pamatojoties uz kuriem, nepiemērojot direktīvā paredzētās publiskā iepirkuma līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, pašvaldības uzņēmumam piešķir tiesības veikt siltuma piegādes apkures iekārtas dažām pašvaldības ēkām

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, nav piemērojamas atticībā uz tādu līgumu, kurš, no vienas puses, ir noslēgts starp teritoriāla grupējuma iestādi un, no otras puses, ar personu, kura juridiski ir nošķirta no šīs pašvaldības iestādes, gadījumā, ja pašvaldības iestādei attiecībā pret šo uzņēmumu ir tāda pati kontrole, kas ir līdzīga tai kontrolei, kuru tā piemēro attiecībā pret saviem dienestiem, un ja tajā pašā laikā šī persona veic būtisku daļu no savām darbībām veic kopā ar iestādi vai iestādēm, kurām pieder tās kapitāldaļas.

Direktīvas 92/50 6. pants ir piemērojams tikai tādā gadījumā, ja ir publicēti tādi normatīvie tiesību noteikumi, pamatojoties uz kuriem personai, kurai ir piešķirtas līgumu slēgšanas tiesības, ir ekskluzīvas tiesības saistībā ar piešķirtā līguma priekšmetu.

(1) OV C 235, 6.10.2007.
2)

Direktīvas 2016/680 3. panta 8. punkts un 9. panta 1. un 2. punkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) 2. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī regula ir piemērojama personas datu apstrādei, ko veic dalībvalsts prokuratūra, lai īstenotu savas tiesības uz aizstāvību tiesvedībā sakarā ar valsts atbildību, ja, no vienas puses, tā informē kompetento tiesu par to, ka ir lietas pret fizisku personu, kas ir šīs tiesvedības puse, kuras ir bijušas ierosinātas Direktīvas 2016/680 1. panta 1. punktā paredzētajiem nolūkiem, un, no otras puses, tā nodod šo lietu materiālus šai tiesai.
1)

Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28 novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas skatīta, ņemot vērā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) efektivitātes un neitralitātes principus, ir jāinterpretē šādi: ar to netiek tāds pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru nodokļa maksātājs, kuram cits nodokļa maksātājs ir sniedzis pakalpojumu, nevar prasīt tieši no nodokļu administrācijas PVN summas – ko viņam ir aprēķinājis šis pakalpojumu sniedzējs, kurš to ir iemaksājis valsts kasē, – atmaksu, ja šīs summas atgūšana no minētā pakalpojumu sniedzēja ir neiespējama vai pārmērīgi sarežģīta tāpēc, ka attiecībā uz šo pēdējo ir uzsākta likvidācijas procedūra, lai gan šiem diviem nodokļu maksātājiem nevar pārmest krāpšanu vai ļaunprātīgu izmantošanu un tādējādi nepastāv risks, ka šī dalībvalsts zaudēs nodokļu ieņēmumus.
C 451/6

Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 6. oktobra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – flightright GmbH/American Airlines, Inc.

(Lieta C-436/21) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Aviotransports - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Piemērošanas joma - 2. panta f) – h) punkts - Jēdziens “biļete” - Jēdziens “rezervācija” - Jēdziens “savienotie lidojumi” - Rezervēšana ar ceļojumu aģentūras starpniecību - 7. pants - Kompensācija lidmašīnas pasažierim lidojuma ilgas kavēšanās gadījumā - Aviopārvadājums, kas sastāv no vairākiem lidojumiem, kurus veic dažādi apkalpojošie gaisa pārvadātāji - Savienotais lidojums ar izlidošanu no lidostas dalībvalsts teritorijā, pārsēšanos Šveicē un galamērķi trešā valstī)

(2022/C 451/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja un kasācijas sūdzības iesniedzēja: flightright GmbH

Atbildētāja un atbildētāja kasācijas tiesvedībā: American Airlines, Inc.

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 2. panta h) punkts

ir jāinterpretē tādējādi, ka:

jēdziens “savienotie lidojumi” ietver arī pārvadājumu, kas sastāv no vairākiem lidojumiem, kurus veic dažādi apkalpojošie gaisa pārvadātāji, ko nesaista konkrētas tiesiskās attiecības, ja šo lidojumu kombināciju ir izraudzījusies ceļojumu aģentūra, kura izrakstījusi vienu kopīgu rēķinu un izsniegusi vienotu biļeti šim pārvadājumam, un ka līdz ar to pasažieris, kas izlido no lidostas kādas dalībvalsts teritorijā un kas, ierodoties pēdējā lidojuma galamērķī, piedzīvo ilgu kavēšanos, var atsaukties uz šīs regulas 7. pantu, kurā paredzētas tiesības uz kompensāciju.

(1) OV C 452, 8.12.2021.
2)

Direktīvas 2001/29 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts, kā arī vienlīdzīgas attieksmes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka: ar tiem tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru juridiskai personai, kuru ir izveidojušas un kuru kontrolē intelektuālā īpašuma tiesību pārvaldības organizācijas un kurai ir uzticēta atbrīvojumu no atlīdzības par privātu kopēšanu samaksas un tās atmaksas pārvaldīšana, ir piešķirtas tiesības pieprasīt piekļuvi informācijai, kas ir vajadzīga, lai īstenotu tai šajā ziņā paredzētās kontroles pilnvaras, un pret to it īpaši nav iespējams iebilst, atsaucoties uz valsts tiesiskajā regulējumā paredzēto komercdarbības uzskaites noslēpumu; šai juridiskajai personai ir pienākums nodrošināt saņemtās informācijas konfidenciālo raksturu.
2)

Direktīvas 2014/24, kurā grozījumi izdarīti ar Deleģēto regulu 2017/2365, 57. panta 4. punkts, lasot to kopsakarā ar Direktīvas 2014/25, kurā grozījumi izdarīti ar Deleģēto regulu 2017/2364, 80. panta 1. punkta trešo daļu, ir jāinterpretē tādējādi, ka: 57. panta 4. punktā ir izsmeļoši reglamentēti fakultatīvie izslēgšanas iemesli, kuri var pamatot ekonomikas dalībnieka izslēgšanu no dalības iepirkuma procedūrā tādu iemeslu dēļ, kas ir pamatoti ar objektīviem elementiem saistībā ar tā profesionālajām īpašībām, kā arī interešu konfliktu vai konkurences izkropļošanu, kas izriet no tā dalības šajā procedūrā. Tomēr minētais 57. panta 4. punkts nav pretrunā tam, ka Direktīvas 2014/25, kurā grozījumi izdarīti ar Deleģēto regulu 2017/2364, 36. panta 1. punktā paredzētais vienlīdzīgas attieksmes princips var neļaut piešķirt attiecīgā līguma slēgšanas tiesības ekonomikas dalībniekiem, kuri veido vienu ekonomisku vienību un kuru piedāvājumi, lai arī tie ir iesniegti atsevišķi, nav nedz patstāvīgi, nedz neatkarīgi.
2)

LES 19. panta 1. punkta otrā daļa, lasot to kopā ar LES 2. pantu un 4. panta 2. un 3. punktu, kā arī ar LESD 267. pantu un Savienības tiesību pārākuma principu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums vai prakse, saskaņā ar kuru ir ļauts saukt pie disciplināratbildības valsts tiesnesi tāpēc, ka viņš ir piemērojis Savienības tiesības, kā tās ir interpretējusi Tiesa, atkāpdamies no attiecīgās dalībvalsts konstitucionālās tiesas judikatūras, kura nav saderīga ar Savienības tiesību pārākuma principu.
C 15/9

Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 17. novembra spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – GE Aircraft Engine Services Ltd/The Commissioners for His Majesty’s Revenue & Customs

(Lieta C-607/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 26. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pakalpojumu sniegšana bez maksas - Iepirkumvaučeru izsniegšana bez maksas nodokļa maksātāja uzņēmuma darbiniekiem atzinības un apbalvošanas programmā - Pakalpojumu sniegšanai par atlīdzību pielīdzināmi darījumi - Tvērums - Nodokļu neitralitātes princips)

(2023/C 15/08)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pamatlietas puses

Pieteicēja: GE Aircraft Engine Services Ltd

Atbildētājs: The Commissioners for His Majesty’s Revenue & Customs

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 26. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tā tvērumā neietilpst tāds uzņēmuma sniegts pakalpojums, kas izpaužas kā sekmīgāko un rezultatīvāko darbinieku apbalvošana, uzņēmuma izveidotā atzinības programmā piešķirot viņiem iepirkumvaučerus.

(1) OV C 28, 25.1.2021.
2)

Direktīvas 2009/81 55. panta 2. punkts, lasot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka: tad, ja līgumslēdzēja iestāde nav uzsākusi pārbaudes procedūru attiecībā uz piedāvājuma iespējamu nepamatotu lētumu, pamatojoties uz to, ka tā ir uzskatījusi, ka nevienam no tai iesniegtajiem piedāvājumiem nav šāda rakstura, tās vērtējums var tikt pārbaudīts tiesā, pārsūdzot lēmumu par līgumslēgšanas tiesību piešķiršanu.
—

pircējs un pārdevējs var tikt uzskatīti par saistītiem tiešu vai netiešu faktiskas kontroles attiecību dēļ situācijā, kad attiecīgo darījumu noslēgšanas nosacījumus, kurus apstiprina objektīvi apstākļi, var aplūkot kā tādus, kas norāda ne tikai uz to, ka starp šo pircēju un pārdevēju pastāv cieša uzticības saikne, bet arī uz to, ka viens no tiem spēj ietekmēt vai vadīt otru personu vai ka kāda trešā persona spēj šādi ietekmēt vai vadīt šīs personas.
2)

LESD 157. pants un Direktīvas 2006/54 5. panta c) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta degresīva valsts ierēdņu vecuma pensiju ikgadēja indeksācija atkarībā no to apmēra ar pilnīgu indeksācijas izslēgšanu, pārsniedzot noteiktu pensijas apmēru, gadījumā, ja šis tiesiskais regulējums nelabvēlīgi ietekmē būtiski lielāku daļu vīriešu nekā sieviešu, ja vien ar minēto tiesisko regulējumu saskaņoti un sistemātiski netiek īstenoti mērķi nodrošināt vecuma pensiju ilgstošu finansēšanu un samazināt starpību starp valsts finansēto pensiju līmeņiem, nepārsniedzot to, kas nepieciešams šo mērķu sasniegšanai.
Tiesas (trešā palāta) 2022. gada 10. marta spriedums (Győri Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Grossmania” Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft/Vas Megyei Kormányhivatal

(Lieta C-177/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības tiesību principi - Pārākums - Tieša iedarbība - Lojāla sadarbība - LES 4. panta 3. punkts - LESD 63. pants - No prejudiciāla nolēmuma izrietoši dalībvalsts pienākumi - Tiesas veikta Savienības tiesību noteikuma interpretācija prejudiciālā nolēmumā - Pienākums nodrošināt Savienības tiesību pilnīgu iedarbību - Valsts tiesas pienākums nepiemērot valsts tiesību aktus, kas ir pretrunā Savienības tiesībām, kā tās interpretējusi Tiesa - Administratīvs lēmums, kas ir kļuvis galīgs, jo nav celta prasība tiesā - Līdzvērtības un efektivitātes principi - Dalībvalsts atbildība)

(2022/C 171/07)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: “Grossmania” Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft

Atbildētāji: Vas Megyei Kormányhivatal

Rezolutīvā daļa

Savienības tiesības, it īpaši LES 4. panta 3. punkts un LESD 267. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai, kas izskata prasību par lēmumu, ar kuru ir noraidīts pieteikums par tādu ususfructus lietojuma tiesību atkārtotu ierakstīšanu, kuras ir izbeigušās ex lege un ir dzēstas no zemesgrāmatas, pamatojoties uz valsts tiesisko regulējumu, kas ir nesaderīgs ar LESD 63. pantu, kā to ir interpretējusi Tiesa prejudiciālā nolēmumā, ir pienākums:

— šo tiesisko regulējumu atstāt nepiemērotu un

— ja vien nepastāv objektīvi un leģitīmi šķēršļi, it īpaši juridiska rakstura, likt kompetentajai administratīvajai iestādei atkārtoti ierakstīt ususfructus lietošanas tiesības, pat ja šo tiesību dzēšana nav apstrīdēta tiesā likumā noteiktajā termiņā un tādējādi saskaņā ar valsts tiesībām ir kļuvusi galīga.

(1) OV C 279, 24.8.2020.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1305/2013 (2013. gada 17. decembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005, 30. panta 6. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka principā ar to purvi nav izslēgti no Natura 2000 maksājumiem, ja tie atrodas Natura 2000 teritorijās, kas ir noteiktas saskaņā ar Padomes Direktīvu 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību un Eiropas Parlamenta un ar Padomes Direktīvu 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību, un ietilpst “lauksaimniecības platības” vai “meža” jēdzienos attiecīgi Regulas Nr. 1305/2013 2. panta 1. punkta f) un r) apakšpunkta vai 2. panta 2. punkta izpratnē, un tādējādi par tiem var saņemt šīs regulas 30. panta 1. punktā paredzētos maksājumus kā par “Natura 2000 lauksaimniecības un meža teritorijām” minētā 30. panta 6. punkta a) apakšpunkta izpratnē.