Lieta C‑135/04

Eiropas Kopienu Komisija

pret

Spānijas Karalisti

Faunas aizsardzība – Savvaļas putni – Medību periodi – Medības Gipúzkoa provincē laikā, kad lauka baloži atgriežas savās ligzdošanas vietās

Ģenerāladvokāta L. A. Hēlhuda [L. A. Geelhoed] secinājumi, sniegti 2005. gada 7. aprīlī

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 9. jūnijā

Sprieduma kopsavilkums

Vide — Savvaļas putnu aizsardzība — Direktīva 79/409 — Medību atklāšanas un slēgšanas datumi — Atkāpes — Nosacījumi — Cita pieņemama risinājuma trūkums — Nosacījums, kas nav izpildīts gadījumā, kad pastāv nevajadzīga sakritība ar Direktīvā paredzētajiem īpašas aizsardzības periodiem

(Padomes Direktīva 79/409, 7. panta 4. punkts un 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

Direktīvas par savvaļas putnu aizsardzību 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts pieļauj iespēju, ievērojot šajā noteikumā minētos nosacījumus, atļaut šīs Direktīvas II pielikumā noteikto sugu medības šīs pašas direktīvas 7. panta 4. punktā norādītajos īpašajos aizsardzības periodos. Nosacījumi, kas jāizpilda, lai šāda [veida] medības varētu atļaut, ietver arī nosacījumu par cita pieņemama risinājuma neesamību. Šo nosacījumu nevar uzskatīt par izpildītu, kad medību periods atkāpes ietvaros nevajadzīgi sakrīt ar periodiem, kuros Direktīva paredz ieviest īpašu aizsardzību. Šāda vajadzība it īpaši nepastāv, ja pasākuma, kas atļauj īpašās medības, vienīgais mērķis ir pagarināt noteiktu putnu sugu medību periodus teritorijās, kurās tie sastopami medību laikā, kas noteikts atbilstoši Direktīvas 7. pantam.

(sal. ar 17.–19. punktu)

TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)

2005. gada 9. jūnijā ( )

Faunas aizsardzība – Savvaļas putni – Medību periodi – Medības Gipúzcoa provincē laikā, kad lauka baloži atgriežas savās ligzdošanas vietās

Lieta C‑135/04

par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam,

ko 2004. gada 12. martā cēla

Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv G. Valero Hordana [G. Valero Jordana] un M. van Beks [M. van Beek], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā,

prasītāja,

pret

Spānijas Karalisti, ko pārstāv N. Diasa Abada [N. Díaz Abad] un M. Munjoss Peress [Muñoz Pérez], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā,

atbildētāja.

TIESA (otrā palāta)

šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], K. Gulmans [C. Gulmann] (referents), R. Šintgens [R. Schintgen] un Dž. Arestis [G. Arestis],

ģenerāladvokāts L. A. Hēlhuds [L. A. Geelhoed],

sekretāre M. Ferreira [M. Ferreira], galvenā administratore,

ņemot vērā rakstveida procesu un tiesas sēdi 2005. gada 24. februārī,

izvērtējusi lietas dalībnieku sniegtos apsvērumus,

noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus tiesas sēdē 2005. gada 7. aprīlī,

pasludina šo spriedumu.

Spriedums

1 Ar savu prasības pieteikumu Eiropas Kopienu Komisija lūdz Tiesu atzīt, ka, atļaujot Gipuzkoa [Guipúzcoa] provincē lauka baložu medības “a contrapasa”, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Direktīva”) 7. panta 4. punkts.

Atbilstošās tiesību normas

Direktīva

2 Direktīvas 7. pants ir formulēts šādi:

“1. Ņemot vērā to populāciju lielumu, ģeogrāfisko izplatību un vairošanās spēju visā Kopienā, II pielikumā minētās sugas drīkst medīt saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem. Dalībvalstis nodrošina, ka šo sugu medības neapdraud dabas aizsardzības pasākumus to izplatības teritorijā.

[..]

4. Dalībvalstis apņemas nodrošināt, ka medību ieražas, ko veic saskaņā ar valstī spēkā esošajiem pasākumiem, arī medības ar piekūnu, ja tās praktizē, atbilst attiecīgo putnu sugu resursu racionālas izmantošanas un ekoloģiskā līdzsvara regulēšanas principiem un, ka šīs ieražas, ņemot vērā šo sugu, it īpaši migrējošo sugu, populācijas lielumu, ir samērojamas ar pasākumiem, kas izriet no 2. panta. Tās it īpaši rūpējas par to, lai sugas, uz kurām attiecas medību likumi, netiktu medītas ligzdošanas laikā, kā arī dažādo vairošanās un ligzdošanas stadiju laikā. Attiecībā uz migrējošām sugām tās it īpaši rūpējas par to, lai sugas, uz kurām attiecas medību noteikumi, netiktu medītas vairošanās laikā vai tad, kad tās atgriežas savās ligzdošanas vietās. Dalībvalstis nosūta Komisijai visu vajadzīgo informāciju par savu medību noteikumu praktisko piemērošanu.”

3 Lauka balodis ir minēts Direktīvas II pielikumā.

4 Atbilstoši Direktīvas 9. panta 1. punkta noteikumiem:

“Ja nevar rast citu pieņemamu risinājumu, dalībvalstis var atkāpties no 5., 6., 7. un 8. panta noteikumiem šādu iemeslu dēļ:

[..]

c) lai stingri kontrolētos apstākļos un izlases veidā atļautu nelielā skaitā sagūstīt, turēt vai citādi saprātīgi izmantot dažus putnus.”

Valsts tiesības

5 Atbilstoši astotajam papildu noteikumam 1997. gada 5. novembra likumā Nr. 40/97 par grozījumiem 1989. gada 27. marta likumā Nr. 4/89 par savvaļas floras un faunas dabisko sugu aizsardzību (1997. gada 6. novembra B.O.E.), ja nav iespējams [rast] nevienu citu pieņemamu risinājumu, kompetentā iestāde attiecībā uz migrējošām sugām, kas nav izmirstošas, var atcelt medību aizliegumu vairošanās un ligzdošanas periodā, kā arī laikā, kad tās atgriežas savās ligzdošanas vietās, lai tradicionālās vietās un sugu saglabāšanai vajadzīgās aizsardzības ietvaros stingri kontrolētos apstākļos un izlases veidā atļautu nelielā skaitā sagūstīt, turēt vai citādi saprātīgi izmantot attiecīgas putnu sugas.

6 Katru gadu Diputación Foral de Guipúzcoa Lauksaimniecības un vides departaments pieņem lēmumu, ar ko attiecīgajā sezonā tiek atļautas lauka baložu medības laikā, kad tie atgriežas savās ligzdošanas vietās (medības “a contrapasa”), parasti laika posmā no 15. februāra līdz 25. martam.

Prāvas priekšvēsture

7 1998. gada februārī Komisijai tika iesniegta sūdzība par lauka baložu medību, izmantojot “a contrapasa” metodi, atļaušanu Gipuzkoa provincē.

8 1998. gada 30. jūnijā Spānijas iestādes, atbildot uz jautājumu, kas tām šajā sakarā uzdots 1998. gada 23. marta vēstulē, apgalvoja, ka šīs medību metodes atļaušana bija attaisnojama:

– sabiedrības pieprasījuma un spiediena rezultātā, ņemot vērā medību [veida] “a contrapasa” tradicionālo raksturu;

– jo šis medību [veids] neietekmēja vai minimāli ietekmēja sugas aizsardzību;

– ar Diputación Foral de Guipúzcoa izdotajiem ierobežojošajiem nosacījumiem, kādus attiecina uz lauka baložu medībām;

– jo nebija cita pieņemama risinājuma, kas, pastāvot noteiktiem nosacījumiem, varētu aizstāt noteiktu putnu nelielā skaitā sagūstīšanas, turēšanas vai citāda saprātīga izmantošanas veida atļauju.

9 Uzskatot, ka, atļaujot Gipuzkoa provincē lauka baložu medības “a contrapasa”, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 7. panta 4. punkta noteikumi, Komisija 1999. gada 30. aprīlī nosūtīja Spānijas valdībai brīdinājuma vēstuli.

10 1999. gada 23. jūlija vēstulē [Spānijas] valdība norādīja, ka 1998. gadā tikai 39 dienu laikā vien šāda veida medību sezonā piedalījās 23 875 mednieki, kas norāda [uz to], ka pastāv pieprasījums un sabiedrības spiediens par labu šāda veida medībām Gipuzkoa provinces teritorijā. Ņemot vērā šo spiedienu, ir iespējama tikai lauka baložu medību “a contrapasa” atļauja ar visiem piemērojamajiem ierobežojumiem, turklāt šīs sugas [īpatņu] skaits nav samazinājies. Visbeidzot, šajā vēstulē tika precizēts, ka 1998. gadā tika izšauti tikai 1013 lauka baloži un 1999. gadā – 1158 lauka baloži. Medību “a contrapasa” ieražas atbilst attiecīgo putnu sugu resursu racionālas izmantošanas un ekoloģiskā līdzsvara regulēšanas principiem.

11 Uzskatot, ka Spānijas iestāžu sniegtie paskaidrojumi apliecina pienākumu, kas izriet no Direktīvas 7. panta 4. punkta, neizpildi, Komisija 2000. gada 8. februārī nosūtīja Spānijas Karalistei argumentētu atzinumu, aicinot to veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šī atzinuma prasības divu mēnešu termiņā no tā paziņošanas brīža.

12 Tā kā Spānijas Karaliste nekādi nereaģēja uz šo argumentēto atzinumu, Komisija uzskatīja, ka joprojām netiek izpildīti pārmestie pienākumi un nolēma celt šo prasību.

Par prasību

Lietas dalībnieku argumenti

13 Komisija apgalvo, ka šajā lietā attiecīgās medības, kas notika laikā, kad lauka baloži atgriezās savās ligzdošanas vietās, ietilpst Direktīvas 7. panta 4. punktā noteiktā aizlieguma jomā. Tomēr norādītās medību ieražas nevar tikt attaisnotas ar šīs direktīvas 9. pantā paredzēto īpašo režīmu. Lauka baložu medību “a contrapasa” atļaujas mērķis ir pagarināt šīs sugas parasto medību periodu teritorijā, kurā šī suga ir sastopama minētajā laika posmā, un nosacījums – ja nav iespējams rast citu pieņemamu risinājumu – šajā gadījumā nav izpildīts.

14 Šajā ziņā Spānijas valdība norāda, ka Direktīvas 9. panta 1. punktā izvirzītajai prasībai par to, ka nav iespējams cits pieņemams risinājums, ir nozīme tikai attiecībā uz tādiem atkāpšanās iemesliem, kas nav paredzēti šī noteikuma c) apakšpunktā. Izņemot medību aizliegumu, nevar paredzēt citu pieņemamu risinājumu, ko, pastāvot noteiktiem nosacījumiem, varētu aizstāt ar atļauju sagūstīt, turēt vai citādi saprātīgi izmantot noteiktus putnus, kā to arī paredz Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts. Minētā valdība norāda, ka katrā ziņā atļautās lauka baložu medības laikā, kad tie atgriežas savās ligzdošanas vietās, tiek veiktas citās, nevis tajās teritorijās, kur tos medī parastā sezonā. Tādējādi zemē ierīkotie slēpņi, ko izmanto šīm medībām oktobrī un novembrī (migrācijas periodā), pārsvarā atrodas citās, nevis tajās teritorijās, kurās ir slēpņi, ko izmanto februārī un martā (atgriešanās periodā), kas galvenokārt izvietoti gar krastmalu vietās, kurās lauka baloži nav sastopami to migrācijas periodā oktobrī un novembrī. Līdz ar to nepastāv cits pieņemams risinājums, kas varētu būt alternatīva lauka baložu medībām laikā, kad šī suga atgriežas savās ligzdošanas vietās. Citiem vārdiem runājot, minētās medības nekādā veidā neapdraud attiecīgās sugas populācijas saglabāšanu pietiekamā skaitā.

Tiesas vērtējums

15 Atbilstoši Direktīvas 7. panta 1. punktam II pielikumā minētās sugas valsts tiesiskā regulējuma ietvaros var būt medību [tiesību] aktu objekts. Šī paša panta 4. punkts tomēr paredz, ka migrējošās sugas, uz kurām attiecas medību likumi, it īpaši nevar medīt laikā, kad tās atgriežas savās ligzdošanas vietās.

16 Šajā gadījumā uz lauka baložu [sugu] attiecas šie divi noteikumi. Tātad tos nevar medīt laikā, kad tie atgriežas savās ligzdošanas vietās.

17 Tomēr Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts pieļauj iespēju, ievērojot šajā noteikumā minētos nosacījumus, atļaut Direktīvas II pielikumā noteikto sugu medības šīs direktīvas 7. panta 4. punktā norādītajos periodos un, tātad, it īpaši laikā, kad tās atgriežas savās ligzdošanas vietās (šajā sakarā skat. 2003. gada 16. oktobra spriedumu lietā C‑182/02 Ligue pour la protection des oiseaux u.c., Recueil, I‑12105. lpp., 9.–11. punkts).

18 Nosacījumi, kas jāizpilda, lai šāda [veida] medības varētu atļaut atbilstoši Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktam, ietver arī nosacījumu par cita pieņemama risinājuma neesamību (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Ligue pour la protection des oiseaux u.c., 15. punkts).

19 Tomēr šo nosacījumu nevar uzskatīt par izpildītu, kad medību periods atkāpes ietvaros nevajadzīgi sakrīt ar periodiem, kuros Direktīva paredz ieviest īpašu aizsardzību. Šāda vajadzība it īpaši nepastāv, ja pasākuma, kas atļauj īpašās medības, vienīgais mērķis ir pagarināt noteiktu putnu sugu medību periodus teritorijās, kurās tie sastopami medību laikā, kas noteikts atbilstoši Direktīvas 7. pantam (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Ligue pour la protection des oiseaux u.c., 16. punkts).

20 Šajā gadījumā ir jāatzīmē, ka lauka baložu medību periods, kas atkāpes ietvaros atklāts Gipuzkoa provincē, nevajadzīgi sakrīt ar periodu, kurā Direktīva nosaka ieviest īpašu aizsardzību.

21 Tādējādi no debatēm Tiesā izriet, ka Gipuzkoa provinces teritorijas, kurās lauka baloži sastopami parastajā medību periodā, atrodas mazliet tālāk nekā tās teritorijas, kurās šī suga sastopama tikai laikā, kad tā atgriežas savās ligzdošanas vietās. Tāpat šīs pirmās minētās teritorijas ir vienkāršāk pieejamas medniekiem, kuri dzīvo otrajās minētajās teritorijās.

22 Ir jāatzīst, ka Gipuzkoa provinces kompetento iestāžu katru gadu pieņemtie lēmumi, ar ko atļauj lauka baložu īpašās medības šīs provinces teritorijā, it īpaši noteiktās piekrastes komūnās, kurās šī suga sastopama tikai laikā, kad tā atgriežas savās ligzdošanas vietās, būtībā tikai pagarina lauka baložu medību periodus ģeogrāfiskajā areālā, ko ietver Gipuzkoa province, kas, ņemot vērā iepriekš minēto, ir jāuzskata par vienīgo teritoriju, kurā attiecīgā suga jau ir sastopama atbilstoši Direktīvas 7. pantam noteiktajā medību periodā.

23 Tā kā šajā gadījumā nav izpildīts nosacījums par cita pieņemama risinājuma neesamību, lauka baložu medības laikā, kad šī suga atgriežas savās ligzdošanas vietās, atbilstoši Direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktam nevar tikt atļautas.

24 Līdz ar to šāda [veida] medības ir pretrunā ar Direktīvas 7. panta 4. punktu.

25 Šo apgalvojumu apstiprina Spānijas valdības argumenti, saskaņā ar kuriem, no vienas puses, lauka baloži nav apdraudēta suga un, no otras puses, tā tiek medīta visa gada garumā Apvienotajā Karalistē, un, visbeidzot, Spānijas tiesas uzskata, ka lēmumi, kas Gipuzkoa provincē atļauj lauka baložu medības “a contrapasa”, atbilst Spānijas tiesību aktiem medību jomā, kuri savukārt atbilst Direktīvai.

26 Tādējādi divi pirmie izvirzītie argumenti nekādi nav saistīti ar nosacījumu “ja nav rodams cits pieņemams risinājums” un attiecīgi tie neskar šī sprieduma 22. punktā minēto apgalvojumu.

27 Attiecībā uz trešo argumentu tam nav nozīmes, jo ir noteikts, ka medības “a contrapasa” ir pretrunā ar Direktīvas 7. panta 4. punktu.

28 Līdz ar to ir jāatzīst, ka, atļaujot lauka baložu medības “a contrapasa” Gipuzkoa provincē, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 7. panta 4. punkts.

Par tiesāšanās izdevumiem

29 Atbilstoši Reglamenta 69. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā Komisija ir prasījusi piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un tā kā Spānijas Karalistei šis spriedums nav labvēlīgs, jāpiespriež Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:

1) atļaujot Gipuzkoa provincē lauka baložu medības “a contrapasa”, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību 7. panta 4. punkts;

2) Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

[Paraksti]