Attiecībā uz nosacījumu, kas saistīts ar to, ka minētais atteikuma pamats attiecas uz visiem apzīmējumiem, ko veido “tikai un vienīgi” preces forma, kas vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai, Tiesa ir precizējusi, ka viena vai vairāku strīdīgu elementu klātbūtne apzīmējumā, kurā visus būtiskos elementus nosaka tehniskais risinājums, kura izpausme ir šis apzīmējums, neietekmē secinājumu, saskaņā ar kuru minēto apzīmējumu veido tikai un vienīgi preces forma, kas ir vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai. Turklāt, tā kā Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļā paredzētais atteikuma pamatojums ir piemērojams tikai tad, ja visas apzīmējuma būtiskās iezīmes ir funkcionālas, un tādējādi, pamatojoties uz šo tiesību normu, nevar atteikt apzīmējuma reģistrāciju kā preču zīmi, ja attiecīgās preces formā ir ietverts tāds svarīgs nefunkcionāls elements, kāds ir ornamentāls vai iztēles radīts elements, kuram minētajā formā ir būtiska nozīme.

Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļā paredzēto atteikuma pamatojumu ierobežojot ar apzīmējumiem, ko veido “tikai un vienīgi” preces forma, kas ir “vajadzīga” tehniska rezultāta iegūšanai, likumdevējs ir pienācīgi ņēmis vērā, ka ikviena preces forma zināmā mērā ir funkcionāla un ka tādējādi nebūtu piemēroti atteikt kā preču zīmi reģistrēt preces formu, pamatojoties tikai uz to, ka tai ir funkcionālas īpašības. Ar vārdiem “tikai un vienīgi” un “vajadzīga” šajā tiesību normā ir nodrošināts tas, ka reģistrācija tiek atteikta tikai tām preces formām, kuras ietver vienīgi tehnisku risinājumu un kuru kā preču zīmju reģistrācija tādējādi faktiski apgrūtinātu šī tehniskā risinājuma izmantošanu citiem uzņēmumiem. Šāda reģistrācija pārāk ievērojami samazinātu konkurentu iespējas laist tirgū preču formas, kas ietver tādu pašu tehnisko risinājumu.

Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punktā paredzētais aizliegums kā preču zīmes reģistrēt apzīmējumus, kas sastāv no preču formas, kura vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai, nodrošina, ka uzņēmumi nevar izmantot preču zīmju tiesības, lai neierobežotā laika posmā pagarinātu ekskluzīvās tiesības uz tehniskiem risinājumiem.

Turklāt, izslēdzot Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētos atteikuma pamatus no šī 7. panta 3. punktā paredzētā izņēmuma piemērošanas jomas, likumdevējs īpaši stingri ir noteicis, ka formas, kuras vajadzīgas tehniska rezultāta iegūšanai, nav piemērotas, lai tās reģistrētu kā preču zīmes. Tādējādi no minētās regulas 7. panta 3. punkta izriet, ka pat tad, ja preces forma, kas ir vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai, ir ieguvusi atšķirtspēju tās izmantošanas rezultātā, to ir aizliegts reģistrēt kā preču zīmi.

Līdz ar to Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļa ir šķērslis tam, lai apzīmējumu, ko veido tikai un vienīgi preces forma, kas ir vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai, varētu reģistrēt kā preču zīmi, kaut arī šis apzīmējums spētu izpildīt preču zīmes būtisko funkciju, kas ir nodrošināt patērētājam attiecīgo preču vai pakalpojumu izcelsmes identitāti, ļaujot tos bez sajaukšanas iespējas atšķirt no tiem, kam ir cita izcelsme.

(skat. 33. –35. punktu)