LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 171/18

Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 15. aprīlī iesnieguši Isabella Scippacercola un Ioannis Terezakis par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 16. janvāra spriedumu lietā T-306/05, Isabella Scippacercola un Ioannis Terezakis/Eiropas Kopienu Komisija

(Lieta C-159/08)

(2008/C 171/31)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis (pārstāvis — B. Lombart, avocat)

Cita lietas dalībniece: Eiropas Kopienu Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

— atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T-306/05 Isabella Scippacercola, un Ioannis Terezakis/Eiropas Kopienu Komisija, ar kuru tika noraidīta viņu prasība atcelt Komisijas 2005. gada 2. maija Lēmumu, kas pieņemts, pamatojoties uz Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regulas (EK) Nr. 773/2004 (1) 7. panta 2. punktu, un kas prasītājiem tika paziņots 2008. gada 6. februārī un ar kuru tika atteikta padziļināta izmeklēšana par pārmērīgām maksām, ko noteikusi jaunā Atēnu Starptautiskā lidosta Spatā, kurai ir dominējošs stāvoklis attiecībā uz: a) pasažieru drošības pasākumu maksu; b) pasažieru termināla nodevu; c) autostāvvietas pakalpojumu maksu;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā instancē, kā arī tiesvedībā Pirmās instances tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Pirmās instances tiesa neesot konstatējusi, ka Komisija, atsakoties pārbaudīt Atēnu Starptautiskās lidostas (Athens International Airport, turpmāk tekstā — “AIA”) drošības, termināla un autostāvvietas nodevas saistībā ar to izmaksām un, veicot AIA nodevu nepārliecinošu salīdzinājumu ar nodevām, kuras tiek iekasētas citās Eiropas lidostās, kurās netiek sniegti konkurējoši pakalpojumi EKL 82. panta nozīmē, ir pārkāpusi Kopienu tiesības, kā tās ir noteiktas spriedumā lietā 27/76 United Brands/Komisija, un ka Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi Kopienu tiesības, jo tā nav atzinusi, ka Komisija, pirmkārt, nav ņēmusi vērā visus attiecīgos faktus, kas pastāvēja laikā, kad apstrīdētais lēmums tika pieņemts, kā to prasa spriedums lietā C-119/97 P Ufex u.c./Komisija, un, otrkārt, savu apstrīdēto lēmumu ir pamatojusi uz materiāli nepareiziem faktiem, līdz ar to lēmums nav spēkā acīmredzamas kļūdas vērtējumā un pilnvaru nepareizas izmantošanas dēļ.

Apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, jo tā nav konstatējusi, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā, uzskatīdama, ka drošības pārbaudes neesot saimnieciska darbība un autostāvvietas pakalpojumi neveidoja attiecīgo tirgu EKL 82. panta nozīmē.

Attiecībā uz apgalvoto tiesību kļūdu saistībā ar lielākas termināla nodevas piemērošanu Kopienas iekšējo un starptautisko reisu pasažieriem nekā iekšzemes reisu pasažieriem, kā arī termināla nodevas un drošības pasākumu nodevas piemērošanu tikai regulāro reisu pasažieriem, bet nevis čārterreisa pasažieriem, apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Pirmās instances tiesa neesot atzinusi, ka Komisija ir atteikusies rūpēties par to, lai nodrošinātu, ka ar AIA rīcību netiktu pārkāpts nediskriminēšanas princips.

Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Pirmās instances tiesa neesot atzinusi, ka Komisija nav ievērojusi spēkā esošās tiesības un procedūras, pirmkārt, neņemot vērā sūdzības iesniedzēju skaitļus, ko tie ieguvuši no oficiāliem avotiem un kas atspoguļo AIA pārmērīgi augstās cenas, otrkārt, veicot nodevu salīdzinājumu Spatā un citās Eiropas lidostās, kas nebija atbilstošas EKL 82. panta vajadzībām, un, treškārt, adresējot AIA lūgumu sniegt informāciju, kurā tā cita starpā nepārbaudīja ne lidostas būvniecības izmaksas, ne AIA inkorporācijas un izveidošanas izdevumus.

(1) Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija, OV L 123, 18. lpp.