Tiesas (piektā palāta) 2022. gada 24. februāra spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Viva Telecom Bulgaria” EOOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

(Lieta C-257/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Nodokļa ieturēšana ienākumu gūšanas vietā fiktīviem procentiem par bezprocentu aizdevumu, ko meitasuzņēmumam rezidentam ir piešķīris mātesuzņēmums nerezidents - Direktīva 2003/49/EK - Procentu maksājumi starp asociētām sabiedrībām dažādās dalībvalstīs - 1. panta 1. punkts - Atbrīvojums no nodokļa ieturējuma ienākumu gūšanas vietā - 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts - Noteiktu maksājumu izslēgšana - Direktīva 2011/96/ES - Uzņēmumu ienākuma nodoklis - 1. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Meitasuzņēmuma rezidenta veikta peļņas sadalīšana tā mātesuzņēmumam nerezidentam - 5.opants - Atbrīvojums no nodokļa ieturējuma ienākumu gūšanas vietā - Direktīva 2008/7/EK - Kapitāla piesaistīšana - 3. pants - Kapitāla iemaksas - 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Atbrīvojums no netieša nodokļa - LESD 63. un 65. pants - Kapitāla brīva aprite - Fiktīvu procentu bruto summas aplikšana ar nodokli - Atgūšanas procedūra, lai atskaitītu ar aizdevuma piešķiršanu saistītās izmaksas un, iespējams, saņemtu atmaksu - Atšķirīga attieksme - Attaisnojums - Pilnvaru uzlikt nodokļus līdzsvarots sadalījums starp dalībvalstīm - Nodokļa piedziņas efektivitāte - Cīņa pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas)

(2022/C 165/06)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Varhoven administrativen sad

Pamatlietas puses

Prasītāja:“Viva Telecom Bulgaria”EOOD

Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika”- Sofia

piedaloties: Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

Rezolutīvā daļa

1) Padomes Direktīvas 2003/49/EK (2003. gada 3. jūnijs) par kopīgu nodokļu sistēmu, ko piemēro procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic asociēti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs 1. panta 1. punkts, lasot to kopā arī šīs direktīvas 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu, Padomes Direktīvas 2011/96/ES (2011. gada 30. novembris) par kopējo sistēmu nodokļu uzlikšanai, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu (ES) 2015/121 (2015. gada 27. janvāris), 5. pants, kā arī ar Padomes Direktīvas 2008/7 (2008. gada 12. februāris) par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, 3. un 5. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta nodokļa uzlikšana, ieturot nodokli ienākumu gūšanas vietā, fiktīviem procentiem, kurus meitasuzņēmumam rezidentam, kas ir saņēmis bezprocentu aizdevumu, kuru tam piešķīris tā mātesuzņēmums nerezidents, tirgus apstākļos būtu vajadzējis maksāt šim pēdējam minētajam.

2) LESD 63. pants, to skatot samērīguma principa gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta nodokļa uzlikšana, ieturot nodokli ienākumu gūšanas vietā, fiktīviem procentiem, kurus meitasuzņēmumam rezidentam, kas ir saņēmis bezprocentu aizdevumu, kuru tam piešķīris tā mātesuzņēmums nerezidents, tirgus apstākļos būtu vajadzējis maksāt šim pēdējam minētajam, ja šis nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā tiek piemērots šo procentu bruto summai un šajā posmā nav iespējas atskaitīt ar šo aizdevumu saistītās izmaksas, bet vēlāk ir jāiesniedz atbilstošs pieprasījums par to, lai šis ieturējums tiktu pārrēķināts un tiktu veikta iespējamā atmaksa, ciktāl, pirmkārt, šajā tiesiskajā regulējumā šajā nolūkā paredzētās procedūras ilgums nav pārmērīgs un, otrkārt, par atmaksātajām summām ir jāmaksā procenti.

(1) OV C 279, 24.8.2020.