Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurence – Administratīvā procedūra – Paziņojums par iebildumiem – Nepieciešamais saturs – Tiesību uz aizstāvību ievērošana

(Padomes Regulas Nr. 17 19. panta 1. punkts; Komisijas Regulas Nr. 2842/98 2. un 3. pants)

2. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojums 98/C 9/03)

3. Konkurence – Naudas sods – Lēmums, ar kuru nosaka naudas sodus – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms

(EKL 253. pants; Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

4. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojums 98/C 9/03)

5. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 1. punkts)

6. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 1.A punkts)

7. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 1.A punkts)

8. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Preventīvs raksturs

(Padomes Regulas Nr. 17 15. pants; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 1.A punkts)

9. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Preventīvs raksturs

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 1.A punkts)

10. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Preventīvs raksturs

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojums 98/C 9/03)

11. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

12. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Preventīvs raksturs

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts)

13. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

14. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

15. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

16. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana

(EKL 229. pants; Padomes Regulas Nr. 17 17. pants)

17. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

18. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

19. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

20. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

21. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Pārkāpumu smagums – Atbildību pastiprinoši apstākļi

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

22. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Komisijas paziņojums par naudas sodu neuzlikšanu vai samazināšanu sakarā ar apsūdzēto uzņēmumu sadarbību

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojums 96/C 207/04)

23. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Apsūdzētā uzņēmuma sadarbības ar Komisiju ņemšana vērā

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 96/C 207/04 B sadaļas b) punkts)

24. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Apsūdzētā uzņēmuma sadarbības ar Komisiju ņemšana vērā

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 96/C 207/04 B sadaļa)

25. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 96/C 207/04 B sadaļa un paziņojuma 98/C 9/03 2. punkts)

26. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Apsūdzētā uzņēmuma sadarbības ar Komisiju ņemšana vērā

(Padomes Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts; Komisijas paziņojuma 96/C 207/04 B sadaļa)

27. Konkurence – Naudas sods – Tiesas kontrole

(EKL 81. un 229. pants; EEZ līguma 53. panta 1. punkts; Padomes Regulas Nr. 17 17. pants)

28. Konkurence – Naudas sods – Apmērs – Noteikšana – Kritēriji – Apsūdzētā uzņēmuma sadarbības ar Komisiju ņemšana vērā ārpus paziņojuma par sadarbību piemērošanas

(Padomes Regulas Nr. 17 17. pants; Komisijas paziņojumu 96/C 207/04 un 98/C 9/03 3. punkts)

29. Konkurence – Administratīvā procedūra – Dienesta noslēpums

(EKL 287. pants; Padomes Regulas Nr. 17 20. panta 2 punkts)

Summary

1. Atbilstoši konkurences tiesību normām paziņojumā par iebildumiem ir jāietver iebildumu izklāsts, kas ir formulēts pietiekami skaidri, kaut arī, iespējams, kopsavilkuma veidā, lai tādējādi ieinteresētās personas varētu pienācīgi noskaidrot, uz kādu rīcību attiecas Komisijas iebildumi. Tikai šādi paziņojums par iebildumiem var sasniegt mērķi, kas tam paredzēts Kopienu regulās, t.i., sniegt uzņēmumiem visas ziņas, kuras nepieciešamas, lai tie varētu īstenot tiesības uz aizstāvību, pirms Komisija ir pieņēmusi galīgo lēmumu. Šis mērķis nemainās atkarībā no īpašās situācijas, kādā atrodas paziņojuma adresāts, un no tā, kādā mērā tas ir sadarbojies ar Komisiju. Minētā prasība ir izpildīta, ja ieinteresētās personas lēmumā netiek vainotas pārkāpumos, kas nav minēti paziņojumā par iebildumiem, un tiek ņemti vērā vienīgi tie fakti, par kuriem ieinteresētajām personām ir bijusi iespēja paust savu nostāju.

Attiecībā uz tiesību uz aizstāvību īstenošanu naudas sodu noteikšanā ir jānorāda, ka Komisija ir izpildījusi pienākumu ievērot uzņēmumu tiesības tikt uzklausītiem, ja paziņojumā par iebildumiem skaidri ir norādījusi, ka izvērtēs, vai attiecīgajiem uzņēmumiem ir jāpiemēro naudas sodi, un ir paudusi galvenos faktiskos un juridiskos apstākļus, kuru dēļ varētu būt jāpiemēro naudas sods, kā, piemēram, iespējami izdarītā pārkāpuma smagumu un ilgumu un pārkāpuma izdarīšanu “ar nodomu vai aiz neuzmanības”. Šādā veidā Komisija uzņēmumiem norāda apstākļus, kuri ir nepieciešami, lai tiesības uz aizstāvību izmantotu ne tikai attiecībā uz pārkāpuma izdarīšanas fakta konstatējumu, bet arī pret naudas soda noteikšanu. Līdz ar to attiecīgo uzņēmumu tiesības uz aizstāvību Komisijā naudas sodu apmēra noteikšanā tiek nodrošinātas, uzņēmumiem paredzot iespēju iesniegt apsvērumus par tiem izvirzītajā apsūdzībā norādītās prettiesiskās rīcības ilgumu, smagumu un konkurenci deformējošo raksturu.

Komisijai nav pienākuma paziņojumā par iebildumiem norādīt ne, pirmkārt, uz iespējamām izmaiņām tās politikā attiecībā uz naudas sodu vispārīgajiem apmēriem, t.i., uz iespējamību, kas ir atkarīga no vispārējiem konkurences politikas apsvērumiem, kam nav tiešas saistības ar šīs lietas konkrētajiem apstākļiem, ne arī, otrkārt, uz to, cik liels varētu būt naudas soda apmēra palielinājums tā preventīvās ietekmes nodrošināšanai, jo, ja Komisija ir norādījusi faktiskos un juridiskos apstākļus, uz kuriem tā ir paredzējusi balstīties, aprēķinot naudas sodu apmēru, tai nav pienākuma precizēt veidu, kādā tā katru no šiem apstākļiem izmantos naudas soda apmēra noteikšanā. Ja norādes par paredzēto naudas sodu apmēru tiktu sniegtas tikmēr, kamēr uzņēmumiem nav bijusi iespēja paust savus apsvērumus par iebildumiem, kas vērsti pret tiem, priekšlaicīgi un nepiemērotā veidā tiktu izpausts Komisijas lēmuma saturs.

(sal. ar 46.–49., 58., 59. un 62. punktu)

2. Lai gan Komisijai naudas sodu apmēra noteikšanā ir piešķirta rīcības brīvība un tai nav obligāti jāpiemēro precīza aritmētiska formula, tā nevar atkāpties no noteikumiem, ko pati sev paredzējusi. Tā kā Komisijas pieņemtās Pamatnostādnes sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, ir dokuments, kura mērķis ir, ievērojot augstāka juridiska spēka tiesību normas, precizēt kritērijus, kas Komisijai ir jāpiemēro, izmantojot rīcības brīvību naudas sodu noteikšanā, Komisijai, aprēķinot naudas sodus, ir jāņem vērā Pamatnostādņu noteikumi, īpaši tie, kuri ir izteikti obligātā formā.

(sal. ar 119. punktu)

3. Gadījumā, kad par Kopienu konkurences tiesību pārkāpumu lēmumā tiek noteikti naudas sodi vairākiem uzņēmumiem, pienākuma norādīt pamatojumu apjoms ir jānosaka, ņemot vērā to, ka pārkāpumu smagums ir jāpierāda atkarībā no daudziem apstākļiem, piemēram, lietas īpašajiem apstākļiem, situācijas, kādā ir izdarīts pārkāpums, un naudas sodu preventīvā rakstura, un nepastāv nekāds saistošs vai pilnīgs to kritēriju saraksts, kas obligāti ir jāņem vērā. Ar šo pienākumu saistītās prasības ir uzskatāmas par izpildītām, ja Komisija lēmumā ir norādījusi vērtējuma faktorus, pēc kuriem tā ir vērtējusi pārkāpuma smagumu un ilgumu, bet tai nav pienākuma sniegt sīkākus paskaidrojumus par naudas soda aprēķiniem vai tajos izmantotos skaitliskos rādītājus, kaut arī ir vēlams, ka Komisija izmanto iespēju norādīt šos skaitliskos rādītājus, kas to īpaši attiecībā uz naudas sodu iespējamo preventīvo raksturu ir mudinājuši īstenot savu rīcības brīvību.

(sal. ar 131., 206., 213. un 214. punktu)

4. Atbilstoši Komisijas pieņemtajām Pamatnostādnēm sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, naudas soda aprēķinus sāk ar summu, kas noteikta, ņemot vērā tās apmēra ierobežojumus, kuri atspoguļo dažādas pārkāpumu smaguma pakāpes un kam pašiem par sevi nav saistības ar attiecīgo apgrozījumu. Tādējādi šīs metodes būtība ir tā, ka naudas sodi tiek aprēķināti pēc noteiktiem tarifiem, kaut arī tie ir samērā relatīvi un elastīgi. Tādējādi, ja Komisija vienā lēmumā konstatē vairākus pārkāpumus, piemērojot šo metodi, nepastāv prasība – taču nav arī aizliegts – katram pārkāpumam atbilstošā pamatapmēra noteikšanā ņemt vērā ietekmētā tirgus lielumu un Komisijai vēl jo vairāk minētais pamatapmērs nav jānosaka atbilstoši noteiktai procentuālai daļai no kopējā apgrozījuma attiecīgajā tirgū.

(sal. ar 133.–135. punktu)

5. Nosakot naudas sodu apmēru par Kopienu konkurences tiesību pārkāpumu, Komisijai naudas soda aprēķini nav jāveic, izmantojot summas, kas ir balstītas uz attiecīgo uzņēmumu apgrozījumu, ne arī jānodrošina, lai gadījumā, kad naudas sodi tiek piemēroti vairākiem vienā pārkāpumā iesaistītiem uzņēmumiem, aprēķinu rezult ātā iegūtais attiecīgajiem uzņēmumiem piemēroto naudas sodu galīgais apmērs atspoguļotu visas starp tiem pastāvošās atšķirības pēc to kopējā apgrozījuma vai apgrozījuma attiecīgā produkta tirgū. Pārkāpumu smagums ir jānovērtē pēc vairākiem kritērijiem, it īpaši – konkrētajiem lietas apstākļiem, situācijas, kurā izdarīts pārkāpums, un naudas sodu preventīvās ietekmes. Tādējādi, nosakot naudas soda apmēru, Komisijai ir lietderīgi ņemt vērā apgrozījumu, kas ir saistīts ar produktiem, uz kuriem attiecas pārkāpums, lai novērtētu pārkāpuma smagumu, taču minētajam apgrozījumam nedrīkst piešķirt nesamērīgu nozīmi salīdzinājumā ar citiem vērtējuma kritērijiem, un naudas sodu apmēru nevar noteikt, veicot tikai uz šo apgrozījumu balstītus aprēķinus.

Turklāt, lai arī Komisijas pieņemtajās Pamatnostādnēs sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, nav paredzēts, ka naudas sodu apmērs ir aprēķināms atkarībā no apgrozījuma pasaulē, kas ir saistīts ar kādu produktu, tās neliedz, nosakot naudas soda apmēru, attiecīgo apgrozījumu ņemt vērā, lai tādējādi ievērotu Kopienas tiesību vispārējos principus un ja tas ir nepieciešams attiecīgajos apstākļos. Turklāt Pamatnostādnēs ir noteikts, ka, ievērojot principu, ka par līdzīgiem pārkāpumiem ir nosakāms vienlīdzīgs sods, attiecīgajiem uzņēmumiem var piemērot atšķirīgus naudas sodu apmērus, ja tas ir nepieciešams attiecīgajos apstākļos, taču tā, lai šāda diferenciācija netiktu veikta pēc aritmētiskiem aprēķiniem.

No samērīguma principa un vienlīdzīgas attieksmes principa neizriet prasība, lai naudas soda apmērs visiem aizliegtas vienošanās dalībniekiem atbilstu vienādai procentuālai daļai no to individuālā apgrozījuma.

(sal. ar 139., 145.–149. punktu)

6. Kaut arī atbilstoši metodei, saskaņā ar kuru, lai dažādiem aizliegtas vienošanās dalībniekiem noteiktu naudas sodu apmēru, uzņēmumi tiek iedalīti vairākās kategorijās, kā rezultātā visiem vienā kategorijā ietilpstošiem uzņēmumiem tiek piemērota vienota pamatapmēra likme, netiek ņemtas vērā atšķirības starp vienā kategorijā ietilpstošu uzņēmumu lielumu, to nevar aizliegt izmantot. Tomēr, veicot šādu iedalījumu, ir jāievēro vienlīdzīgas attieksmes princips, saskaņā ar kuru ir aizliegts līdzvērtīgās situācijās īstenot atšķirīgu attieksmi un atšķirīgās situācijās – vienādu attieksmi, ja vien šāda attieksme nav objektīvi pamatota. Turklāt naudas sodu apmēram ir jābūt vismaz samērīgam saistībā ar faktoriem, kas ņemti vērā, novērtējot pārkāpuma smagumu.

Lai pārliecinātos, vai aizliegtas vienošanās dalībnieki kategorijās ir iedalīti atbilstoši vienlīdzīgas attieksmes principam un samērīguma principam, Kopienu tiesa, veicot Komisijai šajā jomā piešķirtās rīcības brīvības izmantošanas tiesiskuma kontroli, tomēr var pārbaudīt vienīgi to, vai šāds iedalījums ir konsekvents un objektīvi pamatots, bet ne pilnībā aizstāt Komisijas vērtējumu ar savu.

Līdz ar to aizliegtas vienošanās dalībnieku iedalīšana divās kategorijās – lielākie uzņēmumi un pārējie – nav nepamatots veids, kā ņemt vērā to relatīvo nozīmi tirgū, lai atbilstoši pielāgotu pamatapmēru, ar nosacījumu, ka tā rezultātā netiek iegūts būtiski deformēts priekšstats par attiecīgajiem tirgiem.

(sal. ar 150., 156., 157. un 159. punktu)

7. Komisijai ir piešķirta rīcības brīvība, atbilstoši kurai tā, nosakot naudas sodu apmēru, ko tā ir paredzējusi piemērot par konkurences tiesību normu pārkāpumu, atkarībā no lietas apstākļiem var pēc saviem ieskatiem vai nu ņemt, vai neņemt vērā atsevišķus faktorus. Ņemot vērā iepriekš norādītos Komisijas pieņemto Pamatnostādņu sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 1.A punkta sestās daļas noteikumus, ir jāuzskata, ka gadījumā, kad pārkāpumus ir izdarījuši vairāki uzņēmumi, Komisija sev ir paturējusi zināmu rīcības brīvību, lai varētu izvērtēt naudas sodu piemērotību atkarībā no katra uzņēmuma lieluma. Jēdzienu “atsevišķos gadījumos” un “īpaši” lietojums Pamatnostādņu 1.A punkta sestajā daļā norāda, ka izvērtēšana atbilstoši uzņēmumu individuālajam lielumam nav sistemātiski izmantojama aprēķinu darbība, ko Komisija sev noteikusi par obligātu, bet gan darbība aprēķinu elastīguma nodrošināšanai, ko Komisija ir atstājusi savā rīcībā gadījumiem, kad tas nepieciešams.

Tādējādi Komisija nepārsniedz savas rīcības brīvības ietvarus, ja, nosakot naudas sodu pamatapmērus par pārkāpumu, ko ir izdarījuši tikai divi tirgū darbojošies uzņēmumi, tā abiem šiem uzņēmumiem nepiemēro atšķirīgu attieksmi, neraugoties uz pastāvošajām atšķirībām minēto uzņēmumu apgrozījumā šajā tirgū un tirgus daļu apmērā, jo, pirmkārt, šādā tirgū aizliegta vienošanās var pastāvēt tikai tad, ja tajā piedalās abi uzņēmumi, tā kā, ņemot vērā kontrolētās tirgus daļas lielumu, otrā uzņēmuma dalība aizliegtās vienošanās pastāvēšanai ir tikpat svarīga kā pirmā uzņēmuma dalība, un, otrkārt, šajā gadījumā abi uzņēmumi ir lieli ražotāji.

(sal. ar 180.–182. punktu)

8. Par konkurences tiesību normu pārkāpumu Regulas Nr. 17 15. pantā paredzēto sodu mērķis ir izskaust prettiesiskas darbības, kā arī novērst to atkārtotu izdarīšanu. Tā kā prevencija ir par konkurences tiesību normu pārkāpumu noteikta naudas soda mērķis, prasība to nodrošināt ir vispārēja prasība, kas Komisijai ir jāņem vērā ikvienā naudas soda aprēķināšanas posmā un kas neparedz, ka visu ar šāda mērķa sasniegšanu saistīto apstākļu visaptverošam vērtējumam aprēķinos obligāti ir jāvelta atsevišķa stadija.

(sal. ar 218.–220., 226. un 238. punktu)

9. Nosakot naudas soda apmēru, kas par konkurences tiesību normu pārkāpumu ir piemērojams saskaņā ar Regulas Nr. 17 15. pantu, sodītā uzņēmuma lielums un kopējie resursi ir piemēroti vērtējuma kritēriji, ko var ņemt vērā, lai naudas sodiem nodrošinātu preventīvu ietekmi. Liels uzņēmums, kam salīdzinājumā ar citiem aizliegtas vienošanās dalībniekiem ir ievērojami finanšu resursi, var vieglāk rast līdzekļus sava naudas soda samaksai, līdz ar to, lai nodrošinātu naudas soda preventīvo ietekmi, ir pamatoti šādam uzņēmumam piemērot proporcionāli lielāku naudas sodu, nekā par tādu pašu pārkāpumu piemērots uzņēmumam, kuram nav šādu resursu.

Tas, ka Pamatnostādnēs šāda iespēja nav tieši paredzēta, neliedz Komisijai preventīvos nolūkos piemērot koeficientu, kas atspoguļo uzņēmumu lielumu un kopējos resursus. Šādu nepieciešamību noteikt tādu naudas soda apmēru, kas tam nodrošina pietiekami preventīvu ietekmi atbilstoši Pamatnostādņu 1.A punkta ceturtajai daļai, var apmierināt, ja tiek ņemts vērā uzņēmumu lielums un kopējie resursi, proti, gan tieši nosakot pamatapmēru, kurā ir atspoguļoti minētie rādītāji, gan arī atbilstoši citiem apsvērumiem (kā, piemēram, pārkāpuma raksturs vai individuālās prettiesiskās rīcības sekas) noteiktu pamatapmēru pielāgojot tā, lai būtu ņemts vērā uzņēmumu lielums un kopējie resursi. Otrā minētā metode ne tikai nav pretrunā Pamatnostādnēm, bet salīdzinājumā ar pirmo metodi pat uzlabo Komisijas veikto aprēķinu pārredzamību.

(sal. ar 235. un 253. punktu)

10. Komisijas pieņemtajās Pamatnostādnēs sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, nav tādu noteikumu, kas sevišķi smagu konkurences tiesību normu pārkāpumu gadījumā liegtu pamatapmēram piemērot palielinājumu par 100 %, lai naudas sodiem nodrošinātu preventīvu raksturu.

Konkrēti attiecībā uz šiem pārkāpumiem Pamatnostādnēs ir norādīts tikai tas, ka paredzamais naudas soda apmērs “pārsniedz 20 miljonus euro”. Vienīgais naudas soda maksimālā apmēra ierobežojums, kas attiecībā uz šādiem pārkāpumiem ir paredzēts Pamatnostādnēs, ir Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktā noteiktais vispārīgais ierobežojums, ka naudas sods nedrīkst pārsniegt 10 % no kopējā apgrozījuma, un maksimālā apmēra ierobežojumi papildu summām, ko var piemērot, pamatojoties uz pārkāpuma ilgumu (skat. Pamatnostādņu 1.B punkta pirmās daļas otro un trešo ievilkumu). Līdz ar to Pamatnostādnes nerada pamatu tiesiskai paļāvībai par naudas soda pamatapmēra lielumu, par to papildu summu lielumu, kas pamatapmēram piemērotas citu apsvērumu, nevis pārkāpuma ilguma dēļ, un līdz ar to par naudas sodu galīgo apmēru, kas ir piemērojams par sevišķi smagiem pārkāpumiem. Tas pats attiecas arī uz tās daļas apmēru, ko galīgā naudas apmērā veido aprēķinu gaitā piemērotā papildu summa.

(sal. ar 249., 251. un 252. punktu)

11. Tas, ka uzņēmums, kas sodīts par konkurences tiesību normu pārkāpumu, pēc pārkāpuma pārtraukšanas ir veicis pasākumus atkārtota pārkāpuma izdarīšanas novēršanai, nekādā veidā Komisijai nerada pienākumu naudas sodu samazināt. Lai gan, protams, ir svarīgi, ka uzņēmums veic pasākumus, lai novērstu iespēju, ka tā darbinieki nākotnē varētu izdarīt jaunus Kopienu konkurences tiesību pārkāpumus, tas tomēr neietekmē faktu, ka pārkāpums jau ir izdarīts. Tas vien, ka atsevišķos gadījumos Komisija iepriekšējā lēmumu pieņemšanas praksē kā atbildību mīkstinošu apstākli ir ņēmusi vērā saskaņošanas plānu ieviešanu, tai tomēr nerada pienākumu tāpat rīkoties visos gadījumos.

(sal. ar 266. un 267. punktu)

12. Komisijai nav pienākuma, vērtējot nepieciešamību nodrošināt preventīvu ietekmi attiecībā uz uzņēmumu, kuram ir jāpiemēro sods par Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpumu, ņemt vērā sodus, kas par tādiem pašiem slepeniem saskaņotiem pasākumiem ir piespriesti trešās valstīs. Atbilstoši prevencijas mērķim, ko Komisijai ir tiesības censties sasniegt, nosakot naudas soda apmēru, ir jānodrošina tas, lai uzņēmumi Līgumos ietvertās konkurences tiesību normas ievērotu, veicot saimniecisko darbību Kopienas vai Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) teritorijā. Līdz ar to par Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpumiem piemērota naudas soda preventīvo ietekmi nevar noteikt tikai atkarībā no sodāmā uzņēmuma īpašā stāvokļa, ne arī atkarībā no tā, vai uzņēmums ievēro ārpus EEZ esošās trešās valstīs spēkā esošas konkurences tiesību normas.

(sal. ar 269. punktu)

13. Ja konkurences tiesību normu pārkāpumu ir izdarījuši vairāki uzņēmumi, naudas sodu apmēra noteikšanā ir jāvērtē katra uzņēmuma dalības relatīvā nozīme, kas it īpaši nozīmē, ka ir jānosaka katra uzņēmuma loma pārkāpuma īstenošanā to līdzdalības laikā. No tā it īpaši izriet, ka “atbildīgā vadītāja” loma, ko saistībā ar aizliegto vienošanos ir uzņēmies viens vai vairāki uzņēmumi, naudas soda apmēra aprēķināšanā ir jāņem vērā tiktāl, ciktāl uzņēmumiem, kuri šādu lomu ir īstenojuši, atšķirībā no citiem uzņēmumiem ir jāuzņemas arī īpaša atbildība. Saskaņā ar norādītajiem principiem Komisijas pieņemto Pamatnostādņu sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 2. punktā ar virsrakstu “Atbildību pastiprinoši apstākļi” nav sniegts izsmeļošs tādu apstākļu uzskaitījums, kuru dēļ var tikt palielināts naudas soda pamatapmērs un kuru starpā ir minēta arī “pārkāpuma aizsācēja vai pamudinātāja loma”.

(sal. ar 280.–282. punktu)

14. No Komisijas pieņemto Pamatnostādņu sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 2. punkta trešā ievilkuma, izriet, ka, vērtējot uzņēmuma lomu konkurences tiesību normu pārkāpumā, jēdziens “pārkāpuma aizsācējs” ir jānošķir no jēdziena “pamudinātājs uz pārkāpumu” un katrs no tiem ir jāanalizē atsevišķi, lai tādējādi noteiktu, vai attiecīgais uzņēmums ir uzņēmies vienu vai otru lomu. Pamudināšana uz pārkāpumu ir saistīta ar aizliegtas vienošanās panākšanas brīdi vai paplašināšanu, bet aizsācēja loma – ar aizliegtās vienošanās darbību.

(sal. ar 316. punktu)

15. Lai uzņēmumu varētu kvalificēt kā pamudinātāju uz aizliegtu vienošanos, tam ir jāpārliecina vai jāmudina citi uzņēmumi izveidot aizliegtu vienošanos vai tādai pievienoties. Nepietiek tikai būt vienam no aizliegtas vienošanās dibinātājiem. Tā, piemēram, saistībā ar tikai divu uzņēmumu izveidotu aizliegtu vienošanos nebūtu pamatoti minētos uzņēmumus automātiski kvalificēt kā pamudinātājus. Šāda kvalifikācija attiecas vienīgi uz uzņēmumu, kas šādā gadījumā ir uzņēmies iniciatīvu, piemēram, otram uzņēmumam izsakot priekšlikumu par saskaņotas darbības iespējamību vai mēģinot to pārliecināt par šāda priekšlikuma īstenošanu.

(sal. ar 321. un 456. punktu)

16. Ja, izskatot prasību, kas celta par Komisijas lēmumu, ar kuru ir noteikts naudas sods par konkurences tiesību normu pārkāpumu, tiek konstatēts, ka Komisijas vērtējums attiecībā uz atbildību pastiprinošiem apstākļiem ir prettiesisks, kā rezultātā naudas sods ir ticis palielināts salīdzinājumā ar tā pamatapmēru, Kopienu tiesai ir jāizmanto sava neierobežotā kompetence, lai apstiprinātu, atceltu vai grozītu minēto naudas soda palielinājumu, ņemot vērā visus šīs lietas būtiskos apstākļus.

(sal. ar 303., 338. un 394. punktu)

17. Runājot par konkurences tiesību normu pārkāpuma aizsācēja kvalifikāciju, tas, ka par cenu paaugstināšanu tika izlemts, aizliegtās vienošanās dalībniekiem kopīgās sanāksmēs panākot attiecīgu vienošanos un nolemjot arī par cenu paaugstinājuma apmēru, dienu un īstenošanas mehānismu, tomēr neizslēdz viena vai otra uzņēmuma individuālo atbildību par lēmumu būt pirmajam, kas faktiski ievieš cenu paaugstinājumu, par ko uzņēmumi vienojušies. Uzņemoties šādu iniciatīvu, kas, aizliegtās vienošanās dalībnieku sanāksmē panākot vienošanos par cenu paaugstināšanu, nav noteikta kā uzņēmuma individuāls un īpašs pienākums, uzņēmums brīvprātīgi sniedz būtisku atbalstu šādas vienošanās izpildei un tādā veidā nodrošina, ka šāda vienošanās nepaliek neīstenota, bet gan ietekmē tirgu.

Savukārt tas vien, ka aizliegtas vienošanās dalībnieks pirmais paziņojis par jaunas cenas noteikšanu vai cenu paaugstināšanu, neliecina par to, ka uzņēmums ir darbojies kā aizliegtās vienošanās aizsācējs, ja pēc lietas apstākļiem redzams, ka attiecīgā cena vai cenu paaugstinājums ir noteikts, iepriekš vienojoties ar pārējiem aizliegtās vienošanās dalībniekiem, un ka tie kopā noteikuši, kurš no tiem pirmais nāks klajā ar attiecīgu paziņojumu, jo attiecīgā uzņēmuma izvirzīšana šāda uzdevuma veikšanai norāda, ka pirmreizēja cenas vai cenu paaugstinājuma paziņošana ir tikai darbība, ko veic, strikti ievērojot pēc kopējas gribas iepriekš noteiktu plānu, un to nevar uzskatīt par brīvprātīgu iniciatīvu, kā rezultātā veidojas aizliegta vienošanās.

(sal. ar 348. un 427. punktu)

18. Apstāklis, ka uzņēmums izdara spiedienu vai pat diktē citu aizliegtās vienošanās dalībnieku rīcību, nav obligāts nosacījums, lai šādu uzņēmumu kvalificētu kā aizliegtās vienošanās aizsācēju. Pietiek ar to, ka uzņēmums ir darbojies kā būtisks aizliegtās vienošanās dzinējspēks, un to var konstatēt arī no tā, ka uzņēmums ir uzņēmies izstrādāt un piedāvāt aizliegtās vienošanās dalībnieku darbības modeli, kaut arī nav bijis spējīgs to pārējiem dalībniekiem uzspiest.

(sal. ar 374. punktu)

19. Uzņēmumu grupai, kas ir aizliegtas vienošanās dalībnieki, raksturīgās kopīgās intereses, mērķi un nostājas nebūt nenozīmē, ka šādas grupas dalībnieki ir kvalificējami kā aizsācēji vai ka šāda kvalifikācija, kas citu apstākļu dēļ piemērota vienam no dalībniekiem, ir attiecināma arī uz visiem pārējiem šādas grupas dalībniekiem.

(sal. ar 402. punktu)

20. Ja vairāki uzņēmumi kopīgi ir izdarījuši vairākus konkurences tiesību normu pārkāpumus, fakts, ka sanāksmes par vienu aizliegtu vienošanos varējušas notikt vienlaikus ar sanāksmēm par citu aizliegtu vienošanos un būtībā pēc tāda paša plāna, neietekmē to, kurš no uzņēmumiem faktiski ir bijis katras minētās aizliegtās vienošanās aizsācējs. Līdz ar to pēc norādītajām līdzībām starp divām attiecīgajām aizliegtām vienošanās nevar spriest, ka uzņēmums, kas ir bijis uzņēmies vienas aizliegtās vienošanās aizsācēja lomu, ir uzņēmies arī otras aizliegtas vienošanās aizsācēja lomu.

(sal. ar 459. punktu)

21. Ilgtermiņa pārkāpumā aizliegtas vienošanās dalībnieki aizsācēja lomu var uzņemties pārmaiņus, dažādos brīžos, un līdz ar to nevar izslēgt iespēju, ka katram no tiem aizsācēja lomas uzņemšanos var kvalificēt kā atbildību pastiprinošu apstākli.

(sal. ar 460. punktu)

22. Komisijas paziņojums par naudas sodu neuzlikšanu vai naudas sodu apmēra samazināšanu lietās par aizliegtu vienošanos ir radījis pamatu to uzņēmumu tiesiskai paļāvībai, kuri vēlas Komisiju informēt par aizliegtas vienošanās pastāvēšanu. Ņemot vērā tiesisko paļāvību, ko uzņēmumiem, kuri vēlas sadarboties ar Komisiju, varētu būt radījis minētais paziņojums, Komisijai šis paziņojums ir jāievēro, uzņēmumam piemērojamā naudas soda apmēra noteikšanas nolūkā vērtējot uzņēmuma sadarbību.

(sal. ar 488. punktu)

23. Lai atbilstoši paziņojuma par naudas sodu neuzlikšanu vai naudas sodu apmēra samazināšanu lietās par aizliegtu vienošanos B sadaļai uzņēmumu varētu pilnībā atbrīvot no naudas soda vai lai varētu samazināt tā apmēru, ir nepieciešams, lai attiecīgais uzņēmums būtu pirmais, kas sniedzis izšķirošus pierādījumus, lai pierādītu aizliegtas vienošanās pastāvēšanu.

Tādējādi, lai gan norādītajiem pierādījumiem nav jābūt pašiem par sevi pietiekamiem, lai pierādītu aizliegtas vienošanās pastāvēšanu, tiem tomēr ir jābūt izšķirošiem šādā nolūkā. Tiem tātad ir jākalpo ne tikai kā vienkāršiem informācijas avotiem Komisijas veiktās izmeklēšanas gaitā, bet arī kā apstākļiem, uz ko iespējams tieši balstīties kā uz galvenajiem pierādījumiem, pieņemot lēmumu, kurā ir konstatēts pārkāpums. Šie izšķirošie pierādījumi faktiski jāiesniedz Komisijai, un vienkāršs pierādījumu piedāvājums vai norāde uz avotu, kur šādus pierādījumus iespējams rast, nav pietiekams.

Tādējādi par šādiem pierādījumiem nav atzīstama, pirmkārt, ne informācija, kas Komisijai ļauj izteikt lūgumus sniegt informāciju vai pat likt veikt pārbaudes, bet kas Komisijas ziņā tomēr faktiski pilnā apmērā atstāj faktu restaurēšanu un pierādīšanu, lai gan uzņēmums, kas sniedzis minēto informāciju, ir atzinis savu atbildību pārkāpumu izdarīšanā, otrkārt, ne arī uzņēmuma priekšlikums liecību sniegšanas nolūkā nodot Komisijas rīcībā darbiniekus, jo šis priekšlikums Komisijai nav obligāti jāpieņem un tā var aicināt uzņēmumu ievākt informāciju no saviem darbiniekiem un nodot to rakstveidā Komisijai, lai nevajadzīgi neapgrūtinātu iestādes noslogojumu.

Visbeidzot, Komisijai nav pienākuma vērst uzņēmumu uzmanību uz to, ka sniegtā informācija nav pietiekama, un uz nepieciešamību minētās ziņas papildināt, jo saskaņā ar paziņojuma E sadaļas 2. punktu “to, vai ir izpildīti B, C vai D sadaļā izvirzītie nosacījumi, Komisija vērtē tikai lēmuma pieņemšanas brīdī”.

(sal. ar 492., 493., 517., 518., 521., 522., 526. un 568. punktu)

24. Lai atbilstoši paziņojuma par naudas sodu neuzlikšanu vai naudas sodu apmēra samazināšanu lietās par aizliegtu vienošanos B sadaļai uzņēmumu varētu pilnībā atbrīvot no naudas soda vai lai varētu samazināt tā apmēru, attiecīgais uzņēmums mutvārdos Komisijai var sniegt izšķirošus pierādījumus, lai pierādītu aizliegtās vienošanās pastāvēšanu. Informācijas mutiskai sniegšanai nav nekādu vērā ņemamu trūkumu no tiesiskās drošības viedokļa, jo informāciju, kas tikšanās laikā tiek sniegta pārvaldes iestādei, parasti var fiksēt un saglabāt, izmantojot skaņu ierakstu un/vai sagatavojot rakstisku tikšanās protokolu.

Kaut arī Komisijai nav vispārēja pienākuma protokolēt tikšanās ar privātpersonām vai uzņēmumiem, tas, ka nav tādas tiesību normas, kurā būtu tieši paredzēts, ka ir jāizstrādā tikšanās protokols, tomēr nenozīmē, ka nevar pastāvēt tāda situācija, kurā Komisijai ir pienākums tai sniegtos paskaidrojumus fiksēt šāda dokumenta formā. Atkarībā no konkrētās lietas apstākļiem šāds pienākums var tieši izrietēt no labas pārvaldības principa, kas ir viena no Kopienu tiesiskajā sistēmā paredzētajām administratīvā procesa garantijām. Gadījumā, kad uzņēmums sazinās ar Komisiju, lai ar to uzsāktu sadarbību, par kuru varētu iegūt atvieglojumus atbilstoši paziņojumam par sadarbību, un tādējādi tiek sarīkota iestādes ierēdņu un minētā uzņēmuma pārstāvju sanāksme, saskaņā ar labas pārvaldības principu ir jāizstrādā tikšanās protokols, kurā ir fiksēts būtiskākais no tās laikā paustajiem apgalvojumiem, vai vismaz jāveic skaņu ieraksts, ja minētais uzņēmums to ir lūdzis, vēlākais, tikšanās sākumā.

(sal. ar 498.–502. un 506. punktu)

25. Jēdzieniem “pārkāpuma aizsācēja vai pamudinātāja loma” un “aizsācēja loma vai noteicošā loma”, kas lietoti attiecīgi Komisijas pieņemto Pamatnostādņu sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 2. punkta trešajā ievilkumā un paziņojuma par naudas sodu neuzlikšanu vai naudas sodu apmēra samazināšanu lietās par aizliegtu vienošanos B sadaļas e) punktā, pirmkārt, kā atbildību pastiprinošiem apstākļiem naudas sodu aprēķināšanai un, otrkārt, kā apstākļiem, kas liedz pilnībā nepiemērot naudas sodus vai ļoti lielā mērā samazināt to apmēru, ir būtībā vienāda nozīme.

No tā izriet, ka tad, ja tiek konstatēts, ka uzņēmums ir aizliegtas vienošanās aizsācējs vai pamudinātājs uz to, šim uzņēmumam nevar piemērot vai ļoti lielā mērā samazināt naudas sodu atbilstoši paziņojumam par sadarbību.

(sal. ar 535., 536., 544. un 545. punktu)

26. Ņemot vērā paziņojuma par naudas sodu neuzlikšanu vai naudas sodu apmēra samazināšanu lietās par aizliegtu vienošanos B sadaļas b) punkta tekstu, kurā piešķirt ievērojamu naudas soda apmēra samazinājumu ir paredzēts vienīgi tam uzņēmumam, kas patiešām bijis “pirmais”, kurš iesniedzis izšķirošus pierādījumus, nevar apgalvot, ka šo nosacījumu ir izpildījuši abi uzņēmumi kopīgi, jo uzņēmumi šādus pierādījumus nav snieguši vienā un tajā pašā dienā.

(sal. ar 550. punktu)

27. Kontrole, ko Kopienu tiesai lūgts īstenot pār lēmumu, kurā Komisija ir konstatējusi EKL 81. panta un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53. panta pārkāpumu un noteikusi naudas sodus, var attiekties tikai uz šāda lēmuma tiesiskumu. Kopienu tiesas neierobežoto kompetenci, kas izriet no EKL 229. panta un Regulas Nr. 17 17. panta, nepieciešamības gadījumā var izmantot tikai tad, ja ir konstatēti trūkumi, kuri ietekmē lēmuma tiesiskumu un par kuriem attiecīgais uzņēmums ir sūdzējies savā prasībā, un vienīgi nolūkā novērst šāda prettiesiskuma ietekmi uz noteiktā naudas soda apmēra aprēķināšanu, ja nepieciešams, naudas sodu atceļot vai grozot tā apmēru.

Līdz ar to ir jānoraida lūgums, ko prasītājs, kuram Komisija ir piemērojusi paziņojumu par naudas sodu neuzlikšanu vai naudas sodu apmēra samazināšanu lietās par aizliegtu vienošanos, ir izteicis, lai Pirmās instances tiesa novērtētu un atlīdzinātu tā sadarbību administratīvās izmeklēšanas gaitā, neņemot vērā minētā paziņojuma noteikumus, par kuru prettiesiskumu tas neceļ iebildumus.

(sal. ar 581. un 583. punktu)

28. Iespēja uzņēmumam, kurš procedūrā par konkurences tiesību normu pārkāpumu ir sadarbojies ar Komisiju, piešķirt naudas soda samazinājumu ārpus paziņojuma par naudas sodu neuzlikšanu vai naudas sodu apmēra samazināšanu lietās par aizliegtu vienošanos piemērošanas ietvariem, kas ir paredzēta Komisijas pieņemto Pamatnostādņu sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu, 3. punkta sestajā ievilkumā, noteikti nozīmē, ka uzņēmuma sadarbību nav bijis iespējams atlīdzināt, piemērojot paziņojumu par sadarbību, kā arī to, ka tā bijusi efektīva, t.i., ļāvusi Komisijai vieglāk izpildīt savu uzdevumu konstatēt un pārtraukt Kopienu konkurences tiesību normu pārkāpumus.

(sal. ar 585. un 588. punktu)

29. Uz sacīkstes principu balstītās procedūrās, kuru rezultātā ir iespējama soda piespriešana, ierosinātā soda raksturu un apmēru, pamatojoties uz to nozīmi, līdz brīdim, kad sods galīgi apstiprināts un pasludināts, aizsargā profesionālais noslēpums. Šāds princips izriet īpaši no nepieciešamības respektēt attiecīgās personas reputāciju un cieņu, kamēr tai nav piemērots sods. Turklāt Komisijas pienākums presei neizpaust ziņas par konkrēto iecerēto sodu ir ne tikai pienākums ievērot profesionālo noslēpumu, bet arī pienākums nodrošināt labu pārvaldību.

Pat ja Komisijas dienesti būtu bijuši atbildīgi par precīzas informācijas izpaušanu plašsaziņas līdzekļiem saistībā ar naudas sodu par konkurences tiesību normu pārkāpumu pirms tā piespriešanas, šāda trūkuma dēļ attiecīgo lēmumu var atcelt tikai tādā gadījumā, ja pierāda, ka, nepastāvot šādam trūkumam, minētais lēmums nebūtu pieņemts vai tam būtu bijis citādāks saturs. Attiecīgajai personai ir jāiesniedz vismaz norādes, kas varētu pamatot šādu secinājumu. Šis kritērijs nenoved pie tā, ka šāda rakstura trūkumi faktiski paliek nesodīti. Neatkarīgi no iespējas panākt attiecīgā lēmuma atcelšanu gadījumā, ja pieļautais trūkums nebūtu ietekmējis lēmuma saturu, ieinteresētajai personai ir tiesības attiecīgo iestādi saukt pie atbildības par kaitējumu, ko personai radījis šāds trūkums.

(sal. ar 604., 606. un 607. punktu)