31.

Šo paziņojumu par maksājuma aprēķinu un zemkopības ministra 2007. gada 19. aprīļa lēmumu Balbiino pārsūdzēja Tallinna Halduskohus, kura šaubās par ÜLTS saderīgumu ar Kopienu tiesībām pat tā redakcijā ar izdarītajiem grozījumiem. Tādēļ tā Tiesai saskaņā ar EKL 234. pantu ir uzdevusi šādus prejudiciālos jautājumus: “1) Vai ar Eiropas Savienības tiesībām, it īpaši Komisijas Regulas Nr. 60/2004 6. panta 1. punktu, skatot to kopā ar Komisijas Regulas Nr. 832/2005 preambulas trešo apsvērumu, kā arī Komisijas Regulas Nr. 1972/2003 4. panta 1. un 2. punktu, netiek pieļauts kāda uzņēmēja uzkrāto lieko krājumu apjomu noteikt tādējādi, ka no liekajiem krājumiem (kā pārejas krājumi) automātiski tiek atskaitīts vidējais uzņēmēja krājumu apjoms, kāds tas ir 1. maijā, par pēdējiem, bet ne vairāk kā četriem, darbības gadiem pirms 2004. gada 1. maija, to reizinot ar koeficientu 1,2? Ja atbilde uz jautājumu ir apstiprinoša, vai atbilde būtu citāda, ja, nosakot pārejas krājumu un lieko krājumu apjomu, varētu tikt ņemts vērā arī uzņēmēja ražošanas, pārstrādes vai pārdošanas apjoma pieaugums, attiecīgo lauksaimniecības produktu nogatavošanās laiks, krājumu veidošanās laiks, kā arī citi no uzņēmēja gribas neatkarīgi apstākļi? 2) Vai lauksaimniecības produktu krājumu kopuma, kas uzņēmēja valdījumā ir bijis 2004. gada 1. maijā, uzskatīšana par tā liekajiem krājumiem atbilst Eiropas Savienības tiesību, it īpaši Komisijas Regulas Nr. 1972/2003, mērķim? 3) Vai ar Eiropas Savienības tiesībām, it īpaši Komisijas Regulas Nr. 1972/2003 4. pantu, kā arī Komisijas Regulas Nr. 60/2004 6. pantu, tad, ja uzņēmējs savu darbību ar atbilstošo lauksaimniecības produktu ir uzsācis mazāk nekā gadu pirms 2004. gada 1. maija, netiek pieļauts, ka šim uzņēmējam pašam ir jāpierāda, ka tā valdījumā esošo lauksaimniecības produkta krājumu apjoms atbilst lauksaimniecības produkta krājumu apjomam, kuru tas būtu parasti saražojis, pārdevis vai kā citādi par atlīdzību vai bez atlīdzības atsavinājis vai ieguvis? Ja atbilde uz jautājumu ir apstiprinoša, vai atbilde būtu citāda, ja iestādei neatkarīgi no uzņēmēja pierādīšanas pienākuma ir pienākums, balstoties uz iesniegto paziņojumu par atbilstošu lauksaimniecības produktu, uzņēmēja pārejas krājumu un lieko krājumu noteikšanā ņemt vērā tā ražošanas, apstrādes vai pārdošanas apjoma, kā arī krājumu pieaugumu pēc 2004. gada 1. maija? 4) Vai ar Komisijas Regulas Nr. 1972/2003, kā arī Komisijas Regulas Nr. 60/2004 mērķi maksājuma iekasēšana par liekajiem krājumiem ir saderīga arī tad, ja 2004. gada 1. maijā uzņēmējam tiek konstatēti liekie krājumi, taču tas pierāda, ka no lieko krājumu pārdošanas pēc tas nav guvis faktisku peļņu, kas izteikta cenu starpībā? 5) Vai Komisijas Regulas Nr. 60/2004 6. panta 3. punktu, saskaņā ar kuru, nosakot cukura, izoglikozes un fruktozes liekos krājumus, cita starpā ņem vērā noliktavu ietilpību, var interpretēt tādējādi, ka tad, ja uzņēmēja noliktavu ietilpība gadā pirms pievienošanās ir palielinājusies, tas ir pamats, lai 2004. gada 1. maijā uzņēmēja īpašumā esošos lauksaimniecības produkta liekos krājumus samazinātu neatkarīgi no uzņēmēja saimnieciskās darbības, kā arī no tā lauksaimniecības produktu pārstrādes apjoma un lauksaimniecības produktu krājumu apjoma saimnieciskās darbības gados pirms , kā arī divus gadus pēc ? 6) Vai ar Komisijas Regulas Nr. 1972/2003 10. pantu netiek pieļauts no uzņēmēja maksājumu par liekajiem krājumiem ar paziņojumu par maksājuma aprēķinu pieprasīt tad, ja paziņojums par maksājuma aprēķinu ir izdots regulas spēkā esamības laikā (2007. gada 30. aprīlī), bet saskaņā ar valsts tiesībām uzņēmējam tas kļuvis saistošs tikai pēc tam, kad Komisijas regula zaudējusi spēku, un valsts tiesībās termiņš krājumu maksājuma piedziņai nav paredzēts?”