PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)

2004. gada 9. novembrī

Apvienotās lietas T‑285/02 un T‑395/02

Eva Vega Rodríguez

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Ierēdņi – Vispārējs konkurss – Jautājumi ar vairākiem atbilžu variantiem – Atbilžu pareizība labošanas veidlapā – Tiesas kontrole – Termiņi

Pilns teksts franču valodā II - 0000

Priekšmets: Prasība, pirmkārt, atcelt atlases komisijas Lēmumu COM/A/10/01, ar kuru prasītājai piešķirta nepietiekama atzīme un konkursa turpināšanai nepietiekams punktu skaits, un lēmumu, ar kuru noraidīta viņas sūdzība, kā arī, pakārtoti, atlīdzināt zaudējumus.

Nolēmums: Prasību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

Kopsavilkums

1. Ierēdņi ─ Prasība ─ Nelabvēlīgs akts ─ Lēmums, kas pieņemts, pārskatot iepriekšēju lēmumu ─ Atlases komisijas lēmums, kas pieņemts pēc kandidāta situācijas pārskatīšanas

(Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts un 91. panta 1. punkts)

2. Process ─ Procesa organizatoriskie pasākumi ─ Lūgums iesniegt dokumentus par prasības pieņemamību ─ Pēc Pirmās instances tiesas noteikta termiņa beigām iesniegtu dokumentu pieņemamība

(Pirmās instances tiesas Reglamenta 64. un 65. pants)

3. Ierēdņi ─ Prasība ─ Interese prasības iesniegšanā ─ Prasība par atlases komisijas lēmumu, ar kuru piešķirta konkursa turpināšanai nepietiekama atzīme ─ Kandidāts, kas nevar turpināt piedalīties konkursā, arī pieņemot, ka tiek labots tā novērtējums ─ Nepieņemamība

(Civildienesta noteikumu 91. pants)

4. Ierēdņi ─ Konkurss ─ Konkurss, kas balstīts uz kvalifikāciju un pārbaudījumiem ─ Pārbaudījumu saturs ─ Jautājumi ar vairākiem atbilžu variantiem ─ Atlases komisijas diskrecionārā vara ─ Tiesas kontrole ─ Robežas

(Civildienesta noteikumu III pielikums)

1. Ja konkursa kandidāts lūdz pārskatīt atlases komisijas pieņemtu lēmumu, tad atlases komisijas lēmums, kas pieņemts pēc situācijas pārskatīšanas, ir tas, kas uzskatāms par lēmumu, kas ir sūdzības pamatā. Tieši šis, pēc pārskatīšanas pieņemtais lēmums, ir tas, no kura skaitāms termiņš sūdzības iesniegšanai vai prasības celšanai, un šādā situācijā nav jāpārbauda, vai minētais lēmums, iespējams, ir jāuzskata par tādu, kurā ir tikai apstiprināts iepriekš pieņemtais lēmums.

(skat. 18. punktu)

Atsauce: Pirmās instances tiesa, 2002. gada 23. janvāris, T‑386/00 Gonçalves/Parlaments, Recueil FP, I‑A‑13. un II‑55. lpp., 39. punkts un tajā citētā judikatūra.

2. Ja Pirmās instances tiesa procesa organizatorisko pasākumu ietvaros lūdz iesniegt dokumentu, kas attiecas uz prasības pieņemamības nosacījumiem, lietas dalībnieka kavējums to iesniegt var šādu dokumentu padarīt nepieņemamu. Pirmkārt, Kopienu tiesa prasības pieņemamības nosacījumus var vajadzības gadījumā izskatīt pēc savas iniciatīvas jebkurā brīdī. Otrkārt, ja attiecīgais lietas dalībnieks lūgumu neizpilda, Pirmās instances tiesa var pieprasīt iesniegt lūgto dokumentu, pamatojoties uz Reglamenta 65. pantu. Tādējādi šī dokumenta iesniegšanas termiņi nav imperatīvi.

(skat. 24. punktu)

Atsauces: Pirmās instances tiesa, 1992. gada 11. maijs, T‑34/91 Whitehead/Komisija, Recueil, II‑1723. lpp., 19. punkts; Pirmās instances tiesa, 1996. gada 13. decembris, T‑128/96 Lebedef/Komisija, Recueil FP, I‑A‑629. un II‑1679. lpp., 25. punkts.

3. Prasības atcelt tiesību aktu ietvaros, kas vērsta uz atlases komisijas lēmuma atcelšanu, ar kuru prasītājam piešķirta nepietiekama atzīme un konkursa turpināšanai nepietiekams punktu skaits, prasītājam nav intereses celt prasību, ja arī, pieņemot, ka viņš būtu pareizi atbildējis uz apstrīdētajiem jautājumiem, viņš tik un tā nevarētu turpināt piedalīties konkursā.

(skat. 25. punktu)

4. Atlases komisijai ir plaša diskrecionārā vara attiecībā uz detalizētu konkursa ietvaros paredzēto pārbaudījumu saturu. Kopienu tiesa var aizliegt tikai tāda satura pārbaudījumus, kas pārsniedz konkursa paziņojumā norādīto vai neatbilst konkursa pārbaudījuma mērķiem.

Pārbaudījumos, kas sastāv no jautājumiem ar vairākiem atbilžu variantiem, Pirmās instances tiesa nevar labot atlases komisiju. Kādu no jautājumiem varētu izslēgt tikai tad, ja tā iespējamo atbilžu variantu dēļ šķistu, ka šis jautājums ir acīmredzami nepiemērots, ņemot vērā attiecīgā konkursa mērķi. Tāds īpaši būtu gadījums, ja no atlases komisijas paskaidrojumiem izrietētu, ka pretēji kandidātiem šajā sakarā sniegtajiem norādījumiem dažādie piedāvātie jautājuma atbilžu varianti nedod iespēju izvēlēties vienu pareizo atbildi. Šajā ziņā tas, ka jautājums ir ļoti sarežģīts, neliecina par tā nepiemērotību. Atlases komisijai faktiski ir tiesības izvēlēties dažādas sarežģītības jautājumus, lai nodrošinātu konkursa galveno mērķi – nodrošināt tādu ierēdņu pieņemšanu darbā, kuri atbilst augstākajām kompetences prasībām.

(skat. 35. un 36. punktu)

Atsauces: Tiesa, 1988. gada 8. marts, 64/86, no 71/86 līdz 73/86 un 76/86 Sergio u.c./Komisija, Recueil, 1399. lpp., 22. punkts; Pirmās instances tiesa, 1996. gada 21. maijs, T‑153/95 Kaps/Tiesa, Recueil FP, I‑A‑233. un II‑663. lpp., 37. punkts.