Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95/EK (2008. gada 22. oktobris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 5. pants un Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par Eiropas Savienības preču zīmi 9. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka preču zīmes īpašnieks var iebilst pret to, ka trešā persona bez tā piekrišanas noņem visus šai preču zīmei identiskus apzīmējumus un novieto citus apzīmējumus uz precēm, kas tiek uzglabātas muitas noliktavā, kā tas ir pamatlietā, lai tās importētu vai laistu apgrozībā tirgū Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) teritorijā, kurā tās nekad iepriekš vēl nav bijušas laistas apgrozībā.

Tomēr ir jānorāda, ka, pirmkārt, preču zīmei identisku apzīmējumu noņemšana liedz to, ka preces, attiecībā uz kurām šī preču zīme ir reģistrēta, kad tās tiek pirmo reizi laistas apgrozībā tirgū EEZ teritorijā, ir apzīmētas ar šo preču zīmi, un tātad liedz šīs preču zīmes īpašniekam gūt labumu no būtiskajām tiesībām, kas tam tiek atzītas ar šī sprieduma 31. punktā minēto judikatūru, kontrolēt preču, kuras ir apzīmētas ar preču zīmi, pirmreizējo laišanu apgrozībā tirgū EEZ teritorijā.

Otrkārt, preču zīmei identisku apzīmējumu noņemšana un jaunu apzīmējumu novietošana uz precēm, lai tās pirmo reizi laistu apgrozībā tirgū EEZ, apdraud preču zīmes funkcijas.

Treškārt, apdraudot preču zīmes īpašnieka tiesības kontrolēt ar šo zīmi marķēto preču pirmo laišanu tirgū EEZ teritorijā, kā arī apdraudot preču zīmes funkcijas, trešo personu veiktā preču zīmei identisku apzīmējumu noņemšana un jaunu apzīmējumu novietošana uz precēm bez tās īpašnieka piekrišanas, lai ieviestu vai laistu apgrozībā šīs preces tirgū EEZ teritorijā un ar mērķi apiet īpašnieka tiesības aizliegt ar tā preču zīmi marķēto preču importu, ir pretrunā mērķim nodrošināt neizkropļotu konkurenci.

Visbeidzot, attiecībā uz šī sprieduma 38. punktā minēto judikatūru par jēdzienu “lietošana komercdarbībā” ir jānorāda, ka trešo personu veiktās darbības, kas izpaužas kā preču zīmei identisku apzīmējumu noņemšana, lai novietotu savus apzīmējumus, paredz trešo personu aktīvas darbības, kuras, tā kā tās ir veiktas, lai preces ieviestu un laistu apgrozībā tirgū EEZ teritorijā un tātad komercdarbības kontekstā ekonomiskā labuma gūšanai, šī sprieduma 39. punktā minētās judikatūras nozīmē var tikt uzskatītas kā tādas, kas veido tās lietošanu komercdarbībā.

Šajā ziņā ir arī jānorāda, ka Regulas Nr. 207/2009 ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 2015/2424, kura ir piemērojama pamatlietas faktiskajiem apstākļiem no 2016. gada 23. marta, 9. panta 4. punktā preču zīmes īpašniekam no tā brīža ir paredzētas tiesības neļaut trešajām personām komercdarbībā Savienībā ievest preces, tās tur neizlaižot brīvā apgrozībā, ja šādas preces, tostarp iepakojums, ievestas no trešajām valstīm un bez atļaujas apzīmētas ar preču zīmi, kura ir identiska ES preču zīmei, kas reģistrēta attiecībā uz šādām precēm, vai kuru pēc tās būtiskajiem aspektiem nevar atšķirt no šādas preču zīmes. Šīs īpašnieka tiesības zūd tikai tad, ja tās procedūras gaitā, lai noteiktu, vai attiecībā uz ES preču zīmi ir noticis pārkāpums, preču deklarētājs vai valdītājs var pierādīt, ka preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt laist preces tirgū preču galamērķa valstī.

(skat. 42., 43., 47. 48., 51., 52. punktu un rezolutīvo daļu)