Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Direktīva 95/46 – Valsts uzraudzības iestādes

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46 28. panta 1. punkts)

2. Tiesību aktu tuvināšana – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Direktīva 95/46 – Valsts uzraudzības iestādes

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46 28. panta 1. punkts)

Summary

1. Direktīvas 95/46 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 28. panta 1. punkta otrajā daļā paredzēto valsts uzraudzības iestāžu neatkarības garantijas mērķis ir nodrošināt efektīvu un uzticamu kontroli pār tiesību normu ievērošanu saistībā ar fizisko personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, un tā ir jāinterpretē šī mērķa kontekstā. Šī neatkarības garantija ir iedibināta nevis tādēļ, lai piešķirtu minētajām iestādēm, kā arī to pārstāvjiem īpašu statusu, bet lai pastiprinātu personu un struktūru, kuras skar to lēmumi, aizsardzību. No tā izriet, ka uzraudzības iestādēm savu pienākumu izpildē ir jārīkojas objektīvi un neatkarīgi. Šajā nolūkā tām ir jābūt pasargātām no jebkādas ārējās ietekmes, tostarp tiešas vai netiešas valsts vai federālās zemes ietekmes, nevis vienīgi no to uzraugāmo struktūru ietekmes.

Līdz ar to kompetentajām iestādēm, kas uzrauga personas datu apstrādi privātajā sektorā, ir jābūt neatkarīgām tādā apjomā, kas tām ļauj veikt savus pienākumus bez ārējās ietekmes. Šī neatkarība izslēdz ne vien jebkādu ietekmi, ko īsteno uzraudzības iestādes, bet arī jebkādus rīkojumus un cita veida ārējo ietekmi, tiešu vai netiešu, kas varētu apdraudēt minēto iestāžu pienākumu izpildi, kura ietver taisnīga līdzsvara izveidošanu starp tiesību uz privāto dzīvi aizsardzību un personas datu brīvu apriti.

(sal. ar 25. un 30. punktu)

2. Iespēja vien, ka pārraudzības iestādes var īstenot politisko ietekmi pār Direktīvas 95/46 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 28. panta 1. punktā paredzēto uzraudzības iestāžu, kuras ir atbildīgas par personas datu apstrādes uzraudzību, lēmumiem, ir pietiekama, lai radītu šķēršļus neatkarīgai to pienākumu izpildei. Pirmkārt, šīs iestādes varētu izrādīt “iepriekšēju pakļaušanos” attiecībā uz pārraudzības iestāžu lēmumu pieņemšanas praksi. Otrkārt, tiesību uz privāto dzīvi garanta loma, ko nodrošina minētās iestādes, nozīmē, ka to lēmumi un tātad pašas šīs iestādes ir ārpus jebkādām aizdomām par subjektivitāti. Tādēļ valsts īstenotā pārraudzība pār valsts uzraudzības iestādēm, kuras ir atbildīgas par personas datu apstrādes privātajā sektorā uzraudzību, nav saderīga ar prasību par neatkarību.

Līdz ar to dalībvalsts, kas vairākās federālajās zemēs pakļauj valsts pārraudzībai kompetentās iestādes, kuras uzrauga personu datu apstrādi, ko veic privāto tiesību subjekti un publisko tiesību uzņēmumi, kuri konkurē tirgū, tādējādi kļūdaini transponējot prasību, saskaņā ar kuru šīs iestādes veic savus pienākumus “pilnīgi neatkarīgi”, nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti Direktīvas 95/46 28. panta 1. punkta otrajā daļā.

(sal. ar 36., 37., 56. punktu un rezolutīvo daļu)