ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
EKL 34. panta 2. punktā noteiktais nediskriminācijas princips paredz, ka līdzīgās situācijās nevajadzētu piemērot atšķirīgus noteikumus un dažādās situācijās nevajadzētu piemērot vienādus noteikumus, ja vien šāda attieksme nav objektīva pamatota.

Regulas Nr. 1954/2003, kura attiecas uz zvejas intensitātes pārvaldību saistībā ar dažiem Kopienas zvejas apgabaliem un resursiem, 3., 4. un 6. panta noteikumi ir vienādi piemērojami visām dalībvalstīm. It īpaši tādēļ, ka tajos noteiktais atsauces periods no 1998. līdz 2002. gadam, kurš saskaņā ar šiem noteikumiem ir paredzēts, lai novērtētu un vēlāk piešķirtu zvejas intensitātes līmeņus tajos paredzētajām zivsaimniecības nozarēm un zvejas apgabaliem, visā Eiropas Kopienā ir vienāds. Zvejas intensitātes ierobežojums, kas ir noteikts atkarībā no katras valsts flotes patiesi īstenotās intensitātes šajā laikposmā minētajos apgabalos un zivsaimniecības nozarēs, līdz ar to attiecas uz visiem Kopienu zvejas kuģiem, neatkarīgi no to pilsonības. Līdz ar to pasākumus, kas ir paredzēti šajos noteikumos, var uzskatīt par diskriminējošiem attiecībā uz dalībvalsti tikai tad, ja, pirmkārt, tā šo pasākumu pieņemšanas laikā tā atradās atšķirīgā no citām dalībvalstīm situācijā un, otrkārt, ja attiecīgajā gadījumā nav objektīva pamatojuma tam, ka šī valsts tiek pakļauta tādam pašam zvejas intensitātes pārvaldības režīmam, kāds ir piemērojams citām dalībvalstīm.

Tāda paša Regulā Nr. 1954/2003 noteiktā zvejas intensitātes pārvaldības režīma attiecināšana uz dalībvalsti, kura brīdī, kad tika pieņemta minētā regula, atradās atšķirīgā situācijā nekā citas dalībvalstis, kā uz citām dalībvalstīm, šķiet, ir objektīvi pamatota, ja, pirmkārt, šis režīms nosaka zvejas intensitātes novērtēšanas metodi, kas ir pamatota ar objektīviem datiem, proti, katras dalībvalsts patiesi īstenoto zvejas intensitāti attiecīgajos zvejas apgabalos un zivsaimniecības nozarēs pēdējo piecu gadu laikā, un, otrkārt, šī režīma mērķis ir sekmēt zivsaimniecības resursu saglabāšanu, nodrošinot saskaņā ar minētās regulas ceturto apsvērumu, lai pašreizējais zvejas intensitātes vispārējais līmenis nepieaug.

(sal. ar 35., 36., 40. un 41. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Personu brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Nodokļu tiesību akti

(EKL 52. pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem – EKL 43. pants) un 58. pants (jaunajā redakcijā – EKL 48. pants))

Summary

Līguma 52. pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem – EKL 43. pants) un 58. pants (jaunajā redakcijā – EKL 48. pants) nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas attiecībā uz šajā valstī rezidējošu mātes sabiedrību ierobežo tās iespējas nodokļa mērķiem atskaitīt minētās sabiedrības zaudējumus, kas rodas norakstīšanas atbilstoši tās dalības vērtībai tādās citās dalībvalstīs dibinātās meitas sabiedrībās rezultātā, dalība kuru kapitālā piešķir tai noteiktu ietekmi šo ārvalsts meitas sabiedrību lēmumu pieņemšanā un ļauj tai noteikt to darbības virzienu, ja šāds ierobežojums nepastāv attiecībā uz dalību rezidentēs meitas sabiedrībās.

Šādas atšķirības nodokļu aprēķināšanā starp rezidentēm mātes sabiedrībām atkarībā no tā, vai tām ir vai nav meitas sabiedrības ārvalstīs, nevar pamatot vienkārši tikai ar to, ka tās ir izlēmušas veikt saimniecisko darbību citā dalībvalstī, kurā attiecīgā valsts nevar īstenot savu fiskālo kompetenci. Tādējādi tikai ar argumentu par kompetenču sabalansētu sadali starp dalībvalstīm nodokļu aplikšanas jomā nevar pamatot, ka dalībvalsts sistemātiski atsakās piešķirt nodokļu priekšrocību rezidentei mātes sabiedrībai sakarā ar to, ka tā ir izvērsusi pārrobežu saimniecisku darbību, kuras tūlītējs rezultāts nav radīt nodokļu ieņēmumus šai valstij.

Tā kā šādam tiesiskajam regulējumam nav īpaša mērķa attiecībā uz pilnīgi mākslīgiem veidojumiem, kuru mērķis ir izvairīties no valsts nodokļa likumiem, izslēgt nodokļa priekšrocības piemērošanu, bet gan vispārīgi tas attiecas uz visām situācijām, kādās meitas sabiedrības ir tikušas nodibinātas citā dalībvalstī, lai kāds arī būtu tā iemesls, tas nevar, nepārsniedzot to, kas nepieciešams ar to noteiktā mērķa sasniegšanai, tikt uzskatīts kā pamatots ar risku par izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Sabiedrības nodibināšana ārpus šīs dalībvalsts pati par sevi nenozīmē izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, jo katrā ziņā uz attiecīgo sabiedrību attiecas sabiedrības dibināšanas valsts nodokļu tiesību akti.

(sal. ar 43., 52., 70. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Iebildumu, kas nav minēti pieteikumā, izskatīšana – Nepieļaujamība

(EKL 226. pants)

2. Transports – Jūras transports – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Jūras kabotāža

(Padomes Regulas Nr. 3577/92 2. panta 1. punkts)

Summary

1. Tiesa nevar spriest par iebildumiem, kas nav norādīti prasībā, ko Komisija iesniegusi saskaņā ar EKL 226. pantu.

(sal. ar 27. punktu)

2. Neraugoties uz Regulas Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs, 2. panta 1. punktā sniegto neizsmeļošo uzskaitījumu, no šī noteikuma – to interpretējot kopumā – izriet, ka tā piemērošanas jomā ietilpst pakalpojumi, kas, pirmkārt, parasti tiek sniegti pret atlīdzību un, otrkārt, kuru priekšmets, kā to parāda šajā pantā ietverto jūras kabotāžas piemēru būtiskās īpašības, ir pasažieru vai kravu pārvadāšana pa jūru starp divām vietām vienas dalībvalsts teritorijā.

Tomēr vilkšanas īpašības un raksturs ir atšķirīgs no kabotāžas, kuru definē Regulas Nr. 3577/92 2. panta 1. punkts. Lai gan vilkšana ir pakalpojums, ko parasti sniedz pret atlīdzību, to principā neveido tiešie pasažieru un kravas pārvadājumi pa jūru, bet gan drīzāk tā ir palīdzība kuģim, urbšanas ierīcei, platformai vai bojai vai to pārvietošana. Šajos apstākļos no šīs regulas 2. panta 1. punktā ietvertā jēdziena “jo īpaši” izdarīts secinājums, ka tas var paplašināt šī noteikuma piemērošanas jomu attiecībā uz visiem ar jūras transporta pakalpojumiem saistītiem, to papildu vai palīgpakalpojumiem dalībvalstu teritorijā neatkarīgi no tā, vai tiem piemīt tieši pantā definētās jūras kabotāžas būtiskās īpašības, ir pretējs ne tikai minētās regulas mērķim, bet arī tiesiskajai drošībai un minētās regulas piemērojamībai.

(sal. ar 28., 29., 31. un 32. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Noteikumi par nodokļiem — Tiesību aktu saskaņošana — Apgrozījuma nodokļi — Kopējā pievienotās vērtības nodokļu sistēma — Sestajā direktīvā paredzētie atbrīvojumi no nodokļa

(Padomes Direktīvas 77/388 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunkts)

2. Noteikumi par nodokļiem — Tiesību aktu saskaņošana — Apgrozījuma nodokļi — Kopējā pievienotās vērtības nodokļu sistēma — Sestajā direktīvā paredzētie atbrīvojumi no nodokļa

(Padomes Direktīvas 77/388 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunkts)

Summary

1. Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunktā minētais kopīgo ieguldījumu fondu “vadīšanas [pārvaldes]” jēdziens ir autonoms Kopienu tiesību jēdziens, kura saturu dalībvalstis nevar grozīt.

Lai gan šīs normas angļu un holandiešu valodas redakcijās jautājumā par to, vai dalībvalstīm ir piešķirtas tiesības definēt gan “kopīgu ieguldījumu fondu” jēdzienu, gan arī šo fondu “pārvaldes” jēdzienu, ir neviennozīmīgas, tomēr no dāņu, vācu, franču un itāļu valodas redakcijām izriet, ka šī tiesību norma norāda uz dalībvalstu tiesībām definēt vienīgi pirmo no šiem jēdzieniem. Šī izteikuma konteksts, ka Sestās direktīvas sistēma un mērķis ir izvairīties no atšķirīgas pievienotās vērtības nodokļa kārtības piemērošanas dažādās dalībvalstīs, apstiprina šīs atsauces uz valsts tiesībām ierobežoto saturu, kas izriet no minētajām redakcijām.

(sal. ar 40.–43. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunkts ir jāinterpretē tā, ka šajā normā norādītais “kopīgu ieguldījumu fondu pārvaldes” jēdziens ietver trešo personu–pārvaldītāju sniegtos fondu administratīvās vadības un grāmatvedības pakalpojumus, ja tie, vispārīgi vērtējot, veido atsevišķu darījumu kopumu un ir raksturīgi un būtiski kopīgu ieguldījumu fondu pārvaldē.

Savukārt šī norma neattiecas uz kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu depozitārija funkcijām, kas ir norādītas 7. panta 1. un 3. punktā un 14. panta 1. un 3. punktā Direktīvā 85/611 par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem. Tiešām šīs funkcijas neattiecas uz kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu vadību, bet gan uz to darbības kontroli un pārraudzību, un to izvirzītais mērķis ir nodrošināt, lai kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu vadība tiktu veikta saskaņā ar likumu.

Turklāt, lai trešās personas–pārvaldītāja sniegtos fondu pārvaldes un grāmatvedības pakalpojumus kvalificētu kā no nodokļiem atbrīvotus darījumus Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunkta nozīmē, tiem, vispārīgi vērtējot, jāveido atsevišķs darījumu kopums, ar ko veic minētajā 6. apakšpunktā aprakstīto pakalpojumu sniegšanai raksturīgas un būtiskas funkcijas; vienkārši materiāli vai tehniski pakalpojumi, tādi kā informācijas sistēmas nodošana rīcībā, netiek aptverti ar Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunktu.

(sal. ar 65., 70.–71. un 74. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Preču brīva aprite — Atkāpes — Tuvināšanas direktīvu pastāvēšana

(EKL 28. un 30. pants; Padomes Direktīvas 89/104 3. pants)

2. Tiesību aktu tuvināšana — Preču zīmes — Direktīva 89/104 — Reģistrācijas atteikums vai spēkā neesamība

(Padomes Direktīvas 89/104 3. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

3. Preču brīva aprite — Rūpnieciskais un komercīpašums — Preču zīmju tiesības

(EKL 28. un 30. pants)

Summary

1. Valsts pasākums jomā, kas Kopienas līmenī ir pilnīgi saskaņota, ir jāvērtē, vadoties no šī saskaņošanas pasākuma noteikumiem, nevis primāro tiesību noteikumiem. Tā rezultātā, ņemot vērā Direktīvas 89/104, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, normas un, konkrētāk, tās 3. pantu par absolūtiem reģistrācijas atteikuma vai spēkā neesamības pamatojumiem, nevis EKL 28. un 30. pantu, ir jāvērtē, vai Kopienu tiesības iestājas pret valsts preču zīmes reģistrāciju.

(sal. ar 20.–21. punktu)

2. Direktīvas 89/104, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 3. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts neiestājas pret to, ka vienā dalībvalstī kā valsts preču zīme tiek reģistrēts no citas dalībvalsts valodas aizgūts vārds, kurā tam nepiemīt atšķirtspēja vai kurā tas apraksta preces vai pakalpojumus, par kuriem iesniegts reģistrācijas pieteikums, ja vien ieinteresētās personas dalībvalstī, kurā iesniegts reģistrācijas pieteikums, nevar identificēt šī vārda nozīmi.

(sal. ar 26. un 32. punktu un rezolutīvo daļu)

3. Preču brīvas aprites principa piemērošanas ietvaros Līgums neiespaido dalībvalsts tiesību aktos atzītās tiesības intelektuālā īpašuma jomā, bet vienīgi atkarībā no apstākļiem ierobežo šo tiesību izmantošanu. Tādējādi preču brīvas aprites princips neaizliedz dalībvalstij kā valsts preču zīmi reģistrēt apzīmējumu, kam citas dalībvalsts valodā nepiemīt atšķirtspēja vai kas apraksta preces vai pakalpojumus, kas norādīti reģistrācijas pieteikumā.

(sal. ar 28.–30. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes definīcija un iegūšana — Relatīvie atteikuma pamatojumi — Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi

(Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

2. Apelācija — Pamati — Kļūdains faktu vērtējums — Nepieņemamība — Pirmās instances tiesā iesniegto faktu vērtējuma kontrole Tiesā — Izslēgšana, izņemot sagrozīšanas gadījumu

(EKL 225. pants, Tiesas Statūtu 58. panta pirmā daļa)

Summary

1. Novērtējot tādu divu apzīmējumu sajaukšanas iespēju Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, kuri nav vizuāli un konceptuāli līdzīgi, bet kuriem dažās valstīs ir fonētiskā līdzība, nevar izslēgt, ka sajaukšanas iespēju minētā noteikuma izpratnē var radīt arī vienīgi preču zīmju fonētiskā līdzība. Tomēr šādas iespējas esamība ir konstatējama, veicot visaptverošo vērtējumu attiecībā uz apzīmējumu vizuālo, fonētisko un konceptuālo līdzību. Līdz ar to iespējamas fonētiskās līdzības vērtējums minētajā visaptverošajā vērtējumā ir tikai viens no faktoriem, no kā izriet, ka divu apzīmējumu sajaukšanas iespēja nepieciešami nepastāv katru reizi, kad starp tiem ir noteikta tikai fonētiskā līdzība.

Turklāt minētais visaptverošais vērtējums nozīmē, ka starp diviem apzīmējumiem pastāvošās vizuālās un konceptuālās atšķirības var neitralizēt to fonētiskās līdzības tiktāl, ciktāl vismaz vienai no šīm preču zīmēm konkrētās sabiedrības daļas uztverē ir skaidra un noteikta nozīme, kā rezultātā šī sabiedrība to ir spējīga tieši uztvert.

(sal. ar 19.–22. un 35. punktu)

2. No EKL 225. panta 1. punkta otrās daļas un Tiesas Statūtu 58. panta pirmās daļas izriet, ka apelācijas sūdzības iesniedz tikai par tiesību jautājumiem. Tādējādi vienīgi Pirmās instances tiesa ir kompetenta konstatēt un izvērtēt atbilstošus faktus, kā arī izvērtēt pierādījumus. Tātad šo faktu un pierādījumu izvērtēšana, izņemot gadījumus, kad tie tiek sagrozīti, nav tiesību jautājums, kas kā tāds ir pakļauts Tiesas kontrolei apelācijas ietvaros.

(sal. ar 28. un 41. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Valstu piešķirtie atbalsti – Padomes tiesības izņēmuma kārtā atļaut atbalstu, pamatojoties uz ārkārtas apstākļu apsvērumiem – Izpildes nosacījumi

(EKL 87. pants un EKL 88. panta 2. punkts)

Summary

Padomes pilnvaras EKL 88. panta 2. punkta trešajā daļā ir acīmredzamas izņēmuma pilnvaras. No tā izriet, ka, ja attiecīgā dalībvalsts nav Padomei iesniegusi lūgumu, pamatojoties uz šo noteikumu, pirms Komisija atbalstu ir atzinusi par nesaderīgu ar kopējo tirgu, Padomei vairs nav tiesību īstenot izņēmuma pilnvaras, kas tai ir piešķirtas ar minēto noteikumu nolūkā šādu atbalstu atzīt par saderīgu ar kopējo tirgu. Šāda interpretācija, kas ļauj izvairīties no tā, ka par vienu un to pašu valsts atbalstu Komisija un Padome secīgi pieņem pretējus lēmumus, veicina tiesisko drošību.

Turklāt, atzīstot, ka dalībvalsts varētu piešķirt nelikumīga atbalsta saņēmējiem jaunu atbalstu par summu, kas ir līdzvērtīga nelikumīgā atbalsta apmēram, lai novērstu atbalsta atlīdzināšanas sekas, kas jāsedz saņēmējiem, izpildot lēmumu, ar ko atbalstu atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu, acīmredzami tiek apšaubīta Komisijas atbilstoši EKL 87. un 88. pantam pieņemto lēmumu efektivitāte. Tādējādi Padome, atzīstot atbalstu par saderīgu ar kopējo tirgu, ne tikai nedrīkstēja rīkoties pretēji Komisijas lēmumam, ar ko šis atbalsts ir atzīsts par nesaderīgu ar kopējo tirgu, bet arī apdraudēt šī lēmuma efektivitāti, atzīstot par saderīgu ar kopējo tirgu atbilstoši EKL 88. panta 2. punkta trešajai daļai atbalstu, kas paredzēts, lai kompensētu nelikumīgi piešķirtā atbalsta, ko Komisija atzinusi par nesaderīgu ar kopējo tirgu, saņēmējiem maksājumus, kas tiem ir jāveic, izpildot minēto lēmumu.

No tā izriet, ka Padome nedrīkstēja pieņemt lēmumu, kurā par saderīgu ar kopējo tirgu tiek atzīti atbalsti, ko Beļģija piedāvāja piešķirt Beļģijā dibinātiem koordinācijas centriem, pretēji iepriekšējam Komisijas lēmumam pēc Padomes lūguma par identisku atbalstu shēmu un tās atzīšanu par nesaderīgu ar kopējo tirgu.

(sal. ar 24.–30., 36. un 37. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Preču brīva aprite — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Līguma noteikumi — Valsts pasākuma, kas attiecas uz šīm divām pamatbrīvībām, pārbaude — Kritēriji, ar ko nosaka piemērojamos noteikumus

(EKL 28. un 49. pants)

2. Preču brīva aprite — Kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Valsts tiesiskais regulējums, kurā noteikta prasība periodikas izdevumu abonementu izbraukuma tirdzniecībai iepriekš saņemt atļauju — Pieļaujamība — Nosacījumi — Valsts tiesas veikta pārbaude

(EKL 28. pants)

Summary

1. Ja valsts pasākums attiecas gan uz preču brīvu apriti, gan uz pakalpojumu sniegšanas brīvību, šī pasākuma pārbaude principā tiek veikta tikai attiecībā uz vienu no šīm pamatbrīvībām, ja izrādās, ka viena no tām ir gluži otršķirīga salīdzinājumā ar otru un var tai tikt piesaistīta. Šajā sakarā attiecībā uz to, ka vienlaikus ar kādas preces pārdošanu tiek veikta darbība, kas ietver “pakalpojumu” aspektus, ar šo apstākli vien nepietiek, lai tādu ekonomisku darbību kvalificētu kā “pakalpojumu sniegšanu” EKL 49. panta izpratnē. Katrā konkrētā gadījumā ir jānoskaidro, vai šis pakalpojums ir gluži otršķirīgs aspekts, salīdzinot ar elementiem, kas attiecas uz preču brīvu apriti.

(sal. ar 34. un 35. punktu)

2. EKL 28. pants neiestājas pret tādu valsts kārtību, saskaņā ar kuru dalībvalsts kā kriminālpārkāpumu kvalificē periodikas izdevumu abonementu izbraukuma tirdzniecību savā teritorijā bez iepriekšējas atļaujas, ja tāda kārtība, neatkarīgi no preču izcelsmes, ir piemērojama visiem attiecīgajiem tirgus dalībniekiem, kas darbojas šajā teritorijā, ciktāl šī kārtība kā juridiski, tā faktiski vienādi skar vietējo preču un citu dalībvalstu preču tirdzniecību.

Valsts tiesai ir jāpārbauda, vai valsts tiesību piemērošana garantē to, ka minētā kārtība kā juridiski, tā faktiski vienādi skar vietējo preču un citu dalībvalstu preču tirdzniecību, kā arī gadījumā, ja tas tā nebūtu, jānoskaidro, vai minēto kārtību pamato vispārējo interešu mērķis un vai tā ir samērīga ar šo mērķi.

(sal. ar 37. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Lauksaimniecība – Tiesību aktu tuvināšana – Pesticīdu atliekas augu izcelsmes produktos un uz tiem – Direktīva 90/642 – Piemērojamība produktam, kas nav minēts Direktīvas pielikumos – Nosacījums – Iepriekšējs zinātnisks novērtējums – Direktīvas nepiemērojamība vīnogulāju lapām novērtējuma trūkuma dēļ

(Padomes Direktīva 90/642)

Summary

Fakts, ka produkts nav minēts Direktīvas 90/642 par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamā daudzuma noteikšanu konkrētos augu izcelsmes produktos un uz tiem, ieskaitot augļus un dārzeņus, pielikumos, neizslēdz iespēju attiecināt uz to minēto direktīvu. Šajā sakarā ir jāpārliecinās, vai attiecīgo produktu sakarā ar pesticīdu atlieku maksimālo daudzumu regulējumu var saistīt ar kādu Direktīvā 90/642 skaidri noteiktu produktu vai produktu grupu. Šāda pārbaude liek ņemt vērā minētās direktīvas vispārējo mērķi, kas paredz saskaņot, no vienas puses, nepieciešamību efektīvi aizsargāt augus un augu izcelsmes produktus pret kaitīgiem organismiem un nezālēm, lai nodrošinātu Kopienā augu ražību un Kopienas lauksaimniecības produktivitāti, un, no otras puses, nepieciešamību aizsargāt cilvēku vai dzīvnieku veselību, kā arī vidi pret pesticīdu kaitīgo iedarbību.

Tas, ka kādu Direktīvas 90/642 pielikumos sākotnēji neminētu produktu iekļauj kādā produktu grupā vai apakšgrupā, nozīmē, ka par šo neminēto produktu iepriekš ir veikts zinātnisks novērtējums abu prasību līdzsvarošanai, kas izriet no minētās direktīvas vispārējā mērķa, un ar to tiek uzsvērts, ka, ievērojot šīs abas prasības, uz attiecīgo produktu ir atļauts attiecināt tādus pesticīdu atlieku maksimālos daudzumus, kādi noteikti produktu grupai vai apakšgrupai, kurā paredzēts iekļaut šo produktu.

No tā izriet, ka Direktīva 90/642 nav piemērojama attiecībā uz vīnogulāju lapām, kuras nav minētas starp Direktīvas pielikumā norādītajiem produktiem, tāpēc, ka par pesticīdu labvēlīgo un nelabvēlīgo iedarbību uz vīnogulāju lapām līdz šim nav veikts zinātnisks novērtējums.

(sal. ar 22.–24. un 26. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Muitas savienība – Pagaidu ievešanas procedūra ar atbrīvojumu no nodokļiem – Ceļu transportlīdzekļu, ko paredzēts izmantot komerciāli, pagaidu ievešana – Traktora ar puspiekabi maiņa Kopienas muitas teritorijā tāda pārvadājuma laikā, kas beidzas ārpus minētās teritorijas – Atteikums piemērot pagaidu ievešanas procedūru

(Komisijas Regulas Nr. 2454/93 670. panta p) punkts un 718. panta 3. punkta d) apakšpunkts)

Summary

Regulas Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Regulai Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, 670. panta p) punkts, kurā ir definēts “iekšējās satiksmes” jēdziens saistībā ar pagaidu ievešanu ar atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem, un 718. panta 3. punkta d) apakšpunkts, proti, nosacījums, kuram ir jābūt izpildītam, lai ceļu transportlīdzekļiem, ko paredzēts izmantot komerciāli, varētu piemērot pagaidu ievešanas procedūru, ir interpretējami tādā veidā, ka tie aizliedz izmantot ārpus Kopienas muitas teritorijas reģistrētu ceļu satiksmē izmantojamu traktoru, lai no Kopienas muitas teritorijā esošas vietas, kur puspiekabē ir iekrautas preces, to transportētu uz citu vietu, kas atrodas Kopienas muitas teritorijā, kur tā tiek novietota tikai tāpēc, lai vēlāk ar kādu citu ceļu satiksmē izmantojamu traktoru to piegādātu preču saņēmējam, kurš reģistrēts ārpus Kopienas muitas teritorijas.

Līdz ar to pagaidu ievešanas procedūras piemērošana ir tieši atkarīga no tā, vai ar konkrēto transportlīdzekli veic noteiktu pārvadājumu, proti, pārvadājumu, kura laikā minētais transportlīdzeklis un pārvadātās preces vai personas šķērso Kopienas muitas teritorijas ārējo robežu, kā rezultātā noteicošais kritērijs šajā gadījumā ir pats pārvadājums, kas veikts ar attiecīgo transportlīdzekli, nevis pārvadāto preču vai personu galamērķis.

(sal. ar 18., 20., 26. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Kopējais muitas tarifs – Tarifa pozīcija – Paskaidrojumi par kombinēto nomenklatūru – Apakšpozīcijas Nr. 4202 12 11 un Nr. 4202 12 19 – Spēkā neesamības nepastāvēšana

Summary

Kombinētās nomenklatūras paskaidrojumi ir tās interpretācijai derīgs līdzeklis tiktāl, cik to saturs atbilst kopējā muitas tarifa noteikumiem un negroza tā piemērojamību. Tā tas ir apakšpozīciju Nr. 4202 12 11 un Nr. 4202 12 19 gadījumā. Minētie paskaidrojumi nav pretrunā ne šīm pozīcijām un attiecīgajām apakšpozīcijām, ne tiem piemērojamām piezīmēm vai vispārīgajiem Kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumu 6. punktā minētajiem noteikumiem, atbilstoši kuriem jāveic preču klasifikācija pa apakšpozīcijām. Attiecīgie paskaidrojumi ir jo īpaši 42. nodaļas 1. papildu piezīmes turpinājums, precizējot, ka vienā no papildu piezīmēs ietvertajiem gadījumiem, t. i., ja ar neapbruņotu aci saskatāmā ārējā kārta ir plastmasas plēve, šīs plēves iegūšanas process nav svarīgs tarifu klasifikācijā. Turklāt, uzskatot par līdzvērtīgiem divus tehniskus procesus, kas ļauj iegūt identiskus produktus, proti, plastmasas ārējo virsmu, attiecīgie paskaidrojumi ir atbilstīgi judikatūrai, saskaņā ar kuru izšķirošais kritērijs tarifu klasifikācijas ziņā rodams attiecīgās preces objektīvajās pazīmēs un īpašībās, kas definētas kopējā muitas tarifa pozīcijas formulējumā un attiecīgo iedaļu vai nodaļas piezīmēs. No tā izriet, ka nepastāv neviens elements, kas ļautu šaubīties par attiecīgo paskaidrojumu spēkā esamību.

(sal. ar 16., 19., 21., 27., 29., 32. punktu un rezolutīvo daļu)