Keywords

Summary



Keywords

1. Eiropas Kopienu pašu resursi – Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atmaksāšana vai atlaišana

(Padomes Regulas Nr. 2913/92 239. pants)

2. Kopienu tiesības – Principi – Tiesības uz aizstāvību

(EKL 255. pants; Padomes Regulas Nr. 2913/92 239. pants)

3. Starptautiskie līgumi – EEK un Turcijas Asociācijas līgums – Muitas savienība – Preču izcelsme

(EEK un Turcijas Asociācijas līgums)

4. Prasība atcelt tiesību aktu – Interese celt prasību

(EKL 230. pants)

5. Starptautiskie līgumi – EEK un Turcijas Asociācijas līgums – Komisijas pienākumi

(EKL 211. pants; EEK un Turcijas Asociācijas līgums)

6. Eiropas Kopienu pašu resursi – Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa

(Padomes Regulas Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts)

Summary

1. Ievedmuitas nodokļu atlaides procedūrā ir jāievēro tiesības tikt uzklausītam, it īpaši ņemot vērā Komisijas rīcības brīvību attiecībā uz lēmumiem, ko tā pieņem, ievērojot Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 239. pantā paredzēto taisnīguma klauzulu.

(sal. ar 87. punktu)

2. Administratīvajā procesā attiecībā uz ievedmuitas nodokļu atlaidi tiesību uz aizstāvību ievērošana nozīmē tikai ieinteresētās puses iespēju lietderīgi paust savu viedokli par elementiem, tostarp dokumentiem, kurus pret šo pusi vērš Komisija, lai pamatotu savu lēmumu. Šis princips neliek Komisijai pēc pašas iniciatīvas sniegt piekļuvi visiem dokumentiem, kas varētu būt saistīti ar attiecīgo lietu, kuras ietvaros Komisija izskata nodokļu atbrīvojuma lūgumu. Ja ieinteresētā puse uzskata, ka šie dokumenti ir noderīgi, lai pierādītu, ka ir bijusi īpaša situācija un/vai ka tā nepārprotami nav veikusi nekādas krāpnieciskas darbības, šai pusei arī ir jālūdz iespēja piekļūt šiem dokumentiem atbilstoši noteikumiem, kurus iestādes ir pieņēmušas saskaņā ar EKL 255. pantu.

Tikai pēc ieinteresētās puses lūguma Komisijai ir jādod iespēja piekļūt visiem nekonfidenciālajiem dokumentiem, kas saistīti ar apstrīdēto lēmumu. Ja šāds lūgums nav izteikts, tad nav automātiskas piekļuves Komisijas rīcībā esošajiem dokumentiem.

(sal. ar 88. un 89. punktu)

3. Preču izcelsmes noteikšanā tostarp ar EEK un Turcijas Asociācijas līgumu izveidotās Muitas savienības jomā kompetenci dala eksportētājas valsts iestādes un importētājas valsts iestādes, respektīvi, izcelsmi nosaka eksportētājas valsts iestādes, bet režīma kontroli nodrošina, pateicoties ieinteresēto iestāžu sadarbībai. Šī sistēma ir pamatota tāpēc, ka eksportētājas valsts iestādēm ir vieglāk tieši pārbaudīt faktus, kas saistīti ar preču izcelsmi.

Paredzētais mehānisms var darboties tikai tad, ja importētājas valsts muitas administrācija atzīst eksportētājas valsts muitas iestādes tiesiski sniegtos novērtējumus. Šādi lēmumi dalībvalstu muitas iestādēm ir jāatzīst tādēļ, lai Kopiena savukārt varētu pieprasīt no citām valstīm, kuras ar to saista brīvas tirdzniecības režīmi, lai tās ievēro kompetento dalībvalstu muitas iestāžu lēmumus par to produktu izcelsmi, kurus no Kopienas izved uz šīm valstīm.

(sal. ar 120. un 121. punktu)

4. Prasītājai nav nekādu leģitīmu interešu panākt lēmuma atcelšanu formas trūkuma dēļ, jo pēc šī lēmuma atcelšanas tā vietā tiktu pieņemts jauns, pēc būtības identisks lēmums.

(sal. ar 132. punktu)

5. Saskaņā ar EKL 211. pantu un labas pārvaldības principu Komisijai ir pienākums nodrošināt EEK un Turcijas Asociācijas līguma pareizu piemērošanu. Šis pienākums izriet arī no paša Asociācijas līguma un dažādiem lēmumiem, ko pieņēmusi Asociācijas padome.

(sal. ar 234. punktu)

6. Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts paredz, ka kompetentās iestādes var a posteriori neņemt vērā ievedmuitas nodokļus, ja ir ievēroti trīs kumulatīvi nosacījumi. Pirmkārt, nodokļiem jābūt neiekasētiem kompetento iestāžu kļūdas dēļ, otrkārt, kļūdai jābūt tādai, lai labticīgs nodokļu maksātājs to nevarētu attaisnojošu iemeslu dēļ atklāt pats, un, treškārt, nodokļu maksātājam jāievēro visi noteikumi, kas spēkā esošajos tiesību aktos paredzēti attiecībā uz viņa muitas deklarāciju.

Minētās normas mērķis ir aizsargāt nodokļu maksātāja tiesisko paļāvību saistībā ar visu elementu pamatotību lietā, kurā ir pieņemts lēmums atgūt vai neatgūt muitas nodokļus. Tomēr šādu tiesisko paļāvību var piešķirt nodokļu maksātājam tikai tad, ja kompetentās iestādes pašas ir radījušas šādai paļāvībai attiecīgu pamatu. Tādējādi vienīgi tādas kļūdas, ko var piedēvēt kompetento iestāžu aktīvai rīcībai un ko nodokļu maksātājs attaisnojošu iemeslu dēļ nav varējis atklāt, vēlāk dod tiesības uz muitas nodokļu nepiedzīšanu.

(sal. ar 303. un 304. punktu)