Lieta T‑406/09

Donau Chemie AG

pret

Eiropas Komisiju

“Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgi EEZ, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. pants — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība administratīvajā procesā — Pienākums norādīt pamatojumu — Vienlīdzīga attieksme — Samērīgums — Maksātspēja”

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 14. maija spriedums

Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Maksimālais apmērs – Apgrozījums, kas jāņem vērā – Vienlīdzīgas attieksmes principa un samērīguma principa ievērošana – Naudas soda samazinājuma piešķiršana, ņemot vērā īpašas uzņēmumu raksturojošas pazīmes it īpaši saistībā ar naudas soda nesamērīguma risku – Komisijas pieņemtās pamatnostādnes – Komisijas iespēja no tām atkāpties – Pārbaude tiesā – Savienības tiesas neierobežota kompetence

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 28. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 29., 30. un 120. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 58.–60., 222. un 306.–310. punktu)

Kad Komisija, īstenojot procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu, novērtē uzņēmumam uzliekamā naudas soda apmēru, pavisam noteikti tiek nošķirts kritērijs attiecībā uz to, vai pārkāpums jau ir ticis īstenots vai vēl ne, un kritērijs, kas attiecas uz tā konkrēto ietekmi uz tirgu. Runājot par pārkāpumu, kas ietver tirgus sadali, kvotu noteikšanu, klientu sadali, cenu noteikšanu un apmaiņu ar sensitīvu komercinformāciju, pirmais no šiem diviem kritērijiem ir jāuzskata par izpildītu, ja ir ticis pierādīts, ka tas, par ko ir vienojušies aizliegtas vienošanās dalībnieki, faktiski ir ticis īstenots to tirdzniecības darbībā, t.i., ka aizliegtās vienošanās dalībnieki ir veikuši pasākumus, lai, piemēram, piemērotu norunātās cenas, tās paziņojot klientiem, dodot saviem darbiniekiem norādījumus tās izmantot kā pamatu sarunām un uzraugot, kā šīs cenas piemēro konkurenti un šo uzņēmumu pašu tirdzniecības dienesti. Runājot par kritēriju, kas attiecas uz pārkāpuma konkrēto ietekmi uz tirgu, jautājums ir par īstenotā pārkāpuma reālo ietekmi uz konkurenci attiecīgajā tirgū. Kaut gan pārkāpuma īstenošana, protams, ir nozīmīgs elements, kas, ņemot vērā katras lietas konkrētos apstākļus, var izrādīties pietiekams, lai secinātu, ka attiecīgajam pārkāpumam ir bijusi konkrēta ietekme uz tirgu, nolīguma īstenošana obligāti nenozīmē, ka tas rada reālu ietekmi. Kritēriji, kas attiecas respektīvi uz to, vai pārkāpums jau ir ticis īstenots vai vēl ne, un uz tā konkrēto ietekmi uz tirgu, tātad pavisam noteikti ir atšķirīgi, un nevar tikt pieņemts, ka gadījumā, ja pirmais no tiem ir izpildīts, automātiski būs izpildīts arī otrais. (sal. ar 69. un 70. punktu)

Lai arī Komisija nedrīkst atkāpties no noteikumiem, kurus tā ir sev noteikusi, tai tomēr ir brīvība šos noteikumus grozīt vai aizstāt ar citiem, ja vien tā norāda iemeslus, kas ir saderīgi ar vienlīdzīgas attieksmes principu. Gadījumā, kurš ietilpst jauno noteikumu piemērošanas jomā, Komisijai nevar tikt pārmests, ka tā, nosakot pārkāpuma smagumu, nav analizējusi kritēriju, kas nav paredzēts šajos jaunajos noteikumos, tikai tādēļ, ka tā analīze bija paredzēta agrākajos noteikumos. (sal. ar 74., 87., 150.–152. un 175. punktu)

Savienības konkurences tiesību pārkāpumu smagums ir jānoskaidro, pamatojoties uz ļoti daudziem elementiem, tādiem kā konkrētajiem lietas apstākļiem, tās kontekstu un naudas sodu preventīvo iedarbību, turklāt situācijā, kad nav izstrādāts saistošs vai pilnīgs obligāti vērā ņemamo kritēriju saraksts. Tas, ka Komisija Pamatnostādnēs naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu, ir precizējusi savu pieeju jautājumā par pārkāpuma smaguma novērtējumu, neliedz tai šo kritēriju novērtēt visaptveroši, ņemot vērā visus nozīmīgos lietas apstākļus, ieskaitot elementus, kas nav tieši minēti Pamatnostādnēs. Tomēr prasītājs, lai pamatotu savus apgalvojumus, ar kuriem tas apstrīd tam uzliktā naudas soda par konkurences tiesību normu pārkāpumu apmēru, nevar vienīgi apgalvot, ka Komisijai, lai tā novērtētu pārkāpuma smagumu, bija jāanalizē arī viens vai otrs faktors, kura analīze nebija paredzēta šajās pamatnostādnēs. Tam vēl ir arī jāpierāda, kā šī analīze būtu izmainījusi Komisijas noteiktā pārkāpuma smaguma novērtējumu un attaisnojusi naudas soda uzlikšanu mazākā apmērā. (sal. ar 76.–78. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 81. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 92. un 138. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 93., 95., 115., 117. un 127. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 108., 143. un 144. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 110. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 112. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 145. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 154. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 162., 166. un 169. punktu)

Lai Savienības konkurences tiesību normu pārkāpumu varētu uzskatīt par tādu, kas ir izdarīts tīši un nevis aiz neuzmanības, attiecīgajam uzņēmumam nav jābūt konkurences tiesību normas pārkāpušam apzināti; pietiek ar to, ka tas nevarēja nezināt, ka tā rīcības mērķis bija konkurences ierobežošana kopējā tirgū. No tā izriet, ka uzņēmuma atbildīgo personu precīzas zināšanas par minēto tiesību normu saturu, kuras var tikt iegūtas, absolvējot mācību un atbilstības konkurences tiesību normām nodrošināšanas programmu, nav obligāts priekšnoteikums, lai konstatētu minēto tiesību normu pārkāpumu. Gluži pretēji, pat tad, ja šādu zināšanu nav, ir iespējams konstatēt ne vien aiz neuzmanības, bet arī tīši izdarītu minēto tiesību normu pārkāpumu. (sal. ar 171. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 175. punktu)

Piedāvājumu sniegt pierādījumus iesniegšana pēc atbildes uz repliku ir iespējama gadījumā, ja lietas dalībniekam, kas izteic piedāvājumu, attiecīgie pierādījumi nav bijuši pieejami pirms rakstveida procesa noslēguma vai arī ja novēlota pierādījumu iesniegšana no otra lietas dalībnieka puses attaisno lietas materiālu papildināšanu, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots sacīkstes princips. Attiecībā uz izņēmumu no piedāvājumu sniegt pierādījumus iesniegšanu regulējošajām tiesību normām Vispārējās tiesas Reglamenta 48. panta 1. punktā ir noteikts pienākums lietas dalībniekiem motivēt kavēšanos to pierādījumu iesniegšanā. Šāds pienākums nozīmē, ka tiek atzītas [Savienības] tiesas pilnvaras pārbaudīt novēlotās piedāvājumu sniegt pierādījumus iesniegšanas motīvu pamatotību un, attiecīgā gadījumā, to saturu, kā arī, ja lūgums nav pietiekami juridiski pamatots, pilnvaras to noraidīt. Vēl jo vairāk tā ir attiecībā uz piedāvājumiem sniegt pierādījumus, kuri ir tikuši iesniegti pēc atbildes uz repliku iesniegšanas. (sal. ar 212. punktu)

Nolūkā noteikt piemērotu samazinājuma likmi, ko piemērot par Savienības konkurences tiesību normu pārkāpumu uzliekamā naudas soda apmēram, lai atlīdzinātu uzņēmumam par tā sadarbību minētā pārkāpuma konstatēšanas procesā, nav jāņem vērā, ka šis naudas sods ir sankcija par šī uzņēmuma dalību ne tikai pārkāpuma daļā, par kuru tas ir sniedzis pierādījumus ar būtisku pievienoto vērtību, bet arī citā šī paša pārkāpuma daļā, par kuru tas nav sniedzis šādus pierādījumus. (sal. ar 229. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 233. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 250. punktu)

Kaut gan peļņa, ko attiecīgajam uzņēmumam ir izdevies gūt no pārkāpuma, un, vispārīgāk, peļņa, ko tas ir realizējis tirgos, uz kuriem attiecas pārkāpums, ir apstāklis, kas starp citiem var tikt ņemts vērā naudas soda apmēra noteikšanas nolūkā, Komisijai, kad tā, īstenojot procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu, novērtē uzņēmumam uzliekamā naudas soda apmēru, vai Savienības tiesai, īstenojot neierobežoto kompetenci naudas sodu jomā, nepastāv pienākums nodrošināt, lai šī summa būtu tieši proporcionāla attiecīgā uzņēmuma realizētajai peļņai konkrētajos tirgos vai arī lai tā nepārsniegtu šo peļņu. (sal. ar 258. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 259. punktu)

Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktās naudas soda augšējās robežas, kas atbilst 10 % no [uzņēmuma] kopējā apgrozījuma, mērķis ir novērst, ka Komisijas uzliktie naudas sodi, kad tā, īstenojot procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu, novērtē uzņēmumam uzliekamā naudas soda apmēru, būtu nesamērīgi ar šī uzņēmuma lielumu. Tomēr ar šo maksimālo robežu nepietiek, lai novērstu tāda naudas soda iespējami nesamērīgo raksturu, kas uzlikts tirgotājam, kurš nodarbojas ar augstas vērtības materiālu tirdzniecību ar samērā mazu peļņas procentu. (sal. ar 266.–269., 271, 309. un 310. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 285.–290. un 299. punktu)