Regulas Nr. 795/2004, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot vienreizējo maksājumu shēmu, kura paredzēta Regulā Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 1974/2004, 18. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas ir piemērojams, pirmkārt, ja lauksaimnieks atbilst nosacījumiem, lai tiktu piemēroti vairāki no minētās regulas [noteikumiem, proti,] 19.–23.a pants, un, otrkārt, ja lauksaimnieks, kurš atbilst nosacījumiem, lai tiktu piemērots vismaz viens no šīs pašas regulas [noteikumiem, proti,] 19.–23.a pants, atbilst arī nosacījumiem, lai tiktu piemērots vismaz viens no Regulas Nr. 1782/2003 [noteikumiem, proti,] 37. panta 2. punkts, 40. pants un 42. panta 3. vai 5. punkts.

Regulas Nr. 795/2004, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot vienreizējo maksājumu shēmu, kura paredzēta Regulā Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 1974/2004, 18. panta 2. punkts ir spēkā neesošs, ciktāl tajā lauksaimniekam, kurš ir cietis no ārkārtas apstākļiem Regulas Nr. 1782/2003 40. panta izpratnē, ir liegts saņemt vienlaicīgi gan tiesības uz tā pamatsummas korekciju atbilstoši šai tiesību normai, gan papildu pamatsummu no valsts rezerves atbilstoši vienam no Regulas Nr. 795/2004 [noteikumiem, proti,] 19.–23.a pantam, lai gan lauksaimnieks, kurš nav saskāries ar šādiem apstākļiem un kuram ir piešķirta pamatsumma, kas aprēķināta, piemērojot Regulas Nr. 1782/2003 37. panta 1. punktu, var kumulēt šo summu un pamatsummu no valsts rezerves atbilstoši vienam no Regulas Nr. 795/2004 [noteikumiem, proti,] 19.–23.a pantam.

Minētajā 18. panta 2. punktā ir ieviesta atšķirīga attieksme pret, no vienas puses, lauksaimnieku, kurš ir cietis no ārkārtas apstākļiem, kuri sniedz viņam tiesības uz tā pamatsummas korekciju atbilstoši Pamatregulas 40. pantam, un, no otras puses, lauksaimnieku, kurš nav saskāries ar šādiem apstākļiem un kuram pamatsumma tiek piešķirta, aprēķinot to, piemērojot šīs regulas 37. panta 1. punktā noteikto vispārējo noteikumu. Tiesību norma attiecībā uz pirmo minēto lauksaimnieku ir nelabvēlīgāka nekā attiecībā uz otru, liedzot tam tiesības papildus atbilstoši minētajam 40. pantam koriģētajai pamatsummai saņemt pamatsummu no valsts rezerves.

Šajā ziņā, tā kā lauksaimnieks, kuram ir piešķirta pamatsumma, kas aprēķināta, piemērojot minēto 37. panta 1. punktu, un lauksaimnieks, attiecībā uz kuru ir piemērota tā pamatsummas aprēķina metodes korekcija atbilstoši minētajam 40. pantam, no kuriem abi vēlas saņemt papildu maksājumus no valsts rezerves, ņemot vērā vienotā maksājuma shēmas mērķus, ir līdzīgās situācijās, nevienlīdzīgā attieksme nevar tikt attaisnota ar mērķis aizsargāt lauksaimnieku finanšu intereses, izvairoties no Regulas Nr. 1782/2003 41. panta 2. punktā un 42. panta 7. punktā paredzētās metodes piemērošanas. Šī metode, atbilstoši kurai ir paredzēta piešķirto pamatsummu lineāra samazināšana valsts apjomu pārsniegšanas gadījumā sakarā ar lielu tiesību skaitu, kāds tiek pieprasīts no valsts rezerves, ir līdzeklis vienotā maksājuma shēmas finanšu līdzsvara saglabāšanai, ievērojot vienlīdzīgas attieksmes principu. Mērķis izvairīties no šīs metodes piemērošanas līdz ar to nevar attaisnot šī principa pārkāpumu.

(sal. ar 48., 54., 57., 58. un 61. punktu, kā arī rezolutīvās daļas 2) punktu)