LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 180/58

Prasība, kas celta 2009. gada 3. jūnijā — Mitteldeutsche Flughafen un Flughafen Dresden/Komisija

(lieta T-217/09)

2009/C 180/108

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Mitteldeutsche Flughafen AG, Leipciga (Vācija) un Flughafen Dresden GmbH, Drēzdene (Vācija) (pārstāvji –M. Núñez-Müller un M. le Bell, Rechtsanwälte)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

— atcelt Komisijas 2009. gada 24. marta Lēmuma C (2009) 2010 galīgā redakcija 1. pantu saskaņā ar EKL 231. panta 1. punktu, ciktāl Komisija kā valsts atbalstu kvalificē Drēzdenes lidostas skrejceļa atjaunošanas un pagarināšanas finansēšanu;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājas apstrīd Komisijas 2009. gada 24. marta Lēmumu C (2009) 2010 galīgā redakcija (NN 4/2009, ex N 361/2008 — Vācija, Drēzdenes lidosta), ar kuru Komisija, uzskatot, ka pasākums ir saderīgs ar kopējo tirgu saskaņā ar EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu, atļāva Vācijas paša kapitālieguldījumu Drēzdenes lidostas skrejceļa atjaunošanai un pagarināšanai. Tā lūdz atcelt lēmumu, ciktāl Komisija tajā attiecīgo pasākumu kvalificējusi kā valsts atbalstu.

Savas prasības pamatojumam prasītājas vispirms apgalvo, ka Komisija neesot ievērojusi kompetenču sadali EK līgumā un ierobežotu pilnvaru principu, kas noteikts EKL 5. panta pirmajā daļā, jo saskaņā ar Eiropas Kopienu kompetenču sadali attiecīgā pasākuma izvērtēšana nav tās kompetencē. Plānošanas pilnvaras un infrastruktūru atbildība par lidostu kapacitāti ietilpst Eiropas Savienības dalībvalstu sākotnējā kompetencē.

Savā otrajā prasības pamatā prasītājas pārmet Komisijai, ka tā esot pārkāpusi EKL 87. pantu. Tās apgalvo, ka 1994. gada Pamatnostādnēs (1) Komisija skaidri izslēdza iespēju piemērot Kopienas valsts atbalstu sistēmu pasākumiem, kas attiecas uz lidostu infrastruktūru. Tās uzskata, ka šīs pamatnostādnes ir piemērojamas, jo tās nav pretrunā primārajām tiesībām, piemērojot Kopienu tiesu sniegto interpretāciju, un Komisija tās nav atcēlusi. Tās piebilst, ka 1994. gada Pamatnostādnes netika konkrēti atceltas ar 2005. gada Pamatnostādnēm (2). Pakārtoti, prasītājas pagalvo, ka 2005. gada Pamatnostādnes nav piemērojamas.

Turklāt attiecībā uz šo pasākumu sabiedrība Flughafen Dresden GmbH nav kvalificējama kā uzņēmums EKL 87. panta 1. punkta izpratnē, bet kā publiska iestāde. Tāpat arī nepastāv nekādas priekšrocības valsts atbalsta noteikumu izpratnē, jo Komisijas izmantotais kritērijs — tirgus ekonomiskas kreditors — nevar tikt piemērots lidostu infrastruktūras organizācijām.

Savā trešajā pamatā prasītājas apgalvo, ka lēmums ir jāatceļ prasītajā apmērā, jo Komisija ir pārkāpusi būtiskus procesuālus noteikumus, aizliegumu piemērot tiesību aktu ar atpakaļejošu spēku un tiesiskās paļāvības aizsardzības principu un ciktāl šajā lēmuma pastāv iekšējas pretrunas.

(1) Komisijas Paziņojums — EK līguma 92. un 93. panta, kā arī EEZ līguma 61. panta piemērošana valsts atbalstiem aviācijas jomā (OV 1994, C 350, 5. lpp.).

(2) Komisijas Paziņojums — Kopienas Pamatnostādnes par lidostu finansēšanu un valsts atbalstiem darbības uzsākšanai aviosabiedrībām, kas veic lidojumus no reģionālām lidostām (OV 2005, C 312, 1. lpp.).