Lieta T-326/07

Cheminova u.c.

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

“Augu aizsardzības līdzekļi — Aktīvā viela “malations” — Neiekļaušana Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesības celt prasību — Pieņemamība — Novērtējuma procedūra — Novērtējums, ko veic EPNI — Iebilde par prettiesiskumu — Regulas (EK) Nr. 1490/2002 20. pants — Jaunu pētījumu iesniegšana — Regulas (EK) Nr. 451/2000 8. panta 2. un 5. punkts — Tiesiskā paļāvība — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldības princips — Tiesības uz aizstāvību — Subsidiaritātes princips — EKL 95. panta 3. punkts, Direktīvas 91/414 4. panta 1. punkts un 5. panta 1. punkts”

Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums II ‐ 2692

Sprieduma kopsavilkums

Pretēji Kopienu materiālo tiesību noteikumiem, kuri ir jāinterpretē kā tādi, kas principā neattiecas uz situācijām, kuras radušās pirms to stāšanās spēkā, procesuālie noteikumi ir piemērojami tieši. Regulas Nr. 1490/2002, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, kā īstenot trešo posmu darba programmā, kura minēta Direktīvas 91/414 8. panta 2. punktā, un ar ko groza Regulu Nr. 451/2000, noteikumi, ar kuriem aktīvo vielu novērtēšanas procedūrā paredzēta Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes iesaistīšana, ir procesuāli noteikumi, kuri ir tieši piemērojami, un šajā sakarā Regulā Nr. 1490/2002 nav prasīts īpašs pamatojums. Līdz ar to jauno Regulas Nr. 451/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Direktīvas 91/414 8. panta 2. punktā minētās darba programmas otro un trešo posmu, 8. panta noteikumu tūlītēja piemērošana attiecībā uz jau uzsāktām aktīvo vielu novērtējuma procedūrām nevar būt prettiesiska. (sal. ar 78.–80. punktu)

Kā tas izriet no Direktīvas 91/414 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū preambulas piektā, sestā un devītā apsvēruma, tās mērķis ir novērst šķēršļus tirdzniecībai ar augu aizsardzības līdzekļiem Kopienā, saglabājot augstu vides un cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzības līmeni. Šajā sakarā, lai varētu efektīvi sasniegt Komisijai noteikto mērķi un ņemot vērā tās veicamos sarežģītos tehniskos vērtējumus, Komisijai ir jāpiešķir plaša rīcības brīvība. Tomēr šīs rīcības brīvības īstenošana ir pakļauta pārbaudei tiesā. Veicot šo pārbaudi, Kopienu tiesai jāpārliecinās, vai tiek ievēroti procesuālie noteikumi, jāpārbauda Komisijas pieņemto faktu saturiskā pareizība, tas, vai nav pieļauta acīmredzama kļūda šo faktu vērtējumā vai nepareizi izmantotas pilnvaras. (sal. ar 106. un 107. punktu)

Ar Regulā Nr. 451/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Direktīvas 91/414 8. panta 2. punktā minētās darba programmas otro un trešo posmu, ieviesto kārtību pirmā atbildība pārbaudīt attiecībā uz konkrēto aktīvo vielu sagatavoto dosjē pilnīgumu ir noteikta pieteikuma iesniedzējam. Atbilstoši minētās regulas 6. panta 2. punkta d) apakšpunktam kopsavilkuma dosjē ietilpst “iesniedzēja veiktā dosjē pilnīguma pārbaude”. To apstiprina šīs pašas regulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts, kurā noteikts, ka ziņotājas dalībvalsts (turpmāk tekstā – “ZD”) pārbauda iesniegtos dosjē un izvērtē “pieteicēju iesniegtās to pilnīguma pārbaudes”. Tas, ka ZD kādu dosjē ir atzinusi par pilnīgu Regulas Nr. 451/2000 6. panta 1. punkta izpratnē, obligāti nenozīmē, ka tajā ir iekļauta visa informācija, kas ZD, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EPNI) un Komisijai ļauj pieņemt nostāju par attiecīgās aktīvās vielas “kaitīgo ietekmi” Direktīvas 91/414 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 5. panta 1. punkta izpratnē. Šajā sakarā ZD par pilnīgu uzskatīs dosjē, kurā ir iekļauti Regulas Nr. 451/2000 6. panta 3. punktā paredzētie pētījumi un ziņojumi, kas tomēr neizslēdz to, ka kāda informācija var trūkt, lai ZD un/vai EPNI varētu zinātniski novērtēt attiecīgo aktīvo vielu. Šī iemesla dēļ Regulas Nr. 451/2000 8. panta 2. un 5. punktā attiecīgi ZD un EPNI ir paredzēta iespēja lūgt pieteikuma iesniedzējiem dosjē precizēšanai iesniegt papildu datus. Tomēr, tā kā pieteikuma iesniedzējam ir jānodrošina, ka iesniegtais dosjē ir pilnīgs, minētajā 8. panta 2. un 5. punktā pieteikuma iesniedzējam nav paredzēta nekāda iespēja pabeigt savu dosjē pēc savas paša iniciatīvas. (sal. ar 154. un 155. punktu)

Direktīvas 91/414 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir paredzēts, ka, lai kāda viela tiktu iekļauta šīs pašas direktīvas I pielikumā, ir jābūt iespējai cerēt, ka, ievērojot attiecīgajā brīdī esošās zinātnes un tehnikas atziņas, tādu augu aizsardzības līdzekļu, kuros ir attiecīgā aktīvā viela, izmantošanai, ņemot vērā labu augu aizsardzības praksi, nav kaitīgas ietekmes uz cilvēku vai dzīvnieku veselību un nav nepieļaujama ietekme uz vidi saskaņā ar minētās direktīvas 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta iv) un v) punktu. Šī norma, kas interpretēta saistībā ar piesardzības principu, nozīmē, ka — runājot par cilvēku veselību — tas, ka pastāv būtiskas norādes, kas, ņemot vērā zinātnē pastāvošo nenoteiktību, dod pamatu šaubīties par vielas nekaitīgumu, principā nepieļauj šo vielu iekļaut Direktīvas 91/414 I pielikumā. Piesardzības principa mērķis ir novērst iespējamos riskus. (sal. ar 165. un 166. punktu)

No Direktīvas 91/414 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 5. panta 1. punktā ietvertās atsauces uz “pašreizējām zinātnes un tehnikas atziņām” nevar izrietēt, ka uzņēmumiem, kuri iesnieguši pieteikumu par kādu aktīvo vielu un kuri var saņemt lēmumu par šīs vielas neiekļaušanu šīs pašas direktīvas I pielikumā, ir jābūt iespējai iesniegt jaunus pētījumus un informāciju tik ilgi, cik ilgi pastāv šaubas par minētās vielas nekaitīgumu. Šāda šīs normas interpretācija ir pretēja minētā 5. panta 1. punkta pamatā esošajam mērķim nodrošināt augstu cilvēku un dzīvnieku veselības, kā arī vides aizsardzības līmeni, jo šāda interpretācija nozīmētu, ka pieteikuma par aktīvo vielu iesniedzējam, kuram, pirmkārt, ir jāpierāda tās nekaitīgums un, otrkārt, kurš vislabāk pazīst attiecīgo vielu, ir veto tiesības attiecībā uz iespējamā lēmuma par šīs vielas neiekļaušanu Direktīvas 91/414 I pielikumā pieņemšanu. (sal. ar 169. punktu)

Tiesības pieprasīt tiesiskās paļāvības aizsardzību attiecas uz jebkuru privātpersonu, kas atrodas situācijā, no kuras izriet, ka Kopienu administrācija, sniedzot precīzas garantijas, tai ir radījusi pamatotas cerības. Šādas garantijas, lai arī kāda būtu forma, kurā tās ir paziņotas, sastāv no precīzas, beznosacījumu un saskaņotas informācijas, kas nāk no pilnvarotiem un ticamiem avotiem. Turpretī neviens nevar atsaukties uz šī principa pārkāpumu, ja nav bijušas precīzas garantijas, ko sniegusi administrācija. Aktīvās vielas novērtējuma procedūrā, lai to iekļautu vai neiekļautu Direktīvas 91/414 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū I pielikumā, kas ir paredzēta Regulas Nr. 451/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Direktīvas 91/414 8. panta 2. punktā minētās darba programmas otro un trešo posmu, 8. pantā, pat pieņemot, ka Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EPNI) vai Komisija sniedz precīzas garantijas attiecībā uz jaunā testa ņemšanu vērā, šīs garantijas nevar būt par pamatu attiecīgā pieteikuma iesniedzēja tiesiskajai paļāvībai, jo Regulas Nr. 451/2000 8. panta 2. un 5. punktā expressis verbis ir paredzēts, ka brīdī, kad attiecīgi ziņotāja dalībvalsts vai EPNI ir uzsākušas aktīvās vielas novērtēšanu, principā netiek pieņemti jauni pētījumi. Tikai tādas garantijas, kuras atbilst piemērojamām tiesību normām, var būt par pamatu tiesiskajai paļāvībai. (sal. ar 179., 180. un 186. punktu)

Samērīguma princips, kas ir viens no vispārējiem Kopienu tiesību principiem, prasa, lai Kopienu iestāžu tiesību akti nepārsniegtu to, kas ir atbilstošs un vajadzīgs, lai sasniegtu attiecīgā tiesiskā regulējumā noteiktos mērķus, ņemot vērā, ka, ja ir iespēja izvēlēties starp vairākiem piemērotiem pasākumiem, ir jāizvēlas vismazāk apgrūtinošais un tā radītie traucējumi nedrīkst būt nesamērīgi ar sasniedzamiem mērķiem. Tomēr lauksaimniecības jomā samērīguma principa pārbaude tiesā ir īpaša, jo Tiesa un Pirmās instances tiesa Kopienu likumdevējam atzīst rīcības brīvību, kura atbilst politiskajai atbildībai, kas tam šajā jomā ir noteikta EKL 34.–37. pantā. Līdz ar to vienīgi tas, ka šajā jomā veiktais pasākums ir acīmredzami neatbilstošs, ņemot vērā mērķi, kuru vēlas sasniegt kompetentā iestāde, var ietekmēt šāda pasākuma tiesiskumu. (sal. ar 194. un 195. punktu)

Pat pieņemot, ka Regulas Nr. 451/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Direktīvas 91/414 8. panta 2. punktā minētās darba programmas otro un trešo posmu, 8. panta 7. punktā noteiktais viena gada termiņš, lai Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde novērtētu ziņotājas dalībvalsts novērtējuma ziņojuma projektu un lai sniegtu atzinumu par attiecīgās aktīvās vielas atbilstību Direktīvā 91/414 noteiktajām drošības prasībām, ir obligāts, minētā termiņa nokavēšana ietekmē apstrīdētā lēmuma tiesiskumu tikai tad, ja pierāda, ka šī pārkāpuma neesamības gadījumā minētajam lēmumam varēja būt citāds saturs. (sal. ar 207. un 208. punktu)

Ar Direktīvas 91/414 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 5. panta 4. punktu ir atļauts šīs direktīvas [I pielikumā] iekļaut vielas, kuras neatbilst minētās direktīvas 5. panta 1. punktā noteiktajām prasībām, nosakot atsevišķus ierobežojumus, kuri izslēdz attiecīgās vielas problemātiskos izmantošanas veidus. Pat ja šo noteikto ierobežojumu ietvaros zināma loma var tikt piešķirta dalībvalstīm, tik un tā galīgais vērtējums par aktīvās vielas atbilstību minētās direktīvas 5. panta 1. punktā noteiktajām prasībām ir vienīgi Kopienu iestāžu ziņā. Tādējādi pat tad, ja tiek piemērots Direktīvas 91/414 5. panta 4. punkts, Komisijai un — attiecīgā gadījumā — Padomei pārliecinoši ir jāpierāda, ka ar attiecīgās vielas izmantošanai noteiktajiem ierobežojumiem var tikt garantēta šīs vielas izmantošana, kas atbilst Direktīvas 91/414 5. panta 1. punktā noteiktajām prasībām. (sal. ar 260. punktu)