VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS

(apelācijas palāta)

2015. gada 15. jūlijā

Thierry Rouffaud

pret

Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD)

“Apelācija — Civildienests — Līgumdarbinieks palīguzdevumiem — Līguma pārkvalificēšana — Noteikums par prasības pieteikuma un sūdzības savstarpēju atbilstību — Civildienesta noteikumu 91. panta 2. punkts”

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 9. aprīļa spriedumu lietā Rouffaud/EĀDD (F‑59/13, Krājums‑CDL, EU:F:2014:49), kurā lūgts atcelt šo spriedumu

Nolēmums

Atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 9. aprīļa spriedumu Rouffaud/EĀDD F‑59/13, Krājums‑CDL, EU:F:2014:49). Lietu nodot atpakaļ izskatīšanai Civildienesta tiesai. Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

Kopsavilkums

Ierēdņu celta prasība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Sūdzības un prasības savstarpēja atbilstība – Priekšmeta un pamata identiskums – Pamati un argumenti, kas nav iekļauti sūdzībā, bet kas ar to ir cieši saistīti – Pieņemamība

(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)

Saskaņā ar noteikumu, ka ir jābūt saskaņotībai starp sūdzību Civildienesta noteikumu 91. panta 2. punkta izpratnē un pēc tam celtu prasības pieteikumu, tiek prasīts, ka, lai Savienības tiesā izvirzīto pamatu varētu uzskatīt par pieņemamu, tam ir jābūt izvirzītam jau pirmstiesas procedūrā, kas ļauj institūcijai, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, pietiekami precīzi uzzināt, kādu kritiku attiecīgā persona ir izteikusi par apstrīdēto lēmumu. Šis noteikums tiek attaisnots ar tādu pat mērķi kā pirmstiesas procedūrai – panākt mierizlīgumu ierēdņu un darbinieku, no vienas puses, un administrācijas, no otras puses, domstarpību gadījumā. No tā izriet, ka starp ierēdņu celtajās prasībās Savienības tiesā izvirzītiem prasījumiem var būt tikai tādi apstrīdēšanas pamati, kas balstīti uz to pašu iemeslu, uz kuru ir tikuši balstīti sūdzībā ietvertie apstrīdēšanas pamati, precizējot, ka šos apstrīdēšanas pamatus var paplašināt tiesvedībā Savienības tiesā, iesniedzot pamatus un argumentus, kas nav noteikti ietverti sūdzībā, bet ir ar to cieši saistīti.

Tātad sūdzības nedrīkst izskatīt šauri, bet, gluži pretēji, sūdzības ir jāizskata paplašināti. Šajā ziņā akta saturs ir svarīgāks par formu. Līdz ar to, pārbaudot sūdzībā ietverto apstrīdēšanas pamatu apjomu, nepietiek izskatīt tikai formālo pieteikumu, kuru sūdzības iesniedzējs tajā ir norādījis.

Turklāt, lai pirmstiesas procedūra, kas paredzēta Civildienesta noteikumu 91. panta 2. punktā, varētu sasniegt savu mērķi, administrācijai jābūt spējīgai pietiekami precīzi zināt pretenzijas, ko ieinteresētās personas izvirza pret apstrīdēto lēmumu. Tātad administrācijai jābūt spējīgai pietiekami precīzi zināt ieinteresēto personu iebildumus vai vēlmes, lai varētu mēģināt panākt izlīgumu.

(skat. 24., 28. un 32. punktu)

Atsauces

Tiesa: spriedums, 2000. gada 29. jūnijs, Politi/EIF, C‑154/99 P, Krājums, EU:C:2000:354, 17. punkts.

Vispārējā tiesa: spriedumi, 2013. gada 25. oktobris, Komisija/Moschonaki, T‑476/11 P, Krājums‑CDL, EU:T:2013:557, 71.–73. un 76.–78. punkts un tajos minētā judikatūra, un 1998. gada 14. jūlijs, Brems/Padome, T‑219/97, Krājums‑CDL, EU:T:1998:165, 45. punkts un tajā minētā judikatūra.