Lieta C-334/10

X

pret

Staatssecretaris van Financiën

(Hoge Raad der Nederlanden lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Sestā PVN direktīva — 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts — Daļa no ražošanas līdzekļiem, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu — Pagaidu izmantošana privātām vajadzībām — Ilgtermiņa pārveidojumu veikšana minētajos līdzekļos — PVN samaksa par ilgtermiņa pārveidojumiem — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu”

Ģenerāladvokātes J. Kokotes [J. Kokott] secinājumi, sniegti 2012. gada 1. martā ?I - 0000

Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums ?I - 0000 – Sprieduma kopsavilkums – Tiesību aktu saskaņošana nodokļu jomā – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma – Priekšnodokļa atskaitīšana – Ražošanas līdzekļi – Daļas no ražošanas līdzekļiem, kuri veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, īslaicīga izmantošana privātām vajadzībām – Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu par izdevumiem, kas radušies, lai minētajos ražošanas līdzekļos veiktu ilgtermiņa pārveidojumus – Nosacījums – Nodoms pārveidotos ražošanas līdzekļus izmantot uzņēmuma vajadzībām – Vērtēšanas kritēriji

(Padomes Direktīvas 77/388 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts)

Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, kas grozīta ar Direktīvu 95/7, 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts ir interpretējami tādējādi, ka, pirmkārt, nodokļa maksātājam, kas īslaicīgi savām privātajām vajadzībām izmanto daļu no ražošanas līdzekļa, kurš veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, saskaņā ar šīm tiesību normām ir tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas ir samaksāts iepriekš par izdevumiem, kuri ir radušies, lai veiktu ilgtermiņa pārveidojumus minētajos līdzekļos, kaut gan šie pārveidojumi tika veikti, lai īstenotu šo pagaidu izmantošanu privātām vajadzībām, un ka, otrkārt, šīs tiesības uz nodokļa atskaitīšanu pastāv neatkarīgi no tā, vai tā ražošanas līdzekļa iegādes laikā, kurā tika veikti minētie pārveidojumi, pievienotās vērtības nodoklis bija ietverts nodokļa maksātājam izsniegtajā rēķinā un vai pēdējais minētais to ir atskaitījis.

Šajā ziņā tieši nodokļa maksātāja nodoms, ko apstiprina objektīvi pierādījumi, izmantot preci vai pakalpojumu sava uzņēmuma vajadzībām, ļauj noteikt, vai brīdī, kad minētais nodokļa maksātājs veic iepriekšēju darījumu, tas rīkojas kā tāds un vai tādējādi tam ir tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas ir jāmaksā vai kas ir samaksāts par minētajām precēm un pakalpojumiem.

Par vienu no šādiem elementiem ir uzskatāms attiecīgo preču raksturs un laika posms, kas ir pagājis no šo preču iegādes līdz to izmantošanai nodokļa maksātāja uzņēmējdarbībai. Tomēr tas, ka preces, kas ir iegādātas uzņēmējdarbības veikšanai, netiek uzreiz izmantotas šai darbībai, principā nevar atspēkot tiesības atskaitīt iepriekš samaksāto pievienotās vērtības nodokli. Tas, ka sākumā prece tiek izmantota tikai privātām vajadzībām, atbilst nodokļa neitralitātes principam, kas ir daļa no pievienotās vērtības nodokļa sistēmas, un šādu izmantošanu var uzskatīt par ražošanas līdzekļa, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, jauktu izmantošanu.

(sal. ar 19., 23., 31., 32., 34. un 43. punktu un rezolutīvo daļu)

Lieta C-334/10

X

pret

Staatssecretaris van Financiën

(Hoge Raad der Nederlanden lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Sestā PVN direktīva — 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts — Daļa no ražošanas līdzekļiem, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu — Pagaidu izmantošana privātām vajadzībām — Ilgtermiņa pārveidojumu veikšana minētajos līdzekļos — PVN samaksa par ilgtermiņa pārveidojumiem — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu”

Ģenerāladvokātes J. Kokotes [J. Kokott] secinājumi, sniegti 2012. gada 1. martā ?I - 0000

Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums ?I - 0000 — Sprieduma kopsavilkums — Tiesību aktu saskaņošana nodokļu jomā — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Priekšnodokļa atskaitīšana — Ražošanas līdzekļi — Daļas no ražošanas līdzekļiem, kuri veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, īslaicīga izmantošana privātām vajadzībām — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu par izdevumiem, kas radušies, lai minētajos ražošanas līdzekļos veiktu ilgtermiņa pārveidojumus — Nosacījums — Nodoms pārveidotos ražošanas līdzekļus izmantot uzņēmuma vajadzībām — Vērtēšanas kritēriji

(Padomes Direktīvas 77/388 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts)

Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, kas grozīta ar Direktīvu 95/7, 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts ir interpretējami tādējādi, ka, pirmkārt, nodokļa maksātājam, kas īslaicīgi savām privātajām vajadzībām izmanto daļu no ražošanas līdzekļa, kurš veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, saskaņā ar šīm tiesību normām ir tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas ir samaksāts iepriekš par izdevumiem, kuri ir radušies, lai veiktu ilgtermiņa pārveidojumus minētajos līdzekļos, kaut gan šie pārveidojumi tika veikti, lai īstenotu šo pagaidu izmantošanu privātām vajadzībām, un ka, otrkārt, šīs tiesības uz nodokļa atskaitīšanu pastāv neatkarīgi no tā, vai tā ražošanas līdzekļa iegādes laikā, kurā tika veikti minētie pārveidojumi, pievienotās vērtības nodoklis bija ietverts nodokļa maksātājam izsniegtajā rēķinā un vai pēdējais minētais to ir atskaitījis.

Šajā ziņā tieši nodokļa maksātāja nodoms, ko apstiprina objektīvi pierādījumi, izmantot preci vai pakalpojumu sava uzņēmuma vajadzībām, ļauj noteikt, vai brīdī, kad minētais nodokļa maksātājs veic iepriekšēju darījumu, tas rīkojas kā tāds un vai tādējādi tam ir tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas ir jāmaksā vai kas ir samaksāts par minētajām precēm un pakalpojumiem.

Par vienu no šādiem elementiem ir uzskatāms attiecīgo preču raksturs un laika posms, kas ir pagājis no šo preču iegādes līdz to izmantošanai nodokļa maksātāja uzņēmējdarbībai. Tomēr tas, ka preces, kas ir iegādātas uzņēmējdarbības veikšanai, netiek uzreiz izmantotas šai darbībai, principā nevar atspēkot tiesības atskaitīt iepriekš samaksāto pievienotās vērtības nodokli. Tas, ka sākumā prece tiek izmantota tikai privātām vajadzībām, atbilst nodokļa neitralitātes principam, kas ir daļa no pievienotās vērtības nodokļa sistēmas, un šādu izmantošanu var uzskatīt par ražošanas līdzekļa, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, jauktu izmantošanu.

(sal. ar 19., 23., 31., 32., 34. un 43. punktu un rezolutīvo daļu)