Prasība, kas celta 2019. gada 27. aprīlī — Front Polisario/Padome

(Lieta T-279/19)

(2019/C 220/52)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (pārstāvis: G. Devers, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

— atzīt tās prasību par pieņemamu;

— atcelt apstrīdēto lēmumu;

— piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamato un galvenie argumenti

Savas prasības par Padomes Lēmumu (ES) 2019/217 (2019. gada 28. janvāris) par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (OV 2019, L 34, 1. lpp.), pamatojumam prasītāja izvirza desmit pamatus.

1. Pirmais pamats attiecas uz Padomes kompetences neesamību, lai pieņemtu apstrīdēto lēmumu, jo Eiropas Savienība un Marokas Karaliste neesot kompetentas noslēgt starptautiskus nolīgumus, kuros ietverta Rietumsahāra, šīs teritorijas tautas vārdā, kuru pārstāv Front Polisario.

2. Otrais pamats attiecas uz pienākuma izvērtēt visus atbilstošos lietas apstākļus neizpildi, jo Padome neesot ņēmusi vērā apstākli, ka ar apstrīdēto lēmumu noslēgtais starptautiskais nolīgums Rietumsahāras teritorijā tiek piemērots provizoriski 12 gadus, neievērojot tās pastāvīgo un atšķirīgo statusu.

3. Trešais pamats attiecas uz pienākuma izvērtēt jautājumu par pamattiesību un starptautisko humanitāro tiesību ievērošanu neizpildi, jo Padome, pieņemot apstrīdēto lēmumu, neesot izskatījusi jautājumu par to, vai okupētajā Sahravi teritorijā ir ievērotas cilvēktiesības.

4. Ceturtais pamats attiecas uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, jo Padome pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas neesot uzsākusi nekādas sarunas ar Front Polisario, vienīgo Rietumsahāras tautas pārstāvi.

5. Piektais pamats attiecas uz pamatprincipu un pamatvērtību, uz kuriem balstās Savienības rīcība starptautiskā mērogā, pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka ar apstrīdēto lēmumu noslēgtais starptautiskais nolīgums Rietumsahāras teritorijā ir piemērojams Marokas Karalistes īstenotās aneksijas politikas un sistemātisku pamattiesību pārkāpumu ietvarā, kas izriet no šīs politikas saglabāšanas.

6. Sestais pamats attiecas uz tiesību uz pašnoteikšanos pārkāpumu, jo ar apstrīdēto lēmumu noslēgtais nolīgums Rietumsahāras teritorijā esot piemērojams, pirmkārt, neievērojot šīs teritorijas pastāvīgo un atšķirīgo statusu, un, otrkārt, Rietumsahāras tautas tiesības uz tās attiecīgās teritorijas teritoriālo integritāti.

7. Septītais pamats attiecas uz Līgumu relatīvas ietekmes principa pārkāpumu, jo Rietumsahāras tauta, ko pārstāv Front Polisario, neesot piekritusi ar apstrīdēto lēmumu noslēgtajam starptautiskajam nolīgumam.

8. Astotais pamats attiecas uz Rietumsahāras gaisa telpas pārkāpšanu, jo apstrīdētā lēmuma, ratificējot nelegālo praksi, kas izriet starptautiskā nolīguma, kas noslēgts ar minēto lēmumu, provizoriskās piemērošanas, sekas esot tādas, ka Rietumsahāras gaisa telpa tiek iekļauta minētā nolīguma piemērošanas jomā.

9. Devītais pamats attiecas uz starptautiskās atbildības tiesību pārkāpumu, jo Savienība ar apstrīdēto lēmumu, pirmkārt, neesot izpildījusi savu pienākumu neatzīt Rietumsahāras nelikumīgo okupāciju un, otrkārt, esot sniegusi atbalstu un palīdzību šīs situācijas saglabāšanai.