ĢENERĀLADVOKĀTA FRĀNSISA DŽEFRIJA DŽEIKOBSA SECINĀJUMI,

sniegti 2004. gada 11. martā. ( )

Lieta C‑329/02 P

SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH

pret

Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)





1. Šī ir apelācijas sūdzība par spriedumu ( ), ar kuru tika daļēji atcelts atteikums reģistrēt "SAT.2" kā Kopienas preču zīmi attiecībā uz dažādām pakalpojumu kategorijām. Izvirzītie jautājumi ir šādi: i) vai Regulas par Kopienas preču zīmi ( ) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta mērķis ir nodrošināt to, ka apzīmējumi, kuriem nav atšķirtspējas, ir brīvi pieejami vispārējai izmantošanai; ii) par veidu, kādā jāveic apzīmējuma, kas sastāv no vairākiem elementiem, kopējais atšķirtspējas novērtējums; un iii) par veidu, kādā ir jāpiemēro nediskriminācijas princips, kad tiek apgalvots, ka atteikums reģistrēt noteiktu preču zīmi ir pretrunā iepriekšējai praksei.

Atbilstošās tiesību normas

2. Regulas par Kopienas preču zīmi 4. pants nosaka: "Kopienas preču zīme var tikt izveidota no visiem apzīmējumiem, ko var attēlot grafiski, jo īpaši no vārdiem – tostarp personvārdiem – modeļiem, burtiem, cipariem, preču vai to iepakojuma formas, ar nosacījumu, ka ar šo apzīmējumu palīdzību iespējams parādīt viena uzņēmuma preču un pakalpojumu atšķirību no citu uzņēmumu precēm un pakalpojumiem".

3. Saskaņā ar 7. pantu, kura nosaukums ir "Absolūta atteikuma pamatojums" ["Absolūtais atteikuma pamatojums"]:

"1. Nereģistrē

a) apzīmējumus, kas neatbilst 4. panta prasībām;

b) preču zīmes, kam nav atšķirtspējas;

c) preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējuma vai norādes, kas tirdzniecībā var kalpot, lai norādītu veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, preču ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas ģeogrāfisko izcelsmi vai laiku, un citas preču un pakalpojumu īpašības;

d) preču zīmes, kas ir tikai apzīmējumi vai norādes, kuras ir kļuvušas parastas sarunvalodā vai tirdzniecības bona fide un iedibinātajā praksē;

e) apzīmējumus, kas sastāv tikai un vienīgi no

i) formas, kura atkarīga no pašu preču īpašībām, un

ii) preču formas, kura vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai, un

iii) formas, kura precēm piešķir ievērojamu vērtību;

[..]." ( )

4. Saskaņā ar 7. panta 3. punktu: "šā panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktu nepiemēro, ja preču zīme tās izmantošanas rezultātā ir ieguvusi atšķirtspēju attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, par ko reģistrācija ir pieteikta".

Procesa kopsavilkums

5. 1997. gada 15. aprīlī satelīttelevīzijas sabiedrība SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH (turpmāk tekstā – "SAT.1") lūdza Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (turpmāk tekstā – "Birojs") reģistrēt "SAT.2" kā Kopienas preču zīmi attiecībā uz precēm vairākās klasēs un uz pakalpojumiem 35., 38., 41., 42. klasē atbilstoši Nicas Nolīgumam ( ). Atbilstoši to nosaukumiem pēdējās klases pēc būtības aptver reklāmu un biznesa vai biroja menedžmentu; telekomunikācijas, apmācības, audzināšanas, izklaides, sporta un kultūras pasākumus, kā arī pakalpojumus, kas citur neietilpst. Reģistrācijas pieteikums tika iesniegts attiecībā uz detalizētu pakalpojumu sarakstu katrā šajā klasē. Pārbaudītājs noraidīja reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visiem minētajiem pakalpojumiem, "ciktāl tie attiecas uz satelītiem vai satelīttelevīziju plašākajā nozīmē". Apelāciju otrā padome noraidīja SAT.1 apelāciju par šo atteikumu, ciktāl tā attiecās uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38., 41. un 42. klasē, pēc būtības nolemjot, ka šis apzīmējums ir aprakstošs un tam nav atšķirtspējas, kā rezultātā tas ietilpst Kopienas preču zīmes Regulas 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta piemērošanas jomā.

6. Lemjot par prasību, ko SAT.1 iesniedza Pirmās instances tiesai, tā atcēla Apelāciju padomes lēmumu tiktāl, cik tajā nebija lemts par apelācijas sūdzības iesniedzējas lūgumiem, kas attiecas uz 35. klasē ietilpstošiem pakalpojumiem ( ), un ciktāl tas attiecās uz noteiktiem pakalpojumu veidiem, kas bija uzskaitīti reģistrācijas pieteikumā, bet kas nebija saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību ( ).

7. Attiecībā uz visiem atbilstošajiem pakalpojumiem Pirmās instances tiesa akceptēja apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu saskaņā ar Kopienas preču zīmes Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu; Pirmās instances tiesa nosprieda, ka šī noteikuma nozīmē kombinācija "SAT.2" nav tikai aprakstoša. ( )

8. Tomēr tā noraidīja prasību attiecībā uz visiem uzskaitītajiem pakalpojumiem, "kas saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību", pamatojoties uz to, ka, lai gan "SAT.2" nav aprakstošs, tam attiecībā uz šiem pakalpojumiem nav atšķirtspējas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Pirmās instances tiesa pie šāda secinājuma nonāca šādi. ( )

9. Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) ‑ e) apakšpunktā noteiktā absolūtā atteikuma pamatojuma mērķis ir sabiedrības intereses, lai nodrošinātu, ka apzīmējumus, uz kuriem attiecas absolūtais atteikuma pamatojums, visi varētu brīvi izmantot. Tādējādi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts aptver jo īpaši preču zīmes, kas tiek vai var tikt parasti izmantotas tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgās preces vai pakalpojumus. Atšķirtspēja ir jānovērtē gan attiecībā uz šīm precēm vai pakalpojumiem, gan attiecībā uz veidu, kādā šo preču zīmi uztver konkrētā sabiedrības daļa. Šajā gadījumā atkarībā no noteikta pakalpojumu veida konkrētā sabiedrības daļa sastāv no filmu vai mediju profesionāļiem vai vidusmēra patērētājiem.

10. Lai novērtētu tās atšķirtspēju, "SAT.2" kā kombinēta preču zīme bija jāapskata kopumā. Tomēr katru elementu varēja apskatīt secīgi. Pirmkārt, tika konstatēts, ka "SAT" ir parasta abreviatūra vācu un angļu valodā, kas norāda uz lielākās pakalpojumu daļas raksturu (saikni ar pārraidēm ar satelītu palīdzību). Tādēļ attiecībā uz šiem pakalpojumiem tam nebija nekādas atšķirtspējas. Turklāt cipari, tādi kā "2", parasti tiek izmantoti tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgos pakalpojumus, un tādēļ tiem šajā ziņā nebija atšķirtspējas. Visbeidzot, elements "." parasti tiek izmantots, lai apzīmētu dažāda veida preces un pakalpojumus. Tādējādi "SAT.2" kopumā sastāv no elementu kombinācijas, no kuriem katru varēja parasti izmantot tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgos pakalpojumus, un tā rezultātā "SAT.2" nebija atšķirtspējas attiecībā uz šiem pakalpojumiem.

11. Fakts, ka kombinēta preču zīme sastāv tikai no elementiem, kam nav atšķirtspējas, parasti pamato secinājumu, ka, apskatīta kopumā, šī preču zīme var tikt parasti izmantota tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgās preces vai pakalpojumus. Šādu secinājumu varētu atspēkot tikai tad, ja būtu pierādījumi, kuru šajā lietā nav, ka kombinēta preču zīme ir kas vairāk nekā tās sastāvdaļu summa.

12. Attiecībā uz SAT.1 pēdējo izvirzīto pamatu – apgalvojumu par vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, jo Birojs esot atkāpies no saviem iepriekšējiem lēmumiem attiecībā uz preču zīmēm, kas sastāv no cipariem un burtiem, Pirmās instances tiesa pēc būtības sprieda šādi ( ): ja apzīmējums tiek pamatoti akceptēts reģistrācijai vienā lietā, bet vēlāk līdzīgā lietā tiek pieņemts pretējs lēmums, šis pēdējais lēmums ir jāatceļ sakarā ar Regulas par Kopienas preču zīmi atbilstošo noteikumu pārkāpumu; nevar izvirzīt nevienu pamatu, ar ko tiktu apgalvots nediskriminācijas principa pārkāpums. No otras puses, ja apzīmējums tiek nepamatoti akceptēts reģistrācijai un vēlāk līdzīgā lietā no jauna tiek pieņemts pretējs lēmums, uz pirmo lēmumu nevarētu veiksmīgi pamatoties, lai atceltu vēlāko lēmumu. Vienlīdzīgas attieksmes princips ir jāsaskaņo ar likumības principu, un neviena persona, lai atbalstītu savu pamatojumu, nevar paļauties uz nelikumīgiem aktiem, kas ir izdoti par labu citam. Jebkurā gadījumā vēlākā lēmuma atcelšanas pamats nevar būt apgalvotais nediskriminācijas principa pārkāpums.

13. SAT.1 apgalvo, ka Pirmās instances tiesa kļūdaini interpretējusi Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu pēc būtības trijos aspektos: tā kļūdījās, uzskatot, ka 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta mērķis ir sabiedrības interesēs nodrošināt, ka noteiktus apzīmējumus visi var brīvi izmantot; novērtējot "SAT.2" atšķirtspēju, tā piemēroja kritēriju, kas nebija ietverts šajā noteikumā, proti, iespēju to izmantot tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgās preces; un, šādi rīkojoties, tā neizvērtēja preču zīmes kā tādas atšķirtspēju, bet izvērtēja katru tās daļu atsevišķi. Pakārtoti SAT.1 apgalvo, ka Pirmās instances tiesa nepareizi piemērojusi nediskriminācijas principu, kļūdaini uzskatot, ka tās pamats attiecas uz agrākiem individuāliem lēmumiem, kaut gan runa bija par Biroja pastāvīgo praksi attiecībā uz preču zīmēm, kas satur ciparus un abreviatūras.

Apelācijas sūdzības galvenais pamats: 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta kļūdaina interpretācija

Atšķirtspējas jēdziens

14. Pirms tiek izvērtēti apelācijas sūdzībā izvirzītie specifiskie argumenti, varētu būt noderīgi īsumā apskatīt atšķirtspējas jēdzienu, kā tas tiek lietots Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā.

15. Šis jēdziens ir radījis zināmas grūtības, jo aizliegums reģistrēt preču zīmes, "kam nav atšķirtspējas", citā izteiksmē atkārto prasību, ka preču zīmei ir jāspēj "parādīt viena uzņēmuma preču un pakalpojumu atšķirību no citu uzņēmumu precēm un pakalpojumiem", kas ir ietverta 4. pantā un caur atsauci – 7. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Vai tā būtu tikai atkārtošanās, vai arī šie jēdzieni atšķiras?

16. Vienkāršākā atbilde šķiet tā, ko ietver 7. panta 3. punkts, saskaņā ar kuru 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, c) apakšpunkts un d) apakšpunkts, bet ne a) apakšpunkts, nav piemērojams, ja preču zīme sakarā ar tās izmantošanu ir kļuvusi atšķirtspējīga attiecībā uz tām precēm vai pakalpojumiem, par kuriem ir pieteikta reģistrācija. Ņemot to vērā, ir saprātīgi pieņemt, ka 4. pants un 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts attiecas uz vispārēju, absolūtu, abstraktu spēju nošķirt dažādu izcelsmju preces, turpretim 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir paredzēts kā tāds, kas ietver saistību ar atšķirtspēju attiecībā uz konkrētu preču klasi.

17. Tādējādi, ja šajā lietā mēģinātu reģistrēt katru no individuālajiem elementiem, elementu "." – saistībā ar kuru nekāda atšķirtspēja netiek apgalvota – varētu uzskatīt par tādu, kam nav nekādas atšķirtspējas, toties "SAT" atšķirtspēja un citas īpašības varētu izvērtēt attiecīgo pakalpojumu kontekstā. Ja tas tā būtu, tad elementa "." reģistrācija tiktu izslēgta attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem saskaņā ar 7. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu, bet elementu "SAT" varētu uzskatīt par tādu, kas ir atšķirtspējīgs, tikai 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta kontekstā attiecībā uz dažām, bet ne visām precēm.

7. panta 1. punkta b) apakšpunkta mērķis

Argumenti

18. SAT.1 piekrīt, ka no [sprieduma lietā] Windsurfing Chiemsee ( ) izriet – Kopienas preču zīmes Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts tiecas nodrošināt, lai apzīmējumus un norādes, kas apraksta preces un pakalpojumus, attiecībā uz šīm precēm un pakalpojumiem visi varētu brīvi izmantot. Tomēr Tiesa nekad nav konstatējusi, ka 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam būtu šis pats mērķis; tā drīzāk ir uzsvērusi, ka preču zīmes pamata funkcija ir nošķirt dažādu izcelsmju preces un netraucētas konkurences sistēmā garantēt, lai visas preces, ko ar to apzīmē, ir ražotas vai piegādātas viena uzņēmuma kontrolē, kas ir atbildīgs par to kvalitāti un kuram ir jābūt tādā pozīcijā, lai saistībā ar šo kvalitāti piesaistītu klientus. ( ) Tieši šī iemesla dēļ apzīmējumi, kam nav atšķirtspējas, nevar tikt reģistrēti kā preču zīmes, nevis tādēļ, lai tie būtu brīvi pieejami vispārējai izmantošanai.

19. Birojs apgalvo, ka tas ir sabiedrības interesēs, lai apzīmējumi, kam nav atšķirtspējas, netiek reģistrēti kā preču zīmes. Spriedumā Canon ( ) Tiesa uzsvēra, ka tiesiskās drošības un labas pārvaldības dēļ ir jānodrošina, lai netiek reģistrētas tās preču zīmes, kuru izmantošanu varētu veiksmīgi apstrīdēt tiesās. Apzīmējumi, kas sastāv tikai no viena ierobežota loka elementiem, kurus lieto vispārēji – tādiem kā burti, cipari vai pamatkrāsas, – var sniegt tikai ierobežotu atšķirtspēju, un jo īpaši pieejamiem ir jābūt cipariem, lai varētu norādīt daudzumus.

Vērtējums

20. Ir atzīts, ka katrs reģistrācijas atteikuma pamatojums ir jāinterpretē to vispārējo interešu kontekstā, kuras ir tā iemesls. ( )

21. Intereses, kas ir 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pamatā, "prasa, lai visi varētu brīvi izmantot apzīmējumus vai norādes, kas apraksta to preču vai pakalpojumu īpašības, attiecībā uz kuriem ir iesniegts reģistrācijas pieteikums". Pirmo reizi tas tika noteikts attiecībā uz identiski formulēto Preču zīmju Direktīvas 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu lietā Windsurfing Chiemsee ( ) un nesen atkārtoti apstiprināts lietā Linde ( ). Pavisam nesen Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta kontekstā tas ir atkārtots lietā Doublemint ( ).

22. Nav grūti saprast, kāpēc tas tā ir. Atļauja vienam tirgus dalībniekam monopolizēt vārdu, kas var kalpot, lai norādītu preces īpašības, sniegtu šim tirgus dalībniekam netaisnīgu pārākumu pār konkurentiem, kuriem ir leģitīmas intereses spēt izmantot šo vārdu aprakstoši.

23. Šādu argumentāciju var attiecināt uz 7. panta 1. punkta d) un e) apakšpunktu saistībā ar vārdiem, kas ir kļuvuši parasti attiecībā uz kādu preci, un attiecībā uz formām, kas ir kaut kādā veidā cieši saistītas ar to būtību. ( )

24. Tomēr neuzskatu, ka šo argumentāciju negrozītu var attiecināt uz 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Nav neviena acīmredzama iemesla, kādēļ preču zīmēm, kam vienkārši nav atšķirtspējas, pat ja šis atšķirtspējas trūkums nav absolūts, bet attiecas tikai uz konkrētām precēm vai pakalpojumiem, vajadzētu būt brīvi pieejamām vispārējai izmantošanai, ja vien šiem apzīmējumiem nav arī kāda cieša saikne ar attiecīgajām precēm, jo īpaši tāda veida saikne, kāda ir noteikta c) ‑ e) apakšpunktā. Šāda saikne neizriet tikai no fakta, ka apzīmējumam nav atšķirtspējas.

25. Ir taisnība, ka lietā Libertel ( ), kas attiecās uz krāsas kā tādas reģistrēšanu kā preču zīmi un kurā tika interpretēts Preču zīmju direktīvas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts (kas ir formulēts identiski Regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam), Tiesa nosprieda: izvērtējot noteiktas krāsas kā preču zīmes potenciālo atšķirtspēju, ir jāņem vērā vispārējās intereses nepamatoti neierobežot krāsu pieejamību citiem tirgus dalībniekiem, kas piedāvā tā paša veida preces un pakalpojumus, attiecībā uz kuriem ir pieteikta reģistrācija.

26. Tomēr šī interese nav identiskai tai, kas ir 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pamatā. Spriedumā Libertel netiek runāts par to, ka būtu jānodrošina, lai apzīmējums ir "brīvi pieejams visiem", bet gan par to, lai netiktu "nepamatoti ierobežota tā pieejamība". Turklāt par to tiek runāts specifisku apzīmējumu, kuru loks ir ierobežots, kontekstā, jo krāsu skaits, ko vidusmēra patērētājs ir spējīgs atšķirt, ir ierobežots. ( ) Šīs lietas kontekstā šķiet svarīga iespēja, ka šāds patērētājs kā atšķirtspējīgu varētu atpazīt krietni vien lielāku ciparu skaitu.

27. Turklāt ir lietderīgi atcerēties, ka (uzskatot melnu un baltu par krāsu) ir neiespējami iedomāties vizuālu preču zīmi, preces iesaiņojumu vai jebkuru vizuālu reklāmu, kurā nebūtu izmantota vismaz viena krāsa, vairumā gadījumu – vismaz divas krāsas, no pieejamā ierobežotā loka, savukārt kāda cita ierobežotā skaitā pieejamo elementu veida, tādu kā ciparu vai pieturzīmju, izmantošana ir atstāta izvēles ziņā. Turklāt krāsas kā tādas reģistrēšanu, pretēji noteikta šīs krāsas veidola vai formas reģistrēšanai, varētu pielīdzināt, attiecinot uz ciparu jomu, jebkurai dualitātes izpausmei ("2", "II", "ii", "two", "deuce", "twain", "twin", "double" utt., un to ekvivalentiem citās valodās) pretstatā konkrētam ciparam "2".

28. Pārsūdzētā sprieduma 36. punktā izteiktais apgalvojums, saskaņā ar kuru 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta mērķis ir nodrošināt, lai apzīmējumus, uz kuriem šis pants attiecas, visi varētu brīvi izmantot, tādējādi manāmi pārsniedz to, ko es uzskatītu par tiesību pareizu interpretāciju. Kaut gan varbūt pats par sevi tas nav noteicošs, šis apgalvojums, iespējams, ietekmēja galīgo novērtējumu tam, vai "SAT.2" ir reģistrējams; tāda testa piemērošana, kura mērķis ir nodrošināt, lai apzīmējumus visi varētu brīvi izmantot, nenovēršami būs daudz stingrāka nekā tāda testa piemērošana, kura mērķis ir vienkārši nepieļaut, lai tiek nepamatoti ierobežota citu tāda veida apzīmējumu pieejamība, kuru loks ir ierobežots.

Pieeja, atbilstoši kurai tiek veikta preču zīmes novērtēšana kopumā

Arguments

29. SAT.1 apgalvo, ka Pirmās instances tiesai vajadzēja izvērtēt, vai konkrēta sabiedrības daļa var nošķirt [reģistrācijai pieteiktās preču zīmes] aptvertos pakalpojumus no pakalpojumiem, kuriem ir cita komerciālā izcelsme. Apgalvojums, ka "SAT" ir parasta "satelīta" abreviatūra un ka "." un "2" tiek parasti izmantoti tirdzniecībā, lai apzīmētu šādus pakalpojumus, šajā ziņā nav svarīgs. Tas, vai elementu var šādi izmantot, ir nevis 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, bet gan 7. panta 1. punkta c) vai e) apakšpunkta kritērijs. 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts nav paredzēts kā pārpalikušais atteikuma pamatojums apzīmējumiem, kas nav pilnībā aprakstoši.

30. Turklāt nozīme ir patērētāja kopējai uztverei, kurš neanalizē preču zīmi, sadalot to atsevišķos elementos. "SAT.2", uztverta kopumā, nav aprakstoša attiecībā ne uz vienu konkrēto pakalpojumu veidu, bet ir izgudrojums, ko viegli atcerēties, un tādējādi tas ir spējīgs nošķirt preces atbilstoši to izcelsmei. SAT.1 atsaucas uz spriedumu Baby-Dry ( ), lai pamatotu, ka inovatīvi, neaprakstoši vārdi var būt atšķirtspējīgi.

31. Birojs atzīmē, ka "SAT.2" kā tāda nav aprakstoša un ka tādējādi tās reģistrāciju nevar atteikt uz 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pamata, bet ka atbilstoši Pirmās instances tiesas veiktajai fakta konstatācijai, kas nav apstrīdama apelācijā, tā satur elementu "SAT", kas ir aprakstošs (un tādēļ tam nav atšķirtspējas), un elementu "2", kas nav nedz aprakstošs, nedz atšķirtspējīgs (nav vajadzības ņemt vērā elementu "."). Katra preču zīme noteikti ir jāizvērtē kopumā, un nozīme ir tam, vai tā ir spējīga nošķirt preces ar konkrētu izcelsmi; tomēr tikai ar to, ka aprakstošam elementam ir pievienots elements, kam nav atšķirtspējas, nepietiek, lai radītu preču zīmi, kura kopumā ir atšķirtspējīga, ja vien kombinēšanas veids neveido veselumu, kas pārsniedz atsevišķu sastāvdaļu summu, kas šajā gadījumā tā nav.

32. SAT.1 pieļāvums, ka jebkuram apzīmējumam, kas nav aprakstošs, ir jābūt atšķirtspējai, ir neloģisks un nepareizs; šāda argumentācija liegtu 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam jebkādu neatkarīgu apjomu. Turklāt 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts neaptver tikai to situāciju apakškopu, uz kurām attiecas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts. Spriedums Baby-Dry nesniedz pamatojumu SAT.1 viedoklim, jo tas attiecas uz divu aprakstošu elementu izdomātu un sintaktiski neparastu sastatīšanu, nevis uz tādas kombinācijas atšķirtspēju, kurā atšķirtspējīgam elementam pievienots elements, kam nav atšķirtspējas. Jebkurā gadījumā "manāmas atšķirības "kritērijs" ( ) nevar tikt izpildīts, pievienojot tādu parastu elementu kā cipars vai kursīvs.

Vērtējums

33. Pārsūdzētā sprieduma 39. punktā Pirmās instances tiesa konstatēja: "tā kā tiek apskatīta kombinēta preču zīme, tad, izvērtējot tās atšķirtspēju, tā jāapskata kopumā. Tomēr tas nav nesavienojami ar preču zīmes katras [atsevišķas] iezīmes secīgu apskatīšanu".

34. Turpinot 41. ‑ 47. punktā tiesa norādīja, ka "SAT" apzīmē lielāko daļu attiecīgo pakalpojumu, ko, visticamāk, ņems vērā konkrētā sabiedrības daļa, veicot izvēli, proti, faktu, ka pakalpojumi ir saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību, un tādējādi "SAT" nav atšķirtspējas attiecībā uz šiem pakalpojumiem, turpretim elementi "2" un "." tiek parasti izmantoti tirdzniecībā, lai apzīmētu šādus pakalpojumus, un tādējādi arī tiem šajā ziņā nav atšķirtspējas.

35. Turpinot 49. un 50. punktā tā norādīja:

"Fakts, ka kombinēta preču zīme sastāv tikai no elementiem bez atšķirtspējas, vispārīgi pamato secinājumu, ka šāda preču zīme, apskatīta kopumā, var tikt parasti izmantota tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgās preces vai pakalpojumus. Šis secinājums nebūtu spēkā tikai tad, ja konkrēti pierādījumi, tādi kā, piemēram, veids, kādā šie elementi ir kombinēti, norādītu uz to, ka šī kombinētā preču zīme būtu kas vairāk nekā tās sastāvdaļu summa.

Šajā lietā šāda veida pierādījumu nav. [..] prasītāja arguments, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei, apskatītai kopumā, piemīt izdomas elements, ir nebūtisks."

36. Tādēļ Pirmās instances tiesa secināja, ka "SAT.2" nav atšķirtspējas attiecībā uz konkrētajām precēm, kurām "ir saistība ar pārraidēm ar satelītu palīdzību".

37. Pēc būtības SAT.1 kritizē divus šīs argumentācijas aspektus: individuālo elementu "SAT" un "2" vērtējumu un preču zīmes kā tādas novērtējumu.

38. Apskatot šo kritiku, ir jāatzīmē – Pirmās instances tiesa pareizi konstatēja, ka atbilstoši 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam preču zīme ir jāvērtē kopumā. No iedibinātās judikatūras izriet, ka parasti preču zīmes ir jāvērtē, ņemot vērā kopiespaidu, ko tās rada attiecīgajam patērētājam, jo patērētājs, kaut arī uzskatīts par samērā informētu, uzmanīgu un apdomīgu, "parasti uztver preču zīmi kopumā, neanalizējot atsevišķas tās sastāvdaļas". ( )

39. Tomēr kopējās izvērtēšanas starpposmā varētu būt noderīgi secīgi izvērtēt preču zīmes komponentes, un Pirmās instances tiesu nevar kritizēt par to, ka tā to ir darījusi.

40. Attiecībā uz elementa "SAT" izvērtēšanu nevaru kritizēt secinājumu, kas izriet no premisas, ka "SAT" ir aprakstošs attiecībā uz pakalpojumiem, kas saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību, un ka tam attiecībā uz šīm pašām precēm nav arī atšķirtspējas. Kaut arī 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts nosaka atsevišķus reģistrācijas atteikuma pamatojumus, pastāv noteikta to dažādo situāciju pārklāšanās, kuras tie aptver, un vārds, ko var izmantot tirdzniecībā, lai apzīmētu preces pazīmes, visticamāk, nebūs atšķirtspējīgs attiecībā uz šo preci ( ); šis secinājums ir acīmredzami pareizs.

41. Attiecībā uz elementa "2" izvērtēšanu apelācijas sūdzības iesniedzējas kritika, manā skatījumā, ir daudz pārliecinošāka. Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa ieviesa jaunu kritēriju, kas nav ietverts 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā, nosakot, ka "cipari kā tādi un, konkrēti, cipars "2" tiek parasti izmantoti tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgos pakalpojumus", un tādējādi tam šajā ziņā nav atšķirtspējas. ( )

42. Man patiešām šķiet, ka šis secinājums ir kļūdains. Kaut gan aprakstošam elementam, kas tiek parasti izmantots tirdzniecībā, lai apzīmētu preces un pakalpojumus, visticamāk, nebūs arī atšķirtspējas, šo argumentāciju nevar automātiski attiecināt uz neaprakstošiem elementiem. Cipari jo īpaši tiek parasti lietoti daudzās un dažādās sfērās – administratīvās veidlapās, uz golfa nūjām un autobusu maršrutu apzīmēšanai, lai minam kaut vai šos trīs, – lai nošķirtu vienības, preces un pakalpojumus ( ), un, šķiet, tie labi pilda šo funkciju. Nav neviena pamatota iemesla, kādēļ cipari – kas ir tieši iekļauti Regulas 4. panta sarakstā – nevarētu arī nošķirt dažādu piegādātāju preces. Pirmās instances tiesas pieeja tomēr, šķiet, apvieno 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteikto atšķirtspējas kritēriju ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā noteikto aprakstoša rakstura kritēriju.

43. Visbeidzot un būtiskākais – katras komponentes raksturs jebkurā gadījumā ir tikai faktors, kas jāņem vērā, novērtējot veselumu. Kā varētu norādīt reductio ad absurdum, ja kāds uzskatītu, ka katram alfabēta burtam, aplūkotam atsevišķi, nav atšķirtspējas ( ), tad tas nevarētu izdarīt no tā secinājumus par tādas vārdiskas preču zīmes atšķirtspēju, kura ar nolūku no šiem burtiem ir izveidota.

44. Fakts, ka preču zīme sastāv tikai no elementiem, kuriem, aplūkotiem atsevišķi, nav atšķirtspējas attiecībā uz konkrētajām precēm, tādējādi neļauj automātiski prezumēt, ka arī preču zīmei kopumā nav atšķirtspējas, ko var atspēkot tikai ar pierādījumiem par papildu faktoru, tādu kā īpašu elementu kombinēšanas veidu, un kas šādu pierādījumu trūkuma gadījumā padara preču zīmes kā tādas novērtējumu par nevajadzīgu.

45. Tieši pretēji – tā kā preču zīme kopumā var "pārsniegt tās sastāvdaļu summu" vai to nepārsniegt, vienmēr ir nepieciešams šīs preču zīmes kā tādas atsevišķs vērtējums. Tomēr Pirmās instances tiesa Pārsūdzētā sprieduma 49. un 50. punktā neveica šādu vērtējumu.

46. Tādēļ uzskatu, ka Pirmās instances tiesa kļūdījās, piemērojot Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu: pirmkārt, no fakta, ka cipari vispār un, konkrēti, cipars "2" tiek parasti izmantoti tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgos pakalpojumus, secinot, ka tiem šajā ziņā nav atšķirtspējas; otrkārt, neizvērtējot preču zīmes "SAT.2" kā tādas atšķirtspēju un uzskatot par nesvarīgu apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu, ka kopumā preču zīmei piemita izdomas elements.

Pakārtotais apelācijas pamats: nediskriminācijas principa pārkāpums

Argumenti

47. SAT.1 apgalvo, ka Pirmās instances tiesas argumentācija ir pamatota, ja pastāv konfliktējoši individuāli lēmumi, bet ne tad, ja – kā ir ticis apgalvots pirmajā instancē un reģistrācijas procesa laikā – Birojam pagātnē ir bijusi pastāvīga un skaidri identificējama prakse, kas atbilst tā izdotajām pārbaudes vadlīnijām. Biroja akceptētās preču zīmes attiecībā uz telekomunikācijām ietver, piemēram, "T‑SAT", "One Tel", "One.Tel" un "MEDIA 4".

48. Birojs iebilst, ka apelācijas sūdzības pamats attiecas uz apgalvoto vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu no Biroja, nevis no Pirmās instances tiesas puses. Tādēļ SAT.1 lūdz tiesu atkārtoti izvērtēt pamatus, ko tā attiecībā uz Biroja praksi izvirzīja pirmajā instancē un kas nav pieņemami apelācijā.

Vērtējums

49. Tā kā esmu secinājis, ka galvenais apelācijas pamats ir jāapstiprina, es tikai īsumā komentēšu pakārtoto pamatu.

50. Pirmkārt, manuprāt, ir skaidrs – SAT.1 apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pieļāva juridisku kļūdu, vērtējot SAT.1 sākotnējo pamatu par Biroja nevienlīdzīgo attieksmi. SAT.1 apgalvo, ka, noraidot šo pamatu, Pirmās instances tiesa piemēroja argumentāciju, kas piemērota individuālu lietu salīdzināšanai, nevis individuālu lietu un pastāvīgas prakses salīdzināšanai. Tādējādi apelācijas sūdzības pamats nav pieņemams.

51. Otrkārt, Pirmās instances tiesas pieeja principā šķiet nevainojama. Ja iepriekšējais Biroja lēmums bija nepareizs, tad ar to nevar pamatot secīga pareiza lēmuma atcelšanu: neviena persona, lai pamatotu savu prasījumu, nevar balstīties uz nelikumīgiem aktiem, kas ir izdoti par labu citam. ( ) Ja – kā es uzskatu, ir šajā gadījumā – situācija ir pretēja, vēlākais lēmums jebkurā gadījumā ir jāatceļ un nediskriminācijas princips netiek iesaistīts.

52. Treškārt, šī argumentācija balstās jo īpaši uz apgalvojumu, ka Apelāciju padome īsteno ierobežotas, nevis diskrecionāras pilnvaras, lemjot par to, vai ir pieļaujama reģistrēšana. Tomēr, kaut arī jebkura rīcības brīvība ir ierobežota, subjektivitātes pakāpe nav novēršama, vērtējot preču zīmes atšķirtspēju pat pareizas tiesību aktu piemērošanas kontekstā. Šajā kontekstā šķiet īpaši svarīgi saglabāt konsekvenci. Patiešām, Biroja Pārbaudes vadlīnijās ( ) ir teikts, ka "lēmumu pieņemšanai ir jābūt konsekventai, lai visi iesniedzēji baudītu vienlīdzīgu attieksmi. Pārbaudītājiem ir pienākums vienmēr būt pienācīgi informētiem par savu kolēģu, jo īpaši Apelāciju padomes, Pirmās instances tiesas un Eiropas Kopienu Tiesas, lēmumiem".

Procesa būtība pirmajā instancē

53. Vēl ir atlicis noskaidrot tikai vienu jautājumu: vai preču zīmei "SAT.2" kā tādai nav atšķirtspējas attiecībā uz pakalpojumiem, kas saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē.

54. Saskaņā ar Tiesas Statūtu 61. pantu Tiesa var pati pieņemt galīgo spriedumu attiecīgā lietā, ja to ļauj tiesvedības stadija, vai nodot lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai sprieduma pieņemšanai. Šajā lietā konkrētais jautājums ir pietiekami apskatīts, un no procesuālās ekonomijas viedokļa nebūtu lietderīgi nodot šo lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai. Patiešām, ņemot vērā apsvērumus, ko esmu izklāstījis iepriekš, ir nepieciešama tikai neliela turpmāka analīze.

55. "SAT.2" ir kombinēts apzīmējums tādā formātā, kas ir plaši izplatīts apraides jomā. Ietilpīgs līdzīgu piemēru saraksts no dažādām Eiropas valstīm ietvertu "BBC 1", "Kanaal 2", "MTV 3", "TV4", "Tele 5", "M6", "RTL 7" u.c. Dažos gadījumos elements, kas nav cipars, ir atšķirtspējīgs pats par sevi, bet citos gadījumos tas ir aprakstošs tādā pašā veidā, kā Pirmās instances tiesa to konstatēja, nolemjot, ka "SAT" ir aprakstošs attiecībā uz pakalpojumiem, kas saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību, un tādēļ šajā ziņā var uzskatīt, ka tam nav atšķirtspējas.

56. Tomēr skaitliska identifikatora esamība tieši ir vērsta uz to, lai nodrošinātu atšķirtspēju. Šo apzīmējumu izteikti komerciāla izmantošana, lai apzīmētu televīzijas kanālus un ar tiem saistītās preces, šķiet, ir pietiekams pierādījums, ka šāda pieeja ir veiksmīga. Ja vidusmēra televīzijas programmu un saistīto preču patērētājam būtu grūti identificēt šādus apzīmējumus kā preces un to izcelsmi diferencējošus, tad šie apzīmējumi netiktu izmantoti, jo īpaši tādēļ, ka reklāmas ienākumu komerciālais spiediens un auditorijas reitingi rada pastiprinātu vajadzību pēc lojāla preču patēriņa. ( )

57. Arī mērķis "nepamatoti neierobežot" noteiktu apzīmējumu pieejamību, kas ir viens no 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta mērķiem, šajā gadījumā nav būtisks. Ja preču zīme sastāv no elementa, kas ir cipars, un no elementa, kas nav cipars, pēdējais no tiem var būt un var arī nebūt aprakstošs; jebkurā gadījumā izvēle nav pārmērīgi ierobežota. Protams, praksē pastāv ierobežots ciparu loks, kurus var patiešām var izmantot, bet tas ir ietilpīgs. Ja divu veidu elementi tiek salikti kopā, atšķirtspējīgu un atšķiramu kombināciju skaits patiesi ir ļoti liels. Ja patērētāji var identificēt, piemēram, satelīttelevīzijas kanālu ar tāda apzīmējuma kā "SAT.2" palīdzību, tad viņi skaidri var to nošķirt no citām kombinācijām, kas ietver atšķirīgus burtus un/vai ciparus, kurus citas televīzijas varētu vēlēties reģistrēt kā preču zīmes. ( )

58. Tā rezultātā mans viedoklis ir šāds: Apelāciju padome kļūdījās, uzskatot, ka "SAT.2" kā tādai nebija atšķirtspējas attiecībā uz konkrētajiem pakalpojumiem.

Secinājumi

59. Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, uzskatu, ka Tiesai vajadzētu:

– atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T‑323/00, ciktāl ar to noraidīja prasības pieteikumu šajā lietā, pamatojoties uz to, ka "SAT.2" kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz pakalpojumiem, kas saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību, liedza Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts;

– atcelt Apelāciju otrās padomes lēmumu R 312/1999‑2, ciktāl tas nav vēl atcelts ar spriedumu lietā T‑323/00, un

– piespriest Birojam atlīdzināt izdevumus gan pirmajā instancē, gan apelācijas procesā.