LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 277/6

Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 15. jūnija spriedums (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras/Gintaras Dockevičius, Jurgita Dockevičienė

(Lieta C-587/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Transportlīdzekļa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšana - 2006. gadā noticis negadījums, kurā ir iesaistīti transportlīdzekļi, kas parasti atrodas dažādās dalībvalstīs - Dalībvalstu nacionālo apdrošināšanas biroju padomes iekšējais reglaments - Tiesas kompetences neesamība - Direktīva 2009/103/EK - Nepiemērojamība laikā - Direktīva 72/166/EEK, Direktīva 84/5/EEK un Direktīva 2000/26/EK - Materiālā nepiemērojamība - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants - Nepiemērojamība - Savienības tiesību neīstenošana)

(2017/C 277/07)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Pamatlietas puses

Prasītājs: Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras

Atbildētāji: Gintaras Dockevičius, Jurgita Dockevičienė

Rezolutīvā daļa:

Tiesa nav kompetenta sniegt prejudiciālu nolēmumu par to iesniedzējtiesas uzdoto jautājumu daļu, kura attiecas uz to, kā interpretēt Biroju padomes Iekšējo reglamentu, kas pieņemts ar nolīgumu, kurš 2002. gada 30. maijā noslēgts starp Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalstu un citu asociēto valstu nacionālajiem apdrošināšanas birojiem, un kas ir ietverts pielikumā Komisijas 2003. gada 28. jūlija Lēmumam 2003/564/EK par to, kā Padomes Direktīvu 72/166/EEK piemērot attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas kontroli.

— Tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīva 2009/103/EK par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību pamatlietai nav piemērojama laikā,

— tā kā Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīva 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvu 2005/14/EK, Padomes 1983. gada 30. decembra Direktīva 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, kas grozīta ar Direktīvu 2005/14, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. maija Direktīva 2000/26/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu lietošanas civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, ar kuru tiek grozītas Padomes Direktīvas 73/239/EEK un 88/357/EEK, šim strīdam nav piemērojamas ratione materiae un tādējādi

— arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, ja nav īstenotas Savienības tiesības tās 51. panta 1. punkta izpratnē, nav piemērojams minētajam strīdam,

minētās direktīvas un Hartas 47. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie šajā gadījumā pieļauj sekas, kas izriet no iesniedzējtiesas judikatūras, saskaņā ar kuru Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras (Lietuvas Transportlīdzekļu apdrošināšanas birojs) saistībā ar regresa prasību ir jāiesniedz pierādījumi par visiem apstākļiem, kas pierāda atbildētāju pamatlietā civiltiesisko atbildību par 2006. gada 20. jūlijā notikušo ceļu satiksmes negadījumu.

(1) OV C 27, 25.1.2016.