Keywords

Summary



Keywords

1. Prejudiciālie jautājumi — Pieņemamība — Nepieciešamība Tiesai iesniegt pietiekamu informāciju par faktiem un tiesisko regulējumu

(EKL 234. pants; Tiesas Statūtu 23. pants)

2. Prejudiciālie jautājumi — Tiesas kompetence — Robežas

(EKL 88. un 234. pants)

3. Konkurence — Kopienu noteikumi — Uzņēmums — Jēdziens

4. Valstu piešķirtie atbalsti — Jēdziens

(EKL 87. panta 1. punkts)

5. Valstu piešķirtie atbalsti — Jēdziens

(EKL 87. panta 1. punkts)

Summary

1. Lai valsts tiesai sniegtu lietderīgu Kopienu tiesību interpretāciju, valsts tiesai jānorāda faktiskie apstākļi un atbilstošais tiesiskais regulējums, kas veido kontekstu tās uzdotajiem jautājumiem, vai vismaz jāpaskaidro faktiskie pieņēmumi, uz kuriem šie jautājumi ir balstīti. Tādējādi informācijai, ko ietver iesniedzējtiesas lēmumi, ir ne tikai jāļauj Tiesai sniegt lietderīgas atbildes, bet arī jādod iespēja dalībvalstu valdībām, kā arī citām ieinteresētajām personām sniegt apsvērumus atbilstoši Tiesas Statūtu 23. pantam. Tiesas pienākums ir nodrošināt, lai šī iespēja tiktu aizsargāta, ņemot vērā, ka atbilstoši iepriekš minētajai normai attiecīgajām personām tiek darīti zināmi tikai iesniedzējtiesas lēmumi. Turklāt ir būtiski, lai valsts tiesa sniegtu vismaz minimālu skaidrojumu par to, kāpēc tā ir izvēlējusies konkrētās Kopienu tiesību normas, kurām lūdz sniegt interpretāciju, un par saikni, kāda, pēc tās domām, ir starp šīm normām un prāvā piemērojamām valsts tiesību normām.

(sal. ar 17., 18. un 21. punktu)

2. Atbalsta pasākumu vai atbalsta shēmas saderīguma ar kopējo tirgu novērtēšana ir ekskluzīvā Komisijas, kuras rīcību kontrolē Kopienu tiesas, kompetencē. Tā rezultātā valsts tiesa saistībā ar prejudiciālu nolēmumu saskaņā ar EKL 234. pantu nevar uzdot Tiesai jautājumu par valsts atbalsta vai atbalsta shēmas saderīgumu ar kopējo tirgu. Tomēr, lai gan atbilstoši EKL 234. pantam uzsāktās tiesvedības ietvaros Tiesa nevar lemt par valsts tiesību normu saderīgumu ar Kopienu tiesībām vai interpretēt normatīvus vai administratīvus valsts tiesību aktus, tā tomēr var iesniedzējtiesai sniegt Kopienu tiesību interpretāciju, kura tai ļautu izlemt jautājumu par šādu saderīgumu tās izskatīšanā esošajā lietā.

(sal. ar 23. un 24. punktu)

3. Kas attiecas uz konkurences tiesībām, “uzņēmuma” jēdziens ietver ikvienu vienību, kas veic ekonomisku darbību, neatkarīgi no šīs vienības juridiskā statusa un tās finansējuma veida. Ikviena darbība, kas ietver preču vai pakalpojumu piedāvāšanu noteiktā tirgū, ir ekonomiska darbība. Šajā sakarā, no vienas puses, finansējuma formai nav nozīmes, un, no otras puses, tas, ka vienībai ir uzticēti noteikti ar sabiedriskām interesēm saistīti pienākumi, neliedz attiecīgo darbību uzskatīt par ekonomisku darbību.

(sal. ar 28., 29., 33. un 34. punktu)

4. Lai uzskatītu, ka pastāv atbalsts, ir nepieciešams, lai būtu izpildīti visi EKL 87. panta 1. punktā paredzētie nosacījumi. Pirmkārt, tam jābūt saistītam ar valsts intervenci vai valsts līdzekļu izmantošanu. Otrkārt, šai intervencei jābūt tādai, kas var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. Treškārt, šim pasākumam jābūt tādam, kas rada priekšrocības tā saņēmējam. Ceturtkārt, tam jāizkropļo konkurence vai jādraud to izkropļot.

Ar atbalsta jēdzienu saprot ne tikai pozitīvus pakalpojumus, bet arī intervences, kuras dažādos veidos samazina izdevumus, kas parasti tiek segti no uzņēmuma budžeta un kam piemīt tāds pats raksturs, un kam ir identiskas sekas, kaut arī šīs intervences tiešā šā vārda nozīmē nav subsīdijas.

(sal. ar 38., 39. un 42. punktu)

5. Valsts tiesiskais regulējums, kas atkāpes veidā no vispārējām tiesībām ļauj valsts kontrolētas sabiedrības dalībniekiem izstāties no šīs sabiedrības ar nosacījumu, ka tie atsakās no visām pretenzijām uz šīs sabiedrības kapitālu, nav uzskatāms par valsts atbalstu EKL 87. panta izpratnē.

(sal. ar 51. punktu)