ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
45

Lai gan saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru dalībvalstīm ir kompetence noteikt pienācīgus pasākumus, lai nodrošinātu to iekšējo un ārējo drošību, no tā neizriet, ka šādi pasākumi tiek pilnībā izslēgti no Kopienu tiesību piemērošanas jomas (šajā sakarā skat. 1999. gada 26. oktobra spriedumu lietā C-273/97 Sirdar, Recueil, I-7403. lpp., 15. punkts, un 2000. gada 11. janvāra spriedumu lietā C-285/98 Kreil, Recueil, I-69. lpp., 15. punkts). Kā Tiesa jau ir secinājusi, atkāpes, kas piemērojamas valsts drošības apdraudējuma gadījumos, ir paredzētas EKL 30., 39., 46., 58., 64., 296. un 297. pantā, kas attiecas uz skaidri noteiktiem izņēmuma gadījumiem. No šiem pantiem nevar secināt, ka Līgumā ir paredzēts vispārējs izņēmums, saskaņā ar kuru no Kopienu tiesību piemērošanas jomas tiek izslēgti visi pasākumi, kas veikti valsts drošības apsvērumu dēļ. Ja tiktu atzīts šāds izņēmums, neraugoties uz Līguma noteikumu īpašajiem nosacījumiem, tas varētu apdraudēt Kopienu tiesību saistošo raksturu un to vienveidīgu piemērošanu (skat. 2003. gada 11. marta spriedumu lietā C-186/01 Dory, Recueil, I-2479. lpp., 31. punkts un tajā minētā judikatūra).
39

Otrkārt, Padome norāda, ka Apvienotās Karalistes postulētajai atšķirībai starp “pilnībā Šengenas” pasākumiem un t.s. tikai “ar Šengenas [acquis] saistītiem” pasākumiem nav pamatojuma ne primārajās, ne sekundārajās tiesībās. Šajā sakarā tā atzīmē, ka Apvienotās Karalistes piedāvātā definīcija “ar Šengenas [acquis] saistītiem” pasākumiem ir pamatota ar nepareizu izpratni par to, kas var apdraudēt Šengenas acquis integritāti, un ka attiecīgā atšķirība izraisa nevajadzīgu tiesisko nedrošību, jo tā rada atšķirības jautājumā par to, kas jāsaprot ar “pasākumu, ar ko pilnveido Šengenas acquis”, kad tiek noteikts pasākums, kas piemērojams, no vienas puses, attiecībā uz Īslandes Republiku un Norvēģijas Karalisti vai, no otras puses, attiecībā uz Apvienoto Karalisti un Īriju.
38

Spānijas Karaliste norāda, ka tās situācija atšķiras no citu dalībvalstu situācijas, kas vairs nav saņēmušas kvotas atbilstoši Regulai Nr. 27/2005. Atšķirībā no Spānijas Karalistes kuģiem, kuras iedzīvotāji ir atkarīgi no zvejniecības, it īpaši Galīcijā un basku autonomās kopienas provincēs, citu minēto dalībvalstu kuģiem ne vienmēr ir interese zvejot attiecīgajos ūdeņos. Spānijas Karaliste apgalvo — ja nepastāvētu pārejas noteikumi, tā būtu piedalījusies pirmajā kvotu sadalē pēc tās pievienošanās Kopienai 1986. gadā un tādēļ tai būtu jāpiešķir kvotas 2003. gadā.
19

Šī situācija atšķiras no tās, kāda pastāvēja lietā, kurā tika taisīts iepriekš minētais spriedums Komisija/Itālija. Kā izriet no minētā sprieduma 16. punkta, prasība sakarā ar pienākumu neizpildi attiecas tikai uz vienu rīkojumu, kas vairs nebija piemērojams argumentētajā atzinumā noteiktā termiņa beigās, nevis līgumiem, ko varēja noslēgt, pamatojoties uz to. Savukārt šī prasība ir vērsta pret to, ka pārejas noteikumi tiek attiecināti tikai uz tiem psihoterapeitiem, kas savu darbību ir veikuši kādā Vācijas reģionā sadarbībā ar Vācijas slimokasēm, un ka netiek ņemta vērā līdzīga profesionālā darbība, kuru psihoterapeiti veikuši citās dalībvalstīs.
44

Šīs iestādes un dalībvalstis apgalvo, ka, lai pabalstu kvalificētu kā “speciālu”, tam ir jāatbilst pazīmēm, kas vienlaikus norāda uz tā piederību gan sociālajam nodrošinājumam, gan sociālajai aprūpei, tā piemērojamības personām, mērķu un piemērošanas noteikumu dēļ. Apstrīdētie pabalsti pieder pie sociālās aprūpes pabalstiem, jo vajadzības jēdziens ir būtisks kritērijs, un to piešķiršana nav atkarīga no profesionālās darbības periodu vai no iemaksu saskaitīšanas, lai gan citas to pazīmes liecina par to līdzību sociālā nodrošinājuma pabalstiem, jo kompetentajām iestādēm nav rīcības brīvības tos piešķirt un tādēļ, ka to piešķiršana rada saņēmējiem likumā noteiktu statusu.
Lai gan dalībvalstīm ir kompetence noteikt pienācīgus pasākumus, lai nodrošinātu to iekšējo un ārējo drošību, no tā neizriet, ka šādi pasākumi tiek pilnībā izslēgti no Kopienu tiesību piemērošanas jomas. Atkāpes, kas piemērojamas valsts drošības apdraudējuma gadījumos, ir paredzētas tikai EKL 30., 39., 46., 58., 64., 296. un 297. pantā, kas attiecas uz skaidri noteiktiem izņēmuma gadījumiem. No šiem pantiem nevar secināt, ka Līgumā ir paredzēts vispārējs izņēmums, saskaņā ar kuru no Kopienu tiesību piemērošanas jomas tiek izslēgti visi pasākumi, kas veikti valsts drošības apsvērumu dēļ. Ja tiktu atzīts šāds izņēmums, neraugoties uz Līguma noteikumu īpašajiem nosacījumiem, tas varētu apdraudēt Kopienu tiesību saistošo raksturu un to vienveidīgu piemērošanu.

Turklāt EKL 296. un 297. pantā paredzētās atkāpes, kā tas ir attiecībā uz atkāpēm no pamatbrīvībām, ir jāinterpretē šauri. Konkrētāk, attiecībā uz EKL 296. pantu ir jānorāda, ka, lai gan tajā ir norādīts uz pasākumiem, kurus dalībvalsts var uzskatīt par vajadzīgiem būtisku savas drošības interešu aizsardzībai, vai informāciju, kuras izpaušanu tā uzskata par pretēju šīm interesēm, tas tomēr nebūtu jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm tiek piešķirtas pilnvaras atkāpties no Līguma noteikumiem, tikai atsaucoties uz šīm interesēm. Tādējādi tieši dalībvalstij, kura atsaucas uz EKL 296. panta priekšrocību, ir jāpierāda nepieciešamība izmantot šajā pantā paredzēto atkāpi ar mērķi aizsargāt būtiskas tās drošības intereses.

(sal. ar 43.–45. un 47. punktu)
Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 4. panta 5. punkts un tās D pielikuma 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā pielikumā minētajā ūdens piegādē ietilpst individuālā pieslēgšana, kas ietver ūdensvadu uzstādīšanu, kuri nekustamā īpašuma hidrauliskās iekārtas ļauj pieslēgt fiksētiem ūdensapgādes tīkliem, ciktāl, pirmkārt, Sestās direktīvas 4. panta 5. punkta trešās daļas mērķis ir nodrošināt, ka pakalpojuma sniedzēja publiskas personas statusa dēļ no pievienotās vērtības nodokļa nav atbrīvotas noteikta nozīmīguma saimnieciskās darbības kategorijas, kas minētas D pielikumā un kuru starpā ir ūdens piegāde, un, otrkārt, ūdens piegādi raksturo iedzīvotāju nodrošināšana ar ūdeni, un individuālais pieslēgums ir nepieciešams šai nodrošināšanai ar ūdeni. Līdz ar to publisko tiesību subjekts, kas darbojas kā valsts iestāde, ir uzskatāms par nodokļu maksātāju attiecībā uz šo darbību.

(sal. ar 35. un 37. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)
Pārejas noteikumus vai “iegūtās tiesības”, kas ļauj psihoterapeitiem saņemt atļauju vai akreditācijas apliecību neatkarīgi no spēkā esošajām normām par vienošanos ar sociālās apdrošināšanas institūcijām, attiecinot tikai uz tiem psihoterapeitiem, kuri savu darbību ir veikuši kādā šīs dalībvalsts reģionā sadarbībā ar valsts slimokasēm, un neņemot vērā līdzīgu profesionālo darbību, ko veic psihoterapeiti citās dalībvalstīs, dalībvalsts nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 43. pants. Nosacījums, lai psihoterapeits savu darbību būtu veicis kādā no attiecīgās dalībvalsts reģioniem atbilstoši tās režīmam, kas paredz vienošanos ar sociālās apdrošināšanas institūcijām, pat ja tas ir piemērojams vienādi, tiesību piešķiršanu padara atkarīgu no tā, vai ir izpildīts nosacījums par dzīvesvietu kādā no šīs dalībvalsts reģioniem, un tādējādi tas ir labvēlīgāks valsts pilsoņiem, kas ir pretrunā EKL 12. pantā paredzētajam nediskriminācijas principam.

Šādu fizisku personu brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojumu nevar pamatot ar mērķi aizsargāt iegūtās tiesības, proti, pastāvīgu pacientu skaitu pēc vairākiem profesionālās darbības gadiem, jo tas pārsniedz to, kas ir nepieciešams šī mērķa sasniegšanai.

(sal. ar 56., 57., 63., 65., 73. un 76. punktu un rezolutīvo daļu)
Personu kontroles pie dalībvalstu ārējām robežām un tātad arī efektīva kopīgo noteikumu par šo kontroļu standartiem un procedūrām īstenošana jāuzskata par Šengenas acquis elementiem Protokola, ar ko iekļauj Šengenas acquis Eiropas Savienības sistēmā, 5. panta 1. punkta pirmās daļas izpratnē.

Līdz ar to Regula Nr. 2007/2004, ar ko izveido Eiropas Aģentūru operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām un kuras mērķis un saturs ir uzlabot šīs kontroles, ir uzskatāma par pasākumu, kas pamatots ar Šengenas acquis. Pirmkārt, no šīs regulas preambulas pirmajiem trīs apsvērumiem un 1. panta 1. un 2. punkta izriet, ka tās mērķis ir uzlabot ārējo robežu integrētu pārvaldību, kā arī atvieglot un padarīt efektīvāku kopīgo noteikumu par šo robežu kontroles standartiem un procedūrām piemērošanu. Otrkārt, ar šo regulu izveidotās Aģentūras uzdevums, kā izriet no tās preambulas trešā apsvēruma un 2. panta, ir inter alia koordinēt dalībvalstu operatīvo sadarbību ārējo robežu pārvaldības jomā, palīdzēt dalībvalstīm apmācīt valsts robežsargus un palīdzēt dalībvalstīm gadījumos, kad vajadzīga pastiprināta tehniskā un operatīvā palīdzība pie ārējām robežām.

Kopīgie noteikumi, uz ko atsaucas Regula Nr. 2007/2004 un kas jāpiemēro, īstenojot ārējo robežu integrētu pārvaldību, ir ietverti Kopīgajā rokasgrāmatā, ko apstiprinājusi ar Šengenas līguma īstenošanas konvenciju izveidotā izpildkomiteja un kura ir izstrādāta, lai īstenotu šīs konvencijas II sadaļas II nodaļas “Ārējo robežu šķērsošana” noteikumus, un ir pieskaitāma Šengenas acquis, kas minēts Šengenas protokola 1. pantā.

(sal. ar 79.–82., 84. un 85. punktu)
Ar Direktīvu 2000/78, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, kā izriet gan no tās nosaukuma un preambulas, gan no tās satura un mērķa, ir paredzēts izveidot vispārēju režīmu, lai visām personām nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi nodarbinātības un darba jomā, sniedzot tām efektīvu aizsardzību pret diskrimināciju, kas balstīta uz kādu no tās 1. pantā paredzētajiem iemesliem, kuru skaitā ir arī vecums.

Saskaņā ar minētās direktīvas četrpadsmito apsvērumu tā neierobežo valstu noteikumus, kuros ir noteikts pensijas vecums. Šajā apsvērumā tomēr ir precizēts tikai tas, ka šī direktīva neietekmē dalībvalstu kompetenci noteikt pensionēšanās vecumu, un tajā nekādā ziņā nav aizliegts šo direktīvu piemērot valsts pasākumiem, kas paredz darba līguma izbeigšanas nosacījumus, ja ir sasniegts šis noteiktais pensijas vecums.

Tādējādi valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru tas, ka darbinieks ir sasniedzis šajā tiesiskajā regulējumā noteikto pensionēšanās vecumu, nozīmē pilntiesīgu darba līguma izbeigšanu, ietekmē pusēm saistošo darba attiecību ilgumu, kā arī kopumā konkrētā darbinieka profesionālo darbību, liedzot viņam turpināt aktīvu dzīvesveidu. Tā rezultātā šāda veida tiesiskais regulējums ir jāuzskata par tādu, ar kuru tiek ieviestas normas par nodarbinātību un darba nosacījumiem, tai skaitā atlaišanu un atalgojumu Direktīvas 2000/78 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē, un par tādu, kas tieši paredz nelabvēlīgāku attieksmi pret tiem darbiniekiem, kas ir sasnieguši minēto vecumu, salīdzinājumā ar visām citām strādājošām personām. Šāds tiesiskais regulējums līdz ar to rada atšķirīgu attieksmi, kas tieši balstīta uz vecumu, kā ir paredzēts minētās Direktīvas 2. panta 1. punktā un 2. punkta a) apakšpunktā.

(sal. ar 42., 44.–46. un 51. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Personu brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Kapitāla brīva aprite – Līguma noteikumi – Piemērošanas joma

(EKL 43. un 56. pants)

2. Kapitāla brīva aprite – Kapitāla aprites uz vai no trešām valstīm ierobežojumi

(EKL 56. pants un 57. panta 1. punkts)

Summary

1. Uz valsts tiesisko regulējumu, kas saņemtajām dividendēm piemēro nodokli, kura likme ir atkarīga no tā, vai to izcelsme ir šajā vai citā valstī, neatkarīgi no dalības apmēra, kas akcionāram ir izsniedzējā sabiedrībā, var attiekties gan EKL 43. pants par brīvību veikt uzņēmējdarbību, gan EKL 56. pants par kapitāla brīvu apriti.

Tomēr uz noteikumiem Līguma nodaļā par tiesībām veikt uzņēmējdarbību nevar atsaukties situācijā, kurā akcionārs saņem dividendes no trešā valstī dibinātas sabiedrības. Minētajā nodaļā nav neviena noteikuma, kas būtu piemērojams situācijām, kas attiecas uz dalībvalsts pilsoņa vai atbilstoši dalībvalsts tiesiskajam regulējumam dibinātas sabiedrības uzņēmējdarbību trešā valstī.

(sal. ar 24., 28. un 29. punktu)

2. EKL 57. panta 1. punkts ir interpretējams tā, ka EKL 56. pants neliedz dalībvalstij piemērot valsts tiesisko regulējumu, kas pastāv 1993. gada 31. decembrī un kas, kaut arī atbilstoši šim tiesiskajam regulējumam akcionāram, kas saņem dividendes no šajā dalībvalstī reģistrētās sabiedrības, ir jāmaksā nodokļi ar likmi, kas ir puse no vidējās nodokļu likmes, akcionāram, kas saņem dividendes no sabiedrības, kas reģistrēta trešā valstī un kurā tam ir dalība divu trešdaļu no akciju kapitāla apmērā, piemēro parasto ienākumu nodokļa likmi.

Pat pieņemot, ka šāds akcionārs var pamatoti atsaukties uz EKL 56. pantu, kapitāla brīvas aprites ierobežojumam, kas ietekmē tiešās investīcijas, piemēram, nelabvēlīgāks nodokļu režīms pret ārvalsts izcelsmes dividendēm, ir piemērojams EKL 57. panta 1. punkts, ciktāl šāds ierobežojums attiecas uz dalību, lai izveidotu vai saglabātu ilgstošas un tiešas ekonomiskas attiecības starp akcionāru un attiecīgo sabiedrību un kas ļauj akcionāram faktiski piedalīties akciju sabiedrības vadībā vai kontrolē, kā tas ir gadījumā, kurā pastāv nelabvēlīgāks nodokļu režīms pret ārvalsts izcelsmes dividendēm, kas attiecas uz dalību divu trešdaļu apmērā no tās sabiedrības akciju kapitāla, kas izmaksā dividendes.

(sal. ar 36.–38., 44., 45. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Priekšnodokļa atskaitīšana

(Padomes Direktīvas 77/388 17. panta 2. punkts)

Summary

Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 17. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka izdevumi par konsultatīvajiem pakalpojumiem, kurus nodokļa maksātājs ir izmantojis, lai noteiktu tādu prasījumu apmēru, kas veido daļu no viņa uzņēmuma aktīviem un kas ir saistīti ar akciju pārdošanu, pirms tas ir kļuvis par pievienotās vērtības nodokļa maksātāju, nav tieši un tūlītēji saistīti ar šo darbību un līdz ar to nedod tiesības atskaitīt šiem izdevumiem uzlikto pievienotās vērtības nodokli, ja vien nepastāv apstākļi, kas apstiprina, ka šie pakalpojumi ir saņemti tikai nodokļu maksātāja veiktās saimnieciskās darbības vajadzībām minētās direktīvas nozīmē.

(sal. ar 38. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Preču brīva aprite – Kvantitatīvie ierobežojumi – Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību

(EKL 28. un 30. pants)

Summary

Dalībvalsts pārkāpj pienākumus, kas tai ir saskaņā ar EKL 28. un 30. pantu, pieprasot, lai persona, kas dzīvo šajā valstī un vēlas importēt transportlīdzekli, kas ir likumīgi reģistrēts un izmantots citā dalībvalstī, iesniegtu pieteikumu tranzīta atļaujas saņemšanai, lai šo transportlīdzekli uzsāktu lietot pirms tā reģistrācijas un pirms transportlīdzekļa nodevas nomaksāšanas.

Šāds tranzīta atļaujas režīms, ievērojot ar to paredzētās formalitātes, faktiski var kavēt motorizēto transportlīdzekļu tirdzniecību Kopienas ietvaros un kavēt tādu preču piekļuvi tirgum, kuras ir likumīgi ražotas un/vai tirgotas citās dalībvalstīs, it īpaši tiktāl, ciktāl mortorizēta transportlīdzekļa ar izcelsmi citā dalībvalstī turētājam jāveic pasākumi, pirms šo transportlīdzekli iespējams likumīgi izmantot, ciktāl tranzīta atļaujas izsniegšanai nav noteikts termiņš, kas būtu skaitāms no pieteikuma minētās atļaujas saņemšanai iesniegšanas, un attiecīgajām iestādēm nav pienākuma to izsniegt un, visbeidzot, ciktāl atļauja ir derīga tikai īsu laika periodu.

Mērķis nodrošināt drošību uz ceļiem, panākot, ka var nekļūdīgi identificēt transportlīdzekļus, nav tāds, kas attaisno tranzīta atļaujas procedūru, jo katrā gadījumā, gaidot transportlīdzekļu galīgo reģistrāciju attiecīgajā dalībvalstī, to tehniskos parametrus ir iespējams identificēt neatkarīgi no dalībvalsts, kurā tie reģistrēti, jo visām dalībvalstīm ir transportlīdzekļu reģistrēšanas sistēmas.

Turklāt, ja attiecīgā dalībvalsts var likumīgā kārtā ieviest kontroles procedūras, kas ļauj pārbaudīt, attiecībā uz kuriem transportlīdzekļiem var uz laiku piešķirt atbrīvojumu no transportlīdzekļu nodokļa, nepieciešamība nodrošināt efektīvu fiskālo kontroli vēl jo vairāk nevar attaisnot šādu režīmu, ciktāl nav pierādīts, ka līdzīgu rezultātu varētu panākt, izmantojot mazāk ierobežojošus pasākumus, tādus kā režīms, kas paredzētu, ka transportlīdzekļa lietošanas uzsākšana ir obligāti jādeklarē, paredzot atbilstošas sankcijas, ja šī prasība netiktu izpildīta.

(sal. ar 29., 32.–34., 37., 40., 42.–44., 46. un 47. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Personu brīva pārvietošanās – Dalībvalstu pilsoņu ieceļošanas un uzturēšanās tiesības – Trešo valstu pilsoņu, kas ir Kopienas pilsoņa ģimenes locekļi, uzturēšanās tiesības

(Padomes Direktīva 73/148)

2. Personu brīva pārvietošanās – Dalībvalstu pilsoņu ieceļošanas un uzturēšanās tiesības – Trešo valstu pilsoņu, kas ir Kopienas pilsoņa ģimenes locekļi, uzturēšanās tiesības

(EKL 43. pants; Padomes Direktīvas 73/148 1. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 6. panta b) apakšpunkts)

Summary

1. Kopienu tiesības dalībvalstīm neparedz pienākumu trešo valstu pilsoņiem, Kopienas pilsoņu ģimenes locekļiem, kas ir izmantojuši pārvietošanās brīvību, uzturēšanās atļaujas piešķiršanai piemērot nosacījumu, ka šis ģimenes loceklis jau iepriekš ir likumīgi uzturējies citā dalībvalstī.

(sal. ar 33. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)

2. Direktīvas 73/148 par dalībvalstu pilsoņu pārvietošanās un dzīvesvietas Kopienā ierobežojumu atcelšanu saistībā ar uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanu 1. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar “būt to aprūpē” ir saprotams fakts, ka Kopienas pilsoņa, kas dzīvo citā dalībvalstī EKL 43. panta izpratnē, aprūpē ir ģimenes loceklis, kam ir vajadzīgs šī pilsoņa vai tā laulātā materiālais atbalsts, lai apmierinātu savas būtiskās vajadzības izcelsmes valstī vai valstī, no kuras šis ģimenes loceklis ir ieradies, brīdī, kurā tas lūdz atļauju pievienoties minētajam pilsonim. Šīs pašas direktīvas 6. panta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka materiālā atbalsta vajadzību var pierādīt ar ikvienu piemērotu līdzekli, lai gan vienkārša uzņemšanās aprūpēt ģimenes locekli, ko veic Kopienas pilsonis vai tā laulātais, var netikt uzskatīta par tādu, kas pierāda, ka pastāv faktiski atkarības no viņa apstākļi.

(sal. ar 43. punktu un rezolutīvās daļas 2. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 89/104 – Reģistrācijas atteikums vai spēkā neesamība – Preču zīmes, kam nav atšķirtspējas, aprakstošas preču zīmes vai parastas preču zīmes

(Padomes Direktīvas 89/104 3. panta 3. punkts)

Summary

Pirmās direktīvas 89/104 par preču zīmēm 3. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču zīmi, pamatojoties uz šo normu, var reģistrēt tikai tad, ja ir pierādīts, ka šī preču zīme ir ieguvusi atšķirtspēju lietošanas rezultātā visā dalībvalsts teritorijā vai Beniluksa gadījumā – visā tā teritorijas daļā, kurā pastāv iemesls atteikumam.

Attiecībā uz preču zīmi, kura sastāv no viena vai vairākiem vārdiem kādā no dalībvalsts vai Beniluksa oficiālajām valodām, ja iemesls atteikumam pastāv tikai vienā no tās valodu zonām, ir jāatzīst, ka preču zīme atšķirtspēju lietošanas rezultātā ir ieguvusi visā šajā valodu zonā. Jau noteiktajā valodu zonā ir jāizvērtē, vai attiecīgā ieinteresēto personu grupa vai vismaz būtiska to daļa preču zīmes dēļ attiecīgo preci vai pakalpojumu saista ar konkrēto uzņēmumu.

(sal. ar 23. un 28. punktu un rezolutīvās daļas 1. un 2. punktu)
Staff case summary



Staff case summary

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Pensijas – Iegūtās tiesības uz pensiju pirms darba uzsākšanas Kopienās – Pārskaitīšana uz Kopienu sistēmu

(Civildienesta noteikumu 1.a panta 1. punkts un VIII pielikuma 11. panta 2. punkts)

2. Ierēdņi – Pensijas – Iegūtās tiesības uz pensiju pirms darba uzsākšanas Kopienās – Pārskaitīšana uz Kopienu sistēmu

(Civildienesta noteikumu 77. pants un VIII pielikuma 2. un 5. pants un 11. panta 2. punkts)

3. Ierēdņi – Pensijas – Iegūtās tiesības uz pensiju pirms darba uzsākšanas Kopienās – Pārskaitīšana uz Kopienu sistēmu

(Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts)

1. Atkarībā no dzimuma mainīgu faktoru izmantošana, aprēķinot ieskaitāmos izdienas gadus, kad uz Kopienu sistēmu tiek pārskaitītas pensijas tiesības, ko ierēdnis ieguvis par profesionālo darbību pirms darba uzsākšanas Kopienu dienestā, ir diskriminācija dzimuma dēļ, kas nav pamatota ar nepieciešamību nodrošināt pienācīgu Kopienu pensiju sistēmas pārvaldību. Pirmkārt, Civildienesta noteikumu 1.a panta 1. punktā paredzēts, ka atbilstoši šiem Civildienesta noteikumiem ierēdņiem ir tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi, nepieļaujot atsaukšanos uz dzimumu, un, otrkārt, identisks no vīriešu un sieviešu dzimuma ierēdņu algas atskaitīto iemaksu līmenis pienācīgu Kopienu pensiju sistēmas finanšu pārvaldību negatīvi neietekmē, jo to, ka tādu pašu līdzsvaru, aprēķinot ieskaitāmos izdienas gadus, var panākt ar aktuārām vērtībām, kas “der abiem dzimumiem” [“unisex”], pierāda arī apstāklis, ka iestādes vēlāk bija nolēmušas šādas vērtības izmantot.

2. Ierēdņa, kas uzsācis darbu Kopienu iestādē pēc tam, kad tas noteiktā laikposmā bija veicis iemaksas valsts pensiju sistēmā, situācija nav salīdzināma ar tāda ierēdņa situāciju, kurš darbu Kopienu dienestā uzsācis savas profesionālās karjeras sākumā un kopš tā laika veicis iemaksas Kopienu pensiju sistēmā, veicot atskaitījumus no savas algas; tādēļ [pirmais minētais ierēdnis] nevar apgalvot, ka ir cietis no nevienlīdzīgas attieksmes salīdzinājumā ar šo otro minēto ierēdni. Lai arī ierēdņa, kurš darbu [Kopienu dienestā] uzsācis savas profesionālās karjeras sākumā, pensijas apmēru nekādā ziņā nenosaka pēc dienesta gadu laikā atskaitīto iemaksu kopsummas, jo tas ir atkarīgs, pirmkārt, no ierēdņa karjeras Kopienu dienestā pabeigšanas, kas atspoguļota viņa pēdējā algā, un, otrkārt, no viņa dienesta Kopienās ilguma, tomēr tāda ierēdņa pensijas apmērs, kas pirms darba Kopienu dienestā uzsākšanas veicis iemaksas valsts pensiju sistēmā, tiek noteikts pēc viņa pēdējās algas un Kopienu dienestā nostrādātā laika, kam pieskaitāmi izdienas gadi, kas noteikti, ņemot vērā agrāk iegūto pensijas tiesību pārcelšanas brīdī pārskaitīto naudas summu. Taču naudas summa, ko šis ierēdnis iemaksā Kopienu budžetā, un Kopienu iestāžu dienestā nostrādātais laiks nav salīdzināmas vērtības.

3. Kopienām ir liela rīcības brīvība, nosakot konvertēšanas sistēmas elementus, konvertējot vienotā valūtā summas, ko par ierēdņu pirms darba uzsākšanas Kopienu dienestā iegūtajām pensijas tiesībām citā valūtā pārskaitījuši valsts pensiju fondi.