Keywords

Summary



Keywords

1. Savienības tiesības – Tieša iedarbība – Savienības tiesībām neatbilstoši valsts nodokļi – Atprasījums – Noteikumi – Valsts tiesību piemērošana – Valsts tiesībās noteikts noilguma vai prasības celšanas termiņš

2. Savienības tiesības – Tieša iedarbība – Savienības tiesībām neatbilstoši valsts nodokļi – Atprasījums – Noteikumi – Valsts tiesību piemērošana – Valsts tiesībās noteikts noilguma termiņš, kurš nodokļu atprasījuma saņemšanai no individuāla starpnieka ir garāks par valstij piemērojamo termiņu – Pieļaujamība – Nosacījums

3. Prejudiciāli jautājumi – Interpretācija – Interpretējošu spriedumu iedarbība laikā – Atpakaļejošs spēks – Spriedums, ar kuru konstatēta valsts tiesiskā regulējuma ar atpakaļejošu spēku neatbilstība Savienības tiesībām

(LESD 267. pants)

Summary

1. Savienības tiesības pieļauj piemērot piecu gadu noilguma termiņu, kas valsts tiesību sistēmā ir noteikts prasījumiem pret valsti, prasībām par tādu nodokļu atgūšanu, kuri tikuši samaksāti, pārkāpjot minētās tiesības, saskaņā ar “jauktu atbalsta un nodokļu sistēmu”.

Gadījumā, ja nepastāv saskaņoti noteikumi tādu nodokļu atmaksas regulēšanai, kas ir noteikti, pārkāpjot Savienības tiesības, dalībvalstis saglabā tiesības piemērot to valsts tiesībās paredzētos procesuālos noteikumus, tostarp prasības celšanas termiņa jomā, ar noteikumu, ka ir ievēroti līdzvērtības un efektivitātes principi.

Līdzvērtības princips nav pārkāpts tiktāl, ciktāl piecu gadu noilguma termiņš tiek piemērots visiem prasījumiem pret attiecīgo dalībvalsti un ciktāl tā piemērojamība nav atkarīga no tā, vai šie prasījumi izriet no valsts tiesību vai Savienības tiesību pārkāpuma, kas ir jāpārbauda valsts tiesām. Attiecībā uz efektivitātes principu saprātīgu termiņu noteikšana prasības celšanai, kuru neievērošanas gadījumā tiesiskās drošības interesēs tas ir beidzies, vienlaikus aizsargājot nodokļu maksātāju un attiecīgo iestādi, atbilst Savienības tiesībām. Šādi termiņi nepadara praktiski neiespējamu vai pārmērīgi grūtu to tiesību īstenošanu, kas izriet no Savienības tiesību sistēmas, pat ja principā to izbeigšanās sekas ir tādas, ka celtā prasība tiek pilnībā vai daļēji noraidīta.

(sal. ar 34.–36. un 38. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Savienības tiesības pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru privātpersonai tiek piešķirts ilgāks termiņš nodokļu atgūšanai no citas privātpersonas, kura ir iesaistījusies kā starpnieks, kuram tā nodokļus ir samaksājusi nepamatoti un kura tos ir samaksājusi valstij pirmās privātpersonas vārdā, lai gan, ja privātpersona šos nodokļus būtu tieši maksājusi valstij, tās tiesības beigtos īsākā atgūšanas termiņā, atkāpjoties no kopējo tiesību sistēmas par nepamatotu maksājumu atgūšanas prasībām, jo privātpersonas, kas darbojas kā starpnieki, faktiski var pieprasīt no valsts summas, kuras, iespējams, ir samaksātas citu privātpersonu interesēs.

(sal. ar 45. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)

3. Tiesas konstatējums spriedumā, kas pieņemts, pamatojoties uz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, par to, ka attiecīgā valsts tiesiskā regulējuma atpakaļejošais spēks nav saderīgs ar Savienības tiesībām, neietekmē noilguma termiņa sākumu, kas paredzēts valsts tiesību sistēmā attiecībā uz prasījumiem pret attiecīgo dalībvalsti.

Pirmkārt, jautājums par noilguma termiņa sākuma noteikšanu principā ir valsts tiesību jautājums. Otrkārt, spriedumam, kas ir pieņemts, pamatojoties uz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, nav galīgs spēks, bet tikai deklaratīvs spēks, kā rezultātā tā sekas parasti stājas spēkā dienā, kad ir stājusies spēkā interpretētā tiesību norma. Tādējādi Savienības tiesības pieļauj valsts iestādei atsaukties uz saprātīga noilguma termiņa izbeigšanos tikai tad, ja valsts iestāžu rīcības dēļ, to apvienojot ar prasības celšanas termiņa pastāvēšanu, privātpersonai pilnībā ir liegta iespēja īstenot savas tiesības valsts tiesās.

(sal. ar 47., 48., 51. un 53. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)