ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 227/29

Prasība, kas celta 2012. gada 6. jūnijā — EGL u.c./Komisija

(Lieta T-251/12)

2012/C 227/50

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: EGL, Inc. (Hjūstona, Amerikas Savienotās Valstis), CEVA Freight (UK) Ltd (Ashby de la Zouch, Apvienotā Karaliste), CEVA Freight Shanghai Ltd (Šanhaja, Ķīna) (pārstāvji — M. Brealey, QC (Queen's Counsel), S. Love, Barrister, M. Pullen, D. Gillespie un R. Fawcett-Feuillette, Solicitors)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi:

— atcelt 1. pantu Komisijas 2012. gada 28. marta lēmumā C(2012) 1959, galīgā redakcija, lietā COMP/39.462 — Freight Forwarding, kas attiecas uz LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru, ciktāl tika atzīts, ka prasītāji ir bijuši iesaistīti divos LESD 101. panta 1. punkta pārkāpumos, kas ietver tā saukto Jaunās eksporta sistēmas (turpmāk tekstā — “JES”) vienošanos un Valūtas pielāgošanas faktora (turpmāk tekstā — “VPF”) vienošanos;

— atcelt 2. pantu Komisijas 2012. gada 28. marta lēmumā C(2012) 1959, galīgā redakcija, ciktāl ar to prasītājiem tiek piemēroti naudas sodi, vai pakārtoti, samazināt naudas soda apmēru, un

— piespriest atbildētājai atlīdzināt pieteikuma iesniegšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

1) Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav definējusi konkrēto tirgu, kuru ietekmē JES un VPF vienošanās, un tādējādi ir pārkāpusi būtiskas tiesiskās noteiktības prasības. Tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai faktu izvērtējuma kļūdu.

2) Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav pierādījusi, ka JES vienošanās būtiski ietekmē tirdzniecību starp ES dalībvalstīm. Secinot ka šāda ietekme pastāv, tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai faktu izvērtējuma kļūdu.

3) Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir piemērojusi sodu attiecībā uz JES vienošanos situācijā, kad tai nebija tiesību to darīt, ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 141/62 (1) ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3975/87 (2). Tiktāl apstrīdētais lēmums nav spēkā, jo tas ir prettiesiski pieņemts un/vai ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

4) Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja, kļūdaini piešķirot Deutsche Post imunitāti pret VPF vienošanos, nav atbilstoši novērtējusi prasītāju imunitātes/iecietības pieteikumā Komisijas izskatītajai lietā par VPF vienošanos sniegto pierādījumu patieso vērtību.

(1) Padomes Regula Nr. 141, ar kuru izslēdz transportu no Padomes Regulas Nr. 17 piemērošanas jomas (OV 124, 2751. lpp.).

(2) Padomes 1987. gada 14. decembra Regula (EEK) Nr. 3975/87 par procedūru konkurences noteikumu piemērošanai attiecībā uz uzņēmumiem gaisa transporta nozarē (OV L 374.,1. lpp.).
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 138/18

Prasība, kas celta 2012. gada 14. martā — ANKO/Komisija

(Lieta T-117/12)

2012/C 138/35

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — V. Christianos, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

— atzīt, ka, apturot tādu naudas summu izmaksu, kuras prasītājai piešķirtas attiecībā uz projektiem PERFORM un OASIS, Komisija ir pārkāpusi savas līgumsaistības;

— piespriest Komisijai no šīs prasības paziņošanas dienas samaksāt prasītājai saistībā ar projektu PERFORM naudas summu EUR 637 117,17 apmērā, kurai pieskaitīti galvenā līguma II pielikuma II.5. noteikuma 5. punktā paredzētie procenti;

— uzdot Komisijai atzīt, ka prasītājai nav jāatmaksā naudas summa EUR 56 390,00 apmērā, kas prasītājai samaksāta attiecībā uz projektu OASIS; un

— piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir par Komisijas atbildību LESD 272. panta izpratnē saistībā ar šādiem līgumiem: a) Nr. 215952, lai izpildītu projektu “A soPhisticatEd multi-paRametric system FOR the continuous effective assessment and Monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)”, un b) Nr. 215754, lai izpildītu projektu “Open architecture for Accessible Services Integration and Standardisation (OASIS)”.

It īpaši prasītāja apgalvo, ka, lai arī tā ir pilnībā un pienācīgi izpildījusi savas līgumsaistības, Komisija bez tiesībām to darīt, un pārkāpjot iepriekš minētos līgumus un labas ticības principu, ir apturējusi samaksas veikšanu prasītājai. Tādējādi prasītāja uzskata, pirmkārt, ka Komisijai ir jāuzdod samaksāt prasītājai saistībā ar projektu PERFORM naudas summa EUR 637 117,17 apmērā, kurai pieskaitīti galvenā līguma II pielikuma II.5. noteikuma 5. punktā paredzētie procenti, un, otrkārt, ka ir jāatzīst, ka prasītājai nav jāatmaksā naudas summa EUR 56 390,00 apmērā, kuru tā bija saņēmusi attiecībā uz projektu OASIS.
—

konstatēt pēc būtības, ka Eiropas Savienībai ir jāatlīdzina prasītājai zaudējumi, kas tai ir radušies tāpēc, ka ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1131/2011, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu, tiek atļauts no Stevia rebaudiana Bertoni auga lapām ekstrahētos steviolglikozīdus izmantot tikai kā pārtikas piedevas, nevis kā lauksaimnieciskas izcelsmes augu valsts pārtikas produktu sastāvdaļas vai aromatizējošus preparātus, un tāpēc citi uzņēmumi izmanto steviolglikozīdus savu tradicionālo piena produktu ražošanā, līdz ar to izstumjot prasītāju no konkurences, kamēr prasītājai kā bioloģiskai pienotavai un bioloģisko produktu ražotājai, ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 834/2007 un Regulas (EK) Nr. 889/2008 prasības, ir liegts izmantot steviolglikozīdus kā pārtikas piedevas, lai arī prasītāja tos iegūst, ekstrahējot bioloģiski kultivētas Stevia lapas Savienības tiesībās attiecībā uz bioloģiskiem produktiem apstiprinātā procesā.
—

atcelt Komisijas 2011. gada 24. maija Lēmumu 2011/716/ES par valsts atbalstu noteiktiem Grieķijas kazino C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), ko īstenojusi Grieķijas Republika (OV L 285, 01.11.2011., 25. lpp.) (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”), vai
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 65/18

Prasība, kas celta 2012. gada 3. janvārī — Kreyenberg/ITSB — Komisija (“MEMBER OF €e euro experts”)

(Lieta T-3/12)

2012/C 65/35

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Vācija) (pārstāvis — J. Krenzel, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

— atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 5. oktobra lēmumu lietā R 1804/2010-2 un

— piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme, kura ietver vārdisku elementu “MEMBER OF €e euro experts” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 39., 41., 42., 44. un 45. klasē

Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītājs

Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Eiropas Komisija

Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, pārkāpums, jo tiek apgalvota maldināšanas iespēja par ar attiecīgo preču zīmi aptverto preču un pakalpojumu kvalitāti, kā arī Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta h) apakšpunkta pārkāpums, jo tiek apgalvots, ka preču zīmē ir saskatāms heraldisks pakaļdarinājums WIPO saskaņā ar Parīzes Konvencijas par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību 6. ter pantu reģistrētam Eiropas karogam Nr. 3556 (circula number), un Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta i) apakšpunkta pārkāpums, jo ar prasītāja preču zīmi tiekot monopolizēts ar Eiropas Komisijas Paziņojumu COM(97) 418, galīgā redakcija, noteiktais grafiskais simbols “€”

Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības pasludināšanu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt

Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta i) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot šī panta piemērošanai vajadzīgā identiskā oficiālā simbola “€” pārņemšana, un pakārtoti katrā ziņā esot izpildīts Parīzes konvencijas 6. ter panta 1. punkta c) apakšpunkta izņēmuma noteikums, jo sabiedrība neuzskatot, ka, prasītāja grafiskā preču zīme ir saistīta ar Eiropas Monetāro savienību (vai Eiropas Savienību), kā arī pakārtoti Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) un g) apakšpunkta pārkāpums, jo Eiropas Komisija savā pieteikumā par spēkā neesamības pasludināšanu tieši ir atsaukusies uz c) apakšpunktu un līdz ar to var tikt uzskatīts, ka ir iesniegts kļūdains pieteikums un ka atsauce uz 7. panta 1. punkta g) apakšpunktā minēto atteikuma pamatojumu ir izdarīta tikai apelācijas procesā, kas ir uzskatāms par novēlotu un nepieņemamu
—

pirmkārt, Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 64., 65. un 65a. panta, to XI pielikuma 1. un 3. panta, lojālas sadarbības un saskaņotības principa, kas izriet no LES 4. panta 3. punkta, kā arī tiesiskās paļāvības principa pārkāpums un pienākuma, kas izriet no teiciena patere legem quam ipse fecisti, neizpilde;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 58/14

Prasība, kas celta 2011. gada 21. decembrī — Komisija/ITSB — European Alliance for Solutions and Innovations (“EASI European Alliance Solutions Innovations”)

(Lieta T-659/11)

2012/C 58/27

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Berenboom, A. Joachimowicz un M. Isgour, advokāti, J. Samnadda un F. Wilman)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: European Alliance for Solutions and Innovations Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

Prasītājas prasījumi:

— atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 11. oktobra lēmumu lietā R 1991/2010-4;

— tāpēc atzīt par spēkā neesošu Kopienas preču zīmi Nr. 6112403, ko 2008. gada 17. oktobrī reģistrējusi otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, attiecībā uz 36., 37., 44. un 45. klasi, un

— piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme “EASI European Alliance Solutions Innovations”“dzeltenā, gaiši zilā, zilā krāsā” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36., 37., 44. un 45. klasē, — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 611240

Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: persona, kas lūdz preču zīmi atzīt par spēkā neesošu, savu pieteikumu pamatoja ar absolūtu pamatu, kas paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktā kopsakarā ar 7. panta 1. punkta c) un h) apakšpunktu

Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: apstrīdētais lēmums pārkāpj Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta h) apakšpunktu saistībā ar Parīzes konvencijas 6.b panta 1. punktu, ciktāl Kopienas preču zīme ir reģistrēta, lai gan tās reģistrācija ietilpst šajās tiesību normās paredzētā aizlieguma piemērošanas jomā. Apstrīdētais lēmums pārkāpj arī 7. panta 1. punkta g) apakšpunktu, ciktāl šāda reģistrācija maldinātu sabiedrību, liekot tai domāt, ka preces un pakalpojumus, attiecībā uz ko reģistrēta šī Kopienas preču zīme, atzinīgi novērtē vai iesaka Eiropas Savienība vai kāda no tās iestādēm
1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka pilnībā nav norādīts pamatojums par “prasījumiem atlīdzināt zaudējumus” (virsraksts starp pārsūdzētā rīkojuma 21. un 22. punktu), it īpaši ņemot vērā to, ka šis pamatojums nav skaidrs, tas ir paradoksāls, saistībā ar to nav veikta izmeklēšana un ir sagrozīti fakti, kā arī to, ka tiesību noteikumi par Eiropas Savienības iestāžu ārspuslīgumiskās atbildības rašanos, jēdziens “pienākums norādīt pamatojumu”, kas ir uzlikts Eiropas Savienības iestādēm un tiesai, “analoģijas” jēdziens un Eiropas Savienības iestādes prettiesiska rīcība ir interpretēti un piemēroti apodiktiski, neloģiski, nesaskanīgi, nesaprātīgi, nepareizi, kļūdaini un aplami.
2)

Ar otro pamatu, kas ir sadalīts četrās daļās, tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu, nav ievērots pienākums norādīt pamatojumu, ir pārkāptas tiesības uz privāto dzīvi un aizskarta reliģijas brīvība, ciktāl: — prasītājam nav paziņots neviens pierādījums vai nopietna norāde, kas varēja būt par pamatu viņa iekļaušanai to personu sarakstā, kurām piemērotas sankcijas, un viņš netika uzklausīts pirms apstrīdēto aktu pieņemšanas; — atbildētāja, nosakot ierobežojošus pasākumus attiecībā pret prasītāju, aprobežojās ar ļoti vispārīga un, it sevišķi, nepamatota formulējuma izmantošanu apstrīdētajos aktos; — ierobežojošo pasākumu noteikšana attiecībā pret prasītāju izraisīja asu reakciju un draudus no personām vai grupām, kas bija cietušas no represijām Sīrijā, ar kurām prasītājs tika saistīts pēc apstrīdēto aktu pieņemšanas; — patiesais ierobežojošo pasākumu attiecībā pret prasītāju noteikšanas iemesls bija reliģiska rakstura.
—

nav ievēroti būtiskie kritēriji prasītāja iekļaušanai sarakstā un/vai Padome ir iekļāvusi prasītāju sarakstā, pamatojoties uz nepietiekamiem pierādījumiem, nosakot, ka kritēriji bija ievēroti, un/vai Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, nosakot, vai kritēriji bija ievēroti. It īpaši prasītājs nav atbildīgs par vardarbīgām represijām pret Sīrijas civiliedzīvotājiem, un tas nav atbalstījis, vai guvis labumu no Sīrijas režīma, un tas nav saistīts ar nevienu personu, kura būtu atbildīga par vardarbīgām represijām, vai kura būtu atbalstījusi vai guvusi labumu no Sīrijas režīma. Vienīgais apgalvojums, kas ir izvirzīts pret prasītāju, ir tāds, ka tas Sīrijas režīmu esot atbalstījis ar ekonomiskiem līdzekļiem. Tā tas nav.
2)

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot nepareizi interpretējusi juridisko pamatu un savas tiesības atgūt pieprasīto naudas summu, tādējādi pārkāpdama Finanšu Regulas īstenošanas kārtības (1) 79. pantu, jo neesot apsvērusi prasītājas ekspertu apstiprinātās darba laika atskaites un viņu veikumu, kas ir atzīts par derīgu, par ko it īpaši liecina tas, ka pabeigtais darbs in tempore non suspecto nav komentēts.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 6/17

Prasība, kas celta 2011. gada 12. oktobrī — Spectrum Brands (AK)/ITSB — Philips (“STEAM GLIDE”)

(Lieta T-544/11)

2012/C 6/33

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spectrum Brands (AK) Ltd (Mančestera, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — S. Malynicz, Barrister)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Nīderlande)

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

— atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 1289/2010-1; un

— uzdot atbildētājai un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrētā Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “STEAM GLIDE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5167382

Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece iesniedza pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu, pamatojoties uz Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu kopsakarā ar absolūtu atteikuma pamatojumu, kas paredzēts šīs regulas 7. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktos

Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu

Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt Kopienas preču zīmes reģistrāciju par spēkā neesošu

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdījusies attiecībā uz preču zīmes nozīmi un sintaksi un preču zīmes sastāvdaļām, kā arī tās spēju vai, citiem vārdiem, kā konkrēto preču tūlītēju un aprakstošu apzīmējumu. Turpinājumā Apelāciju padome neesot izvērtējusi KPZR (Kopienas preču zīmes regulas) 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pamatā esošās vispārējās intereses. Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā preču zīmes pamatfunkciju, neesot izvērtējusi vidusmēra patērētāja viedokli, neesot izvērtējusi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu atsevišķi no 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta, kā arī neesot izvērtējusi KPZR 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pamatā esošās vispārējās intereses un neesot izvērtējusi preču zīmi kopumā.
1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka pastāv Komisijas ārpuslīgumiskā atbildība prettiesiskas darbības dēļ, jo ir pārkāpti Savienības tiesību pamatprincipi, kas ietver samērīguma principa pārkāpumu. Grozījumi, kas sīki izstrādātajos noteikumos par to, kā piemērojama Regula (EK) Nr. 1788/2003, attiecībā uz tauku satura negatīvās korekcijas sistēmu izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1468/2006 (1), jau sākotnēji nebija atbilstoši, lai nodrošinātu šajās regulās izvirzīto mērķu sasniegšanu, proti, samazināt piena un piena izstrādājumu tirgū pastāvošo piedāvājuma un pieprasījuma nelīdzsvarotību un no tā izrietošo strukturālo pārpalikumu. Turklāt strīdīgie grozījumi uzliek prasītājiem smagu un nesamērīgu nastu, kas apdraud to darbības veikšanu. Līdz ar to ir pieļauts samērīguma principa pārkāpums.
2)

Ar otro atcelšanas pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums, kļūdaini piemērojot LESD 346. pantu, ir interpretēts tādējādi, ka HSY militārās darbības ietver vienīgi izpildes stadijā esošos Grieķijas militārās jūras flotes pasūtījumus un neietver visas HSY veiktās nekomerciālās darbības, kā, piemēram, Grieķijas militārās jūras flotes vai Grieķijas vai citu valstu bruņoto spēku turpmākos pasūtījumus vai ar jebkādu citu ar aizsardzības materiālu ražošanu, piegādi vai remontu saistītu darbību. Ar trešo atcelšanas pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā, neievērojot tiesiskās noteiktības un drošības principus, pastāv būtiskas neskaidrības attiecībā uz tā ratione personae, ratione temporis un ratione materiae piemērošanas jomu, tai pat laikā tajā ir piešķirta plaša rīcības brīvība tā izpildes orgāniem, tādējādi sniedzot tādu interpretāciju, ka tajā ir noteikti tādi pienākumi un aizliegumi, kas lēmumā par atgūšanu nav paredzēti, vai kas ir uzlikti personām, kurām nav šādu attiecīgu pienākumu, vai kas ir neprecīzi un nepiemērojami, vai pārsniedz to, ko saprātīgi varētu prasīt no pasākuma, ar kuru paredzēts aizsargāt pamatbrīvības un tiesības. Tāpat prasītāji uzskata, ka apstrīdēto lēmumu, pārkāpjot tiesiskās noteiktības un drošības principus, daļēji nav iespējams izpildīt, jo tajā ir paredzēti tādi pasākumi, kurus de facto un/vai de jure pilnībā vai daļēji nav iespējams izpildīt, un arī tā izpildei noteikto sešu mēnešu termiņu jau sākotnēji nebija iespējams ievērot un tas nebija reāls. Ar ceturto atcelšanas pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā HSY un tās akcionāriem pienākumi un aizliegumi ir noteikti tādā veidā, kas aizskar to pamattiesības uz brīvību veikt uzņēmējdarbību, pakalpojumu sniegšanas brīvību, brīvību nodarboties ar komercdarbību un tiesības uz īpašumu, daļēji nepastāvot attiecīgam juridiskam pamatam un katrā ziņā — pārsniedzot to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu mērķi veikt atgūšanu.
—

noteikt atbildētājai pienākumu iesniegt jautājumus, ko tā nosūtīja trešajām personām izmeklēšanas, kas tika veikta saistībā ar Western Digital Corporation de Viviti Technologies Ltd. un Seagate piedāvājumu pārņemt Samsung Electronics Co. Ltd. uzņēmējdarbību un kas ir saistīta ar cietā diska diskdziņiem, pirmajā un otrajā stadijā;
1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai bija acīmredzami neiespējami pieņemt apstiprinošu lēmumu, ar kuru ex post un turklāt ar atpakaļejošu spēku Wendel tiek atzīts par Editis aktīvu ieguvēju 2004. gadā. Prasītāja apgalvo, ka: — šādi rīkodamās, neņemot vērā visas sekas, kas izriet no Vispārējās tiesas konstatētās nelikumības attiecībā uz pilnvarotās personas, kas atbildīga par aktīvu nodošanas uzraudzību, neatkarības trūkumu, Komisija ir pārkāpusi LESD 266. pantu, un — nosakot par apstrīdētā lēmuma spēkā stāšanās datumu 2004. gada 30. jūliju, Komisija esot pārkāpusi atpakaļejoša spēka aizlieguma principu, neņemdama vērā Tiesas judikatūru, saskaņā ar kuru spēkā stāšanās ar atpakaļejošu datumu ir aizliegta, izņemot, ja tiek ievēroti divi nosacījumi, proti, to kategoriski pieprasa vispārējās intereses, kā arī ieinteresēto personu tiesiskā paļāvība tiek pienācīgi ievērota. Prasītāja apgalvo, ka šajā gadījumā šie abi nosacījumi nav ievēroti.
—

Komisijas prasījumi esot tikuši pilnībā apmierināti ar maksājumu, ko veica Arkema SA par visu prasītājām un to meitas sabiedrībām uzlikto naudas sodu ar lēmumu lietā COMP/F/38.645, un līdz ar to tā vairs nevar neko prasīt no prasītājām.
—

tā prasītājai nav nodrošinājusi iespēju īstenot savas tiesības uz aizstāvību, it īpaši tiesības tikt uzklausītai un tiesības uz procesu, kurā tā varētu faktiski prasīt izslēgt tās vārdu no to personu saraksta, kurām ir noteikti ierobežojoši pasākumi.
—

atcelt Padomes 2011. gada 9. maija Lēmumu 2011/273/KĀDP, kā arī sekojošos šī lēmuma īstenošanas aktus (un it īpaši Padomes 2011. gada 23. maija Lēmumu 2011/302/KĀDP, kurā ir paredzēts no jauna iekļaut prasītāju to personu sarakstā, uz kurām attiecas Lēmumā 2011/273/KĀDP paredzētie ierobežojošie pasākumi), kā arī Padomes 2011. gada 9. maija Regulu (ES) Nr. 442/2011 un sekojošos tās īstenošanas aktus (proti, Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 504/2011 un tās labojumu) tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;
1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu, jo, kā nepieņemamu noraidīdama apelācijas sūdzības iesniedzēju celto prasību, Civildienesta tiesa esot pārkāpusi LESD 296. pantu, Eiropas Savienības Tiesas Statūtu 36. panta pirmo teikumu, kā arī to 1. pielikuma 7. panta 1. punktu, nepārbaudot visus tajā izvirzītos tiesību pārkāpumus un neļaujot apelācijas sūdzības iesniedzējiem iepazīties ar pamatu par Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkta a contrario interpretācijas attiecībā pret to 91. pantu prettiesiskumu un par tiesībām vērsties Tiesā ar sūdzību par jebkādu nelabvēlīgu lēmumu trīs mēnešu laikā no tā paziņošanas attiecīgajai personai atbilstoši minētās tiesību normas otrajam ievilkumam noraidīšanas iemesliem. Neaplūkojot visus apelācijas sūdzības iesniedzēju prasībā atcelt tiesību aktu izvirzītos pamatus un argumentus, Civildienesta tiesa tādējādi esot pārkāpusi savu pienākumu pamatot savu rīkojumu.