Atbilstoši 29. punkta trešajam ievilkumam Pamatnostādnēs naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu, naudas soda pamatsummu var samazināt, ja Komisija konstatē atbildību mīkstinošu apstākļu pastāvēšanu, tostarp, ja attiecīgais uzņēmums sniedz pierādījumus, ka tā dalība pārkāpuma izdarīšanā ir ārkārtīgi neliela, un tādējādi pierāda, ka laikposmā, kad tas bija nelikumīgo nolīgumu dalībnieks, tas faktiski tos neīstenoja, bet veica konkurējošas darbības tirgū. Šie abi elementi ir kumulatīvi nosacījumi. Tajā pašā punktā ir noteikts, ka – vienīgi tas, ka uzņēmums ir piedalījies pārkāpuma izdarīšanā īsāku laiku nekā citi uzņēmumi, netiek uzskatīts par atbildību mīkstinošu apstākli, jo tas ir ņemts vērā, nosakot naudas soda pamatsummu.

Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTKL 65. panta 5. punktu, 3. punkta pirmā ievilkuma kontekstā uzņēmuma “vienīgi pasīva vērotāja vai sekotāja loma” pārkāpuma īstenošanā varēja būt atbildību mīkstinošs apstāklis. Jēdziens “ārkārtīgi neliela piedalīšanās”, kas ietverts 2006. gada pamatnostādnēs, ir jāinterpretē analogi jēdzienam “vienīgi pasīva vērotāja loma”, kas ietverts 1998. gada pamatnostādnēs.

Tādējādi pasīvā lomā nozīmēja to, ka attiecīgais uzņēmums ieņēma “zemu profilu”, t.i., aktīvas piedalīšanās pret konkurenci vērsta nolīguma vai nolīgumu izstrādāšanā neesamību. Tāpat to apstākļu skaitā, kuri var liecināt par uzņēmuma pasīvu lomu aizliegtās vienošanās ietvaros, var tikt ņemts vērā tā piedalīšanās sanāksmēs ievērojami sporādiskāks raksturs salīdzinājumā ar parastajiem aizliegtās vienošanās dalībniekiem, tāpat kā tā novēlotā ienākšanā tirgū, kurā notiek pārkāpums, neatkarīgi no tā piedalīšanās pārkāpumā ilguma, vai vēl tiešu paziņojumu šajā ziņā pastāvēšana, kuri nāk no trešo uzņēmumu, kas piedalījušies pārkāpumā, pārstāvjiem. Turklāt tas, ka citi uzņēmumi, kas bijuši vienas un tās pašas aizliegtās vienošanās dalībnieki, varbūt bija aktīvāki nekā kāds atsevišķs dalībnieks, arī nenozīmē, ka pēdējam minētajam bijusi vienīgi pasīva vērotāja vai sekotāja loma. Vienīgi pilnīga pasivitāte varētu tikt ņemta vērā, un tā ir jāpierāda lietas dalībniekam, kas to apgalvo. Tomēr šāda pilnīga pasivitāte nevar tikt izsecināta no tā, ka apsūdzētais uzņēmums pat nav organizējis slepenās, pret konkurenci vērstās sanāksmes.

Turklāt tas, ka uzņēmums, kura sadarbība ar saviem konkurentiem jautājumos par noteiktām cenām ir pierādīta, nerīkojas tirgū tādā veidā, kā tas ir vienojies ar saviem konkurentiem, nav obligāti jāņem vērā kā atbildību mīkstinošs apstāklis, nosakot uzliekamā naudas soda apmēru. Proti, uzņēmums, kurš, lai gan ir sadarbība ar saviem konkurentiem, tirgū īsteno vairāk vai mazāk neatkarīgu politiku, vienkārši var mēģināt izmantot aizliegto vienošanos savā labā. Šajā ziņā ir jāpārbauda, vai no prasītājas norādītajiem apstākļiem izriet, ka laika posmā, kurā prasītāja bija aizliegtas vienošanās dalībniece, tā faktiski atturējās no tās piemērošanas, rīkojoties tirgū, ievērojot konkurenci, vai vismaz tas, ka tā skaidri un būtiski pārkāpa pienākumus, kas attiecās uz aizliegtas vienošanās īstenošanu, tādā mērā, ka izjauca tās darbību.

(sal. ar 189.–191., 195., 196., 215., 216., 245. un 246. punktu)