29

Šīs prasības kontekstā Krajowa Izba Odwoławcza (Valsts Pārsūdzības padome) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai Direktīvas 2004/18 48. panta 3. punkts, skatīts kopā ar tās 2. pantu, var tikt interpretēts tādējādi, ka ar “attiecīgo gadījumu”, kad saimnieciskās darbības subjekts var izmantot citu subjektu iespējas, ir domāta ikviena situācija, kad attiecīgajam saimnieciskās darbības subjektam nav līgumslēdzējas iestādes prasīto iespēju un tas vēlas izmantot atbilstošas citu subjektu iespējas? Vai arī norāde, ka saimnieciskās darbības subjekts var izmantot citu subjektu iespējas tikai “attiecīgajos gadījumos”, ir jāsaprot kā ierobežojums tādējādi, ka šis subjekts tikai izņēmuma gadījumos, nevis parasti var atsaukties uz to saistībā ar saimnieciskās darbības subjekta atlasi publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā? 2) Vai Direktīvas 2004/18 48. panta 3. punkts, skatīts kopā ar tās 2. pantu, var tikt interpretēts tādējādi, ka tas, ka saimnieciskās darbības subjekts izmanto citu subjektu iespējas to zināšanu un pieredzes ziņā “neatkarīgi no tā, kāds ir to starpā pastāvošo saistību tiesiskais raksturs”, kā arī to “resursu nodošana rīcībā” nozīmē, ka šim subjektam, izpildot līgumu, var ar šiem subjektiem nebūt nekādu saistību vai būt tikai neformālas un nenoteiktas saistības, tas ir, ka tas var izpildīt līgumu patstāvīgi (nepiedaloties citam subjektam), vai ka šī līdzdalība var izpausties kā “padomu sniegšana”, “konsultācijas” vai “mācības” u.tml.? Vai arī 48. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka subjektam, kura iespējas saimnieciskās darbības subjekts izmanto, faktiski un personiski ir jāizpilda līgums tādā apmērā, kādā tiek norādītas tā iespējas? 3) Vai Direktīvas 2004/18 48. panta 3. punkts, skatīts kopā ar tās 2. pantu, var tikt interpretēts tādējādi, ka saimnieciskās darbības subjekts, kam ir personiska pieredze, bet mazākā mērā, nekā tas gribētu pierādīt līgumslēdzējai iestādei (piemēram, nav pietiekama, lai varētu iesniegt piedāvājumu par visa publiskā iepirkuma izpildi), var papildus izmantot citu subjektu iespējas, lai palielinātu savas izredzes publiskā iepirkuma procedūrā? 4) Vai Direktīvas 2004/18 48. panta 3. punkts, skatīts kopā ar tās 2. pantu, var tikt interpretēts tādējādi, ka līgumslēdzēja iestāde paziņojumā par līgumu vai iepirkuma procedūras specifikācijās var norādīt (vai tai pat ir jānorāda) noteikumus, ar kādiem saimnieciskās darbības subjekts var izmantot citu subjektu iespējas, piemēram, kā citam subjektam ir jāpiedalās līguma izpildē, kā ir jābūt saistītām saimnieciskās darbības subjekta un cita subjekta iespējām un vai cits subjekts ir solidāri atbildīgs par pareizu līguma izpildi apmērā, kādā saimnieciskās darbības subjekts atsaucas uz šī cita subjekta iespējām? 5) Vai Direktīvas 2004/18 2. pantā noteiktais vienlīdzīgas attieksmes princips un diskriminācijas pret saimnieciskās darbības subjektiem aizlieguma princips atļauj šādu cita subjekta iespēju izmantošanu saskaņā ar direktīvas 48. panta 3. punktu, saskaņā ar kuru notiek divu vai vairāku subjektu, kam nav tādu iespēju zināšanu un pieredzes ziņā, ko prasa līgumslēdzēja iestāde, iespēju apvienošana? 6) Tādējādi – vai Direktīvas 2004/18 2. pantā noteiktais vienlīdzīgas attieksmes princips un diskriminācijas pret saimnieciskās darbības subjektiem aizlieguma princips ļauj interpretēt Direktīvas 2004/18 44. pantu un 48. panta 3. punktu tādējādi, ka līgumslēdzējas iestādes noteiktie nosacījumi, lai piedalītos procedūrā, var tikt izpildīti tikai formāli nolūkā piedalīties procedūrā un neatkarīgi no faktiskajām saimnieciskās darbības subjekta iespējām? 7) Vai Direktīvas 2004/18 2. pantā noteiktais vienlīdzīgas attieksmes princips un diskriminācijas pret saimnieciskās darbības subjektiem aizlieguma princips ļauj gadījumā, kad ir pieļaujama piedāvājuma iesniegšana attiecībā uz līguma daļu, saimnieciskās darbības subjektam pēc piedāvājumu iesniegšanas, piemēram, papildinot vai precizējot dokumentus, norādīt, uz kuru līguma daļu attiecas viņa norādītie resursi, ar kuriem tiek pierādīts, ka tas atbilst nosacījumam, lai varētu piedalīties procedūrā? 8) Vai Direktīvas 2004/18 2. pantā noteiktais vienlīdzīgas attieksmes princips un diskriminācijas pret saimnieciskās darbības subjektiem aizlieguma princips, kā arī pārskatāmības princips ļauj atzīt par spēkā neesošu izdarītu izsoli un atkārtot elektronisku izsoli gadījumā, kad tajā ir tikusi pieļauta būtiska nelikumība, piemēram, tajā nav tikuši uzaicināti visi saimnieciskās darbības subjekti, kas iesnieguši pieņemamus piedāvājumus? 9) Vai Direktīvas 2004/18 2. pantā noteiktais vienlīdzīgas attieksmes princips un diskriminācijas pret saimnieciskās darbības subjektiem aizlieguma princips, kā arī pārskatāmības princips ļauj piešķirt tiesības slēgt līgumu saimnieciskās darbības subjektam, kura piedāvājums ticis atlasīts šādā izsolē, to neatkārtojot, ja nevar tikt konstatēts, vai cita komersanta, kurš nav ticis uzaicināts, dalība mainītu izsoles rezultātu? 10) Vai, interpretējot Direktīvas 2004/18 tiesību normas, kā interpretācijas norādes var tikt izmantots Direktīvas 2014/24 tiesību normu un tās preambulas saturs, kaut arī nav beidzies tās transponēšanas termiņš, ciktāl tajā ir izskaidroti daži Eiropas Savienības likumdevēja pieņēmumi un nodomi un tā nav pretrunā Direktīvai 2004/18?”