LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 37/12

Apelācija, ko 2007. gada 27. novembrī ierosinājis Philippe Combescot par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-250/04 Combescot/Komisija

(Lieta C-526/07 P)

(2008/C 37/16)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Philippe Combescot (pārstāvji — A. Maritati un V. Messa, avvocati)

Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

— atceļot Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-250/04, atzīt, ka, nelikumīgi noraidot P. Combescot pieteikumu dalībai konkursā uz delegācijas vadītāja amatu Kolumbijā, ir nodarīts kaitējums viņa profesionālajai dzīvei un veselībai; pakārtoti — noteikt morālo kaitējumu ar no tā izrietošo attiecīgo zaudējumu novērtējumu; līdz ar to — apmierināt prasījumus, kas jau bija izvirzīti pirmajā instancē un ir atkārtoti šobrīd: “atzīt, ka ir nodarīts kaitējums P. Combescot tēlam un profesionālajai reputācijai un ka prettiesiskais lēmums, ar kuru viņš tika izslēgts no līdzdalības konkursā, ir būtiski ietekmējis viņa garīgo līdzsvaru; un piešķirt viņam kompensāciju EUR 100 000 apmērā kā atlīdzību par kaitējumu”;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

P. Combescot, kas ir ierēdnis, ir iesniedzis apelācijas sūdzību par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. janvāra spriedumu lietā T-250/04, kurā otra puse procesā bija Eiropas Kopienu Komisija.

Apelācijas sūdzība skar P. Combescot, kurš tobrīd bija rezidējošais padomdevējs Gvatemalā, izslēgšanu no dalības konkursā COM/091/03 uz delegācijas vadītāja Kolumbijā amatu (“lēmums par izslēgšanu”).

Pirmās instances tiesa šo lēmumu atzina par prettiesisku un tādēļ prasītāja celtā prasība par zaudējumu atlīdzību tika apmierināta, izņemot tos prasījumus par zaudējumu atlīdzību, kas attiecas uz profesionālo dzīvi un veselību, un vienīgi atzina, ka pastāv konkrētāk neraksturots morālais kaitējums, attiecībā uz kuru tika piespriests samaksāt prasītājam summu EUR 3 000 apmērā.

Ar šo apelācijas sūdzību prasītāja pārstāvji lūdz Tiesu atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas spriedumu tiktāl, ciktāl tajā nav atzīts nodarītais kaitējums profesionālajai dzīvei un veselībai, un zaudējumu apmērs līdz ar to noteikts, pamatojoties tikai uz morālo kaitējumu; un tādēļ — atzīt, ka šīs nelikumīgās izslēgšanas no dalības konkursā dēļ ierēdņa karjerai, kā arī profesionālajai reputācijai ir nodarīts acīmredzams kaitējums; ka šis lēmums par izslēgšanu tomēr ir radījis ciešanas un psiholoģiskus sarežģījumus, kas savukārt ir radījuši smagu depresiju, kā tas pamatoti norādīts lietas materiālos un kā to turklāt konstatējuši iestādes eksperti. Prasītājs tādēļ lūdz Tiesu veikt vispārēju lietas faktisko apstākļu novērtējumu, atzīstot tos visus par atbilstošiem, lai atzītu, kaut vai tikai taisnīguma dēļ, ka nodarītā morālā kaitējuma apmērs naudas izteiksmē ir daudz lielāks un ir tieši proporcionāls arī karjeras izredzēm, ko ierēdnis zaudējis lēmuma par izslēgšanu rezultātā, un tā acīmredzami radītajām nopietnajām sekām.

Prasītājs līdz ar to lūdz apmierināt prasību par zaudējumu atlīdzību atbilstoši prasībā šajā lietā izvirzītajiem prasījumiem.

Prasītājs apstrīd Pirmās instances tiesas izdarītos secinājumus saistībā ar faktiska kaitējuma profesionālajai dzīvei neesamību, un turklāt norāda, ka informācija par atlases kritērijiem, kurus Komisija piemērojusi delegācijas vadītāja Kolumbijā izvēlei, nav tikusi darīta zināma prasītājam, neraugieties uz viņa lūgumu.

Saistībā ar kompensāciju par fiziska rakstura kaitējumu, pierādījumi par prettiesiskās rīcības ietekmi uz P. Combescot veselības stāvokli izriet no temporālās saistības starp šiem diviem faktoriem. Turklāt izslēgšana no dalības konkursā ir nesenākais gadījums Komisijas īstenotās represīvās rīcības pret attiecīgo ierēdni virknē. Visbeidzot, nosakot morālā kaitējuma apmēru, prasītājs lūdz to novērtēt proporcionāli, pamatojoties uz taisnīguma principiem zaudējumu noteikšanā, saskaņā ar kuriem tiktu ņemtas vērā kaitējumu nodarošās sekas nemiera un stresa veidā, kā arī sarežģījumi, kas ierēdnim radās pēc viņa izslēgšanas no dalības konkursā.