Apvienotās lietas T‑454/10 un T‑482/11

Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) u.c.

pret

Eiropas Komisiju

“Lauksaimniecība — Tirgu kopīgā organizācija — Atbalsts augļu un dārzeņu nozarei — Prasība atcelt tiesību aktu — Tieša ietekme — Pieņemamība — Pārstrādāti augļi un dārzeņi — Darbības fondi un darbības programmas — “Darbību, kas nav īstas pārstrādes darbības”, finansēšana”

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2013. gada 30. maija spriedums

Prasība atcelt tiesību aktu – Fiziskas vai juridiskas personas – Tiesību akti, kas šīs personas skar tieši un individuāli – Tieša ietekme – Kritēriji – Tiesību normas, kurās paredzēts, ka ražotāju organizācijas var saņemt atbalstu, kas paredzēts darbībām, kuras veic arī pārstrādātāji, kuri nav nevienas ražotāju organizācijas dalībnieki – Tiesību norma, kurā paredzēts, ka ar augļu un dārzeņu pārstrādi saistīti ieguldījumi un darbības ir attiecināmas – Dalībvalstu rīcības brīvības attiecībā uz vienotu likmju piemērošanu pārdotās produkcijas vērtības aprēķināšanā neesamība – Ražotāju organizāciju un to dalībnieku konkurences stāvokļa tieša ietekmēšana

Prasība atcelt tiesību aktu – Termiņi – Prasības celšanas termiņš – Jēdziens – Tiesību akts, ar kuru apstiprina agrāku galīgu tiesību aktu – Ietveršana – Regulas normas grozījums – Prasības par šo normu un par visām normām, kuras ar to veido kopumu, izskatīšanas atsākšana

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 29. punktu)

Saistībā ar prasību atcelt tiesību aktu nosacījums, saskaņā ar kuru apstrīdētajam lēmumam fiziska vai juridiska persona ir jāskar tieši, kā tas noteikts LESD 263. panta ceturtajā daļā, prasa, lai apstrīdētais Eiropas Savienības pasākums tieši ietekmētu indivīda tiesisko situāciju un nepieļautu nekādu rīcības brīvību šī pasākuma adresātiem, kuri ir atbildīgi par tā ieviešanu, jo tā ir pilnīgi automātiska un izriet tikai no Savienības tiesiskā regulējuma, nepiemērojot citas starpnormas. Uz ražotāju organizācijām un to dalībniekiem tieši attiecas Regulas Nr. 1580/2007, ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē, 52. panta 2.a punkts, kā arī Īstenošanas regulas Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas Nr. 1234/2009 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, 50. panta 3. punkts un 60. panta 7. punkts, ciktāl to konkurences stāvokļa ietekmēšana tieši izriet no Regulas Nr. 1580/2007 52. panta 2.a punktā un Īstenošanas regulas Nr. 543/2011 50. panta 3. punktā noteiktajām specifiskajām vienotajām likmēm, kā arī ar pārstrādi saistītu ieguldījumu un darbību attiecināmības Savienības finansējumam atbilstoši Regulas Nr. 543/2011 60. panta 7. punktam. Proti, ar šīm tiesību normām patiešām ir izveidota sistēma, saskaņā ar kuru ražotāju organizācijas var saņemt palīdzību, kas paredzēta pārstrādes darbībām, kuras veic arī pārstrādātāji, kuri nav nevienas ražotāju organizācijas dalībnieki, pat ja šīs darbības tika uzskatītas par “darbībām, kas nav īstas” pārstrādes darbības. Turklāt ne Regulas Nr. 1580/2007 52. panta 2.a punkts, ne Īstenošanas regulas Nr. 543/2011 50. panta 3. punkts neatstāj rīcības brīvību dalībvalstīm attiecībā uz vienotu likmju piemērošanu pārdotās produkcijas vērtības aprēķināšanā. Tā tas ir arī attiecībā uz Īstenošanas regulas Nr. 543/2011 60. panta 7. punktu. (sal. ar 36. un 38.–40. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 41. punktu)

Saistībā ar prasību atcelt tiesību aktu Regula Nr. 1580/2007, ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē, un Īstenošanas regula Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas Nr. 1234/2009 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, LESD 263. panta ceturtās daļas izpratnē ir uzskatāmas par reglamentējošiem aktiem, jo runa nav ne par leģislatīviem aktiem, kādi tie definēti LESD 289. panta 3. punktā, ne par individuālajiem aktiem. Turklāt Regulas Nr. 1580/2007 52. panta 2.a punkts un Īstenošanas regulas Nr. 543/2011 50. panta 3. punkts ir jāuzskata par tādiem, kuros nav ietverti īstenošanas pasākumi LESD 263. panta ceturtās daļas izpratnē. Faktiski, ir taisnība, ka Savienības atbalsta samaksa, piemērojot šīs tiesību normas, tiek veikta ar valsts iestāžu starpniecību, tomēr tiesību aktos, saskaņā ar kuriem šīs iestādes veic attiecīgos maksājumus, nav minētas šīs prasītājas un tām tie nav ne adresēti, ne paziņoti. Turklāt katra maksājumu aģentūra savas funkcijas veic saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī piemērojamām tiesību normām, kurās nav obligāti paredzēta tiesību aktu pieņemšana, kurus var pārsūdzēt valsts tiesās. (sal. ar 42. un 43. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 46. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 49. punktu)

Regulas Nr. 1580/2007, ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē, 52. panta 2.a punkta otrā daļa un Īstenošanas regulas Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas Nr. 1234/2009 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, 50. panta 3. punkts un 60. panta 7. punkts attiecībā uz augļu un dārzeņu nozari, kā arī pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari ir atcelti tiktāl, ciktāl tajos ir paredzēts, ka “darbību, kas nav īstas pārstrādes darbības,” vērtība ir iekļauta pārstrādei paredzēto augļu un dārzeņu pārdotās produkcijas vērtībā, kā arī tiktāl, ciktāl tajās ir paredzēts, ka Savienības finansējumam ir atbilstīgi ar augļu un dārzeņu pārstrādi saistīti ieguldījumi un darbības. Regulas Nr. 1580/2007 52. panta 2.a punkta un Īstenošanas regulas Nr. 543/2011 50. panta 3. punkta sekas ir atbalsta piešķiršana pārstrādāto augļu un dārzeņu nozarē par labu to ražotāju organizācijām, kas paši pārstrādā savu produkciju vai ja tā tiek pārstrādāta to uzdevumā. Ar šīm tiesību normām tiek pārkāpta Regula Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem, jo tajā nav paredzēta šāda atbalsta samaksa un tā līdz ar to rada diskrimināciju konkurētspējīgo Savienības pārstrādātāju vidū. Šīs sekas ir radušās tiktāl, ciktāl šajās tiesību normās minētās vienotās likmes attiecas arī uz atsevišķu darbību, kuras pārstrādātāji veic saistībā ar ražotāju asociāciju piegādātu augļu un dārzeņu pārstrādi, izmaksām, jo atbalsts, kas sedz noteiktas šo darbību izmaksas, tiek piešķirts vienīgi tad, kad pārstrādi veikušas ražotāju organizācijas vai kad tā veikta, izmantojot ārpakalpojumus, kādi tie definēti Regulas Nr. 1580/2007 29. pantā un Īstenošanas regulas Nr. 543/2011 27. pantā, ražotāju organizācijai saglabājot atbildību.