Lieta T‑56/15

Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG

pret

Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju

“Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “BRAUWELT” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts — Tiesības tikt uzklausītam — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants”

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 18. oktobra spriedums

Prasījums, ar kuru Vispārējai tiesai lūgts grozīt tajā apstrīdēto Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja apelācijas padomes lēmumu tādējādi, ka tiek uzdots reģistrēt Birojā pieteikto preču zīmi kā Savienības preču zīmi vai ka minētā preču zīme tiek reģistrēta, ir nepieņemams. Šajā ziņā ir taisnība, ka Vispārējai tiesai saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi 65. panta 3. punktu ir kompetence grozīt apelācijas padomes lēmumu. Tajā pašā laikā šīs grozīšanas pilnvaras ir vērstas uz to, lai Vispārējā tiesa pieņemtu nolēmumu, kurš apelācijas padomei ir bijis jāpieņem saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 normām, kas nozīmē, ka prasījuma grozīt lēmumu pieņemamība ir jāizvērtē, ņemot vērā minētajai apelācijas padomei piešķirtās pilnvaras. Lai gan Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācija izriet no konstatējuma, ka ir izpildīti visi Regulas Nr. 207/2009 45. pantā paredzētie nosacījumi, Biroja instances, kas ir kompetentas Savienības preču zīmju reģistrācijas jautājumā, šajā ziņā nepieņem formālu lēmumu, kurš varētu tikt pārsūdzēts. Līdz ar to apelācijas padome, kas saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 64. panta 1. punktu var vai nu pildīt instances, kura ir pieņēmusi apstrīdēto lēmumu, pilnvaras, vai arī nodot lietu atkārtotai izskatīšanai minētajā instancē, nav kompetenta izskatīt prasījumu, kura mērķis ir panākt, lai tā reģistrē Savienības preču zīmi. Līdz ar to Vispārējai tiesai ne tik nav jāizskata prasījums par lēmuma grozīšanu, kura mērķis ir panākt, lai Vispārējā tiesa šajā ziņā grozītu Apelācijas padomes lēmumu. (skat. 11.–14. punktu)

Ja preču zīmes reģistrācija tiek lūgta attiecībā uz dažādām precēm un pakalpojumiem, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja apelācijas padomei ir jāpārbauda in concreto, vai uz attiecīgo preču zīmi nav attiecināms neviens no Regulas Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi 7. panta 1. punktā minētajiem reģistrācijas atteikuma pamatiem, ņemot vērā katru no šīm precēm vai pakalpojumiem, un tā var izdarīt atšķirīgus secinājumus atkarībā no izvērtējamajām precēm un pakalpojumiem. Tādējādi apelācijas padomei gadījumā, ja tā atsaka preču zīmes reģistrāciju, savā lēmumā ir jānorāda secinājumi, kurus tā ir izdarījusi attiecībā uz katru no reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem, neatkarīgi no veida, kā šis pieteikums ir formulēts. Tomēr, kad viens un tas pats atteikuma pamats tiek izvirzīts attiecībā uz vienu preču vai pakalpojumu kategoriju vai grupu, apelācijas padome var norādīt tikai vispārīgu pamatojumu attiecībā uz visām konkrētajām precēm un pakalpojumiem, ja vien visi faktiskie un tiesiskie apsvērumi, kas veido attiecīgā lēmuma pamatojumu, pirmkārt, pietiekami paskaidro apelācijas padomes argumentāciju saistībā ar katru šajā kategorijā ietilpstošu preci un pakalpojumu un, otrkārt, var tikt piemēroti bez atšķirības katrai no attiecīgajām precēm un pakalpojumiem. Tikai ar to, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi ietilpst tajā pašā klasē Nicas nolīguma nozīmē, šajā ziņā nav pietiekoši. (skat. 21. un 22. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 29. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 30.–34. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 52., 53. un 58. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 81. un 82. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 92. punktu)

Saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi 7. panta 3. punktu šīs pašas regulas 7. panta 1. punkta b)–d) apakšpunktā paredzētie absolūtie atteikuma pamati neliedz reģistrēt preču zīmi, ja tā attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, saistībā ar kuriem ir pieteikta reģistrācija, ieguvusi atšķirtspēju. Līdz ar to principā atšķirtspējas iegūšana izmantošanas rezultātā ir jāpierāda attiecībā uz visu preču vai pakalpojumu kategoriju, kurai piemērojams konkrētais atteikuma pamats un kāda tā norādīta ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptverto preču un pakalpojumu sarakstā, nevis attiecībā uz kādu apakškategoriju. Šis noteikums neskar to, ka saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 43. panta 1. punktu preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs jebkurā brīdī var atsaukt savu Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu vai ierobežot tajā norādīto preču vai pakalpojumu sarakstu. (skat. 107.–109. punktu)

Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikuma norādītā preču un pakalpojumu saraksta ierobežošanu Regulas Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi 43. panta 1. punkta izpratnē, kas veikta pēc apstrīdētā lēmuma pieņemšanas, Vispārējā tiesa var ņemt vērā tad, ja reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs vienīgi sašaurina strīda priekšmetu, atsaucot noteiktas preču vai pakalpojumu kategorijas no preču un pakalpojumu, kas norādīti preču zīmes reģistrācijas pieteikumā, saraksta. Savukārt, kad šī saraksta ierobežošana izraisa strīda priekšmeta grozīšanu, ciktāl no tā izriet jaunu elementu ieviešana, kuri nav tikuši nodoti pārbaudei Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja apelācijas padomē apstrīdētā lēmuma pieņemšanas mērķiem, tā principā nevar tikt ņemta vērā Vispārējā tiesā. Tā tas tostarp ir, kad preču un pakalpojumu saraksta ierobežošanu veido konkretizēšana, kas var ietekmēt mērķsabiedrības noteikšanu un līdz ar to grozīt faktisko ietvaru, kas ticis norādīts apelācijas padomē. (skat. 113. punktu)