ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Vide – Savvaļas putnu aizsardzība – Direktīva 79/409 – Īpaši aizsargājamo teritoriju klasifikācija

(Padomes Direktīvas 79/409 4. panta 1. un 2. punkts)

2. Prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi – Prasības pieteikums par lietas ierosināšanu – Iebildumu un pamatu izklāsts – Formas prasības

(EKL 226. pants, Tiesas Statūtu 21. pants; Tiesas Reglamenta 38. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

Summary

1. Direktīvas 79/409 par savvaļas putnu aizsardzību 4. pantā paredzēts aizsardzības režīms, kas ir īpaši paredzēts un nostiprināts gan attiecībā uz I pielikumā minētajām sugām, gan arī migrējošām sugām un kas balstīts uz apstākli, ka tas attiecas uz visvairāk apdraudētajām sugām un sugām, kas ir kopējais Kopienu mantojums. Turklāt no šīs direktīvas devītā apsvēruma izriet, ka, lai aizsargātu jebkuru putnu sugu, ir svarīgi pietiekamā mērā saglabāt, uzturēt vai atjaunot dzīvotņu daudzveidību un to teritoriju. Dalībvalstīm tādēļ ir pienākums veikt vajadzīgos pasākumus minēto sugu saglabāšanai. Tādēļ, lai noteiktu visvairāk apdraudēto sugu situāciju, kā arī Kopienu mantojumā ietilpstošās sugas, ir nepieciešama zinātnisko datu atjaunošana, lai noteiktu vispiemērotākās īpaši aizsargājamās teritorijas (turpmāk tekstā – “ĪAT”).

Lai izvērtētu minētajā direktīvā paredzēto pienākumu neizpildi, ir svarīgi izmantot visjaunākos zinātniskos datus, kas pieejami argumentētajā atzinumā noteiktajā laika posmā. Ar valsts sarakstiem, tostarp 1998. gadā publicēto, Sociedad Española de Ornitología (Spānijas Ornitoloģijas biedrība) izstrādāto IBA 98, tika pārskatīts pirmais 1989. gadā publicētais Eiropas mēroga pētījums “Inventory of Important Bird Areas in the European Community” (Eiropas Kopienas Svarīgo putnu teritoriju saraksts) ( IBA 89) ietvaros un tādējādi tika sniegti precīzāki un jaunāki dati.

Tā kā dalībvalsts nav iesniegusi nevienu pretēju zinātniska rakstura pierādījumu, it īpaši par to, ka tā būtu izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no Direktīvas 79/409 4. panta 1. un 2. punkta, kā ĪAT klasificējot citas platības, nevis minētajā sarakstā uzskaitītās, un nosedzot kopumā mazāku teritoriju nekā minētās, IBA 98 ietver atjauninātu to teritoriju sarakstu, kas svarīgas putnu saglabāšanai attiecīgajā dalībvalstī, kas ir atsauces punkts, lai varētu izvērtēt, vai dalībvalsts ir klasificējusi pietiekama skaita un platības ĪAT, lai aizsargātu visas putnu sugas, kas uzskaitītas minētās direktīvas I pielikumā, kā arī šajā pielikumā neminētās migrējošās sugas.

(sal. ar 23.–27. punktu)

2. Komisijai atbilstoši EKL 226. pantam iesniegtā prasības pieteikumā izvirzītajos prasījumos ir jānorāda konkrēti iebildumi, par kuriem Tiesai tiek lūgts lemt. Šiem prasījumiem ir jābūt formulētiem nepārprotami, lai izvairītos no tā, ka Tiesa lemj ultra petita vai arī nelemj par kādu iebildumu. Šādas pretrunas pamatu izklāstā, ko Komisija iesniegusi prasības par valsts pienākumu neizpildi atbalstam, neatbilst Tiesas Statūtu 21. panta un Reglamenta 38. panta 1. punkta c) apakšpunkta prasībām.

(sal. ar 47. un 48. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai – Kapitāla nodoklis, ko iekasē no kapitāla sabiedrībām

(Padomes Direktīvas 69/335 12. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

Summary

Direktīva 69/335 par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, kas grozīta ar Direktīvu 85/303, neaizliedz valsts tiesisko regulējumu, ar ko paredz par notariāla akta, ar ko apliecina kapitāla daļu atsavināšanu, kas nav saistīts ar kapitāla palielināšanu, noformēšanu iekasēt nodevas, kas noteiktas saskaņā ar nemainīgu likmi un/vai saskaņā ar atsavināto daļu vērtību.

Līdz ar to tāds nodoklis, ko veido šāda veida nodevas, izriet no Direktīvas 69/335 12. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētā izņēmuma, kas ļauj iekasēt nodokli, ja tiek atsavināti vērtspapīri, un tādējādi to iekasēšana nav pretrunā Direktīvai. Tas apstāklis, ka šo nodevu summas pieaug tieši un bez ierobežojumiem proporcionāli atsavināto kapitāla daļu vērtībai, neietekmē šo secinājumu, jo Direktīvas 12. panta 1. punkta a) apakšpunkts, paredzot, ka šajā noteikumā paredzētie nodokļi var tikt “uzlikti saskaņā ar nemainīgu likmi vai ne”, atstāj dalībvalstīm iespēju brīvi noteikt šo likmi.

(sal. ar 21.–25. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prejudiciālie jautājumi — Tiesas kompetence — Robežas

(EKL 234. pants)

2. Personu brīva pārvietošanās — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji — Direktīva 86/653

(Padomes Direktīvas 86/653 1. panta 2. punkts)

Summary

1. Nedz EKL 234. panta teksts, nedz minētajā pantā noteiktās procedūras mērķis nenorāda uz to, ka līguma izstrādātāji būtu paredzējuši neiekļaut Tiesas jurisdikcijā lūgumus sniegt prejudiciālu nolēmumu par kādu Kopienu noteikumu, lai noteiktu normas, kas piemērojamas tikai šīs dalībvalsts iekšējai situācijai, gadījumos, kad dalībvalsts tiesību akti atsaucas uz šo noteikumu.

Ja valsts tiesību akti saistībā ar šīs valsts īpašo iekšējo situāciju paredz tādus pašus risinājumus kā Kopienu tiesības, lai it īpaši nepieļautu diskrimināciju vai iespējamus konkurences traucējumus, no Kopienu tiesībām pārņemto noteikumu vai jēdzienu vienveidīga interpretācija neatkarīgi no apstākļiem, kādos tos paredzēts piemērot, ir neapstrīdami Kopienu interesēs – lai novērstu interpretācijas atšķirības nākotnē.

(sal. ar 15. un 16. punktu)

2. Direktīvas 86/653 par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības pārstāvjiem 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumos, kad pašnodarbināts starpnieks ir pilnvarots noslēgt vienu līgumu, kas vēlāk tiek pagarināts vairāku gadu laikā, šajā noteikumā paredzētais pilnvaru pastāvīguma nosacījums prasa, lai pilnvarotājs piešķirtu starpniekam pilnvaras apspriest šā līguma turpmākus pagarinājumus, ja vien nepastāv citi apstākļi, kas liecina par pastāvīgām pilnvarām apspriest darījumus.

(sal. ar 26. un 27. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem — Tiesību aktu saskaņošana — Apgrozījuma nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma — Preču piegādes — Nodokļu piesaistes vietas noteikšana — “Apstāšanās ārpus Kopienas” Sestās direktīvas nozīmē — Jēdziens — Apstāšanās trešo valstu ostās, kuru laikā pasažieri var nokāpt no kuģa — Iekļaušana

( Padomes direktīvas 77/388 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts )

Summary

Kuģa apstāšanās trešo valstu ostās, kuras laikā pasažieri var atstāt kuģi pat uz īsu laika posmu, ir uzskatāma par “apstāšanos ārpus Kopienas” 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē Sestajā direktīvā 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 92/111, kas kā nodokļu piesaistes vietu preču piegādei, kas īstenota uz kuģa, lidmašīnā vai vilcienā tajā pasažieru pārvadājuma daļā, kura notiek Kopienā, paredz transportlīdzekļa izbraukšanas vietu, ja daļu pārvadājuma veic bez apstāšanās ārpus Kopienas no pasažieru transporta izbraukšanas vietas līdz galamērķim.

(sal. ar 27. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Aizliegums iekasēt citus valsts nodokļus, kuriem ir apgrozījuma nodokļu raksturs

(Padomes Direktīvas 77/388 33. panta 1. punkts)

Summary

Padomes Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 91/680, 33. pants pieļauj tāda fiskāla maksājuma saglabāšanu, kuram ir tādas pazīmes kā Itālijas reģionālajam ražošanas nodoklim. Šis maksājums atšķiras no pievienotās vērtības nodokļa tādējādi, ka tas nav uzskatāms par nodokli, kuram ir apgrozījuma nodokļa raksturs direktīvas 33. panta 1. punkta izpratnē, jo tas nav uzskatāms par proporcionālu samaksai par precēm vai sniegtajiem pakalpojumiem un tas nav ieviests, lai to varētu uzlikt gala patērētājam līdzīgi pievienotās vērtības nodoklim.

(sal. ar 30., 35., 38. un 39. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Dalībvalstu tiesības atbrīvot no nodokļa atbilstoši pagaidu ievešanas kārtībai ievestās preces un ar tām saistītos pakalpojumus

(Padomes Direktīvas 77/388 2. panta 1. punkts, 5. panta 4. punkta c) apakšpunkts, 12. panta 3. punkts un 16. panta 1. punkts)

Summary

Dalībvalsts, kas piemēro samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi komisijas maksai, ko saņem izsolītāji par mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu pārdošanu izsolē, kas ir ievesti, piemērojot pagaidu ievešanas kārtību, pārkāpj saistības, kas tai izriet no 2. panta 1. punkta, 5. panta 4. punkta c) apakšpunkta, 12. panta 3. punkta un 16. panta 1. punkta Sestajā direktīvā 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, kas ir grozīta ar Direktīvu 99/49.

Lai apliktu ar nodokli gan ievešanu, gan arī pārdošanu izsolē atbilstoši Sestās direktīvas 16. panta 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem, izsoles cenā ir jāizšķir izsolītāja komisijas maksa un ievestās preces muitas vērtība. Tātad pirmā ir ar nodokli apliekamais objekts attiecībā uz pārdošanu izsolē, ko aprēķina saskaņā ar Sestās direktīvas 26.a pantu un kam piemēro šīs direktīvas 12. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzēto pamatlikmi, kamēr otrā atbilst preces muitas vērtībai, ko apliek ar pievienotās vērtības nodokli attiecībā uz ievedumiem un piemēro faktisko samazināto likmi, kas dalībvalstī ir piemērojama saskaņā ar minētās direktīvas 11. panta B daļas 6. punktu.

(sal. ar 43., 51. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem — Tiesību aktu saskaņošana — Apgrozījuma nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma — Preču piegāde, ko veicis nodokļa maksātājs, kas kā tāds rīkojas

(Padomes Direktīvas 77/388 2. panta 1. punkts, 4. pants un 5. panta 1. punkts)

Summary

Tādi darījumi, kuros kādā dalībvalstī reģistrēts nodokļa maksātājs iegādājas preces no šajā dalībvalstī reģistrētām sabiedrībām un pēc tam tās pārdod tālāk citā dalībvalstī reģistrētiem pircējiem, kas ir darījumi, kas paši par sevi nav saistīti ar pievienotās vērtības nodokļa izkrāpšanu, ir preču piegādes, ko veicis nodokļa maksātājs, kas kā tāds rīkojas, un saimnieciska darbība 2. panta 1. punkta, 4. panta un 5. panta 1. punkta izpratnē Sestajā direktīvā 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, ja tie atbilst objektīvajiem kritērijiem, uz kuriem ir balstīti šie jēdzieni, neatkarīgi no kāda uzņēmēja, kas piedalās tajā pašā piegādes shēmā, nevis attiecīgā nodokļa maksātāja nolūka un/vai iespējamo cita darījuma, kas ietilpst šajā shēmā, par kuru šim nodokļa maksātājam nav bijis un nevarēja būt zināms un kas ticis veikts pirms vai pēc minētā nodokļa maksātāja veiktā darījuma, krāpniecisko raksturu. Nodokļa maksātāja, kas veic šādus darījumus, tiesības atskaitīt priekšnodoklī samaksāto pievienotās vērtības nodokli nevar ietekmēt tas, ka piegādes shēmā, kurā ietilpst šie darījumi, cits darījums, kas, nodokļa maksātājam par to neko nezinot vai nevarot zināt, ticis veikts pirms vai pēc nodokļa maksātāja veiktā darījuma, ir saistīts ar pievienotās vērtības nodokļa izkrāpšanu

(sal. ar 51., 52. un 55. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

Prasība atcelt tiesību aktu — Priekšmets — Daļēja atcelšana — Nosacījums — Apstrīdēto noteikumu atdalāmība — Objektīvs kritērijs — Neizpildīts nosacījums — Nepieņemamība

(EKL 230. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/15 1. panta 1. un 2. punkts)

Summary

Kopienu tiesību aktu var daļēji atcelt tikai tad, ja noteikumus, kuru atcelšana tiek prasīta, ir iespējams nodalīt no pārējās akta daļas. Šī prasība attiecībā uz nodalīšanu nav izpildīta, ja tiesību akta daļējas atcelšanas rezultātā tiek grozīta šī akta būtība. Jautājums par to, vai daļējai atcelšanai būtu šādas sekas, ir objektīvs, nevis subjektīvs kritērijs, kas saistīts ar iestādes, kura pieņēmusi strīdīgo aktu, politisko gribu.

Līdz ar to par nepieņemamu ir atzīstama tāda dalībvalsts prasība, kuras mērķis ir atcelt 1. panta 2. punktu Direktīvā 2003/15, ar kuru grozīta Direktīva 76/768 par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem, tiktāl, ciktāl ar šo noteikumu Direktīvā 76/768 ieviests jauns 4.a pants, kura mērķis citastarp ir noteikt kosmētikas līdzekļu, kuru sastāvdaļas vai sastāvdaļu kombinācijas ir testētas ar dzīvniekiem, tirdzniecības aizlieguma nosacījumus, lai gan, tā kā dalībvalsts, kaut vai pakārtoti, nav lūgusi to atcelt, turpinātu pastāvēt Direktīvas 2003/15 1. panta 1. punkts, kas paredz atcelt Direktīvas 76/768 4.a panta 1. punkta i) apakšpunktu, kuram ir līdzīgs priekšmets un kuru jaunieviestais 4.a pants, kā tas izriet no Direktīvas 2003/15 astoņpadsmitā apsvēruma, paredz aizstāt.

Tā kā Direktīvas 2003/15 1. panta 1. punkts un 1. panta 2. punkts ir neatdalāmi noteikumi, dalībvalsts lūgtā daļējā atcelšana objektīvi izmainītu to noteikumu būtību, kurus Kopienu likumdevējs pieņēmis attiecībā uz testu veikšanu ar dzīvniekiem kosmētikas līdzekļu izstrādāšanas nolūkā.

(sal. ar 12.–16., 20. un 21. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Muitas savienība – Muitas uzraudzība – Apjoms – Visu Kopienas teritorijā likumīgi vai pretlikumīgi ievesto preču pakļaušana muitas uzraudzībai

(Padomes Regulas Nr. 2913/92 4. panta 13. punkts un 37. pants)

2. Muitas savienība – Muitas parāda rašanās, pretlikumīgi ievedot preces – Pretlikumīgas ievešanas jēdziens – Preces, kas uzrādītas muitai ar kļūdainu apzīmējumu – Ietveršana

(Padomes Regulas Nr. 2913/92 202. pants)

3. Muitas savienība – Muitas parāda rašanās, pretlikumīgi ievedot preces – Parādnieka jēdziens – Preces, kas uzrādītas muitai ar kļūdainu apzīmējumu – Valsts tiesas vērtējums – Kritēriji

(Padomes Regulas Nr. 2913/92 202. panta 3. punkts)

Summary

1. No Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 4. panta 13. punkta, lasot to kopā ar 37. pantu, izriet, ka Kopienas teritorijā ievestās preces no to ievešanas brīža šajā teritorijā, kas veikta likumīgi, vai pārkāpjot Muitas kodeksa 38.–41. pantu un 177. panta pirmās daļas otro ievilkumu, kas uzraudzības dienestiem, veicot kontroli, ir jānoskaidro, ir pakļautas muitas uzraudzībai. Līdz ar to preču pakļaušana šādai uzraudzībai nav saistīta ar to ievešanas likumību minētajā teritorijā.

(sal. ar 22. punktu)

2. Muitai uzrādītās preces, par kurām ir iesniegta kopsavilkuma deklarācija un Kopienas ārējā tranzīta dokuments atzīts par derīgu, Kopienas muitas teritorijā nav ievestas likumīgi, ja muitas dienestiem iesniegtajā dokumentācijā preces ir norādītas ar kļūdainu apzīmējumu. Tādā gadījumā muitas parāds izriet no Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 202. panta, kas paredz muitas parāda rašanās nosacījumus preču pretlikumīgas ievešanas laikā.

(sal. ar 32., 36. punktu un rezolutīvās daļas 1) un 2) punktu)

3. Lai tādas kopsavilkuma vai muitas deklarācijas iesniegšanas gadījumā, kurā preces norādītas ar kļūdainu apzīmējumu, noteiktu personu, kas ir muitas parāda parādnieks, iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai persona, kas iesniegusi kopsavilkuma vai muitas deklarāciju, sakarā ar kļūdaina apzīmējuma norādīšanu ir pretlikumīgi ievedusi preces. Ja tas tā nav, minētajai tiesai ir jāpārbauda, vai persona, veicot šo darbību, ir piedalījusies preču ievešanā, apzinoties, vai ja tai būtu bijis jāapzinās, ka minētā ievešana ir pretlikumīga.

(sal. ar 41. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)
Keywords

Summary



Keywords

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Apgrozījuma nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma – Darbības, par kurām jāmaksā nodoklis – Preču piegāde un pakalpojumu sniegšana par atlīdzību – Jēdziens – Darbības, par kurām samaksāta par preces vai pakalpojuma pašizmaksu mazāka atlīdzība – Iekļaušana – Valsts tiesiskais regulējums, kurā šādas darbības uzskatītas par preces vai pakalpojuma pašpatēriņu – Nepieņemamība

(Padomes Direktīva 77/388, 2. pants, 5. panta 6. punkts un 6. panta 2. punkts)

Summary

No vienas puses, 2. pants un, no otras puses, 5. panta 6. punkts un 6. panta 2. punkta b) apakšpunkts Sestajā direktīvā 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, no kuriem pēdējie minētie panti, lai atvieglotu pievienotās vērtības nodokļa uzlikšanu, dažas darbības, par kurām nodokļu maksātājs nesaņem faktisku atlīdzību, pielīdzina preču piegādei un pakalpojumu sniegšanai, ko veic par atlīdzību, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie iestājas pret valsts tiesisko regulējumu, kas par preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu pašpatēriņam pēdējo normu izpratnē uzskata darbības, par kurām tiek samaksāta faktiska atlīdzība, pat ja šī atlīdzība ir mazāka par piegādāto preču vai sniegto pakalpojumu pašizmaksu.

Faktam, ka ekonomiska rakstura darbību veic par cenu, kas ir augstāka vai zemāka par pašizmaksu, nav nozīmes, kvalificējot šo darbību kā “darbību par atlīdzību” 2. panta izpratnē, ar šo minēto jēdzienu paredzot tikai tiešas saiknes pastāvēšanu starp preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu un nodokļu maksātāja faktiskas atlīdzības saņemšanu. Tādēļ gadījumos, kad darbība tika veikta par atlīdzību, nav iemesla attiecināt uz to 5. panta 6. punktu un 6. panta 2. punkta b) apakšpunktu, jo šie noteikumi attiecas tikai uz bezmaksas darbībām.

(sal. ar 22.–24., 30. punktu un rezolutīvo daļu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Prasība atzīt starp Kopienu un dalībvalstīm noslēgtā jauktā nolīguma neievērošanu – Protokols par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma – Tiesas kompetence – Pieņemamība

(EKL 226. pants; Barselonas Konvencijas 4. panta 1. punkts un 8. pants; Protokola par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma 6. panta 1. un 3. punkts)

2. Starptautiskie nolīgumi – Kopienas nolīgumi – Protokols par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma – Dalībvalstu pienākums samazināt minēto piesārņojumu – Piemērojamība

(Protokola par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma 6. panta 1. un 3. punkts)

Summary

1. Barselonas Konvencijas par Vidusjūras aizsardzību no piesārņojuma 4. panta 1. punkta un 8. panta, kā arī Protokola par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma 6. panta 1. un 3. punkta piemērošana saldūdens un sanešu izplūdēm sāļūdens purvā, lai gan uz šīm izplūdēm neattiecas īpašs tiesisks regulējums Kopienas ietvaros, tomēr ir skatāma Kopienu kontekstā, jo šie panti minēti jauktajos nolīgumos, ko noslēgusi Kopiena un tās dalībvalstis un kas attiecas uz jomu, kura lielā mērā ir ietverta Kopienu tiesībās. Tiesas kompetencē atbilstoši EKL 226. pantam tādējādi ir spriest par dalībvalsts pienākumu ievērošanu.

Jauktiem nolīgumiem, kas noslēgti starp Kopienu, tās dalībvalstīm un trešām valstīm, attiecībā uz noteikumiem, kas ir Kopienu kompetencē, ir tāds pats statuss Kopienas iekšējā tiesību sistēmā kā tikai Kopienas nolīgumiem. Nodrošinot no Kopienu iestāžu noslēgtiem nolīgumiem izrietošo saistību ievērošanu, Kopienu sistēmā dalībvalstis tātad pilda pienākumu pret Kopienu, kas ir uzņēmusies atbildību par pienācīgu nolīguma izpildi.

(sal. ar 25. – 26., 31. punktu)

2. Protokola par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma 6. panta 1. punkts savienojumā ar tā 1. pantu nosaka līgumslēdzējām pusēm īpaši stingri saistošu pienākumu, proti, stingri ar piemērotiem pasākumiem samazināt sauszemes avotu radīto piesārņojumu izplūdes zonā, kas radies jo īpaši visu to vielu, kuras, kaut arī nebūdamas toksiskas, var kļūt kaitīgas jūras videi noplūžu rezultātā. Šī pienākuma apjoms atbilst instrumenta veidam, kura mērķis ir izvairīties no piesārņojuma valsts varas iestāžu bezdarbības dēļ. Šī pienākuma stingrība jāsaprot saistībā ar šī paša protokola 6. panta 3. punktu, ar ko valsts kompetentās iestādes ievieš iepriekšējas atļaujas sistēmu tā II pielikumā minēto vielu noplūdēm un pieprasa dalībvalstīm kontrolēt sauszemes avotu radīto piesārņojumu Protokola piemērošanas jomā.

Tādējādi dalībvalsts, kas nav veikusi visus attiecīgos pasākumus, lai novērstu, mazinātu, apkarotu un kontrolētu Vidusjūras rajona plašo un ilgstošo piesārņojumu Vidusjūras zonā, un kas, neņemot vērā Protokola III pielikuma noteikumus par minēto vielu izplūžu atļaujas sistēmu, pēc minētā protokola noslēgšanas negroza savā valstī pastāvošo sistēmu, nav izpildījusi pienākumus, ko tai jo īpaši uzliek minētā protokola 6. panta 1. un 3. punkts.

(sal. ar 50. – 51. punktu)
Keywords

Summary



Keywords

1. Personu brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Kuģu reģistrācija dalībvalstī – Nosacījumi attiecībā uz sabiedrību, kurām pieder kuģis, akcionāru un valdes locekļu un/vai to īpašnieku pārstāvju uz vietas pilsonību – Nepieļaujamība – Pamatojums – Efektīvas kontroles un jurisdikcijas īstenošana – Trūkums

(EKL 43. pants un EKL 48. pants)

2. Personu brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Kuģu pārvaldība – Nosacījumi attiecībā uz kuģniecības sabiedrību vadītāju pilsonību un dzīvesvietu – Nepieļaujamība – Pamatojums – Efektīvas kontroles un jurisdikcijas īstenošana – Trūkums

(EKL 43. pants un EKL 48. pants)

Summary

1. Dalībvalsts neizpilda pienākumus, ko tai uzliek EKL 43. un 48. pants, ja tā pieņem un saglabā tiesību aktus, atbilstoši kuriem ir paredzēti nosacījumi attiecībā uz to, ka akcionāriem un valdes locekļiem sabiedrībās, kam pieder jūras kuģis, kuru tās vēlas reģistrēt šajā dalībvalstī, kā arī fiziskajām personām, kas atbildīgas par tā uzņēmuma vadību ikdienā, no kura attiecīgajā dalībvalstī veic šai reģistrācijai nepieciešamo jūras navigācijas darbību, ir jābūt kādas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts pilsoņiem, jo šāda kuģu reģistrācijas sistēma ierobežo to īpašnieku uzņēmējdarbības brīvību.

Sabiedrībām, kam pieder kuģi un kas neizpilda iepriekš minētos pilsonības nosacījumus, nav citas iespējas veikt šo reģistrāciju, kā tikai grozot sava pamatkapitāla vai vadības institūciju sastāvu. Tāpat kuģu īpašniekiem ir jāpielāgo sava darbā pieņemšanas politika, lai to pārstāvji uz vietas nebūtu trešo valstu pilsoņi attiecībā uz Kopienu vai Eiropas Ekonomikas zonu.

Turklāt, ja nav saskaņota noteikuma, kas piemērojams visā Kopienā, vienpusēji iekļauts nosacījums par Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts pilsonību tāpat kā nosacījums par konkrētas valsts pilsonību var būt uzņēmējdarbības brīvības ierobežojums.

Šādu ierobežojumu nevar pamatot ar vajadzību īstenot efektīvu kontroli un jurisdikciju pār kuģiem, kas kuģo zem attiecīgās dalībvalsts karoga.

(sal. ar 19.–21., 39. punktu un rezolutīvo daļu)

2. Dalībvalsts neizpilda pienākumus, ko tai uzliek EKL 43. un 48. pants, ja tā pieņem un saglabā tiesību aktus, atbilstoši kuriem ir paredzēti nosacījumi attiecībā uz to, ka reģistrētu jūras kuģu kuģniecības sabiedrību vadītājiem ir jābūt kādas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas valsts pilsoņiem un to dzīvesvietai jāatrodas kādā no šīm dalībvalstīm, jo šāda kuģu pārvaldības sistēma ierobežo minēto kuģu īpašnieku uzņēmējdarbības brīvību.

Kopienas pilsoņiem, kas vēlas darboties kā kuģniecības sabiedrība ar vadītāju, kurš ir trešās valsts pilsonis vai kuram ir dzīvesvieta trešā valstī, nav iespējas to veikt.

Šādu ierobežojumu nevar pamatot ar vajadzību īstenot efektīvu kontroli un jurisdikciju pār kuģiem, kas kuģo zem attiecīgās dalībvalsts karoga.

(sal. ar 32.–33., 39. punktu un rezolutīvo daļu)