Konkrētajai sabiedrības daļai, kuru veido būvdarbu nozares speciālisti un atsevišķos gadījumos – vidusmēra patērētāji, kas ir labi informēti būvniecības jomā un kas iegādājas aptvertās preces mājamatniecības preču veikalos, Vācijas teritorijā nepastāv sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē starp, no vienas puses, grafisko apzīmējumu “REDROCK”, kuru ir lūgts reģistrēt kā Kopienas preču zīmi attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1., 2., 17., 19. un 37. klasē atbilstoši Nicas Nolīgumam, un, no otras puses, vārdiskajai preču zīmei “KEPROCK”, kas iepriekš reģistrēta Vācijā attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kas ietilpst 17., 19. un 37. klasē, un vārdiskajām preču zīmēm “REDROCK”, “FLEXIROCK”, “FORMROCK”, “FLOOR‑ROCK”, “TERMAROCK”, “KLIMAROCK”, “SPEEDROCK”, “DUROCK”, “SPLITROCK”, “PLANAROCK”, “TOPROCK”, “KLEMMROCK”, “FIXROCK”, “SONOROCK PLUS”, “VARIROCK”, “SONOROCK” un “MASTERROCK”, kas iepriekš reģistrētas Vācijā attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kas ietilpst 17., 19. un 37. klasē.

Divu preču zīmju fonētiskās līdzības pakāpei ir mazāka nozīme gadījumā, kad preces tiek tirgotas tā, ka parasti konkrētā sabiedrības daļa pirkuma laikā preču zīmi, kura tās aptver, uztver arī vizuāli. Tā tas ir ar konfliktējošajiem apzīmējumiem aptverto būvmateriālu gadījumā, kuri tiek tirgoti tādā veidā, kas ļauj vidusmēra patērētājam vizuāli uztvert attiecīgās preču zīmes. Tāpat ir jānorāda, ka pirms konkrētās sabiedrības daļas veiktās attiecīgo preču izvēles noteikti tiek veikts šo preču īpašību izvērtējums veikalos vai internetā, jo tā vēlas pārliecināties par to, ka izmantotie materiāli ilgtermiņā izpildīs savas funkcijas ēkā, kurā tie tiks integrēti. Šie apstākļi arī nozīmē, ka konkrētā sabiedrības daļa pirms savas izvēles izdarīšanas vizuāli novērtē preču zīmes radīto priekšstatu.

Šādos apstākļos starp preču zīmēm “REDROCK” un “KEPROCK”, aplūkojot tās atsevišķi, nepastāv sajaukšanas iespēja, pat saistībā ar precēm, kas ir aptvertas ar abām preču zīmēm un kas ir identiskas. Vidusmēra patērētājs, kuram iegādes brīdī ir īpaši augsta uzmanības pakāpe, uztvers atšķirības starp attiecīgajām preču zīmēm un nedomās, ka preces, kas ir apzīmētas ar konfliktējošajiem apzīmējumiem, nāk no viena un tā paša komerciālā avota.

Tas pats attiecas uz pakalpojumiem, kas ir aptverti ar preču zīmēm “REDROCK” un “KEPROCK”. Konkrētā sabiedrības daļa nesajauks konfliktējošos apzīmējumus, ņemot vērā apsvērumus saistībā ar preču zīmes “KEPROCK” vidējo atšķirtspēju, konkrētās sabiedrības daļas īpaši augsto uzmanības pakāpi, šīs sabiedrības daļas vēlmi zināt preču un pakalpojumu komerciālo izcelsmi un to, ka starp konfliktējošajiem apzīmējumiem pastāv vāja līdzība no vizuālā viedokļa un vidēja līdzība no fonētiskā viedokļa, bet apzīmējumu salīdzinājums no konceptuālā viedokļa ir neitrāls.

Ņemot vērā konkrētās sabiedrības daļas īpaši augsto uzmanības pakāpi, atšķirības, kas nošķir apstrīdēto preču zīmi no agrākajām preču zīmēm “FLEXIROCK”, “FORMROCK”, “FLOOR‑ROCK”, “TERMAROCK”, “KLIMAROCK”, “SPEEDROCK”, “DUROCK”, “SPLITROCK”, “PLANAROCK”, “TOPROCK”, “KLEMMROCK”, “FIXROCK”, “SONOROCK PLUS”, “VARIROCK”, “SONOROCK” un “MASTERROCK”, ir pietiekamas, lai izslēgtu jebkādu sajaukšanas iespēju.

Elements “rock” ir lielākoties aprakstošs un slavinošs attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ir aptverti ar agrākajām preču zīmēm. Līdz ar to tas nevar būt preču zīmes saimes kopējais elements. Tādas preču zīmju saimes atzīšana, kurā ir ietverts sērijveida elements “rock”, tieši radītu elementa “rock” monopolizēšanu, kurš ir lielākoties aprakstošs un slavinošs attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ir aptvertas ar agrākajām preču zīmēm. Aizsardzība, kas ir palielināta ar preču zīmju saimes pastāvēšanas atzīšanu, nozīmētu, ka praksē neviens cits saimnieciskās darbības subjekts nevarētu reģistrēt preču zīmi, kas ietver elementu “rock”, un tam attiecīgā gadījumā pat varētu tikt aizliegts izmantot šo elementu tā reklāmas saukļos un materiālos. Šāds brīvas konkurences ierobežojums, kas izrietētu no angļu valodas pamattermiņa rezervēšanas vienam vienīgam saimnieciskās darbības subjektam, nevar tikt pamatots ar vēlmi kompensēt agrāko preču zīmju īpašnieka radošos centienus vai centienus reklāmas jomā. Ja runa nav par izmantošanas rezultātā iegūtu atšķirtspēju, komercvērtība, kas ir šai iepriekš minētajai rezervēšanai, nav šādu īpašnieka centienu rezultāts, bet tikai tā vārda nozīmes rezultāts, kas atbilst attiecīgajai valodai, kurā ir ietverta atsauce uz attiecīgajām precēm un pakalpojumiem.

(sal. ar 19., 24., 74.–76., 78.–81., 88., 93. un 95. punktu)