ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tiesas (virspalāta) 2019. gada 24. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Google LLC, kas ir Google Inc. tiesību pārņēmēja/Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

(Lieta C-507/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personas dati - Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz šo datu apstrādi - Direktīva 95/46/EK - Regula (ES) 2016/679 - Interneta meklētājprogrammas - Tīmekļa lapās ietverto datu apstrāde - Tiesību uz atsauču atsaistīšanu teritoriālā piemērojamība)

(2019/C 399/03)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Google LLC, kas ir Google Inc. tiesību pārņēmēja

Atbildētāja: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

Piedaloties: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press u.c., Article 19 u.c., Internet Freedom Foundation u.c., Défenseur des droits

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 12. panta b) punkts un 14. panta pirmās daļas a) apakšpunkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) 17. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējs saskaņā ar šīm tiesību normām apmierina lūgumu par atsauču atsaistīšanu, tam ir pienākums veikt šo atsaistīšanu nevis visās viņa meklētājprogrammas versijās, bet gan visās dalībvalstīm paredzētajās viņa meklētājprogrammas versijās un vajadzības gadījumā tas ir jādara apvienojumā ar tiesību aktos noteiktajām prasībām atbilstošiem pasākumiem, kas ļauj faktiski liegt interneta lietotājiem – kuri veic meklēšanu pēc datu subjekta vārda no kādas dalībvalsts – ar šīs meklēšanas iznākumā iegūtā rezultātu saraksta starpniecību piekļūt saitēm, uz kurām attiecas šis lūgums, vai vismaz tos nopietni atturēt no šādas piekļūšanas.

(1) OV C 347, 16.10.2017.
2)

Savienības tiesības, it īpaši Padomes Direktīva 89/665/EEK (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, kurā grozījumi ir izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/66/EK (2007. gada 11. decembris), un Padomes Direktīva 92/13/EEK (1992. gada 25. februāris), ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, kurā grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 2007/66, kā arī līdzvērtības un efektivitātes principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā nav atļauta lietas jauna izskatīšana tāda sprieduma gadījumā, kam ir res judicata spēks un ko ir taisījusi minētās dalībvalsts tiesa, kura ir lēmusi par prasību atcelt līgumslēdzējas iestādes pieņemtu aktu, neaplūkodama jautājumu, kura izvērtēšana ir bijusi paredzēta agrākā Tiesas spriedumā, kas ir pasludināts, atbildot uz tiesvedībā par šo prasību atcelt tiesību aktu iesniegtu lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu. Tomēr, ja piemērojamajos valsts procesuālajos noteikumos ir paredzēta iespēja valsts tiesai pārskatīt nolēmumu, kam ir res judicata spēks, lai situāciju, kura izriet no šī nolēmuma, padarītu saderīgu ar valsts tiesībām, tad, ja minētie nosacījumi ir izpildīti, atbilstoši līdzvērtības un efektivitātes principiem šī iespēja ir jāizmanto, lai atjaunotu šīs situācijas saderību ar Savienības tiesībām, kā tās ir interpretētas agrākā Tiesas spriedumā.
3)

Gadījumā, kad valsts tiesību normas nevar interpretēt ar Direktīvu 2000/78 saderīgā veidā, valsts tiesai savas kompetences ietvaros ir jānodrošina no šīs direktīvas izrietošā personu tiesiskā aizsardzība un jāgarantē šī akta pilnīga iedarbība, vajadzības gadījumā atstājot nepiemērotas jebkādas tiem pretrunā esošas valsts tiesību normas. Savienības tiesības šajā ziņā ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja ir konstatēta Savienības tiesībām pretēja diskriminācija un tik ilgi, kamēr vienlīdzīgu attieksmi atjaunojošie pasākumus nav pieņemti, vienlīdzīgas attieksmes atjaunošana tādā gadījumā, kāds ir pamatlietā aplūkotais, nozīmē piešķirt ierēdņiem, kurus nelabvēlīgi ietekmējusi iepriekšējā atalgojuma un virzības sistēma, tādas pašas priekšrocības, kādas varēja gūt ierēdņi, kurus šī sistēma ir ietekmējusi labvēlīgi, gan attiecībā uz dienesta perioda, kas pabeigts pirms 18 gadu vecuma sasniegšanas, ņemšanu vērā, gan uz virzību atalgojuma skalā, un līdz ar to — piešķirt finansiālu kompensāciju diskriminētajiem ierēdņiem, sedzot starpību starp atalgojuma summu, kuru attiecīgais ierēdnis būtu saņēmis, ja pret viņu nebūtu bijusi diskriminējoša attieksme, un to atalgojuma summu, kuru tas ir faktiski saņēmis.
C 206/2

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)/Administración del Estado

(Apvienotās lietas C-473/17 un C-546/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Enerģija - Sašķidrinātās naftas gāzes (SNG) nozare - Patērētāju tiesību aizsardzība - Pienākums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - Gāzes balona maksimālā cena - Pienākums veikt piegādi mājās - LESD 106. pants - Direktīvas 2003/55/EK, 2009/73/EK un 2006/123/EK - 2010. gada 20. aprīļa sprieduma lietā Federutility u.c. (C-265/08, EU:C:2010:205) interpretācija - Samērīguma princips)

(2019/C 206/02)

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)

Atbildētāja: Administración del Estado

Piedaloties: Redexis Gas SL, Repsol Butano SA (C-546/17)

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū 15. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzētais samērīguma nosacījums ir interpretējams tādējādi, ka ar to tiek pieļauti tādi pasākumi kā pamatlietā aplūkotie, ar kuriem tiek noteikta balonos pildītas SNG maksimālā cena un noteikts dažiem tirgus dalībniekiem pienākums veikt piegādi mājās, ar nosacījumu, ka šie pasākumi tiek saglabāti tikai noteiktu laiku un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu iecerēto vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes mērķi.

(1) OV C 382, 13.11.2017

OV C 412, 4.12.2017.
C 155/6

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 13. marta spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH/EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

(Lieta C-437/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - LESD 45. pants - Regula (ES) Nr. 492/2011 - 7. panta 1. punkts - Aizliegums diskriminēt pilsonības dēļ - Tiesības uz apmaksātu ikgadējo atvaļinājumu atkarībā no darba ņēmēja darba stāža pie darba devēja - Iepriekšējo nodarbinātības laikposmu, kas nostrādāti pie citiem darba devējiem, tikai daļēja ņemšana vērā - Sociālās tiesības - Atšķirības starp dalībvalstu sistēmām un tiesību aktiem)

(2019/C 155/07)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Gerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

Atbildētāja: EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

Rezolutīvā daļa

LESD 45. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem nav aizliegts tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, kurā, lai noteiktu, vai darba ņēmējam, kas ir nostrādājis 25 profesionālās darbības gadus, ir tiesības uz viņa ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma pagarinājumu no piecām uz sešām nedēļām, ir paredzēts, ka to gadu skaitā, kas nostrādāti vienās vai vairākās darba attiecībās pirms darba attiecību ar pašreizējo darba devēju uzsākšanas, tiek ieskaitīti augstākais pieci profesionālās darbības gadi, pat ja to faktiskais skaits ir lielāks par pieciem gadiem.

(1) OV C 382, 13.11.2017.
Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 23. janvāra spriedums (High Court (Irlande) (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – M.A., S.A., A.Z./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Irlande

(Lieta C-661/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patvēruma politika - Kritēriji un mehānismi tādas dalībvalsts noteikšanai, kura ir atbildīga par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu - Regula (ES) Nr. 604/2013 - Diskrecionārās klauzulas - Vērtējuma kritēriji))

(2019/C 93/20)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court (Irlande)

Pamatlietas puses

Prasītāji: M.A., S.A., A.Z.

Atbildētāji: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Irlande

Rezolutīvā daļa

1) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, 17. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka dalībvalsts, kas noteikta kā “atbildīgā” šīs regulas izpratnē, ir paziņojusi par savu nodomu izstāties no Eiropas Savienības saskaņā ar LES 50. pantu, nerada pienākumu dalībvalstij, kas veic šo noteikšanu, pašai, piemērojot šī 17. panta 1. punktā paredzēto rīcības brīvības klauzulu, izskatīt attiecīgo aizsardzības pieteikumu.

2) Regula Nr. 604/2013 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā nav noteikts, ka atbildīgās dalībvalsts noteikšana saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem kritērijiem un minētās regulas 17. panta 1. punktā paredzētās rīcības brīvības klauzulas īstenošana ir jānodrošina vienai un tai pašai valsts iestādei.

3) Regulas Nr. 604/2013 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā nav noteikts pienākums dalībvalstij, kas saskaņā ar šajā regulā noteiktajiem kritērijiem nav atbildīga par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, ņemt vērā bērna labākās intereses un pašai izskatīt šo pieteikumu, piemērojot šīs regulas 17. panta 1. punktu.

4) Regulas Nr. 604/2013 27. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neuzliek pienākumu paredzēt tiesiskās aizsardzības līdzekli attiecībā uz lēmumu neizmantot šīs regulas 17. panta 1. punktā paredzēto iespēju, neskarot to, ka šis lēmums var tikt apstrīdēts, ceļot prasību par pārsūtīšanas lēmumu.

5) Regulas Nr. 604/2013 20. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja nav pierādījumu par pretējo, šajā tiesību normā ir nostiprināta prezumpcija, saskaņā ar kuru bērna labākajām interesēm atbilst šī bērna situācijas izvērtēšana neatraujami no viņa vecāku situācijas.

(1) OV C 42, 5.2.2018.
C 25/6

Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 22. novembra spriedums (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Swedish Match AB/Secretary of State for Health

(Lieta C-151/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana - Direktīva 2014/40/ES - 1. panta c) punkts un 17. pants - Aizliegums laist tirgū tabakas izstrādājumus orālai lietošanai - Spēkā esamība))

(2019/C 25/07)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Pamatlietas puses

Prasītāja: Swedish Match AB

Atbildētājs: Secretary of State for Health

piedaloties: New Nicotine Alliance

Rezolutīvā daļa

Izskatot uzdoto jautājumu, nav atklājies neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/40/ES (2014. gada 3. aprīlis) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK, 1. panta c) punkta un 17. panta spēkā esamību.

(1) OV C 161, 22.5.2017.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/28 (2009. gada 23. aprīlis) par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK, 18. panta 7. punkts, lasot to kopā ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2011/438/ES (2011. gada 19. jūlijs) par shēmas International Sustainability and Carbon Certification atzīšanu, lai pierādītu atbilstību ilgtspējības kritērijiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvām 2009/28/EK un 2009/30/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam atbilst tāds valsts tiesiskais regulējums, par kādu ir runa pamatlietā un saskaņā ar kuru uzņēmējiem ir noteikti konkrēti, atšķirīgi un plašāki pienākumi, kas attiecas uz bioloģisko šķidro kurināmo ilgtspējības sertifikāciju, salīdzinājumā ar tiem, kas paredzēti ar tādu brīvprātīgo ilgtspējības sertifikācijas shēmu kā International Sustainability and Carbon Certification, kura ir atzīta ar šo īstenošanas lēmumu, kuru Eiropas Komisija ir pieņēmusi saskaņā ar šīs direktīvas 18. panta 4. punktu, ciktāl šī shēma ir tikusi apstiprināta vienīgi saistībā ar biodegvielām un šie nosacījumi attiecas vienīgi uz bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem.
Lieta C-13/17: Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, iepriekš Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Kosmētikas līdzekļi — Regula (EK) Nr. 1223/2009 — 10. panta 2. punkts — Kosmētikas līdzekļa drošuma novērtēšana — Šī vērtētāja kvalifikācija — Apmācību līdzvērtīguma atzīšana — Farmācijai, toksikoloģijai vai medicīnai līdzīgas zinātnes nozares — Dalībvalstu rīcības brīvība)

Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, iepriekš Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique

(Lieta C-13/17) ( 1 )

“(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Kosmētikas līdzekļi — Regula (EK) Nr. 1223/2009 — 10. panta 2. punkts — Kosmētikas līdzekļa drošuma novērtēšana — Šī vērtētāja kvalifikācija — Apmācību līdzvērtīguma atzīšana — Farmācijai, toksikoloģijai vai medicīnai līdzīgas zinātnes nozares — Dalībvalstu rīcības brīvība)”

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Fédération des entreprises de la beauté

Atbildētāji: Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, iepriekš Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique

Rezolutīvā daļa

1) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1223/2009 (2009. gada 30. novembris) par kosmētikas līdzekļiem 10. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā normā paredzētā izglītības līdzvērtīguma atzīšana var attiekties uz izglītību, kas nav trešajās valstīs iegūta izglītība.

2) Regulas Nr. 1223/2009 10. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to katrai dalībvalstij tiek piešķirta kompetence noteikt, kuras nozares ir “līdzīgas” farmācijai, toksikoloģijai vai medicīnai, kā arī šīs regulas prasībām atbilstošus kvalifikācijas līmeņus, taču tām ir jāievēro minētās regulas mērķi, it īpaši mērķis nodrošināt, lai kosmētikas līdzekļu novērtētājam būtu kvalifikācija, kas ļauj nodrošināt augstu cilvēka veselības aizsardzības līmeni.

( 1 ) OV C 95, 27.3.2017.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 123/6

Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 8. februāra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale Calabria (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lloyd's of London/Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria

(Lieta C-144/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - LESD 49. un 56. pants - Direktīva 2004/18/EK - Pamatojums izslēgšanai no dalības iepirkumā - Apdrošināšanas pakalpojumi - Vairāku Lloyd’s of London sindikātu dalība vienā un tajā pašā iepirkumā - Piedāvājumu parakstīšana, ko veic Lloyd’s of London ģenerālpārstāvis attiecīgajā valstī - Pārskatāmības, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi - Samērīgums))

(2018/C 123/07)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale Calabria

Pamatlietas puses

Prasītāja: Lloyd's of London

Atbildētāja: Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria

Rezolutīvā daļa

Pārskatāmības, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi, kas izriet no LESD 49. un 56. panta un ir minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 2. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kāds aplūkots pamatlietā, kurš neļauj izslēgt divus “syndicates”, kas ir Lloyd’s of London dalībnieki, no dalības vienā un tajā pašā publiskā apdrošināšanas pakalpojumu līguma iepirkumā tikai tādēļ, ka to attiecīgos piedāvājumus abus ir parakstījis Lloyd’s of London ģenerālpārstāvis šajā dalībvalstī, bet gan tie ļauj minētos sindikātus izslēgt, ja, pamatojoties uz neapstrīdamiem pierādījumiem, šķiet, ka to piedāvājumi nav sagatavoti neatkarīgā veidā.

(1) OV C 213, 3.7.2017.
C 206/4

Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 25. marta spriedums – Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Eiropas Komisija

(Lieta C-601/16 P) (1)

(Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Farmaceitiskie produkti - Antidepresantu (citaloprams) tirgus - Nolīgumi par izlīgumu strīdos attiecībā uz paņēmiena patentiem, kuri ir noslēgti starp oriģinālo zāļu ražotāju, kas ir šo patentu īpašnieks, un ģenērisko zāļu ražotājiem - LESD 101. pants - Potenciāla konkurence - Ierobežojums mērķa dēļ - Kvalifikācija - Naudas soda apmēra aprēķināšana)

(2021/C 206/05)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (pārstāvji: C. Firth, S. Kon un C. Humpe, Solicitors)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin un C. Vollrath, pārstāvji, kuriem palīdz B. Rayment un D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, un S. Kingston, SC)

Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Komisijas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji: sākotnēji D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery un D. Robertson, pārstāvji, kuriem palīdz J. Holmes, QC, tad D. Guðmundsdóttir, pārstāve, kurai palīdz J. Holmes, QC)

Rezolutīvā daļa

1) Apelācijas sūdzību noraidīt.

2) Arrow Group ApS un Arrow Generics Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

3) Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

(1) OV C 30, 30.1.2017.
C 328/5

Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “TTL” EOOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

(Lieta C-553/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Sabiedrību aplikšana ar nodokli - Maksājumi, kurus sabiedrība rezidente ir veikusi sabiedrībām nerezidentēm par cisternvagonu nomu - Pienākums veikt nodokļa ieturējumu ienākumu gūšanas vietā no ienākumiem, kuru avots ir attiecīgajā valstī un kuri tiek izmaksāti ārvalstu sabiedrībai - Neievērošana - Konvencijas par nodokļa dubultas uzlikšanas novēršanu - Nokavējuma procentu iekasēšana no sabiedrības rezidentes par ienākumu gūšanas vietā ieturamā nodokļa nesamaksāšanu - Procenti, kas ir jāmaksā no brīža, kad ir beidzies likumā noteiktais samaksas termiņš, līdz dienai, kurā ir sniegti pierādījumi par konvencijas par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu piemērojamību - Neatgūstami procenti))

(2018/C 328/06)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Varhoven administrativen sad

Pamatlietas puses

Prasītāja: “TTL” EOOD

Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno osiguritelna praktika” – Sofia

piedaloties: Varhovna administrativna prokuratura

Rezolutīvā daļa

LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru ienākumu izmaksa, ko sabiedrība rezidente veic citā dalībvalstī uzņēmējdarbību veicošai sabiedrībai, no kuriem principā ir jāietur nodoklis ienākumu gūšanas vietā, izņemot, kad starp šīm abām dalībvalstīm noslēgtā konvencijā par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu ir paredzēts citādi, ja šajā tiesiskajā regulējumā ir noteikts, ka sabiedrībai rezidentei, kura neveic šo ieturējumu vai neiemaksā šo ieturējumu pirmās dalībvalsts budžetā, ir jāmaksā neatgūstami nokavējuma procenti par laikposmu no ienākumu nodokļa samaksas termiņa beigām līdz datumam, kurā sabiedrība nerezidente pierāda, ka šīs konvencijas piemērošanas nosacījumi ir izpildīti, kaut arī atbilstoši minētajai konvencijai sabiedrībai nerezidentei pirmajā dalībvalstī nav jāmaksā nekādi nodokļi vai nodokļa summa ir mazāka nekā tā, kura parasti ir jāmaksā, pamatojoties uz minētās dalībvalsts nodokļu tiesībām.

(1) OV C 22, 23.1.2017.