96.

Ievērojot visus iepriekš izklāstītos apsvērumus, iesaku Tiesai uz Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa) uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem atbildēt šādi: 1. Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka: – atzīt “uzņēmuma, kas nodrošina elektronisko komunikāciju pakalpojumus”, statusu saskaņā ar minēto tiesību normu tādam uzņēmumam, kas atbilst nosacījumiem, kuriem pakļauta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu 3. panta 2. punkta pirmajā teikumā minētā vispārējo atļauju izsniegšana, dalībvalstī, pie kuras pieder konkrēto lēmumu pieņēmusī VRI, neliedz, no vienas puses, nedz fakts, ka šis uzņēmums vēl nedarbojas minētās dalībvalsts tirgū un nav tajā reģistrēts 3. panta 2. punkta otrā teikuma izpratnē, nedz, no otras puses, apstāklis, ka tas pašlaik nenodrošina elektronisko sakaru pakalpojumus, ar nosacījumu, ka tas tomēr pierāda reālu nodomu, nevis tikai hipotētisku iespēju – infrastruktūras un tehnoloģiju ziņā – iekļauties attiecīgajā dalībvalstī šādu pakalpojumu tirgū. Minēto “uzņēmuma, kas nodrošina elektronisko komunikāciju pakalpojumus”, statusu var atzīt arī juridiskai personai, kura, kaut arī pati tieši neveic elektronisko sakaru pakalpojumu nodrošināšanas darbību, ir grupas, kas nodrošina šādus pakalpojumus, holdinga sabiedrība; – lai varētu izmantot tiesības pārsūdzēt VRI lēmumu saskaņā ar minēto tiesību normu, uzņēmumam, kas nodrošina elektronisko komunikāciju tīklus un pakalpojumus, ir jāpierāda, ka šā lēmuma saturs var tieši kaitēt tā tiesībām, ko tas bauda saskaņā ar Savienības tiesisko regulējumu, konkrēti – saskaņā ar direktīvām elektronisko sakaru pakalpojumu jomā. Pat ja šādam kaitējumam nav katrā ziņā jābūt skaidram un faktiskam, tā iestāšanās varbūtībai tomēr jābūt pamatoti ļoti iespējamai. Uzņēmums, kas atbilst jēdzienam “uzņēmums, kas nodrošina elektronisko komunikāciju pakalpojumus” Direktīvas 2002/21 4. panta 1. punkta izpratnē un kas iesniedzis pieteikumu, lai piedalītos atlases procedūrā frekvenču izmantošanas tiesību piešķiršanai, ir minētās tiesību normas izpratnē uzskatāms par “ietekmētu” ar tādu lēmumu, ar ko paziņo atlases procedūras rezultātus. Šis uzņēmums nezaudē “ietekmēta uzņēmuma” statusu tikai tāpēc, ka ir ticis izslēgts no minētās procedūras tāda iemesla dēļ, ka tas neatbilda pielaides prasībai, atbilstoši kurai uzņēmums nedrīkst būt bijis sodīts par konkurences noteikumu pārkāpumu noteiktā laikposmā pirms izsoles procedūras sākšanas; – vienībai, kas ir iesniegusi pieteikumu saskaņā ar Direktīvas 2002/20 7. pantu VRI rīkotā izsoles procedūrā radiofrekvenču izmantošanas tiesību piešķiršanai, ir tiesības pārsūdzēt VRI lēmumus, kas pieņemti minētajā procedūrā – vai runa būtu par lēmumiem, kuru adresāts ir šī vienība, vai, ja iestājas Direktīvas 2002/21 4. panta 1. punktā paredzētie nosacījumi, par lēmumiem, kuru tiešs adresāts tā nav. No šādas procedūras izslēgta uzņēmuma tiesības celt prasību tiesā par frekvenču piešķiršanas galīgo lēmumu nav atkarīgas no tā, vai izslēgšanas lēmumam ir galīgs raksturs vai ne, ja tiek konstatēts, ka šis uzņēmums atbilst minētajā 4. panta 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem. 2. Izsoles procedūras, ko rīko VRI Direktīvas 2002/20 7. panta izpratnē, un šīs iestādes lēmuma, ar ko paziņo minētās procedūras rezultātus, mērķis ir efektīvas un neizkropļotas konkurences aizsardzība.