Par jaunu un būtisku faktu, kas ļauj no jauna izskatīt ieinteresētās personas situāciju pēc Civildienesta noteikumos paredzēto termiņu sūdzības par administrācijas lēmumu iesniegšanai beigām, uzskata spriedumu atkārtotā lietas izskatīšanā, kurā ieinteresēta persona nav nedz lietas dalībnieks, nedz administratīvā lēmuma, kas ir strīda priekšmets, tieši skarta persona. Proti, tiesas spriedums, kas pasludināts tiesvedībā par tiesību akta atcelšanu, tiesiskas sekas papildus lietas dalībniekiem rada tikai attiecībā uz personām, kuras pats atceltais akts skar tieši, un šāds spriedums var veidot jaunu faktu vienīgi attiecībā uz šīm personām.

Sūdzību iesniegšanas un prasību celšanas termiņi, kas ir absolūti un nav nedz lietas dalībnieku, nedz tiesnešu rīcībā, ir domāti, lai Savienības iestādēs nodrošinātu to pareizai darbībai nepieciešamo tiesisko noteiktību, tādējādi novēršot Savienības tiesību aktu nebeidzamu apšaubīšanu, kas rada tiesiskas sekas, kā arī lai novērstu visa veida diskrimināciju vai patvaļīgu rīcību tiesvedībā. Tomēr ar jaunu un būtisku faktu esamību var attaisnot pieteikuma par agrāka lēmuma, kurš ir kļuvis galīgs, pārskatīšanu iesniegšanu.

Par pieteikumu Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta izpratnē nav uzskatama vēstule, ko ierēdnis nosūta savam nodaļas vadītajam, jo pēdējam nav iecēlējinstitūcijas statusa. Līdz ar to atbildes nesniegšana uz minēto vēstuli četru mēnešu laikā nav pielīdzināma klusējot izteiktam lēmumam par pieteikuma noraidīšanu, ar kuru sākas Civildienesta noteikumos paredzētais termiņš sūdzības iesniegšanai.

Paziņojumam par pensiju savas būtības un priekšmeta dēļ nepiemīt nelabvēlīga akta īpašības, jo ar to tiek vienīgi naudas izteiksmē izteiktas agrāko tiesisko lēmumu par ierēdņa stāvokli sekas. Tādējādi, lai arī paziņojumi par pensiju parasti tiek uztverti par nelabvēlīgiem aktiem, jo tajos tiek atspoguļots, ka ierēdņa finansiālās tiesības tiek nelabvēlīgi ietekmētas, patiesībā īstais nelabvēlīgais akts ir iecēlējinstitūcijas pieņemtais lēmums samazināt vai atcelt samaksu, kas ierēdnim līdz šim tika maksāta un kas tika norādīta viņa algas lapās.

Tomēr paziņojums par pensiju pilnībā saglabā savu nozīmi Civildienesta noteikumos paredzēto ierēdņa procesuālo tiesību noteikšanā. Konkrētāk, paziņojuma par pensiju nosūtīšanai ierēdnim ir divkārša funkcija, informēšanas funkcija attiecībā uz lēmumu, ko šī institūcija ir pieņēmusi un ar termiņiem saistīta funkcija, un tādēļ, ja vien paziņojumā ir skaidri uzrādīta iecēlējinstitūcijas pieņemtā lēmuma pastāvēšana un piemērojamība, ar tā paziņošanu sākas apstrīdēšana termiņš.

Šajā ziņā parasti rūpīgs ierēdnis zina Civildienesta noteikumus, it īpaši viņa atalgojumu regulējošās normas. Turklāt parasta rūpība, ko var sagaidīt no ierēdņa, ir vērtējama, ņemot vērā viņa apmācību, pakāpi un darba pieredzi. Tādējādi AST 8 pakāpes ierēdnis, kam ir liela darba pieredze iestādē, pat ja viņam nav jāpiemēro Civildienesta noteikumi, pildot savas funkcijas, nevar pamatoti atsaukties uz to, ka paziņojums par pensiju, kurā ir uzrādīts lēmums par ikgadējā atvaļinājuma dienu nepārcelšanu, nav skaidrs tādēļ, ka nav norādīts atvaļinājuma dienu precīzs skaits, attiecīgais laikposms un pārskaitītās summas aprēķina kārtība, jo, tiklīdz tas bija saņēmis minēto paziņojumu, viņš varēja apzināties, ka ne visas viņa ikgadējā atvaļinājuma dienas ir tikušas pārceltas. Katra ziņā kā rūpīgs ierēdnis viņš vismaz varēja pajautāt savai administrācijai, vai pārskaitītās atlīdzības summā tika ņemta vērā lūgta pārcelšana.

(skat. 29., 30., 32., 33. un 36. punktu)

Pirmās instances tiesa: 1994. gada 27. oktobris, Benzler/Komisija, T-536/93, EU:T:1994:264, 15. punkts.

Civildienesta tiesa: spriedumi, 2006. gada 28. jūnijs, Grünheid/Komisija, F-101/05, EU:F:2006:58, 42. punkts; 2008. gada 23. aprīlis, Pickering/Komisija, F-103/05, EU:F:2008:45, 72. punkts, un rīkojums, 2014. gada 20. marts, Michel/Komisija, EU:F:2014:40, 53. un 58. punkts un tajos minētā judikatūra.