21

Šādā kontekstā Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Konkurences, regulēšanas un uzraudzības tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai soda piemērošanas procedūrā – gadījumā, ja ir pierādījumi vai pazīmes, kas liecina par faktiem saistībā ar iespējamām tādas diskriminējošas tarifu prakses sekām, ko kāds dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums īsteno pret kādu no mazumtirdzniecības uzņēmumiem, kurš tiek nostādīts neizdevīgākā stāvoklī salīdzinājumā ar saviem konkurentiem, – šīs rīcības kvalificēšana par neizdevīgus konkurences apstākļus radošu LESD 102. panta [otrās daļas] c) punkta izpratnē paredz arī papildu vērtējumu par šo seku smagumu, zīmīgumu vai apmēru attiecībā uz skartā uzņēmuma konkurences stāvokli un/vai konkurētspēju, it īpaši saistībā ar tā spēju segt ar vairumtirdzniecības pakalpojumu saistīto izmaksu starpību? 2) Vai soda piemērošanas procedūrā – gadījumā, ja pastāvētu pierādījumi vai pazīmes, kas liecina, ka dominējošā stāvoklī esošā uzņēmuma īstenotās diskriminējošās tarifu prakses ietekme uz attiecīgā mazumtirdzniecības uzņēmuma veiktajām izmaksām, gūtajiem ieņēmumiem un sasniegto rentabilitāti ir ļoti nenozīmīga –, pareizi interpretējot LESD 102. panta [otrās daļas] c) punktu un spriedumus[, 2007. gada 15. marts, British Airways/Komisija (C‑95/04 P, EU:C:2007:166) un 2009. gada 9. septembris, Clearstream/Komisija (T‑301/04, EU:T:2009:317)], ir jāuzskata, ka nav pazīmju, kas liecina par dominējoša stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu un aizliegtu praksi? 3) Vai turpretim šis vienīgais apstāklis neļauj liegt attiecīgo rīcību uzskatīt par dominējoša stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu un aizliegtu praksi LESD 102. panta [otrās daļās] c) punkta izpratnē un tam ir nozīme, tikai nosakot pārkāpumu izdarījušā uzņēmuma atbildības un soda apmēru? 4) Vai fakts, ka, ņemot vērā LESD 102. panta [otrās daļas] c) punktu, [apstāklis, uz ko ir atsauce minētajā normā], ir tāds, kurš rada “neizdevīgus konkurences apstākļus” [tirdzniecības partneriem], ir jāinterpretē tādējādi, ka no diskriminācijas izrietošai priekšrocībai pašai ir jāatbilst kādam minimālam attiecīgā uzņēmuma izmaksu struktūras apmēram? 5) Vai fakts, ka, ņemot vērā LESD 102. panta [otrās daļas] c) punktu, [apstāklis, uz ko ir atsauce minētajā normā], ir tāds, kurš rada “neizdevīgus konkurences apstākļus” [tirdzniecības partneriem], ir jāinterpretē tādējādi, ka no diskriminācijas izrietošai priekšrocībai pašai ir jāatbilst kādai minimālai starpībai starp attiecīgajā vairumtirdzniecības pakalpojumā konkurējošo uzņēmumu vidējām izmaksām? 6) Vai fakts, ka, ņemot vērā LESD 102. panta [otrās daļas] c) punktu, [apstāklis, uz ko ir atsauce minētajā normā], ir tāds, kurš rada “neizdevīgus konkurences apstākļus” [tirdzniecības partneriem], var tikt interpretēts tādējādi, ka, lai strīdīgo rīcību atzītu par aizliegtu praksi, no diskriminācijas izrietošajai priekšrocībai attiecīgajā tirgū un pakalpojuma jomā pašai ir jābūt lielākai par atšķirību, kas minēta iepriekš minētajā 5., 6. un 7. tabulā? 7) Kā – gadījumā, ja uz kādu no 4. līdz 6. jautājumam tiktu atbildēts apstiprinoši, – būtu nosakāma šī robežvērtība, kādā neizdevīgie apstākļi ietekmē attiecīgā mazumtirdzniecības pakalpojuma sniegšanā konkurējošo uzņēmumu izmaksu struktūru vai vidējās izmaksās? 8) Ja šī robežvērtība tiek noteikta – vai tas, ka tā netiek sasniegta katru gadu, ļauj atspēkot no sprieduma[, 2009. gada 9. septembris, Clearstream/Komisija (T‑301/04, EU:T:2009:317)] izrietošo prezumpciju, ka ir jāuzskata, ka tas, ka uzņēmums, kuram ir faktisks monopols augšupējā tirgū, nepārtraukti piecu gadu periodā par līdzvērtīgiem pakalpojumiem piemēro darījuma partnerim atšķirīgas cenas, nevar šim darījuma partnerim neradīt konkurencei nelabvēlīgu stāvokli?”