14

Šādos apstākļos First-tier Tribunal (Tax Chamber) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai Sestās PVN direktīvas 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunktā un Direktīvas 2006/112 135. panta 1. punkta g) apakšpunktā minētais formulējums “kopīgo ieguldījumu fondi” ir interpretējams tādējādi, ka tas var ietvert i) uzņēmumu pensiju programmu, kuru izveidojis darba devējs, lai nodrošinātu darbiniekiem pensiju pabalstus un/vai ii) kopīgo ieguldījumu fondus, kuros vairāku šādu pensiju programmu aktīvi tiek apvienoti ieguldījumu mērķiem, saistībā ar attiecīgajām pensiju programmām ievērojot šādus nosacījumus: a) biedriem pienākošos pensiju pabalstu apmēri iepriekš tiek noteikti juridiskajos dokumentos par programmas izveidi (to aprēķināšanā izmantojot formulu, kurā tiek ņemts vērā biedra pie darba devēja nostrādātais darba stāžs un darba algas apmērs), nevis ievērojot programmas aktīvu vērtību; b) darba devējam ir pienākums programmas ietvaros veikt iemaksas; c) tikai darba devēja darbinieki var piedalīties programmā un iegūt pensijas pabalstus saskaņā ar to (programmas dalībnieks šajā tekstā tiek saukts par “biedru”); d) darbinieks var brīvi izvēlēties kļūt vai nekļūt par programmas biedru; e) darbiniekam, kurš ir programmas biedrs, iemaksas tās ietvaros parasti ir jāveic noteiktā procentuālā apmērā no viņa darba algas; f) darba devēja un biedru iemaksas apvieno programmas pārvaldnieks un iegulda tās (parasti vērtspapīros), lai izveidotu fondu, no kura biedriem tiek izmaksāti programmā noteiktie pabalsti; g) ja programmas aktīvu vērtība ir lielāka par līdzekļiem, kas vajadzīgi, lai finansētu programmā paredzētos pabalstus, programmas pārvaldnieki un/vai darba devējs, ievērojot programmas noteikumus un atbilstošos valsts tiesību aktus, var veikt vienu vai vairākas šādas darbības: pirmkārt, samazināt darba devēja programmā veicamo iemaksu apmēru, otrkārt, pārskaitīt visu vai daļu no atlikušajiem pabalstu līdzekļiem darba devējam vai, treškārt, palielināt programmas biedriem paredzēto pabalstu apmēru; h) ja programmas aktīvu vērtība ir mazāka par līdzekļu apmēru, kas vajadzīgs, lai finansētu pabalstus saskaņā ar programmu, darba devējam parasti ir jānovērš iztrūkums un, ja darba devējs to nedara vai nav spējīgs to veikt, biedriem paredzēto pabalstu apmērs tiek samazināts; i) saskaņā ar programmas noteikumiem biedri var veikt brīvprātīgas papildu iemaksas (“additional voluntary contributions” vai “AVC”), kas netiek pārvaldītas programmas ietvaros, bet gan pārskaitītas trešai personai, lai tā tās ieguldītu un nodrošinātu papildu pabalstus, pamatojoties uz veikto ieguldījumu ienesīgumu (šādi pasākumi netiek aplikti ar PVN); j) biedriem ir tiesības pārskaitīt uz citām pensiju programmām uzkrātos pabalstus (to vērtība tiek noteikta, ņemot vērā šo pabalstu patieso vērtību programmas maiņas brīdī); k) darba devēja un biedru programmas ietvaros veiktās iemaksas dalībvalsts iekasētā ienākuma nodokļa mērķiem netiek uzskatītas par biedru ienākumiem; l) saskaņā ar programmu biedru saņemtie pensiju pabalsti dalībvalsts iekasētā ienākuma nodokļa mērķiem tiek uzskatīti par biedru ienākumiem, un m) programmas pārvaldes izmaksas uzņemas darba devējs, nevis programmas biedri? 2) Ievērojot [Sestās PVN direktīvas 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunktā] un Direktīvas 2006/112 135. panta 1. punkta g) apakšpunktā minētā atbrīvojuma no nodokļa mērķi, nodokļu neitralitātes principu un iepriekš 1. jautājumā minētos apstākļus: a) vai dalībvalsts fondus, kas atbilst “kopīgo ieguldījumu fondu” jēdzienam, valsts tiesību aktos var definēt tādā veidā, ka tie neietver iepriekš pirmajā jautājumā minētos fondu veidus, bet ietver kolektīvo ieguldījumu pasākumus, kas noteikti [Padomes 1985. gada 20. decembra] Direktīvā 85/611[/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (OV L 375, 3. lpp.) redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 21. janvāra Direktīvu 2001/108/EK (OV L 41, 35. lpp.; turpmāk tekstā – “PVKIU direktīva”)]; b) kādā mērā (ja vispār) tālāk minētie apstākļi attiecas uz jautājumu par to, vai dalībvalstij valsts tiesību aktos ir vai nav jānosaka iepriekš pirmajā jautājumā minētie fondu veidi par kopīgo ieguldījumu fondiem: — nosacījumi par fonda darbību (iepriekš minēti pirmajā jautājumā); — pakāpe, kādā fonds ir uzskatāms par “līdzīgu un tādējādi konkurējošu ar” ieguldījumu instrumentiem, kurus dalībvalsts jau ir noteikusi par kopīgo ieguldījumu fondiem? 3) Ja atbilde uz iepriekš 2. jautājuma b) punkta otrajā ievilkumā uzdoto jautājumu ir tāda, ka ir jānosaka pakāpe, kādā fonds ir uzskatāms par “līdzīgu un tādējādi konkurējošu ar” ieguldījumu instrumentiem, kurus dalībvalsts jau ir noteikusi par “kopīgo ieguldījumu fondiem”, vai “konkurences” starp attiecīgo fondu un šiem pārējiem ieguldījumu instrumentiem esamība un apjoms ir jāvērtē atsevišķi no jautājuma par līdzību?”