Keywords

Summary



Keywords

1. Personu brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Ierobežojumi – Azartspēles

(EKL 43. un 49. pants)

2. Personu brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Ierobežojumi – Azartspēles

(EKL 43. un 49. pants)

Summary

1. EKL 43. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka:

a) lai tādu valsts monopolu sporta derību un loteriju jomā, kādi ir aplūkoti pamata lietās, varētu pamatot ar mērķi novērst pamudināšanu uz pārmērīgiem izdevumiem saistībā ar spēlēm un cīnīties pret atkarību no tām, attiecīgajām valsts iestādēm nav noteikti jāspēj iesniegt pētījumu par minētā pasākuma samērīgumu, kurš būtu veikts pirms šo pasākumu noteikšanas;

b) fakts, ka dalībvalsts dod priekšroku šādam monopolam, nevis sistēmai, saskaņā ar kuru tiek izsniegtas atļaujas privātu uzņēmumu darbībai, kuri varētu veikt savu darbību saskaņā ar regulējumu, kurā nebūtu paredzētas ekskluzīvas tiesības, var atbilst samērīguma prasībai tiktāl, ciktāl, ņemot vērā augsta patērētāju aizsardzības līmeņa mērķi, minētā monopola ieviešana tiek papildināta ar tāda tiesiskā regulējuma ieviešanu, kurš nodrošina, ka šī monopola īpašnieks patiešām pats saskaņoti un sistemātiski varēs sasniegt šādu mērķi, izmantojot kvantitatīvi šaurāku un kvalitatīvi labāku piedāvājumu atbilstoši minētajam mērķim, uz kuru attiektos stingra valsts iestāžu kontrole;

c) apstāklis, ka dalībvalsts kompetentās iestādes varētu saskarties ar zināmām grūtībām, nodrošinot, lai ārvalstīs reģistrēti spēļu un derību organizētāji, kuri, pārkāpjot minēto monopolu, izmantojot internetu, noslēdz derības ar personām, kuras atrodas minēto iestāžu teritoriālajā kompetencē, ievērotu šādu monopolu, pats par sevi nevar ietekmēt iespējamo šī monopola atbilstību minētajiem Līguma noteikumiem;

d) situācijā, ja valsts tiesa konstatē, ka vienlaicīgi:

– reklāmas pasākumi, kurus veic šāda monopola īpašnieks un kuri ir saistīti ar cita veida azartspēlēm, kuras arī piedāvā šis īpašnieks, nav ierobežoti, ciktāl tas nepieciešams, lai patērētājus virzītu uz piedāvājumu, kuru sniedz šis īpašnieks, viņus novēršot no citām nelicencētām spēļu vietām, bet gan ir paredzēti, lai veicinātu patērētāju tieksmi pēc spēlēm un stimulētu to aktīvu dalību tajās, lai palielinātu gaidāmo peļņu no šādas darbības;

– privāti uzņēmēji, kuriem ir atļaujas, var izmantot citu veidu azartspēles, un

– attiecībā uz citu veidu azartspēlēm, uz kurām neattiecas minētais monopols un kurām turklāt ir lielāka atkarības riska iespēja nekā spēlēm, uz kurām attiecas šis monopols, kompetentās iestādes veic vai neiebilst pret piedāvājuma paplašināšanas politiku nolūkā attīstīt un stimulēt dalību spēlēs, īpaši lai palielinātu peļņu no tām,

minētā valsts tiesa var pamatoti uzskatīt, ka šāds monopols nav piemērots, lai nodrošinātu mērķa novērst pamudināšanu uz pārmērīgiem izdevumiem saistībā ar spēlēm un cīnīties pret atkarību no tām īstenošanu, saskaņā ar kuru ticis ieviests monopols, veicinot spēļu iespēju samazināšanu un saskaņoti un sistemātiski ierobežojot darbību šajā jomā.

(sal. ar 107. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. EKL 43. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pašreizējā Savienības tiesību situācijā apstāklis, ka uzņēmumam tā reģistrācijas dalībvalstī ir atļauja, kura tam ļauj piedāvāt azartspēles, nerada šķērsli tam, lai cita dalībvalsts, ievērojot Savienības tiesību prasības, noteiktu, ka šādam uzņēmējam, lai tam būtu iespēja šādus pakalpojumus piedāvāt patērētājiem, kuri atrodas šīs dalībvalsts teritorijā, ir jābūt attiecīgo iestāžu izsniegtai atļaujai.

Ņemot vērā dalībvalstu rīcības brīvību, izmantojot pašu dalībvalstu vērtību skalu, noteikt aizsardzības līmeni, kuru tās paredz nodrošināt, un minētās aizsardzības prasības, dalībvalsts ieviestās aizsardzības sistēmas samērīguma izvērtējumu nevar ietekmēt apstāklis, ka cita dalībvalsts ir izvēlējusies atšķirīgu aizsardzības sistēmu. Ņemot vērā šo rīcības brīvību un jebkādas saskaņošanas neesamību Kopienu mērogā šajā jomā, pašreizējā Savienības tiesību situācijā nevar būt dažādu dalībvalstu izsniegtu atļauju savstarpējas atzīšanas pienākums. No tā izriet, ka katrai dalībvalstij joprojām ir tiesības noteikt, ka ikvienam uzņēmumam, kurš vēlas piedāvāt azartspēles patērētājiem, kuri atrodas dalībvalsts teritorijā, ir jābūt tās kompetento iestāžu izsniegtai atļaujai, un tam nerada šķērsli apstāklis, ka attiecīgajam uzņēmumam jau ir citā dalībvalstī izsniegta atļauja.

(sal. ar 111.–113., 116. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)