LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 39/5

Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. decembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hauptzollamt Hamburg-Hafen/Afasia Knits Deutschland GmbH

(Lieta C-409/10) (1)

(Kopējā tirdzniecības politika - Preferenciālais režīms izstrādājumu, kuru izcelsme ir Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīs (ĀKK), importam - Pārkāpumi, kas atklāti Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) veiktas izmeklēšanas laikā ĀKK eksportētājvalstī - Ievedmuitas nodokļa pēcmuitošanas piedziņa)

2012/C 39/07

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

Atbildētāja: Afasia Knits Deutschland GmbH

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — Partnerattiecību nolīguma starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupām, no vienas puses, un Eiropas Kopienu, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā (OV L 317, 3. lpp.), 1. protokola “Par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm” 32. panta, kā arī Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta otrās un trešās daļas interpretācija — Ķīnā ražotu tekstilizstrādājumu ievešana Eiropas Savienībā no Jamaikas — Izcelsmes sertifikātu pēcmuitošanas pārbaude, ko veic OLAF, nevis eksportētājvalsts muitas iestādes, kā tas ir paredzēts minētajā 1. protokolā — Importētāja iespējamās tiesiskās paļāvības aizsardzība

Rezolutīvā daļa

1) Partnerattiecību nolīguma starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā un ko Kopienas vārdā apstiprināja ar Padomes 2002. gada 19. decembra Lēmumu 2003/159/EK, V pielikuma 1. protokola 32. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pēcmuitošanas pārbaudes attiecībā uz sertifikātos EUR. 1 norādīto preču izcelsmes precizitāti rezultāti, ko sniegusi ĀKK valsts un kas galvenokārt ietver Komisijas, precīzāk, Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai vadītu pārbaudi šajā valstī un pēc tās ielūguma, ir saistoši tās dalībvalsts iestādēm, kurā tika ievestas preces, tikai iesniedzējtiesai ir jāpārliecinās, ka šīs iestādes ir saņēmušas dokumentu, kurā ir norādīts, ka šī ĀKK valsts nešaubīgi ir atzinusi šos rezultātus kā pašas (veiktas izmeklēšanas rezultātus).

2) Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 2700/2000, 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka situācijā, kad sertifikāti EUR. 1, kas izdoti preču importēšanai Eiropas Savienībā, tiek atzīti par spēkā neesošiem, jo šo sertifikātu izsniegšana ir notikusi nepareizi un uz tiem norādīto preferenciālo izcelsmes vietu nav bijis iespējams apstiprināt pēcmuitošanas pārbaudes laikā, importētājs nevar iebilst pret ievedmuitas nodokļa pēcmuitošanas piedziņu, norādot, ka nevar izslēgt to, ka faktiski atsevišķas no šīm precēm ir preferenciālas izcelsmes (preces).

(1) OV C 274, 9.10.2010.