LV
Jud ikatūr askrājums
ECLI:EU:F:2011 :16 1CIVILDIENESTA TIESAS S PRIEDUM S
(otrā palāta)
2011 . gada 17 . februārī
Lieta F-119/07
Guido Strack
pret
Eiropas Komisiju
Civildienests — Ierēdņi — Mediācijas procedūra — Nelabvēlīgs akts — Civildienesta no teikumu 
73. pants — Nostiprināšana — Provizorisks pabalsts
PriekšmetsPrasība, kas celta saskaņā ar E KL 236 . pantu un EAEKL 152 . pantu un ar ku ru G. Strack 
lūdz, pirmkārt, atcelt Komisijas atteikumu sākt me diācijas procedūru un izmaksāt viņam 
provizorisku p abalstu saskaņā ar K opējiem no teikumiem p ar E iropas Kopienu ierēdņu 
apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un ar odslimību risku 19 . panta 4. punktu, kā ar ī 
atcelt iecēlējinstitūcijas 2007 . gada 20 . jūlija lēmumu par v iņa sūdzības no raidīšanu; 
otrkārt, prasība piespriest Komisijai viņam izmaksāt atlīdzību par m orālo un nemateriālo 
kaitējumu, kā ar ī kai tējumu, kas no darīts viņa veselībai, un no kavējuma procentus
NolēmumsAtcelt Eiropas Komisijas 2007 . gada 26 . februāra lēmumu, ar ku ru prasītājam ir a tteikts 
izmaksāt provizorisku p abalstu ko pējo no teikumu 19 . panta 4. punkta izpratnē. Pārējā 
daļā prasību no raidīt. Komisija sedz savus, kā ar ī atlīdzina pusi no p rasītāja tiesāšanās 
izdevumiem. Prasītājs sedz pusi no s aviem t iesāšanās izdevumiem.
Kopsavilkums
1. Prasība atcelt tiesību aktu — Pārsūdzams akts — Prasība, k as vērsta pret atteikumu uzsākt 
mediācijas procedūru — Izslēgšana
(LESD 263 . pants)
2. Ierēdņi — Administrācijas pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses
(Civildienesta noteikumu 24 . pants)
3. Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Nelaimes g adījumu u n arodslimību a pdrošināšana — 
Invaliditāte — Pabalsts — Tiesības uz samaksu — Nosacījumi
(Civildienesta noteikumu 73 . panta 2. punkta c) apakšpunkts; Noteikumu par apdrošināšanu pret 
nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem 18 .–20. pants)
1. Prasība atcelt tiesību aktu nav pieņemama, ciktāl tā ir v ērsta pret atbildētājas atteikumu uzsākt 
mediācijas procedūru.
2 ECLI:EU:F:2011 :16KOPSAVILKUMS–LIETAF-119/07
STRACK/KOMISIJA
Mediācija ir b rīvprātīgs kon fliktu no regulēšanas process, kura m ērķis tieši ir ļ aut pusēm non ākt p ie 
strīda ā rpustiesas atrisinājuma. Tādējādi, pieņemot, ka v ienas puses atteikums sākt šādu procedūru 
varētu būt otrai p usei nelabvēlīgs, šī atteikuma atcelšanai b ūtu vienīgi teorētiska i nterese, jo šī 
atcelšana nevarētu šo pusi piespiest piekrist starpniecībai.
(skat. 65 . un 66 . punktu)
2. No pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses izrietošie pienākumi tiek būtiski pastiprināti, ja runa ir 
par tāda ierēdņa situāciju, kura psihiskā veselība ir t ikusi ietekmēta. Šādā gadījumā administrācijai viņa 
lūgumi ir j āizskata ar ī pašu atvērtību. Šis pienākums tāds vēl jo vairāk ir it īpaši tad, ja ierēdņa veselības 
stāvokļa pasliktināšanās netiek apstrīdēta un ja viņa ārstējošais psihiatrs pievērš ad ministrācijas 
uzmanību tam, ka no me dicīnas viedokļa ir s teidzami nepieciešama iesaistīšanās, lai atrisinātu un 
izbeigtu [viņa veselības stāvokļa pasliktināšanās] pamatā esošos kon fliktus.
(skat. 85 . punktu)
3. Tiesības uz Civildienesta no teikumu 73 . panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētā pabalsta da ļējas 
pastāvīgas invaliditātes gadījumā izmaksu rodas tikai t ad, ja ievainojumi ir no stiprinājušies, kas ir t āda 
upura stāvoklis, kura fiziskie ievainojumi ir f iksēti tādā ve idā, ka nešķiet, ka t ie varētu tikt izdziedēti 
vai s tāvoklis uzlaboties, un turklāt ārstēšana principā ir i espējama tikai, lai no vērstu stāvokļa 
pasliktināšanos.
Tomēr Kopējo no teikumu par E iropas Kopienu ierēdņu apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un 
arodslimību ri sku 19 . panta 4. punkts no saka t iesības uz provizorisku p abalstu tieši tāpēc, ka 
Civildienesta no teikumu 73 . panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētais pabalsts ir m aksājams tikai 
pēc ievainojumu no stiprināšanās. Tomēr provizoriska p abalsta izmaksa paredz, ka p astāv “neapstrīdēta 
daļa no p astāvīgās invaliditātes kategorijas”.
Šajā ziņā, ja ierēdnis ir i esniedzis lūgumu piešķirt viņam p rovizorisku p abalstu, administrācijai u n 
iecēlējinstitūcijai, pirms izlemt par š ī lūguma no raidīšanu, it īpaši ir j ākonsultējas ar me dicīnas 
ekspertiem, iestādes ārstu un, iespējams, me dicīnisko ko miteju, pēc analoģijas piemērojot Kopējo 
noteikumu 18 .–20. pantu. No Kopējo no teikumu struktūras un it īpaši no t o 19 . panta 3. punkta un 
20. panta izriet, ka me dicīniska ra kstura vērtējums ir v ienīgi ārstu ziņā.
Turklāt, ja ad ministrācija no raida l ūgumu piešķirt provizorisku p abalstu, nekonsultējoties ar ā rstu, tā 
neņem v ērā Kopējo no teikumu 19 . panta 4. punkta un 20 . panta struktūru, kā ar ī pārkāpj pienākumu 
ņemt vērā ierēdņu intereses. Turklāt, ja m inētā 19 . panta 4. punkta, kā ar ī pienākuma ņemt vērā 
ierēdņu intereses pārkāpums sekmē slimības saasināšanos un var p aildzināt tās no stiprināšanos, 
kaitējuma atlīdzināšana jāveic Civildienesta no teikumu 73 . panta izpildei paredzētajā procedūrā.
(skat. 88 ., 89 ., 93 ., 95 . un 105 . punktu)
Atsauces
Tiesa: 1991 . gada 4 . oktobris, C-185/90 P Komisija/Gill, 24. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1996 . gada 21 . maijs, T-148/95 W /Komisija, 36. un 37 . punkts.
Civildienesta tiesa: 2007 . gada 2 . maijs, F-23/05 G iraudy/Komisija, 200 . punkts.