Keywords

Summary



Keywords

1. Process – Vēršanās Pirmās instances tiesā saskaņā ar šķīrējklauzulu

(EKL 238. pants un EKL 240. pants)

2. Process – Vēršanās Pirmās instances tiesā saskaņā ar šķīrējklauzulu – Pieteikums par lietas ierosināšanu

(EKL 238. pants; Pirmās instances tiesas reglamenta 44. panta 5.a punkts)

3. Process – Vēršanās Pirmās instances tiesā saskaņā ar šķīrējklauzulu

(EKL 238. pants)

4. Ārpuslīgumiskā atbildība – Nosacījumi – Pietiekami būtisks Kopienu tiesību pārkāpums

(EKL 288. panta otrā daļa)

5. Ārpuslīgumiskā atbildība – Nosacījumi – Tādas tiesību normas pārkāpums, kas privātpersonām piešķir tiesības

(EKL 288. panta otrā daļa)

6. Eiropas Kopienu budžets – Finanšu regula – Noteikumi, kas ir piemērojami publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrām

(Padomes Regulas Nr. 1605/2002 101. panta pirmā daļa)

7. Kopienu tiesības – Principi – Tiesiskās paļāvības aizsardzība – Eiropas Kopienu publiskie iepirkumi

8. Eiropas Kopienu publiskie iepirkumi – Sarunu procedūra

(EKL 288. panta otrā daļa)

9. Ārpuslīgumiskā atbildība – Nosacījumi

(EKL 288. panta otrā daļa)

10. Eiropas Kopienu budžets – Finanšu regula – Noteikumi, kas ir piemērojami publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrām

(Padomes Regulas Nr. 1605/2002 101. panta pirmā daļa)

Summary

1. Tikai šķīrējklauzulas puses var būt puses prasībā, kas celta, pamatojoties uz EKL 238. pantu. Nepastāvot pušu gribas izpausmei tai piešķirt jurisdikciju lemt par strīdu par līgumu, Pirmās instances tiesa tādējādi nevar pieņemt šo strīdu izskatīšanā, jo to neievērojot, tā paplašinātu savu jurisdikciju tālāk par to strīdu loku, kuru izskatīšanu tai ierobežoti ir noteicis EKL 240. pants, kas nosaka valsts tiesu jurisdikciju izskatīt strīdus, kuros viena puse ir Kopiena. Tā kā šī Kopienu kompetence ir atkāpe no vispārējām tiesībām, tā ir jāinterpretē šauri.

Lai gan sakarā ar šķīrējklauzulu, kas noslēgta saskaņā ar EKL 238. pantu, Kopienu tiesai var tikt lūgts izskatīt strīdu, piemērojot valsts tiesību normas, kas regulē līgumu, tās jurisdikciju izskatīt šo strīdu saistībā ar šo līgumu nosaka tikai EKL 238. panta un šķīrējklauzulas noteikumi un to neietekmē valsts tiesību normas, kas iespējami iestājas pret šādu jurisdikciju.

(sal. ar 53. un 55. punktu)

2. Lai gan EKL 238. pantā nav noteikta šķīrējklauzulas forma, no Pirmās instances tiesas reglamenta 44. panta 5.a punkta, kas noteic, ka prasības pieteikumam, kas tiek iesniegts, pamatojoties uz EKL 225. panta 1. punktu un EKL 238. pantu, ir jāpievieno klauzulas, ar kuru tiek piešķirta kompetence Kopienu tiesām, eksemplārs, izriet, ka šai klauzulai principā ir jābūt noteiktai rakstveidā. Minētā reglamenta 44. panta 5.a punkts ir vērsts uz pierādījumu nodrošināšanu, un tā noteiktās formalitātes ir uzskatāmas par izpildītām, ja prasītāja iesniegtie dokumenti ļauj Kopienu tiesai pietiekamā mērā pārliecināties par vienošanos starp strīda pusēm nodot domstarpību izskatīšanu par attiecīgo līgumu nevis valsts tiesām, bet gan Kopienu tiesām.

(sal. ar 56. punktu)

3. Pieņemot, ka acīmredzamo pilnvaru teorija būtu jāatzīst Kopienu tiesībās, it īpaši līguma pušu pārstāvēšanas jomā, tās piemērošana obligāti prezumētu to, ka trešās personas, kas izvirza šo acīmredzamību, pierāda, ka attiecīgie apstākļi ļāva uzskatīt, ka minētā acīmredzamība atbilst realitātei. No tā izriet, ka prasītājai, kas cēla prasību, pamatojoties uz šķīrējklauzulu, kas “acīmredzami” bija noslēgta starp to un Komisiju, vismaz ir jāpierāda tas, ka, ņemot vērā lietas apstākļus, tā varēja leģitīmi uzskatīt, ka Infrastruktūras un apgādes biroja Briselē, kas izveidots ar Lēmumu 2003/523, pārstāvim bija pilnvaras nodibināt Komisijai, kas rīkojusies Kopienas vārdā un labā, līgumsaistības.

(sal. ar 60. punktu)

4. Kopienas ārpuslīgumiskās atbildības jomā prettiesiskai rīcībai, kas tiek piedēvēta iestādei, ir jāveido pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām tiek piešķirtas tiesības, pārkāpums. Noteicošais kritērijs, lai uzskatītu Kopienu tiesību pārkāpumu par pietiekami būtisku, ir tas, ka attiecīgā Kopienu iestāde ir acīmredzami un smagi pārkāpusi tās rīcības brīvības robežas. Ja šai iestādei ir tikai ievērojami ierobežota, pat neesoša, rīcības brīvība, tad vienkāršs Kopienas tiesību pārkāpums var būt pietiekams, lai konstatētu pietiekami būtiska pārkāpuma pastāvēšanu.

(sal. ar 105. punktu)

5. Kopienas publiskās varas iestādes darbība gan administratīvajā jomā, gan līgumu jomā ir vienmēr pakļauta labās ticības principam. Turklāt indivīdi nevar ļaunprātīgi izmantot Kopienu tiesību normas. Saistībā ar sarunām, kas ir vērstas uz līguma noslēgšanu starp Kopienu publiskās varas iestādi un pretendentu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procesa ietvaros, šīs tiesību normas katram attiecīgajam pretendentam piešķir tiesības, kuru pārkāpums var izraisīt Kopienas ārpuslīgumisko atbildību, uzliekot noteiktus ierobežojumus līgumslēdzējas iestādes, kas nolemj atteikties no līguma piešķiršanas un neslēgt līgumu, pilnvarām. Turklāt tiesiskās paļāvības aizsardzības vai ievērošanas princips ir vispārējs Kopienu tiesību princips, kas piešķir tiesības privātpersonām. Saistībā ar publiskā iepirkuma līguma piešķiršanas procesu tiesiskās paļāvības aizsardzības princips piešķir šādas tiesības katram pretendentam, kas atrodas situācijā, no kuras izriet, ka Kopienu administratīvā iestāde, sniedzot tam precīzas garantijas, radīja tam pamatotu paļāvību.

(sal. ar 107.–109. punktu)

6. Cita starpā no Regulas Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, 101. panta pirmās daļas izriet, ka sarunu procesa par publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, iepriekš nepublicējot paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu, ietvaros līgumslēdzējai iestādei ir ļoti plaša rīcības brīvība atteikties noslēgt līgumu un tā rezultātā izbeigt uzsāktās pirmslīguma sarunas.

(sal. ar 111. punktu)

7. Tiesības pieprasīt tiesiskās paļāvības aizsardzību attiecas uz jebkuru privātpersonu, kas atrodas situācijā, no kuras izriet, ka Kopienu administrācija, sniedzot precīzas garantijas, tam radīja pamatotu paļāvību. Šādas garantijas, lai arī kāda būtu to forma, sastāv no precīzas, beznosacījumu un saskaņotas informācijas, kas ir no pilnvarotiem un ticamiem avotiem. Saistībā ar minēto, lai gan ir taisnība, ka tirgus dalībniekiem galvenokārt pašiem ir jāatbild par ekonomisko risku, kas raksturīgs to darbībai, un ka publiskā iepirkuma līguma konkursa procesā šie ekonomiskie riski it īpaši ietver izmaksas, kas saistītas ar piedāvājuma iesniegšanu, tomēr, ja pirms līguma piešķiršanas konkursa uzvarētājam līgumslēdzēja iestāde ir panākusi to, ka pretendents ir veicis neatgriezeniskas investīcijas sakarā ar sagaidāmo līgumu un tā rezultātā pārsniedzis tā darbībām raksturīgu risku saistībā ar piedāvājuma iesniegšanu, var tikt pārkāpts tiesiskās paļāvības princips, kas var izraisīt Kopienas ārpuslīgumisko atbildību.

(sal. ar 138. un 139. punktu)

8. Nekustamā īpašuma publiskā iepirkuma līguma, par kuru sarunas notika tikai ar vienu partneri un kurš attiecas uz īpašumu, darbības ar ko sakarā ar pirmslīguma sarunām tika apturētas, ietvaros Komisija pietiekami būtiskā veidā pārkāpa labās ticības principu un ļaunprātīgi izmantoja savas tiesības neslēgt līgumu, sarunu partneri par savu lēmumu atteikties no līguma piešķiršanas un tādējādi izbeigt pirmslīguma sarunas, informējot vairāk nekā pēc diviem mēnešiem pēc šī lēmuma pieņemšanas, tādējādi turpinot pirmslīguma sarunas, par kurām tā zināja, ka tās ir lemtas neveiksmei, un liedzot partnerim iespēju meklēt citu iespējamo nomnieku ēkai, sākot ar šī lēmuma datumu.

Turklāt Komisija pietiekami būtiskā veidā pārkāpa tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, izbeidzot pirmslīguma sarunas pēc tam, kad tā savu sarunu partneri bija pamudinājusi veikt remonta darbus, lai varētu iznomāt ēku paredzētajā nomas līguma spēkā stāšanās datumā. Komisija kā līgumslēdzēja iestāde to pamudināja veikt neatgriezeniskas investīcijas sakarā ar sagaidāmo rezultātu un tā rezultātā pārsniegt risku, kas saistīts ar attiecīgo darbību, kura sastāv no piedāvājuma iesniegšanas publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procesa ietvaros. Turklāt, pieņemot veikt sakarā ar sagaidāmo situāciju nepieciešamās investīcijas, lai varētu izpildīt nomas līgumu atbilstoši Komisijas vajadzībām, partneris rīkojās saprātīgi un kā reālists, jo tas priekšlaikus saņēma precīzas Komisijas garantijas par to, ka remonta darbi, kurus tas bija mudināts veikt ārpus līguma, no Komisijas puses tiks atlīdzināti.

Tādējādi saistībā ar pirmslīguma sarunu izbeigšanu Komisija rīkojās prettiesiski, kas var izraisīt Kopienas ārpuslīgumisko atbildību, jo tā piedalījās pirmslīguma sarunās, par kurām tā zināja, ka tās ir lemtas neveiksmei, un izbeidza pirmslīguma sarunas pēc tam, kad tā savu sarunu partneri bija pamudinājusi veikt nepieciešamos remonta darbus, lai būtu iespējams iznomāt ēku paredzētajā nomas līguma spēkā stāšanās datumā.

(sal. ar 131., 132., 137., 153., 155. un 156. punktu)

9. Sarunu procesā par Kopienas publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu vienpusēja līguma sarunu izbeigšana ietilpst līgumslēdzējas iestādes pilnvarās neslēgt paredzēto nomas līgumu saskaņā ar Regulas Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, 101. panta pirmās daļas noteikumiem. Tā rezultātā tirgus dalībnieks nekad neiegūst nekādas tiesības šo līgumu noslēgt. Turklāt gadījumā, ja nepastāv noteikta un galīga vienošanās starp pusēm, pretendents nevar iegūt nekādas tiesības sakarā ar līgumu, ne tā rezultātā jebkādas tiesības saņemt gaidāmo peļņu sakarā ar līgumu. No tā izriet, ka iestādes prettiesiskā rīcība, kas izrietēja tikai no apstākļiem, kā tā īstenoja savas tiesības nepiešķirt līgumu un vienpusēji izbeigt pirmslīguma sarunas, nevar tikt uzskatīta par cēloni zaudējumam, kas izpaužas kā iespējas noslēgt līgumu un no šī līguma noslēgšanas sagaidāmās peļņas zaudēšana.

(sal. ar 161. un 162. punktu)

10. No Regulas Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, 101. panta pirmās daļas izriet, ka principā izdevumi un izmaksas, kas veltīgi radušies pretendentam sakarā ar piedalīšanos publiskā iepirkuma līguma piešķiršanas procesā, nevar tikt uzskatīti par kaitējumu, ko var kompensēt ar zaudējumu atlīdzības samaksu. Tomēr minētais noteikums, neriskējot aizskart tiesiskās drošības principu un tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, nevar tikt piemērots gadījumā, kad Kopienu tiesību pārkāpums publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procesā ir ietekmējis pretendenta iespējas saņemt līguma piešķiršanu vai tieši mudinājis pretendentu uzņemties nepamatotus izdevumus un izmaksas.

(sal. ar 165. punktu)