29

Konkrētāk, 39., 41.–47. un 51.–55. punktā Tiesa nosprieda šādi: “39 Regulas Nr. 1272/2008 I pielikuma 4.1.3.5.5. punktā patiešām nav paredzēts izmantot citus kritērijus kā vien tos, kas skaidri minēti šajā normā. Tomēr jākonstatē, ka nevienā tiesību normā nav skaidri aizliegts ņemt vērā citus faktorus, kam varētu būt nozīme [..] vielas [, kas ir viena no vielām, kuru sastāvs nav zināms vai ir mainīgs un kuras ir kompleksi reakcijas produkti vai bioloģiski materiāli,] klasifikācijā. [..] 41 [..] frāžu “attiecīgā gadījumā” (šī punkta angļu valodas redakcijā “where appropriate”) un “visi pieejamie dati” lietojuma mērķis ir atcelt interpretāciju, saskaņā ar kuru informācijas, kas nav skaidri izmantota saistībā ar summēšanas metodi, ņemšanai vērā vajadzētu būt izslēgtai jebkādos apstākļos. 42 Turklāt no Regulas Nr. 1272/2008 preambulas 4.–8. apsvēruma izriet, ka Savienības likumdevējs ir vēlējies “sekmēt klasificēšanas un marķēšanas kritēriju globālu harmonizēšanu ne vien ANO līmenī, bet arī iekļaujot starptautiski apstiprinātos [GHS] kritērijus Kopienas tiesību aktos”. Šajā nolūkā minētās regulas I pielikumā ir identiski iekļautas gandrīz visas [GHS] normas. 43 [..] no paša [GHS] teksta, it īpaši no tā 9. pielikuma “Instrukciju dokuments par bīstamību ūdens videi”, izriet, ka metodoloģiskā pieeja, kāda norādīta, lai noteiktu vielu bīstamības ūdens videi klasifikāciju, ir sarežģīta tādēļ, ka “termins “viela” aptver plašu ķīmisko vielu spektru, no kurām daudzas ir ļoti grūti klasificēt saskaņā ar sistēmu, kura balstīta uz stingriem kritērijiem”. Tādējādi šajā dokumentā ir uzsvērtas pat ekspertiem sarežģītas interpretācijas problēmas, ko rada klasifikācija, it īpaši tā saukto “komplekso vai daudzkomponenšu” vielu klasifikācija, kuru biodegradācijas un bioakumulācijas, sadalīšanās koeficienta un šķīdības ūdenī īpašības rada visas interpretācijas problēmas, jo katra maisījuma sastāvdaļa var darboties atšķirīgi. 44 Tādējādi minētā dokumenta autori ir vēlējušies pievērst uzmanību ierobežojumiem, kas raksturīgi metodoloģiskajiem kritērijiem, kādi paredzēti [GHS] bīstamības ūdens videi klasifikācijai attiecībā uz atsevišķām vielām, kuras, konkrēti, ir ļoti kompleksas, stabilas vai vāji šķīst ūdenī. 45 Savienības likumdevējs ir iekļāvis [GHS] normas Regulas Nr. 1272/2008 I pielikumā, nepaužot nodomu atkāpties no šīs pieejas. Šajos apstākļos nevarētu uzskatīt, ka Savienības likumdevējs, šādi iekļaudams [GHS] Regulā Nr. 1272/2008, būtu abstrahējies no šiem metodoloģiskajiem ierobežojumiem. 46 Stingra un automātiska summēšanas metodes piemērošana jebkuros apstākļos var izraisīt to, ka netiek pietiekami novērtēta tādas [..] vielas [, kas ir viena no vielām, kuru sastāvs nav zināms vai ir mainīgs un kuras ir kompleksi reakcijas produkti vai bioloģiski materiāli,] bīstamība ūdens videi, kurai ir zināmas nedaudzas no sastāvdaļām. Šāds rezultāts nevar tikt uzskatīts par savienojamu ar vides un cilvēku veselības aizsardzības mērķi, kāds izvirzīts Regulā Nr. 1272/2008. 47 Tādējādi ir uzskatāms, ka tad, ja tiek piemērota summēšanas metode, lai noteiktu, vai [..] viela [, kas ir viena no vielām, kuru sastāvs nav zināms vai ir mainīgs un kuras ir kompleksi reakcijas produkti vai bioloģiski materiāli,] ietilpst akūtas toksicitātes ūdens videi un hroniskas toksicitātes ūdens videi kategorijās, Komisijai nav jāvērtē vienīgi faktori, kas skaidri minēti Regulas Nr. 1272/2008 I pielikuma 4.1.3.5.5. punktā, neņemot vērā nekādus citus faktorus. Atbilstoši tās pienākumam ievērot pienācīgu rūpību Komisijai ir rūpīgi un objektīvi jāpārbauda citi faktori, kuriem, lai gan tie nav skaidri minēti attiecīgajās normās, tomēr ir nozīme. [..] 51 Regulas Nr. 1272/2008 I pielikuma 4.1.3.5.5. punktā minētā klasifikācijas metode ir balstīta uz pieņēmumu, ka sastāvdaļas, kas tiek ņemtas vērā, ir 100 % šķīstošas. Pamatojoties uz šo pieņēmumu, minētā summēšanas metode nozīmē, ka pastāv tāda sastāvdaļu koncentrācijas pakāpe, kuru nesasniedzot nevar tikt sasniegta robežvērtība 25 % apmērā, un tādējādi tā ietver sastāvdaļu, kuras ietilpst akūtās vai hroniskās toksicitātes kategorijās, koncentrāciju summas aprēķināšanu, kuras katra ir svērta atbilstoši m koeficientam, kas atbilst to toksicitātes veidam. 52 Tomēr šai metodei ir raksturīgi, ka tā zaudē ticamību situācijās, kurās sastāvdaļu svērtā summa pārsniedz koncentrācijas pakāpi, kura atbilst robežvērtībai 25 % apmērā, tādā proporcijā, kas ir mazāka par attiecību starp šķīdības koeficientu, kāds novērots attiecīgajai vielai kopumā, un hipotētisko šķīdības koeficientu 100 % apmērā. Tādēļ šādās situācijās kļūst iespējams summēšanas metodes rezultātā īpašos gadījumos sasniegt lielāku vai mazāku rezultātu par to pakāpi, kāda atbilst tiesību aktos paredzētajai robežvērtībai 25 % apmērā, atkarībā no tā, vai tiek ņemts vērā sastāvdaļu hipotētiskais šķīdības koeficients vai arī vielas kopumā šķīdības koeficients. 53 Nav strīda par to, ka no RAC atzinumam pievienotā ziņojuma I pielikuma 7.6.2. tabulas izriet, ka, pirmkārt, ar summēšanas metodi sasniegtais rezultāts ir 14521 % un ka, otrkārt, šis rezultāts ir 581 reizi lielāks par minimālo pakāpi, kāda prasīta, lai pēc svēršanas ar m koeficientiem būtu sasniegta robežvērtība 25 % apmērā. Nav apstrīdēts arī tas, ka no minētā dokumenta 1.3. punkta “Fizikāli ķīmiskās īpašības” turklāt izriet, ka CTPHT maksimālais šķīdības ūdenī koeficients bija 0,0014 %, proti, koeficients, kas ir aptuveni 71000 reižu mazāks par hipotētisko šķīdības koeficientu 100 % apmērā, kurš tiek izmantots attiecībā uz sastāvdaļām, kuras tiek ņemtas vērā. 54 Tātad Vispārējā tiesa, [2015. gada 7. oktobra] sprieduma [Bilbaína de Alquitranes u.c./Komisija (T‑689/13, nav publicēts, EU:T:2015:767)], 34. punktā atzīdama, ka, “tāpēc pieņemot, ka vis[as] šīs [sastāvdaļas] izšķīst ūdenī, Komisija būtībā klasifikāciju pamatoja ar pieņēmumu, ka 9,2 % no CTPHT varēja izšķīst ūdenī. Tomēr no [RAC atzinuma pielikumā pievienotā] informācijas dokumenta 1.3. punkta var redzēt, ka šāda vērtība nav reāla, ņemot vērā, ka maksimālais koeficients ir 0,0014 %. 55 [2015. gada 7. oktobra] sprieduma [Bilbaína de Alquitranes u.c./Komisija (T‑689/13, nav publicēts, EU:T:2015:767)], 32. punktā konstatējusi, ka “ne Komisija, ne ECHA [..] nevarēja pierādīt, ka [..] Komisija ņēma vērā faktu, ka saskaņā ar 1.3. punktu informācijas dokumentā, [kas pievienots RAC atzinuma pielikumā,] “Fizikāli ķīmiskās īpašības”CTPHT sastāvdaļas tika izdalītas no CTPHT tikai ierobežotā apjomā un to, ka minētā viela ir ļoti stabila”, Vispārējā tiesa, nepieļaudama kļūdu tiesību piemērošanā, minētā sprieduma 30. punktā ir atzinusi, ka “Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo, klasificēdama CTPHT starp akūtas toksicitātes ūdens vidē 1 vielām (H400) un hroniskas toksicitātes ūdens vidē 1 vielām (H410), pamatojoties uz tās sastāvdaļām, tā nav izpildījusi savu pienākumu ņemt vērā visus atbilstošos faktorus un apstākļus, lai pienācīgi ņemtu vērā proporciju, kādā CTPHT atrodas sešpadsmit [..] sastāvdaļas, un to ķīmisko iedarbību”.”