Keywords

Summary



Keywords

1. Valsts atbalsts – Komisijas lēmums uzsākt formālu valsts pasākuma izmeklēšanas procedūru, kas apvienota ar pagaidu kvalificēšanu par jaunu atbalstu – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms

(EKL 88. panta 2. punkts; Padomes Regulas Nr. 659/1999 6. pants)

2. Valsts atbalsts – Pārbaude, ko veic Komisija – Lēmums uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru – Komisijas nostājas izmaiņas pēc procedūras pabeigšanas

(EKL 88. panta 2. punkts; Padomes Regulas Nr. 659/1999 7. pants)

3. Konkurence – Kopienu tiesību normas – Uzņēmums – Jēdziens – Saimnieciskās darbības veikšana – Jēdziens – Sabiedrisko pakalpojumu pienākumi – Ietekmes neesamība – Darbības, kas ir saistītas ar publiskās varas prerogatīvu īstenošanu – Izslēgšana

(EKL 87. panta 1. punkts)

4. Valsts atbalsts – Konkurences apdraudējums – Darbības atbalsts – Finansējums, kas piešķirts uzņēmumam, kurš pilda sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu konkurencei atvērtā tirgū

(EKL 87. panta 1. punkts, 86. un 88. pants)

5. Valsts atbalsts – Jēdziens – Pasākumi, lai kompensētu uzņēmumam radušās izmaksas, pildot sabiedriskos pakalpojumus

(EKL 86. panta 2. punkts un 87. panta 1. punkts)

6. Valsts atbalsts – Pastāvošs atbalsts – Pasākumi, lai kompensētu uzņēmumam radušās izmaksas, pildot sabiedriskos pakalpojumus – Lēmums 2005/842 – Piemērošanas joma

(EKL 86. panta 2. punkts; Komisijas lēmums 2005/842)

7. Valsts atbalsts – Pastāvošs un jauns atbalsts – Pasākums, ar kuru groza pastāvoša atbalsta shēmu – Kvalificēšana par jaunu atbalstu – Kritēriji

(EKL 88. pants; Padomes Regulas Nr. 659/1999 1. pants)

8. Konkurence – Uzņēmumi, kam uzticēta vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšana – Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu definīcija – Dalībvalstu rīcības brīvība

(EKL 86. panta 2. punkts; Komisijas Paziņojuma 2001/C 17/04 22. punkts un Paziņojuma 2001/C 320/04 36. punkts)

Summary

1. Atbilstoši Regulas Nr. 659/1999 par EKL 88. panta piemērošanu 6. pantam, ja Komisija nolemj uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru, ierosināšanas lēmums var tikt ierobežots ar to, ka tajā tiek apkopoti nozīmīgie faktiskie un tiesiskie jautājumi, ietverts attiecīgā valsts pasākuma pagaidu novērtējums, kura mērķis ir noteikt, vai tam ir atbalsta raksturs, un izklāstīt iemeslus, kas liek šaubīties par šī pasākuma saderību ar kopējo tirgu. Atbilstoši tam pašam 6. pantam ierosināšanas lēmumam ir jāsniedz iespēja ieinteresētajām personām efektīvi piedalīties formālajā izmeklēšanas procedūrā, kurā tām būtu iespēja izteikt savus argumentus. Šajā nolūkā ir pietiekami, ka ieinteresētās personas ir informētas par iemesliem, kas Komisijai sākotnēji likuši uzskatīt, ka attiecīgais pasākums varētu būt jauns, ar kopējo tirgu nesaderīgs atbalsts.

(sal. ar 37. un 38. punktu)

2. No Regulas Nr. 659/1999 par EKL 88. panta piemērošanu 7. panta izriet, ka formālās izmeklēšanas procedūras beigās Komisijas analīze var mainīties, jo tā galu galā var izlemt, ka pasākums nav valsts atbalsts vai ka šaubas par tā nesaderību ir kliedētas. No tā izriet, ka galīgajā lēmumā var būt zināmas atšķirības no ierosināšanas lēmuma, bet tas tomēr neizraisa galīgā lēmuma spēkā neesamību.

(sal. ar 50. punktu)

3. Konkurences tiesību kontekstā uzņēmuma jēdziens ietver visas vienības, kas veic saimniecisku darbību, neatkarīgi no šīs vienības juridiskā statusa un tās finansēšanas veida. Saimnieciska darbība ir visa veida darbība, kas izpaužas kā preču vai pakalpojumu piedāvāšana noteiktā tirgū.

Šajā ziņā tas, ka vienībai ir uzticēti noteikti ar sabiedriskām interesēm saistīti pienākumi, neliedz attiecīgās darbības uzskatīt par saimnieciskām darbībām. Savukārt darbībām, kas attiecas uz publiskās varas prerogatīvu īstenošanu, nav saimnieciska rakstura, kas pamatotu Līguma konkurences tiesību normu piemērošanu.

Tādēļ, lai noteiktu, vai vienības darbības ir uzņēmuma darbības Līguma nozīmē, jāizpēta, kāds ir šo darbību raksturs.

(sal. ar 92.–95. punktu)

4. Atbalsts, kas ir paredzēts, lai atbrīvotu uzņēmumu no tādām izmaksām, kuras tam parastos apstākļos būtu jāsedz ikdienas vadības vai normālas darbības ietvaros, principā izkropļo konkurences apstākļus.

Fakts, ka uzņēmumam ir uzticēts sabiedriskā pakalpojuma uzdevums un tas savas funkcijas pilda saskaņā ar šo uzdevumu reglamentējošiem noteikumiem, pats par sevi nenovērš konkurences ar citiem uzņēmumiem izkropļošanas risku, jo citādi tiktu laupīta EKL 86.–88. panta lietderīgā iedarbība. Attiecīgā dalībvalsts var gan pārmērīgi kompensēt sabiedriskā pakalpojuma uzdevumu, bet, tiklīdz šāda pārmērīga kompensācija ir radīta, tā pati par sevi rada izkropļojuma risku konkurencei atvērtā tirgū.

(sal. ar 119. un 120. punktu)

5. No 2003. gada 24. jūlija sprieduma lietā C‑280/00 Altmark viennozīmīgā teksta izriet, ka četru tajā minēto nosacījumu vienīgais mērķis ir kvalificēt attiecīgo pasākumu par valsts atbalstu un, precīzāk, noteikt, vai pastāv priekšrocība.

Valsts intervence, kas neatbilst vienam vai vairākiem minētajiem nosacījumiem, ir jāuzskata par valsts atbalstu EKL 87. panta 1. punkta izpratnē.

(sal. ar 145. un 146. punktu)

6. Komisijas Lēmuma 2005/842 par EK Līguma 86. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, 1. pantā ir noteikts, ka šis lēmums izklāsta nosacījumus, saskaņā ar kuriem šis valsts atbalsts ir uzskatāms par saderīgu ar kopējo tirgu un ir atbrīvots no iepriekšējas paziņošanas prasības, kas paredzēta EKL 88. panta 3. punktā.

No tā izriet, ka pašā Lēmumā 2005/842 nav definēti nosacījumi, kādiem jāatbilst kompensācijai par sabiedrisko pakalpojumu, īpaši jau attiecībā uz iegūto priekšrocību, lai to nekvalificētu par valsts atbalstu, gluži pretēji – tas ir piemērojams pasākumiem, kas jau ir kvalificēti kā valsts atbalsts un par kuriem ir jānoskaidro, vai tie ir saderīgi ar kopējo tirgu. Papildus tam Lēmumā 2005/842 ir skaidra atsauce uz kritērijiem, ko Tiesa izstrādājusi 2003. gada 24. jūlija spriedumā lietā C‑280/00 Altmark , lai iepriekšējā stadijā noteiktu valsts atbalsta pastāvēšanu.

Tāpēc Komisijai vispirms ir jāpārbauda, vai kritēriji, ko Tiesa izstrādājusi spriedumā lietā Altmark , ir tikuši izpildīti, lai noteiktu, vai attiecīgais finansējums ir valsts atbalsts, un pēc tam, ja ir secinājusi par valsts atbalsta esamību, jāpārbauda atbalsta saderība ar kopējo tirgu.

(sal. ar 153.–155. punktu)

7. No Regulas Nr. 659/1999 par EKL 88. panta piemērošanu 1. panta izriet, ka pastāvoša atbalsta kvalifikācija attiecas uz jebkādu atbalstu, kas pastāvējis pirms Līguma stāšanās spēkā attiecīgajā dalībvalstī, un uz jebkādu atbalstu, ko apstiprinājusi Komisija vai Padome, un ka par jaunu atbalstu jāuzskata jebkāds pastāvoša atbalsta grozījums.

Saskaņā ar šo viennozīmīgo tekstu ne “viss grozītais pastāvošais atbalsts” ir jāuzskata par jaunu atbalstu, bet gan tikai pašu grozījumu var kvalificēt kā jaunu atbalstu. Tātad tikai gadījumā, ja grozījums skar pašas sākotnējās shēmas būtību, šī shēma tiek transformēta par jaunu atbalsta shēmu. Runa nevar būt par tādu būtisku grozījumu, ja jaunais elements ir skaidri nodalāms no sākotnējās shēmas.

Atbalstu var kvalificēt par jaunu atbalstu vai par pastāvoša atbalsta grozījumu, atsaucoties uz noteikumiem, kuros atbalsts ir paredzēts, kā arī uz to īpatnībām vai robežām.

(sal. ar 176., 177. un 180. punktu)

8. Dalībvalstīm ir plaša rīcības brīvība, lai definētu to, ko tās uzskata par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem. Tādēļ šādu pakalpojumu definīciju, kuru ir noteikusi dalībvalsts, Komisija var apšaubīt tikai acīmredzamas kļūdas gadījumā.

Runājot par apraides nozares sabiedriskā pakalpojuma definīciju, lai gan tiešām Komisija nevar ne izlemt, vai programma ir jāpārraida kā vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums, ne apšaubīt konkrēta produkta būtību vai kvalitāti, tai kā Līguma uzraudzītājai jāspēj iejaukties acīmredzamas kļūdas gadījumā.

(sal. ar 223. un 224. punktu)