Keywords

Summary



Keywords

1. Process – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Formas prasības – Strīda priekšmeta noteikšana – Kopsavilkums par izvirzītajiem pamatiem – Prasības pieteikums par Kopienu iestādes nodarīto zaudējumu atlīdzināšanu – Minimālās prasības

(Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

2. Ārpuslīgumiskā atbildība – Nosacījumi – Prettiesiskums – Zaudējumi – Cēloņsakarība – Neiespējamība atsaukties uz PTO līgumiem, lai apstrīdētu Kopienu tiesību akta tiesiskumu – Izņēmumi – Kopienu tiesību akts, kura mērķis ir nodrošināt PTO līgumu izpildi vai kurā ir skaidra un precīza norāde uz tiem – Šāda tiesību akta neesamība – Kopienas atbildība – Izslēgšana

(EKL 288. panta otrā daļa; Padomes Regula Nr. 404/93 un Padomes Regula Nr. 1637/98; Komisijas Regula Nr. 2362/98)

3. Lauksaimniecība – Tirgu kopīgā organizācija – Banāni – Importa režīms – Tarifu kvota – Ieviešana un sadale – Īstenošanas kompetences deleģēšana Komisijai, piešķirot tai plašu diskrecionāro varu

(EKL 211. pants; Padomes Regulas Nr. 404/93 19. panta 1. punkts un Padomes Regula Nr. 1637/98)

4. Lauksaimniecība – Tirgu kopīgā organizācija – Banāni – Importa režīms – Tarifu kvota – Ieviešana un sadale – Nediskriminācijas princips – Pārkāpums – Neesamība

(Padomes Regula Nr. 404/93 un Padomes Regula Nr. 1637/98; Komisijas Regula Nr. 1442/93 un Komisijas Regula Nr. 2362/98)

5. Lauksaimniecība – Tirgu kopīgā organizācija – Banāni – Importa režīms – Tarifu kvota – Ieviešana un sadale – Tiesības brīvi veikt profesionālo darbību – Pārkāpums – Neesamība

(Padomes Regula Nr. 404/93 un Padomes Regula Nr. 1637/98; Komisijas Regula Nr. 2362/98)

6. Lauksaimniecība – Tirgu kopīgā organizācija – Banāni – Importa režīms – Tarifu kvota – Ieviešana un sadale – Samērīguma princips – Pārkāpums – Neesamība

(Padomes Regula Nr. 404/93 un Padomes Regula Nr. 1637/98; Komisijas Regula Nr. 2362/98)

7. Lauksaimniecība – Tirgu kopīgā organizācija – Banāni – Importa režīms – Tarifu kvota – Ieviešana un sadale – Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips – Pārkāpums – Neesamība

(Padomes Regula Nr. 404/93 un Padomes Regula Nr. 1637/98; Komisijas Regula Nr. 1442/93 un Komisijas Regula Nr. 2362/98)

Summary

1. Saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunktu ikvienā prasības pieteikumā ir jābūt norādei par strīda priekšmetu un ir jābūt iekļautam kopsavilkumam par izvirzītajiem pamatiem. Šai norādei ir jābūt pietiekami skaidrai un precīzai, lai atbildētājs varētu sagatavot savu aizstāvību un lai Pirmās instances tiesa varētu lemt par prasību, ja iespējams, bez papildu informācijas iesniegšanas. Lai nodrošinātu tiesisko drošību un labu pārvaldību tiesā un lai prasības pieteikums būtu pieņemams, pamata faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem, ar kuriem prasība ir pamatota, vismaz kopsavilkuma veidā, kas ir sagatavots saskaņotā un saprotamā veidā, ir jāizriet no paša prasības pieteikuma teksta.

Lai izpildītu šīs prasības, prasības pieteikumā par zaudējumu atlīdzināšanu, ko, iespējams, ir radījusi Kopienu iestāde, ir jābūt iekļautiem pierādījumiem, kuri ļauj identificēt rīcību, kurā prasītājs vaino iestādi, iemesliem, kuru dēļ tā uzskata, ka pastāv cēloniskā sakarība starp rīcību un, iespējams, ciestajiem zaudējumiem, kā arī zaudējumu raksturam un apmēram.

(sal. ar 64., 65. un 191. punktu)

2. Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība EKL 288. panta nozīmē ir atkarīga no visu nosacījumu kopuma, proti, iestādēm pārmestās rīcības prettiesiskuma, zaudējumu esamības un cēloņsakarības starp attiecīgo rīcību un minētajiem zaudējumiem. PTO līgums un tā pielikumi, ņemot vērā to raksturu un struktūru, principā nav tādas normas, attiecībā uz kurām Tiesa un Pirmās instances tiesa kontrolē Kopienu iestāžu tiesību aktu likumību.

Tikai gadījumā, kad Kopiena ir apņēmusies īstenot īpašu pienākumu, kas tai uzlikts PTO ietvaros, vai gadījumā, kad Kopienu tiesību aktā ir tieša norāde uz precīziem noteikumiem līgumos, kas iekļauti PTO līguma pielikumos, Tiesai un Pirmās instances tiesai ir jākontrolē konkrētā Kopienu tiesību akta likumība saistībā ar PTO normām.

Pieņemot 1999. gada režīmu un it īpaši Regulu Nr. 2362/98, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Regulu Nr. 404/93 saistībā ar banānu importu Kopienā, Kopiena nebija apņēmusies īstenot PTO līgumu ietvaros uzliktu īpašu pienākumu šīs judikatūras nozīmē, un tādējādi prasītāja nav tiesīga atsaukties uz to, ka Kopiena ir pārkāpusi savus pienākumus saskaņā ar minētajiem līgumiem.

(sal. ar 76., 114., 115. un 170. punktu)

3. Saskaņā ar EKL 211. panta ceturtā ievilkuma noteikumiem Komisija īsteno kompetences, ko Padome Komisijai ir nodevusi tās izdoto normu izpildei, lai nodrošinātu kopīgā tirgus darbību un attīstību. No Līguma struktūras, kurā šis pants ir jāiekļauj, kā arī no praksē izvirzītajām prasībām izriet, ka izpildes jēdziens ir interpretējams plaši. Tā kā Komisija ir vienīgā, kurai pastāvīgi un uzmanīgi ir jāseko lauksaimniecības tirgu attīstībai un kam steidzami ir jārīkojas atbilstoši situācijai, Padome šajā jomā var būt spiesta tai nodot plašas pilnvaras. Tādējādi šo pilnvaru robežas ir jāvērtē atkarībā no galvenajiem tirgus organizācijas vispārējiem mērķiem, jo Komisijai ir tiesības veikt jebkādus piemērošanas pasākumus, kas vajadzīgi vai ir noderīgi pamata tiesiskā regulējuma īstenošanai, ar nosacījumu, ka minētie pasākumi nav pretrunā ar šo tiesisko regulējumu vai Padomes pieņemto tiesisko regulējumu par piemērošanu.

Tā kā Padome šajā gadījumā uzlika Komisijai pienākumu pieņemt tarifu kvotu pārvaldības pasākumus saskaņā ar metodi, kas pamatota uz ierastām tirdzniecības plūsmām, kā to paredz 19. panta 1. punkts Regulā Nr. 404/93 par banānu importu Kopienā, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1637/98, un veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu pienākumus, kuri izriet no līgumiem, ko Kopiena noslēgusi atbilstoši EKL 300. pantam, prasītāja nav pierādījusi, ka Komisija būtu acīmredzami pārkāpusi rīcības brīvības robežas, ko tai piešķīrusi Padome, kad tā mēģinājusi saskaņot šos mērķus, pieņemot importa licenču sadales un valsts kvotu sadales pasākumus, kas paredzēti Regulā Nr. 2362/98, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Regulu Nr. 404/93 par banānu importu Kopienā.

(sal. ar 183.–185. punktu)

4. Kaut arī, darbojoties 1999. gada režīmam, tika radīta atšķirīga attieksme pret uzņēmējiem, kas specializējušies Latīņamerikas banānu tirdzniecībā, un tiem, kuri specializējušies Kopienas un ĀKK banānu tirdzniecībā, šāda atšķirīga attieksme tomēr šķiet raksturīga mērķim integrēt līdz šim nodalītus tirgus un mērķim veicināt Kopienas un ĀKK banānu noietu.

Lai gan pēc banānu tirgus kopīgās organizācijas izveidošanas, piecu gadu laikā, kamēr bija spēkā 1993. gada režīms, Kopienas banānu tirgū patiešām ir notikušas būtiskas izmaiņas, Regulas Nr. 1637/98, ar ko groza Regulu Nr. 404/93 par banānu tirgus kopīgo organizāciju, noteikumi nav grozījuši šos mērķus integrēt valstu tirgus un veicināt Kopienas un ĀKK banānu noietu, bet tikai pārveidojuši kārtību, kādā darbojas režīms, kas reglamentē tirdzniecību ar trešām valstīm. Tādējādi, darbojoties 1999. gada režīmam, atšķirīga attieksme pret šiem uzņēmumiem joprojām ir raksturīga banānu tirgus kopīgās organizācijas mērķiem un šādos apstākļos nav nediskriminācijas principa pārkāpums, par kuru varētu iestāties Kopienas atbildība.

(sal. ar 207., 209., 211. un 212. punktu)

5. Tiesībām veikt uzņēmējdarbību var noteikt ierobežojumus, it īpaši tirgus kopīgās organizācijas ietvaros, ar noteikumu, ka šie ierobežojumi faktiski atbilst Kopienas vispārējo interešu mērķiem un pārmērīgi vai nepieņemami neiejaucas izvirzītajos mērķos, tādējādi apdraudot garantēto tiesību būtību.

Tā kā 1999. gada režīms ir izveidots, lai sasniegtu Regulas Nr. 404/93 vispārējo interešu mērķus, negrozot tos, proti, valstu tirgu integrāciju un Kopienas un ĀKK izcelsmes banānu noietu, no ekonomiskās situācijas attīstības, kas notikusi, stājoties spēkā banānu tirgus kopīgajai organizācijai, uz kuru atsaucās prasītāja, nevar secināt, ka pastāv nepieņemami draudi prasītājas tiesībām, kas neatbilst minētajiem vispārējo interešu mērķiem.

(sal. 220. un 221. punktu)

6. Ņemot vērā plašās izvērtēšanas pilnvaras, kas Kopienas likumdevējam ir piešķirtas kopējās lauksaimniecības politikas jomā, šajā jomā pieņemta pasākuma likumīgumu var ietekmēt tikai tas, ka šis pasākums ir acīmredzami neatbilstošs mērķim, ko kompetentā iestāde mēģina sasniegt. Šis tiesu kontroles ierobežojums it īpaši ir jāievēro tad, ja, īstenojot tirgus kopīgo organizāciju, Padome un Komisija ir spiesta izšķirt starp dažādām interesēm radušos strīdus un arī izdarīt politisku izvēli atbilstoši attiecīgajiem pienākumiem.

Tā kā šajā gadījumā Komisija, pieņemot Regulu Nr. 2362/98, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Regulu Nr. 404/93 par banānu importu Kopienā, centās nodrošināt to, lai banānu tirgus kopīgās organizācijas raksturīgie mērķi tiktu sasniegti, vienlaicīgi izpildot arī Kopienas starptautiskās saistības, kas izriet no PTO līgumiem, kā arī no Lomé Konvencijas, pakļaujoties Padomes gribai uzraudzīt tarifu kvotu pārvaldību, kura īstenota, piemērojot metodi, kas balstīta uz to, ka ir ņemtas vērā tradicionālās tirdzniecības plūsmas, prasītājai ir jāpierāda, ka Regulas Nr. 2362/98 normas, kas reglamentē importa licenču sadali un valstu tarifu apakškvotu sadali, ir acīmredzami neatbilstošas paredzētā mērķa sasniegšanai un ka tās pārsniedz to, kas nepieciešams šī mērķa sasniegšanai, ko prasītāja nav izdarījusi.

(sal. ar 228.–230. punktu)

7. Tiesības atsaukties uz principu par tiesiskās paļāvības ievērošanu ir visiem uzņēmējiem, kuriem kāda iestāde ir devusi pamatotas cerības.

Šajā sakarā, pirmkārt, tā kā prasītāja nav kāds no lietas dalībniekiem strīdos starp Kopienu un tās tirdzniecības partneriem, kas saistīti ar 1993. un 1999. gada režīmu, šo pēdējo minēto starpā notikusī tirdzniecība nevarēja radīt šādas cerības.

Otrkārt, ņemot vērā PTO līgumos iekļauto normu sarežģītību un dažu tajā minēto jēdzienu neprecizitāti, Vīnes Konvencijas 26. pantā kodificētais princips par starptautisko konvenciju labticīgu izpildi nozīmē to, ka Kopienai ir jāpieliek saprātīgas pūles, lai pieņemtu pasākumus, kas atbilstu minētajiem līgumiem, atstājot Kopienas pašas izvēlē to, kādā veidā un ar kādiem līdzekļiem šo mērķi sasniegt. Ņemot vērā izvērtēšanas pilnvaras, kas Kopienu iestādēm ir piešķirtas, lai izvēlētos līdzekļus, kas ir vajadzīgi savas politikas īstenošanai un savu starptautisko saistību izpildei, prasītājai nebija pamata tiesiski paļauties uz 1993. gada režīma grozījumiem atbilstoši savām interesēm.

(skat. 255., 256. punktu)