CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2010. gada 29. jūnijā

Lieta F-35/09

Maria Teresa Visser-Fornt Raya

pret

Eiropas Policijas biroju (Eiropols)

Civildienests – Eiropola personāls – Līguma nepagarināšana – Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums – Eiropola Civildienesta noteikumu 6. pants – Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar Konvencijas par Eiropas Policijas biroja izveidi, kuras pamatā ir Līguma par Eiropas Savienību K3. pants (Eiropola konvencija), 40. panta 3. punktu un Eiropola Civildienesta noteikumu 93. panta 1. punktu un ar kuru M. Visser-Fornt Raya k-dze lūdz atcelt Eiropola 2008. gada 12. jūnija lēmumu par atteikumu noslēgt līgumu uz nenoteiktu laiku un Eiropola 2009. gada 7. janvāra lēmumu, ar kuru noraidīta viņas sūdzība par 2008. gada 12. jūnija lēmumu

Nolēmums Atcelt Eiropola 2008. gada 12. jūnija lēmumu par atteikumu noslēgt ar prasītāju līgumu uz nenoteiktu laiku. Eiropols atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

1. Savienības tiesības – Principi – Tiesības uz aizstāvību

2. Ierēdņi – Eiropola darbinieki – Lēmums, kas ietekmē darbinieka administratīvo statusu – Tādu elementu ņemšana vērā, kas nav ietverti personas lietā – Prettiesiskums

(Eiropola Civildienesta noteikumu 6. un 23. pants)

3. Ierēdņi – Eiropola darbinieki – Lēmums, kas ietekmē darbinieka administratīvo statusu – Tādu elementu ņemšana vērā, kas nav ietverti personas lietā – Izšķiroša nozīme – Atcelšana – Nosacījumi

(Eiropola Civildienesta noteikumu 23. pants)

1. Tiesību uz aizstāvību ievērošana ir būtiska formas prasība, kuras pārkāpumu var izvirzīt pēc tiesas iniciatīvas. Tas ir Savienības tiesību pamatprincips ikvienā procedūrā pret personu, kuras rezultātā var tikt pieņemts tai nelabvēlīgs akts, un šis princips ir jānodrošina pat tad, ja nav nekāda tiesiska regulējuma par attiecīgo procedūru. Šis princips pieprasa, lai jebkura persona, pret kuru var tikt pieņemts nelabvēlīgs lēmums, varētu lietderīgi darīt zināmu savu viedokli vismaz par tiem pret viņu vērstajiem pierādījumiem, kuri varētu tikt ietverti aktā, kas tiks pieņemts. Tiesības iepazīties ar dokumentiem, kas izriet no tiesībām uz aizstāvību, nozīmē, ka administrācijai ir jāpaziņo attiecīgajam darbiniekam visi dokumenti, ar kuriem tā varētu pamatot savu lēmumu.

(skat. 56. un 57. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1991. gada 7. maijs, C-291/89 Interhotel/Komisija, Recueil, I-2257. lpp., 14. punkts; 2004. gada 7. janvāris, C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P un C-219/00 P Aalborg Portland u.c./Komisija, Recueil, I-123. lpp., 68. un 71. punkts; 2006. gada 9. novembris, C-344/05 P Komisija/De Bry, Krājums, I-10915. lpp., 37. un 38. punkts; 2007. gada 6. decembris, C-59/06 P Marcuccio/Komisija, Krājumā nav publicēts, 46. punkts.

Pirmās instances tiesa: 2000. gada 15. marts, T-25/95, T-26/95, no T-30/95 līdz T-32/95, no T-34/95 līdz T-39/95, no T-42/95 līdz T-46/95, T-48/95, no T-50/95 līdz T-65/95, no T-68/95 līdz T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 un T-104/95 Cimenteries CBR u.c./Komisija, Recueil, II-491. lpp., 487. punkts.

Civildienesta tiesa: 2008. gada 11. septembris, F-51/07 Bui Van/Komisija, Krājums-CDL, I-A-1-289. un II-A-1-1533. lpp., 77. punkts, spriedums pārsūdzēts Vispārējā tiesā, lieta T-491/08 P.

2. Eiropola Civildienesta noteikumu 23. panta mērķis ir garantēt Eiropola darbinieku tiesības uz aizstāvību, nodrošinot, lai administrācijas pieņemtie lēmumi, kas ietekmē darbinieka administratīvo situāciju un viņa karjeru, netiktu pamatoti ar personas lietā neminētiem faktiem par viņa spējām, efektivitāti vai uzvedību. No tā izriet, ka ar šādiem faktiem pamatots lēmums ir pretrunā minētajos noteikumos paredzētajām garantijām un ir jāatceļ, jo tas ticis pieņemts prettiesiskas procedūras rezultātā.

Lēmums, kas ticis pieņemts, pamatojoties uz īpašu procedūru, kas ir paredzēta minēto noteikumu 6. pantā un 2006. gada 8. decembra lēmuma par Eiropola Civildienesta noteikumu 6. panta piemērošanu 7. pantā, saskaņā ar kuru tiek noslēgti līgumi uz nenoteiktu laiku, var ietekmēt Eiropola darbinieka administratīvo statusu, un tādēļ tas ir nelabvēlīgs lēmums. No tā izriet, ka šādu lēmumu var pieņemt tikai saskaņā ar tiesību uz aizstāvību ievērošanas principu.

(skat. 58. un 60. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1972. gada 28. jūnijs, 88/71 Brasseur/Parlaments, Recueil, 499. lpp., 11. punkts; 1987. gada 12. februāris, 233/85 Bonino/Komisija, Recueil, 739. lpp., 11. punkts.

Pirmās instances tiesa: 2003. gada 6. februāris, T-7/01 Pyres/Komisija, Recueil FP, I-A-37. un II-239. lpp., 70. un 72. punkts; 2005. gada 13. decembris, T-155/03, T-157/03 un T-331/03 Cwik/Komisija, Krājums-CDL, I-A-411. un II-1865. lpp., 50. punkts.

Civildienesta tiesa: 2007. gada 28. jūnijs, F-38/06 Bianchi/EMF, Krājums-CDL, I-A-1-183. un II-A-1-1009. lpp., 48. punkts.

3. Eiropola Civildienesta noteikumu 23. panta un tiesību uz aizstāvību ievērošanas principa pārkāpuma dēļ akts ir atceļams tikai tad, ja ir konstatēts, ka darbiniekam nav ticis paziņots par dokumentiem, kuriem varēja būt izšķiroša ietekme uz administrācijas lēmumu attiecībā uz to.

Šajā ziņā novērtējuma veidlapai, kurā ir ne tikai pārņemta ieinteresētās personas novērtējuma ziņojumā iekļautā informācija, bet iekļautas arī sadaļas par tās spējām, efektivitāti un uzvedību, kā arī novērtējums par tās līguma neatjaunošanas ietekmi uz pienācīgu Eiropola darbību, ir izšķiroša ietekme uz minēto lēmumu.

(skat. 64.–68. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1996. gada 12. novembris, C-294/95 P Ojha/Komisija, Recueil, I-5863. lpp., 67. punkts.

Pirmās instances tiesa: 2007. gada 6. februāris, T-246/04 un T-71/05 Wunenburger/Komisija, Krājums-CDL, I-A-2-21. un II-A-2-131. lpp., 149. punkts.