ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 21. oktobra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Société Eco TLC/Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances

(Lieta C-556/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - LESD 107. panta 1. punkts - “Valsts līdzekļu” jēdziens - Ražotāju paplašinātā atbildība - Valsts iestāžu pilnvarota vides organizācija finanšu iemaksu iekasēšanai no konkrētu izstrādājumu tirgotājiem, lai tā šo tirgotāju vārdā izpildītu tiem tiesību aktos paredzēto pienākumu pārstrādāt no šiem izstrādājumiem radušos atkritumus - Finanšu atbalsts, ko vides organizācija izmaksā šķirošanas operatoriem, ar kuriem ir noslēgta vienošanās)

(2020/C 423/16)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Société Eco TLC

Atbildētāji: Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances

piedaloties: Fédération des entreprises du recyclage

Rezolutīvā daļa

LESD 107. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesiskais regulējums, ar kuru valsts iestāžu pilnvarota privāta bezpeļņas vides organizācija no konkrētas kategorijas izstrādājumu tirgotājiem, kuri ar to šajā nolūkā paraksta vienošanos, iekasē iemaksas apmaiņā pret pakalpojumu to vārdā pārstrādāt no šiem izstrādājumiem radušos atkritumus un pārskaita operatoriem, kuri ir atbildīgi par šo atkritumu šķirošanu un reģenerāciju, dotācijas par tādu summu, kas ir noteikta pilnvarojumā attiecībā uz vides un sociālajiem mērķiem, nav uzskatāms par tādu, kurš būtu saistīts ar valsts līdzekļu izmantošanu šīs tiesību normas izpratnē, ja vien šīs dotācijas pastāvīgi nav valsts kontrolē, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

(1) OV C 328, 30.9.2019.
Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 15. oktobra spriedums (Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Linas Agro” AB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Lieta C-117/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Īstenošanas regula (ES) Nr. 999/2014 - Galīgais antidempinga maksājums attiecībā uz cietu mēslošanas līdzekļu, kuros amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara, importu - Noteikšana - Regula (EK) Nr. 945/2005 - Amonija nitrāta satura noteikšana - Prezumpcija, saskaņā ar kuru ražojumā, kurā slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no svara, amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara)

(2020/C 423/08)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

Pamatlietas puses

Sūdzības iesniedzēja: “Linas Agro” AB

Atbildētājs: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Rezolutīvā daļa

Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 999/2014 (2014. gada 23. septembris), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas atbilstoši 11. panta 2. punktam Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 nosaka galīgo antidempinga maksājumu Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam, 1. pants, to lasot Padomes Regulas (EK) Nr. 945/2005 (2005. gada 21. jūnijs), ar kuru pēc [daļējas] starpposma pārskatīšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 3. punktu groza Regulu (EK) Nr. 658/2002, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importu, un Regulu (EK) Nr. 132/2001, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz, inter alia, Ukrainas izcelsmes amonija nitrāta importu, 20.–23. apsvēruma gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz amonija nitrāta (AN) mēslošanas līdzekli, kurā slāpekļa (N) saturs pārsniedz 28 % no svara, kurā attiecība starp nitrātu slāpekli un amonija slāpekli ir aptuveni 1:1 un kurā fosfora un kālija kopējais saturs nepārsniedz 12 % no svara, šajā regulā noteiktā galīgā antidempinga maksājuma piemērošanas mērķiem var tikt prezumēts – kamēr nav sniegti pierādījumi par pretējo –, ka šajā mēslošanas līdzeklī amonija nitrāta (AN) saturs pārsniedz 80 % no svara, nepastāvot nepieciešamībai veikt laboratorijas analīzes, lai noteiktu šo precīzo amonija nitrāta saturu.

(1) OV C 148, 29.4.2019.
2)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 4. pants, lasot to kopsakarā ar šīs regulas 3. panta 3. punktu un 70. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam neatbilst tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru citas dalībvalsts valstspiederīgais un viņa nepilngadīgie bērni, kam šajā dalībvalstī ir uzturēšanās tiesības saskaņā ar Regulas Nr. 492/2011 10. pantu, jo šie bērni apmeklē izglītības iestādes šajā pašā dalībvalstī, un kas ir iekļauti sociālā nodrošinājuma sistēmā Regulas Nr. 883/2004 3. panta 1. punkta izpratnē, visos gadījumos un automātiski ir izslēgti no tiesībām uz īpašiem no iemaksām neatkarīgiem naudas pabalstiem.
—

otrkārt, lai pastāvētu šāda kontrole, pietiek ar to, ka šādām publiskām struktūrām kopīgi, kaut vai netieši, pieder vismaz 25 % no attiecīgā uzņēmuma kapitāla vai balsstiesībām saskaņā ar tā uzņēmuma statūtiem, kurš šo uzņēmumu tieši kontrolē, turklāt nav nepieciešams pārbaudīt, vai šīs struktūras var ietekmēt un koordinēt to pārstāvju iespēju faktiski īstenot savas balsstiesības, un vai šie pārstāvji faktiski ņem vērā minēto struktūru intereses.
C 378/13

Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 3. septembra spriedums (Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UQ (C-503/19), SI (C-592/19)/Subdelegación del Gobierno en Barcelona

(Apvienotās lietas C-503/19 un C-592/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tādu trešo valstu valstspiederīgo statuss, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji - Direktīva 2003/109/EK - 6. panta 1. punkts - Vērā ņemamie apstākļi - Valsts tiesiskais regulējums - Šo apstākļu neņemšana vērā - Atteikums piešķirt pastāvīgā iedzīvotāja statusu ieinteresētās personas kriminālsodāmības dēļ)

(2020/C 378/15)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona

Pamatlietas puses

Prasītāji: UQ (C-503/19), SI (C-592/19)

Atbildētāja: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2003/109/EK (2003. gada 25. novembris) par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji, 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums, kā to ir interpretējusi daļa šīs dalībvalsts tiesu, kurā ir paredzēts, ka trešās valsts pilsonim pastāvīgā iedzīvotāja statusa piešķiršana šajā dalībvalstī var tikt atteikta tikai tā iemesla dēļ vien, ka viņam ir kriminālsodāmība, neizskatot konkrēti viņa situāciju saistībā tostarp ar šī pilsoņa izdarītā nodarījuma raksturu, apdraudējumu, ko viņš, iespējams, rada sabiedriskajai kārtībai vai sabiedrības drošībai, viņa uzturēšanās ilgumu minētās dalībvalsts teritorijā un saiknes esamību ar šo dalībvalsti.

(1) OV C 363, 28.10.2019.
2)

Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts, lasot to kopā ar tās 14. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai apkalpojošais gaisa pārvadātājs varētu tikt atbrīvots no pienākuma izmaksāt kompensāciju pasažieriem lidojuma ilgas kavēšanās vai atcelšanas gadījumā, šis pārvadātājs var atsaukties uz tādu “ārkārtēju apstākli”, kas ir ietekmējis iepriekšēju lidojumu, kuru ir nodrošinājis tas pats gaisa pārvadātājs ar to pašu gaisa kuģi, ar nosacījumu, ka pastāv tieša cēloņsakarība starp šāda apstākļa iestāšanos un vēlāk notikušā lidojuma kavēšanos vai atcelšanu; tas ir jāizvērtē iesniedzējtiesai, it īpaši ņemot vērā veidu, kādā attiecīgais apkalpojošais gaisa pārvadātājs izmanto attiecīgo gaisa kuģi.
Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 2. jūlija spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Blackrock Investment Management (UK) Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Lieta C-231/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļu uzlikšana - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - Atbrīvojumi no nodokļa - 135. panta 1. punkta g) apakšpunkts - Kopīgu ieguldījumu fondu pārvaldīšanas atbrīvojums - Vienots pakalpojums, kas tiek izmantots kopīgu ieguldījumu fondu un citu fondu pārvaldīšanai)

(2020/C 279/15)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pamatlietas puses

Prasītāja: Blackrock Investment Management (UK) Limited

Atbildētājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 135. panta 1. punkta g) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz vienotu pārvaldības pakalpojumu, ko trešām personām pakalpojumu sniedzējām piederoša informātikas platforma sniedz ieguldījumu pārvaldības sabiedrībai, kura aptver gan kopīgus ieguldījumu fondus, gan citus fondus.

(1) OV C 172, 20.5.2019.
3)

Direktīva 2013/32, to skatot kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 18. pantu un lojālas sadarbības principu, kas izriet no LES 4. panta 3. punkta, ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja par patvēruma pieteikumu ir pieņemts noraidošs lēmums, kas ir apstiprināts ar galīgu tiesas nolēmumu, pirms ir konstatēta minētā noraidošā lēmuma neatbilstība Savienības tiesībām, atbildīgajai iestādei Direktīvas 2013/32 2. panta f) punkta nozīmē nav pienākuma pēc savas ierosmes atkārtoti izskatīt šo pieteikumu. Direktīvas 2013/32 33. panta 2. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi – tas, ka pastāv Tiesas spriedums, ar kuru ir konstatēts, ka valsts tiesiskais regulējums, kas ļauj noraidīt starptautiskās aizsardzības pieteikumu kā nepieņemamu, pamatojoties uz to, ka pieteikuma iesniedzējs ir ieradies attiecīgās dalībvalsts teritorijā, šķērsojot valsti, kurā viņš nav bijis pakļauts vajāšanai vai būtiska kaitējuma ciešanas riskam vai kurā ir garantēta pietiekama līmeņa aizsardzība, ir nesaderīgs ar Savienības tiesībām, ir jauns elements saistībā ar starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu minētās tiesību normas nozīmē. Turklāt šī tiesību norma nav piemērojama turpmākam pieteikumam šīs direktīvas 2. panta q) punkta nozīmē, ja atbildīgā iestāde konstatē, ka iepriekšējā pieteikuma galīgais noraidījums ir pretrunā Savienības tiesībām. Šāds konstatējums šai atbildīgajai iestādei katrā ziņā ir jāizdara, ja šī neatbilstība Savienības tiesībām izriet no Tiesas sprieduma vai to pakārtoti ir konstatējusi valsts tiesa.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka līgums, saskaņā ar kuru pašvaldības, kas ir šī līguma puses, vienai no tām piešķir atbildību par pakalpojumu organizēšanu šo pašvaldību labā, ir izslēgts no šīs direktīvas piemērošanas jomas, pamatojoties uz to, ka tā ir kompetences nodošana LES 4. panta 2. punkta izpratnē, kā tas ir interpretēts 2016. gada 21. decembra spriedumā Remondis (C-51/15, EU:C:2016:985).
1)

Ieviešot jaunus vienkāršošanas pasākums, ar kuriem, nevērsdamies ar lūgumu Eiropas Komisijā, lai saņemtu Eiropas Savienības Padomes piekrišanu, ir paplašināta Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 (Pievienotās vērtības nodokļa (gala tirgus) 1973. gada rīkojums), kas grozīts ar Value Added Tax (Terminal Markets) (Amendment) Order 1975 (Pievienotās vērtības nodokļa (gala tirgus) 1975. gada rīkojums (ar grozījumiem)) paredzētā nulles likme un izņēmums no pievienotās vērtības nodokļa reģistrācijas standarta pienākuma Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 395. panta 2. punkta.
C 137/24

Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 5. marta spriedums (Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(Lieta C-100/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Telekomunikāciju nozare - Radiofrekvenču spektra harmonizēta izmantošana 2 GHz frekvenču joslās mobilo satelītsakaru pakalpojumu sistēmu ieviešanai - Lēmums Nr. 626/2008/EK - 4. panta 1. punkta c) apakšpunkts), 7. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkts - Uz zemes izvietoti papildu komponenti - Dalībvalstu izsniegtas atļaujas - Operatora pienākums nodrošināt pakalpojumus noteiktai iedzīvotāju un teritorijas procentuālajai daļai - Neievērošana - Ietekme)

(2020/C 137/31)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour d'appel de Bruxelles

Pamatlietas puses

Prasītāji: Viasat UK Ltd, Viasat Inc

Atbildētājs: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

piedaloties: Inmarsat Ventures Ltd c.o., Eutelsat SA

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 626/2008/EK (2008. gada 30. jūnijs) par sistēmu atlasi mobilo satelītsakaru pakalpojumu (MSP) nodrošināšanai un atļauju piešķiršanu šīm sistēmām 8. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar šī lēmuma 7. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tiek konstatēts, ka saskaņā ar minētā lēmuma II sadaļu izraudzītais operators, kam ir atļauts izmantot radiofrekvenču spektru saskaņā ar šī paša lēmuma 7. pantu, nav nodrošinājis mobilo satelītsakaru pakalpojumus, izmantojot mobilo satelītsakaru sistēmu, līdz MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā noteiktajam termiņam, dalībvalstu kompetentās iestādes nevar atteikties piešķirt šim operatoram atļaujas, kas vajadzīgas mobilo satelītsakaru sistēmu uz zemes izvietoto papildu komponentu darbības nodrošināšanai, pamatojoties uz to, ka šis operators nav ievērojis saistības, kuras tas uzņēmies savā pieteikumā.

(1) OV C 131, 8.4.2019.
Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 11. marta spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – San Domenico Vetraria SpA/Agenzia delle Entrate

(Lieta C-94/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Sestā direktīva 77/388/EEK - 2. un 6. pants - Piemērošanas joma - Ar nodokli apliekami darījumi - Pakalpojumu sniegšana par atlīdzību - Mātesuzņēmuma personāla norīkošana darbā meitasuzņēmumā - Atlīdzība, ar kuru meitasuzņēmums atlīdzina tikai radušās izmaksas)

(2020/C 215/21)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte suprema di cassazione

Pamatlietas puses

Prasītāja: San Domenico Vetraria SpA

Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

Piedaloties: Ministero dell’Economia e delle Finanze

Rezolutīvā daļa

Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādus valsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem mātesuzņēmuma personāla pārcelšanai uz laiku vai norīkošanai meitasuzņēmumā, kas veikta tikai par to izmaksu atlīdzību, kuras ar to saistītas, PVN piemērošanas nolūkā nav nozīmes, jo summas, ko meitasuzņēmums maksā mātesuzņēmumam, no vienas puses, un šī pārcelšana uz laiku vai norīkošana, no otras puses, ir savstarpēji atkarīgas.

(1) OV C 182, 27.5.2019.
C 215/19

Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 26. marta spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Lieta C-182/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Pozīcijas 3005 un 3824 - Pašsildoši plāksteri un pašsildošas jostas sāpju mazināšanai - Īstenošanas regula (ES) 2016/1140 - Spēkā neesamība)

(2020/C 215/22)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pamatlietas puses

Prasītāja: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Rezolutīvā daļa

Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/1140 (2016. gada 8. jūlijs) par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā nav spēkā.

(1) OV C 172, 20.5.2019.
C 215/19

Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 11. marta spriedums (Gerechtshof Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Rensen Shipbuilding BV

(Lieta C-192/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifa klasifikācija - Pozīcija 8901 - Kuģu korpusi - Kuģniecība - Jūras kuģi - Jēdziens)

(2020/C 215/23)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Gerechtshof Amsterdam

Pamatlietas puses

Prasītāja: Rensen Shipbuilding BV

Piedaloties: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam

Rezolutīvā daļa

Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, redakcijā, kas izriet no Komisijas Regulas (EK) Nr. 1031/2008 (2008. gada 19. septembris), I pielikumā ietvertās Kombinētās nomenklatūras 89. nodaļas 1. papildu piezīme ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā papildu piezīmē iekļautajā jēdzienā “jūras kuģi” neietilpst kuģi, kuri to uzbūves īpašību dēļ sliktos laikapstākļos var kuģot tikai aptuveni 21 jūras jūdzi no krasta.

(1) OV C 164, 13.5.2019.
1)

Ungārija: — sistemātiski un turpināti pārsniedzot cieto daļiņu (PM10) koncentrācijai noteikto dienas robežlielumu, pirmkārt, no 2005. gada 1. janvāra līdz 2017. gada beigām – HU0001 teritorijā (Budapeštas reģionā) un teritorijā HU0008 (Sajó ielejā), kā arī, otrkārt, – no 2011. gada 11. jūnija līdz 2017. gada beigām (izņemot 2014. gadu) – teritorijā HU0006 (Pécs reģionā), nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai 13. pantā, lasot to kopsakarā ar tās XI pielikumu, normās paredzētos pienākumus, un, — no 2010. gada 11. jūnija neparedzot piemērotus pasākumus, lai nodrošinātu tā dienas robežlieluma ievērošanu, kas noteikts cieto daļiņu koncentrācijai PM10 šajās teritorijās, nav izpildījusi Direktīvas 2008/50 23. panta 1. punktā, lasot to atsevišķi, kā arī kopsakarā ar tās XV pielikuma A iedaļu, paredzētos pienākumus un it īpaši pienākumu, kurš paredzēts šīs pašas direktīvas 23. panta 1. punkta otrajā daļā, – nodrošināt, lai robežlielumu pārsnieguma periods būtu pēc iespējas īsāks.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju), kurā grozījumi ir izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/136/EK (2009. gada 25. novembris), 15. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. pantu, kā arī 52. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru noziedzīgu nodarījumu novēršanas, izmeklēšanas, atklāšanas un kriminālvajāšanas nolūkā valsts iestādēm ir atļauts piekļūt visai informācijai par datu plūsmu vai atrašanās vietas datiem, kas var sniegt ziņas par saziņu, ko lietotājs veicis, izmantojot elektronisku komunikācijas līdzekli, vai par viņa izmantotās galiekārtas atrašanās vietu un no kā var izdarīt precīzus secinājumus par viņa privāto dzīvi, ja šī piekļuve neaprobežojas ar procedūrām smagas noziedzības apkarošanai vai smagu sabiedrības drošības apdraudējumu novēršanai, neatkarīgi gan no tā, uz cik ilgu laikposmu attiecas pieprasītie dati, gan no tā, kāds ir par attiecīgo laikposmu pieejamo datu apjoms un to raksturs.
C 289/3

Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 3. jūnija spriedums – The Yokohama Rubber Co. Ltd/Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P)

(Apvienotās lietas C-818/18 P un C-6/19 P) (1)

(Apelācijas sūdzība - Eiropas Savienības preču zīme - Absolūti atteikuma pamati vai reģistrācijas spēkā neesamības pamati - Apzīmējums, ko veido vienīgi preces forma, kura vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts - Apzīmējums, kas veido formu, kas neattēlo nozīmīgu preces daļu)

(2021/C 289/04)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

(Lieta C-818/18 P)

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: The Yokohama Rubber Co. Ltd (pārstāvji: D. Martucci un F. Boscariol de Roberto, advokāti)

Pārējās lietas dalībnieces: Pirelli Tyre SpA (pārstāvji: T. M. Müller un F. Togo, advokāti), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: J. Ivanauskas)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja atbalstam: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (pārstāvis: M. Viefhues, advokāts)

(Lieta C-6/19 P)

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: J. Ivanauskas)

Pārējās lietas dalībnieces: Pirelli Tyre SpA (pārstāvji: T. M. Müller un F. Togo, advokāti), The Yokohama Rubber Co. Ltd (pārstāvji: D. Martucci un F. Boscariol de Roberto, advokāti)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja atbalstam: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (pārstāvis: M. Viefhues, advokāts)

Rezolutīvā daļa

1) Apelācijas sūdzības lietās C-818/18 P un C-6/19 P noraidīt.

2) The Yokohama Rubber Co. Ltd un Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) sedz savus, kā arī vienādās daļās atlīdzina Pirelli Tyre SpA tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību lietās C-818/18 P un C-6/19 P.

3) European Association of Trade Mark Owners (Marques) sedz savus tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 148, 29.4.2019.