Lieta C‑247/04

Transport Maatschappij Traffic BV

pret

Staatssecretaris van Economische Zaken

(College van Beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

Kopienas Muitas kodekss – Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atmaksa vai atlaišana – Jēdziens “pēc likuma maksājams”

Ģenerāladvokātes Kristīnes Štiksas‑Haklas [Christine Stix‑Hackl] secinājumi, sniegti 2005. gada 10. maijā

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 20. oktobrī

Sprieduma kopsavilkums

Eiropas Kopienu pašu resursi – Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atmaksa vai atlaišana – Pēc likuma maksājama summa – Jēdziens – Summa, kas netika atbilstoši paziņota parādniekam – Iekļaušana

(Padomes Regulas Nr. 2913/92 221. panta 1. punkts un 236. panta 1. punkta pirmā daļa)

Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 236. panta 1. punkta pirmā daļa paredz, ka ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļi ir jāatmaksā, ja tiek konstatēts, “ka to maksāšanas brīdī šāda muitas nodokļa summa pēc likuma nav bijusi maksājama”. Saskaņā ar šo normu ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļi pēc likuma ir maksājami, tiklīdz ir radies muitas parāds, ievērojot minētās regulas VII sadaļas 2. nodaļā paredzētos nosacījumus, un tiklīdz šo nodokļu summu var noteikt, piemērojot kopējo muitas tarifu atbilstoši minētās regulas II sadaļas noteikumiem.

Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu summa minētā panta nozīmē pēc likuma ir maksājama pat tad, ja šī summa nav bijusi paziņota parādniekam atbilstoši šīs pašas regulas 221. panta 1. punktam.

Muitas parāds rodas pirms tā summas paziņošanas, un tādējādi tas noteikti nav atkarīgs no šīs paziņošanas. Līdz ar to šī paziņošana nevarētu ietekmēt muitas parāda pastāvēšanu.

(sal. ar 26. un 29. punktu un rezolutīvo daļu)

TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)

2005. gada 20. oktobrī ( )

Kopienas Muitas kodekss – Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atmaksa vai atlaišana – Jēdziens “pēc likuma maksājams”

Lieta C‑247/04

par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam,

ko College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 28. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 11. jūnijā, tiesvedībā

Transport Maatschappij Traffic BV

pret

Staatssecretaris van Economische Zaken.

TIESA (otrā palāta)

šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši J. Makarčiks [J. Makarczyk] (referents), K. Gulmans [C. Gulmann], R. Šintgens [R. Schintgen] un J. Klučka [J. Klučka],

ģenerāladvokāte K. Štiksa‑Hakla [C. Stix‑Hackl],

sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore,

ņemot vērā rakstveida procesu un tiesas sēdi 2005. gada 6. aprīlī,

ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:

– Transport Maatschappij Traffic BV vārdā – A. Volkers [A. Wolkers] un E. H. Menness [E. H. Mennes], advocaten,

– Nīderlandes valdības vārdā – H. H. Sevenstere [H. G. Sevenster] un K. M. Viselsa [C. M. Wissels], pārstāves,

– Eiropas Kopienu Komisijas vārdā – K. Lūiss [X. Lewis], pārstāvis, kam palīdz F. Taitshāvers [F. Tuytschaever], advocaat,

noklausījusies ģenerāladvokātes secinājumus tiesas sēdē 2005. gada 10. maijā,

pasludina šo spriedumu.

Spriedums

1 Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz to, kā interpretēt 236. panta 1. punkta pirmo daļu Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Kodekss”).

2 Šis lūgums tika iesniegts saistībā ar prāvu starp Transport Maatschappij Traffic BV (turpmāk tekstā – “Traffic”) un Staatssecretaris van Economische Zaken (ekonomikas lietu valsts sekretārs, turpmāk tekstā – “valsts sekretārs”) par pēdējā minētā atteikumu apmierināt Traffic lūgumu atmaksāt tā samaksātos antidempinga maksājumus.

Atbilstošās tiesību normas

3 Kodeksa 4. pantā ir iekļautas šādas definīcijas:

“[..]

9) “Muitas parāds” nozīmē personas pienākumu samaksāt ievedmuitas nodokļu summu (izvedmuitas parāds) vai izvedmuitas nodokļu summu (izvedmuitas parāds), kas piemērojams atsevišķām precēm saskaņā ar spēkā esošajiem Kopienas noteikumiem.

[..]

23) “Spēkā esošie noteikumi” nozīmē Kopienas vai valsts noteikumus.

[..]”

4 Kodeksa 20. panta 1. punktā, kas ir iekļauts šī kodeksa II sadaļā ar nosaukumu “Faktori, kas nosaka ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu, kā arī citu paredzēto pasākumu piemērošanu attiecībā uz preču tirdzniecību”, ir noteikts:

“1. Muitas parāda rašanās gadījumā likumā noteikto muitas nodokļu pamats ir Eiropas Kopienu muitas tarifs.”

5 Kodeksa VII sadaļas 2. nodaļā ir iekļauti noteikumi par muitas parāda rašanos. Šajos noteikumos ir aprakstīti apstākļi, kādos rodas šāds parāds, kā arī tā rašanās brīdis un vieta.

6 Kodeksa 221. pantā, kas ir iekļauts šīs pašas sadaļas 3. nodaļā, kura attiecas uz muitas parāda summas samaksu, ir paredzēts:

“1. Muitas nodokļa summu, tiklīdz tā iegrāmatota, dara zināmu parādniekam saskaņā ar attiecīgajām procedūrām.

[..]

3. Paziņojumu debitoram [parādniekam] nesniedz pēc tam, kad beidzies trīs gadu laika posms pēc dienas, kurā radies muitas parāds. [..]”

7 Kodeksa VII sadaļas 4. nodaļā ir iekļauti noteikumi par muitas parāda dzēšanu.

8 Šī kodeksa 236. panta 1. punkta pirmajā daļā, kas ir iekļauta minētās VII sadaļas 5. nodaļā ar nosaukumu “Muitas nodokļa atmaksāšana un atlaišana”, ir noteikts:

“Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļi ir jāatmaksā, ja tiek konstatēts, ka to maksāšanas brīdī šāda muitas nodokļu summa pēc likuma nav bijusi maksājama vai ka tā iegrāmatota pretēji 220. panta 2. punktam.”

Pamata prāva un prejudiciālais jautājums

9 Ar 1997. gada 18. decembra paziņojumu par nodokļa iekasēšanu Rozendāles [Roosendaal] muitas apgabala Nodokļu pārvaldes inspektors (turpmāk tekstā – “inspektors”) paziņoja Traffic antidempinga maksājuma summu NLG 62 045,20 (EUR 28 154,88) apmērā.

10 Pēc šīs summas samaksāšanas Traffic 1998. gada 19. februārī iesniedza sūdzību saistībā ar paziņojumu par nodokļa iekasēšanu.

11 1998. gada 18. maijā Traffic, pirmkārt, atsauca šo sūdzību un, otrkārt, pamatojoties uz Kodeksa 236. pantu, lūdza inspektoru atmaksāt tā samaksāto antidempinga maksājumu, jo pēc likuma tas nebija jāmaksā. Traffic it īpaši norāda, ka inspektoram nebija tiesību uzlikt šādu maksājumu. Pēc šī lūguma noraidīšanas Traffic iesniedza valsts sekretāram sūdzību, kas ar 2000. gada 9. oktobra lēmumu tika noraidīta. Līdz ar to Traffic par šo lēmumu cēla prasību College van Beroep voor het bedrijfsleven [Apelācijas tiesa tirdzniecības un rūpniecības jautājumos].

12 2002. gada 13. februārī šī tiesa atcēla valsts sekretāra lēmumu, jo viņš nebija atbilstoši Kodeksa 236. pantam norādījis, vai maksājuma izdarīšanas brīdī konkrētā maksājuma summa “pēc likuma [nav bijusi] maksājama” un vai tā tikusi iegrāmatota pretēji Kodeksa 220. panta 2. punktam.

13 2002. gada 19. novembrī valsts sekretārs pieņēma lēmumu atkārtoti noraidīt Traffic iesniegto atmaksāšanas lūgumu.

14 Līdz ar to Traffic iesniedza College van Beroep voor het bedrijfsleven prasību atcelt minēto lēmumu. Traffic cita starpā norāda, ka nodokļu summa saskaņā ar Kodeksa 236. pantu ir jāmaksā tikai tad, ja tā ir darīta zināma parādniekam, ievērojot attiecīgo kārtību atbilstoši tā paša Kodeksa 221. pantam. Tā tas nav gadījumā, ja nodokļu summu ir paziņojusi iestāde, kas attiecīgajā jautājumā nav kompetenta.

15 Lēmumā par prejudiciālā jautājuma uzdošanu College van Beroep voor het bedrijfsleven norāda, ka Kodeksa VII sadaļas 5. nodaļā ir uzskaitīti konkrēti iemesli, kuru dēļ var atmaksāt vai atlaist izvedmuitas vai ievedmuitas nodokļus. Tādējādi šai tiesai rodas jautājums par to, vai pārvaldes iestādes kompetences neesamību, ņemot vērā valsts tiesības, var uzskatīt par vienu no šiem iemesliem un, konkrētāk, vai, pamatojoties uz šādu nekompetenci, var secināt, ka maksājuma izdarīšanas brīdī nodokļu summa “pēc likuma [nav bijusi] maksājama” Kodeksa 236. panta nozīmē.

16 Šajā sakarā iesniedzējtiesa apgalvo, ka saskaņā ar Nīderlandes publiskajām tiesībām Traffic adresētais 1997. gada 18. decembra paziņojums par nodokļa iekasēšanu ir uzskatāms par lēmumu, kas uzliek maksāšanas pienākumu. Šajā sakarā saistībā ar šo paziņojumu par nodokļa iekasēšanu varēja iesniegt sūdzību, kas iesniegta Nīderlandes tiesību aktos paredzētajā sešu nedēļu termiņā, skaitot no tā paziņošanas ieinteresētajai personai.

17 College van Beroep voor het bedrijfsleven norāda arī to, ka 1997. gada 18. decembrī inspektoram nebija tiesību nosūtīt šādu paziņojumu par nodokļa iekasēšanu un ka viņam šīs tiesības tika piešķirtas tikai 1998. gada 1. janvārī.

18 Neraugoties uz to, iesniedzējtiesa norāda – kaut arī uz šo kompetences neesamību varētu pamatoti atsaukties, lai pamatotu sūdzību vai prasību, kas iesniegta saistībā ar paziņojumu par nodokļa iekasēšanu, šo pašu kompetences neesamību tomēr nevar izmantot, lai pamatotu lūgumu atmaksāt vai atlaist izvedmuitas vai ievedmuitas nodokļus.

19 Šajos apstākļos College van Beroep voor het bedrijfsleven nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālo jautājumu:

“Vai [Kodeksa] 236. pantā iekļautais jēdziens “pēc likuma maksājams” ir interpretējams tā, ka ir jānoskaidro tikai tas, vai ir izpildīti [Kodeksa] VII sadaļas 2. nodaļā paredzētie muitas nodokļu parāda rašanās priekšnoteikumi, vai arī tā, ka summa pēc likuma ir maksājama tikai tad, ja nav neviena iemesla – pat tāda, kas būtu balstīts uz spēkā esošiem valsts noteikumiem [Kodeksa] 4. panta 23. punkta nozīmē –, uz kuru varētu atsaukties, lai apstrīdētu to, kādā veidā ir paziņots fakts, ka nodokļi ir maksājami?”

Par prejudiciālo jautājumu

20 Lai atbildētu uz uzdoto jautājumu, ir jānoskaidro, vai tam, ka konkrētā nodokļu summa nav paziņota atbilstoši Kodeksa 221. panta 1. punktam, var būt tādas sekas, ka saskaņā ar Kodeksa 236. pantu minētā summa maksājuma izdarīšanas brīdī pēc likuma nebija maksājama.

21 Šajā sakarā ir jāatgādina – Kodeksa 236. panta 1. punkta pirmajā daļā ir paredzēts, ka ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļi ir jāatmaksā, ja tiek konstatēts, “ka to maksāšanas brīdī šāda summa pēc likuma nav bijusi maksājama”.

22 Kā Nīderlandes valdība un Eiropas Kopienu Komisija to pamatoti norādījušas savos rakstveida un mutvārdu apsvērumos, Kodeksa II sadaļā iekļautajā 20. panta 1. punktā ir noteikts: “muitas parāda rašanās gadījumā likumā noteikto muitas nodokļu pamats ir Eiropas Kopienu muitas tarifs”. Ar muitas parāda rašanos saistītās normas ir iekļautas Kodeksa VII sadaļas 2. nodaļā. Saskaņā ar Kodeksa 201. panta 1. punkta a) apakšpunktu ievedmuitas parāds rodas, laižot brīvā apgrozībā ar ievedmuitas nodokli apliekamās preces.

23 Attiecībā uz Eiropas Kopienu muitas tarifa (turpmāk tekstā – “kopējais muitas tarifs”) piemērošanu ir jāsecina, ka nodoklis, par kuru ir runa šajā gadījumā, proti, antidempinga maksājums, saskaņā ar Kodeksa 20. panta 3. punkta g) apakšpunktu ietilpst minētajā muitas tarifā un ir pieskaitāms “citiem tarifa pasākumiem, kurus nosaka citi Kopienas tiesību akti”.

24 Attiecībā uz muitas parādu ir jānorāda, ka saskaņā ar Kodeksa 4. panta 9. punktu “muitas parāds nozīmē personas pienākumu samaksāt ievedmuitas nodokļu summu [..] vai izvedmuitas nodokļu summu [..], kas piemērojams atsevišķām precēm saskaņā ar spēkā esošajiem Kopienas noteikumiem”.

25 Muitas parāda summas samaksu reglamentē atšķirīgi noteikumi, kas ir iekļauti Kodeksa VII sadaļas 3. nodaļā, kurā ir paredzēts pienākums vispirms paziņot šī parāda summu, lai pēc tam to varētu pieprasīt samaksāt.

26 No šiem noteikumiem, kā arī no tā, ka Kopienas likumdevējs ir nošķīris pašu parāda pastāvēšanu no tā samaksas, izriet – muitas parāds rodas pirms tā summas paziņošanas, un tādējādi tas noteikti nav atkarīgs no šīs paziņošanas. Kā ģenerāladvokāte to ir norādījusi savu secinājumu 31. punktā, paziņošana tādējādi nevarētu ietekmēt muitas parāda pastāvēšanu.

27 Jāpiebilst – ja tiktu sniegta pretēja interpretācija, ko atbalsta Traffic un saskaņā ar kuru nodokļi atbilstoši Kodeksa noteikumiem “pēc likuma [ir] maksājami” tikai tad, ja tie ir atbilstoši paziņoti parādniekam, Kodeksa 236. panta piemērošana būtu pakārtota tam, vai ir ievērotas dažādās dalībvalstīs piemērojamās valsts tiesības, un tādējādi būtu apdraudēta Kodeksa vienveidīga piemērošana.

28 Līdz ar to ir jāsecina, ka, kaut arī Kodeksa 221. panta 1. punkta neievērošana, kurā vainojamas dalībvalsts muitas iestādes, var radīt šķēršļus pēc likuma maksājamo nodokļu summas iekasēšanai vai nokavējuma procentu iekasēšanai, tik un tā ir jāsecina, ka šāda neievērošana nekādā ziņā neietekmē šo nodokļu esamību.

29 Ņemot vērā visus šos apsvērumus, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild šādi: atbilstoši Kodeksa 236. panta 1. punkta pirmajai daļai ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļi pēc likuma ir maksājami, tiklīdz ir radies nodokļu parāds, ievērojot šī Kodeksa VII sadaļas 2. nodaļā paredzētos nosacījumus, un tiklīdz šo nodokļu summu var noteikt, piemērojot kopējo muitas tarifu atbilstoši minētā Kodeksa II sadaļas noteikumiem.

Ievedmuitas nodokļu vai izvedmuitas nodokļu summa Kodeksa 236. panta 1. punkta pirmās daļas nozīmē pēc likuma ir maksājama pat tad, ja šī summa nav bijusi paziņota parādniekam atbilstoši šī paša kodeksa 221. panta 1. punktam.

Par tiesāšanās izdevumiem

30 Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies saistībā ar apsvērumu iesniegšanu Tiesai, izņemot lietas dalībnieku tiesāšanās izdevumus, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:

Atbilstoši 236. panta 1. punkta pirmajai daļai Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi ievedmuitas nodokļi vai izvedmuitas nodokļi pēc likuma ir maksājami, tiklīdz ir radies muitas parāds, ievērojot minētās regulas VII sadaļas 2. nodaļā paredzētos nosacījumus, un tiklīdz šo nodokļu summu var noteikt, piemērojot Eiropas Kopienu muitas tarifu atbilstoši minētās regulas II sadaļas noteikumiem.

Ievedmuitas nodokļu vai izvedmuitas nodokļu summa Regulas Nr. 2913/92 236. panta 1. punkta pirmās daļas nozīmē pēc likuma ir maksājama pat tad, ja šī summa nav bijusi paziņota parādniekam atbilstoši šīs pašas regulas 221. panta 1. punktam.

[Paraksti]