C 257/28

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2022. gada 24. februāra rīkojumu lietā T-442/21, Rhiannon Thomas un Michaël Julien/Eiropas Savienības Padome 2022. gada 22. aprīlī iesniedza Michaël Julien

(Lieta C-285/22 P)

(2022/C 257/36)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Michaël Julien (pārstāvji: J. Fouchet un J.-N. Caubet-Hilloutou, advokāti)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

— atcelt rīkojumu T-442/21, ko Eiropas Savienības Vispārējā tiesa izdevusi 2022. gada 24. februārī;

— atcelt Eiropas Savienības Padomes 2021. gada 29. aprīlī pieņemto Lēmumu 2021/689 (1), ciktāl ar to ir apstiprināts Tirdzniecības nolīguma, ko 2020. gada 30. decembrī parakstījusi Eiropas Savienības Padome un Apvienotā Karaliste, Comprov16. pants un ciktāl šajā nolīgumā nav saglabāta Apvienotās Karalistes pilsoņu, kuriem ir ciešas ģimenes vai īpašuma saiknes Eiropas Savienības teritorijā, brīva pārvietošanās;

— piespriest Eiropas Savienībai atlīdzināt visas tiesvedības izmaksas, tostarp advokāta izmaksas 5 000 EUR apmērā.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības kārtība esot ierobežojoša attiecībā uz personu tiesībām, un ka apstāklis, ka Tirdzniecības nolīgumā neesot ņemtas vērā privātpersonu tiesības, ietekmē viņa kā Lielbritānijas pilsoņa ar Francijas izcelsmi, kuram Francijā ir ģimene un Francijā pieder nekustamais īpašums, kurā viņš regulāri uzturas vairāk nekā 90 dienas, situāciju.

Līdz ar to apelācijas sūdzības iesniedzējam esot interese, no kuras izriet viņa locus standi attiecībā uz lēmumu noslēgt Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu, un Vispārējā tiesa, to neatzīdama, esot pārkāpusi LESD 263. pantu, kā rezultātā Tiesai esot jāatceļ tās rīkojums un jāizskata lieta pēc būtības.

It īpaši Vispārējā tiesa, izvērtējot LESD 263. panta ceturtajā daļā noteiktos prasības pieņemamības kritērijus, esot pieļāvusi tiesību kļūdas. Pirmkārt, pārsūdzētie akti kā vispārpiemērojami akti, kurus nepieņem saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, ir reglamentējoši akti, otrkārt – tā kā Tirdzniecības nolīgumā nekas nav paredzēts attiecībā uz Lielbritānijas pilsoņiem, kuriem ir saglabājušās ciešas personiskās, ģimenes vai īpašuma saiknes Eiropas Savienībā, šajā nolīgumā attiecībā uz tiem nav ietverts neviens īstenošanas pasākums.

Turklāt pat apelācijas iesniedzēja individuālās situācijas tieša skāruma kritērijs esot izpildīts, jo Tirdzniecības nolīgumā viņam ir atņemtas tiesības uz privāto un ģimenes dzīvi, tiesisko drošību un brīvu un mierīgu savu tiesību uz īpašumu izmantošanu, kas ir atkarīgas no viņa brīvas pārvietošanās, tā kā šajā nolīgumā nekas nav paredzēts attiecībā uz šauro personu loku, kuras ir šādā pašā situācijā.

Tādējādi trūkumi Tirdzniecības nolīgumā attiecībā uz to Lielbritānijas pilsoņu brīvu pārvietošanos, kuriem Eiropas Savienības teritorijā ir saglabājušas ciešas personiskās, ģimenes un īpašuma saiknes, pietiekami individuāli ietekmējot apelācijas sūdzības iesniedzēja situāciju.

(1) Padomes Lēmums (ES) 2021/689 (2021. gada 29. aprīlis) par to, lai Savienības vārdā noslēgtu Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, un Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par drošības procedūrām klasificētas informācijas apmaiņai un aizsardzībai (OV 2021, L 149, 2. lpp.).