LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 204/15

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-3/09 Itālijas Republika/Eiropas Komisija 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Itālijas Republika

(Lieta C-200/11 P)

2011/C 204/29

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Itālijas Republika (pārstāvis — P. Gentili, avvocato dello Stato)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-3/09 un, izskatot lietu pēc būtības, atcelt Komisijas 2008. gada 21. oktobra Lēmumu C(2008) 6015, galīgā redakcija, par valsts atbalstu C 20/08 (ex N 62/08), kuru Itālija plāno īstenot, veicot izmaiņas shēmā N 59/2004 par pagaidu aizsargpasākumu mehānismu kuģu būvei

Pamati un galvenie argumenti

Itālijas Republika Tiesā ir iesniegusi apelācijas sūdzību par 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-3/09, kurā Eiropas Savienības Vispārējā tiesa ir noraidījusi Itālijas prasību attiecībā uz Komisijas 2008. gada 21. oktobra Lēmumu C(2008) 6015, galīgā redakcija, par valsts atbalstu C 20/08 (ex N 62/08), kuru Itālija plāno īstenot, veicot izmaiņas shēmā N 59/2004 par pagaidu aizsargpasākumu mehānismu kuģu būvei, un par kuru Itālijas Republikai 2008. gada 22. oktobrī paziņoja ar paziņojumu SG-Greffe (2008) D/206436.

Savas apelācijas sūdzības atbalstam Itālijas Republika izvirza šādus pamatus.

Pirmais pamats: kļūda faktos un EKL 87. panta 1. punkta un 88. panta 3. punkta, kā arī Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) 1. panta c) punkta un Regulas (EK) Nr. 794/2004 (2) 4. panta pārkāpums.

Ar 2008. gada budžeta likumu Itālija vēlējās vienīgi piešķirt papildu līdzekļus kuģu būves nozares atbalstam, kas bija paredzēts 2004. gada budžeta likumā un 2004. gada 2. februāra ministrijas dekrētā un kuru Komisija jau bija atļāvusi, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1177/2002 (3) (“PAM Regula”). Šajā ziņā tā nebija mainījusi nosacījumus, pamatojoties uz kuriem tika piešķirts pats atbalsts, vai uzņēmumus un līguma veidus, kuri no šī atbalsta var gūt labumu. Faktiski līdzekļi tika izlietoti, jo atbalsta saņemšanai tika iesniegts vairāk pieteikumu nekā bija cerēts. Atbalsta iekšējās struktūras dēļ nav iespējams iepriekš noteikt kopējo šāda atbalsta summu; līdz ar to, ja šādam atbalstam tiek piešķirti papildu līdzekļi, tas nevar nozīmēt, ka būtiski jāgroza jau atļauts atbalsts, proti, tas nevar tikt uzskatīts par jaunu atbalstu. Vispārējā tiesa, neņemot vērā šo pamatojumu, esot pieļāvusi kļūdu.

Otrais pamats: Regulas (EK) Nr. 1177/2002 2., 3., 4. un 5. panta pārkāpums.

Komisija uzskatīja, ka 2008. gada budžeta likums ir uzskatāms par jaunu atbalstu, jo ar PAM Regulu paredzētā shēma esot izbeigusies 2005. gada 31. martā un pēc šī datuma vairs nebija piemērojama. Tas neesot pareizi, jo šis datums vienīgi attiecās uz tādu līgumu kuģu būves nozarē parakstīšanu, kuri varētu tikt subsidēti; tomēr ar regulu tika paredzēts, ka atbalsts ir piešķirams uzņēmumiem, kuri piegādāja attiecīgos kuģus trīs gadu laikā no galīgā līguma parakstīšanas dienas (šo datumu varēja pagarināt ne vairāk kā uz trīs gadiem). Līdz ar to regula varēja tikt piemērota šādiem līgumiem vismaz līdz 2008. gada 31. martam. 2008. gada budžeta likums, kurš tika apstiprināts 2007. gada 24. decembrī, faktiski ir līdzeklis, ar kuru tiek īstenota regula un tā mērķis ir izmaksāt atbalstu attiecībā uz visiem līdz 2005. gada 31. martam parakstītiem līgumiem. Tādējādi 2008. gada budžeta likuma juridiskais pamats ir PAM Regula, kuru Komisijai bija jāpiemēro, lai šo atbalstu atļautu. Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, atzīstot, ka pēc 2005. gada 31. marta Komisijai vairs neesot bijušas pilnvaras izvērtēt pasākumus kuģu būves jomā, pamatojoties uz PAM Regulu, pat ja šie pasākumi attiecās uz līgumiem, kuri parakstīti līdz 2005. gada 31. martam.

Trešais pamats: EKL 87. panta 2. un 3. punkta un 88. panta 3. punkta pārkāpums un būtisku procesuālo prasību pārkāpums, jo nav norādīts pamatojums (EKL 253. pants)

Komisija uzskatīja, ka Līgumā vai kādā citā tiesību avotā nav tiesību normas, pamatojoties uz kuru 2008. gada budžeta likumā paredzētais atbalsts var tikt uzskatīts par saderīgu ar kopējo tirgu. Tas nav pareizi, jo šajā gadījumā runa bija par Kopienas kuģu būves rūpniecības aizsardzību pret Korejas dempingu, un līdz ar to var tikt piemērots 87. panta 3. punkta b) apakšpunkts (svarīgs projekts Kopienas interesēs) vai 87. panta 3. punkta c) apakšpunkts (atbalsts, kas veicina konkrētu tautsaimniecības jomu) un katrā ziņā — samērīguma princips: tas, ka finansiāls atbalsts tiek piešķirts attiecībā uz dažiem līgumiem, bet ne citiem, jo attiecīgie līdzekļi bija izlietoti, varētu būt nesamērīgs līdzeklis, kā aizsargāt valsts finanses, jo tas radītu nopietnu konkurences izkropļojumu attiecīgo uzņēmumu starpā. Komisija nav apsvērusi nevienu no šiem iespējamiem pamatiem, lai atkāptos no valsts atbalsta aizlieguma. Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka Itālija nav norādījusi nevienu pamatu, kas attaisno atkāpšanos no valsts atbalsta aizlieguma, it īpaši pamatojoties uz nevienlīdzīgu attieksmi un konkurences izkropļošanu, kas rastos, ja atbalsts tiktu noraidīts attiecībā uz dažiem uzņēmumiem, bet piešķirts citiem tādā pašā situācijā. Vispārējā tiesa arī kļūdījās, konstatējot, ka Komisijas lēmumā bija norādīts atbilstošs pamatojums.

Ceturtais pamats: tiesiskās paļāvības aizsardzības principa un vienlīdzīgas attieksmes (nediskriminācijas) principa pārkāpums.

Tomēr pēc tam, kad Komisija bija apstiprinājusi 2004. gada 2. februāra ministrijas dekrētā paredzēto shēmu, radās tiesiska paļāvība, ka tiks apstiprināts arī likums, kura mērķis bija vienīgi piešķirt papildu līdzekļus shēmas finansēšanai. Arī vienlīdzīgas attieksmes vai nediskriminācijas princips prasa šādu pieeju, jo, tā kā līdzekļi tika izlietoti, tikai daži no uzņēmumiem bija saņēmuši atbalstu, bet ne citi, kuri bija tādā pašā situācijā. Vispārējā tiesa, uzskatot, ka Itālija un attiecīgās personas zināja, ka ar 2004. gada apstiprinošo lēmumu attiecībā uz piešķiramo atbalstu tika noteikta robeža 10 miljonu eiro apmērā, ir pieļāvusi kļūdu. Tieši pretēji, pastāvēja tiesiska paļāvība, ka visi, kam ir tiesības uz atbalstu, varēs to saņemt.

(1) OV L 83, 1. lpp.

(2) OV L 140, 1. lpp.

(3) OV L 172, 1. lpp.