Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesvedība – Valodu lietojums – Dokumentu iesniegšana citā valodā, nevis tiesvedības valodā – Pieņemamības nosacījumi

(Tiesas Reglamenta 29. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 3. punkts)

2. Tiesvedība – Res judicata spēks – Piemērošanas joma

3. Vide – Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti – Direktīva 91/676

(Padomes Direktīvas 91/676 4. un 5. pants, II pielikuma A punkta 1), 2), 5) un 6) apakšpunkts, kā arī III pielikuma 1. punkta 1) un 2) apakšpunkts)

Summary

1. Saskaņā ar Tiesas Reglamenta 29. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 3. punkta otro un trešo daļu procesuālie raksti un to pielikumi ir iesniedzami tiesvedības valodā. Tātad citā valodā sagatavotiem dokumentiem ir jāpievieno tulkojums tiesvedības valodā.

Tomēr saskaņā ar Reglamenta 29. panta 3. punkta trešo daļu apjomīgu dokumentu gadījumā var tikt iesniegti to izrakstu tulkojumi. Turklāt Tiesa pēc savas ierosmes vai lietas dalībnieka pieteikuma jebkurā laikā var lūgt iesniegt pilnu vai pilnīgāku tulkojumu.

Tādējādi nav jāizņem no lietas divi pielikumi, kuri prasības pieteikuma iesniegšanas brīdī tika sniegti citā, nevis tiesvedības valodā, kuru rindkopas, kam ir nozīme lietā, ir pārtulkotas un norādītas prasības pieteikumā un kuru tulkojums tiesvedības valodā tika sniegts vēlākā stadijā atbilstoši Tiesas sekretāra izteiktajam lūgumam.

(sal. ar 16., 17., 19. un 20. punktu)

2. Res judicata princips ir piemērojams tiesvedībā sakarā ar valsts pienākumu neizpildi. Tomēr res judicata attiecas tikai uz faktu un tiesību jautājumiem, kas faktiski vai obligāti tikuši izskatīti attiecīgajā tiesas nolēmumā. Ja pret dalībvalsti ir celta prasība par valsts pienākumu neizpildi, šī valsts saistībā ar agrāku spriedumu nevar pamatoti atsaukties uz res judicata spēku, ja, ņemot vērā Komisijas izteikto iebildumu saturu, faktiskie un tiesību apstākļi šajās abās lietās būtībā nav identiski.

(sal. ar 27. un 34. punktu)

3. Valsts tiesību regulējumā neparedzot iestrādāšanas zemē aizlieguma laikposmus visiem mēslojuma veidiem, ieskaitot ķīmiskos mēslošanas līdzekļus; paredzot, ka laikposmi, kuros ir aizliegta konkrēta veida mēslojuma iestrādāšana zemē, neattiecas uz ganību zemi; piešķirot atbildīgajiem ministriem rīcības brīvību atkāpties no iestrādāšanas zemē aizlieguma laikposmiem ārkārtas klimatisko situāciju vai ārkārtas notikumu, kas skar lauksaimniecības uzņēmumu, gadījumā; attiecībā uz esošām kūtsmēslu glabāšanai paredzētajām iekārtām, kas netiek modernizētas, neparedzot noteikumus nedz attiecībā uz kūtsmēslu glabāšanai paredzēto glabātuvju ietilpību, nedz arī, ka šai ietilpībai ir jāpārsniedz ietilpība, kas vajadzīga glabāšanai visilgāko laiku no periodiem, kad ir aizliegta mēslojuma iestrādāšana zemē īpaši jutīgā zonā, ja vien var pierādīt, ka kūtsmēslu daudzums, kas pārsniedz faktisko glabātuves ietilpību, tiks aizvākts videi nekaitīgā veidā; aizliedzot tikai organiskās dabas mēslojumu iestrādāšanu zemē stāvās nogāzēs, šajā aizliegumā neiekļaujot ķīmiskos mēslošanas līdzekļus; un neparedzot noteikumus par ķīmisko mēslošanas līdzekļu un kūtsmēslu iestrādāšanas zemē metodēm, it īpaši tās līmeni un viendabīgumu, kas ļauj uzturēt barības vielu novadīšanu ūdenī pieņemamā līmenī, dalībvalsts nav izpildījusi Direktīvas 91/676 attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 4. un 5. pantā kopsakarā ar šīs direktīvas II pielikuma A punkta 1), 2), 5) un 6) apakšpunktu, kā arī III pielikuma 1. punkta 1) un 2) apakšpunktu, paredzētos pienākumus.

(sal. ar 54., 55., 58., 60., 62.–66., 68., 70. un 71. punktu un rezolutīvo daļu)