5

Lēmuma 2009/402 15., 17., 24.–27., 29. un 71. apsvērums ir formulēti šādi: “(15) Astoņas lauksaimniecības ekonomikas komitejas (Ronas un Vidusjūras Francijas reģionu (Rhône‑Méditerranée), Dienvidrietumu Francijas reģionu (Grand Sud‑Ouest), Korsikas, Luāras ielejas (Val de Loire), Ziemeļfrancijas (Nord), Ziemeļaustrumu Francijas (Nord‑Est), Bretaņas un Normandijas) vairākus gadus saņēma valsts līdzekļus, kurus piešķīra galvenokārt [Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (Valsts augļu, dārzeņu un augkopības starpnozaru birojs, Oniflhor)] un kurus izmantoja, lai finansētu tā saukto “ārkārtas rīcības plānu” atbalsta pasākumus, kas ietver darbības Kopienas iekšējā un ārējā tirgū, kuru mērķis ir veicināt Francijā novākto lauksaimniecības produktu pārdošanu, jo īpaši krīzes situācijās. [..] (17) Francijas iestādes savā 2002. gada 26. decembra vēstulē attiecībā uz precīzu pasākumu veidu paskaidroja, ka to mērķis bija novērst vai krīzes situācijās mazināt sekas, ko radīja piedāvājuma pārsvars pār pieprasījumu, veicot darbību trijos virzienos, proti, ārējā tirgū, iekšējā tirgū un pārstrādes nozarē. [..] (24) Francija 2002. gada 26. decembra vēstulē paskaidroja, ka 30–50 % pasākumu finansējuma nodrošināja attiecīgās nozares, pārējo daļu finansēja no valsts iestādēm. (25) [Fédération des comités économiques agricoles rattachés à la filière de production des fruits et légumes (Lauksaimniecības ekonomikas komiteju federācija, kas ir saistīta ar augļu un dārzeņu ražošanas nozari, turpmāk tekstā – “Fedecom)] sīkāk izskaidroja ārkārtas rīcības plānu finansēšanas mehānismu, kā arī komiteju lomu. Francija neapstrīdēja šos paskaidrojumus. (26) Saskaņā ar [Fedecom] sniegto informāciju piemērojamos pasākumus noteica vienīgi [Oniflhor], un ekonomikas komitejām tie bija jāīsteno. [Oniflhor] attiecībā uz katru plānu un katru augu sugu pieņēma lēmumu par pasākumiem, kas jāveic, un uzticēja attiecīgajam valsts sektoram tos īstenot. [Oniflhor] arī lēma par summām, kas piešķiramas attiecīgajam plānam, kā arī par to iemaksu apjomu, kur[as] jāmaksā ekonomikas komitejām. (27) Pasākumi tika finansēti no darbības fonda, kuru pārvalda ekonomikas komitejas. Šī fonda darbība pamatojās uz tādiem pašiem principiem kā tie, kurus piemēro Kopienas atbalstam un kuri paredzēti Padomes 1996. gada 28. oktobra Regulas (EK) Nr. 2200/96 par augļu un dārzeņu tirgus kopējo organizāciju [OV 1996, L 297, 1. lpp.] 15. pantā, proti, daļēji to uzturēja ar valsts atbalsta palīdzību un daļēji no ražotāju organizāciju biedru veiktajām finanšu iemaksām (tā sauktajām nozares iemaksām) pēc pārdoto augļu un dārzeņu daudzuma vai vērtības. Nozares iemaksās nebija iekļautas ar noteikumu paplašināšanu saistītās iemaksas. Tādējādi saskaņā ar ministrijas dekrētu tās nebija obligātas. [..] (29) [Šajā 29. punktā ietvertajā tabulā] sniegts summu kopsavilkums euro, ko laikposmā no 1992. līdz 2002. gadam saskaņā ar “ārkārtas rīcības plāniem” izmaksāja [Oniflhor]. Šīs summas ir sadalītas pa gadiem un pasākumiem. Tomēr attiecībā uz 1992. un 1993. gadu tabulā ir atrodama vienīgi kopējā atbalsta summa. Francija paskaidroja, ka attiecībā uz šiem abiem gadiem [Oniflhor] arhīvi vairs nevar sniegt detalizētu sadalījumu. [..] (71) Saskaņā ar informāciju, kas ir Komisijas rīcībā, “ārkārtas rīcības plāni” paredzēja pasākumus, kas vērsti uz to, lai pārvarētu krīzes, ko radīja Francijas produktu pārmērīgs piedāvājums Kopienas tirgū, jo īpaši izmantojot pārdošanas cenu subsidēšanu, subsīdijas uzglabāšanai vai daļas ražas iznīcināšanai, kā arī finanšu ieguldījumus svaigu produktu pārstrādē. Tirgos ārpus Eiropas Savienības arī subsīdijas eksportam veicināja Francijas produktu pārpalikumu pārdošanu un varēja nostiprināt tirgus dalībnieku konkurences situāciju. Šķiet, ka šis atbalsts tika piešķirts, pamatojoties uz cenām un saražotajiem daudzumiem.”