Protams, lai gan nevar apgalvot, ka Civildienesta noteikumu 43. pantā ir noteikts, ka būtu jāveic skaitlisks un analītisks novērtējums, pienākums veikt nopelnu salīdzinājumu uz vienlīdzīga pamata un izmantojot salīdzināmus informācijas un ziņu avotus, kas raksturīgs Civildienesta noteikumu 45. pantam, nozīmē procedūru vai metodi, kas pati var neitralizēt subjektivitāti, kura izriet no dažādu novērtētāju veiktiem novērtējumiem.

Vienīgi burtiski novērtējumi novērtējuma ziņojumos neļauj metodiski identificēt atšķirības tādā veidā, lai novērtētu ierēdņus, kā to dara dažādi novērtētāji atkarībā no viņu subjektivitātes pakāpes, un tādējādi šie vienīgi burtiskie novērtējumi ietekmē iecēlējinstitūcijas spēju veikt salīdzinošu nopelnu novērtējumu.

Amatā paaugstināšanas procedūrā iecēlējinstitūcijai saskaņā ar Civildienesta noteikumu 45. pantu ir pienākums pirms jebkādas paaugstināšanas amatā veikt visu amatā paaugstināmo ierēdņu nopelnu salīdzinošo vērtējumu. Precīzāk, veicot pārbaudi, iecēlējinstitūcija var izmantot administratīvo dienestu palīdzību dažādos hierarhijas posmos, atbilstoši principiem, kuri raksturīgi visas hierarhijas struktūras darbībai, kas ir atspoguļoti Civildienesta noteikumu 21. panta pirmajā daļā, saskaņā ar kuru ierēdnim, neskatoties uz viņa pakāpi hierarhijā, ir pienākums palīdzēt un sniegt padomu viņa priekšniekiem.

Tomēr ierēdņu, kuri varētu tikt paaugstināti, lietu iepriekšēja pārbaude ģenerāldirekcijā nevar izraisīt to, ka ar to tiek aizstāta salīdzinošā pārbaude, kuru jāveic vēlāk, ja ir paredzēts, ka to veic amatā paaugstināšanas komiteja un pēc tam iecēlējinstitūcija.

It īpaši, ja vien visu amatā paaugstināmo ierēdņu nopelnu salīdzinošā pārbaude nezaudē savu priekšmetu, nevar piekrist tam, ka iecēlējinstitūcija pārbauda tikai to ierēdņu nopelnus, kuri ir jau labvēlīgāk klasificēti sarakstos, ko sastādīja dažādi dienesti vai ģenerāldirekcijas.

No tā izriet, ka eventuāla interese, pirmkārt, turpināt katrā dienestā amatā paaugstināmo ierēdņu nopelnu salīdzināšanu, lai ņemtu vērā katra ierēdņa specifiskās īpašības, no Civildienesta noteikumu 45. panta viedokļa neatbrīvos amatā paaugstināšanas komisiju un iecēlējinsitūciju no visu amatā paaugstināmo ierēdņu nopelnu salīdzināšanas.

Amatā paaugstināšanas komisijas izmantotajās matricās visiem amatā paaugstināmajiem ierēdņiem lēmuma, ar kuru Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos noteica procedūras kārtību Civildienesta noteikumu 45. panta piemērošanai, 5. panta 2. punkta izpratnē paaugstināšanai amatā dienestu ieteiktos ierēdņus norāda pēc pakāpes, ievērojot paaugstināšanas amatā iespējas, kas izriet no cilvēkresursu direktora norādītajām kvotām. Pat ja matricas mainīgā apmērā ļauj no pirmā acu uzmetiena gūt pārskatu par visu tajā pat pakāpē paaugstināmo ierēdņu situāciju, tajās nav nekādā veidā pieminēti amatā paaugstināmo ierēdņu, kurus dienesti nav ieteikuši paaugstināšanai amatā, galvenie pienākumi un iespējamie nopelni. Tas tā nav tiem amatā paaugstināmajiem ierēdņiem, kuru paaugstināšanu ir ieteikuši dienesti, jo viņu galvenie pienākumi ir norādīti un priekšlikumā paaugstināt amatā par viņiem ir sniegts īss pamatojums, balstoties uz viņu nopelniem. Šajā tabulā ir konkretizēta atšķirīga attieksme pret tiem ierēdņiem, kurus vispirms paaugstināšanai ir ieteikuši dienesti, un citiem ierēdņiem. Priekšrocība, ko gūst pirmā veida ierēdņi, proti, ka viņu nopelni ir uzsvērti viegli izmantojamā kopsavilkuma dokumentā, ir tāda, kas rada pārkāpumus amatā paaugstināšanas procedūras posmos, kuru laikā to varēja izmantot.

(skat. 46., 47., 50., 51. un 57. punktu)

Pirmās instances tiesa: spriedumi Tsirimokos/Parlaments, T‑76/92, EU:T:1993:106, 17. punkts; Caravelis/Parlaments, T‑182/99, EU:T:2001:131, 33. punkts, un Heurtaux/Komisija, T‑172/03, EU:T:2005:34, 40. punkts.