Proti, šāds nodokļu režīms ir neitrāls attiecībā uz konkurenci starp lietotiem transportlīdzekļiem, kuri ievesti no citām dalībvalstīm, un līdzīgiem attiecīgajā dalībvalstī jau reģistrētiem lietotiem transportlīdzekļiem, par kuriem nodoklis šai sakarā nav ticis maksāts. Šāda neitralitāte pastāv, ja, pirmkārt, šāds režīms nodrošina, ka vides zīmognodevas summa tiek atskaitīta atbilstoši faktiskās transportlīdzekļa vērtības sapratīgam samazinājumam, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, un, otrkārt, ka šis režīms rada vienu un to pašu nodokļu slogu gan nodokļa maksātājiem, kas ir iegādājušies lietotu mehānisko transportlīdzekli no citas dalībvalsts un to reģistrējuši dalībvalstī, kura ir noteikusi attiecīgo nodokli, gan nodokļa maksātājiem, kuri pēdējā minētajā dalībvalstī ir iegādājušies lietotu mehānisko transportlīdzekli, kurš jau ir reģistrēts šajā dalībvalstī, attiecībā uz kuru tiek veikta pirmās īpašumtiesību maiņas reģistrācija, nesaņemot atbrīvojumu sakarā ar iepriekšējā nodokļa samaksu, ja pēdējais minētais transportlīdzeklis, iekasējot vides zīmognodevu, ir tā paša veida, ar tādām pašām īpašībām un tādu pašu nolietojumu, kāds ir transportlīdzeklim no citas dalībvalsts.

LESD 110. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas neliedz dalībvalstij ieviest nodokli mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas tiek uzlikts lietotiem transportlīdzekļiem to pirmreizējās reģistrācijas šajā dalībvalstī brīdī un minētajā dalībvalstī jau reģistrētiem transportlīdzekļiem to īpašumtiesību pirmreizējās maiņas brīdī šajā pašā valstī.

LESD 110. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas liedz dalībvalstij atbrīvot no nodokļa mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas tiek uzlikts lietotiem transportlīdzekļiem to pirmreizējās reģistrācijas šajā dalībvalstī brīdī un minētajā dalībvalstī jau reģistrētiem transportlīdzekļiem to īpašumtiesību pirmreizējās maiņas brīdī šajā pašā valstī, transportlīdzekļus, attiecībā uz kuriem ir ticis samaksāts un nav ticis atmaksāts pirms tam spēkā esošs nodoklis, kas ir ticis atzīts par nesaderīgu ar Savienības tiesībām.

Proti, ar Savienības tiesībām nesaderīgs nodoklis ir jāatlīdzina kopā ar procentiem un tādēļ šā nodokļa summa vairs nav ietverta to transportlīdzekļu tirgus vērtībā, kuriem tiek uzlikts šis nodoklis. Minētā nodokļa atlikusī summa, kas ietverta šo transportlīdzekļu vērtībā, atbilst nulles vērtībai, tātad šī summa noteikti ir mazāka par jaunu nodokli– vides zīmognodevu, ar ko tiek aplikts importēts tāda paša veida lietots transportlīdzeklis ar tādām pašām īpašībām un nolietojumu. Tomēr ir jāuzskata, ka ar Savienības tiesībām nesaderīga nodokļa atlikusī summa vairs netiek iekļauta transportlīdzekļa tirgus vērtībā, jo šī transportlīdzekļa īpašniekam, pamatojoties uz šīm tiesībām, ir iespēja saņemt šī nodokļa atmaksu neatkarīgi no tā, vai minētā transportlīdzekļa pārdošanas dienā tas ir ticis faktiski atmaksāts.

Proti, ar šo parasto iespēju ir iespējams attiecīgos dalībvalsts lietoto transportlīdzekļu īpašniekus mudināt par šiem transportlīdzekļiem, pat ja attiecīgais nodoklis vēl nav ticis atmaksāts, piedāvāt pārdošanas cenu, kurā netiek ņemts vērā minētais nodoklis. Tomēr gadījumā, kad nodoklis vēl nav ticis atmaksāts, minēto transportlīdzekļu pircēji ir atbrīvoti no vides zīmognodevas. Savukārt no citas dalībvalsts importētiem lietotiem transportlīdzekļiem nemainīgi tiek uzlikta vides zīmognodeva, attiecīgajā dalībvalstī reģistrējot šo transportlīdzekļu īpašumtiesības. Līdz ar to ar tādu atbrīvojumu kā šis ir iespējams radīt konkurences priekšrocību šīs dalībvalsts tirgū jau esošiem lietotiem transportlīdzekļiem un sekojoši atturēt līdzīgu transportlīdzekļu importēšanu no citām dalībvalstīm.

(sal. ar 39. un 41.–43. punktu un rezolutīvo daļu)