ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 13. novembra Regulu (EK) Nr. 648/2005, 50. un 203. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kura nodota pagaidu glabāšanā, ir jāuzskata par izņemtu no muitas uzraudzības, ja tā tiek deklarēta Kopienas ārējā tranzīta procedūrā, taču to neizņem no glabāšanas un tā netiek nogādāta galamērķa muitas iestādē, kaut arī tai ir tikuši uzrādīti tranzīta dokumenti;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 212/10

Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 15. maija spriedums (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Data I/O GmbH/Hauptzollamt München

(Lieta C-297/13) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tarifu klasifikācija - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - XVI sadaļas 2. piezīme - Pozīcijas 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 un 8473 - Jēdzieni “daļas” un “piederumi” - Programmēšanas sistēmām paredzētas daļas un piederumi (motori, barošanas bloki, lāzeri, ģeneratori, kabeļi un termolīmēšanas ierīces) - Prioritāras klasificēšanas pozīcijā 8473 salīdzinājumā ar pārējām 84. un 85. nodaļā ietvertajām pozīcijām neesamība)

2014/C 212/10

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht München

Pamatlietas puses

Prasītāja: Data I/O GmbH

Atbildētāja: Hauptzollamt München

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Finanzgericht München – Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2001. gada 6. augusta Regulu (EK) Nr. 2031/2001 (OV L 279, 1. lpp.), 2002. gada 1. augusta Regulu Nr. 1832/2002 (OV L 290, 1. lpp.), 2003. gada 11. septembra Regulu Nr. 1789/2003 (OV L 281, 1. lpp.) un 2004. gada 7. septembra Regulu Nr. 1810/2004 (OV L 327, 1. lpp.), un it īpaši tās XVI sadaļas 2. piezīmes a) un b) punkta interpretācija – Daļu un piederumu (motori, ģeneratori, lāzeri, kabeļi un termolīmēšanas ierīces), kas paredzēti programmēšanas sistēmām, klasifikācija pozīcijā 8473 – Šīs pozīcijas iespējamā prioritāte pār pārējām 84. un 85. nodaļā ietvertajām pozīcijām

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, tās redakcijās, kas izriet no Komisijas 2001. gada 6. augusta Regulas (EK) Nr. 2031/2001, Komisijas 2002. gada 1. augusta Regulas (EK) Nr. 1832/2002, Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulas (EK) Nr. 1789/2003 un Komisijas 2004. gada 7. septembra Regulas (EK) Nr. 1810/2004, I pielikumā ietvertās kombinētās nomenklatūras XVI sadaļas 2. piezīmes a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kas var tikt klasificēta gan šīs nomenklatūras pozīcijā 8473 kā mašīnas, kas ietilpst minētās nomenklatūras pozīcijā 8471, daļa, gan kādā no šīs pašas nomenklatūras pozīcijām 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 un 8544 kā atsevišķa prece, ņemot vērā tās attiecīgās raksturiezīmes, ir jāklasificē kā atsevišķa prece kādā no šīm pēdējām minētajām pozīcijām.

(1) OV C 260, 7.9.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 112/12

Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA/Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslave Mateja, Groupama transport

(Lieta C-1/13) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - 27. panta 2. punkts - Lis pendens - 24. pants - Jurisdikcijas noteikšana - Jurisdikcijas konstatēšana pirmajai tiesai tādēļ, ka lietas dalībnieki ieradās tiesā bez iebildumiem, vai galīga nolēmuma pieņemšanas dēļ)

2014/C 112/14

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Pamatlietas puses

Prasītājas: Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA

Atbildētājas: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Cour de cassation (Francija) – Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.), 27. panta 2. punkta interpretācija – Lis pendens – Tiesas, kurā pirmajā celta prasība, jurisdikcijas konstatēšana, vai nu tādēļ, ka lietas dalībnieki nav apstrīdējuši tiesas, kurā pirmajā celta prasība, jurisdikciju, vai nu tādēļ, ka tiesa, kurā pirmajā celta prasība, pieņēmusi nepārsūdzamu lēmumu jebkāda iemesla dēļ

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 27. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja vien tas nav gadījums, kad otrai iesaistītajai tiesai ir izņēmuma jurisdikcija atbilstoši šai regulai, pirmās iesaistītās tiesas jurisdikcija ir jāuzskata par noskaidrotu, ja šī tiesa nav pēc savas ierosmes atteikusies no savas jurisdikcijas un ja neviens no lietas dalībniekiem to nav apstrīdējis pirms vai līdz argumentu izvirzīšanas brīdim, ko saskaņā ar tā valsts procesuālajām tiesībām uzskata par pirmo šajā tiesā iesniegto aizstāvību pēc būtības.

(1) OV C 63, 2.3.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 135/18

Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Saarlouis/Heinz Malburg

(Lieta C-204/13) (1)

(Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Atskaitīšanas tiesību rašanās un darbības joma - Sabiedrības likvidācija, ko veic akcionārs - Daļas no šīs sabiedrības klientūras iegūšana - Mantisks ieguldījums citā sabiedrībā - Priekšnodokļa samaksa - Iespējama atskaitīšana)

2014/C 135/19

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Finanzamt Saarlouis

Atbildētājs: Heinz Malburgh

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Bundesfinanzhof – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 4. panta 1. un 2. punkta, kā arī 17. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācija – Atskaitīšanas tiesību izcelsme un darbības joma –Sabiedrības, kuru likvidējis šīs sabiedrības akcionārs, klientūras daļas iegūšana, lai to kā mantisku ieguldījumu nodotu jaundibinātai sabiedrībai – Iespēja atskaitīt samaksāto priekšnodokli

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 4. panta 1. un 2. punkts, kā arī 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts, ņemot vērā PVN neitralitātes principu, ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļu konsultāciju civiltiesiskas sabiedrības akcionārs, kas iegūst daļu no šīs sabiedrības klientūras ar vienīgu mērķi to tieši un bez atlīdzības nodot tādas jaundibinātas nodokļu konsultāciju civiltiesību sabiedrības rīcībā, kurā viņš ir galvenais akcionārs, lai šis pēdējais minētais šo klientūru izmantotu savā profesionālajā darbībā, turklāt tai netiekot ietvertai jaunizveidotās sabiedrības īpašumā, nav tiesīgs atskaitīt PVN, kas samaksāts priekšnodoklī par attiecīgās klientūras iegādi.

(1) OV C 178, 22.6.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 135/13

Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums (Sąd Rejonowy w Białymstoku (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Małgorzata Nierodzik/Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

(Lieta C-38/13) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - 4. klauzula - “Darba nosacījumu” jēdziens - Darba līguma uz noteiktu laiku uzteikuma termiņš - Atšķirīga attieksme, salīdzinot ar darba ņēmējiem uz nenoteiktu laiku)

2014/C 135/13

Tiesvedības valoda – poļu

Iesniedzējtiesa

Sąd Rejonowy w Białymstoku

Pamatlietas puses

Prasītāja: Małgorzata Nierodzik

Atbildētāja: Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sąd Rejonowy w Białymstoku – Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV 175, 43. lpp.) 1. panta, kā arī šīs direktīvas pielikuma 1. un 4. klauzulas interpretācija – Valsts tiesiskais regulējums, kurā darba līgumiem uz noteiktu laiku paredzēti mazāk labvēlīgi uzteikuma termiņi nekā līgumiem uz nenoteiktu laiku

Rezolutīvā daļa:

1999. gada 18. martā noslēgtā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds tiek aplūkots pamatlietā un kurā darba līgumu uz noteiktu laiku, kas noslēgti uz laikposmu, kurš pārsniedz sešus mēnešus, izbeigšanas gadījumā ir paredzēta iespēja piemērot divu nedēļu uzteikuma termiņu neatkarīgi no attiecīga darba ņēmēja stāža, lai gan līgumu uz nenoteiktu laiku izbeigšanas gadījumā uzteikuma termiņš ir noteikts atkarībā no attiecīga darba ņēmēja stāža un tas var būt no divām nedēļām līdz trim mēnešiem, ja šīs divas darba ņēmēju kategorijas ir salīdzināmā situācijā.

(1) OV C 141, 18.5.2013.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēta taisnīgas atlīdzības samaksa atbilstoši izņēmumam attiecībā uz reproducēšanas tiesībām kopēšanai privātai lietošanai saistībā ar tādiem daudzfunkcionāliem datu nesējiem kā, piemēram, mobilo telefonu atmiņas kartes neatkarīgi no tā, vai šo datu nesēju galvenā funkcija ir kopēšana privātai lietošanai vai nē, ar nosacījumu, ka viena no šo datu nesēju funkcijām, pat ja tā ir tikai sekundāra, ļauj to turētājiem izmantot tos šim nolūkam. Tomēr šīs funkcijas galvenais vai sekundārais raksturs un datu nesēja spējas veikt reproducēšanu relatīvais nozīmīgums var ietekmēt maksājamās taisnīgās atlīdzības apmēru. Ciktāl tiesību subjektiem radītais kaitējums tiktu uzskatīts par minimālu, minētās funkcijas nodrošināšana varētu neradīt pienākumu maksāt šo atlīdzību;
C 395/5

Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Schiebel Aircraft GmbH/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

(Lieta C-474/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Nediskriminācija - LESD 346. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Dalībvalsts būtisku drošības interešu aizsardzība - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka sabiedrības, kas šajā valstī nodarbojas ar ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma tirdzniecību, likumiskajam pārstāvim ir jābūt šīs valsts pilsonībai)

(2014/C 395/06)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Schiebel Aircraft GmbH

Atbildētāji: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

Rezolutīvā daļa:

LESD 45. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, kurā sabiedrību, kas vēlas nodarboties ar komercdarbību tirdzniecības ar militāriem ieročiem un militāru munīciju un starpniecības to pirkšanā un pārdošanā jomā, likumiskās pārstāvības institūciju locekļiem vai to daļu īpašniekiem, kam ir tiesības to vadīt, ir prasīta šīs dalībvalsts pilsonība. Tomēr iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai dalībvalsts, kas vēlas atsaukties uz LESD 346. panta 1. punkta b) apakšpunktu, lai attaisnotu šādu tiesisko regulējumu, var pierādīt nepieciešamību izmantot šajā tiesību normā paredzēto atkāpi, lai aizsargātu būtiskas tās drošības intereses.

(1) OV C 26, 26.1.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 409/6

Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums – Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

(Lieta C-602/12 P) (1)

(Apelācija - Dempings - Regula (EK) Nr. 384/96 - 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta pirmais ievilkums - Regula (EK) Nr. 2026/97 - Regula (EK) Nr. 91/2009 - Dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu imports - Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss - Lielāko ieguldījumu izmaksas, kas būtībā atspoguļo tirgus vērtības - Valsts subsīdija tērauda nozarei kopumā - Sekas)

2014/C 409/07

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (pārstāvji – Y. Melin un V. Akritidis, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – J.-P. Hix un S. Boelaert, pārstāvji, kam palīdz G. Berrisch, advokāts), Eiropas Komisija (pārstāvji – M. França un T. Maxian Rusche), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (pārstāvis – J. Bourgeois, advokāts)

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Gem-Year Industrial Co. Ltd un Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd atlīdzina Eiropas Savienības Padomei un European Industrial Fasteners Institute AISLB (EIFI) saistībā ar šo tiesvedību radušos izdevumus;

3) Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.

(1) OV C 101, 6.4.2013.
1)

tāda valsts tiesiskā regulējuma saderība ar Savienības tiesībām, kāds ir pamatlietā, saskaņā ar kuru dalībvalsts rezidente sabiedrība nevar ieskaitīt uzņēmuma ienākuma nodokli, ko citā dalībvalstī vai trešā valstī samaksājušas dividenžu izmaksātājas kapitālsabiedrības, jo šīs dividendes ir atbrīvotas no nodokļa pirmajā dalībvalstī gadījumā, kad to pamatā ir piederošās kapitāldaļas vismaz 10 % apmērā no maksātājas sabiedrības kapitāla, un ja šajā lietā dividendes saņemošās kapitālsabiedrības faktiskā dalība ir lielāka par 90 % un saņēmēja sabiedrība tikusi izveidota saskaņā ar trešās valsts tiesību aktiem, ir jāizvērtē, ņemot vērā LESD 63. un 65. pantu;
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvas 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK 2. panta otrās daļas k) punkts un 3. panta 3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem dalībvalstij tiek ļauts izveidot tādu atbalsta shēmu kā pamatlietā, kurā paredzēta tirgojamu sertifikātu piešķiršana elektroenerģijas no atjaunojamajiem energoresursiem ražotājiem vienīgi par šīs valsts teritorijā no šiem resursiem saražoto elektroenerģiju un ar kuru elektroenerģijas piegādātājiem un atsevišķiem lietotājiem ir uzlikts pienākums katru gadu kompetentajai iestādei iesniegt noteiktu skaitu šādu sertifikātu, kas atbilst daļai no to kopējā elektroenerģijas piegāžu vai patēriņa apjoma;
1)

Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 13. aprīļa Regulu (EK) Nr. 648/2005, 203. un 204. pants, lasot tos kopsakarā ar Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Regulai Nr. 2913/92, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2002. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 444/2002, 859. panta 2. punkta c) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši Regulas Nr. 2454/93, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 444/2002, 356. panta 1. punktam noteiktā tranzīta termiņa pārsniegšana pati par sevi nerada muitas parādu par attiecīgo preču izņemšanu no muitas uzraudzības saskaņā ar Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 203. pantu, bet gan muitas parādu, pamatojoties uz šīs regulas 204. pantu, un, lai muitas parāds rastos saskaņā ar šo 204. pantu, ieinteresētajām personām muitas iestādēm nav jāiesniedz informācija par atbilstoši Regulas Nr. 2454/93, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 444/2002, 356. pantam noteiktā tranzīta termiņa pārsniegšanas iemesliem vai attiecīgo preču atrašanās vietu laika periodā no šī termiņa beigām līdz šo preču faktiskai uzrādīšanai galamērķa muitas iestādē;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 129/5

Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 6. marta spriedums (Commissione tributaria provinciale Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

(Apvienotās lietas C-606/12 un C-607/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - PVN - Direktīva 2006/112/EK - 17. panta 2. punkta f) apakšpunkts - Nosacījums saistībā ar preces nosūtīšanu atpakaļ uz dalībvalsti, no kuras tā sākotnēji tikusi nosūtīta vai transportēta)

2014/C 129/06

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Commissione tributaria provinciale Genova

Pamatlietas puses

Prasītāja: Dresser Rand SA

Atbildētāja: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Commissione tributaria provinciale di Genova – Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 17. panta 2. punkta f) apakšpunkta interpretācija – Pārvietošana uz galamērķi citā dalībvalstī – Preces apstrādes jēdziens – Pārliecināšanās par savietojamību ar citām precēm – Nosacījums, ka prece ir jānosūta atpakaļ uz dalībvalsti, no kuras tā ir sākotnēji tikusi nosūtīta vai transportēta – Iespēja par pārvietošanu uz galamērķi citā dalībvalstī uzskatīt nosūtīšanu, kas tiek veikta uz kādu citu dalībvalsti, nevis to, no kuras tās tikušas izvestas

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 17. panta 2. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai preces nosūtīšana vai transportēšana netiktu kvalificēta par pārvietošanu uz galamērķi citā dalībvalstī, šī prece pēc tam, kad tās apstrādes darbi ir pabeigti šīs preces nosūtīšanas vai transporta saņemšanas dalībvalstī, obligāti ir jānosūta atpakaļ uz nodokļa maksātāja galamērķi tajā dalībvalstī, no kuras tā sākotnēji tika nosūtīta vai transportēta.

(1) OV C 101, 6.4.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 85/7

Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Secretary of State for the Home Department/M. G.

(Lieta C-400/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2004/38/EK - 28. panta 3. punkta a) apakšpunkts - Aizsardzība pret izraidīšanu - Desmit gadu perioda aprēķināšanas metode - Ieslodzījuma periodu ņemšana vērā)

2014/C 85/11

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Pamatlietas puses

Prasītājs: Secretary of State for the Home Department

Atbildētāja: M. G.

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), 28. panta 3. punkta a) apakšpunkta interpretācija — Lēmums par izraidīšanu, kurš nopietnu valsts drošības apsvērumu dēļ ir pieņemts attiecībā uz Eiropas pilsoni, kas iepriekšējos desmit gadus ir uzturējies uzņēmējā dalībvalstī un kam ir bijis piespriests brīvības atņemšanas sods — Jēdziens desmit gadus ilga uzturēšanās uzņēmējas dalībvalsts teritorijā — Iespēja ņemt vērā ieslodzījuma laikposmu — Uzturēšanās nepieciešamā ilguma aprēķināšana, vai nu skaitot no uzturēšanās sākuma, vai retroaktīvi no lēmuma par izraidīšanu pieņemšanas — Iepriekšējas brīvības atņemšanas ietekme pēdējā no abiem minētajiem gadījumiem

Rezolutīvā daļa:

1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 28. panta 3. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā noteikumā paredzētajam desmit gadu uzturēšanās laikposmam principā ir jābūt nepārtrauktam un tas ir jāaprēķina, skaitot atpakaļ no lēmuma par attiecīgās personas izraidīšanu pieņemšanas dienas;

2) Direktīvas 2004/38 28. panta 3. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar attiecīgās personas ieslodzījuma laikposmu principā tiek pārtraukta uzturēšanās nepārtrauktība šīs direktīvas izpratnē un tiek ietekmēta tajā paredzētās paplašinātās aizsardzības piešķiršana, ieskaitot gadījumu, kad šī persona uzņēmējā dalībvalstī ir uzturējusies desmit gadus pirms atrašanās ieslodzījumā. Tomēr šis apstāklis var tikt ņemts vērā, veicot kopējo novērtēšanu, kas nepieciešama, lai noteiktu, vai pirms tam izveidojušās integrācijas saites ar uzņēmēju dalībvalsti nav tikušas pārrautas.

(1) OV C 331, 27.10.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 85/6

Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nnamdi Onuekwere/Secretary of State for the Home Department

(Lieta C-378/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2004/38/EK - 16. panta 2. un 3. punkts - Savienības pilsoņu ģimenes locekļu, kuri ir trešo valstu pilsoņi, pastāvīgās uzturēšanās tiesības - Šo pilsoņu ieslodzījumā pavadīto laikposmu ņemšana vērā)

2014/C 85/10

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Pamatlietas puses

Prasītājs: Nnamdi Onuekwere

Atbildētājs: Secretary of State for the Home Department

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londona — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), 16. panta interpretācija — Pastāvīgas uzturēšanās tiesības — Jēdziens “likumīgas uzturēšanās piecu gadu laikposms uzņemošās dalībvalsts teritorijā” — Iespēja ņemt vērā brīvības atņemšanas laikposmu

Rezolutīvā daļa:

1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 16. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādus laikposmus, kurus trešās valsts pilsonis, kas ir Savienības pilsoņa, kurš attiecīgajā laikā izmantojis savas tiesības pastāvīgi uzturēties attiecīgajā dalībvalstī, ģimenes loceklis, ir pavadījis ieslodzījumā, nevar ņemt vērā saistībā ar pastāvīgās uzturēšanās tiesību piešķiršanu minētajam pilsonim šīs normas izpratnē;

2) Direktīvas 2004/38 16. panta 2. un 3. punkts ir interpretējami tādējādi, ka uzturēšanos pārtrauc laikposmi, kurus trešās valsts pilsonis, kas ir Savienības pilsoņa, kurš attiecīgajā laikā izmantojis savas tiesības pastāvīgi uzturēties attiecīgajā dalībvalstī, ģimenes loceklis, ir pavadījis ieslodzījumā.

(1) OV C 295, 29.9.2012.