Keywords

Summary



Keywords

1. Lauksaimniecība – Vienveidīgi tiesību akti – Augu šķirņu aizsardzība – Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkts – Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieka atlīdzība

(Padomes Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkts; Komisijas Regulas Nr. 1768/95 5. panta 2. punkts)

2. Lauksaimniecība – Vienveidīgi tiesību akti – Augu šķirņu aizsardzība – Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkts – Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieka atlīdzība

(Padomes Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkts; Komisijas Regulas Nr. 1768/95 5. panta 4. un 5. punkts)

3. Lauksaimniecība – Vienveidīgi tiesību akti – Augu šķirņu aizsardzība – Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkts – Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieka atlīdzība

(Komisijas Regulas Nr. 1768/95 5. panta 5. punkts)

Summary

1. Iepriekš noteiktā atlīdzība 80 % apmērā no summas, ko iekasē par tās pašas šķirnes viszemākās oficiāli sertificētās kategorijas pavairojamā materiāla licencētu audzēšanu tādā pašā platībā, atsaucoties uz atkāpi, kas noteikta 14. panta 3. punktā Regulā Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību, neatbilst nosacījumam par to, ka minētajai atlīdzībai ir jābūt “ievērojami zemākai” par summu, ko maksā par pavairojamā materiāla licencētu audzēšanu 5. panta 2. punkta izpratnē Regulā Nr. 1768/95, ar ko īsteno noteikumus par izņēmumu lauksaimniecībā, kas paredzēts 14. panta 3. punktā Regulā Nr. 2100/94, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2605/98, neskarot valsts tiesas vērtējumu attiecībā uz citiem atbilstošajiem apstākļiem katrā no pamata prāvām.

(sal. ar 29. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)

2. Kritēriji Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašniekam pienākošās atlīdzības apjoma noteikšanai ir paredzēti 5. panta 4. un 5. punktā Regulā Nr. 1768/95, ar ko īsteno noteikumus par izņēmumu lauksaimniecībā, kas paredzēts 14. panta 3. punktā Regulā Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2605/98. Šiem kritērijiem, kas var izrietēt no līguma starp lauksaimnieku un īpašnieku organizācijām, nav atpakaļejoša spēka, bet tie var kalpot kā vadlīnija šīs atlīdzības aprēķināšanai attiecībā uz audzēšanu, kas veikta pirms Regulas Nr. 2605/98 stāšanās spēkā.

Turklāt, lai šāds līgums, kas noslēgts starp lauksaimnieku un īpašnieku organizācijām un kura priekšmets ir atlīdzība pēdējiem, varētu kalpot kā pamatnostādne visos tā aspektos, šim līgumam ir jābūt paziņotam Komisijai un publicētam Kopienas Augu šķirņu biroja Oficiālajā Vēstnesī – pat tad, ja tas ir noslēgts pirms Regulas Nr. 2605/98 spēkā stāšanās datuma. Šādā līgumā var paredzēt tādu atlīdzības likmi, kas atšķiras no tās, kas pakārtoti noteikta 5. panta 5. punktā Regulā Nr. 1768/95, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2605/98.

(sal. ar 37. un 43. punktu un rezolutīvās daļas 2. un 3. punktu)

3. Gadījumā, ja nav piemērojams starp Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieku un lauksaimnieku organizācijām noslēgts līgums, īpašniekam maksājamā atlīdzība ir jānosaka saskaņā ar 5. panta 5. punktu Regulā Nr. 1768/95, ar ko īsteno noteikumus par izņēmumu lauksaimniecībā, kas paredzēts 14. panta 3. punktā Padomes Regulā Nr. 2100/94, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2605/98, 50 % apmērā no summas, kas jāmaksā par pavairojamā materiāla licencētu audzēšanu, kā nemainīga summa un kas nav nedz augstākā, nedz zemākā robeža.

(sal. ar 47. punktu un rezolutīvās daļas 4. punktu)