LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 252/36

Prasība, kas celta 2011. gada 17. jūnijā — Ungārija/Komisija

(Lieta T-320/11)

2011/C 252/81

Tiesvedības valoda — ungāru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ungārijas Republika (pārstāvji — M. Fehér, K. Szíjjártó, K. Veres)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

— atcelt Komisijas 2011. gada 28. marta Lēmumu 2011/192/ES par konkrētu Ungārijas izdevumu, kas tai radušies 2004. gadā saskaņā ar Īpašo pirmspievienošanās programmu lauksaimniecības un lauku attīstībai (Sapard), izslēgšanu no ES finansējuma;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

Ar pirmo prasības pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi Savienības tiesības. Tā apgalvo, ka finansējuma samazinājums, ko Komisija piemērojusi noteiktā trīs mēnešu termiņa neievērošanas dēļ, esot prettiesisks, jo, pēc tās domām un pretēji tam, kā uzskata Komisija, trīs mēnešu termiņš Sapard maksājuma veikšanai, kas noteikts Savienības tiesībās — konkrēti Komisijas Regulas Nr. 2222/2000/EK (1) 9. panta 6. punktā un Eiropas Kopienas un Ungārijas Republikas starpā 2001. gada 15. jūnijā noslēgtā daudzgadu finansēšanas līguma A pielikuma 8. panta 6. punktā, — skaitāms no brīža, kad iestādei ir visi maksājuma veikšanai vajadzīgie pamatojuma dokumenti. Tādēļ gadījumā, ja noteiktu iemeslu dēļ ir vajadzīgi papildu pamatojuma dokumenti, termiņš sākas tikai ar brīdi, kad nosūtīts pēdējais no šiem papildu dokumentiem. Turklāt, pēc prasītājas domām, Komisija, piemērodama finansējuma samazinājumu apstākļos, kad Ungārijas iestādes drīkstēja pamatoti paļauties, ka to ievērotā maksājumu kārtība atbilst Savienības tiesībām, neesot ievērojusi lojālas sadarbības principu un tiesiskās paļāvības aizsardzības principu.

Ar otro pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija, pieņemdama apstrīdēto lēmumu, esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo tā nav ņēmusi vērā ārkārtas apstākļus un pamatotos iemeslus, kuru dēļ finanšu samazinājums nebūtu piemērojams vai attiecīgajā gadījumā — būtu piemērojams mazākā apmērā. Šādi apstākļi konkrēti esot Sapard programmas “izglītojošais” raksturs un tas, ka Ungārijas iestāžu pamatmērķis bija aizsargāt ES saimnieciskās intereses. Prasītāja uzsver, ka ar termiņa neievērošanu Komisijai neesot nodarīts nekāds kaitējums.

Trešajā pamatā par pamatojuma nenorādīšanu ir teikts, ka apstrīdētā lēmuma pamatojumā neesot nedz pienācīgi paskaidrots, kādēļ Komisija nolēma piemērot samazinājumu, nedz, kā noteikts tā konkrētais apmērs, nedz it īpaši — kādēļ Komisija nepiekrita saskaņošanas iestādes šajā ziņā paustajam viedoklim, ka šajā gadījumā pastāv ārkārtas apstākļi, kas ir ņemami vērā, piemērojot samazinājumu.

(1) Komisijas 2000. gada 7. jūnija Regula (EK) Nr. 2222/2000, ar ko nosaka finanšu noteikumus, saskaņā ar kuriem piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1268/1999 par Kopienas atbalstu pirmspievienošanās pasākumiem lauksaimniecības un lauku attīstībai Centrāleiropas un Austrumeiropas kandidātvalstīs laikposmā pirms to pievienošanās (OV L 253, 5. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 11. nod., 34. sēj., 156. lpp.).