Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesību aktu tuvināšana – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13

(Padomes Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts un 8. pants)

2. Tiesību aktu tuvināšana – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13

(Padomes Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts un 8. pants)

3. Tiesību aktu tuvināšana – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13

(EKL 2. pants, 3. panta 1. punkta g) apakšpunkts un 4. panta 1. punkts; Padomes Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts un 8. pants)

Summary

1. Direktīvas 93/13 par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 3. panta 1. punktā un 4. panta 1. punktā ir definēti visi vispārējie kritēriji, kas ļauj novērtēt to līguma noteikumu negodīgumu, uz kuriem attiecas direktīva. Šajā pašā aspektā direktīvas 4. panta 2. punktā, savukārt, ir paredzēts tikai noteikt to līguma noteikumu satura pārbaudes kārtību un apmēru, par kuriem nav notikušas individuālas sarunas un kuros ir aprakstīti galvenie pakalpojumi, kas ir paredzēti līgumos, kuri ir noslēgti starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju. No tā izriet, ka šajā 4. panta 2. punktā paredzētie noteikumi noteikti ietilpst ar direktīvu reglamentētajā jomā un ka tādējādi arī tās 8. pants ir piemērojams minētajam 4. panta 2. punktam.

(sal. ar 33.–35. punktu)

2. Direktīvas 93/13 par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 4. panta 2. punkts un 8. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas atļauj tiesā pārbaudīt tādu līguma noteikumu negodīgumu, kuros ir definēts līguma galvenais priekšmets vai noteikta cenas un atlīdzības atbilstība pakalpojumiem vai precēm, kas par to saņemtas, pat ja šie noteikumi ir formulēti vienkāršā un skaidri saprotamā valodā.

Pieļaujot iespēju tiesā pilnībā pārbaudīt tādu noteikumu negodīgumu, kādi ir minēti direktīvas 4. panta 2. punktā un kas ir paredzēti starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgtajā līgumā, valsts tiesiskais regulējums ļauj atbilstoši direktīvas 8. pantam nodrošināt patērētājam augstāku faktiskās aizsardzības līmeni nekā direktīvā noteiktais.

(sal. ar 42.–44. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

3. EKL 2. pants, 3. panta 1. punkta g) apakšpunkts un 4. panta 1. punkts pieļauj tādu Direktīvas 93/13 par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 4. panta 2. punkta un 8. panta interpretāciju, saskaņā ar kuru dalībvalstis var paredzēt tādu valsts tiesisko regulējumu, kas atļauj tiesā pārbaudīt tādu līguma noteikumu negodīgumu, kuros ir definēts līguma galvenais priekšmets vai noteikta cenas un atlīdzības atbilstība pakalpojumiem vai precēm, kas par to saņemtas, pat ja šie noteikumi ir formulēti vienkāršā un skaidri saprotamā valodā.

Attiecībā uz EKL 2. pantu un 4. panta 1. punktu ir jāsecina, ka šajās tiesību normās ir paredzēti mērķi un vispārējie principi, kas noteikti ir piemērojami kopā ar attiecīgajām Līguma nodaļām, kuru mērķis ir ieviest šos principus un nodrošināt šo mērķu sasniegšanu. Tādējādi tās vienas pašas nevar dalībvalstīm radīt skaidrus un beznosacījumu juridiskus pienākumus.

Tāpat arī EKL 3. panta 1. punkta g) apakšpunkts vien nevar radīt juridiskus pienākumus dalībvalstīm. Šajā tiesību normā ir tikai norādīts mērķis, kas tomēr ir jāprecizē citos Līguma noteikumos, īpaši tajos, kas attiecas uz konkurences tiesību normām.

(sal. ar 46., 47. un 49. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)