ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Runājot par apgalvoto diskrimināciju, kas saistībā ar apgādnieka pabalstu izriet no atšķirīgas attieksmes pret ierēdņiem, kas ar tā paša dzimumam personu ir noslēguši partnerattiecības, kas nav laulība, un kuriem piemērojamais valsts tiesiskais regulējums liedz pieeju laulībām, no vienas puses, salīdzinājumā ar ierēdņiem, kuri, lai gan būdami atšķirīga dzimuma un ar pieeju civiltiesiskām laulībām, tomēr ir devuši priekšroku pastāvīgu partnerattiecību, kas nav laulība, noslēgšanai, no otras puses, jākonstatē, ka šāds salīdzinājums ir kļūdains, jo ar Civildienesta noteikumu VII pielikuma 1. panta 2. punkta c) apakšpunktu nav un nevar tikt izveidots autonoms tiesiskais regulējums, kas varētu būt pretrunā vai paredzēt vairāk nekā noteikumi, kas katrā Savienības dalībvalstī reglamentē tiesības un pienākumus attiecībā uz iespējamajām laulāto vai kvazilaulāto attiecību kategorijām, kuras paredzētas to tiesību aktos. Tieši šo valsts tiesību aktu atšķirību dēļ minētajā pantā attiecībā uz jebkuru ierēdni, kas ir partneris dalībvalstī likumīgi atzītās partnerattiecībās un kas lūdz piešķirt apgādnieka pabalstu, ir vienīgi izvirzīts specifisks nosacījums, proti, ka pārim nevis pašam ierēdnim kā tādam nav pieejas laulībām. Runājot par partnerattiecībās esošā ierēdņa dzimumu vai seksuālo orientāciju, šis nosacījums ir atkarīgs tikai un vienīgi no tiesiskās kārtības, kura katras dalībvalsts tiesību aktos ir atzīta attiecībā uz šīm partnerattiecībām, kas nav laulība, tāpēc šī iemesla dēļ šis nosacījums no Civildienesta noteikumu viedokļa ir tiešām neitrāls.

Turklāt, ņemot vērā valsts tiesību aktu dažādību šajā jomā un faktu, ka tie ietilpst tikai dalībvalstu kompetencē, nosacījums, ka pārim nav pieejas laulībām, nerada netiešu diskrimināciju, ja reiz no visām iespējamajām juridiski atzītajām personu savstarpējām attiecībām laulība pašlaik ir vienīgā civiltiesisko attiecību forma, kura ir kopīga visām Savienības dalībvalstīm, kas savukārt partnerattiecību gadījumā tā nemaz nav.

Protams, ar Civildienesta noteikumu VII pielikuma 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta iv) daļas noteikumiem tiek ieviesta objektīvi atšķirīga attieksme pret šīm divām ierēdņu kategorijām. Taču, pieņemot, ka šīs divas personu kategorijas atrodas līdzīgā situācijā saistībā ar mērķi, kas sasniedzams ar apgādnieka pabalstu, šāda atšķirīga attieksme būtu jāuzskata par objektīvi pamatotu, jo Savienības likumdevējs ir vēlējies, lai ierēdņi, kuriem ir nelaulāto attiecības, kuras dalībvalsts ir atzinusi kā pastāvīgas partnerattiecības, un kuriem nav pieeja laulībām, varētu saņemt tādas pašas priekšrocības kā laulātie pāri.

(skat. 27.–29., 31. un 32. punktu)
Administrācijai ir plaša novērtējuma brīvība, lai novērtētu nopelnus, kas ir jāņem vērā, pieņemot lēmumu paaugstināt amatā atbilstoši Civildienesta noteikumu 45. pantam, un tas pats līdz ar to attiecas arī uz lēmumu par nopelnu punktu piešķiršanu, kuri tiek ņemti vērā paaugstināšanas amatā sistēmā, kur ir jāveic šāds novērtējums. Savienības Tiesai ir jāpārbauda tikai tas, vai, ņemot vērā administrācijas vērtējumam izmantotās metodes un līdzekļus, tai nevar tikt pārmesta saprātīgu robežu pārsniegšana un vai tā savu novērtējuma brīvību nav izmantojusi acīmredzami kļūdaini.

Ja ierēdnis izmanto tiesības uz atvaļinājumu vai speciālo darba režīmu, kas tam ir atzītas Civildienesta noteikumos, administrācija, neapdraudot šo tiesību efektivitāti, nevar uzskatīt, ka viņa situācija atšķiras no ierēdņa, kas nav izmantojis šīs tiesības, situācijas, un tādēļ viņam piemērot atšķirīgu attieksmi, izņemot, ja šī atšķirīgā attieksme, pirmkārt, ir objektīvi pamatota, it īpaši tādējādi, ka tā aplūkojamajā laikposmā tikai rada sekas no tā, ka ieinteresētais darbinieks nav veicis savu darbu, un, otrkārt, ir stingri samērīga ar sniegto pamatojumu. Tādējādi tas, ka ierēdnis ir īstenojis viņam Civildienesta noteikumos piešķirtās tiesības strādāt nepilnu darba laiku bērna kopšanas atvaļinājuma laikā, var būt objektīvs apstāklis, ko nevar ignorēt, novērtējot viņa nopelnus, īpaši – efektivitāti.

Tātad vienlīdzības principa pārkāpums varētu izrietēt no ierēdņu nopelnu salīdzinājuma, neņemot vērā samazināto sniegumu, kura dēļ viens no viņiem atrodas objektīvi atšķirīgā no pārējiem situācijā.

Šajā ziņā atbilstoši Civildienesta noteikumu 1.d panta 5. punktam, ja ierēdnis, kurš uzskata, ka viņš ir ticis diskriminēts, pierāda faktus, kuri to ļauj prezumēt, administrācijai ir jāpierāda, ka vienlīdzīgas attieksmes princips nav pārkāpts.

(skat. 50., 65. un 66. punktu)

Atsauce

Civildienesta tiesa: 2011. gada 15. februāris, F‑68/09 Barbin/Parlaments, 100. punkts, par ko Eiropas Savienības Vispārējā tiesā ir iesniegta apelācijas sūdzība, lieta T‑228/11 P.
Saistībā ar Eiropas Investīciju bankas darbinieka celto pārsūdzību par ikgadējā novērtējuma rezultātiem attiecībā uz viņu Eiropas Investīciju bankas Pārsūdzību izskatīšanas komiteja var atteikties izskatīt pārsūdzību saskaņā ar Paziņojuma par snieguma novērtējumu 2007. gadā A pielikuma 20. punktu tikai izņēmuma gadījumos, un tai par to jāinformē lietas dalībnieki, precizējot iemeslus, kuru dēļ tā atteikusies izskatīt pārsūdzību, – it īpaši, ja kāda lietas dalībnieka rīcība procesa laikā ir radījusi šādu situāciju, – saskaņā ar tā paša pielikuma 10. punktu pilnībā ievērojot katra lietas dalībnieka tiesības tikt uzklausītam.

Ja faktiskie un tiesību apstākļi un apgalvojumi par tiem pašiem faktiem, uz kuriem balstītas divas prasības par kaitējuma atlīdzību, ko iesniedzis tas pats prasītājs divās atsevišķās prasībās attiecībā uz to pašu atbildētāju, vienā no šīm prasībām ir sīkāki un labāk argumentēti no abu lietas dalībnieku puses, tad no tā izriet, ka Savienības tiesa var labāk iepazīties ar faktiem, kuru dēļ radusies prasība par kaitējuma atlīdzību minētajā lietā, un labāk izvērtēt šos faktus. Tādēļ saistībā ar minēto lietu tā var labāk nodrošināt pareizu tiesvedību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. Tādējādi ir jāizbeidz tiesvedība attiecībā uz prasību par kaitējuma atlīdzību otrā lietā.

(skat. 68., 70. un 71. punktu)

Civildienesta tiesa: spriedums De Nicola/EIB, F-52/11, EU:F:2014:243.
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2010. gada 9. martā

N

pret

Eiropas Parlamentu

“Civildienests — Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pieņemamība — Psiholoģiska vardarbība — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — Morālais kaitējums”

Priekšmets

Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru N lūdz piespriest Parlamentam viņam samaksāt summu EUR 12 000 apmērā kā atlīdzību par nodarīto kaitējumu, pirmkārt, par psiholoģisku un profesionālu vardarbību, no kuras viņš cietis laika posmā no 2006. gada 16. augusta līdz 2007. gada 1. maijam, un, otrkārt, par to, ka neatkarīgs dienests nav sācis iekšējo izmeklēšanu

Nolēmums

Parlaments samaksā prasītājam zaudējumu atlīdzību EUR 2000 apmērā. Pārējā daļā prasību noraidīt. Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina trīs ceturtdaļas no prasītāja tiesāšanās izdevumiem. Prasītājs sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

Kopsavilkums

Ierēdņi — Pārsūdzība — Nelabvēlīgs akts — Jēdziens — Atturēšanās veikt Civildienesta noteikumos paredzētu pasākumu — Iestādes atturēšanās sniegt palīdzību tās ierēdņiem — Izslēgšana — Izņēmums (Civildienesta noteikumu 24., 90. un 91. pants) Ierēdņi — Psiholoģiska vardarbība — Jēdziens — Rīcība, kas vērsta uz ieinteresētās personas diskreditēšanu vai tās darba apstākļu pasliktināšanu — Prasība par rīcības atkārtošanos (Civildienesta noteikumu 12.a panta 3. punkts) Ierēdņi — Psiholoģiska vardarbība — Jēdziens — Ierēdņa novērtējuma ziņojums ar negatīviem, bet ne nepieklājīgiem komentāriem — Izslēgšana (Civildienesta noteikumu 12.a panta 3. punkts) Ierēdņi — Pārsūdzība — Termiņi — Iestādei adresēts lūgums atlīdzināt zaudējumus — Saprātīga termiņa ievērošana (Civildienesta noteikumu 90. pants) Ierēdņi — Novērtējums — Novērtējuma ziņojums — Mērķu nenoteikšana Ierēdņi — Pārsūdzība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Apstrīdētā akta atcelšana, kas nenodrošina pienācīgu atlīdzību par morālo kaitējumu (Civildienesta noteikumu 91. pants)

CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2010. gada 9. martā

N

pret

Eiropas Parlamentu

“Civildienests — Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pieņemamība — Psiholoģiska vardarbība — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — Morālais kaitējums”

Priekšmets

Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru N lūdz piespriest Parlamentam viņam samaksāt summu EUR 12 000 apmērā kā atlīdzību par nodarīto kaitējumu, pirmkārt, par psiholoģisku un profesionālu vardarbību, no kuras viņš cietis laika posmā no 2006. gada 16. augusta līdz 2007. gada 1. maijam, un, otrkārt, par to, ka neatkarīgs dienests nav sācis iekšējo izmeklēšanu

Nolēmums

Parlaments samaksā prasītājam zaudējumu atlīdzību EUR 2000 apmērā. Pārējā daļā prasību noraidīt. Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina trīs ceturtdaļas no prasītāja tiesāšanās izdevumiem. Prasītājs sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

Kopsavilkums
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)

2009. gada 24. septembrī

Lieta F‑94/07

Jean Rebizant u.c.

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Civildienests – Ierēdņi – Paaugstināšana amatā – 2006. gada procedūra – Palielinājuma koeficients – Civildienesta noteikumu 6. panta 2. punkts – Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 9. pants – Paaugstināšanas slieksnis

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru J. Rebizant, Vlandas un Vocino lūdz atcelt Komisijas lēmumu nepaaugstināt viņus amatā AD 13 pakāpē 2006. gada paaugstināšanā amatā

Nolēmums Prasību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

Kopsavilkums

Prasība atcelt tiesību aktu – Pamati – Neefektīvs pamats

Prasības atcelt tiesību aktu ietvaros, ja kāds pamats nav piemērots, pieņemot, ka tas ir pamatots, lai izraisītu lēmuma atcelšanu, kuru cenšas panākt prasītājs, šis pamats jāuzskata par neefektīvu. Tādējādi, ja kāds ierēdnis, kurš saņem atalgojumu no vienas no vispārējā budžeta daļām, apstrīd kādu Komisijas lēmumu, ar kuru tas nav paaugstināts amatā, lai gan viņš nevarēja tikt paaugstināts amatā paaugstināšanai nepietiekama uzkrāto kopējo punktu skaita dēļ, ir jāuzskata, ka tam nebija likumīgas intereses panākt tāda lēmuma atcelšanu, par kuru jau iepriekš zināms, ka tas no jauna tiktu pieņemts nemainīgs attiecībā uz viņu.

(skat. 61 un 62. punktu)

Atsauces

Tiesa: 2000. gada 21. septembris, C‑46/98 P EFMA/Padome, Recueil, I‑7079. lpp., 37. un 38. punkts; 2003. gada 30. septembris, C‑76/01 P Eurocoton u.c./Padome, Recueil, I‑10091. lpp., 52. punkts.

Pirmās instances tiesa: 2007. gada 6. jūnijs, T‑432/04 Parlante/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑0000. un II‑A‑2‑0000. lpp., 38. punkts.
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)

2007. gada 13. decembrī

Lieta F‑108/06

Tamara Diomede Basili

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Civildienests – Ierēdņi – Novērtēšana – Karjeras attīstības ziņojums – 2004. gada novērtējums – Prasība atcelt tiesību aktu – Personāla pārstāvji – “Ad hoc” grupas viedoklis

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar ko Diomede Basili lūdz atcelt viņas karjeras attīstības ziņojumu par laika posmu no 2004. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim

Nolēmums Prasību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Novērtējums – Karjeras attīstības ziņojums – Pieņemšana – Ierēdņi, kas pilda personāla pārstāvības pienākumus

(Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta sestā daļa)

2. Ierēdņi – Novērtējums – Karjeras attīstības ziņojums – Pieņemšana

1. Kaut arī atbilstoši Komisijas pieņemto Vispārīgo Civildienesta noteikumu 43. panta īstenošanas noteikumu 6. panta 3. punkta c) apakšpunktam novērtētājiem un apstiprinātājiem ir jāapspriežas ar “ad hoc” grupu un jāņem vērā tās viedoklis, pieņemot karjeras attīstības ziņojumu attiecībā uz ierēdni, kurš pilda personāla pārstāvības pienākumus, tiem tomēr šis viedoklis nav jāievēro. Ja tie šo viedokli neievēro, viņiem ir jāizklāsta iemesli, kuru dēļ viņi no tā ir atkāpušies.

Turklāt no Civildienesta noteikumu un Vispārīgo īstenošanas noteikumu normām neizriet, ka novērtētājiem un apstiprinātajiem paredzētais pienākums ņemt vērā “ad hoc” grupas viedokli tiem uzliktu saistības piešķirt ierēdnim īpašus punktus papildus tiem, kas jau piešķirti par amata pienākumu izpildi.

Šāds pienākums skaidri neizriet arī no Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta pēdējās daļas, kurā ir noteikts, ka personāla pārstāvja pienākumu pildīšanas fakts nekādi nedrīkst ierēdni nelabvēlīgi ietekmēt.

(skat. 37., 38. un 47. punktu)

Atsauces

Pirmās instances tiesa: 2005. gada 25. oktobris, T‑43/04 Fardoom un Reinard/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑329. un II‑1465. lpp., 87. punkts; 2006. gada 17. maijs, T‑95/04 Lavagnoli/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑121. un II‑A‑2‑569. lpp., 84. punkts.

2. Komisijas pieņemto Vispārīgo Civildienesta noteikumu 43. panta īstenošanas noteikumu normas par kompetences sadali attiecīgi novērtētāja, apstiprinātāja un apelācijas instances novērtētāja starpā ierēdņa novērtēšanas procedūras ietvaros ir iestādes iekšējās organizatoriskās normas. Atkāpšanās no šīm normām var izraisīt administrācijas sagatavotā akta spēkā neesamību tikai tad, ja ar to varētu tikt apdraudēta kāda no garantijām, kas ierēdņiem paredzēta Civildienesta noteikumos, vai labas pārvaldības noteikumi personāla vadības jomā.

(skat. 61. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1973. gada 30. maijs, 46/72 De Greef/Komisija, Recueil, 543. lpp., 18. punkts; 49/72 Drescig/Komisija, Recueil, 565. lpp., 10. punkts.

Pirmās instances tiesa: 2007. gada 7. februāris, apvienotās lietas T‑118/04 un T‑134/04 Caló/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑0000. un II‑A‑2‑0000. lpp., 67. un 68. punkts.
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (trešā palāta)

2007. gada 25. aprīlī

Lieta F‑50/06

Maddalena Lebedef‑Caponi

pret

Eiropas Kopienu Komisiju

Ierēdņi – Novērtēšana – Karjeras attīstības ziņojums – 2001./2002. gada novērtējums – Civildienesta noteikumu 43. panta vispārīgie īstenošanas noteikumi – Civildienesta noteikumu 26. pants

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar ko Lebedef‑Caponi lūdz atcelt karjeras attīstības ziņojumu par laika posmu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim

Nolēmums Atcelt Lebedef‑Caponi karjeras attīstības ziņojumu par laika posmu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim. Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

Iestāžu akti – Atsaukšana – Prettiesiski akti – Piemērojamība procesuālo noteikumu pārkāpuma gadījumā

Gadījumā, ja administrācija nolemj atsaukt kādu tiesību aktu tā pieņemšanas laikā pieļauta pārkāpuma dēļ, kā arī tad, ja tā aizstāj lēmumu, kuru procesuāla pārkāpuma dēļ ir atcēlusi Kopienu tiesa, tā ir tiesīga atkārtoti uzsākt visu attiecīgo tiesību akta pieņemšanas procedūru, neierobežojot to tikai ar konstatētā pārkāpuma novēršanu. Līdz ar to, ja, atsaucot tiesību aktu, administrācija ir radījusi ieinteresētajai personai formālu pārliecību, ka tā no jauna uzsāks lēmuma pieņemšanas procedūru, administrācija, nepārkāpjot tiesiskās aizsardzības principu, nevar atstāt spēkā iepriekš veikto pasākumu, atcelšanu attiecinot tikai uz tiem procedūras posmiem, kuros pieļauta prettiesiska rīcība.

(skat. 38., 45. un 46. punktu)
C 463/53

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 21. septembra rīkojums – Xpand Consortium u.c./Komisija

(Lieta T-281/22 R)

(Pagaidu noregulējums - Publiski pakalpojumu līgumi - Izstrādes, ieviešanas, uzturēšanas/ekspluatācijas, kā arī padomdevēja un konsultāciju pakalpojumi grāmatvedības un finanšu IT sistēmu jomā - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamības neesamība)

(2022/C 463/78)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Xpand Consortium (Brisele, Beļģija), NTT Data Belgique (Brisele), Sopra Steria Benelux (Brisele), Fujitsu Technology Solutions (Brisele) (pārstāvji: M. Troncoso Ferrer, L. Lence de Frutos un A. Rebollar Corrales, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. André un M. Ilkova)

Priekšmets

Ar pieteikumu, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu, prasītāji lūdz uzdot Eiropas Komisijai atturēties no jaunas iepirkuma procedūras izsludināšanas ar tādu pašu priekšmetu kā iepirkuma procedūrai ar atsauci BUDG 19/PO/04 “Izstrādes, ieviešanas, uzturēšanas/ekspluatācijas, kā arī padomdevēja un konsultāciju pakalpojumi grāmatvedības un finanšu IT sistēmu jomā” līdz brīdim, kad Vispārējā tiesa pieņems galīgo nolēmumu par to atcelšanas prasību, kas 2022. gada 13. maijā celta par Komisijas 2022. gada 3. marta lēmumu par minētās iepirkuma procedūras atcelšanu.

Rezolutīvā daļa

1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.
C 313/28

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 24. jūnija rīkojums – Price/Padome

(Lieta T-231/20 R)

(Pagaidu noregulējums - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Lēmums (EU) 2020/135 - Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom - Savienības pilsonības zaudēšana - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība - Nepieņemamība - Lietas nodošana Tiesai - Kompetences neesamība)

(2020/C 313/41)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: David Price (Dorat, Francija) (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer, R. Meyer un M.-M. Joséphidès)

Priekšmets

Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji apturēt izpildi Padomes Lēmumam (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2020, L 29, 1. lpp.) un Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2020, L 29, 7. lpp.), ciktāl šie akti nepieļaujot iespēju prasītājam saglabāt Eiropas Savienības pilsonību, vai vismaz minētā līguma 127. panta 1. punkta b) apakšpunktam un, otrkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 256. panta 3. punkta otro daļu un ar ko tiek lūgts apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai prejudiciālus jautājumus.

Rezolutīvā daļa

1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.
C 61/40

Vispārējās tiesas 2019. gada 18. decembra rīkojums – Nowhere/EUIPO – Junguo Ye (“APE TEES”)

(Lieta T-12/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Apstrīdētā lēmuma atsaukšana - Strīda priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

(2020/C 61/50)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nowhere Co. Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvis: A. Norris, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: P. Sipos un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Junguo Ye (Elche, Spānija)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 2474/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Nowhere un J. Ye.

Rezolutīvā daļa

1) Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

2) Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 72, 25.2.2019.
2)

Vairs nav jālemj par Helm AG, Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Nufarm GmbH & Co. KG, Nufarm, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh UK Ltd, Albaugh TKI d.o.o. un Barclay Chemicals Manufacturing Ltd. pieteikumiem par iestāšanos lietā.
C 427/71

Vispārējās tiesas 2018. gada 18. septembra rīkojums – eSlovensko/Komisija

(Lieta T-664/17) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Subsīdijas - Pārkāpumu konstatēšana - Komisijas lēmums par administratīvu sodīšanu - Izslēgšana uz diviem gadiem no dalības publiskā iepirkuma un dotācijas piešķiršanas procedūrās, ko finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta - Iekļaušana centrālajā izslēgšanas datubāzē - Apstrīdēšana - Reglamenta 76. panta d) apakšpunkts - Formas prasību neievērošana - Nepieņemamība)

(2018/C 427/94)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: eSlovensko (Lučeneca, Slovākija) (pārstāvis – B. Fridrich, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Dintilhac un L. Flynn)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 21. jūnija lēmumu, ar kuru prasītāja tika administratīvi sodīta, to uz 24 mēnešiem izslēdzot no dalības publiskā iepirkuma un dotācijas piešķiršanas procedūrās, ko finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, un tā rezultātā prasītāju iekļaujot agrīnas atklāšanas un izslēgšanās sistēmas datubāzē, kas ir paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.) 108. panta 1. punktā.

Rezolutīvā daļa

1) Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

2) eSlovensko sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 424,11.12.2017.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 13/19

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 13. novembra rīkojums – Rumānija/Komisija

(Lieta T-391/17 R)

(Pagaidu noregulējums - Institucionālās tiesības - Eiropas pilsoņu iniciatīva - Nacionālo un lingvistisko minoritāšu aizsardzība un kultūru un lingvistiskās daudzveidības Savienībā stiprināšana - Piešķiršanas princips - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)

(2018/C 013/31)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Rumānija (pārstāvji: R.-H. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane un L. Liţu)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: H. Krämer un L. Radu Bouyon)

Priekšmets

Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts apturēt Komisijas 2017. gada 29. marta Īstenošanas lēmuma (ES) 2017/652 par ierosināto pilsoņu iniciatīvu “Minority SafePack – One million signatures for diversity in Europe” (OV 2017, L 92, 100. lpp.) izpildi.

Rezolutīvā daļa

1) Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.
Lieta T-773/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. oktobra rīkojums – Salehi/Komisija Prasība sakarā ar bezdarbību – Regula (EK) Nr. 539/2001 – Komisijas nepieņemti izpildes akti par izņēmuma no vīzu prasības noteiktām trešo valstu valstspiederīgo kategorijām apturēšanas – Komisijas nostājas formulēšana – Acīmredzama nepieņemamība

Vispārējās tiesas 2017. gada 16. oktobra rīkojums – Salehi/Komisija

(Lieta T-773/16) ( 1 )

“Prasība sakarā ar bezdarbību — Regula (EK) Nr. 539/2001 — Komisijas nepieņemti izpildes akti par izņēmuma no vīzu prasības noteiktām trešo valstu valstspiederīgo kategorijām apturēšanas — Komisijas nostājas formulēšana — Acīmredzama nepieņemamība”

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Dominik Salehi (Brēmene, Vācija) (pārstāvis – C. Drews, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Cattabriga un G. Wils)

Priekšmets

Prasība, pamatojoties uz LESD 265. pantu, atzīt, ka Komisija ir nelikumīgi atturējusies pieņemt izpildes aktu Padomes 2001. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV 2001, L 81, 1. lpp.), 1. panta 4. punkta izpratnē un par to nav paziņojusi prasītājam

Rezolutīvā daļa:

1) prasību noraidīt;

2) Dominik Salehi atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

( 1 ) OV C 53, 20.2.2017.