Keywords

Summary



Keywords

1. Kopienas preču zīme – Apelācijas process – Prasība Kopienu tiesā – Pirmās instances tiesas kompetence – Biroja lēmuma grozījumi – Apjoms – Iebildumu nodaļas lēmuma atcelšana

(Padomes Regulas Nr. 40/94 62. panta 1. punkts un 63. panta 3. punkts)

2. Kopienas preču zīme – Trešo personu apsvērumi un iebildumi – Iebildumu izskatīšana – Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums – Faktiska izmantošana – Jēdziens – Interpretācija, ņemot vērā Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta ratio legis

(Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts)

3. Kopienas preču zīme – Trešo personu apsvērumi un iebildumi – Iebildumu izskatīšana – Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums – Faktiska izmantošana – Jēdziens – Vērtēšanas kritēriji

(Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts)

4. Kopienas preču zīme – Trešo personu apsvērumi un iebildumi – Iebildumu izskatīšana – Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums – Faktiska izmantošana – Kritēriju piemērošana konkrētā gadījumā

(Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts)

5. Kopienas preču zīme – Trešo personu apsvērumi un iebildumi – Iebildumu izskatīšana – Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums – Biroja noteiktais termiņš – Papildu pierādījumu sniegšana pēc termiņa izbeigšanās jaunu faktu rašanās gadījumā – Pieļaujamība

(Padomes Regulas Nr. 2868/95 1. panta 22. noteikuma 1. punkts)

6. Kopienas preču zīme – Apelācijas process – Prasība Kopienu tiesā – Pirmās instances tiesas tiesības grozīt apstrīdēto lēmumu – Robežas

(Padomes Regulas Nr. 40/94 63. panta 3. punkts)

Summary

1. Prasībā par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padomes lēmumu par iebildumu procesu Pirmās instances tiesas kompetencē ir izskatīt arī pieteikumu attiecībā uz Iebildumu nodaļas lēmuma atcelšanu.

Tādēļ ka, kā tas izriet no Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 62. panta 1. punkta otrā teikuma, Apelāciju padome var atcelt Biroja struktūrvienības lēmumu, ko tā ir pieņēmusi kā pirmā instance, šāda atcelšana ietilpst to pasākumu skaitā, kurus Pirmās instances tiesa var veikt, izmantojot savas ar minētās regulas 63. panta 3. punktu piešķirtās tiesības grozīt lēmumus.

(sal. ar 19. punktu)

2. Interpretējot Kopienas preču zīmes faktiskas izmantošanas jēdzienu Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta izpratnē, ir jāņem vērā fakts, ka prasības, saskaņā ar ko agrākai preču zīmei ir jābūt faktiski izmantotai, lai to varētu pretstatīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumam, ratio legis ir – samazināt konfliktus starp divām preču zīmēm, ja vien nepastāv ekonomiski pamatots iemesls, kas izriet no preču zīmes reālas izmantošanas tirgū. Savukārt minētā prasība neparedz ne vērtēt uzņēmuma komercdarbības panākumus, ne kontrolēt uzņēmuma ekonomisko stratēģiju, ne arī sniegt aizsardzību preču zīmēm tikai tad, ja to komerciāla izmantošana sasniedz kvantitatīvi nozīmīgu apjomu.

(sal. ar 32. punktu)

3. Preču zīme ir faktiski izmantota Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta izpratnē, ja tā ir izmantota atbilstoši tās galvenajai funkcijai – garantēt to preču vai pakalpojumu izcelsmes identitāti, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta, lai radītu vai saglabātu noieta tirgu šīm precēm vai pakalpojumiem, izņemot simboliska rakstura izmantošanu, kuras vienīgais mērķis ir preču zīmei piešķirto tiesību uzturēšana. Šajā sakarā noteikums attiecībā uz faktisku izmantošanu prasa – šai preču zīmei, kas ir aizsargāta konkrētajā teritorijā, jābūt izmantotai publiski un ārēji.

Preču zīmes faktiskās izmantošanas rakstura vērtējums ir jābalsta kopumā uz visiem faktiem un apstākļiem, kas ir atbilstoši, lai noskaidrotu tās patieso komerciālo izmantošanu, jo īpaši izmantošanu, ko attiecīgajā ekonomiskajā sektorā uzskata par pamatotu, lai uzturētu vai radītu tirgus daļas ar preču zīmi aizsargātajām precēm vai pakalpojumiem, šo preču vai pakalpojumu raksturu, tirgus raksturojumu, preču zīmes izmantošanas apjomu un biežumu.

Attiecībā uz apjomu, kādā tikusi izmantota agrāka preču zīme, jo īpaši jāņem vērā, pirmkārt, visu izmantošanas darījumu komerciālais apjoms, un, otrkārt, izmantošanas perioda ilgums, kā arī izmantošanas biežums.

(sal. ar 33.–35. punktu)

4. Lai šajā gadījumā pārbaudītu, vai agrāka preču zīme ir faktiski izmantota, ir jāveic visaptverošs vērtējums, ņemot vērā visus uz šo gadījumu attiecināmos faktorus. Šis vērtējums nozīmē noteiktu savstarpējo saistību, kas pastāv starp vērā ņemamiem faktoriem. Tādējādi ar minēto preču zīmi pārdoto preču nelielo apjomu var kompensēt šīs preču zīmes izmantošanas augstā intensitāte vai ievērojams pastāvīgums šīs preču zīmes izmantošanas laikā un otrādi. Turklāt ar agrāku preču zīmi pārdoto preču apgrozījumu, kā arī pārdošanas apjomu nedrīkst vērtēt absolūtā izteiksmē, bet tos jāvērtē saistībā ar citiem attiecīgajiem faktoriem, tādiem kā komercdarbības apjoms, ražošanas vai pārdošanas kapacitāte vai dažādošanas pakāpe uzņēmumā, kas izmanto preču zīmi, kā arī preču vai pakalpojumu raksturs attiecīgajā tirgū. Lai agrākas preču zīmes izmantošanu kvalificētu kā faktisku izmantošanu, nav nepieciešams, lai tās izmantošana vienmēr būtu kvantitatīvi nozīmīga.

Tomēr, jo mazāks ir preču zīmes izmantošanas komerciālais apjoms, jo vairāk papildu pierādījumu ir nepieciešams sniegt lietas dalībniekam, kurš iebilst pret reģistrāciju, lai izkliedētu attiecīgās preču zīmes iespējamās faktiskas izmantošanas šaubas.

(sal. ar 36.–37. punktu)

5. Regulas Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 22. noteikuma 1. punkts, kas nosaka, ka agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums ir jāsniedz termiņā, kuru Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) nosaka oponējošai pusei un kura neievērošanas gadījumā iebildums noraidāms, nevar tikt interpretēts kā tāds, kas aizliedz pieņemt izskatīšanai papildu pierādījumu jaunu faktoru rašanās gadījumā, pat ja šāds pierādījums ir iesniegts pēc minētā termiņa beigām.

(sal. ar 56. punktu)

6. Pirmās instances tiesas iespēja grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padomes lēmumu, ko paredz Regulas Nr. 40/94 63. panta 3. punkts, principā ir paredzēta gadījumiem, kuros lieta ir sasniegusi galīga lēmuma pieņemšanas iespējamības stadiju. Tas nozīmē, ka Pirmās instances tiesai uz tai iesniegto pierādījumu pamata būtu jāspēj pieņemt lēmums, kas Apelāciju padomei bija jāpieņem, saskaņā ar lietā piemērojamiem noteikumiem. Šis nosacījums nav izpildīts, kad Apelāciju padome būtu varējusi vai nu pati spriest par iebildumiem, vai nodot lietu atpakaļ Iebildumu nodaļai.

(sal. ar 62–63. punktu)