Keywords

Summary



Keywords

1. Prasība atcelt tiesību aktu – Fiziskas vai juridiskas personas – Tiesības celt prasību

(EKL 230. panta ceturtā daļa)

2. Eiropas Kopienu publiskie iepirkumi – Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra – Pienākums ievērot vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem principu

(Padomes Regulas Nr. 1605/2002 89. panta 1. punkts)

3. Eiropas Kopienu publiskie iepirkumi – Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra – Publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana – Saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums – Piešķiršanas kritēriji

(Padomes Regulas Nr. 1605/2002 97. panta 1. un 2. punkts; Komisijas Regulas Nr. 2342/2002 138. panta 2. un 3. punkts)

4. Iestāžu akti – Pamatojums – Pienākums – Apjoms – Publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā pieņemts lēmums noraidīt piedāvājumu

(EKL 253. pants; Padomes Regulas Nr. 1605/2002 100. panta 2. punkts; Komisijas Regulas Nr. 2342/2002 149. pants)

Summary

1. Saistībā ar prasību atcelt tiesību aktu, kas celta par līgumslēdzējas iestādes lēmumu, kurš adresēts pretendenta konsorcijam, kas nekad nav bijis juridiska persona, noraidīt tā iesniegto piedāvājumu un piešķirt tiesības slēgt publisko pakalpojumu iepirkuma līgumu citam pretendentam, attiecīgās sabiedrības, kas ir konsorcija dalībnieces, ir jāuzskata par minētā lēmuma adresātēm. Šādos apstākļos tātad sabiedrībai, kas ir minētā konsorcija dalībniece, kā minētā lēmuma adresātei ir tiesības apstrīdēt to atbilstoši EKL 230. pantā noteiktajiem nosacījumiem.

(sal. ar 40. punktu)

2. Līgumslēdzējai iestādei katrā publiska iepirkuma procedūras stadijā ir jānodrošina vienlīdzīga attieksme un līdz ar to vienlīdzīgas iespējas visiem pretendentiem. Vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem princips, kura mērķis ir sekmēt pienācīgas un efektīvas konkurences izveidošanos starp uzņēmumiem, kas piedalās publiskā iepirkuma procedūrā, paredz, ka visiem pretendentiem ir vienādas iespējas, izstrādājot sava piedāvājuma noteikumus, un tādējādi nozīmē, ka visu konkurentu piedāvājumiem ir jābūt pakļautiem vienādiem nosacījumiem.

Vienlīdzīgas attieksmes princips ir saistīts arī ar pienākumu nodrošināt pārskatāmību, lai varētu pārbaudīt tā ievērošanu. Šī pārskatāmības principa galvenais mērķis ir garantēt, ka nav favorītisma un līgumslēdzējas iestādes patvaļības riska. Tas nozīmē, ka visi piešķiršanas procedūras nosacījumi un kārtība ir formulēti skaidri, precīzi un nepārprotami paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu vai publiskā iepirkuma specifikācijās. Pārskatāmības princips līdz ar to arī nozīmē, ka visa tehniskā informācija, kas nepieciešama, lai pareizi saprastu paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu vai publiskā iepirkuma specifikācijas, cik vien iespējams, tiktu nodota visu to uzņēmumu rīcībā, kas piedalās publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā, lai, pirmkārt, visi pietiekami informēti un uzmanīgi pretendenti varētu saprast tās precīzo piemērošanas jomu un to interpretēt vienādi un, otrkārt, lai līgumslēdzēja iestāde varētu faktiski pārbaudīt, vai pretendentu piedāvājumi atbilst kritērijiem, kas reglamentē attiecīgo iepirkumu.

Vienlīdzīgu iespēju un pārskatāmības principa neievērošana rada pirmstiesas procedūras pārkāpumu, kas nelabvēlīgi ietekmē attiecīgo lietas dalībnieku tiesības uz informāciju. Tomēr šis procesuālais pārkāpums var būt pamats attiecīgā lēmuma atcelšanai tikai tad, ja ir pierādīts, ka, nepastāvot šim pārkāpumam, administratīvā procesa rezultāts būtu varējis būt citādāks gadījumā, ja šajā sakarā pastāvētu kaut vai neliela iespēja, ka prasītājs būtu varējis administratīvajā procesā panākt citu rezultātu.

(sal. ar 55.–59. un 61. punktu)

3. Regulas Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, 97. panta 1. punktā, tā kā tiesības slēgt publiskā iepirkuma līgumu tiek piešķirtas saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam, līgumslēdzējai iestādei ir noteikts pienākums konkursa dokumentos definēt un precizēt piešķiršanas kritērijus, kas ļauj novērtēt piedāvājumu saturu. Šiem kritērijiem saskaņā ar Regulas Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Finanšu regulai, 138. panta 2. punktu ir jābūt pamatotiem ar publiskā iepirkuma priekšmetu. Atbilstoši šīs normas 3. punktam līgumslēdzējai iestādei paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu vai publiskā iepirkuma specifikācijās ir arī jāprecizē, kāda nozīme tiks piešķirta katram no izvēlētajiem kritērijiem, lai noteiktu saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu. Tomēr šīs tiesību normas ļauj līgumslēdzējai iestādei izvēlēties piešķiršanas kritērijus, kurus ievērojot tiks vērtēti piedāvājumi. Izvēlētajiem kritērijiem nav jābūt obligāti kvantitatīva rakstura vai orientētiem tikai uz cenu. Pat ja publiskā iepirkuma specifikācijās ir iekļauti piešķiršanas kritēriji, kas nav izteikti kvantitatīvos jēdzienos, tie var tikt piemēroti objektīvi un vienveidīgi, lai salīdzinātu piedāvājumus, un ir skaidri piemēroti, lai noteiktu saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu.

(sal. ar 106.–108. punktu)

4. Pienākuma norādīt pamatojumu saturs, kurš līgumslēdzējai iestādei ir attiecībā pret pretendentu, kurš nav izvēlēts attiecīgajā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā, ir noteikts Regulas Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, 100. panta 2. punktā un Regulas Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Finanšu regulai, 149. pantā. No šiem pantiem izriet, ka publiska iepirkuma jomā līgumslēdzēja iestāde ir izpildījusi pienākumu sniegt pamatojumu, ja tā vienīgi vispirms visiem noraidītajiem pretendentiem nekavējoties paziņo to piedāvājumu noraidīšanas iemeslus un pēc tam pretendentiem, kuri bija iesnieguši izskatīšanai pieņemtu piedāvājumu un kuri ir to tieši lūguši, sniedz informāciju par veiksmīgā piedāvājuma raksturlielumiem un salīdzinošo izdevīgumu, kā arī līguma slēgšanas tiesību saņēmēja nosaukumu noteiktajā termiņā, kas ir 15 kalendārās dienas no dienas, kad saņemts rakstisks lūgums. Šāda rīcība atbilst EKL 253. pantā paredzētajam pienākuma norādīt pamatojumu mērķim, saskaņā ar kuru akta autora pamatojumam ir jābūt skaidram un nepārprotamam, lai, pirmkārt, ieinteresētās personas varētu zināt pieņemtā lēmuma pamatojumu nolūkā aizstāvēt savas tiesības un, otrkārt, lai tiesa varētu veikt savu pārbaudi.

(sal. ar 132.–134. punktu)