ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 129/3

Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 6. marta spriedums (Oberster Patent- und Markensenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH/Pfahnl Backmittel GmbH

(Lieta C-409/12) (1)

(Preču zīmes - Direktīva 2008/95/EK - 12. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Atcelšana - Preču zīme, kas tās īpašnieka darbības vai bezdarbības rezultātā ir kļuvusi par sugas vārdu tirdzniecībā precei vai pakalpojumam, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta - Vārdiska apzīmējuma “KORNSPITZ” uztvere, pirmkārt, no pārdevēju puses un, otrkārt, no galalietotāju puses - Atšķirtspējas zudums vienīgi no galalietotāju viedokļa)

2014/C 129/03

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Patent- und Markensenat

Pamatlietas puses

Prasītāja: Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH

Atbildētāja: Pfahnl Backmittel GmbH

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Oberster Patent- und Markensenat – Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 299, 25. lpp.), 12. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācija – Atcelšanas pamati – Reģistrēta vārdiska preču zīme, kas patērētājiem ir kļuvusi par sugas vārdu attiecīgajam produktam tāpēc, ka no starpnieku puses nav informācijas par preču zīmes esamību – Alternatīvu apzīmējumu neesamība attiecīgā produkta aprakstīšanai – Preču zīmes īpašnieka bezdarbība

Rezolutīvā daļa:

1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 12. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka tādā situācijā, kāda aplūkota pamatlietā, attiecībā uz preču zīmes īpašnieku var notikt ar šo preču zīmi piešķirto tiesību atcelšana saistībā ar preci, attiecībā uz kuru tā ir reģistrēta, ja šī īpašnieka darbības vai bezdarbības dēļ minētā preču zīme ir kļuvusi par šīs preces sugas vārdu vienīgi no tās galalietotāju viedokļa;

2) Direktīvas 2008/95 12. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka šīs normas izpratnē par “bezdarbību” var tikt kvalificēta preču zīmes īpašnieka atturēšanās mudināt pārdevējus vairāk izmantot šo preču zīmi preces, attiecībā uz kuru minētā preču zīme ir reģistrēta, tirdzniecībā;

3) Direktīvas 2008/95 12. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka preču zīmes īpašniekam piešķirto tiesību atcelšanas pasludināšanas priekšnoteikums nav noteikt, vai precei, kuras preču zīme ir kļuvusi par sugas vārdu tirdzniecībā, ir citi apzīmējumi.

(1) OV C 399, 22.12.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 45/7

Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 28. novembra spriedums — Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

(Lieta C-13/12 P) (1)

(Apelācija - Dempings - Regula (EK) Nr. 172/2008 - Ķīnas, Ēģiptes, Kazahstānas, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un Krievijas izcelsmes ferosilīcija imports - Regula (EK) Nr. 384/96 - 2. panta 9. punkts - Eksporta cena - 3. panta 5. un 6. punkts - Zaudējumu noteikšana - 6. panta 7. punkts - Izmeklēšana - 8. panta 4. punkts - Piedāvājums uzņemties saistības - Nekonfidenciālā versija - 20. panta 1. punkts - Informācijas izpaušana pusēm - Stabilizācijas un asociācijas nolīgums starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses)

2014/C 45/13

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) un Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (pārstāvji — P. Vander Schueren, advocaat, N. Mizulin, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix, pārstāvis, kuram palīdz G. Berrisch, Rechtsanwalt, un N. Chesaites, barrister) un Eiropas Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un M. França)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2011. gada 25. oktobra spriedumu lietā T-90/08 CHEMK un KF/Padome, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību daļēji atcelt Padomes 2008. gada 25. februāra Regulu (EK) Nr. 172/2008, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts Ķīnas Tautas Republikas, Ēģiptes, Kazahstānas, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam (OV L 55, 6. lpp.), un pakārtoti — atcelt Komisijas 2008. gada 28. februāra lēmumu noraidīt apelācijas sūdzību iesniedzēju lūgumu atlikt ar apstrīdēto regulu noteiktos antidempinga maksājumus

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) un Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) atlīdzina ar šo tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus;

3) Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

(1) OV C 65, 3.3.2012.
1)

Eiropas Savienības Vispārējās tiesas (apelācijas palāta) 2012. gada 8. novembra spriedums lietā T-268/11 P Komisija/Strack apdraud Savienības tiesību vienotību un konsekvenci ar to, ka Vispārējā tiesa nav ņēmusi vērā tiesības uz ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu kā Savienības sociālo tiesību principu — kurš ir noteikts Hartas 31. panta 2. punktā un skaidri minēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvā 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem —, kā tas interpretēts Tiesas judikatūrā, kā apelācijas tiesai sniedzot šādu interpretāciju: — Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 1.e panta 2. punktu interpretējot kā tādu, kas neattiecas uz Direktīvā 2003/88 minētajām prasībām saistībā ar darba laika organizāciju, un it īpaši saistībā ar ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu, un — līdz ar to šo noteikumu V pielikuma 4. pantu interpretējot kā tādu, kas nozīmē, ka tiesības pārcelt ikgadējo atvaļinājumu, pārsniedzot šajā normā noteikto limitu, var tikt piešķirtas tikai sakarā ar kavēšanos saistībā ar ierēdņa darbību, īstenojot savas funkcijas;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 344/12

Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums (Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — HK Danmark, kas rīkojas Glennie Kristensen vārdā/Experian A/S

(Lieta C-476/11) (1)

(Nediskriminācijas vecuma dēļ princips - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 21. panta 1. punkts - Direktīva 2000/78/EK - 6. panta 1. un 2. punkts - Profesionālā pensiju sistēma - Iemaksu apmēra diferenciācija atkarībā no vecuma)

2013/C 344/18

Tiesvedības valoda — dāņu

Iesniedzējtiesa

Vestre Landsret

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: HK Danmark, kas rīkojas Glennie Kristensen vārdā

Atbildētāja: Experian A/S

Piedaloties: Beskæftigelsesministeriet

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vestre Landsret — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp), 6. panta 2. punkta interpretācija — Attaisnojums atšķirīgai attieksmei, kuras pamatā ir vecums — Vecuma robežu noteikšana profesionālo sociālā nodrošinājuma sistēmu mērķiem, lai persona saņemtu pensiju vai invaliditātes pabalstu — Profesionālo sociālā nodrošinājuma sistēmu vispārējs atbrīvojums no nosacījuma ievērot diskriminācijas aizliegumu dzimuma dēļ vai izņēmums tikai dalībai sociālā nodrošinājuma sistēmās — Valsts tiesību sistēma, saskaņā ar kuru darba devējs kā atlīdzības daļu var veikt progresīvas pensiju iemaksas atkarībā no darba ņēmēja vecuma

Rezolutīvā daļa:

Nediskriminācijas vecuma dēļ princips, kas noteikts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pantā un precizēts ar Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvu 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju noteikumiem, konkrētāk, ar šīs direktīvas 2. panta un 6. panta 1. punkta noteikumiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāda profesionālā pensiju sistēma, atbilstoši kurai darba devējs kā atlīdzības daļu veic pensiju iemaksas, kas pieaug atkarībā no darbinieka vecuma, ar nosacījumu, ka atšķirīgā attieksme atkarībā no vecuma, kas no tā izriet, ir atbilstoša un nepieciešama leģitīmā mērķa sasniegšanai, fakts, kas jāpārbauda iesniedzējtiesai.

(1) OV C 340, 19.11.2011.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 260/8

Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums (Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Umwelthilfe eV/Bundesrepublik Deutschland

(Lieta C-515/11) (1)

(Vides informācijas pieejamība sabiedrībai - Direktīva 2003/4/EK - Dalībvalstu pilnvaras izslēgt no šajā direktīvā paredzētā jēdziena “valsts iestāde” struktūras, kas pilda likumdevēja funkcijas - Ierobežojumi)

2013/C 260/13

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Berlin

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Deutsche Umwelthilfe eV

Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Berlin — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu (OV L 41, 26. lpp.) 2. panta 2. punkta interpretācija — Valsts iestāžu pienākums sniegt to rīcībā esošo vides informāciju ikvienam informācijas pieprasītājam — Valsts tiesiskais regulējums, kas augstākās federālās iestādes atbrīvo no pienākuma sniegt informāciju, ciktāl tās piedalās likumdošanas procesā — Ierobežojumi dalībvalstu pilnvarās izslēgt no Direktīvā 2003/4/EK paredzētā jēdziena “publiska institūcija” struktūras, kas pilda likumdevēja funkcijas

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/2/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu 2. panta 2. punkta otrās daļas pirmais teikums ir interpretējams tādējādi, ka ar šo tiesību normu dalībvalstīm piešķirtā izvēles iespēja neuzskatīt par valsts iestādēm, kurām ir pienākums nodrošināt pieeju to rīcībā esošajai vides informācijai, “struktūras vai iestādes, kas realizē […] likumdošanas varu”, nevar attiekties uz ministrijām, ja tās izstrādā un pieņem tiesību normas, kas ir par likumu zemākas hierarhijas normas.

(1) OV C 32, 4.2.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 225/17

Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 13. jūnija spriedums — HGA Srl u.c./Eiropas Komisija

(Apvienotās lietas no C-630/11 P līdz C-633/11 P) (1)

(Apelācija - Valsts reģionālais atbalsts - Atbalsts viesnīcu nozarei Sardīnijā - Jauns atbalsts - Grozījums pastāvošā atbalsta shēmā - Lēmums par procedūras koriģēšanu - Iespēja pieņemt šādu lēmumu - Regula (EK) Nr. 659/1999 - 4. panta 5. punkts, 7. panta 6. punkts, 10. panta 1. punkts, 13. panta 2. punkts, 16. pants un 20. panta 1. punkts - Atbalsta attīstību veicinoša iedarbība - Tiesiskās paļāvības aizsardzība)

2013/C 225/27

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: HGA Srl, Gimar Srl, Coghene Costruzioni Srl, Camping Pini e Mare di Cogoni Franco & C. Sas, Immobiliare 92 Srl, Gardena Srl, Hotel Stella 2000 Srl, Vadis Srl, Macpep Srl, San Marco Srl, Due lune SpA, Hotel Mistral di Bruno Madeddu & C. Sas, L'Esagono di Mario Azara & Co. Snc, Le Buganville Srl (iepriekš Le Buganville di Cogoni Giuseppe & C. Snc), Le Dune Srl (iepriekš Le Dune di Stefanelli Vincenzo & C. Snc) (pārstāvji — G. Dore, F. Ciulli un A. Vinci, advokāti) (C-630/11 P), Regione autonoma della Sardegna (pārstāvji — A. Fantozzi un G. Mameli, advokāti (C-631/11 P), Timsas srl (pārstāvji — D. Dodaro un S. Pinna, advokāti (C-632/11 P), Grand Hotel Abi d’Oru SpA (pārstāvji — D. Dodaro un R. Masuri, advokāti (C-633/11 P)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Grespan, C. Urraca Caviedes un G. Conte)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 20. septembra spriedumu lietā T-394/08 Regione autonoma della Sardegna u.c./Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasības atcelt Komisijas 2008. gada 2. jūlija Lēmumu 2008/854/EK par valsts atbalsta shēmu “1998. gada reģionālais likums Nr. 9 — Atbalsta N 272/98 nepareiza izmantošana” (OV L 302, 9. lpp.), ar kuru Regione autonoma della Sardegna ir piešķīrusi dotācijas sākotnējiem ieguldījumiem viesnīcu nozarē Sardīnijā — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības princips

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzības noraidīt;

2) apelācijas sūdzības iesniedzēji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 118, 21.4.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 225/7

Tiesas (virspalāta) 2013. gada 4. jūnija spriedums (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ZZ/Secretary of State for the Home Department

(Lieta C-300/11) (1)

(Personu brīva pārvietošanās - Direktīva 2004/38/EK - Lēmums, ar kuru Savienības pilsonim tiek aizliegts ieceļot dalībvalsts teritorijā valsts drošības apsvērumu dēļ - Minētās direktīvas 30. panta 2. punkts - Pienākums informēt attiecīgo pilsoni par šāda lēmuma pamatojumu - Izpaušana pretēji valsts drošības interesēm - Pamattiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

2013/C 225/10

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: ZZ

Atbildētājs: Secretary of State for the Home Department

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), 30. panta 2. punkta interpretācija, ņemot vērā LESD 346. panta 1. punkta a) apakšpunktu — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Lēmums, ar kuru dalībvalsts pilsonis tiek izraidīts no citas dalībvalsts sabiedriskās valsts drošības apsvērumu dēļ — Pienākums informēt attiecīgo pilsoni par izraidīšanas iemesliem, neraugoties uz to, ka atbildīgās iestādes uzskata, ka šāda informācijas izpaušana būtu pretrunā valsts drošības interesēm

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 30. panta 2. punkts un 31. pants, skatot tos kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar tiem piekritīgajai valsts tiesai ir jānodrošina, lai kompetentā valsts iestāde varētu precīzi un plaši neizpaust attiecīgajai personai apsvērumus, ar kuriem ir pamatots atbilstoši šīs direktīvas 27. pantam pieņemtais lēmums, kā arī uz to attiecināmos pierādījumus tikai tad, ja tas patiešām ir nepieciešams, un lai attiecīgā persona katrā ziņā tiktu informēta par minētā pamatojuma būtību, pienācīgi ievērojot nepieciešamo pierādījumu konfidencialitāti.

(1) OV C 252, 27.8.2011.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 156/7

Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství

(Lieta C-401/11) (1)

(Lauksaimniecība - ELVGF - Regula (EK) Nr. 1257/1999 - Atbalsts lauku attīstībai - Atbalsts saistībā ar priekšlaicīgu pensionēšanos - Saimniecību citam nododoša persona, kas nav jaunāka par 55 gadiem, bet nodošanas brīdī vēl nav sasniegusi parasto pensijas vecumu - Jēdziens “parastais pensijas vecums” - Valsts tiesību akti, kuros atšķirīgs pensionēšanās vecums ir noteikts atkarībā no dzimuma, kā arī sievietēm atkarībā no izaudzināto bērnu skaita - Vispārējie principi par vienlīdzīgu attieksmi un diskriminācijas aizliegumu)

2013/C 156/10

Tiesvedības valoda — čehu

Iesniedzējtiesa

Nejvyšší správní soud

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Blanka Soukupová

Atbildētāja: Ministerstvo zemědělství

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nejvyšší správní soud — Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1257/99 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (OV L 160, 80. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā, 3. nod., 25. sēj., 391. lpp.) 11. panta, kā arī vispārējo principu par vienlīdzīgu attieksmi un diskriminācijas aizliegumu interpretācija — Atbalsts saistībā ar priekšlaicīgu pensionēšanos lauksaimniecībā, kuru var maksāt saimniecību citam nododošai personai, kas nav jaunāka par 55 gadiem, bet nodošanas brīdī vēl nav sasniegusi parasto pensijas vecumu — Jēdziens “parastais pensijas vecums” — Valsts tiesību akti, kuros atšķirīgs pensionēšanās vecums ir noteikts atkarībā no dzimuma, kā arī sievietēm atkarībā no izaudzināto bērnu skaita

Rezolutīvā daļa:

Savienības tiesībām un to vispārējiem principiem par vienlīdzīgu attieksmi un diskriminācijas aizliegumu nav atbilstoši, ka saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts pensiju sistēmas noteikumiem par vecuma pensijas saņemšanas tiesību iegūšanai vajadzīgo vecumu “parastais pensijas vecums” Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu 11. panta 1. punkta otrā ievilkuma izpratnē tiek noteikts atšķirīgi atkarībā no atbalstu saistībā ar priekšlaicīgu pensionēšanos lauksaimniecībā pieprasošās personas dzimuma un sieviešu dzimuma pieprasītāju gadījumā — atkarībā no pieprasītājas izaudzināto bērnu skaita.

(1) OV C 311, 22.10.2011.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 164/3

Tiesas (virspalāta) 2013. gada 16. aprīļa spriedums — Spānijas Karaliste un Itālijas Republika/Eiropas Savienības Padome

(Apvienotās lietas C-274/11 un C-295/11) (1)

(Vienotais patents - Lēmums, ar kuru atļauta ciešāka sadarbība saskaņā ar LESD 329. panta 1. punktu - Prasība atcelt tiesību aktu sakarā ar kompetences neesamību, pilnvaru nepareizu izmantošanu un Līgumu pārkāpumiem - LES 20. pantā, kā arī LESD 326. un 327. pantā paredzētie nosacījumi - Neekskluzīvā kompetence - Lēmums, kas pieņemts kā “galējais līdzeklis” - Savienības interešu aizsardzība)

2013/C 164/05

Tiesvedības valoda — spāņu un itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Spānijas Karaliste (pārstāvis — N. Díaz Abad) un Itālijas Republika (pārstāvis — G. Palmieri, pārstāvis, kam palīdz S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

Persona, kas iestājusies lietā Spānijas Karalistes atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvis — G. Palmieri, pārstāvis, kam palīdz S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

Persona, kas iestājusies lietā Itālijas Republikas atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis — N. Díaz Abad)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji T. Middleton un F. Florindo Gijón, kā arī A. Lo Monaco, vēlāk T. Middleton un F. Florindo Gijón, kā arī M. Balta un K. Pellinghelli)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — C. Pochet, J.-C. Halleux un T. Materne), Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, D. Hadroušek un J. Vláčil), Vācijas Federālā Republika (pārstāvji — T. Henze un J. Kemper), Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, pārstāvis, kam palīdz N. J. Travers, BL), Francijas Republika (pārstāvji — E. Belliard, kā arī G. de Bergues un A. Adam), Ungārija (pārstāvji — M. Z. Fehér un K. Molnár), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels un M. de Ree), Polijas Republika (pārstāvji — B. Majczyna, kā arī E. Gromnicka un M. Laszuk), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un C. Meyer-Seitz), Ziemeļīrijas un Lielbritānijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — L. Seeboruth, pārstāvis, kam palīdz T. Mitcheson, barrister), Eiropas Parlaments (pārstāvji — I. Díez Parra un G. Ricci, kā arī M. Dean), Eiropas Komisija (pārstāvji — I. Martínez del Peral, kā arī T. van Rijn, B. Smulders, F. Bulst un L. Prete)

Priekšmets

Padomes 2011. gada 10. marta Lēmuma 2011/167/ES, ar ko atļauj ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi (OV L 76, 53. lpp.), atcelšana — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Savienības tiesiskās kārtības pārkāpums

Rezolutīvā daļa:

1) prasības noraidīt;

2) Spānijas Karaliste sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus lietā C-274/11;

3) Itālijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus lietā C-295/11;

4) Beļģijas Karaliste, Čehijas Republika, Vācijas Federatīvā Republika, Īrija, Francijas Republika, Latvijas Republika, Ungārija, Nīderlandes Karaliste, Polijas Republika, Zviedrijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, Eiropas Parlaments un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

(1) OV C 219, 23.7.2011;

OV C 232, 6.8.2011.
Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums (Tribunal Central Administrativo Sul (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Portugal Telecom SGPS, SA/Fazenda Pública

(Lieta C-496/11) (1)

(PVN - Sestā Direktīva - 17. panta 2. punkts un 19. pants - Atskaitījumi - Nodoklis, kas maksājams vai samaksāts par holdinga sabiedrības iegādātajiem pakalpojumiem - Pakalpojumi, kuriem ir tieša, tūlītēja un nepārprotama saikne ar darījumiem, kas ar nodokli tiek aplikti vēlāk)

(2012/C 331/18)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Central Administrativo Sul

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Portugal Telecom SGPS, SA

Atbildētāja: Fazenda Pública

Piedaloties: Ministério Público

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Central Administrativo Sul — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 17. panta 2. punkta interpretācija — Atskaitījumi — Nodoklis, kas samaksāts vai maksājams par holdinga sabiedrības iegādātajiem pakalpojumiem — Pakalpojumi, kuriem ir tieša, tūlītēja un nepārprotama saikne ar darījumiem, kas ar nodokli tiek aplikti vēlāk

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 17. panta 2. un 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādai holdinga sabiedrībai kā pamatlietā, kas papildus savai galvenajai darbībai, kas ir tādu sabiedrību kapitāldaļu pārvaldīšana, kurās tai pieder visas kapitāldaļas vai to daļa, iegādājas preces vai pakalpojumus, par kuriem tā pēc tam izraksta rēķinu minētajām sabiedrībām, ir atļauts atskaitīt samaksāto pievienotās vērtības priekšnodokļa summu ar nosacījumu, ka iepriekš iegādātajiem pakalpojumiem ir tieša un tūlītēja saikne ar vēlāk veiktiem saimnieciskajiem darījumiem, kas dod tiesības uz atskaitīšanu. Ja holdinga sabiedrība šīs preces un pakalpojumus izmanto, lai vienlaicīgi veiktu saimnieciskos darījumus, kas dod tiesības uz atskaitīšanu, un saimnieciskos darījumus, kas nedod tiesības uz atskaitīšanu, atskaitīšana ir pieļaujama vienīgi attiecībā uz to pievienotās vērtības nodokļa daļu, kas ir attiecināma uz pirmā veida darījumiem, un valsts nodokļu iestādei ir atļauts paredzēt vienu no minētā 17. panta 5. punktā uzskaitītajām atskaitīšanas tiesību noteikšanas metodēm. Ja šīs preces un pakalpojumi tiek vienlaicīgi izmantoti saimnieciskajai darbībai un darbībai, kam nav saimnieciska rakstura, Sestās direktīvas 77/388 17. panta 5. punkts nav piemērojams un atskaitīšanas un sadalīšanas metodes nosaka dalībvalstis, kam, īstenojot šo rīcības brīvību, ir jāņem vērā Sestās direktīvas 77/388 mērķis un struktūra un šajā sakarā jāparedz aprēķināšanas veids, kas objektīvi atspoguļo to, kāda daļa no ieguldījumos iztērētajiem līdzekļiem faktiski ir izmantota katrai no šīm abām darbībām.

(1) OV C 362, 10.12.2011.