Keywords

Summary



Keywords

1. Transports – Autotransports – Sociālās politikas un drošības uz ceļiem noteikumi – Direktīva 2002/15 par darba laika organizēšanu – Juridiskais pamats

(EKL 71. panta 1. punkta c) un d) apakšpunkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/15)

2. Kopienu tiesības – Principi – Pamattiesības – Tiesības brīvi veikt profesionālo darbību – Ierobežojumi – Nosacījumi – Direktīva 2002/15 par darba laika organizēšanu – Pasākumi attiecībā uz pašnodarbinātiem autovadītājiem – Pasākumi, kurus pamato drošības uz ceļiem vispārējās intereses – Minētā principa pārkāpuma neesamība

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/15)

3. Transports – Autotransports – Sociālās politikas un drošības uz ceļiem noteikumi – Direktīva 2002/15/EK par darba laika organizēšanu – Dažādi pasākumi attiecībā uz algotiem un pašnodarbinātiem autovadītājiem – Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums – Trūkums

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/15)

4. Transports – Autotransports – Sociālās politikas un drošības uz ceļiem noteikumi – Direktīva 2002/15 par darba laika organizēšanu – Pasākumi attiecībā uz pašnodarbinātiem autovadītājiem, kas nerada šķēršļus mazo un vidējo uzņēmumu izveidei un attīstībai – EKL 137. panta 2. punkta pārkāpuma neesamība

(EKL 137. panta 2. punkta pirmās daļas otrais teikums; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/15)

Summary

1. Direktīvā 2002/15 par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi, paredzētā pašnodarbinātu autovadītāju darba laika regulējuma mērķis ir uzlabot drošību uz ceļiem, kā to nosaka EKL 71. panta 1. punkta c) apakšpunkts. Minētais regulējums paredz noteiktu skaitu pasākumu, kuru mērķis ir saprātīgi regulēt pašnodarbinātu autovadītāju nedēļas darba ritmu saistībā ar darbībām, kas – ņemot vērā šo darbību iedarbību uz autovadītāju stāvokli un nogurumu – var tieši ietekmēt vadīšanu, kā arī noteikt minimālo atpūtas laiku. Ir nenoliedzami, ka šo pasākumu mērķis ir uzlabot drošību uz ceļiem, ko var apdraudēt ne tikai pārāk ilgie vadīšanas periodi, bet arī citas darbības, kas nav vadīšana kā tāda.

Līdz ar to šādi pasākumi var tikai sekmēt atšķirību likvidēšanu, kas pēc sava rakstura var būtiski kropļot konkurenci transporta nozarē, un tādējādi tie ir uzskatāmi par ''attiecīgiem'' [piemērotiem] kopējās transporta politikas izveidošanai EKL 71. panta 1. punkta d) daļas izpratnē.

(sal. ar 33. - 34., 40. punktu)

2. Tiesības brīvi veikt profesionālo darbību ir viens no Kopienu tiesību pamatprincipiem. Šis princips izriet no pašas uzņēmējdarbības brīvības, kas ir cieši saistīta ar tiesībām brīvi veikt profesionālo darbību. Šīs brīvības nav absolūtas prerogatīvas, un tās jāvērtē saistībā ar to funkciju sabiedrībā. Attiecīgi tās var pakļaut ierobežojumiem ar nosacījumu, ka tie atbilst vispārējo interešu mērķiem un neveido – attiecībā uz nosprausto mērķi – nesamērīgu un nepieņemamu iejaukšanos, kas apdraud tādējādi garantēto brīvību būtību.

Šajā sakarā, ņemot vērā Kopienu likumdevējam piemītošo lielo novērtējuma brīvību vajadzīgo pasākumu pieņemšanā kopējā transporta politikas jomā, tas varēja uzskatīt, ka pasākumi, ko paredz Direktīva 2002/15 par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi, kuru mērķis ir regulēt to laiku, ko pašnodarbināts autovadītājs velta ar autotransportu tieši saistītām darbībām, neskarot tā brīvību pēc saviem ieskatiem organizēt darbus, ko viņš veic kā pašnodarbināts autovadītājs, ir piemēroti un saprātīgi pasākumi, raugoties no mērķa – uzlabot drošību uz ceļiem – sasniegšanas viedokļa.

(sal. ar 51. - 52., 56., 58. punktu)

3. Direktīva 2002/15 par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi, nepārkāpj nediskriminācijas principu, nosakot dažādus pasākumus attiecībā uz algotiem un pašnodarbinātiem autovadītājiem, kas atrodas dažādā stāvoklī. Pašnodarbinātiem autovadītājiem papildus darbībām, kas tieši saistītas ar autotransportu, ir jāuzņemas parasti administratīvi darbi, kuri algotiem autovadītājiem nav jāveic; to Direktīva ir ņēmusi vērā, nosakot pašnodarbinātiem autovadītājiem piemērojamos pasākumus.

(sal. ar 65. - 66. punktu)

4. EKL 137. panta 2. punkta pirmās daļas otrais teikums paredz, ka, pieņemot pasākumus, pamatojoties uz šī panta 1. punkta pirmo ievilkumu, īpaši ir jāņem vērā mazo un vidējo uzņēmumu saimnieciskās intereses, bet tas neiestājas pret to, ka attiecībā uz uzņēmumiem var piemērot piespiedu pasākumus.

Līdz ar to pašnodarbinātu autovadītāju darba laika regulējums, ko nosaka Direktīva 2002/15 par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi, nav pretrunā minētajam pantam. Šis regulējums ir mērķa uzlabot drošību uz ceļiem, no vienas puses, un pašnodarbināta darbinieka to specifisko pazīmju, kas ir saistītas ar viņa uzņēmuma parastiem administratīviem darbiem, no otras puses, līdzsvarotas apsvēršanas rezultāts, neuzliekot ierobežojumus, kuri pēc sava rakstura kavē mazo un vidējo uzņēmumu izveidi un attīstību.

(sal. ar 72. - 73. punktu)