Lieta C-318/10

Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)

pret

État belge

(Cour de cassation (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Nodokļu tiesību akti — Atlīdzības par sniegtajiem pakalpojumiem dēļ radušos izdevumu kā ar saimniecisko darbību saistītu izdevumu atskaitīšana — Attiecībā pret tādu pakalpojumu sniedzēju radušās izmaksas, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, kurā viņam nav jāmaksā ienākumu nodoklis vai kurā viņam tiek piemērots ievērojami labvēlīgāks nodokļu režīms — No pienākuma pierādīt pakalpojuma faktisko un godīgo raksturu un atlīdzības par to parasto apmēru atkarīgs atskaitījums — Šķērslis — Pamatojums — Cīņa pret krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas — Nodokļu kontroles efektivitāte — Sabalansēts nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījums starp dalībvalstīm — Samērīgums”

Sprieduma kopsavilkums

Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Līguma noteikumi – Piemērošanas joma – Pakalpojumu saņēmēji (EKL 49. pants) Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Ierobežojumi – Nodokļu tiesību akti – Ienākuma nodokļi – Izdevumu, kas radušies kā atlīdzība par sniegtajiem pakalpojumiem, atskaitīšana – Attiecībā pret tādu pakalpojumu sniedzēju radušās izmaksas, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī – No pienākuma pierādīt pakalpojuma faktisko un godīgo raksturu un atlīdzības par to parasto apmēru atkarīgs atskaitījums – Nepieļaujamība – Pamatojums – Cīņa pret krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas – Nodokļu kontroles efektivitāte – Sabalansēts nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījums starp dalībvalstīm – Tiesību akti, kas neatbilst tiesiskās noteiktības prasībām – Pamatojuma neesamība (EKL 49. pants)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 19. punktu) Par pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumu EKL 49. panta izpratnē ir uzskatāms tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru atlīdzība par piegādi vai pakalpojumiem, ko nodokļu maksātājs rezidents maksā sabiedrībai nerezidentei, netiek uzskatīta par atskaitāmiem ar saimniecisko darbību saistītiem izdevumiem, ja pēdējai minētajai reģistrācijas dalībvalstī ienākuma nodoklis nav jāmaksā vai arī uz to saistībā ar konkrētajiem ienākumiem attiecas ievērojami labvēlīgāks nodokļu režīms par to, kāds attiecībā uz šiem ienākumiem ir noteikts pirmajā dalībvalstī, ja vien nodokļu maksātājs nepierāda, ka šī atlīdzība atbilst faktiskiem un godīgiem darījumiem un nepārsniedz parastās robežas; savukārt saskaņā ar vispārējo regulējumu šāda atlīdzība ir atskaitāma kā ar saimniecisko darbību saistīti izdevumi, ja tie ir nepieciešami, lai gūtu vai saglabātu ar nodokli apliekamus ieņēmumus, un ja nodokļu maksātājs ir pierādījis to autentiskumu un summu. Speciālais regulējums, kurā ir paredzēti stingrāki nosacījumi nekā vispārējā regulējumā ar profesionālo darbību saistīto izdevumu, kas [kā atlīdzība] tiek maksāta sabiedrībai nerezidentei, atskaitīšanai un kura piemērošanas joma nav iepriekš precīzi noteikta, nodokļu administrācijai katrā konkrētā gadījumā veicot šī speciālā regulējuma piemērojamības izvērtēšanu, var, pirmkārt, gan atturēt šīs dalībvalsts nodokļu maksātājus īstenot viņu tiesības uz pakalpojumu brīvu apriti un izmantot citā dalībvalstī reģistrētu pakalpojumu sniedzēju sniegtos pakalpojumus, gan, otrkārt, atturēt šos pakalpojumu sniedzējus piedāvāt savus pakalpojumus pirmajā minētajā valstī reģistrētiem saņēmējiem. Turklāt, kaut arī šāds tiesiskais regulējums ir atbilstošs, lai sasniegtu mērķus – apkarot krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, saglabāt nodokļu kontroles efektivitāti un sabalansētu kompetenču sadalījumu starp dalībvalstīm nodokļu ieturēšanas jomā – to nevar uzskatīt par pamatotu, ciktāl tas nav samērīgs ar tā mērķiem. Neļaujot iepriekš pietiekami precīzi noteikt šāda tiesiskā regulējuma piemērošanas jomu un liekot šaubīties par tā piemērojamību, šāds tiesiskais regulējums neatbilst tiesiskās noteiktības prasībām, proti, prasībām, lai normas būtu skaidras un precīzas un to sekas būtu paredzamas, īpaši tad, ja tās var negatīvi ietekmēt personas vai uzņēmumus. (sal. ar 26.–29., 48. un 57.–60. punktu un rezolutīvo daļu)

Lieta C-318/10

Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)

pret

État belge

(Cour de cassation (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Nodokļu tiesību akti — Atlīdzības par sniegtajiem pakalpojumiem dēļ radušos izdevumu kā ar saimniecisko darbību saistītu izdevumu atskaitīšana — Attiecībā pret tādu pakalpojumu sniedzēju radušās izmaksas, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, kurā viņam nav jāmaksā ienākumu nodoklis vai kurā viņam tiek piemērots ievērojami labvēlīgāks nodokļu režīms — No pienākuma pierādīt pakalpojuma faktisko un godīgo raksturu un atlīdzības par to parasto apmēru atkarīgs atskaitījums — Šķērslis — Pamatojums — Cīņa pret krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas — Nodokļu kontroles efektivitāte — Sabalansēts nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījums starp dalībvalstīm — Samērīgums”

Sprieduma kopsavilkums

Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Līguma noteikumi — Piemērošanas joma — Pakalpojumu saņēmēji (EKL 49. pants) Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Ierobežojumi — Nodokļu tiesību akti — Ienākuma nodokļi — Izdevumu, kas radušies kā atlīdzība par sniegtajiem pakalpojumiem, atskaitīšana — Attiecībā pret tādu pakalpojumu sniedzēju radušās izmaksas, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī — No pienākuma pierādīt pakalpojuma faktisko un godīgo raksturu un atlīdzības par to parasto apmēru atkarīgs atskaitījums — Nepieļaujamība — Pamatojums — Cīņa pret krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas — Nodokļu kontroles efektivitāte — Sabalansēts nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījums starp dalībvalstīm — Tiesību akti, kas neatbilst tiesiskās noteiktības prasībām — Pamatojuma neesamība (EKL 49. pants)