7

Izpildāmajā spriedumā Tiesa izteica šādu vērtējumu: “52. [..] Itālijas Republikai ir jāuzliek periodisks maksājums tādā apmērā, ko aprēķina, pamatsummu reizinot ar tāda nelikumīgā atbalsta procentuālu daļu, kas vēl nav atgūta vai kuras apmērs nav ticis pierādīts salīdzinājumā ar to apmēru kopumu, kas šī sprieduma pasludināšanas dienā vēl nav atgūts [..]. 53. Šajā ziņā, lai [..] aprēķinātu kavējuma naudu, minētā atbalsta atgūšana jāņem vērā tikai tiktāl, ciktāl Komisija par to tikusi informēta un varējusi izvērtēt šajā ziņā tai iesniegto pierādījumu atbilstību [..]. 54. Tāpēc ir jānosaka kavējuma naudas periodiskums – seši mēneši –, lai Komisija varētu izvērtēt atgūšanas darījumu virzību, ņemot vērā situāciju, kas pastāvēja aplūkojamā laikposma beigās, un vienlaikus atvēlot atbildētājai dalībvalstij vajadzīgo laiku, lai tā savāktu un nosūtītu Komisijai faktus, ar kuriem tā par attiecīgo laikposmu pierādītu nepamatoti izmaksāto summu atgūšanu. 55. Tādējādi kavējuma naudas apmērs tiks noteikts, pamatojoties uz maksājumu ik pēc sešiem mēnešiem, ko aprēķina, pamatsummu reizinot ar tāda nelikumīgā atbalsta procentuālu daļu, kas vēl nav atgūts vai kura apmērs nav ticis pierādīts salīdzinājumā ar to apmēru kopumu, kas šī sprieduma pasludināšanas dienā vēl nav atgūts. [..] 67. [..] Tiesa uzskata, ka šajā gadījumā kavējuma naudas uzlikšana ar pamatsummu EUR 30 miljoni pusgadā ir piemērota. 68. Tādējādi Itālijas Republikai ir jāpiespriež samaksāt Komisijai, ieskaitot kontā “Eiropas Savienības pašu resursi”, kavējuma naudu, kas atbilst pamatsummai EUR 30 miljoni, reizinātai ar tāda nelikumīgā nesaderīgā atbalsta izteiksmi procentos, kas vēl nav atgūts vai kura apmērs apskatāmā laikposma beigās nav pierādīts, ko aprēķina, ņemot vērā uz šī sprieduma pasludināšanas dienu vēl neatgūto summu apmēru un, proti, par katru sešu mēnešu kavējumu vajadzīgo pasākumu īstenošanā, lai izpildītu [spriedumu par pienākumu neizpildi (EU:C:2004:207)], skaitot no šī sprieduma dienas un līdz sprieduma [par pienākumu neizpildi (EU:C:2004:207)] izpildes dienai. [..] 69. Ir jāatgādina [..], ka attiecīgajai dalībvalstij ir jāiesniedz Komisijai tiešs un ticams pierādījums par [atgūšanas lēmuma] īstenošanu un attiecīgā nelikumīgā atbalsta apmēra efektīvu atgūšanu. [..] 72. Attiecībā uz gadījumiem, kuros attiecīgais atbalsts ir jāatgūst no maksātnespējīgiem uzņēmumiem vai pakļautiem maksātnespējas procedūrai, kuras mērķis ir pārdot aktīvus un dzēst pasīvus, ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru tas, ka uzņēmumiem ir grūtības vai tie ir maksātnespējīgi, neietekmē atgūšanas pienākumu [..]. 73. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru agrākās situācijas atjaunošana un konkurences izkropļošanas, kas radusies nelikumīgā atbalsta piešķiršanas dēļ, izbeigšana principā var tikt panākta, reģistrējot prasījumu sarakstā tādu prasījumu, kas attiecas uz attiecīgā atbalsta atgūšanu [..]. 74. Lai šajā lietā aprēķinātu kavējuma naudu, Itālijas Republikai ir jāiesniedz Komisijai pierādījums par attiecīgo prasījumu reģistrāciju maksātnespējas procedūras ietvaros. Gadījumā, ja tas nav iespējams, šai dalībvalstij ir jāziņo par visiem faktiem, lai pierādītu, ka tā veikusi visu iespējamo, lai to dabūtu. Tostarp gadījumā, kad prasījumu reģistrācijas pieteikums būtu bijis noraidīts, tai būtu jāiesniedz pierādījums par to, ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem tā ir uzsākusi procesu minētā atteikuma apstrīdēšanai. 75. Tādējādi un pretēji tam, ko apgalvo Komisija, lai aprēķinātu kavējuma naudu šajā tiesvedībā un attiecībā uz maksātnespējīgiem uzņēmumiem vai pakļautiem maksātnespējas procedūrai, Itālijas Republikai nav jāiesniedz pierādījumi ne tikai par tās prasījumu reģistrēšanu, bet arī par to aktīvu pārdošanu tirgus nosacījumos. Kā arī pareizi apgalvo šī dalībvalsts, lai apmierinātu Komisijas pieteikumu par prasību samaksāt kavējuma naudu, kas ir jāmaksā, izpildot minēto spriedumu, nav jāņem vērā tādas vēl neiekasētas summas no maksātnespējīgiem uzņēmumiem, kuru atgūšanai minētā dalībvalsts ir veikusi visus vajadzīgos pasākumus. Pretējā gadījumā minētajai kavējuma naudai zustu tās piemērotība un samērīgums ar konstatēto valsts pienākumu neizpildi [..], nosakot Itālijas Republikai finansiālo slogu, kas izriet no pašas maksātnespējas procedūras būtības, kā arī no tās ilguma, kuru nevar saīsināt un kuru šī dalībvalsts tieši nevar ietekmēt.”