Lieta T‑135/13

Hitachi Chemical Europe GmbH u.c.

pret

Eiropas Ķimikāliju aģentūru (ECHA)

“REACH” — Dažu elpceļu sensibilizatoru apzināšana par vielām, kas rada ļoti lielas bažas — Tādas pašas bažas — Prasība atcelt tiesību aktu — Tieša ietekme — Pieņemamība — Tiesības uz aizstāvību — Samērīgums”

Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 30. aprīļa spriedums

Prasība atcelt tiesību aktu – Pieņemamības nosacījumi – Fiziskas vai juridiskas personas – Prasība, ko par vienu un to pašu lēmumu cēluši vairāki prasītāji – Viena no tiem tiesības celt prasību – Prasības pieņemamība kopumā

Saistībā ar prasību atbilstoši LESD 263. panta ceturtajai daļai nosacījums, saskaņā ar kuru fiziskai vai juridiskai personai ir jābūt skartai tieši, prasa, pirmkārt, lai apstrīdētais pasākums tieši ietekmētu indivīda tiesisko situāciju un, otrkārt, nepieļautu nekādu rīcības brīvību šī pasākuma adresātiem, kuri ir atbildīgi par tā ieviešanu, jo tā ir pilnīgi automātiska un izriet tikai no Eiropas Savienības tiesiskā regulējuma, nepiemērojot citas starpnormas. Attiecībā uz Eiropas Ķimikālijas aģentūras (ECHA) lēmumu, ar kuru viela ir apzināta kā īpaši bīstama atbilstoši Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu, 59. pantā paredzētajai procedūrai, šis lēmums tieši ietekmē minētās vielas piegādātāju tiesisko stāvokli pienākuma atjaunot attiecīgo drošības datu lapu saskaņā ar minētās regulas 31. panta 9. punktu dēļ. Līdz ar to minētos piegādātājus ECHA lēmums skar tieši. (sal. ar 27., 36.–38. punktu)

Procesuālās ekonomijas apsvērumu dēļ, ja vienu un to pašu nolēmumu pārsūdz vairāki prasītāji prasības atcelt tiesību aktu saskaņā ar LESD 263. pantu ietvaros un ja ir pierādīts, ka vienam no tiem ir tiesības celt prasību, tad nav jāizskata pārējo prasītāju tiesības celt prasību. (sal. ar 39. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 40. punktu)

Ar Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu, 57. panta f) punkta formulējumu, kurš attiecas uz vielām, kuras neatbilst šī panta d) vai e) punktā konkretizētajiem kritērijiem un kuras ir apzinātas katrā gadījumā individuāli saskaņā ar minētās regulas 59. pantā paredzēto procedūru, netiek izslēgts, ka elpceļu sensibilizatori ietilpst šīs tiesību normas piemērošanas jomā. Lai arī ir tiesa, ka Regulas Nr. 1907/2006 57. panta f) punktā vispār nav ietverta atsauce uz šo vielu kategoriju, tomēr šajā tiesību normā, kā izriet no likumdevēja izmantotajiem vārdiem “piemēram, tādām”, tieši minētās vielas ir norādītas tikai kā piemēri. Turklāt minētās normas šaura interpretācija būtu pretēja Regulas Nr. 1907/2006 mērķim nodrošināt augstu cilvēku veselības aizsardzības un vides aizsardzības līmeni, jo uz lielu skaitu bīstamu vielu, kuras nopietni ietekmē cilvēku veselību un apkārtējo vidi, neattiektos šīs regulas VII sadaļā paredzētā licencēšanas procedūra. (sal. ar 44.–46. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 52., 53. un 111. punktu)

Attiecībā uz Eiropas Ķimikāliju aģentūras vērtējumu par to, vai viela izraisa tādas pašas bažas kā tās, kuras izraisa Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu, 57. panta a)–e) punktā uzskaitītās vielas, lai šo vielu apzinātu kā īpaši bīstamu, tas, kaECHA nebija ņēmusi vērā, ka attiecīgās vielas lietotāji īstenoja efektīvus risku pārvaldības pasākumus, neļauj uzskatīt, ka minētais vērtējums ir acīmredzami kļūdains. No Regulas Nr. 1907/2006 60. panta 2. punkta izriet – tas, ka vielas negatīvā ietekme, kura ir saistīta ar tās izmantošanu, var tikt atbilstoši kontrolēta, netraucē to apzināt kā īpaši bīstamu vielu. Pretējā gadījumā iespējamība saskaņā ar attiecīgo tiesību normu atļaut vielu, kuras riski pamatoti var tikt kontrolēti, būtu bezjēdzīga. To apstiprina minētās regulas 58. panta 2. punkts. Šajā ziņā ir jānošķir apdraudējums no riskiem. Apdraudējuma izvērtēšana ir pirmā stadija risku izvērtēšanas procesā, un tā ir daudz precīzāks koncepts. Tādējādi to apdraudējumu izvērtēšana, kas ir saistīti ar vielu raksturīgajām īpašībām, nav jāierobežo ar apsvērumiem par specifisku izmantošanu, kā tas ir risku izvērtēšanas gadījumā, un tā var tikt īstenota neatkarīgi no vielas izmantošanas vietas, veida, kādā ar to varētu notikt kontakts, un no iespējamās pakļaušanas vielas iedarbībai pakāpes. Turklāt ar Direktīvu 67/548 par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu noteiktā vielu klasificēšanas un marķēšanas sistēma ir balstīta uz informācijas sniegšanu par apdraudējumu, kas saistīts ar vielu raksturīgajām īpašībām. Šajā ziņā, tā kā klasificēšana starp Direktīvas 67/548 1. kategorijas kancerogēnām, mutagēnām un reproduktīvajai funkcijai toksiskām vielām ir pietiekama, lai kādu vielu apzinātu kā īpaši bīstamu saskaņā ar Regulas Nr. 1907/2006 57. panta a)–c) punktu, nevar tikt izslēgts, ka vielas apzināšanai saskaņā ar minētās regulas 57. panta f) punktu Eiropas Ķimikāliju aģentūrai ir jāņem vērā risku izvērtējums. (sal. ar 61., 68.–71. un 81. punktu)

No Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu, 59. pantā norādītās apzināšanas procedūras neizriet, ka informācijai par aizstājējiem būtu nozīme saistībā ar šīs procedūras iznākumu. (sal. ar 88. punktu)

Ar to, ka Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu, 57. panta a)–e) punktā nav paredzēti objektīvi kritēriji, lai noteiktu, vai viela izraisa tādas pašas bažas kā citu minētās regulas 57. panta a)–e) punktā uzskaitīto vielu izmantošana šīs regulas 57. panta f) punkta izpratnē, nevar tikt pārkāptas tādas vielas piegādātāja tiesības uz aizstāvību, kuru Eiropas Ķimikāliju aģentūra ir apzinājusi kā īpaši bīstamu. Minētā 57. panta f) punkta mērķis ir atļaut katrā atsevišķā gadījumā apzināt kādu vielu kā īpaši bīstamu, nepastāvot objektīviem kritērijiem, kas paredzēti šīs regulas 57. panta a)–e) punktā. Šajā ziņā zinātniski ir jāpierāda, ka viela var nopietni ietekmēt cilvēku veselību vai vidi, kas izraisa tādas pašas bažas kā citu Regulas Nr. 1907/2006 57. panta a)–e) punktā uzskaitīto vielu izmantošana. Turklāt attiecībā uz Vadlīniju īpaši bīstamu vielu apzināšanai 3.3.3.2. punktā paredzētajiem kritērijiem, kuru vidū tostarp ir ietekmes nopietnība, ietekmes uz veselību neatgriezeniskums, sekas attiecībā uz sabiedrību un grūtības risku novērtēšanai, kas balstās uz attiecīgās vielas koncentrāciju, lai arī ir tiesa, ka šie kritēriji ir vispārīgi, tomēr tie ir pietiekami precīzi, lai ieinteresētās personas varētu lietderīgi un efektīvi darīt zināmu savu nostāju attiecībā uz novērtējumu par to, vai viela izraisa tādas pašas bažas kā citu Regulas Nr. 1907/2006 57. panta a)–e) punktā uzskaitīto vielu izmantošana. Šajā ziņā tas, ka šie kritēriji neesot tikuši apstiprināti kompetentajās iestādēs, kā arī neesot apspriesti starp ieinteresētajām pusēm, nevar pamatot minēto pušu tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, jo tiem no vielas apzināšanas procedūrā sagatavotās dokumentācijas pilnībā bija zināmi kritēriji un to piemērošana. (sal. ar 101.–104. punktu)

No Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu, nekādi neizriet, ka likumdevējs apzināšanas procedūru, kura tiek veikta saskaņā ar minētās regulas 59. pantu un kura ir daļa no vielas licencēšanas procedūras, kas minēta šīs regulas VII adaļā, bija paredzējis pakļaut šīs pašas regulas II sadaļā paredzētajai reģistrācijas procedūrai, uz kuru ir attiecināmi šīs regulas 14. pantā minētie pienākumi, vai šīs pašas regulas 44.–48. pantā minētajai izvērtējuma procedūrai. Skaidrs, ka reģistrācijas procedūras un izvērtējuma procedūras, kas saskaņā ar Regulas Nr. 1907/2006 preambulas 20. apsvērumu ir domāta kā reģistrācijas izvērtēšana, mērķis, kā izriet no šīs regulas preambulas 19. un 21. apsvēruma, arī ir uzlabot sabiedrības un profesionāļu informētību par vielas apdraudējumu un riskiem. Tomēr, lai arī reģistrētām vielām būtu jāatļauj aprite iekšējā tirgū, kā izriet no Regulas Nr. 1907/2006 preambulas 19. apsvēruma, licencēšanas procedūras, kurā ietilpst minētās regulas 59. pantā paredzētā apzināšanas procedūra, mērķis tostarp ir pakāpeniski aizstāt īpaši bīstamas vielas ar citām atbilstošām vielām vai tehnoloģijām, ja to darīt ir pamatoti no ekonomikas un tehnoloģiju viedokļa. Turklāt, kā izriet no Regulas Nr. 1907/2006 preambulas 69. apsvēruma, likumdevējs ir vēlējies pievērst īpašu uzmanību īpaši bīstamām vielām. (sal. ar 107. un 120. punktu)

Ar samērīguma principu ir saderīgs tāds Eiropas Ķimikāliju aģentūras lēmums, ar kuru heksahidrometilftalanhidrīds, heksahidro-4-metilftalanhidrīds, heksahidro-1-metilftalanhidrīds un heksahidro-3-metilftalanhidrīds (MHHP) ir apzinātas kā īpaši bīstamas vielas atbilstoši Regulas Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu, 59. pantā paredzētajai procedūrai. Ja viela tiek apzināta kā īpaši bīstama, attiecīgajiem tirgus dalībniekiem rodas informēšanas pienākums. Minētais lēmums ir piemērots Regulas Nr. 1907/2006 mērķu sasniegšanai, jo šādas apzināšanas mērķis ir uzlabot sabiedrības un profesionāļu informētību par radušos risku un apdraudējumu, un tādēļ šāda apzināšana ir jāuzskata par cilvēku veselības aizsardzības uzlabošanas – galvenā minētās regulas mērķa – līdzekli. Tāpat ar šādu lēmumu nav pārsniegtas ar Regulu Nr. 1907/2006 sasniedzamo mērķu īstenošanai nepieciešamā robežas. Pirmkārt, ne minētās regulas 44.–48. pantā paredzētais vielas izvērtējums, ne saskaņā ar šīs regulas 14. panta 6. punktu ieteiktie risku pārvaldības pasākumi nav piemēroti pasākumi, lai sasniegtu ar minēto regulu izvirzītos mērķus attiecībā uz īpaši bīstamu vielu apstrādi, un tādējādi tie šajā lietā nav mazāk ierobežojoši pasākumi. Otrkārt, fakts pats par sevi, ka viela ir iekļauta Regulas Nr. 1907/2006 59. panta 1. punktā minētajā sarakstā, netraucē šai vielai, ja tā ir iekļauta precē, drīzāk noteikt ierobežojumus, nevis licencēšanu. Kā izriet no Regulas Nr. 1907/2006 58. panta 5. punkta un 69. panta, Komisija vai dalībvalsts vienmēr var ierosināt, lai vielas kā tādas vai maisījuma vai preces sastāvā ražošana, laišana tirgū vai lietošana tiktu kontrolēta, drīzāk izmantojot ierobežojumus, nevis licencēšanu. Turklāt, kā izriet no Regulas Nr. 1907/2006 XVII pielikuma, ierobežojumi, kas pieņemti atbilstoši minētās regulas VIII sadaļā paredzētajai procedūrai un kas ir piemērojami attiecībā uz dažu bīstamu vielu, savienojumu un izstrādājumu izgatavošanu, laišanu tirgū un lietošanu, var variēt, sākot no īpašiem nosacījumiem vielas ražošanai vai laišanai tirgū, līdz pilnīgam vielas lietošanas aizliegumam. Pat ja tiktu uzskatīts, ka ierobežojošie pasākumi ir piemēroti arī šīs regulas mērķu īstenošanai, tie paši par sevi nav mazāk ierobežojoši pasākumi, salīdzinot ar vielas apzināšanu, kas izraisa tikai informēšanas pienākumu. Turklāt tiesiskais regulējums darba ņēmēju aizsardzības jomā, kurā paredzēti risku pārvaldības pasākumi darba ņēmējiem, nevar būt piemērots un mazāk ierobežojošs pasākums, lai īstenotu ar Regulu Nr. 1907/2006 sasniedzamos mērķus attiecībā uz īpaši bīstamu vielu apstrādi, it īpaši attiecībā uz mērķi īpaši bīstamas vielas pakāpeniski aizstāt ar citām piemērotām vielām vai tehnoloģijām, ja to darīt ir pamatoti no ekonomikas un tehnoloģiju viedokļa. (sal. ar 113., 114., 122. un 124.–126. punktu)