ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 45/9

Tiesas (virs palāta) 2013. gada 10. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Īrija, Francijas Republika, Itālijas Republika, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd

(Lieta C-272/12 P) (1)

(Apelācija - Valsts atbalsts - Atbrīvojums no akcīzes nodokļa minerāleļļām - Tiesas ierosme - Pēc Savienības tiesas ierosmes izvirzīts pamats - Saikne starp nodokļu saskaņošanu un valsts atbalsta kontroli - Padomes un Komisijas attiecīgās pilnvaras - Tiesiskās noteiktības princips - Savienības tiesību aktu tiesiskuma prezumpcija)

2014/C 45/16

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan un N. Khan, kā arī K. Walkerová)

Pārējie lietas dalībnieki: Īrija (pārstāvis — E. Creedon, pārstāvis, kam palīdz P. McGarry, SC), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un, sākotnēji J. Gstalter, vēlāk N. Rouam), Itālijas Republika (pārstāvis — G. Palmieri, kam palīdz G. Aiello, advokāts), Eurallumina SpA (pārstāvji — R. Denton un A. Stratakis, kā arī L. Martin Alegi un L. Philippou, solicitors), Aughinish Alumina Ltd (pārstāvis — C. Waterson, kā arī C. Little un J. Handoll, solicitors)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā) 2012. gada 21. marta spriedumu Īrija u.c./Komisija (apvienotās lietas T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV un T-69/06 RENV), ar ko Vispārējā tiesa atcēla Komisijas 2005. gada 7. decembra Lēmumu 2006/323/EK saistībā ar Francijas, Īrijas un Itālijas īstenoto atbrīvojumu no akcīzes nodokļa minerāleļļām, ko attiecīgi Gardannā, Šenonas reģionā un Sardīnijā izmanto par kurināmo alumīnija oksīda ražošanā (OV 2006, L 119, 12. lpp.) — Kļūdas tiesību piemērošanā — Vispārējās tiesas kompetences neesamība — Procesuāli pārkāpumi tiesvedībā Vispārējā tiesā, kā rezultātā ir nodarīts kaitējums Komisijas interesēm — Tiesas ierosme — EKL 87. un 88. panta, kā arī Tiesas Statūtu 61. panta otrās daļas pārkāpums — Valsts atbalsta jēdziens — Dalībvalstu vai Padomes vainojamība par apstrīdētajiem atbrīvojumiem — Saikne starp nodokļu saskaņošanu un valsts atbalstu — Tiesiskās drošības princips — Likumības prezumpcija — Labas pārvaldības princips

Rezolutīvā daļa:

1) atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 21. marta spriedumu apvienotajās lietās T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV un T-69/06 RENV Īrija u.c./Komisija;

2) nodot apvienotās lietas T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV un T-69/06 RENV atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

3) lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

(1) OV C 235, 4.8.2012.
1)

noteiktajos termiņos neveicot visus pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai no Ellinikos Xrysos AE atgūtu atbalstu, kas šim uzņēmumam piešķirts saistībā ar Grieķijas valsts veikto nekustamā īpašuma pārdošanu un kas par nelikumīgu un nesaderīgu ar kopējo tirgu ir atzīts ar Komisijas 2011. gada 23. februāra Lēmumu C(2011) 1006, galīgā redakcija, par atbalstu C 48/2008 (ex NN 61/2008), ko Grieķijas Republika piešķīrusi Ellinikos Xrysos AE, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir paredzēti šī lēmuma 2. un 3. pantā;
1)

paredzētajā termiņā neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai atgūtu valsts atbalstu, kas par nelikumīgu un ar kopējo tirgu nesaderīgu atzīts ar Komisijas 2005. gada 7. decembra Lēmumu 2006/323/EK saistībā ar Francijas, Īrijas un Itālijas īstenoto atbrīvojumu no akcīzes nodokļa minerāleļļām, ko attiecīgi Gardannā, Šenonas reģionā un Sardīnijā izmanto par kurināmo alumīnija oksīda ražošanā, un Komisijas 2007. gada 7. februāra Lēmumu 2007/375/EK saistībā ar Francijas, Īrijas un Itālijas īstenoto atbrīvojumu no akcīzes nodokļa minerāleļļām, ko attiecīgi Gardannā, Šenonas reģionā un Sardīnijā izmanto par kurināmo alumīnija oksīda ražošanā (C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)), Itālijas Republika nav izpildījusi Lēmuma 2006/323 5. pantā, Lēmuma 2007/375 4. pantā un EKL 249. panta ceturtajā daļā paredzētos pienākumus; paredzētajā termiņā nenosūtot Lēmuma 2006/323 6. panta 1. punktā un Lēmuma 2007/375 6. panta 2. punktā minēto informāciju, Itālijas Republika nav izpildījusi šajās abās tiesību normās un EKL 249. panta ceturtajā daļā paredzētos pienākumus;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 123/6

Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 7. marta spriedums (High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ITV Broadcasting Limited u.c./TV Catch Up Limited

(Lieta C-607/11) (1)

(Direktīva 2001/29/EK - 3. panta 1. punkts - Komerctelevīzijas raidorganizāciju raidījumu apraide internetā, ko veic trešā persona - “Tiešraide” - Izziņošana sabiedrībai)

2013/C 123/08

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Justice (Chancery Division)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājas: ITV Broadcasting Limited, ITV 2 Ltd, ITV Digital Channels Ltd, Channel 4 Television Corporation, 4 Ventures Ltd, Channel 5 Broadcasting Ltd, ITV Studios Ltd

Atbildētājs: TV Catch Up Limited

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (Chancery Division) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.) 3. panta 1. punkta interpretācija — Jēdziens “izziņošana sabiedrībai” — Tiesību īpašnieku sniegta atļauja savu darbu televīzijas apraidei virszemes brīvi pieejamā tīklā vai nu visā dalībvalsts teritorijā, vai arī ierobežotā tās ģeogrāfiskajā daļā — Nepārtrauktas apraides pakalpojums, ko raidorganizācija –trešā persona sniedz individuālajiem abonentiem, kuriem ir televīzijas licence un kuri tādējādi var saņemt pārraides tiešsaistē, izmantojot videoplūsmu internetā

Rezolutīvā daļa:

1) jēdziens “izziņošana sabiedrībai” Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tā aptver virszemes televīzijas apraidē raidītu darbu retranslāciju: — ko veic cita organizācija, nevis sākotnējā raidorganizācija, — izmantojot interneta datu plūsmu, kas darīta pieejama šīs organizācijas abonentiem, kuri var uztvert šo retranslāciju, pieslēdzoties šīs organizācijas serverim, — ņemot vērā, ka šie abonenti atrodas minētās virszemes televīzijas apraides aptveršanas zonā un var likumīgi to uztvert ar televīzijas uztvērēju;

2) atbildi uz pirmo jautājumu neietekmē fakts, ka tāda retranslācija kā pamatlietā tiek finansēta no reklāmas un tādējādi tai ir peļņu nesošs raksturs;

3) atbildi uz pirmo jautājumu neietekmē fakts, ka tādu retranslāciju kā pamatlietā veic organizācija, kas tieši konkurē ar sākotnējo raidorganizāciju.

(1) OV C 65, 3.3.2012
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 156/4

Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Peter Sweetman u. c./An Bord Pleanala

(Lieta C-258/11) (1)

(Vide - Direktīva 92/43/EEK - 6. pants - Dabisko dzīvotņu aizsardzība - Īpaši aizsargājamas dabas teritorijas - Plāna vai projekta ietekmes uz aizsargātu teritoriju novērtējums - Kritēriji, kas jāpiemēro, vērtējot varbūtību, ka šāds plāns vai projekts izjauc attiecīgās teritorijas viengabalainību - Koriba ezera teritorija - Golvejas pilsētas apvedceļa N6 projekts)

2013/C 156/06

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Peter Sweetman, Īrija, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government

Atbildētāja: An Bord Pleanala

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supreme Court (Īrija) — Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.) 6. panta 3. un 4. punkta interpretācija — Plāna vai projekta ietekmes uz aizsargājamu teritoriju novērtējums — Kritēriji, kas ir jāpiemēro, vērtējot varbūtību, ka šāds plāns vai projekts izjauc attiecīgās teritorijas viengabalainību — Piesardzības principa piemērošanas sekas — Tāda ceļa būvniecība, kura trase šķērso teritoriju, ko paredzēts atzīt par īpaši aizsargājamu teritoriju

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka plāns vai projekts, kas tieši nav saistīts ar teritoriju vai nav vajadzīgs tās apsaimniekošanai, izjauks šīs teritorijas viengabalainību, ja tas var traucēt ilglaicīgi saglabāt attiecīgajai teritorijai raksturīgās īpatnības, kas saistītas ar prioritārās dabiskās dzīvotnes klātbūtni, kuras saglabāšanas mērķis ir pamatots ar šīs teritorijas iekļaušanu Kopienā nozīmīgu teritoriju sarakstā šīs direktīvas izpratnē. Šajā novērtējumā ir jāpiemēro piesardzības princips.

(1) OV C 226, 30.7.2011.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 114/13

Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 28. februāra spriedums (High Court of Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Margaret Kenny u.c./Minister for Justice, Equality and Law Reform u.c.

(Lieta C-427/11) (1)

(EKL 141. pants - Direktīva 75/117/EEK - Vienlīdzīga darba samaksa vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem - Netieša diskriminācija - Objektīvs pamatojums - Nosacījumi)

2013/C 114/18

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Ireland

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājas: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandra Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick, Helena Gatley

Atbildētāji: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Ireland — LESD 157. panta un Padomes 1975. gada 10. februāra Direktīvas 75/117/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, ievērojot principu par vienlīdzīgu atalgojumu vīriešiem un sievietēm (OV L 45, 19. lpp.) (aizstāta ar Direktīvu 2006/54/EK), interpretācija — Objektīva pamatojuma jēdziens situācijā, kad šķietami pastāv netieša diskriminācija starp sieviešu un vīriešu dzimuma civildienesta darbiniekiem — Kritēriji

Rezolutīvā daļa:

EKL 141. pants un Padomes 1975. gada 10. februāra Direktīva 75/117/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, ievērojot principu par vienlīdzīgu atalgojumu vīriešiem un sievietēm, ir interpretējami tādējādi, ka:

— darba ņēmēji veic vienādu vai par vienādi vērtīgu atzīstamu darbu, ja, ņemot vērā visus faktorus, tādus kā darba veids, kvalifikācijas prasības un darba apstākļi, šie darba ņēmēji var tikt uzskatīti par tādiem, kas atrodas salīdzināmā situācijā; tas ir jāizvērtē valsts tiesai;

— saistībā ar netiešu diskrimināciju darba samaksas ziņā darba devējam ir jāsniedz objektīvs pamatojums attiecībā uz atšķirīgo darba samaksu, kas ir tikusi konstatēta starp darba ņēmējiem, kuri uzskata sevi par diskriminētiem, un salīdzināmajām personām;

— darba devēja sniegtajam atšķirīgas darba samaksas, kas ietver pirmšķietamu diskrimināciju dzimuma dēļ, pamatojumam ir jāattiecas uz salīdzināmajām personām, kuras — ņemot vērā, ka šo personu situāciju raksturo derīgi statistikas dati, kas attiecas uz pietiekamu skaitu personu, kas neatspoguļo tikai nejaušas vai īstermiņa parādības un kas vispārīgi šķiet nozīmīgi, — valsts tiesa ir ņēmusi vērā, lai konstatētu minēto atšķirību, un

— valsts tiesa var ņemt vērā interesi saglabāt labas darba tiesiskās attiecības kā vienu no elementiem, kas ļauj tai izvērtēt, vai atšķirības abu darba ņēmēju grupu darba samaksas ziņā ir radušās objektīvu un ar diskrimināciju dzimuma dēļ nesaistītu iemeslu dēļ, kā arī vai tās atbilst samērīguma principam.

(1) OV C 311, 22.10.2011.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 174/13

Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 26. aprīļa spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Able UK Ltd

(Lieta C-225/11) (1)

(PVN - Direktīva 2006/112/EK - Atbrīvojumi no nodokļa - 151. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Novecojušu ASV Jūras kara flotes kuģu izjaukšanas darbības dalībvalsts teritorijā)

2012/C 174/17

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Atbildētāja: Able UK Ltd

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 151. panta 1. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Atbrīvojumi no nodokļa attiecībā uz atsevišķiem eksportam pielīdzināmiem darījumiem — Novecojušu ASV Jūras kara flotes kuģu izjaukšana dalībvalsts teritorijā

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 151. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pakalpojumu sniegšana, kāda ir aplūkota pamatlietā un kas tiek veikta Ziemeļatlantijas līguma dalībvalstī, kuras pamatā ir citas šī līguma valsts jūras kara flotes novecojušu kuģu izjaukšana, saskaņā ar šo tiesību normu ir atbrīvota no pievienotās vērtības nodokļa tikai tad, ja:

— šo pakalpojumu sniegšanu veic šīs citas valsts bruņoto spēku vajadzībām, kas piedalās kopējā aizsardzības pasākumā, vai civilā personāla vajadzībām, kas tos pavada, un ja

— šo pakalpojumu sniedz minētajai bruņoto spēku vienībai, kas ir izvietota vai īslaicīgi uzturas attiecīgās dalībvalsts teritorijā, vai civilajam personālam, kas to pavada.

(1) OV C 211, 16.07.2011.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 295/3

Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X/Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-334/10) (1)

(Sestā PVN direktīva - 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts - Daļa no ražošanas līdzekļiem, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu - Pagaidu izmantošana privātām vajadzībām - Ilgtermiņa pārveidojumu veikšana minētajos līdzekļos - PVN samaksa par ilgtermiņa pārveidojumiem - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu)

2012/C 295/04

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: X

Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkta, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkta un 17. panta 2. punkta interpretācija — Priekšnodokļa atskaitīšana — Nodokļa maksātājs, kurš daļu no tā uzņēmumam piederoša ražošanas līdzekļa īslaicīgi izmantoja privātām vajadzībām un šajā nolūkā šai razošanas līdzekļa daļai veica ilgtermiņa pārveidojumus — Tiesības uz PVN, kas samaksāts par ilgtermiņa pārveidojumiem, atskaitīšanu

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts, 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts ir interpretējami tādējādi, ka, pirmkārt, nodokļa maksātājam, kas īslaicīgi savām privātajām vajadzībām izmanto daļu no ražošanas līdzekļa, kurš veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, saskaņā ar šīm tiesību normām ir tiesības atskaitīt PVN priekšnodokli, kas samaksāts par izdevumiem, kuri ir radušies, lai veiktu ilgtermiņa pārveidojumus minētajos līdzekļos, kaut gan šie pārveidojumi tika veikti, lai īstenotu šo pagaidu izmantošanu privātām vajadzībām, un ka, otrkārt, šīs tiesības uz nodokļa atskaitīšanu pastāv neatkarīgi no tā, vai tā ražošanas līdzekļa iegādes laikā, kurā tika veikti minētie pārveidojumi, PVN bija ietverts nodokļa maksātājam izsniegtajā rēķinā un vai pēdējais minētais to ir atskaitījis.

(1) OV C 246, 11.09.2010.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 250/2

Tiesas (virspalāta) 2012. gada 19. jūnija spriedums (The Person Appointed by the Lord Chancellor (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks

(Lieta C-307/10) (1)

(Preču zīmes - Dalībvalstu tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 2008/95/EK - Preču vai pakalpojumu, kuriem ir lūgta preču zīmes aizsardzība, identifikācija - Skaidrības un precizitātes prasības - Nicas klasifikācijas klašu nosaukumu izmantošana preču zīmju reģistrācijas mērķiem - Pieļaujamība - Preču zīmei piešķirtās aizsardzības apjoms)

2012/C 250/02

Tiesvedības valoda –angļu

Iesniedzējtiesa

The Person Appointed by the Lord Chancellor

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: The Chartered Institute of Patent Attorneys

Atbildētājs: Registrar of Trade Marks

Priekšmets

Līgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — The Person Appointed by the Lord Chancellor — Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (kodificēta versija) (OV 2008, L 299, 25. lpp.), interpretācija — Preču un pakalpojumu klasifikācija reģistrācijas vajadzībām — Nepieciešamā skaidrības un precizitātes pakāpe saistībā ar preču vai pakalpojumu, uz kuriem attiecas preču zīme, identificēšanu

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir izvirzīta prasība, lai reģistrācijas pieteicējs preces vai pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tiek lūgta preču zīmes aizsardzība, identificētu pietiekami skaidri un precīzi, lai ļautu kompetentajām iestādēm un uzņēmējiem uz šī pamata vien noteikt preču zīmes piešķirtās aizsardzības apjomu.

Direktīva 2008/95 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir pieļauta Nicas Nolīguma par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām, kas pieņemts Nicas diplomātiskajā konferencē 1957. gada 15. jūnijā, pēdējo reizi pārskatīts Ženēvā 1977. gada 13. maijā un kurā grozījumi izdarīti 1979. gada 28. Septembrī, 1. pantā paredzētās klasifikācijas klašu nosaukumu vispārīgo apzīmējumu izmantošana, lai identificētu preces un pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tiek lūgta preču zīmes aizsardzība, ja vien šāda identifikācija ir pietiekami skaidra un precīza.

Valsts preču zīmes reģistrācijas pieteicējam, kurš izmanto visus minētā Nicas nolīguma 1. pantā paredzētās klasifikācijas vienas konkrētas klases nosaukuma vispārīgos apzīmējumus, lai identificētu preces vai pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tiek lūgta preču zīmes aizsardzība, ir jāprecizē, vai tā reģistrācijas pieteikums paredz aptvert visas šīs klases alfabētiskajā sarakstā ietilpstošās preces vai pakalpojumus vai vienīgi dažas no šīm precēm vai pakalpojumiem. Ja reģistrācijas pieteikums attiecas vienīgi uz dažām šīm precēm vai pakalpojumiem, pieteicējam ir pienākums precizēt, kuras no šajā klasē ietilpstošajām precēm vai pakalpojumiem ir paredzēts aptvert.

(1) OV C 246, 11.9.2010.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 194/2

Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 10. maija spriedums — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika

(Lieta C-39/10) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Ienākuma nodoklis - Atbrīvojums - Vecuma pensijas - Ietekme uz neliela apmēra pensijām - Nevienlīdzīga attieksme pret nodokļu maksātājiem rezidentiem un nodokļu maksātājiem nerezidentiem)

2012/C 194/02

Tiesvedības valoda — igauņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — W. Mölls, K. Saaremäel-Stoilov un R. Lyal)

Atbildētāja: Igaunijas Republika (pārstāvis — M. Linntam)

Lietas dalībnieki, kas iestājušies lietā, lai atbalstītu atbildētājas prasījumus: Spānijas Karaliste (pārstāvji — M. Muñoz Pérez un A. Rubio Gonzáles), Portugāles Republika (pārstāvis — L. Inez Fernandes), Zviedrijas Karaliste (pārstāvis — A. Falk), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — S. Ossowski), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — J. Möller, C. Blaschke un B. Klein)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — LESD 45. panta un EEZ līguma 28. panta pārkāpums — Vecuma pensiju aplikšana ar ienākuma nodokli — Valsts tiesiskais regulējums, kurā nav paredzēta iespēja piemērot atbrīvojumu no ienākuma nodokļa tādu nerezidentu ienākumiem, kuru kopējie ienākumi ir tik zemi, ka to ienākumiem tiktu piemērots atbrīvojums no ienākuma nodokļa, ja tie būtu nodokļu maksātāji rezidenti

Rezolutīvā daļa:

1) neparedzot iespēju piešķirt pensionāriem nerezidentiem, kuri, ņemot vērā to pensiju mazo apmēru, atbilstoši pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts nodokļu tiesību aktiem šajā pēdējā minētajā valstī nav apliekami ar nodokli, 1999. gada 15. decembra Likumā par ienākuma nodokli (tulumaksuseadus), kurā grozījumi ir izdarīti ar 2009. gada 26. novembra likumu, noteiktos atbrīvojumus, Igaunijas Republika nav izpildījusi savus LESD 45. pantā un 1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 28. pantā paredzētos pienākumus;

2) Igaunijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

3) Spānijas Karaliste, Portugāles Republika, Zviedrijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Vācijas Federatīvā Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

(1) OV C 63, 13.03.2010.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 49/11

Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums (Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Teresa Cicala/Regione Siciliana

(Lieta C-482/10) (1)

(Valsts administratīvais process - Administratīvi akti - Pienākums norādīt pamatojumu - Iespēja pret administratīvo aktu vērstas tiesvedības laikā labot pamatojuma trūkumu - LESD 296. panta otrās daļas un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta interpretācija - Tiesas kompetences neesamība)

2012/C 49/16

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Teresa Cicala

Atbildētājs: Regione Siciliana

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — LESD 296. panta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Tāda valsts tiesiskā regulējuma saderīgums, kurā valsts iestādēm paredzēta iespēja atsevišķos gadījumos nenorādīt to pieņemto tiesību aktu pamatojumu vai novērst administratīva akta pamatojuma trūkumu saistībā ar šo aktu ierosinātas tiesvedības laikā

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Savienības Tiesa nav kompetenta atbildēt uz jautājumiem, kurus Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Itālija) ir uzdevusi ar 2010. gada 20. septembra lēmumu.

(1) OV C 328, 04.12.2010.
1)

Savienības tiesības pieļauj tādu dalībvalsts tiesību normu, kas ļauj administratīvajai iestādei aizliegt šīs valsts pilsonim izceļot no tās teritorijas, ņemot vērā sabiedrības, kuras viens no vadītājiem ir šis pilsonis, nenomaksāto nodokļu parādu, ja tiek izpildīts divkāršs nosacījums, proti, ja attiecīgais pasākums ir veikts, lai noteiktos izņēmuma rakstura apstākļos, kas it īpaši var izrietēt no šī parāda veida vai ievērojamā apmēra, nodrošinātos pret faktisku, attiecīgajā brīdī esošu un pietiekami nopietnu apdraudējumu, kas skar vienu no sabiedrības pamatinteresēm, un ja mērķis, ko šādi iecerēts sasniegt, nav saistīts vienīgi ar ekonomiskiem nolūkiem. Valsts tiesai ir jāpārbauda, vai šis divkāršais nosacījums ir izpildīts;