LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 219/10

Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

(Lieta C-244/11)

2011/C 219/13

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Ζαvvόs un E. Montaguti)

Atbildētāja: Grieķijas Republika

Prasītājas prasījumi:

— atzīt, ka, paredzot prasības atļaujas izsniegšanai, kas iekļautas Grieķijas likuma Nr. 3631/2008 11. panta 1. punktā, kopsakarā ar 11. panta 2. punktu, un prasības atļaujas izsniegšanai, kas ir paredzētas 11. panta 3. punktā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no LESD 63. panta par kapitāla brīvu apriti un no LESD 49. panta par brīvību veikt uzņēmējdarbību;

— piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija uzskata — tas, ka balsstiesību iegūšana 20 % un lielākā apmērā no kopējā valstij stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu pamatkapitāla ir padarīta atkarīga no Diupounegiki Epitropi Apokratikopiiseon (Starpministriju privatizācijas komisija) izsniegtas iepriekšējas atļaujas, kā tas ir paredzēts likuma Nr. 3631/2008 11. panta 1. punktā, kopsakarā ar 11. panta 2. punktu, ierobežo kapitāla brīvu apriti (LESD 63. pants) un brīvību veikt uzņēmējdarbību (LESD 49. pants). Kaut arī ar minētajiem pasākumiem netiek ieviesta diskriminācija, — kā to apgalvo Grieķijas valdība —, tie var atturēt uzņēmējus ieguldīt savu kapitālu valstij stratēģiski nozīmīgos uzņēmumos un tādējādi arī atturēt no uzņēmējdarbības veikšanas Grieķijā.

Turklāt Komisija uzskata, ka likuma Nr. 3631/2008 11. panta 3. punkts, kurā ir paredzēts ex post kontroles mehānisms, — kuru ekonomikas un finanšu ministrs īsteno attiecībā uz konkrētiem būtiskiem jautājumiem, kas attiecas uz uzņēmumu, — ierobežo kapitāla brīvu apriti (LESD 63. pants) un brīvību veikt uzņēmējdarbību (LESD 49. pants) tiktāl, ciktāl sniedz valstij iespēju padarīt par spēkā neesošiem attiecīgus uzņēmuma lēmumus administratīvu iemeslu dēļ, kas iepriekš nebija zināmi, jo radās vēlāk. Tādējādi tiek ierobežota akcionāru rīcības brīvība piemērot savus lēmumus un tiek radīti šķēršļi to faktiskai dalībai valstij stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu vadībā un kontrolē un tādējādi arī to uzņēmējdarbības veikšanai Grieķijā.

Grieķijas valdība apgalvo, ka ar apstrīdēto likumu tiek ieviesti ierobežojumi tikai attiecībā uz sešu valstij stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu privatizāciju, uz kuriem attiecas valsts kontrole. Komisija tieši pretēji uzskata, ka principā likuma piemērošanas joma joprojām ir neskaidra, jo ne minētie uzņēmumi, ne nozares, kas ietilpst jaunā tiesiskā regulējuma piemērošanas jomā, nav minēti šajā likumā, tāpēc likums joprojām ir neskaidrs ne tikai attiecībā uz pašreizējo tā piemērošanas jomu, bet arī attiecībā uz tā piemērošanas jomu nākotnē, un tādējādi negarantē vajadzīgo tiesisko noteiktību.

Grieķijas valdība apgalvo, ka vienīgais likuma mērķis ir aizsargāt sabiedrības intereses un garantēt nepārtrauktu un neierobežotu sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu un tīklu darbību. Tomēr Komisija norāda, ka likuma mērķis turklāt ir garantēt valstīm iespēju valstij stratēģiski nozīmīgiem uzņēmumiem izvēlēties stratēģisku ieguldītāju, uzlabot to konkurētspēju un garantēt valsts ekonomikai stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu privatizācijas pārskatāmību. Komisija norāda, ka pat tad, ja minētās tiesību normas varētu būt pamatotas ar sabiedrības interesēm, pretēji Tiesas judikatūrai, saskaņā ar kuru atļaujas izsniegšanas režīmiem “ir jābūt balstītiem uz objektīviem, nediskriminējošiem un ieinteresētajiem uzņēmumiem iepriekš zināmiem kritērijiem, un ikvienam subjektam, ko skāris šāda veida ierobežojošs pasākums, ir jābūt iespējai izmantot tiesību aizsardzības līdzekli” (1), atļaujas izsniegšanai paredzētie kritēriji ir nepiemēroti likumā izvirzītā mērķa sasniegšanai. Privatizācijas kritēriji (iepriekšējas atļaujas izsniegšana, kā arī ex post kontrole, pastāvot iespējai atcelt uzņēmuma lēmumus), kas ir norādīti attiecīgajās tiesību normās, nav ne skaidri, ne objektīvi, ne precīzi noteikti likumā, ne arī tiem ir kāda saistība ar likumā izvirzītajiem mērķiem, bet tie iestādēm piešķir plašu rīcības brīvību, kā rezultātā ex post tiek noteikti papildu ierobežojumi valstij stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu privatizācijai, ir iespējama ieguldītāju selektīva piekļuve tirgus privatizētajiem uzņēmumiem un nozarēm, un tiesu iestādēm nav iespējas pārbaudīt veidu, kādā administratīvās iestādes ir īstenojušas pilnvaras, kas tām piešķirtas likumā.

Komisija uzskata, ka Grieķijas Republika nav sniegusi pietiekamus paskaidrojumus un pierādījumus, lai pamatotu iepriekš minētos ierobežojumus, un ka tādējādi likuma Nr. 3631/2008 11. panta 1. punkts, kopsakarā ar 11. panta 2. punktu, un 11. panta 3. punkts, kuros ir paredzēts iepriekšējas atļaujas izsniegšanas režīms un attiecīgi ex post kontroles režīms, ir pretrunā LESD 63. un 49. pantam.

(1) Skat. spriedumus lietā C-205/99 Analir u.c., 38. punkts, lietā C-380/05 Centro Europa 7 Sri, 116. punkts, lietā C-367/98 Komisija/Portugāle, 50. punkts, lietā C-483/99 Komisija/Francija, 46. punkts, un lietā C-463/00 Komisija/Spānija, 69. punkts.