28

Šādos apstākļos Landgericht Tübingen (Tībingenas apgabaltiesa, Vācija) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai [Likums par audiovizuālās licences maksu] nav saderīgs ar Savienības tiesībām tādēļ, ka atbilstoši tam kopš 2013. gada 1. janvāra no katras Vācijas Bādenes‑Virtembergas federālajā zemē dzīvojošas pilngadīgas personas bez izņēmumiem sabiedrisko raidorganizāciju SWR un ZDF labā iekasētā licences maksa ir Savienības tiesībām neatbilstošs atbalsts, ar kuru tiek piešķirta priekšrocība tikai šīm raidorganizācijām, bet netiek piešķirta privātām raidorganizācijām? Vai LESD 107. un 108. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz Likumu par audiovizuālās licences maksu būtu bijusi jāsaņem Komisijas piekrišana un ka bez piekrišanas likums nav spēkā? 2) Vai LESD 107. un 108. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie attiecas uz Likumā par audiovizuālās licences maksu ietvertu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru būtībā no katras Bādenē‑Virtembergā dzīvojošas pilngadīgas personas bez izņēmumiem vienīgi sabiedrisko raidorganizāciju labā tiek iekasēta maksa, jo šī maksa ir saistīta ar Savienības tiesībām neatbilstošu atbalstu, ar kuru tiek piešķirta priekšrocība un kuras mērķis ir tehnisku iemeslu dēļ izslēgt raidītājus no Savienības valstīm, ciktāl šie maksājumi tiek izmantoti, lai radītu konkurējošu apraides sistēmu (DVB‑T 2 monopolu), attiecībā uz kuru nav paredzēts, ka to varētu izmantot ārvalstu raidītāji? Vai LESD 107. un 108. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie attiecas ne tikai uz tiešām naudas piemaksām, bet arī uz citām ekonomiskām privilēģijām (tiesības izdot izpildes rakstu, tiesības rīkoties gan kā uzņēmumam, gan kā iestādei, labvēlīgākas situācijas radīšana, aprēķinot parādus)? 3) Vai ar vienlīdzīgas attieksmes principu un privileģējoša atbalsta aizliegumu ir saderīga situācija, kad, pamatojoties uz Bādenes‑Virtembergas federālās zemes likumu, Vācijas televīzijas raidorganizācija, kam ir sabiedrisks raksturs un kas ir izveidota kā iestāde, taču kas vienlaikus reklāmas tirgū konkurē ar privātām raidorganizācijām, tiek privileģēta iepretim privātajiem raidītājiem tādējādi, ka tai nav kā privātajiem konkurentiem saistībā ar saviem prasījumiem pret skatītājiem jāsaņem tiesas izdots izpildraksts, pirms tā var īstenot piespiedu izpildi, bet gan tā pati bez vēršanās tiesā var izdot izpildrakstu, kas tāpat piešķir tiesības veikt piespiedu izpildi? 4) Vai ar ECPAK 10. pantu un [..] Hartas 11. pantu ir saderīga situācija, kad dalībvalsts Bādenes‑Virtembergas federālās zemes likumā ir paredzējusi, ka raidorganizācija, kas ir izveidota kā sabiedriska iestāde, var pieprasīt no ikvienas šīs raidorganizācijas teritorijā dzīvojošas pilngadīgas personas tādu maksājumu, par kura neveikšanu likumā ir paredzēts naudas sods, un ar ko ir paredzēts finansēt šīs raidorganizācijas darbību neatkarīgi no tā, vai šai pilngadīgajai personai vispār ir uztvērējaparatūra vai arī tā izmanto tikai citus, proti, ārvalstu vai citus, privātu raidorganizāciju kanālus? 5) Vai [Likums par audiovizuālās licences maksu], it īpaši 2. un 3. pants, ir saderīgs ar Savienības tiesībās paredzēto vienlīdzīgas attieksmes principu un diskriminācijas aizliegumu, ja iemaksa, kas katrai pilngadīgai personai bez izņēmumiem ir jāmaksā, lai finansētu sabiedrisko raidorganizāciju, vientuļa vecāka gadījumā, rēķinot uz personu, nozīmē, ka tai ir jāmaksā daudzreiz vairāk nekā personai, kas dala mājokli ar citām pilngadīgām personām? Vai [Padomes Direktīva 2004/113/EK (2004. gada 13. decembris), ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu (OV 2004, L 373, 37. lpp.)] ir jāinterpretē tādējādi, ka tā attiecas arī uz strīdus iemaksu un ka pietiek ar netiešu nelabvēlīgākas situācijas radīšanu apstākļos, kad faktiski 90 % gadījumu lielāks slogs rodas sievietēm? 6) Vai [Likums par audiovizuālās licences maksu], it īpaši tā 2. un 3. pants, ir saderīgs ar Savienības tiesībās paredzēto vienlīdzīgas attieksmes principu un diskriminācijas aizliegumu, ja iemaksa, kas katrai pilngadīgai personai bez izņēmumiem ir jāmaksā, lai finansētu sabiedrisko raidorganizāciju, attiecībā uz personām, kurām ir nepieciešama otrā dzīvesvieta profesionālu apsvērumu dēļ, ir divas reizes lielāka nekā citu nodarbināto personu gadījumā? 7) Vai [Likums par audiovizuālās licences maksu], it īpaši tā 2. un 3. pants, ir saderīgs ar Savienības tiesībās paredzēto vienlīdzīgas attieksmes principu, diskriminācijas aizliegumu un tiesībām veikt uzņēmējdarbību, ja iemaksa, kas katrai pilngadīgai personai bez izņēmumiem ir jāmaksā, lai finansētu sabiedrisko raidorganizāciju, attiecībā uz privātpersonām ir reglamentēta tādējādi, ka Vācijas pilsonim vienādas uztveršanas iespējas gadījumā tieši pirms robežas ar ES kaimiņdalībvalsti ir jāveic iemaksa tikai atkarībā no dzīvesvietas atrašanās vietas, taču Vācijas pilsonim tieši otrpus robežai iemaksa nav jāveic, un tāpat ārvalstniekam ES pilsonim, kuram profesionālu apsvērumu dēļ uzņēmējdarbība ir jāveic tieši ārpus ES iekšējās robežas, iemaksa ir jāveic, taču tas nav jādara ES pilsonim pirms robežas, arī ja abas personas nav ieinteresētas Vācijas raidītāja uztveršanā?”