ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādas video kopīgošanas platformas vai datņu mitināšanas un kopīgošanas platformas pakalpojumu sniedzējs, kurā lietotāji var nelikumīgi sniegt sabiedrībai piekļuvi aizsargātam saturam, neveic “izziņošanu sabiedrībai” šīs tiesību normas izpratnē, ja vien tas, papildus vienkāršai platformas nodrošināšanai, neveicina sabiedrības piekļuvi šādam saturam, tādējādi pārkāpjot autortiesības. Tā tas it īpaši ir gadījumā, kad šim pakalpojumu sniedzējam ir konkrēti zināms par aizsargāta satura nelikumīgu pieejamību platformā un tas atturas to izdzēst vai nekavējoties bloķēt tam piekļuvi, vai ja minētais pakalpojumu sniedzējs, pat ja tas zina vai tam būtu jāzina, ka, aplūkojot vispārīgi, tā platformas lietotāji ar tās palīdzību nelikumīgi sniedz sabiedrībai piekļuvi aizsargātam saturam, atturas īstenot atbilstošus tehniskus pasākumus, kas būtu sagaidāmi no parasti rūpīga uzņēmēja tā situācijā, lai ticamā un efektīvā veidā vērstos pret šajā platformā notiekošajiem autortiesību pārkāpumiem, vai arī, ja šis pakalpojumu sniedzējs piedalās tāda aizsargātā satura izvēlē, kurš tiek nelikumīgi izziņots sabiedrībai, ja šis pakalpojumu sniedzējs šajā platformā nodrošina rīkus, kas ir speciāli paredzēti šāda satura nelikumīgai kopīgošanai, vai ja tas apzināti veicina šādu kopīgošanu, – tas var liecināt par to, ka šis pakalpojumu sniedzējs ir izvēlējies ekonomisko modeli, atbilstoši kuram tā platformas lietotāji tiek mudināti nelikumīgi izziņot sabiedrībai aizsargāto saturu šajā platformā.
C 28/2

Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Cour d'appel d'Aix-En-Provence (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret BS, CA

(Lieta C-663/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Preču brīva aprite - Lina un kaņepju tirgu kopīga organizācija - Atkāpes - Sabiedrības veselības aizsardzība - Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem kaņepju rūpnieciska un komerciāla izmantošana attiecas tikai uz to šķiedrām un sēklām - Kanabidiols (CBD))

(2021/C 28/02)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour d'appel d'Aix-En-Provence

Pamata kriminālprocesa dalībnieki

B S, C A

Piedaloties: Ministère public, Conseil national de l’ordre des pharmaciens

Rezolutīvā daļa

LESD 34. un 36. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir aizliegta citā dalībvalstī likumīgi ražota kanabidiola (CBD) tirdzniecība, ja tas ir iegūts no pilnīgi visa cannabis sativa auga, nevis tikai no tā šķiedrām un sēklām, ar nosacījumu, ka šis tiesiskais regulējums nav piemērots, lai nodrošinātu sabiedrības veselības aizsardzības mērķa īstenošanu, un ja vien tas nepārsniedz to, kas ir nepieciešams šī mērķa sasniegšanai. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās nav piemērojamas attiecībā uz šādu tiesisko regulējumu.

(1) OV C 4, 7.1.2019.
3)

Direktīvas 2006/123 9. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar ko tādu iemeslu dēļ, kuru mērķis ir nodrošināt pietiekamu ilgtermiņa īrei paredzētu mājokļu piedāvājumu par pieņemamām cenām, noteiktas darbības, kas sastāv no mēbelētu dzīvojamo telpu atkārtotas un īstermiņa izīrēšanas par atlīdzību gadījuma klientiem, kuriem tās nav pastāvīgā dzīvesvieta, ir pakļautas iepriekšējas atļaujas piešķiršanas sistēmai noteiktās pašvaldībās, kurās izīrējamo mājokļu situācijā ir būtiska spriedze, ir pamatots ar primāru vispārējo interešu apsvērumu, lai novērstu izīrēšanai paredzēto mājokļu trūkumu, un ir samērīgs ar izvirzīto mērķi, ciktāl šo mērķi nevar sasniegt ar mazāk ierobežojošu pasākumu, it īpaši tādēļ, ka a posteriori pārbaude būtu pārāk novēlota, lai būtu patiesi efektīva.
C 240/5

Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 30. aprīļa spriedums (Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Société Générale S.A./Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

(Lieta C-565/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 63. pants - Kapitāla brīva aprite - Finanšu darījumu nodoklis - Finanšu darījumi ar atvasinātajiem finanšu instrumentiem, kuru pamatā ir vērtspapīrs, kuru ir emitējusi uzņēmējsabiedrība, kas ir nodokļa uzlicējas dalībvalsts rezidente - Nodoklis, kas ir jāmaksā neatkarīgi no darījuma noslēgšanas vietas - Administratīvie un deklarēšanas pienākumi)

(2020/C 240/06)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia

Pamatlietas puses

Prasītāja: Société Générale S.A.

Atbildētāja: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

Rezolutīvā daļa

LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru finanšu darījumiem ar atvasinātajiem finanšu instrumentiem tiek piemērots nodoklis, kā arī administratīvie un deklarēšanas pienākumi – kas gulstas uz darījuma pusēm neatkarīgi no darījuma noslēgšanas vietas vai šo pušu un ar šā darījuma izpildi saistītā starpnieka (ja tāds ir) rezidences valsts – gadījumā, kad šo instrumentu pamatā esošo vērtspapīru ir emitējusi šajā dalībvalstī reģistrēta uzņēmējsabiedrība. Tomēr šo nodokli papildinošie administratīvie un deklarēšanas pienākumi, kas tiek uzlikti subjektiem nerezidentiem, nedrīkst pārsniegt to, kas ir nepieciešams minētā nodokļa iekasēšanai.

(1) OV C 436, 3.12.2018.
1)

1999. gada 18. martā noslēgtā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ir ietverts Padomes Direktīvas 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 5. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstis un/vai sociālie partneri no jēdziena “secīgi uz noteiktu laiku noslēgti darba līgumi vai darba attiecības” šīs normas izpratnē nevar izslēgt situāciju, kurā darba ņēmējs, ar kuru ir nodibinātas darba attiecības uz noteiktu laiku, proti, līdz brīdim, kad viņa ieņemtais vakantais amats tiks aizpildīts pastāvīgi, ir ticis iecelts vienā un tajā pašā amatā vairākkārt un to ir ieņēmis nepārtraukti vairākus gadus, un pastāvīgi un nepārtraukti ir pildījis tos pašus uzdevumus, šī darba ņēmēja ilgstošai palikšanai šajā vakantajā amatā izrietot no tā, ka darba devējs nav ievērojis savu likumā noteikto pienākumu organizēt noteiktajā termiņā atlases procedūru, lai pastāvīgi aizpildītu minēto vakanto amatu, kā dēļ viņa darba attiecības šādi ir tikušas automātiski pagarinātas no gada uz gadu.
1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/66/EK (2007. gada 11. decembris), ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts līgumu piešķiršanas jomā, 25. un 27. apsvērums, Padomes Direktīvas 89/665/EEK (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, kas grozīta ar Direktīvu 2007/66, 1. panta 1. un 3. punkts, Padomes Direktīvas 92/13/EEK (1992. gada 25. februāris), ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, kas grozīta ar Direktīvu 2007/66, 1. panta 1. un 3. punkts, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris), par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, 83. panta 1. un 2. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/25/ES (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK, 99. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek ne uzlikts pienākums, ne aizliegts dalībvalstīm pieņemt tādu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzraudzības iestāde ar Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību saistību iemeslu dēļ var uzsākt ex officio pārsūdzības procedūru, lai kontrolētu tiesiskā regulējuma publiskā iepirkuma jomā ievērošanu. Tomēr gadījumā, ja šāda procedūra ir paredzēta, tā ietilpst Savienības tiesību piemērošanas jomā, jo publiskie līgumi, saistībā ar kuriem ir uzsākta šāda procedūra, ietilpst publiskā iepirkuma direktīvu materiālajā piemērošanas jomā, un tāpēc tai ir jāatbilst šīm tiesībām, tostarp šo tiesību vispārējiem principiem, pie kuriem pieder arī vispārējais tiesiskās drošības princips.
Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AQ (C-662/18), DN (C-672/18)/Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Apvienotās lietas C-662/18 un C-672/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiešie nodokļi - Direktīva 90/434/EEK - Direktīva 2009/133/EK - 8. pants - Kapitāla pieaugums saistībā ar vērtspapīru maiņas darījumu - Maiņas rezultātā saņemto vērtspapīru pārvešana - Kapitāla pieauguma aplikšanas ar nodokli atlikšana - Nodokļa uzlikšana akcionāriem - Aplikšana ar nodokli, pamatojoties uz atšķirīgiem nodokļu bāzes noteikumiem un atšķirīgām likmēm - Nodokļu bāzes atlaides, ņemot vērā vērtspapīru turējuma laikposmu)

(2019/C 399/21)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītājas: AQ (C-662/18), DN (C-672/18)

Atbildētājs: Ministre de l'Action et des Comptes publics

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2009/133/EK (2009. gada 19. oktobris) par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, daļējai sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, kā arī SE vai SCE juridiskās adreses pārcelšanai no vienas dalībvalsts uz citu, 8. panta 1. un 6. punkts un Padomes Direktīvas 90/434 (1990. gada 23. jūlijs) par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, 8. panta 1. punkts un 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka vērtspapīru maiņas darījumā saskaņā ar tiem kapitāla pieaugumam saistībā ar maiņas rezultātā saņemtajiem vērtspapīriem, kam ir piemērota aplikšanas ar nodokli atlikšana, kā arī kapitāla pieaugumam, kas izriet no apmaiņā saņemto vērtspapīru pārvešanas, ir jāpiemēro tas pats nodokļu režīms, lai attiecībā uz nodokļa likmi un nodokļa atlaides piemērošanu tiktu ņemts vērā vērtspapīru turējuma ilgums, kā tas, kas tiktu piemērots kapitāla pieaugumam, kāds tiktu gūts to vērtspapīru pārvešanas brīdī, kādi pastāvēja pirms maiņas darījuma, ja šāds darījums nebūtu noticis.

(1) OV C 4, 7.1.2019.

OV C 25, 21.1.2019.
C 399/16

Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Upper Tribunal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Henrika Dakneviciute

(Lieta C-544/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 49. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pašnodarbinātas personas darbība - Dalībvalsts pilsone, kas ir pārtraukusi pašnodarbinātas personas darbību tādu fizisku ierobežojumu dēļ, kuri ir saistīti ar vēlīno grūtniecības stadiju un pēcdzemdību periodu - Pašnodarbinātas personas statusa saglabāšana)

(2019/C 399/18)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal

Pamatlietas puses

Prasītājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Atbildētāja: Henrika Dakneviciute

Rezolutīvā daļa

LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka sieviete, kura pārtrauc pašnodarbinātas personas darbību tādu fizisku ierobežojumu dēļ, kuri ir saistīti ar vēlīno grūtniecības stadiju un pēcdzemdību periodu, saglabā pašnodarbinātas personas statusu, ar nosacījumu, ka saprātīgā termiņā pēc bērna piedzimšanas viņa atsāk šo darbību vai atrod citu saimniecisko darbību kā pašnodarbināta persona vai darbu.

(1) OV C 436, 3.12.2018.
C 263/20

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 13. jūnija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Copebi SCA/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Lieta C-505/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Lēmums 2009/402/EK - Francijas Republikas īstenotie ārkārtas rīcības plāni augļu un dārzeņu nozarē - Atbalsta nelikumīguma konstatācija - Rīkojums par atgūšanu - Lēmuma piemērošanas joma - Lauksaimniecības ekonomikas komitejas)

(2019/C 263/25)

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Copebi SCA

Atbildētāja: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Piedaloties: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

Rezolutīvā daļa

Komisijas Lēmums 2009/402/EK (2009. gada 28. janvāris) par “ārkārtas rīcības plāniem” augļu un dārzeņu nozarē, kurus īstenojusi Francija, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz atbalstu, ko Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture [Valsts augļu, dārzeņu un augkopības starpnozaru birojs] (Oniflhor) izmaksāja comité économique bigarreau industrie [Bigarreau šķirnes ķiršu rūpnieciskās pārstrādes ekonomikas lietu komitejai] (CEBI) un ko bigarreau šķirnes ķiršu audzētājiem rūpnieciskai pārstrādei piešķīra ražotāju grupas, kas ir šīs komitejas biedres, pat ja, pirmkārt, šī komiteja nav viena no astoņām šajā lēmumā minētajām lauksaimniecības ekonomikas komitejām un, otrkārt, šis atbalsts, atšķirībā no minētajā lēmumā aprakstītā finansēšanas mehānisma, tika finansēts tikai ar Oniflhor subsīdijām, nevis arī ar ražotāju brīvprātīgām iemaksām.

(1) OV C 364, 8.10.2018.
Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X BV/Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-288/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Preču klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - Apakšpozīcijas 85285100 un 85285940 - Šķidro kristālu displeja plakanā paneļa monitors, kas spēj attēlot signālus no automātiskās datu apstrādes sistēmām - Nolīgums par tirdzniecību ar informācijas tehnoloģiju produktiem)

(2019/C 206/19)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Pamatlietas puses

Prasītājs: X BV

Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

Rezolutīvā daļa

Kombinētā nomenklatūra, kas ietverta Padomes Regulā (EK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 927/2012 (2012. gada 9. oktobris), I pielikumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu, vai LCD plakanā paneļa ekrāni, kas domāti un saražoti, lai attēlotu gan datus no automātiskās datu apstrādes iekārtas, gan saliktus videosignālus no citiem avotiem, ir klasificējami kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 85285100 vai šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 85285940, ir jāizvērtē, pārbaudot visas to objektīvās īpašības un pazīmes, gan pakāpe, kādā tie var īstenot vairākas funkcijas, gan izpildes līmenis, kuru tie sasniedz, īstenojot šīs funkcijas, lai varētu noteikt, vai to galvenā funkcija ir tikt izmantotiem automātiskajā datu apstrādes sistēmā. Šajā ziņā īpaša nozīme piešķirama tam, vai tie ir domāti darbam tuvā attālumā. Tas, ka ekrāna lietotājs un persona, kura apstrādā un/vai ievada datus automātiskās datu apstrādes iekārtā, ir viena un tā pati persona, nav nozīmīgs kritērijs šīs noteikšanas nolūkā.

(1) OV C 276, 6.8.2018.
C 139/20

Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 28. februāra spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Manuel Jorge Sequeira Mesquita/Fazenda Pública

(Lieta C-278/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Sestā direktīva 77/388/EEK - Atbrīvojums - 13. panta B daļas b) punkts - Nekustamā īpašuma iznomāšanas un izīrēšana - Jēdziens - Līgums par lauku saimniecības īpašumu, uz kuriem atrodas vīnogulāji, nodošanu)

(2019/C 139/19)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Supremo Tribunal Administrativo

Pamatlietas puses

Prasītājs: Manuel Jorge Sequeira Mesquita

Atbildētāja: Fazenda Pública

Rezolutīvā daļa

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 13. panta B daļas b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais atbrīvojums no PVN nekustamā īpašuma iznomāšanai un izīrēšanai ir piemērojams tādam līgumam par lauku saimniecības īpašumu, uz kuriem atrodas vīnogulāji, nodošanu sabiedrībai, kas veic darbību vīnkopības nozarē, kurš noslēgts uz vienu gadu un ir automātiski pagarināms, par to saņemot nomas maksu, kas pārskaitāma katra gada laikposma beigās.

(1) OV C 259, 23.7.2018.
C 408/33

Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 19. septembra spriedums (High Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiesvedībā par Eiropas apcietināšanas orderu izpildi, kuri izsniegti attiecībā uz RO

(Lieta C-327/18 PPU) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmums 2002/584/TI - Neizpildīšanas pamati - LES 50. pants - Dalībvalsts, kura ir uzsākusi izstāšanas procedūru no Eiropas Savienības, tiesu iestāžu izdotais rīkojums - Neskaidrības par attiecībām starp šo valsti un Savienību piemērojamo kārtību pēc izstāšanās))

(2018/C 408/43)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court (Īrija)

Lietas dalībnieks pamata procesā

RO

Rezolutīvā daļa

LES 50. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tikai dalībvalsts paziņojums par savu nodomu izstāties no Savienības saskaņā ar šo pantu nenozīmē, ka šīs dalībvalsts Eiropas apcietināšanas ordera izsniegšanas attiecībā uz personu gadījumā izpildes dalībvalstij ir pienākums atteikt šī Eiropas apcietināšanas ordera izpildi vai atlikt tā izpildi, gaidot precizējumu par konkrēto tiesisko regulējumu, kurš tiks piemērots izsniegšanas dalībvalstī pēc tās izstāšanās no Savienības. Gadījumā, ja nepastāv nopietni un pamatoti iemesli uzskatīt, ka personai, attiecībā uz kuru ir izsniegts Eiropas apcietināšanas orderis, varētu tikt liegtas Eiropas Savienības Pamattiesību Hartā un Padomes pamatlēmumā 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes pamatlēmumu 2009/299/TI (2009. gada 26. februāris), atzītās tiesības pēc izsniegšanas dalībvalsts izstāšanās no Savienības, izpildes dalībvalsts nevar atteikt šī Eiropas apcietināšanas ordera izpildi, kamēr izsniegšanas dalībvalsts ir Eiropas Savienībā.

(1) OV C 349, 16.7.2018.
C 383/14

Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 12. septembra spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bayer Pharma AG/Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

(Lieta C-688/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Patenti - Direktīva 2004/48/EK - 9. panta 7. punkts - Preču laišana tirgū, pārkāpjot tiesības, kas ir piešķirtas ar patentu - Pagaidu pasākumi - Vēlāk atcelts patents - Sekas - Tiesības uz atbilstošu kompensāciju, lai atlīdzinātu kaitējumu, ko radījuši pagaidu pasākumi)

(2019/C 383/12)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Törvényszék

Pamatlietas puses

Prasītāja: Bayer Pharma AG

Atbildētājas: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu 9. panta 7. punkts, it īpaši šajā tiesību normā paredzētais “atbilstošas kompensācijas” jēdziens, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka personai nav jāsaņem kompensācija par kaitējumu, kas tai nodarīts tādēļ, ka tā nav rīkojusies tā, kā to parasti var gaidīt no jebkuras personas, lai novērstu vai samazinātu tai nodarīto kaitējumu, un kas tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, liek tiesai nepiespriest pagaidu pasākumu pieprasītājam atlīdzināt ar šiem pasākumiem nodarīto kaitējumu, lai gan patents, pamatojoties uz kuru tie tika pieprasīti un apstiprināti, vēlāk ir ticis atcelts, ciktāl šie tiesību akti ļauj tiesai pienācīgi ņemt vērā visus lietas objektīvos apstākļus, ieskaitot lietas dalībnieku rīcību, lai tostarp pārbaudītu, vai pieteikuma iesniedzējs nav ļaunprātīgi izmantojis šos pasākumus.

(1) OV C 112, 26.3.2018.
2)

Direktīvas 95/46 8. panta 1. un 5. punkta tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar tām meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējam – atskaitot šajā direktīvā paredzētos izņēmumus – principā ir pienākums apmierināt lūgumus atsaistīt atsauces uz tīmekļa lapām, kurās atrodas šajās tiesību normās noteikto īpašo kategoriju personas dati. Direktīvas 95/46 8. panta 2. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar to šāds pakalpojumu sniedzējs var noraidīt lūgumu atsaistīt atsauces, ja viņš konstatē, ka attiecīgās saites novirza uz saturu, kas ietver 8. panta 1. punktā minēto īpašo kategoriju personas datus, taču uz šo datu apstrādi attiecas minētā 8. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzētais izņēmums, ar nosacījumu, ka šī apstrāde atbilst visiem pārējiem šajā direktīvā noteiktajiem likumīguma nosacījumiem un ja vien datu subjektam saskaņā ar minētās direktīvas 14. panta pirmās daļas a) apakšpunktu nav tiesību iebilst pret minēto apstrādi ar viņa īpašo situāciju saistītu pārliecinošu un leģitīmu iemeslu dēļ. Direktīvas 95/46 tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējam tiek izteikts lūgums atsaistīt atsauces uz tīmekļa lapām, kurās ir publicēti kādai no šīs direktīvas 8. panta 1. vai 5. punktā minētajām īpašajām kategorijām piederīgie dati, šim pakalpojumu sniedzējam, pamatojoties uz visiem konkrētā gadījuma apstākļiem un ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā nostiprināto datu subjekta pamattiesību uz privātās dzīves neaizskaramību un personas datu aizsardzību aizskāruma smagumu, ir jāpārbauda, vai – pamatojoties uz būtiskām sabiedrības interesēm, kas minētas šīs direktīvas 8. panta 4. punktā, un ievērojot šajā tiesību normā paredzētos nosacījumus – šīs saites iekļaušana rezultātu sarakstā, kas parādās, veicot meklēšanu pēc šā subjekta vārda, izrādās esam absolūti nepieciešama, lai aizsargātu šīs hartas 11. pantā nostiprināto informācijas brīvību to interneta lietotāju gadījumā, kuri varētu būt ieinteresēti piekļūt šīm tīmekļa lapām, veicot šādu meklēšanu.
2)

LESD 267. pants, lasot to kopsakarā ar LES 4. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai pirms vēršanās Tiesā ir tiesības vērsties pie Eiropas Savienības iestādēm, kas ir bijušas iesaistītas Savienības sekundāro tiesību akta, kura spēkā esamība tiek apstrīdēta valsts tiesā, izstrādāšanā, lai iegūtu no tām informāciju un konkrētas norādes, kuras tā uzskata par vajadzīgām, lai kliedētu visas valsts tiesas šaubas par attiecīgā Savienības tiesību akta spēkā esamību un lai tādējādi izvairītos no prejudiciāla jautājuma par šī tiesību akta spēkā esamību iesniegšanas Tiesā.