Keywords

Summary



Keywords

1. Iestāžu tiesību akti – Pamatojums – Pienākums – Apjoms – Komisijas lēmums valsts atbalsta jomā

(EKL 87. panta 1. punkts, EKL 88. panta 2. punkts un EKL 253. pants)

2. Valstu piešķirts atbalsts – Administratīvais process – Atbalsta saņēmēja tiesības tikt uzklausītam – Robežas

(EKL 88. panta 2. punkts)

3. Valstu piešķirts atbalsts – Jēdziens – Vērtēšanas kritērijs – Privātā ieguldītāja kritērijs – Komisijas diskrecionārā vara – Tiesas kontrole – Robežas

(EKL 87. panta 1. punkts)

4. Valstu piešķirts atbalsts – Jēdziens – Grūtībās nonākuša uzņēmuma parādu atlaišana, ko veic publiskas organizācijas – Vērtēšanas kritērijs – Privātā aizdevēja kritērijs

(EKL 87. panta 1. punkts)

5. Valstu piešķirts atbalsts – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Agrākā stāvokļa atjaunošana – Samērīguma principa pārkāpums – Neesamība – Saņēmēja uzņēmuma likvidācija – Dalībvalsts, kas nosaka atbrīvojumu, pienākums nodrošināt atbalsta faktisku atgūšanu

(EKL 88. panta 2. punkts)

6. Valstu piešķirts atbalsts – Aizliegums – Atkāpes – Atbalsti, ko var uzskatīt par saderīgiem ar kopējo tirgu – Komisijas novērtējuma pilnvaras – Tiesas kontrole – Robežas

(EKL 87. panta 3. punkts)

7. Valstu piešķirts atbalsts – Administratīvais process – Pienākums uzklausīt valsts līdzekļu saņēmēja viedokli par Komisijas juridisko vērtējumu – Neesamība

(EKL 88. pants)

8. Kopienu tiesības – Principi – Tiesības uz aizstāvību – Komisijas sākto administratīvo procesu piemērošana – Atbalsta projektu izskatīšana – Apjoms

(EKL 88. panta 2. punkts)

9. Valstu piešķirts atbalsts – Komisijas lēmums, kurā atzīts, ka nepaziņots atbalsts nav saderīgs ar kopējo tirgu – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms

(EKL 88. panta 3. punkts un EKL 253. pants)

Summary

1. EKL 253. pantā paredzētais pamatojums ir jāpielāgo attiecīgajam tiesību akta veidam un tam skaidri un nepārprotami jāatspoguļo tās iestādes sniegtais pamatojums, kura tiesību aktu pieņēmusi, lai ieinteresētās personas varētu uzzināt, kāds ir pieņemtā pasākuma pamatojums, un lai kompetentā tiesa varētu veikt kontroli. Prasība sniegt pamatojumu jāizvērtē atkarībā no apstākļiem katrā gadījumā. Pamatojumam nav jāietver visi atbilstīgie faktiskie un juridiskie apstākļi, jo jautājums par to, vai tiesību akta pamatojums atbilst EKL 253. panta prasībām, ir jāizvērtē ne tikai pēc tā formulējuma, bet arī saistībā ar citiem apstākļiem, kā arī juridisko normu kopumu, kas reglamentē attiecīgo jomu.

Jo īpaši Komisijai nav jāieņem nostāja attiecībā uz visiem argumentiem, ko pret to izvirzījušas ieinteresētās personas EKL 88. panta 2. punkta nozīmē, bet pietiek izklāstīt faktiskos apstākļus un juridiskos apsvērumus, kas bija būtiski lēmuma pieņemšanai.

(sal. ar 59.–60. punktu)

2. Valsts atbalsta kontroles procedūra ir procedūra, kuru uzsāk pret dalībvalsti, kas atbildīga par atbalsta piešķiršanu. Ieinteresētās personas EKL 88. panta 2. punkta nozīmē, kuru vidū ir atbalsta saņēmējs, nevar iesaistīties sacīkstes procesā ar Komisiju, kādu tā sāk par labu minētajai dalībvalstij, un tādēļ galvenokārt ir informācijas avoti Komisijai.

Neviena no normām par valsts atbalsta kontroles procedūru nepiešķir atbalsta saņēmējam lielāku lomu nekā citām ieinteresētajām personām, jo šī procedūra nav sākta “pret” atbalsta saņēmēju, kas nozīmētu, ka tas var balstīties uz tik plašām tiesībām kā tiesības uz aizstāvību.

(sal. ar 61., 191.–193. punktu)

3. Komisijas vērtējums tam, vai valsts pasākums atbilst kritērijam par privāto uzņēmēju tirgus ekonomikā, ir komplekss ekonomiskais novērtējums. Pieņemot tiesību aktu, kas ietver šādu vērtējumu, Komisijai piemīt diskrecionārā vara, un tiesas kontrole, kaut gan principā tā pilnībā attiecas uz jautājumu par to, vai pasākums ietilpst EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas jomā, aprobežojas ar pārbaudi attiecībā uz procesuālo noteikumu un noteikumu par pamatojumu ievērošanu, juridisku kļūdu neesamību, apstiprināto faktu materiālo precizitāti un acīmredzamu kļūdu neesamību šo faktu vērtējumā, kā arī uz to, ka nav notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana. Pirmās instances tiesai nav jāaizstāj savs ekonomiskais novērtējums ar lēmuma izdevēja vērtējumu.

(sal. ar 97. punktu)

4. Lai noteiktu, vai grūtībās nonākuša uzņēmuma parādu daļas samazinājumam attiecībā pret publisko tiesību organizāciju ir valsts atbalsta pazīmes, ir jāsalīdzina šī organizācija ar privāto aizdevēju tirgus ekonomikā, kas mēģina atgūt summas, ko tam ir parādā debitors, kuram ir finansiālas grūtības.

(sal. ar 98.–99. punktu)

5. Komisijas mērķis, pieprasot atgūt nelikumīgu atbalstu, ir panākt to, lai saņēmējs zaudē priekšrocības tirgū, kādas tas ieguvis salīdzinājumā ar konkurentiem, un atjaunot stāvokli, kāds bijis pirms minētā atbalsta izmaksāšanas. Šis mērķis nav atkarīgs no formas, kādā atbalsts piešķirts.

Turklāt, tā kā nelikumīga atbalsta atcelšana, to atgūstot, ir loģiskas sekas atzinumam par atbalsta nelikumību, nelikumīgi piešķirta valsts atbalsta atgūšana ar mērķi atjaunot agrāko stāvokli principā nav uzskatāma par pasākumu, kas būtu nesamērīgs ar mērķiem, kuri izvirzīti Līguma noteikumos valsts atbalsta jomā.

Visbeidzot, ja faktiski sākas saņēmēja uzņēmuma likvidācija, dalībvalstij, kas nosaka atbrīvojumu, saskaņā ar attiecīgajiem valsts tiesību aktu noteikumiem ir jānodrošina, ka attiecīgo atbalstu faktiski atgūst, jo šis likvidācijas process nav pretrunā Komisijas lēmuma piemērošanai, ar ko izdod rīkojumu atgūt atbalstu.

(sal. ar 132.–133., 139. punktu)

6. EKL 87. panta 3. punkta jomā Komisijai piemīt novērtējuma brīvība. Tātad kontrolei, ko veic Kopienu tiesnesis, jāaprobežojas ar procesuālo noteikumu ievērošanas un pamatošanas pienākuma izpildes pārbaudi, kā arī faktu pareizības pārbaudi, pārbaudi tam, vai nav būtisku kļūdu vērtējumā, un tam, ka nav notikusi nepareiza pilnvaru izmantošana. Kopienu tiesnesis nedrīkst Komisijas novērtējuma vietā sniegt savu ekonomisko novērtējumu.

Tomēr, no vienas puses, Komisijai ir saistošas pamatnostādnes vai paziņojumi, ko tā pieņem valsts atbalsta jomā, ciktāl tie nav pretrunā Līguma normām un ja tos akceptē dalībvalstis. No otras puses, saskaņā ar EKL 253. pantu, Komisijai savi lēmumi, to skaitā lēmumi par atteikšanos atzīt atbalstus par saderīgiem ar kopējo tirgu, pamatojoties uz EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu, ir jāpamato.

(sal. ar 148.–149. punktu)

7. Ne no normām par valsts atbalstu, ne no judikatūras neizriet, ka Komisijai vajadzētu uzklausīt valsts līdzekļu saņēmēja viedokli par juridisko vērtējumu, ko tā veic saistībā ar attiecīgo pasākumu, vai ka tai pirms lēmuma pieņemšanas vajadzētu informēt attiecīgo dalībvalsti un, a fortiori , atbalsta saņēmēju par savu viedokli, jo ieinteresētās personas un dalībvalsts ir uzaicinātas iesniegt piezīmes.

(sal. ar 198. punktu)

8. Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips prasa nodrošināt attiecīgajai dalībvalstij iespēju izteikt savu viedokli par piezīmēm, ko saskaņā ar EKL 88. panta 2. punktu iesniegušas ieinteresētās trešās personas un uz ko Komisija ir paredzējusi balstīties savā lēmumā, un, ja dalībvalstij nav dota iespēja sniegt savus komentārus par šādām piezīmēm, Komisija nevar iekļaut minētās piezīmes lēmumā pret šo valsti. Tomēr, lai šāda tiesību uz aizstāvību pārkāpuma dēļ lēmums tiktu atcelts, jābūt situācijai, kad minētā pārkāpuma neesamības gadījumā procedūras iznākums varētu būt citāds.

(sal. ar 201. punktu)

9. Lai arī Komisijai ir pienākums lēmuma pamatojumā minēt vismaz apstākļus, kādos atbalsts ir piešķirts, jo tie ļauj pierādīt, ka atbalsts var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm, Komisijai tomēr nav jāaplūko jau piešķirto atbalstu faktiskā ietekme. Šāda prasība dalībvalstīm, kas izmaksā nelikumīgus atbalstus, dotu priekšrocības salīdzinājumā ar dalībvalstīm, kas paziņo par atbalstiem projekta stadijā.

(sal. ar 215. punktu)