TUSMAR 43. pantā “Dominējošie stāvokļi [SIC]” ir paredzēts:

“1. Uzņēmumiem, kas darbojas SIC, ir pienākums paziņot AGCOM par nolīgumiem un koncentrācijas darījumiem, lai tā var pārbaudīt, vai ir ievēroti 7., 8., 9., 10., 11. [..] punktā noteiktie principi, saskaņā ar tās pieņemtajā tiesiskajā regulējumā ad hoc paredzētajām procedūrām.

[..]

5. Pielāgojoties tirgus īpašību attīstībai, [..] [AGCOM] veic vajadzīgos pasākumus, lai izbeigtu 7., 8., 9., 10., 11. [..] punktā norādīto stāvokli vai jebkādu citu stāvokli, kas kaitē plurālismam vai traucē tā izveidi. [..]

7. Pilnībā īstenojot valsts plānu digitālo televīzijas raidījumu frekvenču piešķiršanai, vienam un tam pašam satura nodrošinātājam pat ar sabiedrību, kuras var uzskatīt par viņa kontrolētām vai ar viņu saistītām 13., 14. un 15. punktu izpratnē, starpniecību nevar izsniegt atļaujas, ar kurām tam tiek atļauts iegūt savā īpašumā vairāk nekā 20 % no visām televīzijas programmām vai vairāk nekā 20 % no radioapraides programmām, ko valsts mērogā pārraida šim mērogam paredzētajos tīklos, izmantojot analogo zemes radio signālu.

8. Līdz tiek pilnīgi īstenots valsts plāns digitālo televīzijas raidījumu frekvenču piešķiršanai, noteiktā kopējo programmu robežvērtība katrai vienībai ir 20 % un to aprēķina pēc kopējā televīzijas programmu skaita, kuras – ieskaitot 2004. gada 3. maijalegge n. 112 – Norme di principio in materia di assetto del sistema radiotelevisivo e della RAI‑Radiotelevisione italiana SpA., nonché delega al Governo per l’emanazione del testo unico della radiotelevisione (Likums Nr. 112 – Normas saistībā ar principu par radio un televīzijas apraides sistēmas un RAI‑Radiotelevisione italiana SpA sistēmas struktūru, kā arī pilnvarojumu valdībai publicēt Konsolidētos noteikumus attiecībā uz audiovizuālo un radio sistēmu) [GURI Nr. 104 parastais pielikums, 2004. gada 5. maijs] 23. panta 1. punkta izpratnē – ir piešķirtas vai pārraidītas valsts mērogā, izmantojot analogo zemes radio signālu, analogā vai digitālā veidā. Digitālā veidā pārraidītās televīzijas programmas var būt pamatā aprēķina bāzes izveidei, ja tās aptver 50 % iedzīvotāju. Lai aprēķinātu, vai 20 % robežvērtība ir ievērota, neņem vērā programmas, kas ir to pašu programmu, kuras pārraida analogā sistēmā, simultānā retranslācija. Šis aprēķina kritērijs ir piemērojams tikai tām struktūrvienībām, kuras pārraida programmas digitāli, aptverot 50 % no valsts iedzīvotājiem.

9. Ja turpina piemērot aizliegumu radīt dominējoša stāvokļa situācijas atsevišķos tirgos, kuri veido [SIC], personas, kurām jāreģistrējas Komunikāciju operatoru reģistrā, kas izveidots saskaņā ar 1997. gada 31. jūlijalegge n. 249 – Istituzione dell’Autorità per le garanzie nelle comunicazioni e norme sui sistemi delle telecomunicazioni e radiotelevisivo (Likums Nr. 249, ar kuru tiek izveidota Komunikāciju un tiesību normu par telekomunikāciju sistēmām un radio un televīziju uzraudzības iestāde) [GURI Nr. 177 parastais pielikums, 1997. gada 31. jūlijs] 1. panta 6. punkta a) [apakšpunkta] 5) [punktu], nevar nedz tieši, nedz ar kontrolētu vai saistītu subjektu starpniecību 14. un 15. punkta izpratnē gūt ieņēmumus, kas pārsniedz 20 % no [SIC] kopējiem ieņēmumiem.

10. 9. punktā minētie ieņēmumi ir tie, kas gūti no radio un televīzijas sabiedriskā pakalpojuma finansēšanas pēc tam, kad ir atskaitītas Valsts kasei maksājamās nodevas, no valsts un vietējā mēroga reklāmas, ieskaitot tiešos ieņēmumus, no televeikala, sponsorēšanas, preces izplatīšanas pārdošanas punktos, izņemot cenu atlaides, no ieņēmumiem saistībā ar noslēgtiem ilgtermiņa līgumiem ar valsts iestādēm un valsts iepirkumiem, kas tieši piešķirti tām valsts struktūrām, kuras veic 2. panta 1. punkta s) [apakšpunktā] minētās darbības, no maksas televīzijas piedāvājumiem, ikdienas un periodiski izdodamo preču abonementiem, ieskaitot drukāto un fonogrāfisko preci, kas laista apgrozībā pielikumā, kā arī valsts preses aģentūras, elektroniskos un ikgada ieņēmumus, ieskaitot internetā, reklāmu tiešsaistē un uz dažādām platformām, tostarp tiešā veidā, un ieskaitot ieņēmumus, kas gūti ar meklētājprogrammām, sociālām un dalības platformām, un no kinematogrāfijas darbu izmantošanas dažādās formās, kurām sabiedrība var piekļūt.

11. Uzņēmumi, kuriem pieder vairāk nekā 40 % no vispārējiem ieņēmumiem, kas gūti elektronisko komunikāciju nozarē, kā tā ir definēta 2003. gada 1. augustadecreto legislativo n. 259 – Codice delle comunicazioni elettroniche (Leģislatīvais dekrēts Nr. 259, ar ko izveido elektronisko komunikāciju kodeksu) [(GURI Nr. 214 parastais pielikums, 2003. gada 15. septembris)] 18. pantā, ieskaitot ar kontrolēto vai saistīto sabiedrību starpniecību, ir aizliegts gūt ieņēmumus vairāk nekā 10 % apmērā no kopējiem ieņēmumiem, kas gūti [SIC].

[..]

13. Lai noteiktu ar šo vienoto tekstu aizliegtos dominējošo stāvokļa veidus [SIC], tiek ņemta vērā arī dalība iegādātā kapitālā vai jebkurā ziņā, kas pieder ar kontrolēto sabiedrību starpniecību, pat netieši, un fiduciāro uzņēmumu vai ar starpnieka palīdzību. Par iegādātu dalību tiek uzskatīta dalība, kuras īpašumtiesības tiek nodotas no vienas personas citai, it īpaši pēc apvienošanās, sadalīšanas, cesijas, sabiedrību vai citu vienību, kuras tām interesē vai kurām vēl ir saikne ar šādiem darījumiem, nodošanas. Ja starp dažādiem akcionāriem neatkarīgi no vienošanos noslēgšanas veida pastāv vienošanās par balsstiesību izmantošanu aizliegtā veidā vai jebkurā gadījumā attiecīgās sabiedrības pārvaldīšanu, un kas atšķiras no to vienkāršas sasvstarpējas konsultācijas, tad tiek uzskatīts, ka katram no tiem pieder visas akcijas vai daļas, kuras pieder vai ko kontrolē ieinteresētās personas.

14. Saskaņā ar šiem Konsolidētajiem noteikumiem īpaša kontrole pastāv citu struktūrvienību, kas nav sabiedrības, Codice civile [Civilkodekss] 2359. panta pirmajā un otrajā daļā paredzētajos gadījumos.

15. Tiek uzskatīts, ka kontrole tiek īstenota, izmantojot dominējošo ietekmi, izņemot, ja var pierādīt pretējo, šādos gadījumos:

a) ja pastāv struktūrvienība, kurai vienai pašai vai kopā ar pārējiem akcionāriem ir iespēja īstenot vairākuma balsstiesības parastajā kopsapulcē vai iecelt vai atsaukt administratoru vairākumu;

b) ja it īpaši starp akcionāriem pastāv finansiāla, organizatoriska vai ekonomiska rakstura saiknes, kas var radīt vienu no šādām sekām: 1) peļņas un zaudējumu nodošanu; 2) uzņēmuma pārvaldības koordinēšanu ar citiem uzņēmumiem kopēja mērķa sasniegšanai; 3) tādu pilnvaru piešķiršanu, kas pārsniedz ar akcijām vai ar piederošām kapitāla daļām saistītās pilnvaras; 4) pilnvaru piešķiršanu attiecībā uz uzņēmuma administratoru un pārvaldnieku izvēli citām vienībām, kas nav likumīgi balstītas īpašumtiesību struktūrā;

c) ja pastāv pakļautības saiknes attiecībā uz kopīgu pārvaldību, kas tostarp var izrietēt no administratīvo orgānu sastāva īpašībām un no citiem būtiskiem un ar kvalitāti saistītiem elementiem.

[..]”