LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 55/3

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-82/08 Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl/Eiropas Komisija 2012. gada 10. decembrī iesniedza Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl

(Lieta C-580/12 P)

2013/C 55/05

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Guardian Industries Corp. un Guardian Europe Sàrl (pārstāvji — S. Völcker, Rechtsanwalt, F. Louis, advokāts, H.-G. Kamann, Rechtsanwalt, C. O'Daly, Solicitor)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

— atcelt spriedumu tiktāl, ciktāl Vispārējā tiesa ir apstiprinājusi to, ka ar Lēmumu, aprēķinot naudas sodus citiem Lēmuma adresātiem, nav ņemti vērā iekšējās pārdošanas apjomi, tādējādi diskriminējot Guardian;

— Vispārējai tiesai, īstenojot tās neierobežoto kompetenci, attiecīgi samazināt apelācijas sūdzības iesniedzējām ar Lēmumu noteiktā naudas soda apmēru par summu, kas atbilst 37 % no naudas soda apmēra;

— atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-82/80 Guardian Industries Corp. un Guardian Europe Sàrl/Komisija tiktāl, ciktāl Vispārējā Tiesa ir uzskatījusi Komisijas 2012. gada 10. februāra vēstuli par pieņemamu;

— attiecīgi atzīt Komisijas vēstuli par nepieņemamu un izņemt to no reģistra;

— turklāt Vispārējai tiesai, īstenojot tās neierobežoto kompetenci, samazināt apelācijas sūdzības iesniedzējām ar Lēmumu noteiktā naudas soda apmēru par summu, kas nav mazāka par 25 % no sākotnējā naudas soda apmēra, lai izlabotu Vispārējās tiesas rīcību, nenodrošinot efektīvu tiesas pārbaudi saprātīgā termiņā atbilstoši Hartas 47. pantam; un

— piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo apelācijas sūdzību un tiesvedību Vispārējā tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ šādu iemeslu dēļ.

Pirmkārt, ar spriedumu apstiprinot to, ka ar Lēmumu, aprēķinot naudas sodus citiem Lēmuma adresātiem, nav ņemti vērā iekšējās pārdošanas apjomi, un nenovēršot tādējādi izraisīto diskrimināciju attiecībā uz Guardian, neesot ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips. Tādējādi neesot ievērota pastāvīgā judikatūra, kurā ir prasīts, lai, nosakot naudas sodus, iekšējā pārdošana tiktu ņemta vērā tāpat kā ārējā pārdošana, ja vien tas nerada netaisnīgu priekšrocību integrētajiem ražotājiem. Vispārējās tiesas argumentācija, ka Lēmums attiecoties tikai uz “lokšņu stikla pārdošanu neatkarīgiem klientiem” nevarot attaisnot diskrimināciju attiecībā uz Guardian.

Otrkārt, ar spriedumu atzīstot par pieņemamu Komisijas 2012. gada 10. februāra vēstuli, esot pārkāpti Vispārējās tiesas noteikumi par termiņiem un tiesību uz aizstāvību un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības pamatprincips. Ar šo vēstuli, kas esot tikusi nosūtīta vienu darba dienu pirms tiesas sēdes, Komisija it kā esot vēlējusies lietas materiālos iekļaut jaunu informāciju, kas vēl neesot bijusi tiesas rīcībā, kaut arī Komisijai esot bijis daudz iespēju to izdarīt agrāk.

Treškārt, starp rakstveida procesa noslēgumu un Vispārējās tiesas lēmumu uzsākt mutvārdu procesu esot pagājuši vairāk nekā trīs gadi un pieci mēneši. Ar šo kavēšanos esot tikušas pārkāptas apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un lietas izskatīšanu saprātīgā termiņā atbilstoši Hartas 47. pantam. Esot pārsniegts termiņš, kādu tiesa pagātnē ir uzskatījusi par nesaprātīgu, un tas neesot izskaidrojams ne ar vienu no tādiem faktoriem, kā Vispārējā tiesā iesniegto pierādījumu sarežģītība vai apjoms. Tieši pretēji, šī esot bijusi vienkārša lieta un Guardian esot bijusi vienīgā sabiedrība, kas esot iesniegusi prasību atcelt Lēmumu. Pierādījumi esot bijuši vien daži īsi dokumenti un paziņojumi, no kuriem visi esot bijuši tiesvedības valodā. Guardian esot darījusi visu, ko varējusi, lai padarītu Vispārējai tiesai tās apelācijas sūdzības izskatīšanu vienkāršāku un ātrāku, tostarp atsakoties no otrreizējas procesuālo rakstu apmaiņas, lai gan tās apelācijas sūdzība esot īpaši nozīmīga un Komisijas noteiktais naudas sods esot nepieredzēti liels, ņemot vērā pārkāpuma ārkārtīgi nelielo ilgumu.