2

Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa šādi atgādināja tiesvedības priekšvēsturi: “3 Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (turpmāk tekstā – “Drošības padome”) 2010. gada 9. jūnijā pieņēma Rezolūciju 1929 (2010) (turpmāk tekstā – “Rezolūcija 1929”) nolūkā paplašināt ierobežojošo pasākumu, kuri noteikti ar Drošības padomes rezolūcijām 1737 (2006), 1747 (2007) un 1803 (2008), darbības jomu un ieviest papildu ierobežojošus pasākumus pret Irānas Islāma Republiku. 4 Eiropadome 2010. gada 17. jūnijā uzsvēra arvien pieaugošās bažas par Irānas kodolprogrammu, un tā pauda gandarījumu par Rezolūcijas 1929 pieņemšanu. Eiropadome, atgādinājusi par savu 2009. gada 11. decembra deklarāciju, aicināja Eiropas Savienības Padomi pieņemt pasākumus Rezolūcijā 1929 noteikto pasākumu īstenošanai, kā arī papildu pasākumus, lai sekmētu to, ka sarunās kliedē visas arvien vēl pastāvošās bažas saistībā ar sensitīvu tehnoloģiju izstrādi, ko Irānas Islāma Republika veic, atbalstot savu kodolprogrammu un ballistisko raķešu programmu. Šajos pasākumos bija jāpievēršas tirdzniecības jomām, finanšu nozarei, Irānas transporta nozarei un svarīgākajiem naftas un gāzes rūpniecības sektoriem, kā arī papildinājumiem, it īpaši attiecībā uz Islāma revolucionāro gvardu korpusu. 5 2010. gada 26. jūlijā Padome pieņēma Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.), un šī lēmuma II pielikumā ir uzskaitīti to personu uzvārdi un vienību nosaukumi, kuru līdzekļi tiek iesaldēti, bet kas nav personas un vienības, kuras ir noteikusi Drošības padome vai ar Rezolūciju 1737 (2006) izveidotā Sankciju komiteja un kuras ir minētas I pielikumā. Minētā lēmuma preambulas 22. apsvērumā ir atsauce uz Rezolūciju 1929 un ir minēts, ka šajā rezolūcijā ir atzīmēta potenciāla saikne starp Irānas ienākumiem no tās enerģētikas nozares un kodolieroču izplatīšanas darbību finansēšanu. 6 2012. gada 23. janvārī Padome pieņēma Lēmumu 2012/35/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2010/413 (OV L 19, 22. lpp.). Minētā lēmuma preambulas 13. apsvērumā ir teikts, ka ieceļošanas aizliegums, kā arī līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana būtu jāpiemēro vēl citām personām un vienībām, kas sniedz atbalstu Irānas valdībai, radot tai iespēju veikt ar kodolieroču izplatīšanu saistītas darbības vai kodolieroču nogādes sistēmu izstrādi, it īpaši personām un vienībām, kas sniedz finansiālu, loģistikas vai materiālu atbalstu Irānas valdībai. 7 Ar Lēmuma 2012/35 1. panta 7. punkta a) apakšpunkta ii) punktu Lēmuma 2010/413 20. panta 1. punktam ir ticis pievienots šāds apakšpunkts, kurā ir paredzēta turpinājumā minētu personu un vienību līdzekļu iesaldēšana: “c) citas I pielikumā neietvertas personas un struktūras, kas sniedz atbalstu Irānas valdībai, un ar tām saistītas personas un struktūras, kā uzskaitīts II pielikumā.” 8 Vēlāk, 2012. gada 23. martā, Padome, piemērojot LESD, pieņēma Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV L 88, 1. lpp.). Lai īstenotu Lēmuma 2012/35 1. panta 7. punkta a) apakšpunkta ii) punktu, šīs regulas 23. panta 2. punktā ir paredzēts iesaldēt to tās IX pielikumā uzskaitīto personu, vienību un struktūru līdzekļus, kuras ir apzinātas kā tādas, kas: “d) ir citas personas, vienības vai struktūras, kas sniedz atbalstu, piemēram, materiālu atbalstu, loģistikas vai finansiālu atbalstu, Irānas valdībai, un personas un vienības, kas ir saistītas ar tām.” 9 2012. gada 15. oktobrī Padome pieņēma [apstrīdēto] lēmumu. Šā lēmuma preambulas 16. apsvērumā ir teikts, ka Lēmuma 2010/413 II pielikumā iekļautajā to personu un vienību sarakstā, uz kurām attiecina ierobežojošus pasākumus, būtu jāiekļauj arī citas personas un vienības, it īpaši vienības, kuras ir Irānas valsts īpašumā un kuras darbojas naftas un gāzes nozarē, jo tās nodrošina būtisku ienākumu avotu Irānas valdībai. 10 Ar [apstrīdētā] lēmuma 1. panta 8. punkta a) apakšpunktu tika grozīts Lēmuma 2010/413 20. panta 1. punkta c) apakšpunkts, kurā tādējādi ir paredzēts, ka ierobežojoši pasākumi jāattiecina uz personām, kas ir: “c) citas I pielikumā neietvertas personas un struktūras, kas sniedz atbalstu Irānas valdībai, un [..] vienības, kuras ir to īpašumā vai kontrolē, vai ar tām saistītas personas un struktūras, kā uzskaitīts II pielikumā.” 11 Ar [apstrīdētā] lēmuma 2. pantu prasītājas nosaukums tika iekļauts Lēmuma 2010/413 II pielikumā ietvertajā I tabulā ar sarakstu “Personas un vienības, kuras ir iesaistītas kodolprogrammas vai ballistisko raķešu programmas darbībās, un personas un vienības, kuras atbalsta Irānas valdību”. 12 Līdz ar to tajā pašā dienā Padome pieņēma [apstrīdēto] regulu. Ar [apstrīdētās] regulas 1. pantu prasītājas nosaukums tika iekļauts Regulas Nr. 267/2012 IX pielikumā ietvertajā tabulā ar sarakstu “Personas un vienības, kas iesaistītas ar kodolenerģiju vai ballistiskajām raķetēm saistītās darbībās, un personas un vienības, kuras atbalsta Irānas valdību”. 13 Prasītājas nosaukums tika iekļauts attiecīgajos sarakstos atbilstoši [apstrīdētajam] lēmumam un [apstrīdētajai] regulai ar šādu pamatojumu: “Valstij piederoša un valsts vadīta vienība, kas sniedz finanšu resursus Irānas valdībai. Naftas ministrs ir NIOC valdes direktors un naftas ministra vietnieks ir NIOC rīkotājdirektors.””