ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 424/14

Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 12. oktobra rīkojums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Lieta C-192/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - LESD 355. panta 3. punkts - Gibraltāra statuss - LESD 49. pants - LESD 63. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Kapitāla brīva aprite - Pilnībā iekšēja situācija)

(2017/C 424/20)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pamatlietas puses

Prasītāji: Stephen Fisher, Anne Fisher un Peter Fisher

Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Piedaloties: Her Majesty’s Government of Gibraltar

Rezolutīvā daļa:

LESD 355. panta 3. punkts, to lasot kopā ar LESD 49. vai 63. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka brīvības veikt uzņēmējdarbību vai kapitāla brīvas aprites īstenošana starp Apvienoto Karalisti un Gibraltāru, ko veic Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, no Savienības tiesību viedokļa ir situācija, kurā visi elementi ir saistīti tikai ar vienu dalībvalsti.

(1) OV C 200, 6.6.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 104/23

Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 26. janvāra rīkojums – d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis/Eiropas Komisija

(Lieta C-45/16 P) (1)

(Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Šķīrējklauzula - Līgums “Multi-level patient - specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and virtual hand-on training (ARTreat)”, kas noslēgts septītās pētniecības, tehnoloģijas attīstības un paraugdemonstrējumu pamatprogrammas ietvaros (2007–2013) - Šī līguma izbeigšana tādēļ, ka ir pieļauti pārkāpumi cita ar Eiropas Komisiju noslēgta līguma izpildē - Labticība - Tiesiskā paļāvība, ka līgums nav pārtraukts)

(2017/C 104/33)

Tiesvedības valoda – grieķu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (pārstāvis – K. Damis, dikigoros)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvis – R. Lyal)

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 98, 14.3.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 326/4

Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 24. maija rīkojums (Corte di Appello di Bari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Leonmobili Srl, Gennaro Leone/Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH u.c.

(Lieta C-353/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1346/2000 - 3. panta 1. un 2. punkts - Maksātnespējas procedūras - Starptautiskā jurisdikcija - Parādnieka galveno interešu centrs - Sabiedrības juridiskās adreses pārcelšana uz citu dalībvalsti - Uzņēmuma neesamība izcelsmes dalībvalstī - Prezumpcija, saskaņā ar kuru galveno interešu centrs ir jaunās juridiskās adreses atrašanās vieta - Pretēji pierādījumi)

(2016/C 326/05)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte di Appello di Bari

Pamatlietas puses

Prasītāji: Leonmobili Srl un Gennaro Leone

Atbildētāji: Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH, Curatela del Fallimento Leonmobili Srl, ICO Srl, Arturo Salice SpA, Grafiche Ricciarelli di Ricciarelli Bernardino, Deutsche Bank SpA, Fida Srl un Elica SpA

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja sabiedrības juridiskā adrese ir tikusi pārcelta no vienas dalībvalsts uz citu dalībvalsti, tiesa, kurā pēc minētās pārcelšanas tiek izskatīts pieteikums par maksātnespējas procedūras uzsākšanu izcelsmes dalībvalstī, var atkāpties no prezumpcijas, saskaņā ar kuru šīs sabiedrības galveno interešu centrs atrodas jaunās juridiskās adreses atrašanās vietā, un uzskatīt, ka datumā, kad tajā tika iesniegts attiecīgais pieteikums, šo interešu centrs vēl joprojām bija šajā izcelsmes dalībvalstī, lai arī šai sabiedrībai tajā vairs nebija uzņēmuma, tikai tad, ja no citiem objektīviem pierādījumiem, ko trešajām personām ir iespējams pārbaudīt, izriet, ka šajā datumā tajā vēl joprojām atradās faktiskais minētās sabiedrības vadības un kontroles, kā arī tās interešu pārvaldības centrs.

(1) OV C 302, 14.9.2015.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 279/2

Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 21. aprīļa rīkojums – Royal Scandinavian Casino Århus I/S/Eiropas Komisija, Dānijas Karaliste, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)

(Lieta C-541/14 P) (1)

(Apelācijas sūdzība - Tiesas Reglamenta 181. pants - Prasība atcelt tiesību aktu - LESD 263. panta ceturtā daļa - Tiesības celt prasību - Locus standi - Fiziskas vai juridiskas personas - Valsts atbalsts - Lēmums, ar kuru valsts atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Akts, kas skar prasītāju individuāli - Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem)

(2016/C 279/02)

Tiesvedības valoda – dāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (pārstāvis – B. Jacobi, advokat)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Grønfeldt un P.-J. Loewenthal), Dānijas Karaliste (pārstāvji – M. C. Thorning, pārstāvis, kuram palīdz R. Holdgaard, advokat), Betfair Group plc, Betfair International Ltd (pārstāvji – O. Brouwer, A. Pliego Selie un M. Groothuismink, advocaten), European Gaming and Betting Association (EGBA) (pārstāvji – J. Heithecker, C.-D. Ehlermann un J. Ylinen, Rechtsanwälte)

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Royal Scandinavian Casino Århus I/S atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

3) Dānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

(1) OV C 34, 2.2.2015.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 409/20

Tiesas 2014. gada 4. septembra rīkojums – Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C./Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, iepriekš Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl, Eiropas Komisija

(Lieta C-145/13 P) (1)

(Apelācija - Valsts atbalsts - Atbalsts uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā - Tiesas Reglamenta 181. pants)

2014/C 409/27

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (pārstāvji – R. Volpe un C. Montagner, avvocatesse)

Pārējie lietas dalībnieki: Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, iepriekš Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl, un Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Di Bucci, G. Conte un D. Grespan)

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

(1) OV C 207, 20.7.2013.
2)

Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 102/12

Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 28. novembra rīkojums (5a Vara Cível de Lisboa (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda/Instituto da Segurança Social, IP

(Lieta C-258/13) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību - Juridiskas personas, kuru saimnieciskā darbība ir orientēta uz peļņas gūšanu - Juridiskā palīdzība - Saistības ar Savienības tiesībām neesamība - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)

2014/C 102/15

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

5a Vara Cível de Lisboa

Pamatlietas puses

Prasītāja: Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda

Atbildētājs: Instituto da Segurança Social, IP

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Varas Cíveis de Lisboa – LESD 6. un 267. panta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (OV 2000, C 364, 1. lpp.) 47. panta interpretācija – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību – Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru no juridiskās palīdzības saņemšanas ir izslēgtas juridiskās personas, kuru saimnieciskā darbība ir orientēta uz peļņas gūšanu – Atbrīvojums no ar tiesvedību saistītiem izdevumiem, kas piemērojami minētajām juridiskajām personām uzņēmuma maksātnespējas vai uzņēmumu atgūšanas procesa piemērošanas gadījumos

Rezolutīvā daļa:

Tiesas kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz 5a Vara Cível de Lisboa (Portugāle) 2013. gada 13. marta lēmumā uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem (lieta C-258/13).

(1) OV C 215, 27.7.2013.
2)

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 232/11

Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 15. aprīļa rīkojums (Commissione tributaria provinciale di Parma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Danilo Debiasi/Agnezia delle Entrate, Ufficio di Parma

(Lieta C-613/10) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Acīmredzama nepieņemamība)

2011/C 232/19

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Commissione tributaria provinciale di Parma

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Danilo Debiasi

Atbildētājs: Agnezia delle Entrate, Ufficio di Parma

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione tributaria provinciale di Parma — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 13. panta A punkta interpretācija — Priekšnodokļa atskaitīšana — Publiskas vai privātas veselības aprūpes iestādes, kas veic no nodokļa atbrīvotu darbību — Valsts tiesību akti, kuros ir izslēgta nodokļa atskaitīšana saistībā ar tādu preču vai pakalpojumu iegādi, kas izmantoti minētajām no nodokļa atbrīvotajām darbībām

Rezolutīvā daļa:

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Commissione tributaria provinciale di Parma (Itālija) iesniegusi ar 2010. gada 7. jūlija lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

(1) OV C 80, 12.03.2011.
5)

Regulas Nr. 1493/1999 50. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, piemērojot Līguma par ar tirdzniecību saistītām intelektuālā īpašuma tiesībām, kas ietverts 1 C pielikumā Līgumam par Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) izveidošanu, kurš 1994. gada 15. aprīlī parakstīts Marakešā un apstiprināts ar Padomes 1994. gada 22. decembra Lēmumu 94/800/EK par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (no 1986. gada līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē, 23. un 24. panta normas un it īpaši šī līguma 24. panta 6. punkta normas neliedz pieņemt tādus pasākumus, kādus paredz Regulas Nr. 753/2002 normas, kuras pārņem Regula Nr. 1429/2004, kas pēc būtības aizliedz izmantot nosaukumu “Tocai” noteiktu Itālijas kvalitatīvo vīnu, kas ražoti noteiktā reģionā, aprakstīšanai un noformēšanai pēc pārejas perioda, kas beidzas 2007. gada 31. martā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 92/10

Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 21. janvāra rīkojums (Tribunal administratif de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Diana Mayeur/Ministère de la santé et des solidarités

(Lieta C-229/07) (1)

(Reglamenta 104. panta 3. punkts - Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38/EK 23. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Diplomu, citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu un profesionālās pieredzes atzīšana - Trešās valsts pilsones situācija, kurai ir trešajā valstī izsniegts un dalībvalstī apstiprināts ārsta diploms un kura vēlas saņemt atļauju praktizēt ārsta profesijā citā dalībvalstī, nevis tajā, kur viņa dzīvo ar savu laulāto, šīs dalībvalsts pilsoni)

(2008/C 92/17)

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Tribunal administratif de Paris

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Diana Mayeur

Atbildētāja: Ministère de la santé et des solidarités

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal administratif de Paris — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), 23. panta interpretācija — Diplomu savstarpējā atzīšana un brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pienākums ņemt vērā diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kā arī ieinteresētās personas profesionālo pieredzi — Trešās valsts pilsones situācija, kurai ir trešajā valstī izsniegts un dalībvalstī apstiprināts ārsta diploms un kura vēlas saņemt atļauju praktizēt ārsta profesijā citā dalībvalstī, nevis tajā, kur viņa dzīvo ar savu laulāto, Kopienas pilsoni

Rezolutīvā daļa:

Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 23. pantu nav pretrunā situācija, kad dalībvalsts trešās valsts pilsonim, kurš ir Kopienu pilsoņa laulātais, kas nav izmantojis tiesības uz brīvu pārvietošanos, neļauj izmantot Kopienu tiesību normas par diplomu savstarpējo atzīšanu un brīvību veikt uzņemējdarbību un tas neuzliek par pienākumu kompetentām dalībvalsts iestādēm, kuras izsniedz atļauju veikt reglamentētu profesionālu darbību, ņemt vērā diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, pat ja tie ir iegūti ārpus Eiropas Savienības robežām un ja tie ir atzīti kādā no dalībvalstīm, kā arī ieinteresētās personas esošo pieredzi salīdzinot, no vienas puses, ar kompetencēm, kuras apliecina šie dokumenti, un pieredzi ar zināšanām un kvalifikāciju, ko pieprasa valsts tiesiskais regulējums, no otras puses.

(1) OV C 155, 7.7.2007.
1)

EKL 43. pants jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā dalībvalsts tiesību akti, kas no sabiedrību ienākuma nodokļa atbrīvo dividendes, kuras sabiedrība rezidente saņem no citas sabiedrības rezidentes, tomēr uzliek šo nodokli dividendēm, kuras sabiedrība rezidente saņem no sabiedrības nerezidentes, kurā sabiedrība rezidente īsteno tādu dalību, kas tai ļauj neapšaubāmi ietekmēt šīs sabiedrības lēmumus un noteikt tās darbību, piešķirot nodokļa atlaidi par sabiedrības, kura ir izmaksājusi dividendes, savā rezidences dalībvalstī faktiski samaksāto nodokli, ja vien ārvalsts izcelsmes dividendēm piemērotā nodokļa likme nav lielāka par valsts izcelsmes dividendēm piemēroto nodokļa likmi un ja nodokļa atlaide ir vismaz vienāda ar sabiedrības, kura ir izmaksājusi dividendes, samaksāto nodokli tās dalībvalstī, maksimāli sasniedzot to nodokļa apmēru, ko piemēro sabiedrības, kura ir saņēmusi dividendes, dalībvalstī. EKL 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tādi dalībvalsts tiesību akti, kas no sabiedrību ienākuma nodokļa atbrīvo dividendes, kuras sabiedrība rezidente saņem no citas sabiedrības rezidentes, tomēr uzliek šo nodokli dividendēm, kuras sabiedrība rezidente saņem no sabiedrības nerezidentes, kurā sabiedrībai rezidentei pieder vismaz 10 % balsstiesību, piešķirot nodokļa atlaidi par sabiedrības, kura ir izmaksājusi dividendes, savā rezidences dalībvalstī faktiski samaksāto nodokli, ja vien ārvalsts izcelsmes dividendēm piemērotā nodokļa likme nav lielāka par valsts izcelsmes dividendēm piemēroto nodokļa likmi un ja nodokļa atlaide ir vismaz vienāda ar sabiedrības, kura ir izmaksājusi dividendes, samaksāto nodokli tās dalībvalstī, maksimāli sasniedzot to nodokļa apmēru, ko piemēro sabiedrības, kura ir saņēmusi dividendes, dalībvalstī. Turpretī EKL 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tādi dalībvalsts tiesību akti, kas no sabiedrību ienākuma nodokļa atbrīvo dividendes, kuras sabiedrība rezidente saņem no citas sabiedrības rezidentes, tomēr uzliek šo nodokli dividendēm, kuras sabiedrība rezidente saņem no sabiedrības nerezidentes, kurā tai pieder mazāk par 10 % balsstiesību, nepiešķirot tai nodokļa atlaidi par sabiedrības, kura ir izmaksājusi dividendes, savā rezidences dalībvalstī faktiski samaksāto nodokli;
2)

Direktīvas 2002/58, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136, 15. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. pantu un 52. panta 1. punktu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI, 13. un 54. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru valsts iestādēm, kuru kompetencē ir kriminālizmeklēšana, ir paredzēta piekļuve likumīgi saglabātai informācijai par datu plūsmu un atrašanās vietas datiem, nenodrošinot to, ka personas, kuru datiem šīs valsts iestādes piekļūst, tiek par to informētas, ciktāl tas paredzēts Savienības tiesībās, un nepiešķirot šīm personām tiesību aizsardzības līdzekli pret nelikumīgu piekļuvi šiem datiem.
2)

ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S un Danske Fragtmænd A/S sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.
1)

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 273. pants un samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka: tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts solidāras atbildības par juridiskās personas pievienotās vērtības nodokļa (PVN) parādiem mehānisms šādos apstākļos: — par solidāri atbildīgu atzīta persona vada juridisko personu vai ir tās vadības struktūras locekle; — par solidāri atbildīgu atzīta persona ļaunticīgi ir veikusi maksājumus no juridiskās personas mantas, kurus var kvalificēt kā slēptu peļņas vai dividenžu sadali, vai ir nodevusi īpašumtiesības uz šo mantu bez maksas vai par cenu, kas ir ievērojami zemāka par tirgus cenu; — ļaunticīgi veikto darbību dēļ juridiskā persona nespēj samaksāt visu vai daļu no PVN, kas tai jāmaksā; — solidārā atbildība attiecas tikai uz summu, par kādu juridiskās personas manta ir samazināta ar ļaunticīgi veiktām darbībām; un — šī solidārā atbildība iestājas tikai pakārtoti, ja izrādās neiespējami piedzīt maksājamās PVN summas no juridiskās personas.
2)

Regulas Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka uz pārveidošanas ierīci, kas garantē šajā regulā paredzēto emisijas robežvērtību ievērošanu tikai tad, kad āra temperatūra ir no 15 līdz 33 grādiem pēc Celsija un kad augstums, kurā notiek braukšana, ir zemāks nekā 1 000 metri virs jūras līmeņa, minētajā tiesību normā paredzētais izņēmums no aizlieguma lietot šādas ierīces nevar attiekties tādēļ vien, ka šī ierīce palīdz aizsargāt tādas detaļas kā izplūdes gāzu recirkulācijas vārsts, EGR dzesētājs un dīzeļdzinēja makrodaļiņu filtrs, izņemot gadījumu, ja ir konstatēts, ka minētā ierīce strikti atbilst nepieciešamībai izvairīties no tūlītējiem motora bojājuma vai negadījuma riskiem, kurus rada kādas no šīm detaļām nepareiza darbība un kuri ir tik smagi, ka izraisa konkrētu apdraudējumu ar minēto ierīci aprīkotā transportlīdzekļa braukšanas laikā. Regulas Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētais izņēmums katrā ziņā nevar attiekties uz pārveidošanas ierīci, kurai normālos braukšanas apstākļos būtu jādarbojas gada lielāko daļu, lai dzinējs tiktu aizsargāts pret bojājumiem vai negadījumiem un lai nodrošinātu transportlīdzekļa drošu darbību.
4)

LESD 102. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar konkurences tiesībām nesaistīta likumīga prakse, ja to īsteno dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums, var tikt kvalificēta kā “ļaunprātīga izmantošana” šīs tiesību normas izpratnē, ja tā var radīt izstumšanas sekas un ja tā ir balstīta uz citu, nevis uz sniegumu balstītai konkurencei atbilstošu līdzekļu izmantošanu. Ja šie abi nosacījumi ir izpildīti, attiecīgais dominējošā stāvoklī esošais uzņēmums tomēr var izvairīties no LESD 102. pantā noteiktā aizlieguma, pierādot, ka attiecīgā prakse bija vai nu objektīvi attaisnota un samērīga ar šo pamatojumu, vai arī to līdzsvaro vai pat pārspēj priekšrocības efektivitātes ziņā, no kurām gūst labumu arī patērētāji.
C 11/6

Tiesas (virspalāta) 2021. gada 9. novembra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LW/Vācijas Federatīvā Republika

(Lieta C-91/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā politika patvēruma un alternatīvās aizsardzības jomā - Standarti trešo valstu valstspiederīgo vai bezvalstnieku kvalificēšanai par starptautiskās aizsardzības saņēmējiem - Direktīva 2011/95/ES - 3. un 23. pants - Labvēlīgāki standarti, ko dalībvalstis var ieviest vai saglabāt, lai patvēruma tiesības vai alternatīvās aizsardzības tiesības varētu izmantot arī starptautiskās aizsardzības saņēmēja ģimenes locekļi - Vecākam piešķirtā bēgļa statusa atvasināta piešķiršana tā nepilngadīgajam bērnam - Ģimenes vienotības saglabāšana - Bērna intereses)

(2022/C 11/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesverwaltungsgericht

Pamatlietas puses

Prasītājs: LW

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu un par piešķirtās aizsardzības saturu 3. pants un 23. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tas, ka dalībvalsts saskaņā ar labvēlīgākiem valsts standartiem nolūkā saglabāt ģimenes vienotību atvasinātā kārtā piešķir bēgļa statusu trešās valsts pilsoņa, kuram pašam šāds statuss ir piešķirts, nepilngadīgam bērnam, piemērojot ar šo direktīvu izveidoto sistēmu, tostarp tad, ja šis bērns ir dzimis minētās dalībvalsts teritorijā un ar otra vecāka starpniecību tam ir tādas citas trešās valsts pilsonība, kurā tas nesastaptos ar risku tikt vajātam, ja vien uz šo bērnu neattiecas kāds no minētās direktīvas 12. panta 2. punktā paredzētajiem izslēgšanas iemesliem un ja tam viņa pilsonības vai cita viņa personīgo tiesisko statusu raksturojoša elementa dēļ minētajā dalībvalstī nepienākas labāka attieksme par to, kas izriet no bēgļa statusa. Šajā ziņā nav nozīmes tam, vai ir iespējams un var saprātīgi gaidīt, ka minētais bērns un tā vecāki varētu apmesties uz dzīvi šajā citā trešā valstī.

(1) OV C 209, 22.6.2020.