ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
36.

Visbeidzot, katram gadījumam atgādināšu, ka Direktīva 2000/35 tika pieņemta, balstoties uz EKL 95. pantu. Līdz ar to galvenais tās mērķis ir dalībvalstu likumdošanu tuvināšana. Šajā sakarā tā paredz atcelt šķēršļus labai iekšējā tirgus darbībai, kas īpaši izriet no atšķirībām starp valstu tiesību sistēmām. Tomēr 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) daļas interpretācija, kas ļautu dalībvalstīm noteikt jēdziena “attiecīgo summu saņemšana laikā” saturu, kā arī gadījumus, kad parādniekam neiestājas atbildība par maksājumu kavējumiem, nozīmētu, kā tas jau tika uzsvērts, no jauna ieviest atšķirības starp valstu tiesiskajiem regulējumiem, ko Kopienu likumdevējs ir tieši vēlējies novērst.
47.

Tādējādi gan raidorganizāciju darbība, gan to pastāvēšana ir saistītas ar likumdevēja darbību, kas visspilgtāk atspoguļo pakārtotību valstij, un tādēļ izvērtētajā tiesību normā ietvertā atsauce uz galvenokārt valsts finansējumu kā uz pirmo alternatīvu nav nekādā ziņā nejauša, bet gan loģiski izriet no tā, ka saimnieciskā pakārtotība it īpaši raksturo šo “organizācijas ciešo saikni ar valsti”, uz kuru norādījusi Tiesa ( 16 ). Šeit iederētos vācu jurista fon Kirhmana [von Kirchmann] slavenā frāze par to, ka tiesības nepieder zinātņu jomai, jo ar “trīs likumdevēja vārdos izteiktiem labojumiem” ir pietiekami, lai “veseli grāmatplaukti nonāktu atkritumos” ( 17 ), ar to vienlīdz arī uzsverot likumdošanas varas spēku.
18.

Saistībā ar trešo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka Pirmās instances tiesa, interpretējot jēdzienu “līdzīgs pabalsts, kas saņemts no citiem avotiem”, nav ņēmusi vērā, ka Noteikumu 67. panta 2. punkts nosaka divējādu līdzību, proti, gan formālo, gan saturisko. Pēc prasītāja domām, lai konstatētu “līdzīgu pabalstu”, pabalstiem, kas saņemti no citiem avotiem, jābūt papildu materiālajai palīdzībai, līdzīgi kā ierēdņa ģimenes pabalsts. Tas izriet jau no Noteikumu 67. panta 2. punkta redakcijas, kur minēts jēdziens “pabalsti”; Luksemburgas maksājums nav papildu materiālā palīdzība, to vispār arī neapzīmē ar jēdzienu “pabalsts”, bet gan drīzāk to apzīmē kā īpašu pabalstu. Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzējs atsaucas uz Tiesas spriedumu lietā Komisija/Beļģija ( 4 ) un lietā Komisija/Vācija ( 5 ). Pārsūdzētajā spriedumā tika pieļauta tiesību kļūda, pieņemot, ka, piemērojot Noteikumu 67. panta 2. punktu, nav nozīmes apstāklim, ka valsts atbalsts tiek maksāts neatkarīgi no personas, kuras dzīvesvieta ir dalībvalstī, nodibinātajām darba tiesiskajām attiecībām.
24.

Sākotnēji Putnu aizsardzības direktīvas 4. panta 4. punkta pirmais teikums attiecās uz jau noteiktām ĪAT. Spriedums Santoña staignāju lietā paplašināja tā piemērošanu, attiecinot to uz faktiskiem putnu rezervātiem ( 16 ). Saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 7. pantu no šīs direktīvas 6. panta 2., 3. un 4. punkta izrietošās saistības aizstāj visas saistības, kas izriet no Putnu aizsardzības direktīvas 4. panta 4. punkta pirmā teikuma. Jaunās saistības stājas spēkā ar Dzīvotņu direktīvas ieviešanas datumu – t.i., ar 1994. gada jūniju – vai ar tādas noteikšanas vai atzīšanas datumu, ko dalībvalsts veic saskaņā ar Putnu aizsardzības direktīvu, ja pēdējais ir vēlāks datums. Šajā sakarā Tiesa spriedumā lietā Basses Corbières atzina, ka uz faktiskiem putnu rezervātiem arī turpmāk attiecas Putnu aizsardzības direktīvas 4. panta 4. punkta pirmā teikuma noteikumi ( 17 ).
49.

Turpretī šai procedūrai katrā ziņā ir pamats tad, ja attiecīgie uzņēmumi savā koncentrācijā veic tikai noteiktas izmaiņas, tomēr neatsakās no tās pilnībā. Proti, pat ja tās ir ļoti ievērojamas izmaiņas un, pēc attiecīgo uzņēmumu domām, skar šo uzņēmumu koncentrācijas būtību ( 40 ), tomēr pāri paliek vēl daļa no koncentrācijas – izskatāmajā lietā tā ir darījumu pirmā grupa –, kurai atbilstoši pušu gribai jāpastāv arī turpmāk. Pretēji Cementbouw viedoklim, ar to šī situācija kvalitatīvi atšķiras no pilnīgas atsacīšanās no koncentrācijas.
28.

Attiecībā uz pārkāpuma smagumu Komisija uzskata, ka, nosakot kavējuma naudas apmēru, ir jāņem vērā divi faktori, tas ir, pārkāpto Kopienu tiesību normu nozīmīgums un sekas, ko pārkāpums ir radījis gan vispārīgām, gan individuālām interesēm. Saskaņā ar Direktīvas 89/665 trešo apsvērumu — “[..] Kopienas mēroga konkurence valsts pasūtījumu [publiska iepirkuma] jomā rada vajadzību būtiski palielināt caurskatāmības un vienlīdzības garantijas”. Lai “[..] to reāli panāktu, ir jābūt pieejamiem efektīviem un operatīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, ja ir pārkāpti Kopienas tiesību akti valsts pasūtījuma [publiskā iepirkuma] jomā vai valstu noteikumi, kas īsteno šos tiesību aktus”. Komisija uzskata, ka pārkāptās normas ir ļoti nozīmīgas un ka pārkāpums varētu radīt būtiskas sekas gan vispārīgām, gan individuālām interesēm. Šajā sakarā 2002. gadā publiskā iepirkuma sektors bija 13,2 % no Portugāles IKP ( 13 ). Neapšaubot iepriekš minēto un ņemot vērā, pirmkārt, faktu, ka Tiesa lietā C-275/03 pirmo reizi lēma par to, vai valsts tiesību normas, kas pieprasa, lai zaudējuma atlīdzināšana personai gadījumā, kad tiek pārkāptas Kopienu tiesības publiskā iepirkumu jomā vai valsts tiesības, ar kurām tās tiek transponētas, ar nosacījumu, ka ir pierādīta vaina vai tīša nevērība, ir saderīgas ar Direktīvas 89/665 1. panta 1. punktu un 2. panta 1. punkta c) apakšpunktu, un, otrkārt, to, ka pārkāpums, kas bija pamatā spriedumam lietā C-275/03, Portugāles gadījumā bija izolēts Kopienu direktīvu publisko iepirkumu jomā nepareizas transponēšanas gadījums, Komisija uzskata, ka šai lietā piemērotais pārkāpuma smaguma koeficients būtu 11.
16.

Secretary of State noraidīja pieteikumus. Atteikumu tā pamatoja ar to, ka studenti, kas strādā nepilnu darba laiku, un au pair nevar atsaukties uz Lēmuma Nr. 1/80 6. panta 1. punktu. Prasītāji attiecīgos noraidošos lēmumus pārsūdzēja tiesā. Administrative Court of the High Court England and Wales [Anglijas un Velsas Augstākās tiesas Administratīvā tiesa] apmierināja šīs prasības un atcēla Secretary of State lēmumus, norādot, ka prasītājiem ir piemērojams Lēmuma Nr. 1/80 6. panta 1. punkts. Secretary of State iesniedza Court of Appeal [Apelācijas tiesa] apelācijas sūdzību par Administrative Court lēmumiem.
57.

Pirmajā no trim rīkojumiem, ar ko risināja šīs problēmas, Tiesa noraidīja apsvērumu par to, ka EOTK Statūtu 23. pants kopā ar principu audi alteram partem nozīmē, ka visiem lietas dalībniekiem ir beznosacījuma neierobežota piekļuve Komisijai nosūtītajiem lietas materiāliem. Tā noteica, ka nolūkā aizsargāt uzņēmumu likumīgās intereses ar EOTK Līguma 47. pantu tiek garantēta profesionālo noslēpumu, it īpaši komercnoslēpumu, ievērošana, un noteica, ka vienīgais veids, kā līdzsvarot Statūtu 23. panta prasības un tiesvedības sacīkstes raksturu ar atsevišķu uzņēmumu komercnoslēpumu ievērošanu, ir pārbaudīt attiecīgā uzņēmuma konkrēto gadījumu. Pamatojoties uz to, tā izņēma no lietas materiāliem vienu dokumentu, noteica piekļuves ierobežojumu, ka noteiktiem dokumentiem var piekļūt tikai viens prasītājs (pārējiem saglabājot tiesības iepazīties ar redakciju, kas nav konfidenciāla), un līdz turpmākas informācijas saņemšanai atlika lēmuma pieņemšanu par dokumentiem, kurus Komisija bija klasificējusi kā iekšējos dokumentus ( 31 ).
13.

Tā piecu locekļu, no kuriem trīs ir tiesneši (viens no tiem ir arī priekšsēdētājs), pilnvaru termiņš ilgst sešus gadus un var tikt pagarināts, un pamati atstādināšanai no amata ir noteikti KOG 12. pantā, kurā pasludināta to neatkarība, nosakot, ka tos nesaista nekādi ārēji norādījumi.
17.

No dalībvalstu, kuras ir iesaistījušās šajā lietā, iesniegtajiem apsvērumiem izriet, ka fraktēšanas jēdziens nav ticis interpretēts vienādā veidā visā Kopienā, par ko liecina dažu dalībvalstu, tai skaitā Spānijas, no kuras ir ticis iesniegts pašreizējais lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, piemērošanas likumdošana, kas ierobežo fraktēšanas jēdzienu ar “pilnīgu” fraktēšanu, kamēr citu valstu, kā, piemēram, Beļģijas, likumdošana, šķietami pieņem plašāku interpretāciju, saskaņā ar kuru no nodokļa tiek atbrīvota jebkāda veida fraktēšana, neatkarīgi no tā vai tā ir “pilnīga” vai “daļēja”. Līdz ar to rodas jautājums par fraktēšanas jēdziena piemērošanas jomu atbrīvojuma no PVN kontekstā saskaņā ar Sestās direktīvas 15. panta 5. punktu.
5.

Iesniedzējtiesa skaidro, ka nekustamā īpašuma jēdziens UStG 6. panta 1. punkta 16. apakšpunkta nozīmē ir tas pats, kas lietots civiltiesībās. Austrijas Civilkodekss tiesības atzīst par kustamām lietām, ja tās nav savienotas ar īpašuma tiesībām uz nekustamo īpašumu, t.i., kuras iespējams izmantot, pateicoties šim īpašumam, kā tas ir reālservitūtu gadījumā. Reālservitūts ir tiesības in rem, ko parasti nodibina, tās reģistrējot ( 5 ). Zvejas tiesības privātūdeņos parasti ir īpašuma tiesību uz ūdeņiem paplašinājums. Ja šīs tiesības var izmantot, pamatojoties uz īpašuma tiesībām uz citu īpašumu, tas ir reālservitūts. Citādi tās var piešķirt kā neregulāru personālservitūtu un neatkarīgas tiesības in rem, kuras pirkuma līguma vai mantošanas ceļā var brīvi nodot tālāk (tomēr medību tiesības vairāk nevar nodibināt kā neatkarīgas tiesības in rem, bet tā vietā tās vienmēr seko īpašuma īpašniekam). Savvaļas dzīvnieki un zivis brīvā dabā ( 6 ) ir nevienam nepiederoši, un tie nav zemes sastāvdaļas vai piederumi. Civilkodekss tos kvalificē kā nekustamo īpašumu tik ilgi, kamēr tie nav noķerti vai nogalināti, tādējādi paskaidrojot, ka tiesības tos sagūstīt izriet no īpašuma tiesībām uz zemi, nevis no iepriekšējām tiesībām uz tiem kā neatkarīgu kustamu lietu. Zemes īpašuma tiesību sastāvdaļa ir nevis dzīvnieks, bet gan tiesības medīt vai zvejot.
19.

Nepārprotami, manuprāt, tāds uzņēmums kā Tele2 šajā gadījumā ir jāuzskata par “personu, kura ir ietekmēta”, 16. panta 3. punktā un līdz ar to tai jābūt tiesībām uz to, ka atbilstošā termiņā tai tiek paziņots par lēmumu, ar kuru tiek atsaukti pienākumi. Uzņēmums, kam ir būtiska ietekme tirgū un kas ir lēmuma, ar ko tiek atsaukti īpašie pienākumi, adresāts, tiks acīmredzot informēts par šādu lēmumu, kurš to ietekmē un no kura tas gūst tiešu labumu. Šādā veidā nebūtu saprotams, ka Kopienu likumdevējs, tieši nodrošinot to, ka “personām, kuras ietekmējusi šāda pienākumu atsaukšana, dod piemērotu paziņošanas termiņu”, ir vēlējies pieļaut tik lielu liekvārdību, paziņojot lēmumu, ar ko tiek atsaukti pienākumi, vienīgi uzņēmumiem, kuriem ir būtiska ietekme tirgū un kuri gūst labumu no lēmuma ( 6 ). Tomēr tas, ka tāds uzņēmums kā Tele2, manuprāt, ir persona, kuru “ietekmē”, pamatdirektīvas 16. panta 3. punkta izpratnē, nevar nozīmēt, ka prasītāja pamata prāvā ir uzreiz uzskatāma par personu, kuru “ietekmē”, 4. panta 1. punkta izpratnē. Faktiski sekas tam, ka kādu uzņēmumu atzīst par personu, kuru ietekmē, 4. panta 1. punkta izpratnē, ir tādas, ka tam ir pārsūdzības tiesības, lai apstrīdētu to ietekmējušos pārvaldes iestādes lēmumus. Līdz ar to runa ir par īpašām 4. panta radītajām sekām, kuram ir citādi mērķi nekā ar 16. panta 3. punktu sasniedzamie mērķi, kad ar to personām, kuras “ietekmē”, piešķir tiesības būt informētām par lēmumu. Šis brīdinājums ļauj personām, kuras “ietekmē”, sagatavoties nelabvēlīgajai situācijai, ko radījis lēmums, ar ko atsaukti pienākumi, kas uzlikti uzņēmumam, kam iepriekš ir bijusi būtiska ietekme tirgū, pirms šī atsaukšana stājas spēkā.
9.

Pēc tam, kad Komisija bija saņēmusi sūdzību, tā uzsāka pārkāpuma procedūru (Nr. 2002/4194) par Itālijas Republikas Ministru padomes prezidenta 2002. gada 24. jūlija Rīkojumu Nr. 3231 par cīņu ar meža ugunsgrēkiem no gaisa, kas atļāva izmantot sarunu procedūras, atkāpjoties no direktīvām par piegāžu un pakalpojumu publiskajiem līgumiem. Pamatojoties uz šo rīkojumu, Corpo Forestale dello Stato (Valsts mežsaimniecības korpuss) 2002. gada 28. oktobrī iegādājās divus Agusta Bell AB 412 EP helikopterus par apmēram 18 miljoniem EUR, “tieši vienojoties, atkāpjoties no (šī rīkojuma) 4. pantā minētajiem tiesību aktiem”, t.i., it īpaši atkāpjoties no valsts tiesību aktiem, ar ko tiek transponētas Kopienu direktīvas par piegāžu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru koordinēšanu. Komisija saskaņā ar EKL 226. pantu iesniedza prasību Tiesā, par kuru 2005. gada 27. oktobrī tika pieņemts spriedums lietā Komisija/Itālija (C-525/03) ( 6 ).
21.

Vispirms ir jāuzsver, ka Komisijai adresētajā 2006. gada 29. augusta vēstulē Grieķijas Republika norāda uz to, ka Grieķijas Republikas Oficiālajā Vēstnesī tika publicēts ministra rīkojums, ar kuru Direktīva 89/48 pareizi tiek transponēta tās valsts tiesībās. Šim dokumentam nav nozīmes. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru prasības sakarā ar valsts pienākumu neizpildi pamatotība ir jāvērtē atkarībā no situācijas dalībvalstī, kāda tā bija, iestājoties argumentētajā atzinumā noteiktajam termiņam, un vēlākas izmaiņas Tiesa neņem vērā ( 11 ). Izskatāmajā lietā minētais termiņš bija divi mēneši no papildu argumentētā atzinuma paziņošanas brīža, t.i., 2004. gada 9. septembris.
13.

Wellcome Foundation Ltd (turpmāk tekstā — “Wellcome”) ir Austrijā reģistrētas zāļu preču zīmes ZOVIRAX ( 8 ) īpašniece, kas pati to laida tirdzniecībā EEZ vai ir devusi piekrišanu tās tirdzniecībai. Paranova Pharmazeutika Handels GmbH (turpmāk tekstā — “Paranova”) importēja ar preču zīmi ZOVIRAX apzīmēto produkciju no Grieķijas, kur tā bija tirdzniecībā paciņās pa 70 tabletēm. Tā kā Austrija pieprasa to tirdzniecību paciņās pa 60 tabletēm, Paranova pārsaiņoja produkciju paciņās pa 60 x 400 mg tabletēm. Jaunais iesaiņojums atšķiras no sākotnējās preces, jo priekšā trekniem lieliem burtiem ir pievienots uzraksts “pārsaiņojusi un importējusi Paranova”; atsauce uz ražotāju ir iepakojuma sānos un aizmugurē normāla veida burtiem; un stūros ir pievienota zilas krāsas josla, kādu Paranova izmanto zālēm, ko tā tirgo.
41.

Saskaņā ar apsūdzēto pamata prāvā norādīto, ko Zviedrijas valdība gan apstrīd, pēc ar Zviedrijas rīkojumu ieviestā skuteru izmantošanas ierobežojuma skuteru pārdošanas apjoms ir samazinājies vairāk nekā par 90%. Tādējādi Zviedrijas rīkojums netieši un faktiski traucē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Katrā ziņā saskaņā ar Dassonville formulu pietiktu arī ar iespējamu traucējumu, lai to kvalificētu kā pasākumu ar līdzvērtīgu iedarbību. Katrā ziņā tas nav tālu no tā, ka dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru tiek ierobežots to ūdeņu skaits, kuros ir atļauta skuteru izmantošana, ietekmē pircēju interesi par šo preci un izraisa noieta apjoma samazināšanos, un tādējādi izraisa arī citu dalībvalstu izcelsmes preču noieta samazināšanos. Tādēļ šāds dalībvalsts tiesiskais regulējums vismaz iespējami var traucēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. Saskaņā ar to Zviedrijas rīkojums būtu uzskatāms par pasākumu ar līdzvērtīgu iedarbību.
16.

Hovrätten för Övre Norrland tāpēc nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai Direktīvas 9. panta 3. punkts dod dalībvalstīm iespēju principā izslēgt mazutu no Direktīvas 8. panta piemērojamības tā, ka dalībvalsts var noteikt, ka privātpersonai, kas iegādājas mazutu savām vajadzībām citā dalībvalstī, kur šī prece ir laista apgrozībā, un pati to nogādā galamērķa dalībvalstī, akcīzes nodoklis ir jāmaksā šajā pēdējā valstī neatkarīgi no mazuta pārvadāšanas veida? 2) Ja uz pirmo jautājumu sniegta apstiprinoša atbilde, vai Direktīvas 9. panta 3. punkts ir saderīgs ar EK līgumā paredzēto preču brīvas aprites principu un samērīguma principu, ņemot vērā, ka Direktīvas 9. panta 3. punkta mērķis, šķiet, ir atturēt privātpersonas no minerāleļļu pārvadāšanas, nosakot atkāpi no vispārējā principa, ka gadījumos, kad privātpersonas preces iegādājas savām vajadzībām un pārvadā pašas, akcīzes nodokli iekasē dalībvalstī, kur preces ir iegādātas? Vai šāds mērķis ir saderīgs ar Padomes izvēlēto Direktīvas juridisko pamatu vai arī Direktīvas 9. panta 3. punkts nav likumīgs? 3) Ja uz pirmo jautājumu sniegta noliedzoša atbilde, vai, ja privātpersona 3000 litrus mazuta pārvadā trijās t.s. IBC tvertnēs, ko var izmantot bīstamu preču, it īpaši šķidrumu, komercpārvadājumam un kas iekrautas nelielā kravas automašīnā, tas ir netipisks pārvadājuma veids Direktīvas 9. panta 3. punkta izpratnē? 4) Vai ar Direktīvas 7. panta 4. punktam atbilst dalībvalsts tiesību norma, kurā noteikts, ka privātpersonai, kas savām vajadzībām iegādājas mazutu citā dalībvalstī, kur tas ir laists apgrozībā, un pati to nogādā galamērķa dalībvalstī netipiskā veidā Direktīvas 9. panta 3. punkta izpratnē, ir jāsniedz nodrošinājums akcīzes nodokļa maksājuma garantijai un pārvadājuma laikā tās rīcībā ir jābūt vienkāršotai pavadzīmei un pierādījumam par akcīzes nodokļa samaksas nodrošinājumu?”
2

Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG [..] ir Austrijas sabiedrība, Austrijas sabiedrības Lenzing AG filiāle, kas cita starpā ražo viskozes šķiedras un to paveidus. LLG nodarbojas ar liocela — jauna veida šķiedras, ko ražo no tīras dabiskās celulozes, — ražošanu un pārdošanu. Šo šķiedru ražo arī Lielbritānijas sabiedrība Courtaulds plc, ko tā pārdod ar nosaukumu “Tencel”.”
13.

Saskaņā ar Regulas Nr. 3508/92 2. pantu IPKS veido šādas sastāvdaļas: a) elektroniska datubāze; b) identifikācijas sistēma lauksaimniecībā izmantojamiem zemes gabaliem; c) sistēma dzīvnieku identificēšanai un reģistrēšanai; d) atbalsta pieteikumi; e) integrēta kontroles sistēma. Regulas 3. panta 1. punktā paredzēts, ka elektroniskajā datubāzē par katru lauku saimniecību reģistrē “datus, kas iegūti no atbalsta pieteikumiem”. Izmantojot minēto datubāzi, jāvar ar dalībvalsts kompetentās iestādes starpniecību tieši un nekavējoties iepazīties ar datiem, kas attiecas uz vismaz trīs iepriekšējiem kalendārajiem un/vai tirdzniecības gadiem pēc kārtas. Attiecībā uz identifikācijas sistēmu lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabaliem Regulas Nr. 3508/92 4. pantā paredzēts, ka to “izveido, pamatojoties uz kartēm vai zemes reģistrācijas dokumentiem, vai citām kartogrāfiskām atsaucēm. Izmanto datorizētas ģeogrāfiskas informācijas sistēmas metodes, labāk ietverot ortofotografēšanu no gaisa vai kosmosa, ar viendabīgu standartu, kas garantē precizitāti, kura ir vismaz līdzvērtīga kartogrāfijai mērogā 1:10000”.
37.

Ar 1998. gada 9. novembra vēstuli Komisija pieprasīja, lai Dānija tai samaksā ievedmuitas nodokli bez procentiem DKK 18687475 apmērā, kas bija jāuzliek precēm laikā no 1994. gada 1. janvāra līdz 1997. gada 31. decembrim. Dānija no 1994. gada 1. janvāra ir finansiāli atbildīga par visu importētājuzņēmuma preču importu, jo tā ir nepareizi piemērojusi “īpašas izmantošanas” režīmu. Savā 1999. gada 10. marta atbildē Dānijas iestādes Komisijai nosūtīja sarakstu ar ievedmuitas nodokļiem, kas netika uzlikti laikā no 1994. gada 1. janvāra līdz 1997. gada 31. decembrim, un apstrīdēja to, ka Kopienai to darbības rezultātā būtu radušies finansiāli zaudējumi.
82.

Cits secinājums neizriet arī no tā, ka Regula Nr. 443/92 ir pieņemta, pamatojoties uz EK līguma 235. pantu (pēc grozījumiem – EKL 308. pants). Pēc Komisijas uzskata, no tā izriet, ka Regula [Nr. 443/92] ir plaši interpretējama. Taču tas nepārliecina. No tā vien, ka regula ir pieņemta, pamatojoties uz EKL 308. pantā noteikto pilnvaru paplašināšanu, nevar secināt, ka arī tā ir interpretējama paplašināti tā, ka ar to var pamatot jebkādu īstenošanas pasākumu paplašināšanu.
3.

Wetboek van Successierechten (Mantojuma nodokļa kodekss) 60.a panta, ko Flandrijas parlaments ir ieviesis ar dekrētu un kas bija spēkā mantojuma atstājēja nāves dienā, redakcija ir šāda: “1. Atkāpjoties no 48. un 48.2 panta, mantojuma nodoklis nav jāmaksā par šādu neto vērtību: a) aktīvu vērtību, ko mantojuma atstājējs vai viņa laulātais profesionālā veidā ir ieguldījis ģimenes uzņēmumā, un b) daļu vērtību ģimenes uzņēmumā vai par prasījumiem pret šādām sabiedrībām ar nosacījumu, ka 50 % no uzņēmuma vai sabiedrības daļām pirms tam trīs gadus nepārtraukti ir piederējušas mantojuma atstājējam un/vai tā laulātajam un ka tās pēc pašu iniciatīvas ir bijušas norādītas mantojuma nodokļa deklarācijā. [..] 3. Ģimenes sabiedrība ir sabiedrība, kuras faktiskā vadības atrašanās vieta ir vienā no Eiropas Savienības dalībvalstīm, kas: — vai nu pati atbilst 1., 5. un 8. punkta nosacījumiem; — vai tai pieder meitas sabiedrību daļas, vai tā ir šo sabiedrību, kas atbilst šiem nosacījumiem, kreditore. Otrajā gadījumā kapitāla daļu piederības priekšnosacījums tiek vērtēts uz konsolidēta pamata; tomēr nodarbinātības priekšnosacījums atkarībā no sabiedrības tiek vērtēts saskaņā ar 5. punktu. 4. [..] 5. Atbrīvojums no nodokļa ir spēkā tikai ar nosacījumu, ka uzņēmums vai sabiedrība trīs gadus pirms [mantojuma atstājēja] nāves Flandrijas reģionā pilnu darba laiku ir nodarbinājusi vismaz piecus darbiniekus. [..] Šis atbrīvojums tiek piešķirts un uzturēts, ja daļas vai prasījumi piecus gadus pēc [mantojuma atstājēja] nāves pieder mantiniekiem, kas šo atbrīvojumu saņem. Ja piecu gadu laikā nomirst mantinieks, tad šis atbrīvojums paliek spēkā tikai tad, ja daļas tiek mantotas taisnā līnijā vai laulāto starpā. [..] 10. Termiņu neievērošanas gadījumā 60.a pantu piemēro tikai tad, ja ir izpildīti šādi priekšnosacījumi: 1) nodokļu deklarācijā skaidri ir lūgts piemērot 60.a pantu; 2) deklarācijai ir pievienots Flandrijas reģiona izdots apstiprinājums tam, ka ir izpildīti šajā pantā uzskaitītie priekšnosacījumi attiecībā uz nodarbināšanu un daļām; ja šis apstiprinājums netiek iesniegts pirms nodokļa maksāšanas termiņa, to, nosakot pēc kārtējās likmes, maksā likumā noteiktajā termiņā, ievērojot atlīdzinājumu, saskaņā ar 135. panta 8. daļu; 3) nodokļu deklarācijā ir īpaši jāmin, attiecībā uz kādiem aktīviem vai daļām tiek prasīta 60.a panta piemērošana. [..]”
Vispārīgi vērtējot, jāatzīmē, ka, ja persona izlemj izmantot no EKL 18. panta vai jebkuras citas pārvietošanās brīvību noteicošas tiesību normas savas izrietošās tiesības pārcelties uz citu dalībvalsti, netiek garantēts, ka šī dzīvesvietas vai darbības pārcelšana būs finansiāli neitrāla ( 61 ). Jebkāda izvēle doties uz citu dalībvalsti nozīmē, ka, ņemot vērā starp attiecīgajām dalībvalstīm pastāvošās likumdošanas atšķirības, it sevišķi sociālā nodrošinājuma un nodokļu jomā, radīsies zināmas neizdevīgas, kā arī jaunas – izdevīgākas – sekas. Pašam Kopienu pilsonim lēmuma pieņemšanas gaitā ir jāizsver šie par un pret, bet, to darot, nevajadzētu cerēt, ka būs iespējams saņemt kādu sociālo priekšrocību, kas šī pilsoņa izcelsmes dalībvalstī tiek piešķirta citādu politisku apsvērumu dēļ. Kā tika norādīts iepriekš, tas ir pilnībā atkarīgs no attiecīgo priekšrocību rakstura. Tāpat kā gadījumā, ja dzīvesvieta tiek pārcelta uz citu dalībvalsti, netiek garantēta finansiāla neitralitāte, to pašu principu jāpiemēro arī attiecībā uz sociālā nodrošinājuma tiesību saglabāšanu. Nedrīkst aizmirst, ka, pārceļot dzīvesvietu uz citu dalībvalsti, uzņemošajā dalībvalstī var rasties cita veida tiesības. Parafrāzējot Vācijas valdības teikto tiesas sēdē, tā kā dalībvalstīm ir pienākums nepiemērot ierobežojumus attiecībā uz to pilsoņiem, kuri vēlas pārcelties uz dzīvi citā dalībvalstī, tām tāpat arī nav pienākuma atalgot to aizbraukšanu.
40.

Visas selektīvi konkrētiem tirgus dalībniekiem nodrošinātas priekšrocības principā ietekmē to konkurentu stāvokli tirgū, kuriem šādu priekšrocību nav. Tas it īpaši attiecas uz Lenzing minēto ražošanas atbalstu. To stāvokli tirgū turklāt pozitīvi vai negatīvi ietekmē arī citi apstākļi. Tādējādi ar to vien, ka pasākums ir piemērots, lai ietekmētu konkrētā tirgū esošās konkurences attiecības, nepietiek, lai visus uzņēmējus neatkarīgi no to konkurences attiecībām ar personu, kurai pasākums ir labvēlīgs, uzskatītu par tādiem, kurus šis pasākums skar individuāli ( 22 ).
11.

Likuma 109/94 2. panta 5. punkts no tā piemērošanas jomas izslēdz: a) darbus, ko tieši veic privātpersonas kā atskaitījumu no maksājumiem, kas veikti par būvatļaujām; b) [darbus], kas izriet no 1942. gada 17. augusta Likuma Nr. 1150 ( 9 ) 28. panta 5. punktā noteiktajiem pienākumiem; un c) iepriekšējiem analoģiskus [darbus]. Ja to vērtība, vairāku darbu gadījumā to aprēķinot par katru atsevišķi, pārsniedz Kopienu robežvērtības, līguma slēgšanas tiesību piešķiršana veicama saskaņā ar Direktīvu 93/37.