67

Šajā kontekstā Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuvas Augstākā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai konkursa nosacījums, saskaņā ar kuru piegādātājiem ir jāpierāda noteikts vidējo gada ienākumu līmenis, kas gūts no tādu darbību veikšanas, kuras attiecas tikai uz konkrētiem pakalpojumiem (jauktu sadzīves atkritumu apsaimniekošanu), ietilpst [Direktīvas 2014/24] 58. panta 3. vai 4. punkta piemērošanas jomā? 2) Vai no atbildes uz pirmo jautājumu ir atkarīga piegādātāja spēju novērtēšanas metode, kuru Tiesa ir noteikusi 2017. gada 4. maija spriedumā lietā Esaprojekt (C‑387/14, EU:C:2017:338)? 3) Vai konkursa nosacījums, saskaņā ar kuru piegādātājiem ir jāpierāda transportlīdzekļu, kas nepieciešami [atkritumu apsaimniekošanas] pakalpojumu sniegšanai, atbilstība īpašajām tehniskajām prasībām, ieskaitot piesārņojošās emisijas (“Euro 5”), GPS raidītāja uzstādīšanu, atbilstošu ietilpību un citas prasības, ietilpst Direktīvas 2014/24 58. panta 4. punkta, 42. panta, to lasot kopā ar šīs direktīvas VII pielikumu, un/vai tās 70. panta piemērošanas jomā? 4) Vai Direktīvas [89/665] 1. panta 1. punkta [ceturtā] daļa, kurā noteikts pārbaudes procedūru efektivitātes princips, šī panta 3. un 5. punkts, Direktīvas 2014/24 21. pants, un [Direktīva 2016/943], it īpaši 18. apsvērums un tās 9. panta 2. punkta trešā daļa (kopā vai atsevišķi, bet ar tiem neaprobežojoties), ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja valsts tiesiskajā regulējumā publiskā iepirkuma jomā ir nostiprināta saistoša pirmstiesas strīdu izšķiršanas procedūra: a) līgumslēdzējai iestādei piegādātājam, kurš ierosināja pārbaudes procedūru, ir jāsniedz visa informācija par cita piegādātāja piedāvājumu (neatkarīgi no tās konfidenciālā rakstura), ja šīs procedūras priekšmets ir tieši cita piegādātāja piedāvājuma izvērtējuma tiesiskums un piegādātājs, kas ierosināja procedūru, pirms tam nepārprotami ir lūdzis līgumslēdzēju iestādi to sniegt; b) vai neatkarīgi no atbildes uz iepriekšējo jautājumu līgumslēdzējai iestādei, noraidot piegādātāja iesniegto sūdzību par konkurenta piedāvājuma izvērtēšanas tiesiskumu, jebkurā gadījumā ir jāsniedz skaidra, pilnīga un konkrēta atbilde, kaut arī pastāv risks izpaust tai uzticēto konkursa konfidenciālo informāciju? 5) Vai Direktīvas 89/665 1. panta 1. punkta [ceturtā] daļa, 1. panta 3. un 5. punkts un 2. panta 1. punkta b) apakšpunkts, Direktīvas 2014/24 21. pants un Direktīva 2016/943, it īpaši tās 18. apsvērums (kopā vai atsevišķi, bet ar tiem neaprobežojoties), ir interpretējami tādējādi, ka līgumslēdzējas iestādes lēmums nepiešķirt piegādātājam piekļuvi cita dalībnieka piedāvājuma konfidenciālajai informācijai ir lēmums, kuru var atsevišķi apstrīdēt tiesā? 6) Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 89/665 1. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka piegādātājam ir jāiesniedz līgumslēdzējai iestādei sūdzība par šādu tās lēmumu un, ja nepieciešams, jāceļ prasība tiesā? 7) Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 89/665 1. panta 1. punkta [ceturtā] daļa un 2. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka – atkarībā no pieejamās informācijas apjoma par cita piegādātāja piedāvājuma saturu – piegādātājs var celt prasību tiesā vienīgi saistībā ar atteikumu sniegt viņam informāciju, atsevišķi neapšaubot citu līgumslēdzējas iestādes lēmumu tiesiskumu? 8) Neatkarīgi no atbildēm uz iepriekšējiem jautājumiem, vai Direktīvas 2016/943 9. panta 2. punkta trešā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesa, saņēmusi lūgumu, kurā prasīts piespriest otrai strīdā iesaistītajai pusei uzrādīt pierādījumus un kurā prasīts, lai tiesa tos padara pieejamus prasītājam, šāds lūgums ir jāapmierina neatkarīgi no līgumslēdzējas iestādes darbībām publiskā iepirkuma vai pārbaudes procedūrās? 9) Vai Direktīvas 2016/943 9. panta 2. punkta trešā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, noraidot lūgumu par otras strīdā iesaistītās puses konfidenciālas informācijas izpaušanu, tiesai pēc savas iniciatīvas būtu jāizvērtē datu, kuru konfidencialitātes zaudēšana tiek pieprasīta, nozīmīgums un to ietekme uz publiskā iepirkuma procedūras tiesiskumu? 10) Vai piegādātāju izslēgšanas iemesls, kas noteikts Direktīvas 2014/24 57. panta 4. punkta h) apakšpunktā, ņemot vērā Tiesas 2019. gada 3. oktobra spriedumu lietā Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 (C‑267/18, EU:C:2019:826), var tikt piemērots tādā veidā, ka tiesa, izskatot strīdu starp piegādātāju un līgumslēdzēju iestādi, pēc savas iniciatīvas, neatkarīgi no līgumslēdzējas iestādes novērtējuma, var lemt, ka attiecīgais pretendents, rīkojoties tīši vai nolaidīgi, ir iesniedzis līgumslēdzējai iestādei maldinošu, faktiski neprecīzu informāciju, un tāpēc tas bija jāizslēdz no publiskā iepirkuma procedūras? 11) Vai Direktīvas 2014/24 57. panta 4. punkta h) apakšpunkts, piemērojot to kopā ar šīs direktīvas 18. panta 1. punktā noteikto samērīguma principu, ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka gadījumos, kad valsts tiesībās ir paredzētas papildu sankcijas (izņemot izslēgšanu no iepirkuma procedūras) saistībā ar nepatiesas informācijas sniegšanu, tās var piemērot tikai uz personiskās atbildības pamata, jo īpaši, ja faktiski nepatieso informāciju ir sniegusi tikai daļa no [tirgus dalībniekiem], kas ir kopīgi piedalījušies iepirkuma procedūrā (piemēram, viens no vairākiem partneriem)?”