ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 65/15

Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 18. decembra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Lieta C-599/13) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - 4. pants - Savienības vispārējais budžets - Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 - 53.b panta 2. punkts - Lēmums 2004/904/EK - Eiropas Bēgļu fonds laikposmam no 2005. gada līdz 2010. gadam - 25. panta 2. punkts - Subsīdijas atgūšanas pienākuma juridiskais pamats pārkāpuma gadījumā)

(2015/C 065/20)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Pamatlietas puses

Prasītāja: Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)

Atbildētājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 13. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006, 53.b panta 2. punkta ievadu un c) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka juridiskā pamata valsts tiesībās neesamības gadījumā šī norma nodrošina juridisko pamatu valsts iestāžu lēmumam, ar kuru koriģē no Eiropas Bēgļu fonda piešķirtas subsīdijas summu šīs subsīdijas saņēmējam nelabvēlīgā veidā saskaņā ar dalītās pārvaldības starp Eiropas Komisiju un dalībvalstīm principu un uzdod atgūt daļu no šī summas. Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai, ņemot vērā gan subsīdijas saņēmēja, gan valsts pārvaldes rīcību, tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi Savienības tiesību izpratnē ir tikuši ievēroti attiecībā uz atmaksāšanas pieteikumu.

(1) OV C 24, 25.1.2014.
2)

Itālijas Republika maksā Eiropas Komisijai kontā “Eiropas Savienības pašu resursi”, skaitot no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz sprieduma Komisija/Itālija (EU:C:2007:250) pilnīgai izpildei, ik pusgadu maksājamu kavējuma naudu, kura par pirmo pusgadu pēc šī sprieduma pasludināšanas tā beigās tiek aprēķināta no sākotnējās summas EUR 4 2 8 00 000 apmērā, kura var tikt samazināta par EUR 4 00 000 par katru no bīstamo atkritumu poligoniem, kuru atbilstība minētajam spriedumam ir tikusi panākta, un par EUR 2 00 000 par katru no pārējiem poligoniem, kuru atbilstība minētajam spriedumam ir tikusi panākta. Nākamajos pusgados katra no tiem beigās maksājamā kavējuma nauda tiek aprēķināta, par pamatu ņemot iepriekšējam pusgadam aprēķināto kavējuma naudas apmēru un piemērojot tādus pašus samazinājumus atkarībā no attiecīgajā pusgadā panāktā progresa poligonu, uz kuriem attiecas pienākumu neizpilde, atbilstības nodrošināšanā;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 7/7

Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 5. novembra spriedums (Tribunal administratif de Melun (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sophie Mukarubega/Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

(Lieta C-166/13) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vīzu politika, patvēruma politika, imigrācijas politika un cita politika, kas saistīta ar personu brīvu pārvietošanos - Direktīva 2008/115/EK - To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi - Atgriešanas lēmuma pieņemšanas procedūra - Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips - Trešās valsts valstspiederīgā, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, tiesības tikt uzklausītam pirms tāda lēmuma pieņemšanas, kas var ietekmēt viņa intereses - Iestādes atteikums piešķirt trešās valsts valstspiederīgajam, kurš valstī atrodas nelikumīgi, uzturēšanās atļauju patvēruma meklētāja statusā vienlaikus ar pienākumu atstāt teritoriju - Tiesības tikt uzklausītam pirms atgriešanas lēmuma pieņemšanas)

(2015/C 007/08)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Tribunal administratif de Melun

Pamatlietas puses

Prasītāja: Sophie Mukarubega

Atbildētājs: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

Rezolutīvā daļa:

Tādos apstākļos kā pamatlietā tiesības tikt uzklausītam visas procedūras laikā, kas ir piemērojams Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, it īpaši tās 6. panta, kontekstā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tām pretrunā nav tas, ka valsts iestāde neuzklausa trešās valsts valstspiederīgo konkrēti par atgriešanas lēmumu, ja šī valsts iestāde – pēc tam, kad tā procedūras, kurā pilnībā tika ievērotas minētās personas tiesības tikt uzklausītai, noslēgumā ir konstatējusi viņas nelikumīgu uzturēšanos, – attiecībā uz viņu ir iecerējusi pieņemt šādu lēmumu neatkarīgi no tā, vai šis atgriešanas lēmums ir vai nav pieņemts pēc uzturēšanās atļaujas atteikuma.

(1) OV C 164, 8.6.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 315/13

Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fazenda Pública/Banco Mais SA

(Lieta C-183/13) (1)

(Nodokļi - PVN - Direktīva 77/388/EEK - 17. panta 5. punkta trešās daļas c) apakšpunkts - 19. pants - Priekšnodokļa atskaitīšana - Līzinga darījumi - Jaukta veida darījumos izmantojamas preces un pakalpojumi - Noteikums atskaitāmās PVN summas noteikšanai - Atkāpi ietveroša kārtība - Apstākļi)

2014/C 315/18

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Supremo Tribunal Administrativo

Pamatlietas puses

Prasītājsa: Fazenda Pública

Atbildētāja: Banco Mais SA

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 17. panta 5. punkta trešās daļas c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, kas tas neliedz dalībvalstij tādos apstākļos kā pamatlietā noteikt bankai, kas tostarp veic līzinga darbības, pienākumu iekļaut daļas, ko tā izmanto, lai noteiktu vienu atskaitāmo proporciju visām jaukta veida darījumos izmantojamām precēm un pakalpojumiem kopā, skaitītājā un saucējā tikai to izmantošanas [nomas] maksas daļu, ko pārskaita klienti savu līzinga līgumu ietvaros un kas atbilst procentiem, jo visbiežāk šādu preču un pakalpojumu izmantošana ir saistīta galvenokārt ar finansēšanu un līgumu pārvaldību, un tas ir jānoskaidro iesniedzējtiesai.

(1) OV C 189, 29.6.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 112/15

Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HaTeFo GmbH/Finanzamt Haldensleben

(Lieta C-110/13) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sabiedrību tiesības - Ieteikums 2003/361/EK - Mikro, mazo un vidējo uzņēmumu definīcija - Uzņēmumu veidi, ko ņem vērā, aprēķinot darbinieku skaitu un finanšu rādītājus - Saistīti uzņēmumi - Jēdziens “fizisku personu grupa, kas darbojas kopīgi”)

2014/C 112/17

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Pamatlietas puses

Prasītāja: HaTeFo GmbH

Atbildētāja: Finanzamt Haldensleben

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Bundesfinanzhof – Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikuma 2003/361/EK par mikro, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (OV L 124, 36. lpp.) pielikuma 3. panta 3. punkta ceturtās daļas interpretācija – Uzņēmumu veidi, ko ņem vērā, aprēķinot darbinieku skaitu un finanšu rādītājus – Saistīti uzņēmumi – Fizisko personu grupas, kas darbojas kopīgi, jēdziens

Rezolutīvā daļa:

Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikuma 2003/361/EK par mikro, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju pielikuma 3. panta 3. punkta ceturtā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmumus var uzskatīt par “saistītiem” šī panta izpratnē, ja no gan juridisku, gan ekonomisko attiecību, kas tās saista, analīzes izriet, ka tās ar fiziskas personas vai fizisku personas grupas, kas darbojas kopīgi, starpniecību veido vienu ekonomisku vienību, pat ja tās formāli viena ar otru neuztur šī pielikuma 3. panta 3. punkta pirmajā daļā noteiktās attiecības.

Šī pielikuma 3. panta 3. punkta ceturtās daļas izpratnē fiziskas personas darbojas kopīgi tad, ja koordinē [savu darbību], lai ietekmētu attiecīgo uzņēmumu komerclēmumus, kas izslēdz to, ka tos varētu uzskatīt par vienu no otra ekonomiski neatkarīgiem uzņēmumiem. Šī nosacījuma izpilde ir atkarīga no lietas apstākļiem, un tā noteikti nevar būt pakļauta līgumiskām attiecībām starp šīm personām, pat ne konstatējumam par viņu nodoma neievērot mikro, mazo vai vidējo uzņēmumu definīciju šī ieteikuma izpratnē.

(1) OV C 147, 25.5.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 325/8

Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 10. septembra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — M. G., N. R./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Lieta C-383/13) (1)

(Vīzu politika, patvēruma politika, imigrācijas politika un cita politika, kas saistīta ar personu brīvu pārvietošanos - Imigrācijas politika - Nelegālā imigrācija un nelikumīga uzturēšanās - To personu atgriešanās, kuras uzturas nelikumīgi - Direktīva 2008/115/EK - To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi - Izraidīšanas procedūra - Aizturēšanas pasākums - Aizturēšanas pagarināšana - 15. panta 2. un 6. punkts - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības tikt uzklausītam - Pārkāpums - Sekas)

2013/C 325/11

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: M. G., N. R.

Atbildētājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Raad van State — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (OV 2000, C 364, 1. lpp.) 41. panta 2. punkta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi (OV L 348, 98. lpp.), 15. panta 6. punkta interpretācija — Aizturēšanas pasākumi — Pagarinājums — Attiecīgo valstspiederīgo nesadarbošanās izraidīšanas procedūras ietvaros — Tiesību uz aizstāvību pārkāpums — Ikvienas personas tiesības tikt uzklausītai pirms to nelabvēlīgi ietekmējoša individuāla pasākuma pieņemšanas attiecībā uz to

Rezolutīvā daļa:

Savienības tiesības, konkrētāk, Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, 15. panta 2. un 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja, administratīvajā procesā lemjot par aizturēšanas pasākuma pagarināšanu, nav ievērotas tiesības tikt uzklausītam, valsts tiesai, kura veic šī lēmuma tiesiskuma izvērtēšanu, ir jānosaka aizturēšanas pasākuma atcelšana tikai tad, ja tā uzskata, ņemot vērā visus katras lietas faktiskos un tiesiskos apstākļus, ka šis pārkāpums ir tiešām liedzis tam, kurš uz to atsaucas, iespēju labāk aizstāvēties, kādēļ šim administratīvajam procesam varētu būt bijis cits iznākums.

(1) OV C 260, 7.9.2013.
1)

ekrānu, kuriem piemīt tādas objektīvas īpašības kā pamatlietā, tarifu klasificēšanai kombinētajā nomenklatūrā, kas ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, tās redakcijās, kas secīgi izriet no Komisijas 2000. gada 13. oktobra Regulas (EK) Nr. 2388/2000, Komisijas 2001. gada 6. augusta Regulas (EK) Nr. 2031/2001, Komisijas 2002. gada 1. augusta Regulas (EK) Nr. 1832/2002 un Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulas (EK) Nr. 1789/2003, ir jāņem vērā tiem raksturīgais izmantošanas mērķis, kas ir, pirmkārt, reproducēt datus no automātiskām datu apstrādes iekārtām un, otrkārt, reproducēt saliktus video signālus. Šādi ekrāni ir klasificējami kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 8471 60 90, ja tos izmanto tikai vai galvenokārt automātiskā datu apstrādes iekārtā kombinētās nomenklatūras 84. nodaļas 5. piezīmes B daļas a) punkta izpratnē, vai, ja tas tā nav, šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 8528 21 90, un tas ir jānosaka iesniedzējtiesai, pamatojoties uz ekrānu pamatlietā objektīvajām īpašībām un tostarp tām, kas ir minētas harmonizētās sistēmas, kas ir ieviesta ar starptautisko konvenciju par preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu, kura ir noslēgta 1983. gada 14. jūnijā Briselē, un tās 1986. gada 24. jūnija grozījumu protokola pozīcijas 8471 paskaidrojošās piezīmēs un it īpaši šīs harmonizētās sistēmas I nodaļas D daļas par automātisko datu apstrādes iekārtu displejiem 1.–5. punktā;
C 395/9

Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. septembra spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/GMAC UK PLC

(Lieta C-589/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - PVN - Sestā direktīva 77/388/EEK - 11. panta C daļas 1. punkta pirmā daļa - Tieša iedarbība - Nodokļa bāzes samazināšana - Divu darījumu veikšana, kuri attiecas uz vienām un tām pašām precēm - Preču piegāde - Līzingā pārdotas, valdījumā atgūtas un tālāk izsolē pārdotas automašīnas - Tiesību ļaunprātīga izmantošana)

(2014/C 395/10)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pamatlietas puses

Prasītājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Atbildētāja: GMAC UK PLC

Rezolutīvā daļa

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 11. panta C daļas 1. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā dalībvalsts nodokļa maksātājam nevar aizliegt atsaukties uz šīs tiesību normas tiešo iedarbību attiecībā uz vienu darījumu, pamatojoties uz to, ka šis nodokļa maksātājs var atsaukties uz valsts tiesību normām attiecībā uz otru darījumu, kas ir saistīts ar tām pašām precēm, un ja abu tiesību normu piemērošana kopā radītu tādu kopējo fiskālo rezultātu, kāds nerastos un kādu nav paredzēts radīt, ja šiem darījumiem tiktu piemērotas tikai valsts tiesības vai Sestā Direktīva 77/388 atsevišķi.

(1) OV C 71, 9.3.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 282/5

Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 19. jūnija spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jessy Saint Prix/Secretary of State for Work and Pensions

(Lieta C-507/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 45. pants - Direktīva 2004/38/EK - 7. pants - “Darba ņēmēja” jēdziens - Eiropas Savienības pilsone, kas ir pārtraukusi strādāt fizisku ierobežojumu dēļ, kuri ir saistīti ar vēlīno grūtniecības stadiju un pēcdzemdību periodu)

2014/C 282/07

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court of the United Kingdom

Pamatlietas puses

Prasītāja: Jessy Saint Prix

Atbildētājs: Secretary of State for Work and Pensions

Piedaloties: AIRE Centre

Rezolutīvā daļa:

LESD 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka sieviete, kas pārtrauc strādāt vai meklēt darbu fizisko ierobežojumu dēļ, kuri ir saistīti ar vēlīno grūtniecības stadiju un pēcdzemdību periodu, saglabā “darba ņēmēja” statusu šī panta izpratnē, ar nosacījumu, ka viņa atsāk strādāt vai atrod citu darbu saprātīgā termiņā pēc viņas bērna piedzimšanas.

(1) OV C 26, 26.1.2013.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 159/2

Tiesas (virspalāta) 2014. gada 1. aprīļa spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Felixstowe Dock and Railway Company Ltd u.c./The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Lieta C-80/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Uzņēmumu ienākuma nodokļi - Nodokļu atvieglojums - Sabiedrību grupas un konsorciji - Valsts tiesību akti, ar kuriem sabiedrībai, kas ietilpst konsorcijā, atļauts nodot zaudējumus sabiedrībai, kas pieder sabiedrību grupai, un starp šīm divām sabiedrībām pastāv saikne, ko veido “saistītājsabiedrība”, kas ietilpst gan sabiedrību grupā, gan konsorcijā - “Saistītājsabiedrībai” noteiktā valstspiederības prasība - Diskriminācija juridiskās adreses dēļ - Sabiedrību grupas galīgais mātesuzņēmums, kas reģistrēts trešajā valstī un kuram pieder sabiedrības, kuras lūdz pārņemt zaudējumus, izmantojot trešajās valstīs reģistrētas sabiedrības)

2014/C 159/02

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pamatlietas puses

Prasītāji: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, WPCS (UK) Finance Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc

Atbildētājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – First-tier Tribunal (Tax Chamber) – LESD 49. un 54. panta interpretācija – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Nodokļu tiesību akti – Sabiedrību ienākuma nodoklis – Nodokļu atskaitījums – Valsts tiesību akti, ar kuriem sabiedrībai, kas reģistrēta Apvienotajā Karalistē un kas ietilpst konsorcijā, atļauts nodot zaudējumus sabiedrībai, kas reģistrēta šajā pat valstī un kas pieder sabiedrību grupai, ar nosacījumu, ka starp šīm divām sabiedrībām pastāv saikne, ko veido saistītājsabiedrība, kas ietilpst gan sabiedrību grupā, gan konsorcijā – Prasība, ka saistītājsabiedrībai ir jābūt reģistrētai Apvienotajā Karalistē vai jāveic komercdarbība Apvienotajā Karalistē, izmantojot tur atrodošos pastāvīgu uzņēmumu

Rezolutīvā daļa:

LESD 49. un 54. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā dalībvalsts tiesību akti, kas grupā ietilpstošai sabiedrībai rezidentei atļauj iespēju pārņemt zaudējumus, kas radušies citai konsorcijā ietilpstošai sabiedrībai rezidentei, kad “saistītājsabiedrība”, kas ietilpst gan šajā grupā, gan šajā konsorcijā, arī rezidē minētajā dalībvalstī un turklāt neatkarīgi no to sabiedrību rezidences, kurām pašām vai izmantojot starpniecības sabiedrības pieder saistītājsabiedrības un citu sabiedrību, uz kurām attiecas zaudējumu nodošana, kapitāls, lai gan šāda iespēja tajos nav paredzēta, ja saistītājsabiedrība ir reģistrēta citā dalībvalstī.

(1) OV C 184, 23.6.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 112/6

Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedums – Eiropas Komisija/EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Zviedrijas Karaliste, Siemens AG, ABB Ltd

(Lieta C-365/12 P) (1)

(Apelācija - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Piekļuve iestāžu dokumentiem - Dokumenti, kas saistīti ar EKL 81. panta piemērošanas procedūru - Regula (EK) Nr. 1/2003 un Regula (EK) Nr. 773/2004 - Piekļuves atteikums - Izņēmumi saistībā ar izmeklēšanas darbību, komerciālo interešu un iestāžu lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Attiecīgās iestādes pienākums veikt piekļuves pieteikumā norādīto dokumentu satura konkrētu un individuālu pārbaudi)

2014/C 112/07

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Smulders, P. Costa de Oliveira un A. Antoniadis)

Otrs lietas dalībnieks: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (pārstāvji – A. Hahn un A. Bach, Rechtsanwälte), Zviedrijas Karaliste (pārstāvis – C. Meyer-Seitz), Siemens AG (pārstāvji – I. Brinker, C. Steinle, un M. Holm-Hadulla, Rechtsanwälte), ABB Ltd (pārstāvji – J. Lawrence, solicitor, H. Bergmann un A. Huttenlauch, Rechtsanwälte)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 22. maija spriedumu lietā T-344/08 Enbw Energie Baden-Württemberg/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa atcēla Komisijas 2008. gada 16. jūnija Lēmumu SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931, ar kuru tika atteikta piekļuve procesa COMP/F/38.899 lietas materiāliem – Komutācijas aparāti ar gāzes izolāciju – Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.), it īpaši tās 4. panta 2. un 3. punkta, kļūdaina interpretācija

Rezolutīvā daļa:

1) atcelt Eiropas Savienības 2012. gada 22. maija spriedumu lietā T-344/08 EnBW Energie Baden-Württemberg/Komisija;

2) atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūnija Lēmumu SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931, ar kuru EnBW Energie Baden-Württemberg AG tika atteikta piekļuve Procesa COMP/F/38.899 – Gāzes izolācijas slēgiekārtas lietas materiāliem, ciktāl ar šo lēmumu Eiropas Komisija nav lēmusi par EnBW Energie Baden-Württemberg AG pieteikumu, ar kuru tika lūgta piekļuve dokumentiem, kuri ietilpst lietas materiālu 5. kategorijas b) apakšpunktā;

3) prasību, ko EnBW Energie Baden-Württemberg AG cēlusi Vispārējā tiesā lietā T-344/08, pārējā daļā noraidīt;

4) Eiropas Komisija un EnBW Energie Baden-Württemberg AG sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

5) Zviedrijas Karaliste, Siemens AG un ABB Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

(1) OV C 287, 22.9.2012.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 135/4

Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Dortmund-West/Klinikum Dortmund gGmbH

(Lieta C-366/12) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sestā PVN direktīva - Atbrīvojumi no nodokļa - 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunkts - Preču piegāde - Medikamentu citostatiķu piegāde ambulatorajā aprūpē - Dažādu nodokļu maksātāju sniegti pakalpojumi - 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts - Ārstu, kas slimnīcā praktizē kā pašnodarbinātas personas, izrakstīti medikamenti - Cieši saistītas darbības - Aprūpes pakalpojumu papildpakalpojumi - Savstarpēji fiziski un ekonomiski nenošķiramas darbības)

2014/C 135/04

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Finanzamt Dortmund-West

Atbildētāja: Klinikum Dortmund gGmbH

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Bundesfinanzhof – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (OV L 145, 1. lpp.), 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija – Ar slimnīcas un medicīnisko aprūpi cieši saistītu darbību jēdziens – Darbība, kas nav pakalpojums direktīvas 6. panta izpratnē – Darbība, ko veic nevis nodokļu maksātājs, kurš sniedz arī slimnīcas vai medicīnisko aprūpi, bet gan cits nodokļu maksātājs – Ar medicīnisko aprūpi cieši saistīta darbība, kas nav atbrīvota no nodokļa

Rezolutīvā daļa:

Tādu preču kā pamatlietā aplūkotie medikamenti citostatiķi, kurus, veicot vēža pacientu ambulatoro ārstēšanu, izrakstījuši ārsti, kas slimnīcā praktizē kā pašnodarbinātas personas, piegāde nevar tikt atbrīvota no pievienotās vērtības nodokļa saskaņā ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 12. decembra Direktīvu 2005/92/EK, 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunktu, ja vien šī piegāde nav fiziski un ekonomiski nenošķirama no medicīniskās pamataprūpes sniegšanas, tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

(1) OV C 366, 24.11.2012.