Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Direktīvas 1999/70 par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 5. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj dalībvalstij pieņemt tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā — nolūkā transponēt īpaši Direktīvu 1999/70 saistībā ar tās normu piemērošanu publiskajā sektorā — ir paredzēts ieviest secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu vai darba attiecību ļaunprātīgas izmantošanas novēršanas pasākumus, kas uzskaitīti minētās klauzulas 1. punkta a)–c) apakšpunktā, gadījumā, ja valsts tiesībās jau pastāv — kas jāpārbauda iesniedzējtiesai — “līdzvērtīgs tiesisks pasākums” minētās klauzulas izpratnē, tomēr ar nosacījumu, ka minētais tiesiskais regulējums, pirmkārt, neietekmē uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu vai darba attiecību ļaunprātīgas izmantošanas novēršanas efektivitāti, kas izriet no minētā līdzvērtīgā tiesiskā pasākuma, un, otrkārt, tajā tiek ievērotas Kopienu tiesības un tostarp minētā pamatnolīguma 8. klauzulas 3. punkts.

Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Direktīvas 1999/70 par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj attiecīgās dalībvalsts iestādēm piemērot valsts tiesisko regulējumu tādā veidā, ka secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu atjaunošana publiskajā sektorā ir uzskatāma par attaisnotu ar “objektīviem iemesliem” minētās klauzulas izpratnē, pamatojoties tikai uz to, ka šie līgumi ir balstīti uz tiesību normām, kas atļauj atjaunot šādus līgumus, lai apmierinātu noteiktas pagaidu vajadzības, lai gan patiesībā šīs vajadzības ir pastāvīgas un ilgstošas. Savukārt šī pati klauzula nav piemērojama pirmā vai vienīgā darba līguma noslēgšanai vai pirmo vai vienīgo darba attiecību nodibināšanai uz noteiktu laiku.

Pārbaude attiecībā uz “līmeņa pazemināšanas” esamību Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Direktīvas 1999/70 par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 8. klauzulas 3. punkta izpratnē ir jāveic salīdzinājumā ar visu to dalībvalsts iekšējo tiesību noteikumu kopumu, kas attiecas uz darba ņēmēju aizsardzību uz noteiktu laiku noslēgto darba līgumu jomā. Līdz ar to minētā klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzētā “līmeņa pazemināšana” ir jāizskata ne tikai salīdzinājumā ar uz noteiktu laiku nodarbinātajiem darba ņēmējiem piemērojamo aizsardzības līmeni, kas izriet no “līdzvērtīga tiesiska pasākuma” šā pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta izpratnē, bet arī salīdzinājumā ar vispārējo aizsardzības līmeni, kāds attiecīgajā dalībvalstī bija piemērojams gan darba ņēmējiem, kuri noslēguši secīgus darba līgumus uz noteiktu laiku, gan darba ņēmējiem, kuri noslēguši pirmo vai vienīgo darba līgumu uz noteiktu laiku.

Turklāt saistībā ar minētās 8. klauzulas 3. punkta piemērojamību no paša teksta izriet, ka līmeņa pazemināšana pati par sevi ar pamatnolīgumu nav aizliegta, bet, lai uz to attiektos minētajā klauzulā paredzētais aizliegums, šai līmeņa pazemināšanai, pirmkārt, ir jābūt saistītai ar pamatnolīguma “ieviešanu” un, otrkārt, jāattiecas uz darba ņēmēju, kas nodarbināti uz noteiktu laiku, “vispārējo aizsardzības līmeni”.

(sal. ar 120., 121., 123., 125. un 126. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)