LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 344/26

Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 19. septembra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey

(Lieta C-140/12) (1)

(Personu brīva pārvietošanās - Eiropas Savienības pilsonība - Direktīva 2004/38/EK - Tiesības uzturēties ilgāk nekā trīs mēnešus - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Persona, kurai vairs nav darba ņēmēja statusa - Vecuma pensijas saņēmējs - Nosacījums par pietiekamiem līdzekļiem, lai nekļūtu par slogu uzņēmējas dalībvalsts “sociālās palīdzības sistēmai” - Lūgums piešķirt īpašu, no iemaksām neatkarīgu naudas pabalstu - Kompensējoša piemaksa, kas paredzēta vecuma pensijas papildināšanai - Regula (EK) Nr. 883/2004 - 3. panta 3. punkts un 70. pants - Dzīvesvietas dalībvalsts kompetence - Piešķiršanas nosacījumi - Tiesības likumīgi uzturēties valsts teritorijā - Atbilstība Savienības tiesībām)

2013/C 344/43

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Gerichtshof

Lietas dalībnieki pamatprocesā

Prasītāja: Pensionsversicherungsanstalt

Atbildētājs: Peter Brey

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), labotā redakcija, 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Savienības pilsoņa, kurš ir pārtraucis savu profesionālo darbību, tiesības vairāk nekā trīs mēnešus uzturēties otras dalībvalsts teritorijā — Situācija, kurā minētais pilsonis saņem pensiju, kas ir mazāka par uzņemošās dalībvalsts iztikas minimumu, un tādēļ ir pieprasījis piešķirt kompensējošo piemaksu (“Ausgleichszulage”), īpašu, no iemaksām neatkarīgu naudas pabalstu

Rezolutīvā daļa:

Savienības tiesības, kas it īpaši izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, 8. panta 4. punkta un 24. panta 1. un 2. punkta, ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kāds tiek aplūkots pamatlietā, kurā pat attiecībā uz laikposmu pēc pirmajiem trīs uzturēšanās mēnešiem ir paredzēts noteikums par atteikumu jebkādos apstākļos un automātiski ekonomiski neaktīvam citas dalībvalsts pilsonim piešķirt tādu pabalstu, kāds ir Federālā likuma par vispārējo sociālo apdrošināšanu (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz), kurā grozījumi no 2011. gada 1. janvāra ir izdarīti ar 2011. gada Finanšu likumu (Budgetbegleitgesetz 2011), 292. panta 1. punktā paredzētā kompensējošā piemaksa, tāpēc ka viņš, kaut gan viņam ir ticis izdots piereģistrēšanos apliecinošs dokuments, neatbilst nosacījumiem, lai iegūtu tiesības pirmās dalībvalsts teritorijā likumīgi uzturēties ilgāk nekā trīs mēnešus, jo nosacījums šādu tiesību esamībai ir tāds, ka šim pilsonim ir pietiekami līdzekļi, lai minētais pabalsts nebūtu jāpieprasa.

(1) OV C 165, 9.6.2012.