Lieta C‑528/16

Confédération paysanne u.c.

pret

Premier ministre

un

Ministre de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt

(Conseil d’État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Ģenētiski modificētu organismu apzināta izplatīšana vidē – Mutaģenēze – Direktīva 2001/18/EK – 2. un 3. pants – I A un I B pielikums – “Ģenētiski modificēta organisma” jēdziens – Ģenētiskās modifikācijas paņēmieni/metodes, kas tradicionāli tiek lietoti un kas tiek uzskatīti par drošiem – Jauni mutaģenēzes paņēmieni/metodes – Riski cilvēku veselībai un videi – Dalībvalstu rīcības brīvība, transponējot direktīvu – Direktīva 2002/53/EK – Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējais katalogs – Augu šķirnes, kas kļuvušas izturīgas pret herbicīdiem – 4. pants – Iespējamība kopējā katalogā iekļaut mutaģenēzes ceļā iegūtas ģenētiski modificētas šķirnes – Prasība cilvēku veselības un vides aizsardzības jomā – Atbrīvojums

Kopsavilkums – Tiesas (virspalāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/18/EK (2001. gada 12. marts) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu 2. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka organismi, kas iegūti ar mutaģenēzes paņēmieniem/metodēm, ir ģenētiski modificēti organismi šīs normas izpratnē. Šajā ziņā Direktīvas 2001/18 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā ir precizēts, ka saistībā ar ĢMO definīciju ģenētiskā modifikācija tiek veikta, izmantojot vismaz šīs direktīvas I A pielikuma 1. daļā uzskaitītos paņēmienus. Lai gan šajā minētās direktīvas I A pielikuma 1. daļā nav tieši noteikti mutaģenēzes paņēmieni/metodes, šis apstāklis nevar izslēgt, ka ar šiem paņēmieniem/metodēm iegūtie organismi ietilpst ĢMO definīcijā, kas ietverta šīs pašas direktīvas 2. panta 2. punktā. Ir svarīgi norādīt, ka, pirmkārt, kā izriet no frāzes “inter alia”, kas ietverta Direktīvas 2001/18 I A pielikuma 1. daļas ievaddaļā, ģenētiskās modifikācijas paņēmienu saraksts, kas iekļauts šajā daļā, nav izsmeļošs. Tātad nevar uzskatīt, ka ar šo sarakstu būtu izslēgti citi ģenētiskās modifikācijas paņēmieni, kas tajā nav tieši minēti. Otrkārt, ir jānorāda, ka Savienības likumdevējs nav ietvēris mutaģenēzi izsmeļošajā to paņēmienu sarakstā, kuri neizraisa ģenētisku modifikāciju un kuri minēti Direktīvas 2001/18 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā, lasot to kopsakarā ar tās I A pielikuma 2. daļu. Gluži pretēji, mutaģenēze šīs direktīvas I B pielikumā ir skaidri minēta to “ģenētiskās modifikācijas” paņēmienu/metožu vidū, uz kuriem norādīts minētās direktīvas 3. panta 1. punktā, kas attiecas uz organismiem, kuri ir jāizslēdz no tās piemērošanas jomas. (skat. 33.-37. un 54. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

Direktīvas 2001/18 3. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar šīs direktīvas I B pielikuma 1. punktu un ņemot vērā tās 17. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka no minētās direktīvas piemērošanas jomas ir izslēgti tikai tādi organismi, kas ir iegūti ar mutaģenēzes paņēmieniem/metodēm, kuri tradicionāli tiek izmantoti vairākiem lietojumiem un kuru drošums jau sen ir atzīts. Šajos apstākļos Direktīvas 2001/18 3. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar tās I B pielikuma 1. punktu, nevar tikt interpretēts tādējādi, ka ar to no šīs direktīvas piemērošanas jomas būtu izslēgti organismi, kas iegūti ar jauniem mutaģenēzes paņēmieniem/metodēm, kuri ir parādījušies vai galvenokārt attīstījušies kopš minētās direktīvas pieņemšanas. Šādas interpretācijas rezultātā netiktu ievērots likumdevēja nodoms, kas atspoguļots šīs direktīvas 17. apsvērumā, – izslēgt no tās piemērošanas jomas tikai organismus, kas iegūti ar paņēmieniem/metodēm, kuri tradicionāli tiek izmantoti vairākiem lietojumiem un kuru drošums jau sen ir atzīts. No tā izriet, ka atbrīvojuma, kas minēts Direktīvas 2001/18 3. panta 1. punktā, lasot to kopsakarā ar tās I B pielikuma 1. punktu, ar ko no šīs direktīvas piemērošanas jomas ir izslēgti organismi, kas iegūti ar mutaģenēzes paņēmieniem/metodēm, interpretācija bez nekāda nošķīruma apdraudētu minētajā direktīvā izvirzīto aizsardzības mērķi un būtu pretrunā piesardzības principam, ko ar šo direktīvu ir paredzēts īstenot. (skat. 51., 53. un 54. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

Padomes Direktīvas 2002/53/[EK] (2002. gada 13. jūnijs) par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1829/2003 (2003. gada 22. septembris), 4. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka no šajā normā paredzētajiem pienākumiem ir atbrīvotas ģenētiski modificētas šķirnes, kas iegūtas ar tādiem mutaģenēzes paņēmieniem/metodēm, kuri tradicionāli tiek izmantoti vairākiem lietojumiem un kuru drošums jau sen ir atzīts. (skat. 68. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)