LV
Jud ikatūr askrājums
ECLI:EU:T:2010 :506 1VISPĀRĒJĀS TIESAS S PRIEDUM S (apelācijas palāta)
2010 . gada 9 . decembrī
Lieta T-526/08 P
Eiropas Komisija
pret
Guido Strack
Apelācija — Pretapelācija — Civildienests — Ierēdņi — Pieņemšana dar bā — Paziņojums par 
vakanci — Kandida tūras no raidīšana — Iecelšana no daļas vadītāja amatā — Prasība atcelt tiesību 
aktu — Pieņemamība — Interese celt prasību — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Morālais kai tējums
PriekšmetsApelācijas sūdzība par E iropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008 . gada 
25. septembra s priedumu lietā F-44/05 S track/Komisija (Krājums-CDL, I-A-1-303. un 
II-A-1-1609 . lpp.), kurā lūgts daļēji atcelt šo spriedumu. G. Strack pretapelācijas sūdzība
NolēmumsAtcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008 . gada 25 . septembra 
sprieduma lietā F-44/05 S track/Komisija rezolutīvās da ļas 1., 2., 3., 5. un 6. punktu. 
Pretprasību pārējā da ļā no raidīt. Lietu no sūtīt atpakaļ Civildienesta tiesai, lai tā izlemtu 
prasījumus atcelt lēmumu par A kunga iecelšanu Eiropas Kopienu O ficiālo publikāciju 
biroja “Konkursa uzaicinājumu un līgumu” no daļas vadītāja amatā un lēmumu no raidīt 
Gvido Š traka [ Guido Strack] ka ndida tūru šim p ašam a matam u n p rasījumus par 
zaudējumu atlīdzību par m orālo kai tējumu, ko e sot cietis G. Štraks, EUR 2000 a pmērā, kā 
arī par tiesāšanās izdevumiem. Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem p ieņemšanu atlikt.
Kopsavilkums
1. Apelācija — Interese c elt prasību — Pārbaude, ko V ispārējā tiesa veic pēc savas ierosmes
(Tiesas Statūtu I pielikuma 10 . pants)
2. Ierēdņi — Prasība — Interese c elt prasību — Prasība vienlaicīgi par kandidatūras uz vakantu amata 
vietu noraidījumu un cita ierēdņa iecelšanu amatā — Visaptverošs un vienots intereses c elt prasību 
vērtējums nenodalāmu lēmumu gadījumā
(Civildienesta noteikumu 90 . un 91 . pants)
3. Ierēdņi — Prasība — Prasība par zaudējumu atlīdzību, kas saistīta ar prasību atcelt tiesību aktu
(Civildienesta noteikumu 90 . un 91 . pants)
4. Ierēdņi — Prasība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Apstrīdēta prettiesiska akta atcelšana — 
Principā piemērota un pilnīga atlīdzība par mo rālo kaitējumu
(EKL 233 . panta pirmā daļa; Civildienesta noteikumu 90 . un 91 . pants)
2 ECLI:EU:T:2010 :506KOPSAVILKUMS—LIETAT-526/08P
KOMISIJA/STRACK
5. Ierēdņi — Prasība — Interese c elt prasību — Prasība par kandidatūras uz vakantu amata vietu 
noraidījumu
(EKL 233 . panta pirmā daļa; Civildienesta noteikumu 53 . un 78 . pants)
6. Ierēdņi — Prasība — Kopienu tiesas kom petence — Ziņošana p ar lietas dalībnieka rīcību 
kompetentajām krimināllietu iestādēm — Kompetences neesamība
7. Ierēdņi — Prasība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Nelabvēlīga akta novēlota paziņošana — 
Dienesta pārkāpums
(Civildienesta noteikumu 90 . un 91 . pants)
8. Ierēdņi — Prasība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Apstrīdētā akta, a r kuru n etiek 
nodrošināts pienācīgs a tlīdzinājums par mo rālo kaitējumu, atcelšana — Morālais kaitējums, ko i r 
radījis ierēdņa goda, cieņas, pašcieņas un reputācijas aizskārums
(Civildienesta noteikumu 90 . un 91 . pants)
1. Vispārējā tiesa pēc savas ierosmes var izvirzīt iebildi, ka kā dam no l ietas dalībniekiem n av intereses 
uzturēt apelācijas sūdzību, ja pēc Civildienesta tiesas sprieduma pasludināšanas no tikuša fakta dēļ šis 
spriedums apelācijas sūdzības iesniedzējam v airs nekaitē, un šī iemesla dēļ no spriest, ka t iesvedība 
izbeidzama pirms sprieduma taisīšanas. Lai būtu prasītāja interese iesniegt apelācijas sūdzību, jābūt 
iespējai, ka a pelācijas iznākums apelācijas sūdzību iesniegušajam lietas dalībniekam var būt labvēlīgs.
(skat. 44 . punktu)
Atsauces:
Tiesa, 1995 . gada 19 . oktobris, C-19/93 P R endo u.c./Komisija, Recueil, I-3319 . lpp., 13 . punkts; 2001 . gada 
25. janvāris, C-111/99 P Lech-Stahlwerke/Komisija, Recueil, I-727. lpp., 18 . punkts; Vispārējā tiesa, 2005 . gada 
28. jūnijs, T-147/04 R oss/Komisija, Krājums-CDL, I-A-171. un II- 771. lpp., 25. punkts un tajā minētā judikatūra.
2. Gadījumā, kad i erēdnis ir c ēlis prasību atbilstoši Civildienesta no teikumu 90 . un 91 . pantam, lai tiktu 
atcelts lēmums par tā ka ndida tūras no raidīšanu un lēmums par cita ierēdņa iecelšanu lūgtajā amatā, 
prasītāja interese panākt šo lēmumu atcelšanu jānovērtē visaptveroši un ko pā, ja šie abi lēmumi nav 
nodalāmi. Ierēdņa interesi celt prasību atcelt lēmumu par ka ndida tūras no raidīšanu no vērtējot īpaši un 
atšķirīgi no v iņa intereses atcelt lēmumu par iecelšanu amatā, tiek kļūdaini piemērotas tiesības.
(skat. 45 . un 46 . punktu)
Atsauces:
Tiesa, 1983 . gada 28 . septembris, 131/82 A ngelini/Komisija, Recueil, 2801 . lpp.; ģenerāladvokāta M ančīni [Mancini] 
secinājumi, 2820 . lpp., un tajos minētā judikatūra; 2007 . gada 7 . jūnijs, C-362/05 P W unenburger/Komisija, Krājums, 
I-4333 . lpp., 46. punkts.
3. Ja prasības atcelt tiesību aktu un prasības par zaudējumu atlīdzību priekšmeti pārklājas, tad, lai 
novērtētu rīcības, kas iestādei tiek pārmesta prasībā par zaudējumu atlīdzību, tiesiskumu, jāatsaucas uz 
pamatiem u n argumentiem, kas ir i zvirzīti prasības par apstrīdēto lēmumu atcelšanu pamatojumam.
ECLI:EU:T:2010 :506 3KOPSAVILKUMS—LIETAT-526/08P
KOMISIJA/STRACK
Tiktāl, ciktāl prasības atcelt tiesību aktu priekšmets pārklājas ar p rasības par z audējumu atlīdzību 
priekšmetu, prasības atcelt tiesību aktu kā nepieņemamas no raidīšana prasītāja intereses celt prasību 
neesamības dēļ nedrīkst liegt Savienības tiesai iespēju vajadzības gadījumā balstīties uz pamatiem u n 
argumentiem, kas ir i zvirzīti šīs prasības pamatojumam, lai no vērtētu prasībā par zaudējumu atlīdzību 
iestādei pārmestās rīcības tiesiskumu.
(skat. 50 . punktu)
Atsauce:
Vispārējā tiesa, 2007 . gada 31 . janvāris, T-166/04 C /Komisija, Krājums-CDL, I-A-2-9. un II- A-2-49. lpp., 29. punkts.
4. Ņemot vērā no E KL 233 . panta pirmās daļas izrietošo iecēlējinstitūcijas pienākumu ve ikt sprieduma 
izpildei vajadzīgos pasākumus, ierēdņa apstrīdētā administrācijas akta atcelšana pati par sevi šķiet esam 
pienācīgs un principā pietiekams atlīdzinājums par jebkādu ierēdnim iespējami no darīto m orālo 
kaitējumu, ja vien viņš nepierāda, ka v iņam ir no darīts no a tcelšanas pamatā esošā prettiesiskuma 
nodalāms morāls kai tējums, kas ar š o atcelšanu nav pilnībā atlīdzināms.
(skat. 58 . un 99 . punktu)
Atsauces:
Tiesa, 1990 . gada 7 . februāris, C-343/87 C ulin/Komisija, Recueil, I-225. lpp., 26 .–29. punkts; Vispārējā tiesa, 
2006 . gada 6 . jūnijs, T-10/02 G irardot/Komisija, Krājums-CDL, I-A-2-129. un II- A-2-609. lpp., 131 . punkts; 
C/Komisija, minēts iepriekš, 69.–73. punkts.
5. Ierēdņa, kuram ir p ilnīga pastāvīga nespēja ve ikt savus pienākumus un ku rš pēc ad ministrācijas 
ierosmes ir t icis pe nsionēts saskaņā ar C ivildienesta no teikumu 53 . un 78 . pantu, situācija ir 
atgriezeniska, jo viņš var kā du dienu atjaunoties savā amatā Kopienu iestādē. Viņa statuss iestādēs ir 
atkarīgs no t ā, vai turpina pastāvēt no sacījumi, kas pamato šo invaliditāti, un tas var tikt regulāri 
pārbaudīts.
Šāds ierēdnis saglabā interesi vakantas amata vietas aizpildīšanai paredzētā atlases procedūrā, kurā tam 
atļauts piedalīties, pieprasīt atcelt lēmumu, ar ku ru no raidīta viņa ka ndida tūra, un lēmumu, ar ku ru 
amatā ir i ecelts cits kandidāts, lai gadījumā, ja viņš atgrieztos dar bā, viņš varētu turpināt pretendēt uz 
attiecīgo amatu vai ar ī lai šādā gadījumā vienkārši tiktu no vērsts, ka s aistībā ar a tlases procedūras 
kārtību apgalvotie pārkāpumi nākotnē neatkārtotos kā dā līdzīgā procedūrā, ku rā viņam n āktos 
piedalīties. Šāda interese celt prasību izriet no E KL 233 . panta pirmās daļas, saskaņā ar ku ru iestādēm, 
kuru pieņemtie akti ir p asludināti par spēkā n eesošiem, ir j āveic vajadzīgie pasākumi, lai izpildītu 
spriedumu.
Citādi v ar b ūt tikai ī pašos gadījumos, ku ros, izvērtējot ierēdņa, kam a tzīta invaliditāte, kon krēto 
situāciju, tiek secināts, ka v iņš vairs nav spējīgs kā dreiz atsākt p ildīt savas funkcijas iestādē, ņemot 
vērā, piemēram, invaliditātes ko misijas, kurai u zdots izvērtēt viņa invaliditātes stāvokli, atzinumus, no 
kuriem i zriet, ka i nvaliditāti izraisījusī patoloģija ir n emainīga un ka n ebūs jāveic nekāda a tkārtota 
medicīniskā p ārbaude, vai ņ emot vērā attiecīgā ierēdņa paskaidr ojumus, no ku riem i zriet, ka v iņš 
nekādā gadījumā vairs neatsāks pildīt savas funkcijas iestādē.
(skat. 69 .–71. punktu)
Atsauces:
Tiesa, W unenburger/Komisija, m inēts iepriekš, 50 . un 51. punkts un tajos m inētā judikatūra; 2008 . gada 
22. decembris, C-198/07 P G ordon/Komisija, Krājums, I-10701 . lpp., 46 . un 47. punkts; Ross/Komisija, minēts 
iepriekš, 9. un 32. punkts; Vispārējā tiesa, 2007 . gada 12 . septembris, T-250/04 C ombescot/Komisija, Krājums-CDL, 
I-A-2-191. un II- A2-1251 . lpp., 27. un 29. punkts.
4 ECLI:EU:T:2010 :506KOPSAVILKUMS—LIETAT-526/08P
KOMISIJA/STRACK
6. Civildienesta tiesas procesuālajos no teikumos nav paredzēts tiesību aizsardzības līdzeklis, kas tajā 
iesniegtā strīda da lībniekam ļautu tajā pakārtoti vērsties ar l ūgumu, lai tā atzītu, ka o tra šī paša strīda 
dalībnieka rīcība tiesvedības laikā var būt kvalificējama kā no ziedzīgs no darījums, nolemtu, ka p ar šo 
rīcību jāziņo ko mpe tentajām kri minālvajāšanas iestādēm, un tajās iesniegtu sūdzību, un a fortiori – 
paredzētu tai pienākumu par to lemt, lai vien netiktu uzskatīts, ka t ā atsakās spriest tiesu. Lietas 
dalībnieks, kurš uzskata, ka ir c ietis no š ādas rīcības, joprojām ir t iesīgs pieprasīt Civildienesta tiesai, 
lai tā atbilstoši savām no R eglamenta 30 . panta 4. punkta izrietošajām p ilnvarām a tceltu imunitāti, 
kāda ir l ietas da lībnieku p ārstāvjiem, ku ri piedalās tiesvedībā, attiecībā uz visu, ko v iņi teikuši vai 
rakstījuši par a ttiecīgo lietu v ai lietas da lībniekiem, lai p ar š o rīcību v ērstos ko mpe tentajās 
kriminālvajāšanas iestādēs.
Apelācijas sūdzību par C ivildienesta tiesas lēmumu reglamentējošajos Vispārējās tiesas procesuālajos 
noteikumos nav paredzēts tiesību aizsardzības līdzeklis, kas tiesvedības pirmajā instancē da lībniekam 
ļautu vērsties tajā ar l ūgumu, lai tā atzītu, ka o tra lietas da lībnieka r īcība tiesvedības laikā pirmajā 
instancē var b ūt kv alificējama kā no ziedzīgs no darījums, un no lemtu, ka p ar š o rīcību jāziņo 
kompe tentajām kri mināllietu iestādēm. Turklāt a fortiori šajos no teikumos tai n av p aredzēts 
pienākums lemt par šādu lūgumu, lai vien netiktu uzskatīts, ka t ā atsakās spriest tiesu.
(skat. 82 . un 124. punktu)
7. Administrācijas ka vēšanās, pieņemot vai paziņojot nelabvēlīgu lēmumu, pati par sevi attiecībā uz 
ieinteresēto ierēdni ir n evis atceļams nelabvēlīgs akts, bet gan dienesta pārkāpums, ar ku ru attiecīgajam 
ierēdnim, iespējams, tiek no darīts morālais kai tējums, ja šis apstāklis viņam rada n edrošību un nemieru 
par viņa tiesību atzīšanu un turpmāko kar jeru.
(skat. 103 . punktu)
Atsauces:
Vispārējā tiesa, 2000 . gada 12 . decembris, T-11/00 H autem/EIB, R ecueil, II-4019 . lpp., 51. punkts un tajā m inētā 
judikatūra; 2005 . gada 8 . decembris, T-274/04 R ounis/Komisija, Krājums-CDL, I-A-407. un II- 1849 . lpp., 51. punkts 
un tajā m inētā judikatūra; 2007 . gada 20 . novembris, T-308/04 I anniello/Komisija, Krājums-CDL, I-A-2-215. un 
II-A-2-1405 . lpp., 100 . punkts un tajā minētā judikatūra.
8. Ierēdņa profesionālo spēju izteikti negatīvs vērtējums vai p ret viņu publiski izteiktas smagas 
apsūdzības viņam nelabvēlīgā aktā vai procedūrā, kuras rezultātā šāds akts tiek pieņemts, šim ierēdnim 
var no darīt no p aša akta no dalāmu m orālo kai tējumu, ja ar t iem t iek aizskarts viņa gods, cieņa, 
pašcieņa vai reputācija.
(skat. 108 . punktu)
Atsauces:
Tiesa, C ulin/Komisija, m inēts iepriekš, 27 .–29. punkts; V ispārējā tiesa, 2004 . gada 10 . jūnijs, T-307/01 
François/Komisija, Krājums, II-1669 . lpp., 110 . punkts.