Lieta C‑553/13

Tallinna Ettevõtlusamet

pret

Statoil Fuel & Retail Eesti AS

(Tallinna ringkonnakohus lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Netiešie nodokļi — Akcīzes nodoklis — Direktīva 2008/118/EK — 1. panta 2. punkts — Šķidrais kurināmais, kas ir akcīzes prece — Pārdošanas mazumtirdzniecībā nodoklis — Jēdziens “īpašs nolūks” — Iepriekš noteikts mērķis — Sabiedriskā transporta organizēšana pilsētas teritorijā”

Kopsavilkums – Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 5. marta spriedums

Noteikumi par nodokļiem – Tiesību aktu saskaņošana – Akcīzes nodoklis – Direktīva 2008/118 – Akcīzes preces – Valsts tiesību akti, kuros paredzēts pārdošanas mazumtirdzniecībā nodoklis šķidrajam kurināmajam – Nodoklis, kas paredzēts sabiedriskā transporta organizēšanai, tas ir, darbībai, kas tiek veikta un finansēta neatkarīgi no minētā nodokļa esamības – Īpaša nolūka neesamība – Nepieļaujamība

(Padomes Direktīvas 2008/118 1. panta 2. punkts)

Direktīvas 2008/118 par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12, 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj uzskatīt, ka nodoklim, ciktāl tas attiecas uz šķidrā kurināmā, kas ir akcīzes prece, pārdošanu mazumtirdzniecībā, ir īpašs nolūks šīs tiesību normas izpratnē, ja tas ir paredzēts sabiedriskā transporta finansēšanai tās pašvaldības teritorijā, kas uzliek nodokli, un šai pašvaldībai neatkarīgi no minētā nodokļa pastāvēšanas ir pienākums veikt un finansēt šo darbību pat tad, ja ieņēmumi no šī nodokļa tiek izmantoti tikai šīs darbības īstenošanai. Līdz ar to minētā tiesību norma ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ir ieviests šāds šķidrā kurināmā, kas ir akcijas prece, pārdošanas mazumtirdzniecībā nodoklis.

Kaut arī iepriekš noteikts ieņēmumu, kas saņemti no nodokļa, mērķis, lai vietējās pašvaldības varētu finansēt tām uzticēto kompetenču īstenošanu, var būt fakts, kas jāņem vērā, lai identificētu īpaša nolūka pastāvēšanu, šāds mērķis, kas ataino vienkāršu dalībvalsts budžeta organizācijas veidu, pats par sevi nevar būt šajā ziņā pietiekams nosacījums, jo katra dalībvalsts var nolemt piemērot precei nodokli, lai finansētu konkrētus izdevumus, neatkarīgi no mērķa.

Lai iepriekš noteiktā ieņēmumu no nodokļa akcīzes precēm piešķiršana ļautu uzskatīt, ka šim nodoklim ir īpašs nolūks Direktīvu 92/12 1. panta 2. punkta izpratnē, ir svarīgi, ka aplūkotais nodoklis pats par sevi ir vērsts uz norādītā īpašā nolūka īstenošanu, un tātad pastāv tieša saikne starp nodokļa ieņēmumu īstenošanu un minēto īpašo nolūku. Nepastāvot šādam iepriekš noteiktam ieņēmumu piešķiršanas mehānismam, nevar uzskatīt, ka nodokli akcīzes precēm var uzskatīt par tādu, kam ir īpašs nolūks šīs pašas tiesību normas izpratnē, tikai tad, ja šis nodoklis būtu izveidots, runājot par tā struktūru, jo īpaši, ņemot vērā ar to apliekamo objektu vai piemērošanas likmi, tā, ka tas ietekmētu nodokļa maksātāju uzvedību veidā, kas ļautu īstenot norādīto īpašo nolūku, piemēram, apliekot ar ievērojamu nodokli attiecīgās preces, lai atturētu no to patēriņa.

Turklāt pat, uzskatot, ka ir pierādīts apgalvojums, saskaņā ar kuru būtībā pārdošanas nodoklis, ciktāl tas attiecas uz šķidrajiem kurināmajiem, kas ir akcīzes preces, attiecas uz vides un sabiedrības veselības aizsardzību, efektīvi organizējot sabiedrisko transportu, un ka nav runa vienkārši par vispārīgiem izdevumiem, ko var finansēt ar visa veida nodokļu ieņēmumiem, tas, ka nodokļu ieņēmumi tiek piešķirti sabiedriskā transporta organizēšanai nevar tikt uzskatīts par pamatu, lai konstatētu tiešu saikni starp minētā nodokļa ieņēmumu izmantošanu un šiem vides un sabiedrības veselības nolūkiem.

(sal. ar 39., 41., 42., 45. un 47. punktu un rezolutīvo daļu)

Lieta C‑553/13

Tallinna Ettevõtlusamet

pret

Statoil Fuel & Retail Eesti AS

(Tallinna ringkonnakohus lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Netiešie nodokļi — Akcīzes nodoklis — Direktīva 2008/118/EK — 1. panta 2. punkts — Šķidrais kurināmais, kas ir akcīzes prece — Pārdošanas mazumtirdzniecībā nodoklis — Jēdziens “īpašs nolūks” — Iepriekš noteikts mērķis — Sabiedriskā transporta organizēšana pilsētas teritorijā”

Kopsavilkums – Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 5. marta spriedums

Noteikumi par nodokļiem — Tiesību aktu saskaņošana — Akcīzes nodoklis — Direktīva 2008/118 — Akcīzes preces — Valsts tiesību akti, kuros paredzēts pārdošanas mazumtirdzniecībā nodoklis šķidrajam kurināmajam — Nodoklis, kas paredzēts sabiedriskā transporta organizēšanai, tas ir, darbībai, kas tiek veikta un finansēta neatkarīgi no minētā nodokļa esamības — Īpaša nolūka neesamība — Nepieļaujamība

(Padomes Direktīvas 2008/118 1. panta 2. punkts)

Direktīvas 2008/118 par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12, 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj uzskatīt, ka nodoklim, ciktāl tas attiecas uz šķidrā kurināmā, kas ir akcīzes prece, pārdošanu mazumtirdzniecībā, ir īpašs nolūks šīs tiesību normas izpratnē, ja tas ir paredzēts sabiedriskā transporta finansēšanai tās pašvaldības teritorijā, kas uzliek nodokli, un šai pašvaldībai neatkarīgi no minētā nodokļa pastāvēšanas ir pienākums veikt un finansēt šo darbību pat tad, ja ieņēmumi no šī nodokļa tiek izmantoti tikai šīs darbības īstenošanai. Līdz ar to minētā tiesību norma ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ir ieviests šāds šķidrā kurināmā, kas ir akcijas prece, pārdošanas mazumtirdzniecībā nodoklis.

Kaut arī iepriekš noteikts ieņēmumu, kas saņemti no nodokļa, mērķis, lai vietējās pašvaldības varētu finansēt tām uzticēto kompetenču īstenošanu, var būt fakts, kas jāņem vērā, lai identificētu īpaša nolūka pastāvēšanu, šāds mērķis, kas ataino vienkāršu dalībvalsts budžeta organizācijas veidu, pats par sevi nevar būt šajā ziņā pietiekams nosacījums, jo katra dalībvalsts var nolemt piemērot precei nodokli, lai finansētu konkrētus izdevumus, neatkarīgi no mērķa.

Lai iepriekš noteiktā ieņēmumu no nodokļa akcīzes precēm piešķiršana ļautu uzskatīt, ka šim nodoklim ir īpašs nolūks Direktīvu 92/12 1. panta 2. punkta izpratnē, ir svarīgi, ka aplūkotais nodoklis pats par sevi ir vērsts uz norādītā īpašā nolūka īstenošanu, un tātad pastāv tieša saikne starp nodokļa ieņēmumu īstenošanu un minēto īpašo nolūku. Nepastāvot šādam iepriekš noteiktam ieņēmumu piešķiršanas mehānismam, nevar uzskatīt, ka nodokli akcīzes precēm var uzskatīt par tādu, kam ir īpašs nolūks šīs pašas tiesību normas izpratnē, tikai tad, ja šis nodoklis būtu izveidots, runājot par tā struktūru, jo īpaši, ņemot vērā ar to apliekamo objektu vai piemērošanas likmi, tā, ka tas ietekmētu nodokļa maksātāju uzvedību veidā, kas ļautu īstenot norādīto īpašo nolūku, piemēram, apliekot ar ievērojamu nodokli attiecīgās preces, lai atturētu no to patēriņa.

Turklāt pat, uzskatot, ka ir pierādīts apgalvojums, saskaņā ar kuru būtībā pārdošanas nodoklis, ciktāl tas attiecas uz šķidrajiem kurināmajiem, kas ir akcīzes preces, attiecas uz vides un sabiedrības veselības aizsardzību, efektīvi organizējot sabiedrisko transportu, un ka nav runa vienkārši par vispārīgiem izdevumiem, ko var finansēt ar visa veida nodokļu ieņēmumiem, tas, ka nodokļu ieņēmumi tiek piešķirti sabiedriskā transporta organizēšanai nevar tikt uzskatīts par pamatu, lai konstatētu tiešu saikni starp minētā nodokļa ieņēmumu izmantošanu un šiem vides un sabiedrības veselības nolūkiem.

(sal. ar 39., 41., 42., 45. un 47. punktu un rezolutīvo daļu)