LV
Jud ikatūr askrājums
ECLI:EU:F:2011 :181 1CIVILDIENESTA TIESAS S PRIEDUM S
(otrā palāta)
2011 . gada 10 . novembrī
Lieta F-20/09
Marc Juvyns
pret
Eiropas Savienības Padomi
Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2008 . gada p aaugstināšana amatā — 
Salīdzinošs no pelnu izvērtējums — Uz 2005 ./2006 . gada no vērtējuma ziņojumiem b alstīta procedūra — 
Īstenotās atbildības līmeņa kri tērijs
PriekšmetsPrasība, kas celta saskaņā ar E KL 236 . pantu un EAEKL 152 . pantu un ar ku ru M . Juvyns 
būtībā lūdz atcelt Padomes lēmumu to n epaaugstināt AS T 7 p akāpē 2008 . gada 
paaugstināšanā amatā
NolēmumsPrasību no raidīt. Prasītājs sedz savus, kā ar ī atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
1. Ierēdņi — Prasība — Iepriekšēja administratīva sūdzība — Sūdzības un prasības savstarpēja 
atbilstība — Priekšmeta un pamata identiskums — Pamati un argumenti, kas nav iekļauti sūdzībā, 
bet kas ar to ir cieši saistīti — Pieņemamība
(Civildienesta noteikumu 90 . un 91 . pants)
2. Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Noteikumi
(Civildienesta noteikumu 45 . pants; XIII pielikuma 10 . pants)
3. Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Administrācijas rīcības 
brīvība — Elementi, ko v ar ņemt vērā
(Civildienesta noteikumu 43 . pants)
4. Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Elementi, ko v ar ņemt vērā
(Civildienesta noteikumu 45 . pants)
5. Ierēdņi — Paaugstināšana a matā — Amatā n epaaugstināta k andidāta s ūdzība — 
Noraidošs lēmums — Pienākums norādīt pamatojumu — Apjoms
(Civildienesta noteikumu 25 . un 45 . pants)
1. Noteikums par atbilstību starp iepriekšēju ad ministratīvu sūdzību un prasību ir s pēkā tikai t ad, ja ar 
prasības pieteikumu tiek m ainīts strīda p riekšmets, kāds tas izklāstīts sūdzībā, vai tā pamats, un šis 
pēdējais minētais jēdziens strīda “pamats” ir j āinterpretē plaši.
2 ECLI:EU:F:2011 :181KOPSAVILKUMS—LIETAF-20/09
JUVYNS/PADOME
Runājot par prasījumiem a tcelt iestādes tiesību aktu, ar j ēdzienu “strīda p amats” ir j āsaprot iebildumi 
par apstrīdētā akta iekšējo tiesiskumu vai pakārtoti – iebildumi par tā ārējo tiesiskumu.
(skat. 41 . punktu)
Atsauce
Civildienesta tiesa: 2010 . gada 1 . jūlijs, F-45/07 M andt/Parlaments, 119 . punkts.
2. Runājot par AS T funkciju grupas ierēdņiem, Civildienesta no teikumu XIII pielikuma 10 . pantā ir 
paredzētas standarta reizināšanas likme s, lai ka trai p akāpei noteiktu vakanto amata vietu skaitu, kas ir 
atšķirīgs atkarībā no kar jeras gaitas. Tā kā i estādei ir j āņem v ērā šīs likme s, ir p amatoti, ka 
iecēlējinstitūcija savstarpēji salīdzina tikai t o AS T funkciju grupas ierēdņu no pelnus, kam ir v ienāda 
karjeras gaita.
Šajā ziņā no pelnu salīdzināšana AS T funkciju grupas ierēdņu paaugstināšanas amatā no lūkos pēc 
karjeras gaitas nav pretrunā C ivildienesta no teikumu 45 . pantam, ku rā ir no teikta prasība par 
salīdzinošu visu amatā paaugstināmo ierēdņu vērtējumu, lai gan Civildienesta XIII p ielikuma 10 . pants 
kā speciāla tiesību no rma paredz atkāpi no v ispārējām C ivildienesta no teikumu tiesību no rmām.
(skat. 42 . un 43 . punktu)
Atsauces
Tiesa: 2008 . gada 22 . decembris, C-443/07 P Centeno M ediavilla u.c./Komisija, 107 . punkts, ar ku ru apstiprināts 
Pirmās instances tiesas 2007 . gada 11 . jūlija spriedums lietā T-58/05 C enteno Mediavilla u.c./Komisija, 129 . punkts.
3. Lai ar ī no vērtējuma ziņojums ir n eatņemama vērtējuma sastāvdaļa ikreiz, kad t iek ņemta vērā 
ierēdņa kar jera, lai pieņemtu lēmumu par tā paaugstināšanu amatā, Civildienesta no teikumu 43 . pantā 
ir prasība par no vērtējuma ziņojuma sagatavošanu tikai r eizi divos gados. Tā kā t ajā nav paredzēts, lai 
paaugstināšana amatā tiktu ve ikta tikpat bieži, cik ierēdņa no vērtējums, Civildienesta no teikumos nav 
izslēgts, ka s aistībā ar p aaugstināšanu amatā lēmums varētu tikt pieņemts, kad i ecēlējinstitūcijas rīcībā 
nav jaunākā no vērtējuma ziņojuma.
Ņemot vērā, ka n edz Civildienesta no teikumos, nedz iestādes iekšējos no teikumos nav prasības par 
novērtējuma u n p aaugstināšanas amatā saskaņošanu u n ka i estādei ir p laša rīcības brīvība 
paaugstināšanas amatā procedūras organizēšanā, pat ja ir v ēlams, lai iestāde papūlētos iegūt savā rīcībā 
visjaunākos no vērtējuma ziņojumus, lai pieņemtu lēmumu par paaugstināšanu amatā, minēto ziņojumu 
neņemšana vērā izņēmuma kā rtā nav nelikumība, it īpaši tad, ja visi amatā paaugstināmie ierēdņi ir 
tikuši vērtēti identiski.
Vēl jo vairāk tas ir t ad, ja šāda no vērtējuma ziņojuma neesamība ir s aistīta ar i erastu no vērtējuma 
procedūras no risi.
(skat. 45 .–47. punktu)
Atsauces
Tiesa: 1992 . gada 17 . decembris, C-68/91 M oritz/Komisija, 16. punkts.
Pirmās instances tiesa: 2001 . gada 15 . novembris, T-194/99 S ebastiani/Komisija, 45., 46 . un 49 . punkts.
ECLI:EU:F:2011 :181 3KOPSAVILKUMS—LIETAF-20/09
JUVYNS/PADOME
4. Ņemot vērā samazināto pieejamo budžeta vietu skaitu, iestāde amatā paaugstināšanas ietvaros 
likumīgi var ņemt vērā pakārtoti ierēdņa faktiskās dar bības laiku u n pēc prioritātes principa, ievērojot, 
ka citi nopelni ir t ādi paši, paaugstināt amatā citus ierēdņus, kas ir no drošinājuši objektīvi secīgāku savu 
uzdevumu izpildi u n tādējādi ar ī ievērojami lielākā m ērā nekā i einteresētā pe rsona no drošinājuši 
turpinātību un dienesta interešu izpildi atsauces periodā.
Šajā ziņā attiecībā uz ierēdņu prombūtnes ņemšanu vērā amatā paaugstināšanas ietvaros iestādes 
pienākums nav atšķirīgi ņemt vērā atvaļinājuma dienu skaitu atkarībā no p rombūtnes iemesla.
(skat. 50 . un 53 . punktu)
Atsauce
Pirmās instances tiesa: 2005 . gada 13 . aprīlis, T-353/03 N ielsen/Padome, 76. un 77 . punkts.
5. Lai ar ī iecēlējinstitūcijas pienākums nav lēmumos par n epaaugstināšanu amatā no rādīt šo lēmumu 
pamatojumu, tai tomēr šis pamatojums ir j ānorāda s tadijā, kad t ā no raida a matā nepaaugstinātā 
kandidāta sūdzību.
Faktiski pienākuma no rādīt pamatojumu apjoms ir j āizvērtē, ņemot vērā kon krētā gadījuma apstākļus, 
tostarp akta saturu, izvirzītā pamatojuma raksturu un akta adr esāta iespējamo interesi paskaidr ojumu 
saņemšanā. Tādējādi j autājumā par p rocedūrā, ka s skar da udzus indivīdus, piemēram, amatā 
paaugstināšanas procedūra, pieņemta lēmuma pamatojumu nevar pieprasīt, lai iecēlējinstitūcija pamato 
savu lēmumu par sūdzības no raidīšanu plašāk nekā a plūkotajā sūdzībā minētajos iebildumos, tostarp 
paskaidr ojot, kā du iemeslu dēļ ikvienam no a matā paaugstināmajiem i erēdņiem ir b ijuši lielāki no pelni 
salīdzinājumā ar s ūdzības autoru.
(skat. 66 . un 70 . punktu)
Atsauces
Pirmās instances tiesa: 1995 . gada 26 . janvāris, T-60/94 P ierrat/Tiesa, 31. un 32 . punkts; 1999 . gada 27 . aprīlis, 
T-283/97 T hinus/Komisija, 73 . punkts; 2005 . gada 25 . oktobris, T-83/03 S alazar Brier/Komisija, 78 . punkts; 
2006 . gada 23 . novembris, T-422/04 L avagnoli/Komisija, 69. punkts.
Civildienesta tiesa: 2008 . gada 8 . oktobris, F-81/07 B arbin/Parlaments, 27. punkts.