Keywords

Summary



Keywords

1. Prejudiciālie jautājumi – Vēršanās Eiropas Kopienu Tiesā – Iesniedzamo jautājumu noteikšana – Valsts tiesas ekskluzīvā kompetence

(EKL 234. pants)

2. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Kategoriju atbrīvojumi – Nolīgumi mehānisko transportlīdzekļu nozarē – Regulas Nr. 1400/2002 stāšanās spēkā

(EKL 81. panta 1. punkts, Komisijas Regulas Nr. 1475/95 5. panta 3. punkta pirmās daļas pirmais ievilkums un Regulas Nr. 1400/2002 10. pants)

3. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Kategoriju atbrīvojumi – Nolīgumi mehānisko transportlīdzekļu nozarē – Regulas Nr. 1400/2002 stāšanās spēkā – Pārejas posms – Termiņa beigšanās

(EKL 81. panta 1. un 3. punkts, Komisijas Regula Nr. 1475/95 un Regulas Nr. 1400/2002 4. un 10. pants)

Summary

1. Prejudiciālajā tiesvedībā tikai iesniedzējtiesa nosaka, kādus jautājumus tā vēlas uzdot Tiesai. Vienīgi valsts tiesām, kuras izskata strīdus un kurām ir jāuzņemas atbildība par tiesas nolēmumu, kas tiks pieņemts, ņemot vērā attiecīgās lietas īpatnības, ir jāizvērtē gan prejudiciāla nolēmuma vajadzība tās sprieduma taisīšanai, gan to Tiesai uzdoto jautājumu atbilstība.

Šādos apstākļos, ja ar lūgumiem sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniedzējtiesa tikai vēlas saņemt Kopienu regulas normu interpretāciju un nenorāda, ka tai ir šaubas par šo normu spēkā esamību vai ka šāds jautājums varētu rasties pamata lietās, Tiesai nav jāizvērtē to spēkā esamība tikai tādēļ, ka uz šādu jautājumu savos rakstveida apsvērumos tiesai ir atsaucies kāds no lietas dalībniekiem, jo EKL 234. pants nav tiesību aizsardzības līdzeklis, ko var izmantot valsts tiesā izskatāmā strīda lietas dalībnieki.

(sal. ar 26.–28. punktu)

2. Regulas Nr. 1400/2002 par EKL 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē stāšanās spēkā pati par sevi nerada nepieciešamību reorganizēt piegādātāja izplatīšanas tīklu Regulas Nr. 1475/95 par [EKL] [81]. panta 3. punkta piemērošanu dažām mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas un apkalpošanas nolīgumu kategorijām 5. panta 3. punkta pirmās daļas pirmā ievilkuma nozīmē. Tomēr atkarībā no katra piegādātāja izplatīšanas tīkla organizācijas specifikas minētās regulas stāšanās spēkā varēja radīt nepieciešamību pēc tik būtiskām izmaiņām, kas ir jāuzskata par minētā tīkla reorganizāciju šīs normas nozīmē. Valsts tiesām vai šķīrējtiesām atkarībā no konkrētā tajās izskatāmo lietu apstākļu kopuma ir jāizvērtē, vai tas tā ir.

Šajā sakarā, kaut arī ar Regulu Nr. 1400/2002 ir ieviesti būtiski grozījumi salīdzinājumā ar kategoriju atbrīvojuma režīmu, kas bija noteikts Regulā Nr. 1475/95, izmaiņas, ko piegādātāji var veikt savos izplatīšanas līgumos, lai nodrošinātu, ka uz tiem arī turpmāk attiecas šajā regulā paredzētais kategoriju atbrīvojums, varēja izrietēt tikai no līgumu, kas bija spēkā līdz Regulas Nr. 1475/95 pēdējai piemērošanas dienai, pielāgošanas Regulas Nr. 1400/2002 10. pantā paredzētajā pārejas posmā. Tādējādi šāda pielāgošana obligāti nerada nepieciešamību, ievērojot piemērojamās valsts tiesības, ne izbeigt šos līgumus, ne katrā ziņā reorganizēt visu izplatīšanas tīklu vai būtisku tā daļu.

Turklāt “visa izplatīšanas tīkla vai būtiskas tā daļas reorganizācijai” Regulas Nr. 1475/95 5. panta 3. punkta pirmās daļas pirmā ievilkuma nozīmē ir jāveic attiecīgā piegādātāja izplatīšanas struktūru būtiskas gan materiāla, gan ģeogrāfiska rakstura izmaiņas, kas cita starpā var attiekties uz šo struktūru raksturu vai formu, to mērķi, iekšējo uzdevumu sadali struktūrās, attiecīgo preču un pakalpojumu piegādes noteikumiem, minētajās struktūrās iesaistīto dalībnieku skaitu vai statusu, kā arī to ģeogrāfisko segumu. Ja nekas neapstiprina, tad nekas arī neļauj noliegt, ka šāda reorganizācija varētu izrietēt no izplatīšanas nolīgumu noteikumu grozījumiem pēc tādas jaunās atbrīvojumu regulas stāšanās spēkā kā Regula Nr. 1400/2002, ar kuru ir ieviestas būtiskas izmaiņas salīdzinājumā ar kategoriju atbrīvojumu režīmu, kas izveidots ar Regulu Nr. 1475/95, paredzot stingrākus noteikumus, nekā tie bija noteikti Regulā Nr. 1475/95, atsevišķu konkurences ierobežojumu, uz kuriem attiecas EKL 81. panta 1. punktā minētais aizliegums, atbrīvojumam.

Attiecībā uz Regulas Nr. 1475/95 5. panta 3. punkta pirmās daļas pirmajā ievilkumā paredzēto nosacījumu par “nepieciešamību” veikt reorganizāciju, atbilstoši šim nosacījumam reorganizācija ir ticami jāpamato ar iemesliem, kas saistīti ar saimniecisko efektivitāti, ko pamato objektīvi iekšējie vai ārējie apstākļi, kādos atrodas piegādātājs uzņēmums un kuri, ja izplatīšanas tīkls netiktu ātri reorganizēts, ņemot vērā konkurences apstākļus, kuros darbojas piegādātājs, varētu apdraudēt minētā tīkla esošo struktūru efektivitāti. Tādēļ tikai tas, ka piegādātājs, pamatojoties uz subjektīvu sava izplatīšanas tīkla situācijas komerciālu novērtējumu, uzskata, ka tas ir jāreorganizē, pats par sevi nepierāda šādas reorganizācijas nepieciešamību Regulas Nr. 1475/95 5. panta 3. punkta pirmās daļas pirmā ievilkuma nozīmē. Savukārt šajā sakarā ir nozīme iespējamām nelabvēlīgām ekonomiskām sekām, kuras piegādātāju varētu ietekmēt, ja tas izplatīšanas līgumu izbeigtu ar divu gadu uzteikuma termiņu.

(sal. ar 31.–38. un 41. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)

3. Regulas Nr. 1400/2002 par EKL 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē 4. pants ir interpretējams tādējādi, ka pēc šīs regulas 10. pantā paredzētā pārejas laika posma šajā regulā minēto kategoriju atbrīvojumu nepiemēro līgumiem, kuri atbilst Regulā Nr. 1475/95 par [EKL] [81]. panta 3. punkta piemērošanu dažām mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas un apkalpošanas nolīgumu kategorijām izvirzītajiem nosacījumiem kategorijas atbrīvojuma piešķiršanai un kuros noteikts vismaz viens no minētajā 4. pantā uzskaitītajiem būtiskajiem ierobežojumiem, un tādējādi šādos līgumos ietverto konkurenci ierobežojošo līguma noteikumu kopumu var aizliegt ar EKL 81. panta 1. punktu, ja nav izpildīti atbrīvojuma piešķiršanas nosacījumi atbilstoši EKL 81. panta 3. punktam.

Tā kā Regulas Nr. 1400/2002 10. panta mērķis ir noteikt pārejas posmu, lai visiem uzņēmumiem dotu laiku pielāgot šai regulai ar Regulu Nr. 1475/95 saderīgos nolīgumus, kas bija vēl spēkā pēc regulas piemērošanas izbeigšanas, un tā kā tas šajā nolūkā paredz, ka EKL 81. panta 1. punktā minēto aizliegumu nepiemēro šādiem nolīgumiem, no šī noteikuma teksta skaidri izriet, ka EKL 81. panta 1. punktā minēto aizliegumu no 2003. gada 1. oktobra piemēro nolīgumiem, kas nav pielāgoti Regulā Nr. 1400/2002 paredzētajiem atbrīvojuma piešķiršanas nosacījumiem.

Ar EKL 81. pantu nesaderīgo nolīguma normu aizlieguma ietekmi uz citiem nolīguma elementiem vai citiem no tā izrietošajiem pienākumiem Kopienu tiesības tomēr nereglamentē. Tādēļ valsts tiesai, ievērojot piemērojamās valsts tiesību normas saistībā ar līgumtiesiskajām attiecībām kopumā ir jāizvērtē atsevišķu noteikumu iespējamā aizlieguma, kas ir noteikts atbilstoši EKL 81. pantam, apjoms un sekas.

(sal. ar 43.–48. un 51. punktu un rezolutīvās daļas 2. punktu)