Saskaņā ar EKL 234. pantu uzsāktas tiesvedības ietvaros Tiesai nav kompetences lemt par valsts pieņemto pasākumu saderību ar Kopienu tiesībām. Tomēr no valsts tiesas uzdotajiem jautājumiem, ievērojot izklāstītos faktus, Tiesa var atlasīt to, kas attiecas uz Kopienu tiesību interpretāciju, nolūkā dot šai tiesai iespēju rast risinājumu, izskatot tai iesniegto tiesību jautājumu.

Minētās direktīvas 23. panta 1. punktā ir noteikts kalendārs dabasgāzes piegādes atvēršanai un paredzēts, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, ka tiesīgie patērētāji, proti, tie, kuriem ir tiesības vērsties pie piegādātāja pēc savas izvēles, sākot no 2007. gada 1. jūlija ir visi patērētāji. Šī tiesību norma attiecas uz dabasgāzes piegādi, nevis tās sadali. Līdz ar to no tās nevar izrietēt pienākums, saskaņā ar kuru dalībvalstīm būtu jāizbeidz sadales līgumi, kuri tikuši piešķirti, neizsludinot uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu. Turklāt Direktīvā 2003/55 nav ietverts neviens noteikums par spēkā esošām dabasgāzes sadales koncesijām.

EKL 43. un 49. pantam un 86. panta 1. punktam nav pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā nolūkā ieviest Kopienu noteikumus dabasgāzes iekšējam tirgum, pārejas posma termiņa beigās priekšlaicīgi pārtraucot dabasgāzes sadales koncesiju, kura ir piešķirta, neīstenojot uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūru, paredzēts, ievērojot noteiktus apstākļus, pagarināt minēto pārejas posma termiņu, ja šāds pagarinājums var tikt uzskatīts par nepieciešamu, lai ļautu darījumu partneriem atrisināt līguma attiecības apstākļos, kuri būtu pieņemami gan no sabiedrisko pakalpojumu prasību viedokļa, gan no ekonomiskā viedokļa.

Neraugoties uz to, ka šādu sabiedriskā pakalpojuma koncesijas piešķiršanu nereglamentē neviena no direktīvām dažādo publisko iepirkumu jomu ietvaros, valsts iestādēm, vēloties piešķirt šādas koncesijas, tomēr ir jāievēro vispārējie Līguma pamatnoteikumi un it īpaši princips, kas paredz nediskrimināciju pilsonības dēļ. Precīzāk, tiktāl, ciktāl šāda koncesija skar noteiktas pārrobežu intereses, to piešķiršana uzņēmumam, kurš atrodas līgumslēdzējas iestādes dalībvalstī, nenodrošinot pārskatāmību, ir saistīta ar atšķirīgu attieksmi pret uzņēmumiem, kuri varētu būt ieinteresēti šajās koncesijās, bet kuri atrodas citā dalībvalstī. Šāda atšķirīga attieksme, kas, izslēdzot visus citās dalībvalstīs esošos uzņēmumus, ir nelabvēlīga galvenokārt šo citu dalībvalstu uzņēmumiem, ir uzskatāma par netiešu diskrimināciju pilsonības dēļ, kas ir aizliegta ar EKL 43. un 49. pantu, ja vien to neattaisno objektīvi iemesli. Turklāt tas, ka dalībvalstis attiecībā uz publiskiem uzņēmumiem un uzņēmumiem, kuriem dalībvalstis piešķīrušas īpašas vai ekskluzīvas tiesības, uztur spēkā tādu valsts tiesisko regulējumu, kas ir pretrunā EKL 43. un 49. pantam, ir pretrunā EKL 86. panta 1. punktam.

Tomēr šādu atšķirīgu attieksmi var attaisnot ar nepieciešamību ievērot tiesiskās drošības principu — principu, kurš ir daļa no Kopienu tiesību sistēmas un kurš nosaka pienākumu visām valsts iestādēm piemērot Kopienu tiesības. Tā kā ar Direktīvu 2003/55 par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu nav paredzēts apšaubīt pašreiz spēkā esošas gāzes sadales koncesijas, kas šajā gadījumā izriet no iepriekšējām koncesijām, kuru termiņš beigsies pēc vairākām desmitgadēm un kas tika piešķirtas laikā, kad Tiesa vēl nebija nolēmusi, ka uz līgumiem, kuriem ir zināms pārrobežu intereses raksturs, var attiekties pārskatāmības pienākums, kas izriet no primārajām tiesībām, un tiesiskās drošības princips, kas, nosakot, ka tiesību normu sekām ir jābūt skaidrām, precīzām un paredzamām, ne tikai atļauj, bet arī nosaka pienākumu noteikt šādu koncesiju laušanai pārejas periodu, kas ļautu darījumu partneriem atrisināt līguma attiecības apstākļos, kuri būtu pieņemami gan no sabiedrisko pakalpojumu prasību viedokļa, gan no ekonomiskā viedokļa. Iesniedzējtiesai ir jāvērtē, vai pārejas posma termiņa pagarinājums, kurš tiek ieviests ar iekšējo tiesību regulējumu, var tikt uzskatīts par nepieciešamu, lai tiktu ievērots tiesiskās drošības princips.

(sal. ar 57.–61., 64., 65., 67.–73. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)