Keywords

Summary



Keywords

1. Tiesību aktu tuvināšana — Uztura bagātinātāji — Direktīva 2002/46 — Aizliegums tirgot preces, kas satur noteiktus vitamīnus vai minerālvielas — Pasākums, lai uzlabotu iekšējā tirgus funkcionēšanu — Juridiskais pamats — EKL 95. pants — Nepieciešamība nodrošināt augsta līmeņa patērētāju veselības aizsardzību

(EKL 95. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/46 3. pants, 4. panta 1. punkts un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkts, un I un II pielikums)

2. Preču brīva aprite — Kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Aizliegums, kas izriet no Kopienas pasākuma, tirgot uztura bagātinātājus, kas satur noteiktus vitamīnus vai minerālvielas — Nepieļaujamība — Pamatojums — Sabiedrības veselības aizsardzība — Nosacījumi

(EKL 28. un 30. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/46 3. pants, 4. panta 1. punkts, 4. panta 5. punkts un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkts, un I un II pielikums)

3. Kopējā tirdzniecības politika — Kopienas iestāžu tiesiskais regulējums — Regula Nr. 3285/94 — Mērķis — Preču importa no trešām valstīm liberalizācija — Preču laišanas tirgū nosacījumu ietekme — Neesamība — Sekas

(Padomes Regula Nr. 3285/94)

4. Tiesību aktu tuvināšana — Uztura bagātinātāji — Direktīva 2002/46 — Saskaņošanas pasākumi — Aizliegums tirgot uztura bagātinātājus, kas satur noteiktus vitamīnus vai minerālvielas — Subsidiaritātes principa pārkāpums — Neesamība

(EKL 5. panta 2. daļa un EKL 95. panta 3. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/46 3. pants, 4. panta 1. punkts un 15. panta otrās daļas a) un b) apakšpunkts)

5. Tiesību aktu tuvināšana — Uztura bagātinātāji — Direktīva 2002/46 — Saskaņošanas pasākumi — Aizliegums tirgot uztura bagātinātājus, kas satur noteiktus vitamīnus vai minerālvielas — Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums — Neesamība

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/46 vienpadsmitais apsvērums, 3. pants, 4. panta 1. punkts un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkts, un II pielikums)

6. Tiesību aktu tuvināšana — Uztura bagātinātāji — Direktīva 2002/46 — Saskaņošanas pasākumi — Aizliegums tirgot uztura bagātinātājus, kas satur noteiktus vitamīnus vai minerālvielas — Patērētāja privātās un ģimenes dzīves aizskārums — Neesamība

(LES 6. panta 2. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/46 3. pants, 4. panta 1. punkts un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkts)

7. Kopienu tiesības — Principi — Pamattiesības — Īpašuma tiesības — Tiesības brīvi veikt profesionālo darbību — Ierobežojumi — Aizliegums, kas izriet no Kopienas pasākuma, tirgot uztura bagātinātājus, kas satur noteiktus vitamīnus vai minerālvielas — Īpašuma tiesību aizskārums — Neesamība — Šo produktu ražotāju tiesības brīvi veikt profesionālo darbību aizskārums — Pieļaujamība — Ierobežojums, kuru pamato vispārējās intereses — Samērīguma principa pārkāpums — Neesamība

(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/46 3. pants, 4. panta 1. punkts un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkts)

Summary

1. Ja pastāv šķēršļi tirdzniecībai vai ja ir ticams, ka šādi šķēršļi radīsies nākotnē tāpēc, ka dalībvalstis attiecībā uz kādu izstrādājumu vai kādu izstrādājumu kategoriju ir pieņēmušas vai pieņem atšķirīgas normas, kuras nodrošina atšķirīgu aizsardzības līmeni un šādi kavē attiecīgo izstrādājumu vai izstrādājumu kategoriju apriti Kopienā, EKL 95. pants dod tiesības iesaistīties Kopienas likumdevējam, pieņemot attiecīgus pasākumus.

EKL 95. pants ir vienīgais juridiskais pamats Direktīvas 2002/46 par uztura bagātinātājiem 3. panta, 4. panta 1. punkta un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkta noteikumu pieņemšanai, ņemot vērā to, ka šie uztura bagātinātāji bija pakļauti atšķirīgiem valstu noteikumiem, kas varēja kavēt to brīvu apriti un tādējādi tieši ietekmēt iekšējā tirgus darbību šajā jomā.

Tomēr ir jāievēro arī līdzīgi noteikumi, tādi kā EKL 95. panta 3. punkts, kas noteikti pieprasa, lai, īstenojot saskaņošanu, tiktu nodrošināts augsts cilvēku veselības aizsardzības līmenis, kā arī tiktu ievēroti Līgumā minētie vai judikatūrā attīstītie tiesību principi, it īpaši samērīguma princips. Tas, ka, izstrādājot šos noteikumus, tika ņemti vērā cilvēku veselības aizsardzības apsvērumi, lai lemtu par aizliegumu, kas kopumā izriet no Direktīvas 2002/46 3. panta, 4. panta 1. punkta un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkta, tirgot uztura bagātinātājus, kas satur noteiktas minerālvielas un vitamīnus, kas nav ietverti šīs direktīvas pielikumos, neatspēko iepriekš veikto novērtējumu.

(sal. ar 31., 32., 35., 40. un 42. punktu)

2. Direktīvas par uztura bagātinātājiem 2002/46 3. panta, 4. panta 1. punkta un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkta noteikumi, skatot tos kopā, ir EKL 28. pantā minētie preču brīvas aprites starp dalībvalstīm ierobežojumi. Tā kā šie noteikumi aizliedz Kopienā tirgot uztura bagātinātājus, kas satur vitamīnus un minerālvielas, kuri neietilpst šīs direktīvas pielikumu sarakstos, tie var ierobežot uztura bagātinātāju brīvu apriti Kopienā. Šāds pasākums, kas pamatots ar apsvērumiem, kas saistīti ar cilvēka veselības aizsardzību, tomēr var tikt pamatots, piemērojot EKL 30. pantu, ar nosacījumu, ka tas ir nepieciešams un samērīgs ar cilvēku veselības aizsardzības mērķi.

Lai izpildītu samērīguma prasību, tādam pasākumam, kas ietver aizliegumu tirgot preces, kurās ir vielas, kas neietilpst atļautajos sarakstos, ko definē piemērojamie tiesību akti, līdztekus ir jāparedz procedūra konkrētas vielas iekļaušanai šajā sarakstā, kas būtu atbilstoša Kopienu tiesību vispārējiem principiem, tostarp labas pārvaldības un juridiskās drošības principam. Šādai procedūrai ir jābūt pieejamai tādā ziņā, ka tā ir noteikti jāpiemin vispārpiemērojamā aktā, kas uzliek saistības attiecīgajām iestādēm. Obligāti ir jānodrošina, lai šī procedūra būtu pabeigta pieņemamā termiņā. Kompetentajām iestādēm ir jābūt iespējai noraidīt lūgumu ierakstīt kādu vielu atļauto vielu sarakstā, tikai balstoties uz riska, ko sabiedrības veselībai rada šīs vielas izmantošana, padziļinātu vērtējumu, kas veikts, pamatojoties uz pieejamiem uzticamākajiem zinātniskajiem datiem un starptautisko pētījumu jaunākajiem rezultātiem. Ja procedūru noslēdz atteikums, ir jābūt iespējai to pārsūdzēt tiesā

Šos nosacījumus izpilda procedūra, kas noteikta Direktīvas 2002/46 4. panta 5. punktā, kas ļauj iekļaut vitamīnu vai minerālvielu iepriekš minētajos sarakstos.

(sal. ar 48.–51., 72.–74. un 89. punktu)

3. Regulas Nr. 3285/94 par kopējiem importa noteikumiem un Regulas Nr. 518/94 atcelšanu mērķis ir liberalizēt preču importu no trešām valstīm. Tomēr tās mērķis nav liberalizēt šo preču laišanu tirgū, kas ir par importu vēlāks posms. No tā izriet, ka šī regula nekādi nav attiecināma uz tādu Kopienu noteikumu likumīguma vērtējumu, kuru iedarbība ir aizliegt Kopienā laist tirgū no trešām valstīm importētas preces, kas neatbilst to laišanai tirgū noteiktām prasībām cilvēku veselības aizsardzības nolūkos.

(sal. ar 95. un 96. punktu)

4. Direktīvas 2002/46 3. pants, 4. panta 1. punkts un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkta noteikumi nepārkāpj subsidiaritātes principu, kas noteikts EKL 5. panta otrajā daļā.

Šajā ziņā ir jāuzsver, ka aizlieguma, kas izriet no šiem noteikumiem – tirgot uztura bagātinātājus, kas neatbilst Direktīvai 2002/46, – ko papildina dalībvalstu pienākums saskaņā ar minētās direktīvas 15. panta otrās daļas a) apakšpunktu atļaut tirgot tai atbilstošus uztura bagātinātājus, mērķis ir izskaust šķēršļus, kas izriet no atšķirīgiem valstu noteikumiem attiecībā uz vitamīniem un minerālvielām, ko atļauj vai aizliedz uztura bagātinātāju ražošanā, vienlaikus atbilstoši EKL 95. panta 3. punktam nodrošinot augstu cilvēku veselības aizsardzības līmeni. Atstāt dalībvalstīm pienākumu paredzēt Direktīvai 2002/46 neatbilstošu uztura bagātinātāju tirdzniecības noteikumus nozīmētu to, ka turpinās dažāda valsts noteikumu kopumu attīstība un tātad turpina pastāvēt šķēršļi tirdzniecībai starp dalībvalstīm un konkurences izkropļojumi attiecībā uz šīm precēm. No tā izriet, ka mērķi, kura sasniegšanu veicina Direktīvas 2002/46 3. pants, 4. panta 1. punkts un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkts, nevarētu apmierinoši sasniegt, rīkojoties tikai dalībvalstu līmenī, un tas paredzēja rīcību Kopienas līmenī.

(sal. ar 105.–108. punktu)

5. Direktīvas 2002/46 3. panta, 4. panta 1. punkta un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkta noteikumi nepārkāpj vienlīdzīgas attieksmes principu.

Aizliegums, kas izriet no šiem noteikumiem – tirgot uztura bagātinātājus, kas satur vitamīnus un minerālvielas, kas nav iekļautas Direktīvas 2002/46 II pielikuma atļautajos sarakstos, balstās uz faktu, ka attiecībā uz šīm vielām direktīvas pieņemšanas brīdī kompetentas Eiropas iestādes nebija veikušas pienācīgu zinātnisko vērtējumu, kas varētu garantēt to atbilstību direktīvas vienpadsmitajā apsvērumā izklāstītajiem drošuma un bioloģiskās pieejamības kritērijiem, atšķirībā no vielām, kas tajos jau bija iekļautas. Tātad šāda atšķirīga situācija pieļāva atšķirīgu attieksmi, un tas neļauj pamatoti atsaukties uz vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu.

(sal. ar 116., 118. un 119. punktu)

6. Tas, ka Direktīvas 2002/46 par uztura bagātinātājiem 3. panta, 4. panta 1. punkta un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkta noteikumi var liegt personām tiesības uzturā lietot uztura bagātinātājus, kuri neatbilst minētajai direktīvai, nav uzskatāms par to privātās un ģimenes dzīves aizskārumu Eiropas Cilvēka tiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. panta nozīmē.

(sal. ar 123. un 124. punktu)

7. Tiesības uz īpašumu, ar ko ir saistīti iepriekšējā punktā paredzētie noteikumi, tāpat kā tiesības brīvi veikt saimniecisku darbību ir Kopienu tiesību vispārējie principi. Tomēr šie principi nav uztverami kā absolūtas prerogatīvas, bet gan ir jāņem vērā saistībā ar to funkciju sabiedrībā. Tāpēc var ierobežot tiesību uz īpašumu izmantošanu, kā arī tiesības brīvi veikt saimniecisku darbību, ar nosacījumu, ka šie ierobežojumi faktiski atbilst vispārējo interešu mērķim, ko cenšas sasniegt Kopiena, un attiecībā pret sasniedzamo mērķi nav nesamērīga un nepieņemama iejaukšanās, kas aizskartu pašu šādi garantēto tiesību būtību.

Šajā ziņā aizliegums, kas izriet no Direktīvas par uztura bagātinātājiem 2002/46 3. panta, 4. panta 1. punkta un 15. panta otrās daļas b) apakšpunkta noteikumiem, skatot tos kopā, tirgot un laist Kopienas tirgū šai direktīvai neatbilstošus uztura bagātinātājus, neierobežo īpašuma tiesības. Neviens tirgus dalībnieks nevar pasludināt īpašumtiesības uz kādu tirgus daļu pat tad, ja tā viņam bija brīdī pirms pasākuma, kas ietekmē šo tirgu, ieviešanas, jo šāda tirgus daļa ir tikai ekonomisks stāvoklis noteiktā brīdī, kas ir pakļauts neparedzamām apstākļu maiņām.

Turklāt šis aizliegums var ierobežot šo uztura bagātinātāju ražotāju brīvu profesionālās darbības veikšanu. Tomēr šādos apstākļos šķērsli saimnieciskās darbības brīvai veikšanai, par kādu ir uzskatāms šāda veida pasākums, no vispārējo interešu mērķa viedokļa nevar analizēt kā tādu, kas pārmērīgi aizskar ražotāju tiesības īstenot šo brīvību.

(sal. ar 126.–129. punktu)