Keywords

Summary



Keywords

1. Iestāžu akti – Pamatojums – Pienākums – Apjoms – Tiesas kontrole

(EKL 253. pants)

2. Prasība atcelt tiesību aktu – Pamati – Pamatojuma neesamība vai tā nepietiekamība – Nošķiršana no motivācijas pamatotības apstrīdēšanas

(EKL 230. un 253. pants)

3. Prasība atcelt tiesību aktu – Komisijas lēmums, kas pieņemts, pamatojoties uz EKL 81. panta 1. punktu – Sarežģīts ekonomisks vērtējums – Tiesas kontrole – Robežas

(EKL 81. panta 1. punkts un 230. pants)

4. Prasība atcelt tiesību aktu – Mērķis – Lēmums par EKL 81. panta piemērošanu – Pieļaujami pierādījumi

(EKL 81. pants un 230. pants)

5. Konkurence – Kopienu noteikumi – Materiālā piemērošanas joma – Valsts tiesību aktos paredzēta rīcība – Izslēgšana – Novērtējums “in concreto” gadījumā, kad pastāv brīva konkurence

(EKL 81. panta 1. punkts)

6. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Nolīgumi starp uzņēmumiem – Jēdziens – Vienīgi divpusēju vai daudzpusēju darbību ietveršana – Vienotas gribas esamība attiecībā uz uzvedību tirgū – Pietiekams nosacījums

(EKL 81. panta 1. punkts)

7. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Nolīgumi starp uzņēmumiem – Komisijas pienākums pierādīt pārkāpumu – Vienošanās dalībuzņēmuma pienākums pierādīt norobežošanos, uz ko tas paredz atsaukties

(EKL 81. panta 1. punkts)

8. Konkurence – Kopienu noteikumi – Materiālā piemērošanas joma – Zāļu, ko sedz valsts veselības apdrošināšanas sistēma, nozare – Iekļaušana, neraugoties uz valsts iejaukšanos cenu jomā

(EKL 81. panta 1. punkts)

9. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums – Vērtēšanas kritēriji – Izvērtēšana atkarībā no ekonomiskā un tiesiskā konteksta – Konkurenci deformējošs mērķis, kas padara par nevajadzīgu pierādījumu par konkurenci deformējošu iedarbību

(EKL 3. panta 1. punkta g) apakšpunkts un 81. panta 1. punkts)

10. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums – Nolīgumi ar mērķi ierobežot paralēlo tirdzniecību – Vērtēšanas kritēriji – Ietekmes uz galapatērētāju ņemšana vērā – Konkurenci deformējoša mērķa prezumpcija – Robežas – Zāļu, ko sedz valsts veselības apdrošināšanas sistēma, nozare – Izslēgšana

(EKL 81. panta 1. punkts)

11. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums – Atšķirīgu nosacījumu piemērošana vienādiem pakalpojumiem – Atšķirīgu cenu sistēma – Novērtēšana – Nepieciešamība ņemt vērā dalībvalstu atšķirīgo tiesisko regulējumu – Valsts veselības apdrošināšanas sistēmas segto zāļu gadījums

(EKL 81. panta 1. punkta d) apakšpunkts)

12. Kopienu tiesības – Principi – Subsidiaritātes princips – Piemērošana konkurences nozarē – Prasība par ietekmes esamību uz tirdzniecību starp dalībvalstīm

(EKL 5. panta 2. punkts un 81. panta 1. punkts)

13. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Atbrīvojums – Nosacījumi – Pierādīšanas pienākums – Apjoms – Novērtējums, ko veic Komisija

(EKL 81. panta 3. punkts)

14. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Atbrīvojums – Nosacījumi – Sarežģīts ekonomisks vērtējums – Komisijas rīcības brīvība – Tiesas kontrole – Robežas

(EKL 81. panta 3. punkts)

15. Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Atbrīvojums – Nosacījumi – Preču ražošanas vai izplatīšanas uzlabošana jeb ieguldījums tehniskajā vai ekonomiskajā attīstībā – Objektīvas konkurences priekšrocības, kas var kompensēt nolīguma radītos traucējumus – Novērtējums, ko veic Komisija

(EKL 81. panta 3. punkts)

16. Prasība atcelt tiesību aktu – Prasība, kas vērsta pret Komisijas lēmumu attiecībā uz pieteikumu par negatīvu apstiprinājumu vai atbrīvojumu, kas pieņemts atbilstoši Regulai Nr. 17 – Atceļošs spriedums – Sekas

(EKL 233. panta pirmā daļa; Padomes Regulas Nr. 17 un Nr. 1/2003)

Summary

1. EKL 253. pants cita starpā paredz, ka Komisijas lēmumos ir jānorāda pamatojums.

Komisijas lēmums ir pietiekami juridiski pamatots, ja tajā ir skaidra tā autora argumentācija, kas ieinteresētajām personām ļauj saprast, uz ko tas balstīts, un tiesai pārbaudīt tā pamatotību. Toties tajā nav jāprecizē visi atbilstošie tiesiskie un faktiskie apstākļi, jo lēmuma atbilstība EKL 253. pantam ir jāizvērtē, ņemot vērā gan tā tekstu, gan juridisko un faktisko kontekstu.

Tātad nepieciešamība norādīt lēmumu pamatojumu neuzliek Komisijai vispārēju pienākumu tās pieņemtajos lēmumos atsaukties uz konkrētu tiesas nolēmumu.

(sal. ar 49.–51. punktu)

2. Komisijas lēmuma pamatojuma esamības un apjoma pārbaude uzskatāma par lēmuma būtisko formas prasību pārbaudi un, tātad, par šī lēmuma formālā tiesiskuma pārbaudi. Tā ir jānošķir no šī lēmuma argumentācijas pamatotības pārbaudes, kas attiecīgi ir tā tiesiskuma pārbaude pēc būtības.

(sal. ar 54. punktu)

3. Izskatot prasību atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru ir piemērots EKL 81. panta 1. punkts, Kopienu tiesa saskaņā ar EKL 230. pantu pārbauda šī lēmuma tiesiskumu.

Šajā sakarā tiesa veic pilnīgu Komisijas veiktās pārbaudes kontroli, ja vien šīs pārbaudes veikšanai nav nepieciešams sarežģīts ekonomisks vērtējums, šajā gadījumā šī kontrole aprobežojas ar pilnvaru nepareizas izmantošanas, procedūras noteikumu ievērošanas un pamatojuma pārbaudi, faktu pareizības pārbaudi un acīmredzamas kļūdas šo faktu vērtējumā neesamības pārbaudi.

(sal. ar 57. un 145. punktu)

4. Tiesas, kas izskata prasību atcelt lēmumu par EKL 81. panta piemērošanu, kontrole ir veicama tikai tiem faktiem un tiesību normām, kas pastāvēja apstrīdētā lēmuma pieņemšanas brīdī, bet tas neietekmē lietas dalībnieku iespēju, īstenojot savas tiesības uz aizstāvību, papildus iesniegt pierādījumus, kas gan attiecas uz laiku pēc šī datuma, bet kam ir īpaša nozīme šī lēmuma apstrīdēšanai vai aizstāvībai.

(sal. ar 58. un 245. punktu)

5. EKL 81. panta 1. punkts attiecas vienīgi uz konkurenci deformējošu rīcību, ko uzņēmumi ir izdarījuši pēc pašu iniciatīvas.

Ja, lemjot par šīs normas piemērojamību, ir iepriekš jānovērtē iespējamā valsts tiesiskā regulējuma ietekme, ir jānosaka, vai tas pieļauj iespēju, ka uzņēmumu autonomas darbības var traucēt, ierobežot vai izkropļot konkurenci.

Ja šīs novērtēšanas rezultātā noskaidrojas, ka attiecīgais tiesiskais regulējums paredz uzņēmumiem konkurenci deformējošas rīcības iespēju vai pilnībā izslēdz konkurenci deformējošas rīcības iespēju no uzņēmumu puses, EKL 81. panta 1. punkts nav piemērojams.

Ja turpretim noskaidrojas, ka šis regulējums ļauj pastāvēt iespējai uzņēmumiem ar autonomu rīcību nepieļaut, ierobežot vai izkropļot konkurenci, EKL 81. panta 1. punkts ir piemērojams.

Kopienu tiesa ir ierobežoti piemērojusi iespēju izslēgt minēto rīcību no šīs normas piemērošanas jomas ar pamatojumu, ka tā ir radusies, balstoties uz valsts tiesībām.

(sal. ar 66.–70. punktu)

6. EKL 81. panta 1. punkts attiecas vienīgi uz uzņēmumu divpusējām vai daudzpusējām darbībām, kas var izpausties vienošanās, saskaņotas darbības vai apvienību lēmumu formā.

Vienošanās ir tad, ja vismaz divi uzņēmumi ir izteikuši kopīgu gribu tirgū rīkoties noteiktā veidā.

Kaut arī lēmumos, kuros Komisija piemēro EKL 81. panta 1. punktu, obligāti ir jāpierāda vienota griba tirgū rīkoties noteiktā veidā, taču nav noteikts, ka jākonstatē, ka vienotajai gribai ir konkurenci deformējošs mērķis.

(sal. ar 75.–77. punktu)

7. Komisijai ir pienākums sniegt pierādījumus par pārkāpumiem, ko tā konstatē, savos lēmumos par konkurences noteikumu piemērošanu sniedzot precīzus un atbilstošus pierādījumus, kas pārliecinoši pierāda šāda pārkāpuma fakta pastāvēšanu.

Šos faktus var konstatēt ar tiešiem pierādījumiem, kas būtu ietverti, piemēram, rakstiskā formā, vai, ja tādu nav, ar netiešiem pierādījumiem, kas izpaužas, piemēram, rīcībā.

Ja Komisija pierāda vienošanās esamību, iesaistītajam uzņēmumam, kurš apstrīd, ka ir izdarījis pārkāpumu, ir pienākums iesniegt pierādījumus, ka tas norobežojās no šīs vienošanās, pierādījumus, kam jāapliecina skaidri izteikta griba, kas darīta zināma pārējiem dalībuzņēmumiem, ka tas norobežojas no šīs vienošanās.

(sal. ar 82., 83. un 86. punktu)

8. Zāļu, ko sedz valsts veselības apdrošināšanas sistēma, nozarei daudzās dalībvalstīs ir raksturīgs tiesiskais regulējums, kas pārsniedz vienkāršu ekonomiskās darbības uzraudzību, it īpaši cenu jomā. Šo dažādo valsts regulējumu līdzāspastāvēšana var izkropļot konkurenci. Turklāt tā ir vērsta uz zināmu valsts tirgus sadalīšanu šajā jomā.

Tomēr EKL 81. panta 1. punkts nav piemērojams vienīgi tad, ja nozare, uz ko attiecas vienošanās, ir pakļauta tiesiskajam regulējumam, kas izslēdz konkurences, ko šī vienošanās varētu nepieļaut, izkropļot vai ierobežot, iespēju.

Šajā gadījumā attiecīgajā nozarē pastāv konkurence, kas galvenokārt nav balstīta uz cenu, bet uz citiem konkurences aspektiem, īpaši inovācijām.

Turklāt var pastāvēt konkurence starp ražotāju un tā izplatītājiem vai starp paralēlajiem tirgotājiem un izplatītājiem valstī, kuri gūst peļņu no nozīmīgām cenu svārstībām, ko rada attiecīgās valsts tiesiskais regulējums, un kas tad, ja zāles aizsargā patents, ar ko tā īpašniekam ir piešķirts monopols uz laiku, līdz šī patenta termiņa beigām ir vienīgais iespējamais cenu konkurences veids.

(sal. ar 104.–107. punktu)

9. EKL 3. panta 1. punkta g) apakšpunktā un EKL 81. punktā ir runa par efektīvu konkurenci, tas ir, tādu konkurences pakāpi, kas nepieciešama Līguma mērķu sasniegšanai. Tās intensitāte var būt dažāda atkarībā no attiecīgā produkta rakstura un attiecīgā tirgus struktūras. Turklāt dažādiem konkurences veidiem var būt atšķirīga nozīme, cenu konkurence nav vienīgā efektīvā konkurences forma, un tā nekādā ziņā nav absolūta prioritāte.

Tādējādi, kvalificējot konkurences ierobežojumus EKL 81. panta 1. punkta nozīmē, ir jāņem vērā faktiskā situācija un tātad tiesiskais un ekonomiskais konteksts, kurā tiek īstenota vienošanās, kam noteikts šis ierobežojums. Šāds pienākums paredz aptvert gan mērķi, gan sekas.

Tādējādi, ja pašā vienošanās noteikumu pārbaudē, kas veikta, ievērojot tiesisko un ekonomisko kontekstu, ir redzama konkurences vājināšanās, var pieņemt, ka šīs vienošanās mērķis ir nepieļaut, ierobežot vai izkropļot konkurenci, un nav jāpārbauda tā sekas.

Turpretim, ja tas tā nav, tad ir jāpārbauda šīs vienošanās iedarbība un juridiski pietiekami jāpierāda, ka tā patlaban vai potenciāli nepieļauj, ierobežo vai izkropļo konkurenci.

(sal. ar 109.–112. punktu)

10. Vienošanās, kuru mērķis ir pilnībā aizliegt paralēlo tirdzniecību, būtībā ir jāuzskata par tādām, kuru mērķis ir nepieļaut konkurenci, kurpretim vienošanās, kas nepārprotami ir paredzētas, lai kaitētu paralēlajai tirdzniecībai, būtībā ir jāuzskata par tādām, kuru mērķis ir ierobežot konkurenci.

Tomēr tikai ar to, ka vienošanās mērķis ir ierobežot paralēlo tirdzniecību, nepietiek, lai secinātu, ka ir noticis EKL 81. panta 1. punkta pārkāpums. Šai tiesību normai noteiktais mērķis ir novērst to, ka uzņēmumi, ierobežojot konkurenci to starpā vai ar trešām personām, samazina attiecīgā produkta galapatērētāja iegūto labumu.

Tādējādi EKL 81. panta 1. punkta piemērošana nevar būt atkarīga tikai no tā, ka vienošanās mērķis ir ierobežot paralēlo tirdzniecību vai sadalīt kopējo tirgu – fakti, kas ļauj secināt, ka tas ietekmē tirdzniecību, bet piedevām ir jāveic cita analīze, lai noteiktu, vai tā mērķis vai sekas ir nepieļaut, ierobežot vai izkropļot konkurenci attiecīgajā tirgū, kas kaitē galapatērētājam. Šo analīzi, kuru var sašaurināt, ja no pašiem vienošanās noteikumiem ir redzama konkurences vājināšanās, turpretim ir jāveic saskaņā ar lietas apstākļiem, ja tā nav.

Kaut arī paralēlā tirdzniecība bauda zināmu aizsardzību, tā netiek aizsargāta pati par sevi, bet gan tiktāl, ciktāl tā veicina, pirmkārt, tirdzniecības attīstību un, otrkārt, konkurences nostiprināšanos, proti, saistībā ar otro aspektu tā rada galapatērētājiem efektīvas konkurences priekšrocības piedāvājuma vai cenu ziņā. Šis paralēlās tirdzniecības ierobežojums netieši ietekmē vai var ietekmēt vienu vai otru konkurences aspektu, kā apgādes ar produktu apjomu vai tā pārdošanas cenu, kas apliecina iespējama konkurences ierobežojuma esamību.

Līdz ar to, ja vienošanās, kas ir vērsta uz paralēlās tirdzniecības ierobežošanu, principā ir jāuzskata par tādu, kuras mērķis ir konkurences ierobežošana, tas ir tādēļ, ka var prezumēt, ka tā atņem galapatērētājiem to priekšrocības.

Nevar prezumēt, ka vienošanos, kuru mērķis ir traucēt zāļu paralēlo tirdzniecību, sekas ir tādas, ka galapatērētājs zaudē ar šo importu saistītās priekšrocības. Cenas, par kurām zāles tiek pārdotas mazumtirdzniecībā, ir pakļautas dalībvalstu kontrolei, kuras tās tieši vai netieši nosaka tādā līmeni, kādu uzskata par atbilstošu, un tās veidojas strukturāli atšķirīgos līmeņos dažādās dalībvalstīs, tāpēc nevar pieņemt, ka paralēlā tirdzniecība ietekmē zāļu, kuras sedz valsts veselības apdrošināšanas sistēma, cenas mazumtirdzniecībā un sniedz galapatērētājam jūtamas priekšrocības, kas atbilst tām, kas izrietētu no brīva pieprasījuma un piedāvājuma.

(sal. ar 115.–122., 133., 134. un 140. punktu)

11. Skaidrs ir, ka attiecībā uz minēto preci, šajā gadījumā zālēm, kuras kompensē valsts veselības aizsardzības sistēma, ikviena dalībvalsts ir atsevišķs tirgus sakarā ar atšķirībām tiesiskajā regulējumā attiecībā uz cenām un attiecīgo zāļu kompensācijām, tas, ka tiek praktizētas atšķirīgas cenas atkarībā no tā, kurā dalībvalstī zāles ir paredzēts pārdot tālāk un kompensēt, nav pietiekami, lai raksturotu diskrimināciju EKL 81. panta 1. punkta d) apakšpunkta nozīmē.

(sa l. ar 178. un 179. punktu)

12. EKL 81. panta 1. punkta ietvaros subsidiaritātes princips ir precizēts, ierobežojot tajā noteiktā aizlieguma piemērošanu uz vienošanās uzņēmumu starpā, uzņēmumu apvienību lēmumiem un saskaņotām darbībām, kas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Ja objektīvu tiesisku un faktisku apstākļu kopums ļauj ar pietiekami lielu iespējamības pakāpi uzskatīt, ka šāda rīcība var tieši vai netieši, pašreiz vai potenciāli ietekmēt tirdzniecības plūsmu starp dalībvalstīm, šī rīcība ir jāuzskata par tādu, kas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm, tādējādi Kopienas iejaukšanās ir pamatota šīs rīcības apmēra un seku dēļ.

Ja šī darbība ir izdarīta ar Komisijas lēmumu, tad tai ir jāatbilst subsidiaritātes principam, ja juridiski pietiekami ir konstatēts, ka vienošanās uzņēmumu starpā, uzņēmumu apvienību lēmums vai saskaņota darbība, kuru tiesiskumu tā pārbauda, var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

(sal. ar 201. un 202. punktu)

13. Jebkurai vienošanās, kas ierobežo vai nu konkurences sekas vai mērķi, principā var piešķirt atbrīvojumu atbilstoši EKL 81. panta 3. punktam.

Šīs tiesību normas piemērošana ir atkarīga no noteiktiem nosacījumiem, kurus vienlaikus ir jāizpilda un kuru izpilde ir pietiekama. Pirmkārt, attiecīgajai vienošanās ir jāuzlabo konkrētās preces ražošana vai izplatīšana vai jāveicina tehniskā vai ekonomiskā attīstība, otrkārt, lietotājiem ir jāsaņem pienācīga daļa no iegūtajiem labumiem, treškārt, tā nedrīkst attiecīgajiem uzņēmumiem paredzēt tādus ierobežojumus, kuri nav obligāti vajadzīgi un, ceturtkārt, ar to tiem netiek radīta iespēja likvidēt konkurenci attiecībā uz šo ražojumu būtisku daļu.

No minētā izriet, ka tirgus dalībniekam, kas atsaucas uz EKL 81. panta 3. punktu, ar argumentiem un pārliecinošiem pierādījumiem ir jāpierāda, ka ir izpildīti šie nosacījumi.

Komisijai savukārt ir atbilstoši jāpārbauda šie argumenti un pierādījumi, tas ir, jākonstatē, vai ar tiem ir pierādīts, ka ir izpildīti visi EKL 81. panta 3. punkta piemērošanas nosacījumi. Dažos gadījumos šiem argumentiem un pierādījumiem var būt nepieciešams paskaidrojums vai pamatojums, pretējā gadījumā var secināt, ka persona, kas atsaucas uz EKL 81. panta 3. punktu, ir izpildījusi savu pierādīšanas pienākumu. Komisijai šādā gadījumā ir jāatspēko šie argumenti un pierādījumi.

(sal. ar 233.–236. punktu)

14. Tiesa, kas izskata prasību atcelt lēmumu par EKL 81. panta 3. punkta piemērošanu, sarežģītu ekonomisku vērtējumu gadījumā veic tikai ierobežotu kontroli pēc būtības, pārbaudot faktu pareizību, acīmredzamas kļūdas neesamību šo faktu vērtējumā un no tā izrietošās juridiskās kvalifikācijas pareizību.

Jāpārbauda ne tikai, vai iesniegtie pierādījumi ir faktiski pareizi, ticami un atbilstoši, bet arī, vai tie sniedz visu informāciju, kas jāņem vērā, vērtējot sarežģītu situāciju, un vai tie pamato no tiem izdarītos secinājumus.

Turpretim tā nav tiesīga ar savu ekonomisko novērtējumu aizstāt lēmuma, kura tiesiskumu ir lūgts pārbaudīt, autora vērtējumu.

Komisijai īpaši ir rīcības brīvība, ko tiesa var kontrolēt tikai ierobežotā apmērā, izvērtēt priekšrocības, ko sniedz vienošanās izpilde, un negatīvo ietekmi, kas tai būtu uz galapatērētāju, ja tā konstatē, ka ir izpildīts viens no nosacījumiem, no kura atbilstoši EKL 81. panta 3. punktam ir atkarīga iespējamā atbrīvojuma piešķiršana, turklāt šis vērtējums ir jābalsta uz vispārīgām interesēm Kopienas līmenī.

(sal. ar 241.–244. punktu)

15. Vienošanos var atbrīvot saskaņā ar EKL 81. panta 3. punktu, ja tā palīdz uzlabot preču ražošanu vai izplatīšanu vai veicina tehnisko vai ekonomisko attīstību. Šis uzlabojums nav vienīgais labums, ko vienošanās dalībuzņēmumi gūst no tās darbības, bet gan tikai objektīvas, nozīmīgas priekšrocības, kas var kompensēt konkurencei radītos trūkumus.

Tātad Komisijai, pirmkārt, ir jāpārbauda, vai tai iesniegtie argumenti par faktiem un pierādījumi pārliecinoši pierāda, ka šī vienošanās ļauj iegūt objektīvu, nozīmīgu labumu, kas turklāt var rasties ne tikai konkrētajā tirgū, bet arī citos tirgos, un ka netiek prasīts, lai tās tieši izriet no vienošanās.

Šāda pārbaude var paredzēt uz nākotni vērstu analīzi, kurā ir jāizpēta, vai, ņemot vērā iesniegtos argumentus par faktiem un pierādījumus, šķiet ticamāks, ka attiecīgā vienošanās ļauj vai neļauj iegūt objektīvu, nozīmīgu labumu.

Otrkārt, vajadzības gadījumā Komisijai ir jānovērtē, vai šis objektīvais, nozīmīgais labums var kompensēt traucējumus, kas, pārbaudot saistībā ar EKL 81. panta 1. punktu, konstatēti konkurencei.

Visbeidzot, tā kā Komisijas pienākums ir noteikt, vai ir izpildīti EKL 81. panta 3. punkta piemērošanas nosacījumi tiesiskajā un ekonomiskajā kontekstā, kas raksturīgs farmācijas nozarei, kurā konkurenci izkropļo valsts tiesiskais regulējums, tai ar īpašu uzmanību ir jāpārbauda argumenti un pierādījumi, ko tai iesniedz persona, kas atsaucas uz šo tiesību normu.

(sal. ar 247.–250., 276., 280., 298. un 301. punktu)

16. Saskaņā ar EKL 233. panta pirmo daļu Komisijai ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai pildītu spriedumu, ar kuru ir atcelts lēmums par lūgumu atbrīvot, kas iesniegts atbilstoši Regulai Nr. 17.

Tādēļ, kaut arī Regulā Nr. 17 paredzētā paziņošanas procedūra atbilstoši Regulai Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, vairāk nepastāv, tās kompetencē ir lemt par lūgumu piešķirt atbrīvojumu atbilstoši lūguma iesniegšanas laikā esošajiem apstākļiem.

(sal. ar 319. un 320. punktu)