Šajā ziņā Komisijas lēmums, ar kuru atbilstoši Regulai Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību atļauj laist tirgū produktu, kas satur ģenētiski modificētas sojas pupas, ir akts, kas tostarp ietilpst vides aizsardzības jomā. Proti, Regulas Nr. 1829/2003 4., 7., 16. un 19. panta mērķis ir regulēt cilvēka darbības, kas ietekmē vidi tādu ģenētiski modificētu organismu klātbūtnes dēļ, kuri var atstāt sekas uz cilvēku vai dzīvnieku veselību. Līdz ar to ir jākonstatē, ka šādi lēmumi par atļauju piešķiršanu bez šaubām ir akti, kas ir pieņemti atbilstoši tiesību aktiem vides jomā Regulas Nr. 1367/2006 2. panta 1. punkta f) apakšpunkta izpratnē.

Saistībā ar iespēju iesniegt lūgumu veikt iekšēju pārskatīšanu atbilstoši Regulas Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, 10. pantam kādā Savienības iestādē vai struktūrā, kura ir pieņēmusi administratīvu aktu saskaņā ar tiesību aktiem vides jomā, minētās regulas 2. panta 1. punkta f) apakšpunktā ir noteikts, ka jēdziens tiesību akti vides jomā šīs regulas izpratnē aptver jebkuru Savienības leģislatīvo aktu, kas sniedz ieguldījumu Savienības politikas vides jomā nosprausto mērķu sasniegšanai. Šajā kontekstā tajā būtībā ir uzskaitīti Savienības mērķi vides jomā, kā tie ir minēti LESD 191. panta 1. punktā. No šī noteikuma teksta, kurā ir atsauce uz minētajiem mērķiem, izriet, ka Savienības likumdevējs Regulā Nr. 1367/2006 ietvertajam jēdzienam “tiesību akti vides jomā” ir vēlējies piešķirt plašu nozīmi, kas neaprobežojas tikai ar dabiskās vides aizsardzības jautājumiem šaurā izpratnē.

Turklāt tiesību akti vides jomā Regulas Nr. 1367/2006 izpratnē aptver jebkuru Savienības tiesību normu, ar ko tiek reglamentēti ģenētiski modificēti organismi un kuras mērķis ir riska cilvēku vai dzīvnieku veselībai pārvaldība, riska cēlonim esot šajos ģenētiski modificētajos organismos vai vides faktoros, kas var atstāt ietekmi uz minētajiem organismiem, tos kultivējot vai audzējot dabīgā vidē. Šis konstatējums ir piemērojams bez atšķirības arī gadījumiem, kuros ģenētiski modificēti organismi nav kultivēti Savienībā. Līdz ar to, Komisijas lēmums, ar kuru atbilstoši Regulai Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību atļauj laist tirgū produktu, kas satur ģenētiski modificētas sojas pupas, iebildumi, ar kuriem tiek apgalvots minētās regulas, kuras mērķis ir cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzība Savienībā pret riskiem, kuru avots ir attiecīgie ģenētiski modificētie organismi, noteikumu pārkāpums, ietilpst tiesību aktu vides jomā Regulas Nr. 1367/2006 izpratnē piemērošanas jomā.

Pienākuma veikt iekšēju pārskatīšanu atbilstoši Regulas Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, 10. pantam apjoms ir jāinterpretē tā, ka Komisijai pienākums izskatīt lūgumu veikt iekšējo pārskatīšanu ir vienīgi tad, ja šī lūguma pārskatīt iesniedzējs ir apgalvojis, ka attiecīgais administratīvais akts ir pretrunā tiesību aktiem vides jomā Regulas Nr. 1367/2006 izpratnē. Šajā ziņā nav vajadzīgs, lai tas būtu jautājums par tiesību aktiem vides jomā, kas veido izskatītā argumenta galveno juridisko mērķi.

Lai varētu atļaut laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētus organismus vai sastāv no šādiem organismiem, ir jāizpilda Regulas Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību 4. panta 1. punktā un šīs pašas regulas 16. panta 1. punktā paredzētie nosacījumi. Šajā ziņā no minētās regulas 5. un 17. panta izriet, ka tie attiecas tikai uz lūguma piešķirt atļauju procedūru un ar to saistītajām formalitātēm. Tātad šie panti neattiecas ne uz lūgumu piešķirt atļauju pārbaudi pēc būtības, ne uz tās apjomu.

(skat. 81. punktu)