ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
75

Kā izriet no Direktīvas 2006/115 16. apsvēruma, dalībvalstis raidījumu raidīšanai un publiskošanai, ko veic raidorganizācijas, var paredzēt lielāku aizsardzību, nekā tas ir prasīts šīs direktīvas 8. panta 3. punktā. Šāda iespēja nozīmē, ka dalībvalstis raidorganizācijām var piešķirt ekskluzīvas tiesības atļaut vai aizliegt to pārraižu izziņošanas sabiedrībai darbības, kuras veiktas apstākļos, kas atšķiras no šī 8. panta 3. punktā paredzētajiem, ņemot vērā, ka šādas tiesības, kā paredzēts Direktīvas 2006/115 12. pantā, nekādi nedrīkst skart autortiesību aizsardzību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2015. gada 26. marts, C More Entertainment, C‑279/13, EU:C:2015:199, 35. punkts).
8

Attiecībā uz nodokļu uzlikšanu dividendēm, ko izmaksā sabiedrībai, kuras galvenais birojs nav reģistrēts Vācijā, KStG 32. panta 5. punkts ir formulēts šādi: “(5) Ja par ienākumiem no kapitāla [EStG] 20. panta 1. punkta 1. apakšpunkta izpratnē uzņēmumu ienākuma nodoklis, kas saņēmējam ir jāmaksā, ir pilnībā samaksāts saskaņā ar [šī panta] 1. punktu, ienākumu no kapitāla saņēmējam pēc tā lūguma atmaksā ieturēto un samaksāto nodokli par ienākumiem no kapitāla atbilstoši [EStG] 36. panta 2. punkta 2. apakšpunktam, ja 1. ienākumu no kapitāla saņēmējs ir sabiedrība ar ierobežotu nodokļu maksāšanas pienākumu saskaņā ar 2. panta 1. punktu, a) kura vienlaikus ir sabiedrība [LESD] 54. panta vai [1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu (OV 1994, L 1, 3. lpp.)] 34. panta izpratnē, b) kuras juridiskā adrese un vadības vieta atrodas Eiropas Savienības dalībvalsts vai valsts, uz ko attiecas [Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu], teritorijā, c) kuras vadības vietas valstī bez izvēles iespējas uz to attiecas 1. pantā [minētajam] pielīdzināms neierobežots nodokļu maksāšanas pienākums, neesot no tā atbrīvotai, un 2. saņēmējam ir tieša līdzdalība ienākumu no kapitāla maksātāja sākotnējā kapitālā vai pamatkapitālā un tas neatbilst [EStG] 43.b panta 2. punktā noteiktajam līdzdalības robežvērtības nosacījumam. Pirmo teikumu piemēro tikai tad, ja 1. attiecīgā nodokļa par ienākumiem no kapitāla atmaksa nav paredzēta citās tiesību normās, 2. ienākumus no kapitāla atbilstoši 8.b panta 1. punktam neņem vērā, nosakot ienākumus, 3. ienākumus no kapitāla, pamatojoties uz ārvalstu tiesību normām, neattiecina uz personu, kurai nebūtu tiesību uz atmaksu saskaņā ar šo punktu, ja tā tiešā veidā gūtu ienākumus no kapitāla, 4. tiesības uz pilnīgu vai daļēju nodokļa par ienākumiem no kapitāla atmaksu nebūtu izslēgtas, pēc analoģijas piemērojot [EStG] 50.d panta 3. punktu, un 5. nodokli par ienākumiem no kapitāla kā pamatdarbības izdevumus vai saimnieciskās darbības izdevumus nevar nedz ieskaitīt, nedz atskaitīt saņēmējam vai tiešam vai netiešam saņēmēja akcionāram; ieskaitīšanas pārnešanas iespēja ir līdzvērtīga ieskaitīšanai. Ienākumu no kapitāla saņēmējam jāpierāda, ka atmaksas nosacījumi ir izpildīti. Tam tostarp ar savas rezidences valsts nodokļu iestāžu izziņu jāapliecina, ka tas šajā valstī tiek uzskatīts par nodokļu rezidentu, tajā tam ir neierobežots uzņēmumu ienākuma nodokļa maksāšanas pienākums, no kura tas nav atbrīvots, un ka tas ir faktiskais ienākumu no kapitāla labuma guvējs. Ārvalstu nodokļu iestādes izziņā jāapliecina, ka Vācijas nodokli par ienākumiem no kapitāla nevar nedz ieskaitīt, nedz atskaitīt, nedz pārnest un ka tas faktiski nav noticis. Nodoklis par ienākumiem no kapitāla ir atmaksāts par visiem kalendārajā gadā gūtajiem ienākumiem no kapitāla pirmā teikuma izpratnē, pamatojoties uz lēmumu par atbrīvojumu, kas pieņemts saskaņā ar Abgabenordnung [Nodokļu kodeksa] 155. panta 1. punkta trešo teikumu.”
36

Līdz ar to, pat ja iesniedzējtiesa savus jautājumus formāli ir uzdevusi tikai par Direktīvas 987/2009 44. panta 2. punkta interpretāciju, šāds apstāklis neliedz Tiesai sniegt šai valsts tiesai visus norādījumus par Savienības tiesību interpretāciju, kuri tai var būt noderīgi, izspriežot iztiesājamo lietu, neatkarīgi no tā, vai šī tiesa ir vai nav uz tiem atsaukusies sava jautājuma formulējumā. Šajā ziņā Tiesai no visas valsts tiesas sniegtās informācijas, it īpaši no iesniedzējtiesas nolēmuma pamatojuma, ir jānošķir Savienības tiesību elementi, kuriem, ņemot vērā strīda priekšmetu, ir nepieciešama interpretācija (spriedums, 2021. gada 8. jūlijs, Staatsanwaltschaft Köln un Bundesamt für Güterverkehr, C‑937/19, EU:C:2021:555, 23. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
5

Civildienesta noteikumu 73. pantā ir paredzēts: “1. Ierēdņa risks saslimt ar profesionālajām slimībām un negadījumu risks ir apdrošināts no dienesta uzsākšanas datuma saskaņā ar [Eiropas] Savienības iestāžu iecēlējinstitūciju kopēju vienošanos, apspriežoties ar Civildienesta noteikumu komiteju. Tas iemaksā ar profesionālo darbību nesaistītu risku apdrošināšanas izmaksas līdz 0,1 % apmērā no pamatalgas. [Tas obligāti piedalās ar privāto dzīvi saistītu risku segumā ar iemaksām līdz 0,1 % apmērā no pamatalgas.] Noteikumos paredz, kādi riski nav apdrošināmi. 2. Maksājamie pabalsti ir šādi: a) nāves gadījumā: vienreizējs maksājums turpmāk uzskaitītajām personām, kas vienāds ar pieckārtīgu mirušās personas gada pamatalgu, ko aprēķina, ņemot vērā ikmēneša saņemtās algas lielumu 12 mēnešus pirms nelaimes gadījuma: – mirušā ierēdņa laulātajam un bērniem saskaņā ar mantojuma tiesībām, kas attiecas uz ierēdņa īpašumu; tomēr dzīvesbiedram izmaksājamās summas lielums ir vismaz 25 % no vienreizējā maksājuma; – ja nav iepriekšminētās kategorijas personu, pārējiem [lejupējiem radiniekiem] saskaņā ar mantojuma tiesībām, kas attiecas uz ierēdņa īpašumu; – ja nav personu, kuras pieskaitāmas jebkurai no abām iepriekšminētajām kategorijām, augšupejošās līnijas radiniekiem saskaņā ar mantojuma tiesībām, kas attiecas uz ierēdņa īpašumu; – ja nav personu, kuras pieskaitāmas jebkurai no trim iepriekšminētajām kategorijām, tad iestādei; [..].”
47

It īpaši, ieviešot piecu secīgu gadu termiņu ierobežojumiem akcepta rezultātā, no brīža, kad kļuvis zināms par vēlākās preču zīmes izmantošanu, Savienības likumdevējs ir vēlējies nodrošināt, lai ar agrāku preču zīmi piešķirtā aizsardzība tās īpašniekam joprojām būtu ierobežota ar gadījumiem, kad tas izrādās pietiekami modrs, iebilstot pret to, ka citi uzņēmēji izmanto apzīmējumus, kas var radīt kaitējumu šai preču zīmei (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2006. gada 27. aprīlis, Levi Strauss, C‑145/05, EU:C:2006:264, 30. punkts).
10

Šī karte tās īpašniekam dod tiesības ierobežotā laikposmā un par noteiktu vērtību piekļūt aptuveni sešdesmit tūrisma atrakcijām, piemēram, apskates vietām vai muzejiem. Ar to var izmantot arī aptuveni desmit pasažieru transporta pakalpojumu veidus, tostarp izbraucienus ar DSAB tā dēvētajiem “Hop on – Hop off” autobusiem un laivām un citu pakalpojumu sniedzēju organizētus apmeklējumus. Par dažiem no šiem pakalpojumiem ir jāmaksā PVN ar likmi no 6 % līdz 25 %, bet citi no PVN likmes ir atbrīvoti. Pamatlietā aplūkotās kartes īpašnieks to izmanto kā maksāšanas līdzekli, lai piekļūtu vai izmantotu pakalpojumu, un nemaksā nekādu papildmaksu, jo šī karte tiek vienkārši reģistrēta, izmantojot šim nolūkam paredzētu nolasītāju. Saskaņā ar līgumu, kas noslēgts ar DSAB, pakalpojumu sniedzējs no DSAB par katru piekļuvi vai lietojuma reizi saņem atlīdzību, kas atbilst procentuālai daļai no parastās maksas par piekļuvi vai lietojumu. Pakalpojumu sniedzējam nav pienākuma minētās kartes īpašniekam piešķirt piekļuvi saviem pakalpojumiem vairāk nekā vienu reizi. DSAB nenodrošina nekādu minimālo apmeklētāju skaitu. Sasniedzot šīs kartes maksimālo vērtību, tās īpašnieks to vairs nevar izmantot.
“(11)

Šai direktīvai nebūtu jāaizstāj esošie valstu procesuālie mehānismi kolektīvo vai individuālo patērētāju interešu aizsardzībai. Atkarībā no to juridiskajām tradīcijām tai vajadzētu atstāt dalībvalstu ziņā to, vai šajā direktīvā prasīto procesuālo mehānismu pārstāvības prasībām izstrādāt kā daļu no jau esoša vai kā daļu no jauna procesuālā mehānisma kolektīviem aizlieguma pasākumiem vai tiesiskās aizsardzības pasākumiem vai kā atsevišķu procesuālo mehānismu, ar noteikumu, ka vismaz viens valsts procesuālais mehānisms pārstāvības prasībām atbilst šai direktīvai. [..] Ja papildus šajā direktīvā prasītajam procesuālajam mehānismam valsts līmenī ir ieviesti citi procesuālie mehānismi, tiesīgajai iestādei būtu jāspēj izvēlēties, kuru procesuālo mehānismu izmantot.
49

Šajā lietā Direktīva 93/13 dod patērētājam tiesības vērsties tiesā, lai konstatētu līguma noteikuma negodīgo raksturu un novērstu tā piemērošanu. Tiesa ir nospriedusi, ka gadījumā, ja šādā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumu sadales nolēmums būtu atkarīgs tikai no nepamatoti samaksātajām summām, kuras ir piespriests atmaksāt, tas, ņemot vērā izdevumus, kas rodas, ceļot prasību tiesā, varētu atturēt patērētāju no minēto tiesību izmantošanas. No tā Tiesa ir secinājusi, ka šīs direktīvas 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts, kā arī efektivitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauta tāda sistēma, kas ļauj piespriest patērētājam segt daļu no procesuālajiem izdevumiem atbilstoši to nepamatoti samaksāto summu apmēram, kuras tam ir atmaksātas pēc līguma noteikuma spēkā neesamības tā negodīguma dēļ, ņemot vērā, ka šāda sistēma rada būtisku šķērsli, kas var atturēt patērētāju īstenot ar minēto direktīvu piešķirtās tiesības uz līguma noteikumu potenciālā negodīguma efektīvu pārbaudi tiesā (spriedums, 2020. gada 16. jūlijs, Caixabank un Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, C‑224/19 un C‑259/19, EU:C:2020:578, 98. un 99. punkts, kā arī tajos minētā judikatūra).
13

Iesniedzējtiesa norāda, ka pēc šī rīkojuma valsts likumdevējs nav veicis grozījumus pamatlietā aplūkotajā tiesiskajā regulējumā un, ņemot vērā it īpaši 2018. gada 4. oktobra spriedumā Link Logistik N&N (C‑384/17, EU:C:2018:810) izklāstītos apsvērumus, kā arī to, ka Austrijas tiesu vidū pastāv domstarpības par to, kādā veidā ir jāpiemēro Tiesas judikatūra šajā jomā, rodas jautājums, vai un, attiecīgā gadījumā, kādā mērā šis tiesiskais regulējums var tikt nepiemērots.
17

Tomēr iesniedzējtiesa precizē, ka attiecībā uz fiziskām personām, kas minētas PVN likuma 15. panta 4. un 5. punktā, šī likuma 96. pantā ir paredzēts, ka reģistrācijas pieteikumu var aizpildīt tikai viena no personām, kuras vārdā tiek izrakstīti rēķini par preču un pakalpojumu iegādi un izsniegti rēķini par lauksaimniecības preču pārdošanu vai pakalpojumu sniegšanu. Kā apstiprināts valsts judikatūrā, no šīm tiesību normām izrietot, ka tikai tā persona, kas ir iesniegusi reģistrācijas pieteikumu, var būt nodokļa maksātāja un ka līdz ar to divu personu, kas ir nodokļa maksātāji vienā un tajā pašā lauksaimniecības uzņēmumā, kumulācija nav pieļaujama.
129

Šajā gadījumā šā sprieduma 48.–75. punktā izklāstīto iemeslu dēļ tiesiskais regulējums pamatlietā neietilpst Direktīvas 2003/49, 2011/96 un 2008/7 piemērošanas jomā. Turklāt uz ZKPO 16. panta 2. punkta 3. apakšpunktu, ciktāl ar to ir iedibināta neatspēkojama prezumpcija par izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, neattiecas – kā izriet no šā sprieduma 87. punkta – LESD 63. pants un līdz ar to šajā jautājumā tas neietilpst Hartas piemērošanas jomā.
70

Tas it īpaši izriet no minētās direktīvas 2., 35., 39. un 50. apsvēruma, kā arī no atbilstošajām tās normām tehnisko rezervju un finanšu atjaunošanas pasākumu jomā, kurās ir minēta prasība aizsargāt apdrošināto intereses un tiesības, kas tiem izriet no apdrošināšanas līguma. Tādu pašu secinājumu var izdarīt no identiskajiem šīs pašas direktīvas 14. panta 5. punkta pirmās daļas, kā arī no tās 53. panta 6. punkta pirmās daļas noteikumiem attiecībā uz portfeļa pārcelšanu starp apdrošināšanas sabiedrībām, no kuriem izriet, ka uz apdrošinātajiem šīs tiesību normas attiecas tāpat kā uz apdrošinājuma ņēmējiem, jo viņiem ir no apdrošināšanas līguma izrietošās tiesības un pienākumi.
36

No minētajiem principiem iesniedzējtiesas pirmšķietamā vērtējumā izriet Fondu vadības likuma 30. pantā nostiprinātais un projektu iesniegumu atlases nolikumā precizētais princips, ka projekta iesniegumi pēc to iesniegšanas vairs nevar tikt precizēti vai papildināti. Līdz ar to valsts kompetentajai aģentūrai esot jāievēro pašas noteiktie kritēriji un tādējādi tai esot bijis jāizslēdz no projektu iesniegumu atlases tādi projekta iesniedzēji, kas nav darījuši zināmu dokumentu vai informāciju, kuru iesniegšana bija pieprasīta šīs projektu iesniegumu atlases dokumentācijā. Paturot to prātā, iesniedzējtiesa ir norādījusi – lai gan Tiesa saistībā ar publiskajiem iepirkumiem jau ir konstatējusi, ka pastāv arī pienākums ievērot līdzīgus piedāvājumu atlases principus, no Tiesas judikatūras valsts atbalsta jomā šāds apsvērums skaidri neizrietot.
9

Šīs pašas direktīvas 8. panta “Drošības klauzula” 1. punktā ir paredzēts – ja dalībvalsts pārliecinās, ka 1. pantā minētās spiediena iekārtas vai kompleksi ar CE marķējumu, ko lieto atbilstīgi paredzētajam mērķim, var apdraudēt cilvēku un – atkarībā no apstākļiem – mājdzīvnieku vai īpašuma drošību, tā veic vajadzīgos pasākumus, lai šādas iekārtas izņemtu no tirgus, aizliegtu to piedāvāšanu tirgū, nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu vai arī ierobežotu to brīvu apriti. Tā par šiem pasākumiem nekavējoties informē Komisiju un norāda sava lēmuma pieņemšanas iemeslus.
23

Ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Tiesas un valsts tiesu sadarbībā, kas noteikta ar LESD 267. pantu, tikai valsts tiesai, kas izskata lietu un kas ir atbildīga par pieņemamo tiesas nolēmumu, ņemot vērā lietas īpatnības, ir jāizvērtē gan tas, cik lielā mērā prejudiciālais nolēmums ir nepieciešams sprieduma taisīšanai, gan arī to jautājumu atbilstība, kurus tā uzdod Tiesai. Līdz ar to Tiesai principā ir jāsniedz nolēmums, ja uzdotie jautājumi attiecas uz Savienības tiesību interpretāciju (spriedums, 2021. gada 15. jūlijs, The Department for Communities in Northern Ireland, C‑709/20, EU:C:2021:602, 54. punkts un tajā minētā judikatūra).
Šādos apstākļos nevar uzskatīt, ka tāda persona kā JY ir brīvprātīgi atteikusies no Savienības pilsoņa statusa. Gluži pretēji, no uzņēmējdalībvalsts saņemot garantiju, ka viņai tiks piešķirta tās pilsonība, pieteikuma viņu izslēgt no viņas izcelsmes dalībvalsts pilsoņu kopuma mērķis ir ļaut viņai izpildīt nosacījumu šīs pilsonības iegūšanai un pēc šīs pilsonības saņemšanas turpināt gūt labumu no Savienības pilsoņa statusa un ar to saistītajām tiesībām.
34

Turklāt jānorāda – kā izriet no P. Ženāra [P. Jenard] sagatavotā ziņojuma par Briseles konvenciju (OV 1979, C 59, 1. lpp.) 32. lpp. – Regulas Nr. 1215/2012 13. panta 3. punkts ir vērsts uz to, lai apdrošinātāju apveltītu ar tiesībām prasībā piesaistīt apdrošināto personu kā trešo personu tiesvedībā starp viņu un cietušo personu, lai nodrošinātu tam līdzekli cīņā pret krāpšanu un novērstu, ka dažādas tiesas pieņem savstarpēji pretrunīgus spriedumus. No tā izriet, ka tad, ja atlīdzinājuma prasību cietusī persona ir cēlusi tieši pret apdrošinātāju, taču tas nav attiecīgo apdrošināto personu piesaistījis kā pusi prasībā, lietu izskatošā tiesa nevar pamatoties uz šo tiesību normu, lai atzītu savu jurisdikciju attiecībā uz šo apdrošināto personu.
12

Šī papildinājuma A daļā “ATP integrētais mācību kurss – lidmašīnas” ir ietverts šāds fragments: “VISPĀRĪGĀS PRASĪBAS [..] 4. Mācību kursā ir: a) teorētiskās mācības ATPL(A) nepieciešamajā zināšanu līmenī; b) vizuālie un instrumentālie mācību lidojumi; c) MCC mācīb[u] lidojumi ar daudzpilotu lidmašīnām. [..] MĀCĪBU LIDOJUMI 9. Mācību lidojumi, neskaitot tipa kvalifikācijas mācības, kopumā veido vismaz 195 stundas, ieskaitot pārbaudes mācību gaitā, no kurām ne vairāk kā 55 stundas no visa mācību kursa var būt zemes instrumentālā treniņa laiks. Šajās 195 stundās pretendenti veic vismaz: a) 95 apmācības nolidojumu stundas ar instruktoru, no kurām ne vairāk kā 55 stundas var būt zemes instrumentālā treniņa laiks; b) 70 lidojumu stundas PIC statusā, tostarp lidojumus atbilstīgi [Visual Flight Rule (VFR)] un instrumentālus lidojumus kā studentpilots gaisa kuģa kapteiņa (SPIC) statusā. Instrumentālo lidojumu laiku SPIC statusā ieskaita kā lidojumu laiku PIC statusā ne vairāk kā 20 stundu apjomā; c) 50 maršruta lidojumu stundas PIC statusā, tostarp vienu maršruta lidojumu atbilstīgi VFR vismaz 540 km (300 NM) attālumā, veicot nosēšanos ar pilnīgu apstāšanos divos dažādos lidlaukos, kas nav izlidošanas lidlauki; un d) 5 lidojumu stundas naktī, tostarp 3 apmācības nolidojumu stundas ar instruktoru ar vismaz 1 maršruta navigācijas stundu un 5 patstāvīgas pacelšanās un [5] nosēšanās ar pilnīgu apstāšanos; un e) 115 instrumentālā laika stundas, no kurām vismaz: 1) 20 stundas SPIC statusā; 2) 15 MCC stundas, kam atļauts izmantot FFS vai FNPT II; 3) 50 stundas ir instrumentālie mācību lidojumi, no kuriem ne vairāk kā: i) 25 stundas var būt zemes instrumentālā treniņa laiks ar FNPT I; vai ii) 40 stundas var būt zemes instrumentālā treniņa laiks ar FNPT II, FTD 2 vai FFS, no kurām ne vairāk kā 10 stundas var būt mācības ar FNPT I. Pretendentam, kam ir pamata instrumentālo lidojumu moduļa apguves sertifikāts, ieskaita ne vairāk kā 10 stundas no instrumentālā mācību laika. Netiek ieskaitīts mācību laiks ar [pamatinstrumentu trenažieru iekārtu (Basic Instrument Training Device – BITD)]; f) 5 lidojumu stundas ar lidmašīnu, kas sertificēta vismaz 4 personu pārvadāšanai un kam ir maināma soļa propellers un ievelkama šasija. PRASMJU PĀRBAUDE 10. Pēc mācību lidojumu apguves pretendents kārto CPL(A) prasmju pārbaudi ar viendzinēja vai daudzdzinēju lidmašīnu un IR prasmju pārbaudi ar daudzdzinēju lidmašīnu.”
(40)

Abonentiem jāpiedāvā drošības pasākumi pret to privātās dzīves traucējumiem, ko rada nevēlamas komunikācijas tiešas tirdzniecības nolūkā, jo īpaši izmantojot automātiskos atbildētājus [automātiskās izsaukumierīces], telefaksus un e‑pastus, tostarp īsziņas. Šīs nevēlamo komerciālo komunikāciju formas, no vienas puses, var relatīvi viegli un lēti nosūtīt un, no otras puses, to saņēmējam var radīt apgrūtinājumu un/vai izmaksas. Turklāt dažos gadījumos to apjoms var radīt traucējumus elektronisko komunikāciju tīklos un gala iekārtās. Attiecībā uz šādām nevēlamu komunikāciju formām tiešas tirdzniecības nolūkā, ir pamats pieprasīt, lai no abonenta tiktu iegūta iepriekšēja skaidra piekrišana, pirms tiem nosūta šādas komunikācijas. Vienotā tirgū ir nepieciešama saskaņota pieeja, lai nodrošinātu vienkāršus noteikumus uzņēmējiem un lietotājiem visā [Eiropas Savienībā].”
44

Šajā gadījumā no iesniedzējtiesas lēmumiem izriet, ka pamatlietā aplūkotās preces ir bišu vaski, kuri ir kausēti un no kuriem kausēšanas laikā mehāniski ir atdalīti svešķermeņi, pēc tam vaski no jauna ir uzkarsēti līdz 120 °C temperatūrai, lai, vispirms lejot tos caur sietiem, moskītu tīkliem vai vienkāršiem kokvilnas audumiem, tie tiktu pildīti veidnēs un sacietināti gabalos vai plāksnēs. Taču šādi vaski, kas to pārveides mērķiem ir tikuši pakļauti dažādiem procesiem, tostarp kausēšanas un filtrēšanas procesam, nav to dabiskajā stāvoklī, tādējādi ir izslēgta to klasifikācija KN apakšpozīcijā 15219091 kā “jēlvaski”. Līdz ar to šādi vaski ietilpst šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 15219099.
59

Taču, kā izriet no šā sprieduma 43.–54. punkta, gan no Lugāno II konvencijas 15. panta 1. punkta c) apakšpunkta formulējuma, gan no šīs normas konteksta, gan arī no šīs konvencijas mērķa ir izsecināms, ka minētās normas piemērojamība ir atkarīga vienīgi no tieši formulētā nosacījuma, ka līgumpartneris – persona, kas veic profesionālo darbību vai komercdarbību, – savu darbību veic valstī, kur līguma noslēgšanas dienā patērētājam ir domicils, un patērētāja domicila vēlāka pārcelšana uz citu valsti, kurai ir saistoša šī konvencija, nevar novērst tās pašas normas piemērojamību.
3

Regulas Nr. 1305/2013 3., 7. un 17. apsvērums ir izteikts šādā redakcijā: “(3) Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, lauku attīstību, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, [..] bet [..] to var labāk sasniegt Savienības līmenī[,] Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar [..] subsidiaritātes principu. [..] (7) [..] Katrai dalībvalstij būtu jāsagatavo vai nu valsts lauku attīstības programma visai tās teritorijai, vai arī reģionālu programmu kopums, vai gan valsts programma, gan reģionālo programmu kopums. Katrā programmā būtu jānosaka ar Savienības lauku attīstības prioritātēm saistītu mērķu sasniegšanas stratēģija un veicamie pasākumi. Plānošanai būtu jāatbilst Savienības lauku attīstības prioritātēm, vienlaikus pielāgojoties valsts specifikai un papildinot citus Savienības politikas virzienus, jo īpaši lauksaimniecības tirgus politiku, kohēzijas politiku un kopēj[o] zivsaimniecības politiku. Dalībvalstīm, kuras izvēlas izstrādāt reģionālu programmu kopumu, būtu arī jāspēj bez atsevišķa budžeta piešķīruma sagatavot arī valsts sistēmu, lai atvieglotu darba koordināciju starp reģioniem valsts mēroga problēmu risināšanā. [..] (17) [..] Būtu jāveicina arī to mazo lauku saimniecību attīstība, kas ir potenciāli ekonomiski dzīvotspējīgas. Lai nodrošinātu saskaņā ar minēto pasākumu atbalstāmo jauno saimniecisko darbību dzīvotspēju, atbalsts būtu jāsaista ar nosacījumu, ka tiek iesniegts darījumdarbības plāns. [..]”
1

Prasības pieteikumā Eiropas Komisija lūdz atcelt Padomes Lēmumu (ES) 2020/245 (2020. gada 17. februāris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Partnerības padomē, kura izveidota ar Visaptverošu un pastiprinātu partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz Partnerības padomes reglamenta un Partnerības komitejas, apakškomiteju un citu Partnerības padomes izveidotu struktūru reglamentu pieņemšanu un apakškomiteju saraksta izveidošanu, lai piemērotu minēto nolīgumu, izņemot tā II sadaļu (OV 2020, L 52, 3. lpp.), kā arī Padomes Lēmumu (ES) 2020/246 (2020. gada 17. februāris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Partnerības padomē, kura izveidota ar Visaptverošu un pastiprinātu partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz Partnerības padomes reglamenta un Partnerības komitejas, apakškomiteju un citu Partnerības padomes izveidotu struktūru reglamentu pieņemšanu un apakškomiteju saraksta izveidošanu, lai piemērotu minētā nolīguma II sadaļu (OV 2020, L 52, 5. lpp.) (turpmāk tekstā kopā – “apstrīdētie lēmumi”).