LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 59/5

Prasība, kas celta 2015. gada 23. novembrī – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-626/15)

(2016/C 059/04)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Bouquet, E. Paasivirta, C. Hermes)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītājas prasījumi:

— daļēji atcelt Padomes 2015. gada 11. septembra lēmumu, kas ir ietverts Pastāvīgo pārstāvju komitejas prezidenta 2015. gada 11. septembra atzinumā, apstiprinot to, ka Savienības un tās dalībvalstu vārdā tiek iesniegts diskusiju dokuments par nākotnes priekšlikumu Komisijai Antarktikas jūras dzīvo resursu saudzēšanai, kura mērķis ir Vedelas (Weddell) jūrā izveidot aizsargājamu jūras zonu, kas tiek pārņemts Pastāvīgo pārstāvju komitejas 2554. sanāksmes 2015. gada 23. septembra protokola kopsavilkumā (dokuments 11837/15, 65. punkts, 19. un 20. lpp., un dokuments 11644/1/15/REV), jo tajā Padome noteica, ka diskusiju dokuments jāiesniedz Savienības un tās dalībvalstu vārdā, nevis tikai Savienības vārdā;

— piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību Komisija lūdz Tiesu atcelt Padomes 2015. gada 11. septembra lēmumu, jo Padome ir noteikusi par obligātu, ka Komisijas diskusiju dokuments par nākotnes priekšlikumu Komisijai Antarktikas jūras dzīvo resursu saudzēšanai, kura mērķis ir Vedelas (Weddell) jūrā izveidot aizsargājamu jūras zonu, tiek iesniegts Savienības un tās dalībvalstu vārdā, nevis tikai Savienības vārdā.

Pēc Komisijas domām, uzskatot, ka šajā jomā ir dalītā kompetence, un tādēļ uzskatot, ka diskusiju dokuments ir jāizlemj vienošanās kārtībā un tas jāiesniedz Savienības un tās dalībvalstu vārdā, apstrīdētais lēmums esot prettiesisks, jo ar to tiek aizliegts arī Komisijai iesniegt šo dokumentu tikai Savienības vārdā, tādējādi pārkāpjot Savienības ekskluzīvo kompetenci šajā jomā (un Komisijas prerogatīvas pārstāvēt Savienību).

Komisija izvirza divus tiesību pamatus savas prasības atcelt apstrīdēto lēmumu pamatošanai.

Pirmkārt, Komisija apgalvo, ka, pieņemot apstrīdēto tiesību aktu, Padome ir pārkāpusi Savienības ekskluzīvo kompetenci jautājumā par jūras bioloģisko resursu saglabāšanu, kas ir pārņemta LESD 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā. Vispirms Komisija uzskata, ka Padome nav ņēmusi vērā ar apstrīdēto aktu skartā pasākuma juridisko kontekstu gan saistībā ar Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas konvenciju, gan Savienības līmenī. Tāpat Komisija arī uzskata, ka Padome nav ņēmusi vērā šī pasākuma mērķi un saturu.

Otrkārt, Komisija pakārtoti apgalvo, ka pat, ja šis pasākums nebūtu jāuzskata par jūras bioloģisko resursu saglabāšanu LESD 3. panta 1. punkta d) apakšpunkta izpratnē, pieņemot apstrīdēto aktu, Padome katrā ziņā ir pārkāpusi Savienības ekskluzīvo kompetenci, jo Savienībai ir ekskluzīvā ārējā kompetence šajā jomā, un paredzamais pasākums var ietekmēt Savienības kopīgos noteikumus vai mainīt to darbības jomu LESD 3. panta 2. punkta izpratnē. Vispirms Komisija uzskata, ka Padome nav ņēmusi vērā to, ka paredzamais pasākums var ietekmēt divas atvasināto tiesību regulas (Regula (EK) Nr. 600/2004 (1) un (EK) Nr. 61/2004 (2)) vai mainīt to darbības jomu. Tālāk Komisija uzskata arī, ka Padome nav ņēmusi vērā ietekmi uz Savienības 2014. gada Kopīgās nostāju vai tās darbības jomas izmaiņas.

(1) Padomes 2004. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 600/2004, ar ko nosaka dažus tehniskus pasākumus attiecībā uz zvejas darbībām apgabalā, uz kuru attiecas Antarktikas ūdeņu dzīvo resursu saglabāšanas konvencija (OV L 97, 1. lpp.).

(2) Padomes 2004. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 601/2004, ar ko nosaka konkrētus kontroles pasākumus, kurus piemēro zvejas darbībām Antarktikas ūdeņu dzīvo resursu saudzēšanas konvencijas darbības zonā, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 3943/90, (EK) Nr. 66/98 un (EK) Nr. 1721/1999 (OV L 97, 16. lpp.).