ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 382/17

Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia/“Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD

(Lieta C-132/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 26. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 168. un 176. pants - Priekšnodokļa atskaitīšana - Trešajai personai piederoša nekustamā īpašuma objekta būvniecības vai labiekārtošanas pakalpojumi - Trešās personas un nodokļa maksātāja veikta pakalpojumu izmantošana - Bezmaksas pakalpojuma sniegšana trešajai personai - Sniegto pakalpojumu radīto izmaksu iegrāmatošana nodokļa maksātāja vispārējās izmaksās - Tiešas un tūlītējas saiknes ar trešās personas vai nodokļa maksātāja saimniecisko darbību esamības konstatēšana)

(2017/C 382/19)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Varhoven administrativen sad

Pamatlietas puses

Prasītājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

Atbildētāja: “Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 168. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļa maksātājam ir tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokļa priekšnodokli attiecībā uz tādu pakalpojumu sniegšanu, ko veido trešajai personai piederoša nekustamā īpašuma objekta būvniecība vai labiekārtošana, ja šī trešā persona bez maksas gūst labumu no šo pakalpojumu rezultāta un ja tos savā saimnieciskajā darbībā izmanto gan nodokļa maksātājs, gan šī trešā persona, ciktāl minētie pakalpojumi nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai minētajam nodokļa maksātājam ļautu veikt ar nodokli nākamajā posmā apliktos darījumus, un ciktāl to izmaksas ir iekļautas šo darījumu cenā.

(1) OV C 175, 17.5.2016.
2)

Direktīvas 97/9 2. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā, kurā uz prasījumiem attiecas gan Direktīvā 94/19 paredzētās noguldījumu garantiju sistēmas, gan Direktīvā 97/9 paredzētās kompensāciju ieguldītājiem sistēmas un kurā valsts likumdevējs nav noteicis, ka uz šādiem prasījumiem attiecas viena vai otra no šīm divām direktīvām, lietu izskatošā tiesa, pamatojoties uz šo normu, nevar pati izlemt, kuru no šīm sistēmām var izmantot personas, kuras izvirzījušas šos prasījumus. Turpretim tādā situācijā personām, kas izvirzījušas šos prasījumus, ir jāizvēlas atbilstoši kurai no abām valsts tiesībās paredzētajām sistēmām, ar ko tiek īstenotas šīs abas direktīvas, tie vēlas saņemt kompensāciju.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 402/2

Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 5. oktobra spriedums (Vilniaus apygardos teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UAB “LitSpecMet”/UAB Vilniaus lokomotyvų remonto depas

(Lieta C-567/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumi - Direktīva 2004/18/EK - 1. panta 9. punkts - “Līgumslēdzējas iestādes” jēdziens - Sabiedrība, kuras kapitāls pieder līgumslēdzējai iestādei - Grupas iekšējie darījumi)

(2017/C 402/02)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Vilniaus apygardos teismas

Pamatlietas puses

Prasītāja: UAB “LitSpecMet”

Atbildētāja: UAB Vilniaus lokomotyvų remonto depas

Piedaloties: “Plienmetas” UAB

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, kas grozīta ar Komisijas 2011. gada 30. novembra Regulu (ES) Nr. 1251/2011, 1. panta 9. punkta otrā daļa ir interpretējama tādējādi, ka sabiedrība, kas, pirmkārt, pilnībā pieder līgumslēdzējai iestādei, kuras uzņēmējdarbības mērķis ir apmierināt vispārējas vajadzības, un kas, otrkārt, veic gan darījumus šīs līgumslēdzējas iestādes labā, gan darījumus konkurences tirgū, ir jākvalificē kā “publisko tiesību subjekts” šīs tiesību normas izpratnē, ciktāl šīs sabiedrības darbība ir vajadzīga, lai minētā līgumslēdzēja iestāde varētu veikt savu darbību, un ciktāl, lai apmierinātu vispārējas vajadzības, minētā sabiedrība rīkojas atkarībā no apsvērumiem, kas nav saimnieciska rakstura apsvērumi, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. Šajā ziņā nav nozīmes tam, ka iekšējo darījumu vērtība nākotnē varētu būt mazāka par 90 % vai nebūtiska daļa no sabiedrības kopējā apgrozījuma.

(1) OV C 27, 25.1.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 374/4

Tiesas (virspalāta) 2017. gada 6. septembra spriedums – Slovākijas Republika (C-643/15) un Ungārija (C-647/15)/Padome

(Apvienotās lietas C-643/15) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmums (ES) 2015/1601 - Pagaidu pasākumi starptautiskās aizsardzības jomā Grieķijas Republikas un Itālijas Republikas labā - Ārkārtas situācija, ko raksturo pēkšņs trešo valstu valstspiederīgo pieplūdums noteiktu dalībvalstu teritorijā - Šo valstspiederīgo pārcelšana uz citām dalībvalstīm - Pārcelšanas iedalījumi - LESD 78. panta 3. punkts - Juridiskais pamats - Piemērošanas nosacījumi - Jēdziens “leģislatīvs akts” - LESD 289. panta 3. punkts - Eiropadomes secinājumu saistošais raksturs attiecībā uz Eiropas Savienības Padomi - LES 15. panta 1. punkts un LESD 68. pants - Būtiski procedūras noteikumi - Eiropas Komisijas priekšlikuma grozījumi - Prasības par atkārtotu apspriešanos ar Eiropas Parlamentu un vienprātīgu balsojumu Eiropas Savienības Padomē - LESD 293. pants - Tiesiskās noteiktības un samērīguma principi)

(2017/C 374/05)

Tiesvedības valoda – slovāku un ungāru

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Slovākijas Republika (pārstāvis – Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky) (C-643/15), Ungārija (C-647/15) (pārstāvji – M. Z. Fehér un G. Koós)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Chavrier, K. Pleśniak, N. Pethő un Z. Kupčová)

Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Polijas Republika (pārstāvji – B. Majczyna un M. Kamejsza)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju prasījumu atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – J. Van Holm, M. Jacobs un C. Pochet), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze, R. Kanitz un J. Möller (C-647/15), Grieķijas Republika (pārstāvji – M. Michelogiannaki un A. Samoni-Rantou), Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas, F.-X. Bréchot un Armoet), Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, kam palīdz L. D’Ascia, avvocato dello Stato), Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji – A. Germeaux, C. Schiltz un D. Holderer), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji – A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, O. Widgren, E. Karlsson un L. Swedenborg), Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Condou-Durande un K. Talabér-Ritz (C-647/15), J. Baquero Cruz, A. Tokár (C-643/15) un G. Wils)

Rezolutīvā daļa:

1) prasības noraidīt;

2) Slovākijas Republika un Ungārija sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

3) Beļģijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Grieķijas Republika, Francijas Republika, Itālijas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Polijas Republika, Zviedrijas Karaliste, kā arī Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

(1) OV C 38, 1.2.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 249/6

Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 8. jūnija spriedums (Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen, Anna Pot, kā mirušā Johannes Van der Weegen tiesību pārņēmēji, Anna Pot/Belgische Staat

(Lieta C-580/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 56. pants - Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 36. pants - Nodokļu tiesību akti - Ienākumu nodoklis - Atbrīvojums no nodokļa, kas tiek attiecināts vienīgi uz tādu banku maksātajiem procentiem, kuras ievēro noteiktus, likumā paredzētus nosacījumus - Netieša diskriminācija - Beļģijā reģistrētas bankas un citā dalībvalstī reģistrētas bankas)

(2017/C 249/08)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge

Pamatlietas puses

Prasītāji: Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen, Anna Pot, kā mirušā Johannes Van der Weegen tiesību pārņēmēji, Anna Pot

Atbildētāja: Belgische Staat

Rezolutīvā daļa:

LESD 56. pants un 1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 36. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tādi valsts tiesību akti kā tie, uz kuriem attiecas pamatlieta un kuros ir paredzēta valsts atbrīvojuma no nodokļa sistēma, ņemot vērā, ka ar to, lai arī tā ir bez izšķirības piemērojama attiecībā uz ienākumiem no Beļģijā vai citā Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalstī reģistrētu bankas pakalpojumu sniedzēju pieņemtiem krājnoguldījumiem, citās dalībvalstīs reģistrētu bankas pakalpojumu sniedzēju piekļuve Beļģijas banku tirgum ir pakārtota nosacījumu izpildei; to pārbaudīt ir iesniedzējtiesas pienākums.

(1) OV C 38, 1.2.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 202/6

Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 27. aprīļa spriedums (Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf (-681/15)

(Apvienotās lietas C-680/15 un C-681/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Uzņēmuma pāreja - Darba ņēmēju tiesību aizsardzība - Direktīva 2001/23/EK - 3. pants - Darba līgums - Dalībvalsts tiesību akti, ar ko ir atļauts vienoties par noteikumiem, kuros ir norādīts uz darba koplīgumiem pēc pārejas dienas - Attiecināmība uz īpašumtiesību saņēmēju)

(2017/C 202/08)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesarbeitsgericht

Pamatlietas puses

Prasītājas: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH (C-681/15)

Atbildētāji: Ivan Felja (C-680/15), Vittoria Graf (C-681/15)

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā 3. pants, lasot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmējsabiedrības pārejas gadījumā to tiesību un pienākumu aizsardzība, kuri personai, kas nodod īpašumtiesības, izriet no darba līguma, attiecas uz šāda līguma noteikumu – par kuru persona, kas nodod īpašumtiesības, ir vienojusies ar darbinieku atbilstoši gribas autonomijas principam –, saskaņā ar kuru to darba attiecības reglamentē ne tikai pārejas dienā spēkā esošais koplīgums, bet arī pirms šīs pārejas noslēgtie koplīgumi un koplīgumi, ar kuriem tas ir papildināts, grozīts vai aizstāts, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas veikt pielāgojumus gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji.

(1) OV C 118, 4.4.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 151/5

Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 15. marta spriedums – Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Eiropas Ķimikāliju aģentūra, Sitre Srl, Nīderlandes Karaliste, Eiropas Komisija

(Lieta C-323/15 P) (1)

(Apelācija - Regula (EK) Nr. 1907/2006 (REACH regula) - 57. panta f) punkts - Atļauja - Vielas, kas rada ļoti lielas bažas - Identifikācija - Tādas pašas bažas - Cikloheksāna-1,2-dikarboksilītanhidrīds, cis-cikloheksāna-1,2-dikarboksilanhidrīds un trans-cikloheksāna-1,2-dikarboksilanhidrīds)

(2017/C 151/06)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Polynt SpA (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: New Japan Chemical (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti), REACh ChemAdvice GmbH, (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti), Sitre Srl (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti), Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – M. Heikkilä un C. Buchanan, W. Broere, un T. Zbihlej, pārstāvji, kam palīdz J. Stuyck, advocaat), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – C. Schillemans un M. Bulterman), Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Kukovec un K. Mifsud-Bonnici)

Rezolutīvā daļa:

1) apelācijas sūdzību noraidīt;

2) Polynt SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) tiesāšanās izdevumus;

3) Nīderlandes Karaliste un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

4) New Japan Chemical un REACh ChemAdvice sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

(1) OV C 311, 21.9.2015.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 104/19

Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 8. februāra spriedums (Cour d'appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Carrefour Hypermarchés SAS/ITM Alimentaire International SASU

(Lieta C-562/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Salīdzinošā reklāma - Direktīva 2006/114/EK - 4. pants - Direktīva 2005/29/EK - 7. pants - Objektīva cenu salīdzināšana - Maldinoša noklusēšana - Reklāma, kurā tiek salīdzinātas tādu preču cenas, kas tiek pārdotas atšķirīga izmēra vai veida veikalos - Likumība - Būtiska informācija - Informācijas pakāpe un nesējs)

(2017/C 104/28)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour d'appel de Paris

Pamatlietas puses

Prasītāja: Carrefour Hypermarchés SAS

Atbildētāja: ITM Alimentaire International SASU

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/114/EK par maldinošu un salīdzinošu reklāmu 4. panta a) un c) punkts, skatīti kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”), 7. panta 1.–3. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka pirmās no šīm tiesību normām izpratnē nelikumīga var būt tāda reklāma, kāda ir aplūkota pamatlietā, kurā tiek salīdzinātas cenas precēm, kas tiek pārdotas atšķirīga izmēra vai veida veikalos, tad, ja šie veikali pieder veikalu tīkliem, no kuriem katram ir atšķirīga izmēra un veida veikalu klāsts, un ja reklāmdevējs salīdzina cenas, kas tiek piemērotas tā veikalu tīkla izmēra vai veida ziņā lielākos veikalos, ar cenām, kas tiek piemērotas tā konkurentu veikalu tīklu izmēra vai veida ziņā mazākos veikalos, ja vien patērētāji skaidri un pašā reklāmā netiek informēti par to, ka ir salīdzinātas cenas, kas tiek piemērotas reklāmdevēja veikalu tīkla izmēra vai veida ziņā lielākos veikalos, ar cenām, kas tiek piemērotas tā konkurentu veikalu tīklu izmēra vai veida ziņā mazākos veikalos.

Iesniedzējtiesai, lai novērtētu šādas reklāmas likumību, ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā lietas apstākļus, pamatlietā aplūkotā reklāma neatbilst objektīva salīdzinājuma prasībai un/vai ir maldinoša, pirmkārt, ņemot vērā to, kā samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs vidusmēra patērētājs uztver attiecīgās preces un, otrkārt, ņemot vērā norādes minētajā reklāmā, it īpaši tās, kas attiecas uz reklāmdevēja veikalu tīklu veikaliem un uz konkurentu veikalu tīklu veikaliem, kuru cenas tiek salīdzinātas, un, vispārīgāk, visus tās elementus.

(1) OV C 27, 25.1.2016.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 30/11

Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 24. novembra spriedums (The Labour Court, Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – David L. Parris/Trinity College Dublin u.c.

(Lieta C-443/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Direktīva 2000/78/EK - 2. pants - Aizliegums diskriminēt dzimumorientācijas un vecuma dēļ - Valsts pensiju shēma - Apgādnieka zaudējuma pabalsta samaksa civilpartnerim - Nosacījums - Partnerattiecību reģistrēšana līdz minētajā shēmā apdrošinātās personas sešdesmitajai dzimšanas dienai - Civiltiesiska savienība - Neiespējamība attiecīgajā dalībvalstī līdz 2010. gadam - Dibinātas ilgstošas attiecības - 6. panta 2. punkts - Atšķirīgas attieksmes vecuma dēļ pamatojums)

(2017/C 030/10)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

The Labour Court, Ireland

Pamatlietas puses

Prasītājs: Dr. David L. Parris

Atbildētāji: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform and Department of Education and Skills

Rezolutīvā daļa:

1) Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums, kurā arodpensiju shēmas ietvaros dalībniekus pārdzīvojušo reģistrēto partneru tiesības uz apgādnieka zaudējuma pabalstu ir pakļautas nosacījumam, ka reģistrētās partnerattiecības ir noslēgtas līdz dalībnieka 60 gadu vecuma sasniegšanai, kaut gan valsts tiesībās attiecīgajam dalībniekam nav bijis atļauts noslēgt reģistrētas partnerattiecības pirms šīs vecuma robežas sasniegšanas, nerada diskrimināciju dzimumorientācijas dēļ;

2) Direktīvas 2000/78 2. pants un 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, kurā arodpensiju shēmas ietvaros dalībniekus pārdzīvojušo reģistrēto partneru tiesības uz apgādnieka zaudējuma pabalstu ir pakļautas nosacījumam, ka reģistrētās partnerattiecības ir noslēgtas līdz dalībnieka 60 gadu vecuma sasniegšanai, kaut gan valsts tiesībās attiecīgajam dalībniekam nav bijis atļauts noslēgt reģistrētas partnerattiecības pirms šīs vecuma robežas sasniegšanas, nerada diskrimināciju vecuma dēļ;

3) Direktīvas 2000/78 2. pants un 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā nevar radīt diskrimināciju dzimumorientācijas un vecuma kombinētas iedarbības dēļ, ja šis tiesiskais regulējums neveido diskrimināciju ne dzimumorientācijas, ne vecuma dēļ, aplūkojot izolēti.

(1) OV C 354, 26.10.2015.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 6/16

Tiesas (virspalāta) 2016. gada 8. novembra spriedums (Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín

(Lieta C-243/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu aizsardzība - 6. panta 3. punkts - Orhūsas konvencija - Sabiedrības dalība lēmumu pieņemšanā un iespēja vērsties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem - 6. un 9. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Nožogojuma uzstādīšanas projekts - Aizsargātā teritorija Strážovské vrchy - Administratīvais atļaujas piešķiršanas process - Vides aizsardzības organizācija - Pieteikums par procesa dalībnieka statusa atzīšanu - Noraidīšana - Vēršanās tiesā)

(2017/C 006/20)

Tiesvedības valoda – slovāku

Iesniedzējtiesa

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Pamatlietas puses

Prasītājs: Lesoochranárske zoskupenie VLK

Atbildētājs: Obvodný úrad Trenčín

Piedaloties: Biely potok a.s.

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, lasot to kopsakarā ar Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas parakstīta 1998. gada 25. jūnijā Orhūsā un kura Eiropas Kopienas vārdā apstiprināta ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK, 9. panta 2. un 4. punktu, ciktāl tas aptver tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, nodrošinot plašas iespējas vērsties tiesu iestādēs, attiecībā uz tiesībām, kuras vides aizsardzības organizācijai, kas atbilst šīs konvencijas 2. panta 5. punktā minētajām prasībām, izriet no Savienības tiesībām, šajā gadījumā – no Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/105/EK, 6. panta 3. punkta, lasot to kopsakarā ar minētās konvencijas 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā netiek pieļauta tāda valsts procesuālo tiesību normu interpretācija, saskaņā ar kuru prasība par lēmumu, ar kuru šādai organizācijai ir atteikts projekta, kas īstenojams atbilstoši šai direktīvai aizsargātā teritorijā, atļaujas piešķiršanas administratīvā procesa dalībnieces statuss, nav noteikti jāizskata šī procesa, kurš var tikt galīgi izbeigts, pirms ir ticis pieņemts galīgais tiesas nolēmums par dalībnieka statusu, norises laikā un tā ir automātiski noraidīta no brīža, kad šis projekts tiek atļauts, šai organizācijai uzliekot pienākumu celt cita veida prasību, lai iegūtu šo statusu un lai pakļautu pārbaudei tiesā to, vai kompetentās valsts iestādes ir izpildījušas to pienākumus, kas izriet no minētās direktīvas 6. panta 3. punkta.

(1) OV C 279, 24.8.2015.
1)

4. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/140/EK, to lasot kopā ar 8. un 13. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2009/140, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesa, ja tai jāizskata strīds par valsts regulatīvās iestādes uzlikta ar tarifu noteikšanu saistīta pienākuma, kas noteikts par fiksēto un mobilo savienojumu pabeigšanas pakalpojumu sniegšanu, likumību, var noraidīt Komisijas 2009. gada 7. maija Ieteikumu 2009/396/EK par savienojuma pabeigšanas tarifu reglamentāciju fiksētajos un mobilajos tīklos Eiropas Savienībā, kurā tiek ieteikts modelis “Bulric strict” (Bottom-Up Long-Run Incremental Costs) kā atbilstošs cenu regulēšanas pasākums savienojumu pabeigšanas tirgū, tikai tad, ja tā uzskata, ka to pieprasa apsvērumi, kas saistīti ar pamatlietas faktiskajiem apstākļiem, it īpaši attiecīgās dalībvalsts tirgus specifiskās īpašības;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 314/3

Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 22. jūnija spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Odvolací finanční ředitelství/Český rozhlas

(Lieta C-11/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sestā direktīva 77/388/EEK - Pievienotās vērtības nodoklis - 2. panta 1. punkts - Pakalpojumu sniegšana par atlīdzību - Jēdziens - Sabiedriskā radio apraide - Finansējums no likumā noteiktas nodevas)

(2016/C 314/04)

Tiesvedības valoda – čehu

Iesniedzējtiesa

Nejvyšší správní soud

Pamatlietas puses

Prasītāja: Odvolací finanční ředitelství

Atbildētājs: Český rozhlas

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda sabiedriskā radio apraide kā pamatlietā, kura tiek finansēta no likumā noteiktas nodevas, ko maksā personas, kuru īpašumā vai valdījumā atrodas radio uztvērējs, un kuru veic saskaņā ar likumu izveidota raidorganizācija, nav uzskatāma par pakalpojumu sniegšanu “par atlīdzību” šīs normas izpratnē un līdz ar to neietilpst minētās direktīvas piemērošanas jomā.

(1) OV C 138, 27.4.2015.
1)

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 9. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu lauku inženiertehnisko būvju kā pamatlietā aplūkotās ekspluatācija, ko veic bezpeļņas komercsabiedrība, kas to dara tikai kā ieņēmumus radošu papildu nodarbi, ir saimnieciskā darbība šīs tiesību normas izpratnē, neraugoties uz apstākli, ka, pirmkārt, šie būvdarbi ievērojamā mērā tikuši finansēti no valsts atbalsta līdzekļiem un, otrkārt, to ekspluatācijas rezultātā tiek gūti tikai ieņēmumi no pieticīga apmēra maksas, ja vien šī maksa ir ilglaicīga tās paredzētās iekasēšanas ilguma dēļ;