Lieta C‑76/15

Paul Vervloet u.c.

pret

Ministerraad

(Grondwettelijk Hof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Valsts atbalsts – Atbalsts, ko Beļģijas Karaliste īstenojusi par labu ARCO grupas finanšu kooperatīvajām sabiedrībām – Noguldījumu garantiju sistēmas – Direktīva 94/19/EK – Piemērošanas joma – Garantiju shēma, ar ko aizsargā finanšu kooperatīvu biedru, kuri ir fiziskas personas, pajas – Izslēgšana – LESD 107. un 108. pants – Komisijas lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu

Kopsavilkums – Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 21. decembra spriedums

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 56. un 57. punktu)

Attiecībā uz Direktīvas 94/19 par noguldījumu garantiju sistēmām, kas grozīta ar Direktīvu 2005/1, materiālo piemērošanas jomu no šīs direktīvas nosaukuma izriet, ka tā attiecas uz noguldījumu garantiju sistēmām. Atbilstoši minētās direktīvas 1. panta 1. punkta pirmajai daļai “noguldījums” tās piemērošanas nolūkos ir, pirmkārt, jebkāds kredīta atlikums, ko veido kontā atlikušie līdzekļi vai īslaicīgas situācijas, kuras rada parasti banku darījumi, un ko kredītiestādei ir jāatmaksā saskaņā ar normatīvajos aktos un līgumos paredzētajiem nosacījumiem, kā arī, otrkārt, jebkādi parādi, ko apliecina kredītiestādes izdots sertifikāts. Šajā definīcijā neietilpst licencētu finanšu nozares kooperatīvo sabiedrību pajas. Proti, šādu paju gadījumā runa ir par dalību attiecīgā uzņēmuma pašu kapitālā, savukārt Direktīvā 94/19 paredzēto noguldījumu pazīme ir tāda, ka tie veido kredītiestādes piesaistīto kapitālu. Turklāt, ja noguldījumi atbilstoši Direktīvas 94/19 1. panta pirmajā daļā ietvertajai definīcijai ir jāatlīdzina to īpašniekam saskaņā ar piemērojamajiem likumu un līgumu noteikumiem, tad summa, ko finanšu nozares licencēto kooperatīvo sabiedrību paju īpašnieki saņem, šīs pajas izņemot, atspoguļo šo sabiedrību rentabilitāti. Turklāt šādu paju iegāde vairāk atbilst sabiedrību akciju iegādei, attiecībā uz kurām Direktīvā 94/19 nav paredzētas nekādas garantijas, nekā iemaksai bankas kontā. Turklāt licencētu finanšu nozares kooperatīvo sabiedrību pajas nav pielīdzināmas Apvienotās Karalistes vai Īrijas building societies daļām, kuras atbilstoši Direktīvas 94/19 1. panta 1. punkta otrajā daļā paredzētā jēdziena īpašam paplašinājumam ir uzskatāmas par noguldījumiem. Nekas šīs daļas tekstā vai tā tapšanas vēsturē neliecina, ka šo normu ir paredzēts attiecināt arī uz citiem instrumentiem papildus tajā konkrēti minētajiem. Turklāt ar minēto normu ir skaidri izslēgta minētā jēdziena paplašinājuma attiecināšana uz šo building societies daļām, kas veido to kapitālu. (skat. 65.–69. punktu)

Runājot par Direktīvas 94/19 par noguldījumu garantiju sistēmām, kas grozīta ar Direktīvu 2005/1, piemērojamību ratione personae, ir jānorāda, ka abiem šīs direktīvas 1. panta 1. punkta pirmajā daļā minētajiem noguldījumu veidiem kopīgs ir tas, ka tos var veikt kredītiestādē. Šajā Direktīvas 94/19 1. panta 4. punktā “kredītiestāde” ir definēta kā uzņēmums, kura darbība ir noguldījumu vai citu atmaksājamu līdzekļu pieņemšana un kredītu piešķiršana uz sava rēķina. Nešķiet, ka licencētas finanšu nozares kooperatīvās sabiedrības pieņem noguldījumus no personām vai regulāri, gluži kā bankas, piešķir kredītus uz sava rēķina. No tā izriet, ka šādu sabiedrību pajas neietilpst nedz Direktīvas 94/19 materiālajā, nedz ratione personae piemērošanas jomās. (skat. 70.–72. punktu)

Direktīvas 94/19 par noguldījumu garantiju sistēmām, kas grozīta ar Direktīvu 2005/1, 2. un 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos dalībvalstīm nav paredzēts pienākums izveidot licencētu finanšu nozares kooperatīvo sabiedrību paju garantiju shēmu, nedz arī tiem ir pretrunā, ja dalībvalsts šādu shēmu izveido, ciktāl ar šo shēmu netiek ierobežota tās noguldījumu garantiju sistēmas praktiskā efektivitāte, kuras izveides pienākums šajā direktīvā dalībvalstīm ir paredzēts, kas savukārt ir jāpārbauda valsts tiesai, un ciktāl tā ir atbilstoša LESD, īpaši tā 107. un 108. pantam. (skat. 87. pantu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

Licencētu finanšu nozares kooperatīvo sabiedrību paju garantijas shēmas kvalificēšanai par valsts atbalstu LESD 107. panta izpratnē ir jābūt izpildītam nosacījumam par valsts iejaukšanās rezultātā gūtu priekšrocību, kad sabiedrību grupa gūst labumu no šīs shēmas, kuras piemērošanu tās, atšķirībā no pārējām finanšu nozares licencētajām kooperatīvajām sabiedrībām, ir pieprasījušas un tādējādi guvušas šo priekšrocību. Proti, ar šo garantiju shēmu minētā grupa tika pasargāta no tās privāto ieguldītāju izstāšanās no šīs grupas sabiedrībām, un šādi varēja kā galvenā akcionāre piedalīties valsts nozīmes bankas rekapitalizācijā. Apstāklis, ka pārējās ieinteresētās personas, proti, minētās grupas sabiedrību kapitāldaļu turētāji, kā arī attiecīgā banka, arī varēja izmantot noteiktas priekšrocības, ko sniedza šī garantiju shēma, neizslēdz, ka minētā grupa ir uzskatāma par tās labuma guvēju. (skat. 89., 91., 94. un 95. punktu)

LESD 107. panta 1. punktā ir paredzēts pienākums noteikt, vai valsts pasākums konkrētajā tiesiskajā režīmā var radīt priekšrocību “konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai” atšķirībā no pārējiem, kuri, ņemot vērā šī režīma mērķi, faktiskā un juridiskā ziņā ir līdzīgā situācijā. Noguldījumu garantiju shēmas, kuru dalībvalsts attiecina uz licencētu finanšu nozares kooperatīvo sabiedrību pajām, izmantošana sniedz ekonomisku priekšrocību šīm sabiedrībām salīdzinājumā ar citiem tirgus dalībniekiem, kuri savas kapitāldaļas piedāvā iegādei akciju veidā, neizmantojot šādu garantiju shēmu. Licencētas finanšu nozares kooperatīvās sabiedrības, ņemot vērā noguldījumu garantiju shēmas mērķi, kurš, kā izriet no Direktīvas 94/19 par noguldījumu garantiju sistēmām, kas grozīta ar Direktīvu 2005/1, preambulas pirmā apsvēruma, ir nodrošināt noguldītāju aizsardzību kredītiestādēm uzticēto noguldījumu nepieejamības gadījumā un paaugstināt banku sistēmas stabilitāti, neraugoties uz dažām īpatnībām, kas izriet no šo sabiedrību juridiskās formas, neatradās faktiskā un juridiskā ziņā līdzīgā situācijā ar citiem tirgus dalībniekiem neatkarīgi no tā, vai tie bija kooperatīvās sabiedrības vai ne, kuras piedāvā savas kapitāldaļas akciju veidā, piedāvājot sabiedrībai iespēju veikt kapitāla ieguldījumu, kuram būtībā nav piemērojamas noguldījumu garantijas. Līdz ar to garantiju shēmas attiecināšana uz licencētu finanšu nozares kooperatīvo sabiedrību pajām sniedz šīm sabiedrībām ekonomisku priekšrocību, salīdzinot ar citiem tirgus dalībniekiem, kuri attiecībā pret šīs shēmas mērķi atrodas minēto kooperatīvo sabiedrību situācijai faktiskā un juridiskā ziņā līdzīgā situācijā, un līdz ar to tai ir selektīvs raksturs. (skat. 98.–101. punktu)

Attiecībā uz finanšu nozares kooperatīvo sabiedrību paju garantiju shēmas kvalifikāciju par valsts atbalstu apstāklis, ka paju, kuras fiziskām personām pieder licencētās finanšu nozares kooperatīvajās sabiedrībās, vērtība kopumā ir maznozīmīga, neizslēdz, ka garantiju shēma kropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Šādas garantiju shēmas ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm ir jāvērtē, ņemot vērā visu licencēto finanšu nozares kooperatīvo sabiedrības paju, uz kurām attiecas šī shēma, kopumu, nevis atsevišķa ieguldītāja, kas ir fiziska persona, nodrošināto kapitālu. Katrā ziņā nedz salīdzinoši mazā atbalsta summa, nedz salīdzinoši mazais tā uzņēmuma lielums, kas saņem atbalstu, a priori neizslēdz iespēju, ka tirdzniecība starp dalībvalstīm ir ietekmēta. (skat. 106. un 107. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 110., 111., 113. un 114. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (skat. 116. punktu)