Lieta C‑53/03

Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) u.c.

pret

GlaxoSmithKline plc

un

GlaxoSmithKline AEVE, agrāk – Glaxowellcome AEVE

(Epitropi Antagonismou lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

Pieņemamība – Valsts tiesas jēdziens – Dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Atteikums piegādāt vairumtirgotājiem farmaceitiskos produktus – Paralēlā tirdzniecība

Ģenerāladvokāta F. Dž. Džeikobsa [F. G. Jacobs] secinājumi, sniegti 2004. gada 28. oktobrī

Tiesas spriedums (virspalāta) 2005. gada 31. maijā

Sprieduma kopsavilkums

Prejudiciāli jautājumi — Vēršanās Tiesā — Valsts tiesa EKL 234. panta izpratnē — Jēdziens — “Epitropi Antagonismou” (Grieķijas Konkurences komisija) — Izslēgšana

(EKL 234. pants)

Lai noteiktu, vai iestāde, kas iesniedz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, ir uzskatāma par tiesu EKL 234. panta izpratnē – kas ir vienīgi Kopienu tiesību jautājums –, Tiesa ņem vērā vairākus faktorus, kā, piemēram, vai iestāde ir izveidota ar likumu, vai tā ir pastāvīga, vai tās pieņemtie nolēmumi ir saistoši, vai process tajā notiek inter partes, vai tā piemēro tiesību normas, kā arī vai tā ir neatkarīga. Turklāt Tiesā var vērsties tikai tāda iestāde, kurai ir jāizskata strīds tādas procedūras ietvaros, kurā ir jāpieņem lēmums, kuram ir tiesas nolēmuma raksturs.

Epitropi Antagonismou (Grieķijas Konkurences komisija) neatbilst šiem kritērijiem. Vispirms tā atrodas attīstības ministra padotībā, kas nozīmē, ka attiecīgajam ministram ir tiesības noteiktās robežās kontrolēt tās lēmumu likumību. Papildus, kaut arī tās locekļi ir personīgi un profesionāli neatkarīgi, neizskatās, ka attiecībā uz to iecelšanas amatā atsaukšanu vai atcelšanu pastāv īpašas garantijas, un tādējādi šāda sistēma nevar efektīvi pretoties pret izpildvaras iejaukšanos vai neatbilstošu spiedienu uz minētajiem locekļiem. Turklāt tās priekšsēdētājs veic sekretariāta darba koordinēšanu un vispārējo virzību un hierarhiski ir tā personāla vadītājs, līdz ar to Epitropi Antagonismou, lēmējinstitūts, kurš ir funkcionāli saistīts ar tās sekretariātu – izmeklēšanas institūtu, kas iesniedz priekšlikumus lēmējinstitūtam lēmuma pieņemšanai, nav skaidri uzskatāms par neatkarīgu no valsts institūcijas, kura atbilstoši savām funkcijām var būt puse procesā par konkurences jautājumiem. Visbeidzot tādai konkurences iestādei kā Epitropi Antagonismou ir cieši jāsadarbojas ar Eiropas Kopienu Komisiju, un to atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, 11. panta 6. punktam ar Komisijas lēmumu var atbrīvot no kompetences īstenošanas, līdz ar ko procedūrā, kas ir uzsākta šajā iestādē, netiks pieņemts lēmums, kuram ir tiesas nolēmuma raksturs.

(sal. ar 29.–37. punktu)

TIESAS SPRIEDUMS (virspalāta)

2005. gada 31. maijā ( )

Pieņemamība – Valsts tiesas jēdziens – Dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Atteikums piegādāt vairumtirgotājiem farmaceitiskos produktus – Paralēlā tirdzniecība

Lieta C‑53/03

par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam,

ko Epitropi Antagonismou (Grieķija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 22. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 5. februārī, tiesvedībā

Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) u.c.,

Panellinios syllogos farmakapothikarion,

Interfarm – A. Agelakos & Sia OE u.c.,

K. P. Marinopoulos Anonymos Etairia emporias kai dianomis farmakeftikon proïonton u.c.

pret

GlaxoSmithKline plc,

GlaxoSmithKline AEVE, agrāk – Glaxowellcome AEVE.

TIESA (virspalāta)

šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris [V. Skouris], palātu priekšsēdētāji P. Janns [P. Jann], K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], A. Ross [A. Rosas] un R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann] (referents), R. Šintgens [R. Schintgen], N. Kolnerika [N. Colneric] un S. fon Bārs [S. von Bahr],

ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs],

sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore,

ņemot vērā rakstveida procesu un tiesas sēdi 2004. gada 18. maijā,

ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:

– Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) u.c. vārdā – P. Kaponis [P. Kaponis] un S. Orfanovdakis [S. Orfanovdakis], dikigoroi,

– Panellinios syllogos farmakapothikarion un K. P. Marinopoulos Anonymos Etairia emporias kai dianomis farmakeftikon proïonton u.c. vārdā – L. Rumaniass [L. Roumanias] un G. Papajoanu [G. Papaïoannou], dikigoroi, un V. Rēmans [W. Rehmann], Rechtsanwalt,

– Farmakeftikos Syndesmos Anonymi Emporiki Etairia vārdā – D. Hadzinikolis [D. Chatzinikolis], dikigoros,

– Interfarm A. Agelakos & Sia OE u.c. vārdā – G. Mastoraks [G. Mastorakos], dikigoros,

– GlaxoSmithKline plc un GlaxoSmithKline AEVE vārdā – D. Kirjakis [D. Kyriakis], dikigoros, I. Foresters [I. Forrester], QC, un A. Šulcs [A. Schulz], Rechtsanwalt,

– Zviedrijas valdības vārdā – A. Kruse [A. Kruse], pārstāvis,

– Eiropas Kopienu Komisijas vārdā – T. Hristoforu [T. Christoforou] un F. Kastiljo de la Tore [F. Castillo de la Torre], pārstāvji,

noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus tiesas sēdē 2004. gada 28. oktobrī,

pasludina šo spriedumu.

Spriedums

1 Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz EKL 82. panta interpretāciju.

2 Šis lūgums tika iesniegts strīdā, kuru izskata Epitropi Antagonismou (Grieķijas Konkurences komisija), par apvienību Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) u.c. (turpmāk tekstā – “Syfait u.c.”) un Panellinios syllogos farmakapothikarion (turpmāk tekstā – “PSF”), kā arī sabiedrību Interfarm – A. Agelakos & Sia OE u.c. (turpmāk tekstā – “Interfarm u.c.”) un K. P. Marinopoulos Anonymos Etairia emporias kai dianomis farmakeftikon proïonton (turpmāk tekstā – “Marinopoulos u.c.”) iesniegto sūdzību pret sabiedrību, kas dibināta atbilstoši Lielbritānijas tiesībām, GlaxoSmithKline plc (turpmāk tekstā – “GSKplc”) un tās meitas sabiedrību, kas dibināta atbilstoši Grieķijas tiesībām, GlaxoSmithKline AEVE, kuru agrāk sauca Glaxowellcome AEVE (turpmāk tekstā – “GSK AEVE”), par to, ka abas pēdējās sabiedrības atteicās izpildīt pasūtījumus par noteiktu farmaceitisko produktu piegādi Grieķijas tirgū.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums

3 EKL 82. pants nosaka:

“Vienam vai vairākiem uzņēmumiem, kam ir dominējošs stāvoklis kopējā tirgū vai būtiskā tā daļā, šāda stāvokļa ļaunprātīga izmantošana ir aizliegta kā nesaderīga ar kopējo tirgu un tiktāl, ciktāl tā var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm.

Stāvokļa ļaunprātīga izmantošana var jo īpaši izpausties kā

a) tieši vai netieši uzspiestas netaisnīgas iepirkuma vai pār­došanas cenas vai citi netaisnīgi tirdzniecības nosacījumi;

b) ražošanas, tirgus vai tehnikas attīstības ierobežošana, kas kaitē patērētājiem;

c) atšķirīgu nosacījumu piemērošana līdzvērtīgos darījumos ar dažādiem tirdzniecības partneriem, tādējādi radot tiem neizdevīgus konkurences apstākļus;

d) prasība, lai otra puse, slēdzot līgumus, uzņemtos papildu saistības, kas pēc savas būtības vai saskaņā ar nozares praksi nekādi nav saistītas ar attiecīgo līgumu priekšmetu.”

Valsts tiesiskais regulējums

4 2. pants likumā Nr. 703/1977 par monopolu un oligopolu kontroli, kā arī brīvas konkurences aizsardzību (FEK A’ 278), kuru grozījis likums Nr. 2941/2001 (FEK A’ 201, turpmāk tekstā – “Likums Nr. 703/1977”), pēc būtības atbilst EKL 82. panta noteikumiem.

Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi

5 Syfait u.c. ir Grieķijas farmaceitu apvienības. To galvenā darbība ir kopīgas farmaceitisko produktu, kuri ir nopirkti no dažādām farmācijas sabiedrībām, noliktavas vadība un uzturēšana, lai nodrošinātu piegādi visiem to locekļiem.

6 PSF ir Grieķijas farmaceitisko produktu vairumtirgotāju apvienība, kas aizstāv savu locekļu intereses.

7 Sabiedrības Interfarm u.c. ir Grieķijas farmaceitisko produktu vairumtirgotājas. Marinopoulos u.c. ir Grieķijā darbojošās sabiedrības, kas izplata farmaceitiskos produktus.

8 GSK AEVE juridiskā adrese ir Grieķijā, un to pilnībā kontrolē GSK plc – Apvienotās Karalistes farmaceitisko produktu ražotājs, kas ir izveidots 2000. gadā, apvienojoties sabiedrībām Glaxowellcome plc un SmithKline Beecham.

9 GSK AEVE importē un izplata dažādus farmaceitiskos produktus, to skaitā zāles Imigran, Lamictal un Serevent. Šīs ir oriģinālās zāles, kas radītas pētniecības un tehnoloģijas rezultātā, un tās ietilpst recepšu zāļu kategorijā.

10 Syfait u.c. un PSF locekļi, kā arī sabiedrības Interfarm u.c. un Marinopoulos u.c. iepērk no GSK AEVE šīs zāles visos pastāvošajos veidos, lai vēlāk tās izplatītu vietējā tirgū un ārvalstīs.

11 Līdz 2000. gada novembrim GSK AEVE izpildīja visus tai adresētos pasūtījumus. Sakarā ar zāļu Imigran, Lamictal un Serevent būtiski zemāku cenu Grieķijā, lielu daļu no piegādēm, kas atbilda pasūtījumiem, reeksportēja uz citām dalībvalstīm, it īpaši uz Apvienoto Karalisti.

12 Kopš 2000. gada novembra sākuma, lai grozītu savu izplatīšanas sistēmu Grieķijā un pārtrauktu sūdzības iesniedzēju un trešo personu pasūtījumu izpildi, GSK AEVE norādīja uz īpašu trūkuma situāciju Grieķijas tirgū, kuru, pēc tās domām, radījis trešo personu veiktais reeksports. Tā paziņoja, ka tā veiks tiešās piegādes slimnīcām un aptiekām.

13 2001. gada februārī, uzskatot, ka apgāde ar zālēm ir zināmā mērā normalizējusies un ka slimnīcu un aptieku uzkrājumi ir izveidoti, GSK AEVE aizstāja iepriekšējo tirdzniecības metodi ar citu izplatīšanas sistēmu.

14 Sūdzības iesniedzējas pamata lietā iesniedza sūdzību Epitropi Antagonismou par GSK AEVE veikto zāļu Imigran, Lamictal un Serevent laišanu Grieķijas tirgū izplatīšanas sistēmu ietvaros, kuras ir mainījušās kopš 2000. gada novembra. Tās sūdzējās, ka minētā sabiedrība pilnībā nepilda tai adresētos pasūtījumus. Šāda rīcība ir uzskatāma par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu Likuma Nr. 703/1977 2. panta un EKL 82. panta izpratnē.

15 2001. gada 3. augustā Epitropi Antagonismou ar lēmumu Nr. 193/111 par pagaidu pasākumiem uzlika GSK AEVE pienākumu uz laiku līdz lēmuma pieņemšanai pamata lietā pildīt trīs minēto zāļu pasūtījumus. GSK AEVE lūdza Dioikitiko Efeteio Athinon (Atēnu Administratīvo apelācijas tiesu) apturēt šo lēmumu, bet 2002. gada 10. janvārī tā šo lēmumu apstiprināja, un tas vēl aizvien bija spēkā laikā, kad tika pieņemts lēmums uzdot prejudiciālo jautājumu.

16 Epitropi Antagonismou norāda, ka GSK AEVE ir ievērojusi pasākumus, kurus paredz lēmums Nr. 193/111, vismaz tādā apmērā, kādā to apgādā GSK plc. Šīs piegādes ir pārsniegušas patēriņa vajadzības valsts tirgū. Epitropi Antagonismou iesniegtie pierādījumi tomēr norāda, ka attiecīgie pasūtījumi būtiski pārsniedz šo līmeni, it īpaši 2001. gada septembrī, un tādējādi visi pasūtījumi nav izpildīti.

17 Lēmumā par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu Epitropi Antagonismou precizēja, ka GSK AEVE un GSK plc darbojas atbilstoši Ethnikos Organismos Farmakon (valsts farmaceitisko produktu biroja) 2001. gada 27. novembra apkārtrakstam, saskaņā ar kuru visām recepšu zāļu izplatīšanā iesaistītajām pusēm “ir jāapgādā valsts tirgus ar tādu zāļu daudzumu, kas ir vismaz vienāds ar receptēs izrakstīto daudzumu un papildus noteiktu procentuālu lielumu (25 %), lai apmierinātu ārkārtas vajadzības un tādas vajadzības, kas izriet no iespējamas apstākļu maiņas”.

18 Turklāt atbilstoši Likuma Nr. 703/1977 11. pantam GSK AEVE 2001. gada 5. decembrī iesniedza Epitropi Antagonismou lūgumu piešķirt atļauju neapmierināt tādas Grieķijas prasības, kas pārsniedz 125 %.

19 Vienlaicīgi saņemot GSK AEVE atteikuma lūgumu un sūdzības no Syfait u.c., PSF, Interfarm u.c. un Marinopoulos u.c. par GSK AEVE un GSK plc, Epitropi Antagonismou jautā, cik lielā mērā abu pēdējo sabiedrību atteikums pilnībā apmierināt sūdzības iesniedzēju pasūtījumus ir uzskatāms par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu EKL 82. panta izpratnē. Epitropi Antagonismou norāda, ka, ja ļaunprātīga izmantošana nepastāv, tad tā var izvērtēt, vai ir ievēroti priekšnoteikumi, lai GSK AEVE piešķirtu atļauju nepildīt pienākumu.

20 Šādos apstākļos Epitropi Antagonismou nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:

“1) Vai uzņēmuma, kas atrodas dominējošā stāvoklī, atteikums pilnībā izpildīt visus tam adresētos pasūtījumus no farmaceitisko produktu vairumtirgotāju puses ipso facto ir uzskatāms par ļaunprātīgu rīcību EKL 82. panta izpratnē, ja to pamato vēlēšanās ierobežot farmaceitisko produktu vairumtirgotāju veikto eksportu un tādējādi samazināt paralēlās tirdzniecības radīto kaitējumu? Vai atbildi uz šo jautājumu ietekmē apstāklis, ka sakarā ar cenu atšķirību Eiropas Savienībā, kas izriet no valstu iejaukšanās, vai, citiem vārdiem, farmaceitisko produktu pakļaušanas tiesiskajam režīmam, kurā nav spēcīgas konkurences un kurā gluži pretēji pastāv augsts valstu iejaukšanās līmenis, paralēlā tirdzniecība ir īpaši izdevīga vairumtirgotājiem? Visbeidzot, vai valsts konkurences iestādei ir pienākums vienādi piemērot Kopienu konkurences normas gan attiecībā uz tirgu, kas darbojas konkurences apstākļos, gan uz tādu tirgu, kurā konkurenci izkropļo valsts iejaukšanās?

2) Ja Tiesa uzskata, ka paralēlās tirdzniecības ierobežošana iepriekš minēto iemeslu dēļ nav uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību, ja to veic dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums, tad kādā veidā ir jānovērtē iespējami ļaunprātīga rīcība?

It īpaši:

a) Vai ir iespējams uzskatīt par atbilstošiem kritērijiem procentuāli izteiktu daudzumu, kas pārsniedz normālo valsts līmeņa patēriņu un/vai kaitējumu, kuru ir cietis dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums salīdzinājumā ar tā kopējo apgrozījumu un kopējo peļņu? Apstiprinošas atbildes gadījumā – kādā veidā ir nosakāms procentuālais pārsniegšanas līmenis un kaitējuma apmērs, kuru mēra procentuāli no apgrozījuma un kopējās peļņas, kuru pārsniedzot attiecīgā rīcība ir uzskatāma par ļaunprātīgu?

b) Vai ir jāievēro tāda pieeja, kas balstās uz interešu salīdzināšanu, un apstiprinošas atbildes gadījumā – kuras intereses ir jāsalīdzina?

Precīzāk:

i) Vai atbildi ietekmē apstāklis, ka gala patērētājs – slimnieks – no paralēlās tirdzniecības gūst ierobežotu finansiālu labumu?

ii) Vai ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma sistēmas iestāžu intereses iegūt lētākas zāles un apstiprinošas atbildes gadījumā – cik lielā mērā?

c) Kādi citi kritēriji un pieeja ir uzskatāma par atbilstošu šajā lietā? ”

Par Tiesas kompetenci

21 Vispirms ir jāpārbauda, vai Epitropi Antagonismou ir uzskatāma par tiesu EKL 234. panta izpratnē un līdz ar to vai Tiesas kompetencē ietilpst atbildes sniegšana uz uzdotajiem jautājumiem.

Valsts tiesiskais regulējums par Epitropi Antagonismou

22 Likuma Nr. 703/1977 8. panta 1. punkts nosaka:

“Epitropi Antagonismou tiek nodibināta kā neatkarīga iestāde. Tās locekļi ir personīgi un profesionāli neatkarīgi, un, pildot savus pienākumus, tie ir pakļauti tikai likumam un sirdsapziņai. Epitropi Antagonismou ir administratīvi un finansiāli autonoma. Tā atrodas [attīstības] ministra padotībā.”

23 Epitropi Antagonismou veido deviņi locekļi, kurus ieceļ atbilstoši Likuma Nr. 703/1977 8. panta 3. punktā paredzētajam sastāvam. Četrus locekļus, kā arī to vietniekus izvēlas ministrs no sarakstiem ar trīs kandidātiem, kurus attiecīgi iesniedz četras profesionālās organizācijas. Pārējie locekļi ir Valsts juridiskās padomes loceklis vai kāds cits augsta ranga tiesnesis, divi universitātes pasniedzēji, no kuriem viens ir jurists un otrs ekonomists, kā arī divas atzītas personas, kurām ir atbilstoša pieredze ekonomikas tiesībās un konkurences politikas jomā. Saskaņā ar Likuma Nr. 703/1977 8. panta 5. punktu Epitropi Antagonismou, kā arī to vietniekus attīstības ministrs ieceļ amatā uz trīs gadu pilnvaru termiņu.

24 Šī likuma 8. panta 6. punkts paredz:

“Epitropi Antagonismou priekšsēdētāju un tā vietnieku no [Epitropi Antagonismou] locekļu vidus ieceļ attīstības ministrs. Epitropi Antagonismou priekšsēdētājs ir valsts ierēdnis; viņš pilda tikai šos pienākumus visu savu pilnvaru termiņu [..].”

25 Saskaņā ar Likuma Nr. 703/1977 8. panta 7. punktu:

“Pilnvaru termiņa laikā priekšsēdētājs un locekļi nevienā uzņēmumā vai ārpus tā nepilda par atlīdzību vai bez tās valsts vai privātus profesionālos pienākumus, kas nav saderīgi ar Epitropi Antagonismou locekļa statusu vai pienākumiem.”

26 Attiecībā uz Epitropi Antagonismou un tā sekretariātu minētā likuma 8.c panta 1. punkta b) apakšpunkts nosaka:

“Priekšsēdētājs koordinē un vada [Epitropi Antagonismou] sekretariāta darbību.”

27 Minētā likuma 8.c panta 1. punkta d) apakšpunkts paredz:

“Priekšsēdētājs hierarhiski ir Epitropi Antagonismou sekretariāta personāla vadītājs, un viņš veic tā disciplināro uzraudzību.”

28 Atbilstoši 8.c panta 3. punktam Epitropi Antagonismou priekšsēdētājs var pilnvarot ģenerāldirektoru vai Epitropi Antagonismou sekretariāta direktorus pildīt daļu no savām funkcijām. Saskaņā ar Likuma Nr. 703/1977 8.d panta 1. punkta otro teikumu sekretariāta ģenerāldirektoru ar attīstības ministra lēmumu un Epitropi Antagonismou piekrišanu ieceļ amatā uz trīs gadu termiņu; ģenerāldirektoru var iecelt amatā atkārtoti.

Tiesas vērtējums

29 Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai noteiktu, vai iestāde, kas iesniedz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, ir uzskatāma par tiesu EKL 234. panta izpratnē – kas ir vienīgi Kopienu tiesību jautājums – Tiesa ņem vērā vairākus faktorus, kā, piemēram, vai iestāde ir izveidota ar likumu, vai tā ir pastāvīga, vai tās pieņemtie nolēmumi ir saistoši, vai process tajā notiek inter partes, vai tā piemēro tiesību normas, kā arī vai tā ir neatkarīga (skat. it īpaši 1997. gada 17. septembra spriedumu lietā C‑54/96 Dorsch Consult, Recueil, I‑4961. lpp., 23. punkts, 2000. gada 21. marta spriedumu apvienotajās lietās no C‑110/98 līdz C‑147/98, Recueil, I‑1577. lpp., 33. punkts, 2000. gada 30. novembra spriedumu lietā C‑195/98 Österreichischer Gewerkschaftsbund, Recueil, I‑10497. lpp., 24. punkts, un 2002. gada 30. maija spriedumu lietā C‑516/99 Schmid, Recueil, I‑4573. lpp., 34. punkts). Turklāt valsts tiesām ir tiesības vērsties Tiesā tikai tad, ja tām ir jāizskata strīds tādas procedūras ietvaros, kurā ir jāpieņem lēmums, kuram ir tiesas nolēmuma raksturs (skat. it īpaši 1998. gada 12. novembra spriedumu lietā C‑134/97 Victoria Film, Recueil, I‑7023. lpp., 14. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā Österreichischer Gewerkschaftsbund, 25. punkts).

30 Šajā sakarā vispirms jānorāda, ka Epitropi Antagonismou atrodas attīstības ministra padotībā. Padotība nozīmē, ka attiecīgajam ministram ir tiesības noteiktās robežās kontrolēt Epitropi Antagonismou lēmumu likumību.

31 Turklāt, kaut arī saskaņā ar Likuma Nr. 703/1977 normām Epitropi Antagonismou locekļi ir personīgi un profesionāli neatkarīgi un, pildot savus pienākumus, tie ir pakļauti tikai likumam un sirdsapziņai, tomēr neizskatās, ka attiecībā uz to iecelšanas amatā atsaukšanu vai atcelšanu pastāv īpašas garantijas. Tādējādi šāda sistēma nevar efektīvi pretoties pret izpildvaras iejaukšanos vai neatbilstošu spiedienu uz Epitropi Antagonismou locekļiem (skat. šajā sakarā 1999. gada 4. februāra spriedumu lietā C‑103/97 Köllensperger un Atzwanger, Recueil, I‑551. lpp., 21. punkts).

32 Turklāt ir jāatgādina, ka saskaņā ar minētā likuma 8.c panta 1. punkta b) un d) apakšpunktu, pirmkārt, minētās iestādes priekšsēdētājs veic sekretariāta darba koordinēšanu un vispārējo virzību, un, otrkārt, viņš hierarhiski ir sekretariāta personāla vadītājs un veic tā darbinieku disciplināro uzraudzību.

33 Šajā sakarā ir jānorāda, ka Tribunales Económico-Administrativos (Ekonomikas jautājumu administratīvās tiesas, Spānija) Tiesa iepriekš minētā sprieduma lietā Gabalfrisa u.c. 39. un 40. punktā uzskatīja par no nodokļu administrācijas dienestiem neatkarīgām iestādēm, kuru pienākumos ietilpst PVN pārvaldība, iekasēšana un atmaksāšana, sakarā ar šo abu iestāžu funkcionālo nošķirtību. Tomēr Epitropi Antagonismou, lēmējinstitūts, kurš ir funkcionāli saistīts ar tās sekretariātu – izmeklēšanas institūtu, kas iesniedz priekšlikumus lēmējinstitūtam lēmuma pieņemšanai, nav skaidri uzskatāms par neatkarīgu no valsts institūcijas, kura atbilstoši savām funkcijām var būt puse procesā par konkurences jautājumiem.

34 Visbeidzot ir jāatgādina, ka tādai konkurences iestādei kā Epitropi Antagonismou ir cieši jāsadarbojas ar Eiropas Kopienu Komisiju un to atbilstoši Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.), 11. panta 6. punktam ar Komisijas lēmumu var atbrīvot no kompetences īstenošanas. Šajā sakarā ir jānorāda, ka Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkts pēc būtības saglabā normu, kas minēta 9. panta 3. punktā Padomes 1962. gada 6. februāra Regulā Nr. 17, Pirmajā regulā par Līguma 85. un 86. panta īstenošanu (OV 1962, 13, 204. lpp.), atbilstoši kurai dalībvalstu konkurences iestādes automātiski zaudē kompetenci, līdzko Komisija uzsāk procedūru (šajā sakarā skat. Regulas Nr. 1/2003 septiņpadsmito apsvērumu).

35 Tomēr Tiesā var vērsties tikai tāda iestāde, kurai ir jāizskata tai nodotais strīds tādas procedūras ietvaros, kurā ir jāpieņem lēmums, kuram ir tiesas nolēmuma raksturs (skat. iepriekš minētos spriedumus lietās Victoria Film, 14. punkts, un Österreichischer Gewerkschaftsbund, 25. punkts).

36 Kad pēc Komisijas lēmuma tāda valsts konkurences iestāde kā Epitropi Antagonismou zaudē kompetenci, procedūrā, kas ir uzsākta šajā iestādē, nekad netiks pieņemts lēmums, kuram ir tiesas nolēmuma raksturs.

37 No iepriekš izskatītajiem apstākļiem, kas ir izvērtēti kopā, izriet, ka Epitropi Antagonismou nav uzskatāma par tiesu EKL 234. panta izpratnē.

38 Līdz ar to Tiesas kompetencē neietilpst atbildes sniegšana uz Epitropi Antagonismou jautājumiem.

Par tiesāšanās izdevumiem

39 Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata Epitropi Antagonismou, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (virspalāta) nospriež:

Tiesas kompetencē neietilpst atbildes sniegšana uz Epitropi Antagonismou jautājumiem, kas iesniegti ar 2003. gada 22. janvārī pieņemto lēmumu.

[Paraksti]