26

Šādos apstākļos Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona (Barselonas pirmās instances tiesa Nr. 38) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus: “1) Vai [Spānijas krājbanku IRPH] ir jānodrošina aizsardzība tiesā tādējādi, ka tai ir jāpārbauda tā saprotamība patērētājam, un tam nerada šķēršļus fakts, ka to reglamentē normatīvie vai administratīvie tiesību akti, ievērojot, ka šis gadījums nav paredzēts Direktīvas 93/13 1. panta 2. punktā, jo runa nav par obligātu tiesību normu, bet gan šādus mainīgus kapitāla lietošanas atlīdzības procentus pārdevējs vai piegādātājs līgumā iekļauj pēc izvēles? 2) a) Vai saskaņā ar Direktīvas 93/13 4. panta 2. punktu, kas nav transponēts [Spānijas] tiesību sistēmā, Direktīvai 93/13, it īpaši tās 8. pantam, pretrunā ir tas, ka Spānijas tiesa atsaucas uz tās 4. panta 2. punktu un to piemēro, ja valsts tiesību sistēmā šī tiesību norma nav transponēta pēc likumdevēja gribas, kurš ir vēlējies nodrošināt pilnīgu aizsardzības līmeni attiecībā uz visiem noteikumiem, kurus pārdevējs vai piegādātājs var iekļaut ar patērētājiem noslēgtajā līgumā, tostarp attiecībā uz noteikumiem saistībā ar galveno līguma priekšmetu, tostarp tad, ja tie ir formulēti skaidri un saprotami? 2) b) Jebkurā gadījumā – vai ir jāsniedz informācija vai reklāmas materiāli par šādiem faktiem un datiem vai kādu no tiem, lai nodrošinātu būtiska noteikuma, konkrēti, noteikuma attiecībā uz [Spānijas krājbanku] IRPH, saprotamību: i) jāpaskaidro, kā [tiek] noteikta atsauces likme, proti, ir jānorāda, ka šajā indeksā ir iekļautas komisijas maksas un citi izdevumi papildus nominālajai procentu likmei, ka tiek piemērots vienkāršs nesvērtais vidējais rādītājs, ka pārdevējam vai piegādātājam ir jāzina un jāinformē [patērētājs] par nepieciešamību piemērot negatīvu maržu un ka sniegtā informācija nav publiski pieejama atšķirībā no citas parastās informācijas [Euribor indekss]; ii) jāpaskaidro, kā šis indekss mainījās agrāk un kā tas varētu mainīties turpmāk, sniedzot informāciju un publicējot grafikus, ar kuru palīdzību patērētājam skaidri un saprotami tiek paskaidrotas šīs īpašās likmes izmaiņas saistībā ar [Euribor indeksu], kas ir parastā likme aizdevumiem ar hipotekāro nodrošinājumu? 2) c) Ja Tiesa nospriestu, ka iesniedzējtiesai ir jāvērtē noteikumu negodīgums un jānosaka visas sekas saskaņā ar valsts tiesībām, Tiesai tiek jautāts, vai informācijas nesniegšana par visiem šiem elementiem nozīmē noteikuma saprotamības nenodrošināšanu, jo vidusmēra patērētājam tie nav skaidri (Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts), un vai informācijas nesniegšana ietver pārdevēja vai piegādātāja negodīgu attieksmi [pret patērētāju] tādējādi, ka gadījumā, ja patērētājs būtu ticis pienācīgi informēts par tiem, viņš nebūtu piekritis aizdevumam ar atsauci uz [Spānijas krājbanku] IRPH? 3) Ja [Spānijas krājbanku] IRPH atzītu par spēkā neesošu, kurš no diviem iespējamajiem seku veidiem būtu saderīgs ar Direktīvas 93/13 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu gadījumā, ja netiek panākta vienošanās vai ja ar šādu vienošanos patērētājam tiktu nodarīts lielāks kaitējums: i) līguma pārskatīšana, piemērojot parasto aizstājošo indeksu, [Euribor indeksu], ievērojot, ka ir noslēgts līgums, kas būtiski saistīts ar [kredīt]iestādes, [kurai ir] pārdevēja vai piegādātāja [statuss], procentu ieņēmumiem; ii) procentu turpmāka nepiemērošana, nosakot aizņēmējam vai kreditoram vienīgo prasību atmaksāt aizdoto kapitālu noteiktajā termiņā?”