Lieta C‑176/15

Guy Riskin

un

Geneviève Timmermans

pret

État belge

(Tribunal de première instance de Liège lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)

“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kapitāla brīva aprite — LESD 63. un 65. pants — LES 4. pants — Tiešie nodokļi — Dividenžu aplikšana ar nodokli — Divpusēja konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu — Trešā valsts — Piemērošanas joma”

Kopsavilkums – Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 30. jūnija spriedums

Kapitāla brīva aprite un maksājumu brīvība – Ierobežojumi – Nodokļu tiesību akti – Dividenžu aplikšana ar nodokli – Divpusējas nodokļu konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kas noslēgtas, pirmkārt, starp divām dalībvalstīm un, otrkārt, starp vienu no šīm valstīm un trešo valsti – Akcionāra rezidences dalībvalsts veikta nodokļa par dividendēm, kas samaksāts otrā dalībvalstī saskaņā ar starp šīm dalībvalstīm noslēgto konvenciju, ieskaitīšana valstī maksājamajā nodoklī, ja ir izpildīti zināmi nosacījumi – Starp šo rezidences dalībvalsti un trešo valsti noslēgtā konvencijā paredzēta beznosacījuma ieskaitīšana – Pieļaujamība

(LES 4. pants; LESD 63. un 65. pants)

LESD 63. un 65. pants, lasot tos kopā ar LES 4. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neliedz dalībvalstij neattiecināt labvēlīgo režīmu, kurš ir paredzēts akcionāram rezidentam un izriet no divpusējas konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kas ir noslēgta starp šo dalībvalsti un trešo valsti, un atbilstoši kuram trešās valsts ienākumu gūšanas vietā ieturētais nodoklis bez jebkādiem nosacījumiem tiek ieskaitīts minētajā akcionāra rezidences dalībvalstī maksājamajā nodoklī, uz akcionāru rezidentu, kas saņem dividendes, kuru izcelsme ir dalībvalstī, ar kuru šī pati rezidences dalībvalsts ir noslēgusi divpusēju nodokļu konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu un kurā iespēja veikt šādu ieskaitīšanu ir atkarīga no valsts tiesībās paredzētu papildu nosacījumu ievērošanas.

Lai arī šāds nelabvēlīgāks režīms ir kapitāla brīvas aprites ierobežojums, kas principā ir aizliegts atbilstoši LESD 63. panta 1. punktam, tomēr saskaņā ar LESD 65. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 3. punktu atļautā atšķirīgā attieksme ir jānošķir no aizliegtās diskriminācijas. Šajā ziņā, ja nav unificēšanas vai saskaņošanas pasākumu Savienībā, dalībvalstis saglabā kompetenci ar līgumu vai vienpusējā ceļā definēt savu nodokļu uzlikšanas pilnvaru sadalījuma kritērijus. Līdz ar to dalībvalsts var būt spiesta ar līgumu vai vienpusējā ceļā dividendēm, kas izmaksātas dažādās dalībvalstīs, piemērot atšķirīgu režīmu, kurā ir ņemtas vērā atšķirības starp dažādu dalībvalstu nodokļu tiesību aktiem, kas izriet no šīs situācijas.

Saistībā ar divpusējām nodokļu konvencijām tajās paredzētās priekšrocības ir neatņemama konvenciju sastāvdaļa un veicina sasvstarpējo attiecību starp abām līgumslēdzējām valstīm vispārējo līdzsvaru, un tas tā ir gan to konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu gadījumā, kas noslēgtas ar dalībvalstīm, gan to konvenciju gadījumā, kas noslēgtas ar trešajām valstīm.

Attiecībā uz priekšrocību saņemt beznosacījuma iespēju ieskaitīt nodokli atbilstoši divpusējai nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijai, kas ir noslēgta starp dalībvalsti un trešo valsti, kas ļauj dalībvalsts rezidentiem ieskaitīt trešās valsts ienākumu gūšanas vietā ieturēto nodokli šajā dalībvalstī maksājamajā nodoklī, šādas konvencijas piemērošanas joma ir attiecināma tikai uz tiem minētās dalībvalsts rezidentiem, kuri saņem dividendes no šādas trešās valsts un kuru gadījumā šajā pēdējā minētajā valstī ir ticis veikts nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā. To, ka attiecīgā priekšrocība ir piešķirta tikai tiem rezidentiem, kuri ietilpst šīs konvencijas piemērošanas jomā, nevar vērtēt kā priekšrocību, kas ir nodalāma no pārējās minētās konvencijas daļas, jo šī priekšrocība ir neatņemama konvencijas sastāvdaļa un veicina savstarpējo attiecību starp abām minētās konvencijas līgumslēdzējām valstīm vispārējo līdzsvaru.

Šādos apstākļos šīs pašas dalībvalsts rezidenti, kuri saņem dividendes no citām dalībvalstīm un uz kuriem nav attiecināma šādas divpusējas nodokļu konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu piemērošanas joma, un kuriem, lai varētu veikt šādu ieturētā nodokļa ieskaitīšanu, ir jāizpilda valsts tiesībās paredzētais nosacījums, proti, nosacījums par kapitāla un mantas, kas ir attiecīgo dividenžu pamatā, izmantošanu profesionālajai darbībai to rezidences dalībvalstī, neatrodas objektīvi salīdzināmā situācijā ar to šīs pašas dalībvalsts rezidentu situāciju, kuri saņem dividendes no trešās valsts, ar kuru attiecīgā dalībvalsts ir noslēgusi divpusēju konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kurā ir paredzētas beznosacījuma tiesības uz šādu ieskaitīšanu. Šāds nelabvēlīgāks režīms tādējādi nav ierobežojums, kas ir aizliegts ar Līguma noteikumiem par kapitāla brīvu apriti.

(sal. ar 25., 28.–35., 37. punktu un rezolutīvo daļu)