Ja konkrētam darījumam vai darbībai to neitralitātes vai pozitīvas ietekmes uz konkurenci dēļ netiek piemērots LESD 101. panta 1. punktā paredzētais aizlieguma princips, minētais aizlieguma princips tāpat nav piemērojams viena vai vairāku šī darījuma vai darbības dalībnieku komerciālas autonomijas ierobežojumam, ja šis ierobežojums ir objektīvi nepieciešams minētā darījuma vai darbības īstenošanai un ir samērīgs ar šī darījuma vai darbības mērķiem.

Proti, ja šādu ierobežojumu nevar nodalīt no galvenā darījuma vai darbības, neapdraudot to pastāvēšanu un mērķus, šī ierobežojuma saderība ar LESD 101. pantu ir jāizvērtē kopumā ar galvenā darījuma vai darbības, saistībā ar kuru ierobežojums ir uzskatāms par aksesuāru, saderību, neraugoties uz to, ka, aplūkojot izolēti, varētu šķist, ka šādam ierobežojumam pirmšķietami ir piemērojams LESD 101. panta 1. punktā paredzētais aizlieguma princips. Līdz ar to konkurences tiesībās aksesuāra ierobežojuma jēdziens aptver visus ierobežojumus, kas ir tieši saistīti ar galvenā darījuma īstenošanu un ir nepieciešami šai īstenošanai.

Ar ierobežojumu, kas ir tieši saistīts ar galvenā darījuma īstenošanu, ir jāsaprot ikviens ierobežojums, kas nozīmīguma ziņā ir pakļauts šī darījuma īstenošanai un kuram ir acīmredzama saistība ar to.

Nosacījums par ierobežojuma nepieciešamo raksturu prasa divkāršu pārbaudi. Proti, no vienas puses, ir jāpārbauda, vai ierobežojums ir objektīvi nepieciešams galvenā darījuma īstenošanai, un, no otras puses, ir jāpārbauda, vai tas ir ar to samērīgs. Pārbaude, lai noteiktu, vai ierobežojums ir objektīvi nepieciešams galvenajam darījumam, var būt tikai relatīvi abstrakta. Nav jāanalizē, vai, ņemot vērā konkurences stāvokli attiecīgajā tirgū, ierobežojums ir nepieciešams galvenā darījuma komerciālajiem panākumiem, bet gan jānosaka, vai, ņemot vērā galvenā darījuma konkrēto kontekstu, ierobežojums ir nepieciešams šī darījuma īstenošanai. Ja bez šī ierobežojuma galvenais darījums izrādās grūti īstenojams vai pat nav īstenojams, tad ierobežojumu var uzskatīt par objektīvi nepieciešamu tā īstenošanai.

Ja ierobežojums ir objektīvi nepieciešams galvenā darījuma īstenošanai, vēl ir jāpārbauda, vai tā ilgums un materiālā un teritoriālā piemērošanas joma nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs minētā darījuma īstenošanai. Šādas pārsniegšanas gadījumā darījums ir jāpakļauj atsevišķai analīzei saistībā ar LESD 101. panta 3. punktu.

Turklāt, tā kā, lai novērtētu darījuma aksesuāru raksturu, Komisijai ir jāveic komplekss ekonomisks vērtējums, tiesas kontrole pār šo vērtējumu aprobežojas ar pārbaudi par to, vai ir ievēroti procesuālie noteikumi, vai ir pietiekams pamatojums, vai fakti ir atspoguļoti pareizi un vai nav pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pilnvaru ļaunprātīga izmantošana.

Visbeidzot, ja tiek pierādīts, ka ierobežojums ir tieši saistīts un nepieciešams galvenā darījuma īstenošanai, šī ierobežojuma saderīgums ar konkurences noteikumiem ir jāizskata kopā ar galvenā darījuma saderīgumu. Tad, ja uz galveno darījumu neattiecas LESD 101. panta 1. punktā paredzētais aizliegums, tas pats attiecas uz ierobežojumiem, kas ir tieši saistīti ar šo darījumu un ir nepieciešami tam. Savukārt, ja galvenais darījums ir ierobežojums minētās tiesību normas izpratnē, bet uz to attiecas atbrīvojums atbilstoši LESD 101. panta 3. punktam, tad šis atbrīvojums attiecas arī uz minētajiem aksesuārajiem ierobežojumiem.

(sal. ar 97.–101. un 104.–107. punktu)