63

Šādos apstākļos Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia (Sicīlijas Reģionālā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību abās pamatlietās un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus, kas lietā C‑14/21 attiecībā uz kuģi Sea Watch 4 un lietā C‑15/21 – kuģi Sea Watch 3 ir formulēti identiski: “1) a) Vai Direktīvas 2009/16 piemērošanas joma ietver un tātad vai [ostas valsts inspekcija] var tikt veikta arī attiecībā uz kuģi, kuru karoga valsts klasifikācijas iestāde ir klasificējusi kā kravas kuģi, bet kurš praksē sistemātiski veic tikai nekomerciālu darbību, proti, tā dēvēto search and rescue [“SAR” jeb “meklēšanas un glābšanas darbību”] (kā darbību, kuru saskaņā ar saviem statūtiem veic [Sea Watch], izmantojot [kuģus Sea Watch 4 un Sea Watch 3])? b) Ja Tiesa atzīs, ka Direktīvas 2009/16 piemērošanas joma ietver arī aplūkojamos kuģus, vai tādējādi interpretētā direktīva nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā valsts tiesiskais regulējums Leģislatīvā dekrēta Nr. 53/2011 3. pantā, ar kuru ir transponēts šīs direktīvas 3. pants, bet kura 1. punktā savukārt ir tieši definēta [ostas valsts] inspekcijas piemērošanas joma, ierobežojot to tikai līdz kuģiem, kuri tiek izmantoti komerciāliem mērķiem, izslēdzot ne tikai izpriecu kuģus, bet arī kravas kuģus, kuri praksē neveic komercdarbību un tātad netiek tai izmantoti? c) Visbeidzot, vai varētu pamatoti uzskatīt, ka pēc 2017. gadā veiktajiem grozījumiem [Direktīvā 2009/16 tās] piemērošanas jomā – daļā, kas attiecas arī uz pasažieru kuģiem, – ietilpst kravas kuģi, kas sistemātiski veic tā dēvēto SAR darbību, tādā veidā pielīdzinot to jūrā izglābto cilvēku pārvadājumu, kuru dzīvība tika apdraudēta, pasažieru pārvadājumiem? 2) Vai apstāklis, ka kuģī tika pārvadāts ievērojami lielāks cilvēku skaits nekā skaits, kas ir norādīts drošības aprīkojuma sertifikātā, lai gan tas notika pēc tā dēvētās SAR darbības, jeb katrā ziņā tas, ka kuģa drošības aprīkojuma sertifikātā ir norādīts ievērojami mazāks cilvēku skaits nekā faktiski pārvadāto cilvēku skaits, var pamatoti tikt uzskatīts par īpaši svarīgiem apstākļiem, kas ir minēti Direktīvas 2009/16 I pielikuma II daļas 2.A punktā, vai par neparedzētiem apstākļiem, kas ir minēti Direktīvas 2009/16 I pielikuma II daļas 2.B punktā, uz kuriem ir atsauce minētās direktīvas 11. pantā? 3) Vai ostas valsts pilnvaras veikt Direktīvas 2009/16 13. pantā minēto detalizētāku inspekciju kuģos, kas kuģo ar dalībvalstu karogu, var ietvert vai tām ir jāietver arī pilnvaras konkrēti pārbaudīt, kādai darbībai kuģis tiek faktiski izmantots, neatkarīgi no darbības, kurai attiecīgā karoga valsts un tās klasifikācijas iestāde ir izsniegusi klasifikācijas sertifikātu un no tā izrietošus drošības sertifikātus, un līdz ar to pilnvaras pārbaudīt, vai minētajam kuģim ir sertifikāti un – vispārīgi – vai tas atbilst prasībām vai parametriem, kas ir paredzēti starptautiskā mērogā pieņemtajās normās drošības, piesārņojuma novēršanas un dzīves un darba apstākļu uz kuģa jomā? Apstiprinošas atbildes gadījumā – vai minētās pilnvaras var tikt izmantotas arī attiecībā uz kuģi, kas faktiski sistemātiskā veidā tiek izmantots tā dēvētajā SAR darbībā? 4) a) Kā ir jāinterpretē Konvencijas [par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras I panta] b) punkts – uz kuru ir tieša atsauce Direktīvas [2009/16] 2. pantā un kuram tādējādi ir jānodrošina vienveidīga [Savienības tiesību] interpretācija ostas valsts inspekcijas nolūkā un izpratnē – daļā, kurā ir paredzēts, ka “līgumslēdzējas valdības apņemas izsludināt visus likumus, dekrētus, rīkojumus un noteikumus un veikt visus citus pasākumus, kas var būt vajadzīgi šīs konvencijas pilnīgai un galīgai ieviešanai, lai nodrošinātu to, ka kuģis no dzīvības aizsardzības viedokļa ir piemērots paredzētajam lietojumam”? It īpaši, vai attiecībā uz vērtējumu par kuģa piemērotību paredzētajam lietojumam, kas ostas valstīm ir jānoformulē, izmantojot ostas valsts inspekcijas, kā vienīgais pārbaudes parametrs ir jāņem vērā prasības, kas ir noteiktas, pamatojoties uz kuģa klasifikāciju un atbilstošiem drošības sertifikātiem, kuri tika izsniegti uz teorētiski deklarētās darbības pamata, vai arī var ņemt vērā darbību, kurai kuģis tiek faktiski izmantots? b) Tādējādi – vai ostas valstu administratīvām iestādēm pat attiecībā uz minēto starptautisko parametru ir pilnvaras pārbaudīt ne tikai kuģa aprīkojuma un iekārtu atbilstību sertifikātiem, kurus ir izsniegusi karoga valsts un kuru pamatā ir kuģa teorētiska klasifikācija, bet ir pilnvaras arī izvērtēt kuģa sertifikātu un uz kuģa esošā aprīkojuma un iekārtu atbilstību, ņemot vērā faktiski veikto darbību, kas nav saistīta ar klasifikācijas sertifikātā norādīto darbību un atšķiras no tās? c) Tādi paši apsvērumi ir jāformulē par [SJO] Rezolūcijas [par ostas valsts kontroli] [pielikuma] 1.3.1. punktu – daļā, kurā ir noteikts, ka “saskaņā ar iepriekš 1.2. iedaļā minēto atbilstošo konvenciju tiesību normām administrācija (proti, karoga valsts valdība) ir atbildīga par likumu un noteikumu pasludināšanu un par visām pārējām darbībām, kuras var būt vajadzīgas, lai nodrošinātu attiecīgo konvenciju pilnīgu spēkā esamību, lai nodrošinātu, ka no dzīvības aizsardzības un piesārņojuma novēršanas viedokļa kuģis ir piemērots paredzētajam lietojumam un jūrnieki ir kvalificēti un piemēroti to pienākumiem”? 5) a) Visbeidzot, ja Tiesa nospriež, ka ostas valstij ir pilnvaras pārbaudīt sertifikātu esamību un atbilstību prasībām vai parametriem, ņemot vērā darbību, kurai kuģis tiek izmantots praksē: vai, lai nepieļautu kuģa aizturēšanu, ostas valsts, kas ir izdarījusi inspekciju, var pieprasīt uzrādīt rīcībā esošus sertifikātus un pieprasīt ievērot prasības vai regulējumu drošības un jūras piesārņojuma novēršanas jomā – papildus kuģa jau esošajiem sertifikātiem un tā jau ievērotajām prasībām vai regulējumam – saistībā ar faktiski veikto darbību, it īpaši, konkrētāk, kā šajā gadījumā tā dēvēto SAR darbību? b) Ja atbilde uz [a) daļu] ir apstiprinoša, vai var pieprasīt sertifikātus un pieprasīt ievērot prasības vai parametrus drošības un jūras piesārņojuma novēršanas jomā – papildus kuģa jau esošajiem sertifikātiem un tā jau ievērotajām prasībām vai regulējumam saistībā ar faktiski veikto darbību, it īpaši, konkrētāk, kā šajā gadījumā, kad kuģis tiek izmantots tā dēvētajai SAR darbībai, lai nepieļautu kuģa aizturēšanu, vienīgi tad, ja pastāv skaidrs un uzticams starptautiskais vai Savienības tiesiskais regulējums attiecībā uz tā dēvēto SAR darbību un attiecīgo sertifikātu un prasību vai parametru drošības un jūras piesārņojuma novēršanas jomā klasifikāciju? c) Ja atbilde uz [b) daļu] ir noliedzoša, vai, lai nepieļautu kuģa aizturēšanu, pamatojoties uz karoga valsts un/vai ostas valsts tiesisko regulējumu, var pieprasīt sertifikātus un pieprasīt ievērot prasības vai parametrus – papildus kuģa jau esošajiem sertifikātiem un tā jau ievērotajām prasībām vai regulējumam – saistībā ar faktiski veikto darbību, it īpaši, konkrētāk, ja, kā šajā gadījumā, runa ir par tā dēvēto SAR darbību, un vai šim nolūkam ir nepieciešams primāra ranga tiesiskais regulējums vai arī ir atbilstošs sekundāra ranga tiesiskais regulējums vai tikai vispārēja rakstura administratīvs tiesiskais regulējums? d) Ja atbilde uz [c) daļu] ir apstiprinoša, vai inspekcijas laikā ostas valstij ir pienākums precīzi un konkrēti norādīt, saskaņā ar kādu valsts tiesisko regulējumu (kas ir konstatējams atbilstoši [c) daļai]) ar likuma, noteikumu vai vispārēja rakstura administratīvā akta rangu ir jāidentificē tehniskās prasības vai parametri drošības un jūras piesārņojuma novēršanas jomā, kuras kuģim, kam tika veikta inspekcija, ir jāievēro, lai veiktu tā dēvēto SAR darbību, un precīzi kādi labojumi vai korekcijas tiek pieprasītas, lai nodrošinātu minētā tiesiskā regulējuma ievērošanu? e) Ja nav ostas valsts vai karoga valsts tiesiskā regulējuma ar likuma, noteikumu vai vispārēja rakstura administratīvā akta rangu, vai ostas valsts administrācija var norādīt katram konkrētam gadījumam piemērojamās drošības, jūras piesārņojuma novēršanas un dzīvības un darba uz kuģa aizsardzības tehniskās prasības vai parametrus, kuri ir jāievēro kuģim, kam [šajā valstī] tika veikta inspekcija, lai tas varētu veikt tā dēvēto SAR darbību? f) Ja atbilde uz [d) un e) daļu] ir noliedzoša, vai tā dēvētā SAR darbība, ja šajā jautājumā nav konkrētu karoga valsts norādījumu, var tikt uzskatīta par atļautu medio tempore un tāpēc to nevar kavēt, pieņemot lēmumu par aizturēšanu, ja kuģis, kam tika veikta ostas valsts inspekcija, atbilst citas kategorijas (konkrēti, kravas kuģa) iepriekš minētajām prasībām vai parametriem, kuru faktisku ievērošanu karoga valsts ir arī apstiprinājusi?”