Lieta C‑286/13 P

Dole Food Company Inc.

un

Dole Fresh Fruit Europe, agrākā Dole Germany OHG

pret

Eiropas Komisiju

“Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas banānu tirgus — Saskaņošana, nosakot references cenas — Pienākums norādīt pamatojumu — Novēlots pamatojums — Novēlota pierādījumu iesniegšana — Tiesības uz aizstāvību — Pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips — Faktu konstatēšanu reglamentējošie principi — Faktu sagrozīšana — Pierādījumu vērtēšana — Tirgus struktūra — Komisijas pienākums precizēt tādas informācijas apmaiņas elementus, kura veido konkurences ierobežojumu mērķa dēļ — Pierādīšanas pienākums — Naudas soda aprēķināšana — Pārkāpumā neiesaistītu meitasuzņēmumu pārdošanas apjomu ņemšana vērā — Vienu un to pašu banānu pārdošanas apjomu dubulta pieskaitīšana”

Kopsavilkums – Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 19. marta spriedums

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 44. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 50. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 58. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 83. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 93. un 94. punktu)

Pret konkurenci vērstu darbību, uz kurām attiecas EKL 81. pants, jomā noteikti uzņēmumu savstarpējās koordinācijas veidi ietver pietiekamu kaitējuma konkurencei līmeni, lai varētu uzskatīt, ka nav jāpārbauda to sekas. Tādējādi noteiktas koluzīvas darbības, kā, piemēram, horizontāla cenu noteikšana karteļos, ir uzskatāmas par tik ļoti kaitējošām, it īpaši cenām, preču pakalpojumu daudzumam vai kvalitātei, ka EKL 81. panta 1. punkta piemērošanas nolūkā nav jāpierāda to konkrētā ietekme tirgū. Tomēr gadījumos, kad uzņēmumu saskaņoto darbību satura analīze neatklāj pietiekamu kaitējuma konkurencei pakāpi, savukārt ir jāpārbauda to sekas un, lai tās aizliegtu, ir jānosaka, ka jābūt izpildītam to nosacījumu kopumam, no kuriem izriet, ka konkurence reāli un jūtami ir tikusi nepieļauta, ierobežota vai izkropļota. Lai izvērtētu, vai šāda informācijas apmaiņa jau pēc sava rakstura ļauj izdarīt secinājumu par pietiekamu konkurences apdraudējumu, lai to uztvertu kā konkurences ierobežojumu mērķa dēļ EKL 81. panta 1. punkta izpratnē, ir jāvērtē, ņemot vērā tās priekšmetu, ar to sasniedzamo mērķi, kā arī tās saimniecisko un tiesisko kontekstu, kurā norisinās šī apmaiņa. Vērtējot šo kontekstu, ir jāņem vērā arī attiecīgo preču vai pakalpojumu iedaba, kā arī faktiskie attiecīgā tirgus vai tirgu darbības un struktūras apstākļi. Turklāt, kaut arī pušu nodoms nav nepieciešamais uzņēmumu saskaņotās darbības rakstura noteikšanas elements, valstu vai Savienības konkurences iestādēm vai tiesām nekas neliedz to ņemt vērā. (sal. ar 113. un 115.–118. punktu)

Attiecībā uz informācijas apmaiņu starp konkurentiem saskaņotas darbības veidojošie koordinācijas un sadarbības kritēriji ir jāizprot, ņemot vērā EK līguma normās attiecībā uz konkurenci ietverto koncepciju, saskaņā ar kuru katram saimnieciskās darbības subjektam ir patstāvīgi jānosaka, kādu politiku kopējā tirgū tas plāno veikt. Lai gan šī patstāvības prasība neizslēdz saimnieciskās darbības subjektu tiesības saprātīgi piemēroties konstatētai vai sagaidāmai to konkurentu rīcībai, tomēr tā strikti iestājas pret jebkādu tiešu vai netiešu kontaktu nodibināšanu starp saimnieciskās darbības subjektiem, lai to rezultātā vai nu ietekmētu faktiska vai potenciāla konkurenta rīcību tirgū, vai nu to informētu par savu paša īstenošanai paredzēto vai ieplānoto rīcību tirgū, ja šo kontaktu mērķis vai sekas ir konkurences nosacījumu rašanās, kas, ņemot vērā sniegto preču vai pakalpojumu raksturu, uzņēmumu lielumu un skaitu un minētā tirgus apmēru, neatbilst normāliem attiecīgā tirgus nosacījumiem. Informācijas apmaiņa starp konkurentiem pretrunā konkurences noteikumiem var būt tad, ja ar to samazina vai novērš nenoteiktības pakāpi attiecībā uz konkrētā tirgus funkcionēšanu, kā rezultātā konkurence starp uzņēmumiem tiek ierobežota. 122 It īpaši par vērstu pret konkurenci ir uzskatāma tāda informācijas apmaiņa, ar ko var novērst nenoteiktību ieinteresēto personu starpā saistībā ar attiecīgo uzņēmumu veicamās korekcijas brīdi, apmēru un kārtību, kādā attiecīgie uzņēmumi ir iecerējuši darbības īstenot tirgū. (sal. ar 119.–122. punktu)

Savienības konkurences tiesību jomā saskaņotas darbības var uzskatīt par tādām, kam ir pret konkurenci vērsts mērķis, pat ja tām nav tiešas saistības ar patērētājiem piemērojamām cenām. EKL 81. panta 1. punkta formulējums nedod pamatu uzskatīt, ka aizliegtas būtu tikai tādas saskaņotas darbības, kurām ir tiešās sekas attiecībā uz gala patērētāju maksājamām cenām. Tieši pretēji, no EKL 81. panta 1. punkta a) apakšpunkta izriet, ka saskaņotām darbībām pret konkurenci vērsts mērķis var būt tad, ja ar tām “tieši vai netieši nosaka iepirkuma vai pārdošanas cenas vai kādus citus tirdzniecības nosacījumus”. Katrā ziņā EKL 81. pants, tāpat kā pārējie Līgumā iekļautie konkurences noteikumi, ir paredzēts, ne vien lai aizsargātu konkurentu vai patērētāju tiešās intereses, bet arī lai aizsargātu tirgus struktūru un līdz ar to konkurenci. Tādējādi saskaņoto darbību pret konkurenci vērsta mērķa konstatēšanu nevar pakārtot šo darbību tiešās saiknes ar patērētājiem piemērojamām cenām konstatēšanai. (sal. ar 123.–125. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 126. un 127. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 140. punktu)

Skat. nolēmuma tekstu. (sal. ar 142.–145. punktu)