Keywords

Summary



Keywords

1. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Iestāžu rīcības brīvība – Pārbaude tiesā – Robežas

2. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Normālās vērtības noteikšana – Saliktās vērtības izmantošana – Ražošanas izmaksu ņemšana vērā – Izmaksu aprēķināšana, pamatojoties uz grāmatvedības dokumentiem – Izmaksas, kas radušās tirgus kropļojuma dēļ – Korekcija – Pieļaujamība – Kritēriji

(Padomes Regulas Nr. 384/96 2. panta 3. punkts un 5. pants un Padomes Regulas Nr. 2009/1225 2. panta 3. punkts un 5. pants)

3. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Noteikumi, kas saistīti ar antidempinga starpības aprēķināšanu un kas ietverti 1994. gada GATT antidempinga nolīgumā – Transponēšana Savienības tiesībās ar antidempinga pamatregulu – Minētās regulas 2. panta 5. punkta interpretēšana no šī antidempinga nolīguma skatupunkta

(Nolīgums par Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību VI panta piemērošanu, “1994. gada antidempinga nolīgums”, 2.2.1.1. pants; Padomes Regulas Nr. 384/96 2. panta 5. punkts un Padomes Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts)

4. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Lēmums par normālās vērtības noteikšanu – Pamatojums – Informācijas, kas paziņota administratīvās procedūras laikā attiecīgajos uzņēmumiem, ņemšana vērā

LESD 296. pants; Padomes Regulas Nr. 384/96 2. pants un Padomes Regulas Nr. 1225/2009 2. pants)

5. Kopējā tirdzniecības politika – Aizsardzība pret dempinga praksi – Dempinga starpība – Asimetrija starp normālo vērtību un eksporta cenu, kas ietekmē to salīdzināmību – Korekcijas – Komisijas maksu, kas samaksātas par pārdošanu, ņemšana vērā

(Padomes Regulas Nr. 384/96 2. panta 10. punkta i) apakšpunkts un Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 10. punkta i) apakšpunkts)

Summary

1. Skat. nolēmuma tekstu.

(sal. ar 31. un 32. punktu)

2. Antidempinga pamatregulas Nr. 384/96 2. panta 3. punkta pirmajā teikumā (tagad – Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 3. punkta pirmā daļa) ir paredzēta normālās vērtības aprēķināšanas metode, ja parastajās tirdzniecības operācijās nav novērojams līdzīgas preces noiets vai tas ir nepietiekams, vai arī konkrētā tirgus situācija neļauj veikt pienācīgu salīdzināšanu. Saskaņā ar minētās regulas 2. panta 5. punktu (tagad – Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkta pirmā daļa) saliktās normālās vērtības aprēķināšana parasti notiek, pamatojoties uz ražošanās izmaksām. Šādā gadījumā ražošanas izmaksas parasti tiek aprēķinātas, pamatojoties uz puses, saistībā ar kuru tiek veikta izmeklēšana, grāmatvedības reģistriem. Tomēr atbilstoši šai pašai tiesību normai grāmatvedības reģistri netiek ņemti par pamatu normālās vērtības aprēķināšanai, ja preces, par kuru tiek veikta izmeklēšana, ražošanas izmaksas nav pienācīgi atspoguļotas šajos reģistros.

Tā tas ir gadījumā, ja attiecīgā produkta ražošanas izmaksas ietekmēja iekšējā tirgus kropļojums, gluži kā gadījumā, ja produkta cena ir reglamentēta eksportētājā valstī un līdz ar to neizriet no [brīvā] tirgus darbības. Šādā gadījumā izmaksas, kas izriet grāmatvedības reģistri nevar tikt uzskatīti par atbilstīgiem un iestādes var veikt korekciju, izmantojot avotus, kas nav no tirgiem, kurus tās uzskata par reprezentatīvākiem. Minētās regulas 2. panta 5. punktā iestādēm noteiktos apstākļos ļauj ņemt vērā informāciju, kura nāk no citiem tirgiem, kas nav eksportētāja vai izcelsmes valsts tirgus.

(sal. ar 45., 51., 53., 58. un 60.–62. punktu)

3. Ņemot vērā PTO nolīgumu raksturu un sistēmu, tie principā nav ietverti to normu vidū, atbilstoši kurām Savienības tiesas pārbauda iestāžu tiesību aktu tiesiskumu saskaņā ar EKL 230. panta pirmo daļu. Tomēr gadījumā, ja Savienība ir gribējusi izpildīt konkrētu pienākumu, ko tā uzņēmusies PTO ietvaros, vai gadījumā, ja Savienības tiesību akts tieši atsaucas uz konkrētām PTO līgumu normām, Tiesai ir jāpārbauda attiecīgā Savienības tiesību akta tiesiskums, ņemot vērā PTO noteikumus.

Šajā ziņā no antidempinga pamatregulas Nr. 384/96 preambulas piektā apsvēruma izriet, ka minētās regulas mērķis arī ir pēc iespējas pilnīgāk transponēt Savienības tiesībās jaunās un detalizētās normas, kas ir ietvertas 1994. gada antidempinga nolīgumā, kuru vidū ir it īpaši tās, kas ir saistītas ar antidempinga starpības aprēķināšanu. Līdz ar to Savienība ar šīs regulas 2. panta 5. punktu (tagad – Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts) ir paredzējusi izpildīt konkrētos pienākumus, kas izriet no 1994. gada antidempinga nolīguma 2.2.1.1. panta. No tā izriet, ka antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkts ir jāinterpretē, cik vien iespējams, no minētā nolīguma 2.2.1.1. panta skatpunkta.

Turklāt 1994. gada antidempinga nolīguma 2.2.1.1. panta tiesību normas formulējums nav būtiski atšķirīgs salīdzinājumā ar antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta pirmās daļas pirmo teikumu (tagad – Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkta pirmā daļa), kurā ir paredzēts, ka dokumentācija ir saskaņā ar vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem attiecīgajā valstī un dokumentācija pieņemami atspoguļo ar ražošanu un attiecīgās preces pārdošanu saistītās izmaksas.

Taču tiesību norma, kas paredzēta antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otrajā daļā (tagad – Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkta otrā daļa), nav norādīta 1994. gada antidempinga nolīgumā un līdz ar to nevar tikt interpretētā no šī nolīguma skatupunkta.

(sal. ar 74.–78., 81. un 82. punktu)

4. Skat. nolēmuma tekstu.

(sal. ar 112. punktu)

5. Gan no antidempinga pamatregulas Nr. 384/96 2. panta 10. punkta (tagad – Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 10. punkts) redakcijas, gan no tā sistēmas izriet, ka eksporta cenas vai normālās vērtības korekciju var veikt vienīgi tādēļ, lai ņemtu vērā atšķirības tajos faktoros, kuri ietekmē cenas un attiecīgi to salīdzināmību Citiem vārdiem sakot, tas nozīmē, ka korekcijas mērķis ir atjaunot simetriju starp preces normālo vērtību un eksporta cenu.

Konkrēti, saistībā ar komisijas maksu, kas samaksātas par pārdošanu, ņemšanu vērā, kā tas paredzētas antidempinga pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktā (tagad – Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 10. punkta i) apakšpunkts), šajā tiesību normā ir paredzēts, ka attiecas arī uz maržu, ko saņem izstrādājuma vai līdzīga izstrādājuma tirgotājs, ja šāda tirgotāja funkcijas ir līdzīgas tā pārstāvja funkcijām, kurš strādā, pamatojoties uz komisijas maksu. Līdz ar to pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktā ir ļauts veikt korekciju ne tikai sakarā ar atšķirībām komisijas maksās, kas samaksātas par apskatāmo pārdošanu, bet arī saistībā ar maržu, ko saņem izstrādājuma tirgotājs, ja šāda tirgotāja funkcijas ir līdzīgas tā pārstāvja funkcijām, kurš strādā, pamatojoties uz komisijas maksu.

(sal. ar 124., 125. un 127. punktu)