81.

Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem, iesaku Tiesai atzīt par nepieņemamiem otro, trešo, astoto un devīto prejudiciālo jautājumu un uz atlikušajiem prejudiciālajiem jautājumiem, kas vispirms pārformulēti, atbildēt šādi: Padomes Direktīvas 2005/85/ES (2005. gada 1. decembris) par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu, 25. pants, lasot to kopsakarā ar minētās direktīvas preambulas 22. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nenosaka dalībvalstīm pienākumu lemt par patvēruma pieteikuma pieņemamību, pamatojoties uz minētā panta 2. punktā paredzētajiem iemesliem, nedz noraidīt minēto pieteikumu, ja pastāv kāds no minētajiem iemesliem. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu un par piešķirtās aizsardzības saturu, it īpaši tās 2. panta d) punkts un 4. panta 3. punkts, lasot tos kopsakarā ar tās preambulas 36. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā bēgļa statusa piešķiršana starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējam viņa ģimenes saišu dēļ ar personu, kura ir bijusi vajāšanas darbību upuris minētās direktīvas 9. panta 1. punkta izpratnē vai kura pamatoti baidās no vajāšanas šīs direktīvas 2. panta d) punktā norādīto iemeslu dēļ, ja, pamatojoties uz pieteikuma iesniedzēja individuālās situācijas un personīgo apstākļu, kas viņu skar, izvērtējumu, kā arī ņemot vērā nozīmīgo elementu kopumu, var secināt, ka minēto ģimenes saišu dēļ šai personai pašai individuāli ir pamatotas bailes kļūt par vajāšanas upuri. Direktīva 2005/85 un it īpaši tās 6. panta 2. un 3. punkts un 9. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka starptautiskās aizsardzības pieteikumi, ko savā vārdā iesnieguši tādas personas ģimenes locekļi, kura ir pieprasījusi piešķirt tai bēgļa statusu, tiek uzskatīti par šīs personas iesniegtā pieteikuma neatņemamu daļu un tiek izskatīti vienotā procedūrā, pat ja to vienīgais pamatojums ir tieši tāds pats, kāds attiecas uz minēto personu un attaisno šīs pēdējās minētās pieteikumu par bēgļa statusa piešķiršanu. Direktīva 2005/85 un Direktīva 2011/95 ir jāinterpretē tādējādi, ka tās neaizliedz apturēt procedūras saistībā ar starptautiskās aizsardzības pieteikumiem, ko atsevišķi iesnieguši vienas ģimenes grupas locekļi un kas pamatoti ar bailēm no vajāšanas viena šādas grupas locekļa situācijas dēļ, līdz tiks izskatīts tā ģimenes locekļa patvēruma pieteikums, kura situācija ir pamatā ģimenes grupas bailēm no vajāšanas. Šāda apturēšana tomēr nedrīkst skart to pieteikumu autonomo raksturu, ko savā vārdā iesnieguši tā pieteikuma iesniedzēja ģimenes locekļi, kura situācija ir pamatā viņu bailēm no vajāšanas, kā arī tā nedrīkst traucēt izskatīt tos pēc būtības pēc tam, kad ir izskatīts minētā pieteikuma iesniedzēja pieteikums, neatkarīgi no šīs procedūras iznākuma. Ar Direktīvas 2011/95 noteikumiem nolūkā piemērot tās 3. pantā paredzēto atrunu ir saderīga tāda valsts tiesību norma kā pamatlietā aplūkojamā, uz kuras pamata personas, kam piešķirts bēgļa statuss Ženēvas konvencijas 1. panta A daļas izpratnē, ģimenes locekļus arī atzīst par bēgļiem neatkarīgi no apstākļa, vai viņi individuāli atbilst minētajā pantā noteiktajiem kritērijiem, ja tas ir saderīgi ar viņu personīgo juridisko statusu un minētās direktīvas 12. pantā nav pamatojuma, kas liedz piešķirt bēgļa statusu. Šāda valsts tiesību norma iekļaujas Direktīvas 2011/95 3. pantā minētajā atrunā tikai ar nosacījumu, ka bēgļa ģimenes locekļiem tiek atstāta iespēja lūgt un saņemt bēgļa statusa piešķiršanu autonomi, ja viņi individuāli atbilst nosacījumiem šāda statusa saņemšanai. Tas, ka patvēruma meklētājs ceļ ECT prasību pret savu izcelsmes valsti, automātiski nenozīmē šā pieteikuma iesniedzēja piederību noteiktai sociālai grupai Direktīvas 2011/95 10. panta 1. punkta d) apakšpunkta izpratnē vai viņa pievienošanos kādiem politiskajiem uzskatiem minētās direktīvas 10. panta 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē.