LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 71/13

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2012. gada 18. novembra spriedumu lietā T-194/10 Ungārija/Komisija 2013. gada 22. janvārī iesniedza Ungārija

(Lieta C-31/13 P)

2013/C 71/20

Tiesvedības valoda — ungāru

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ungārija (pārstāvji — M. Z. Fehér un K. Szíjjártó)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Slovākijas Republika

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

— atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu;

— izskatīt lietu, pieņemot galīgu nolēmumu, Tiesā atbilstoši tās Statūtu 61. pantā paredzētajai iespējai;

— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savā apelācijas sūdzībā Ungārijas valdība apgalvo, pirmkārt, ka pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa, atzīdama, ka strīdīgais ieraksts E-Bacchus datubāzē nerada tiesiskas sekas un tāpēc par to celtā prasība ir noraidāma kā nepieņemama, esot kļūdaini piemērojusi Savienības tiesības. Turklāt Ungārijas valdība uzskata, ka Vispārējās tiesas sprieduma pamatojums esot nepietiekams, jo vairāki argumenti, ar kuriem Ungārijas valdība apstrīdēja Komisijas nostāju, netika vispār izvērtēti, un minētā nostāja tika atzīta par pareizu, neiztirzājot šos argumentus pēc būtības. Otrkārt, Ungārijas valdība būtībā atkārto Vispārējā tiesā par lietas būtību jau izklāstītos argumentus kā pamatojumu savam prasījumam, lai Tiesa, atzinusi apelācijas sūdzību par pieņemamu, izskatītu šo lietu, pieņemot galīgu nolēmumu, atbilstoši tās Statūtu 61. pantā paredzētajai iespējai.

Izveidojot E-Bacchus datubāzi, Savienības likumdevējs radīja Eiropas Savienībā aizsargātu cilmes vietas nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu rūpnieciskā īpašuma reģistru, kas apliecina šīs aizsardzības esamību Savienības līmenī. Tā kā šis reģistrs ir tikai viens, nav pieņemams, ka tiesiskas sekas rada tikai jaunu nosaukumu ierakstīšana: ikvienam minētajā datubāzē izdarītajam ierakstam esot jābūt vienādām sekām.

Vispārējā tiesa kļūdaini uzskatot, ka jau esošu nosaukumu gadījumā ierakstīšana E-Bacchus datubāzē nav nekas kā vien automātiska (formāla) pāreja no viena tiesiskā regulējuma citā. Ungārijas valdības ieskatā, šī ir substanciāla pārmaiņa, ar kuru līdz tam valsts līmenī notikusī nosaukumu aizsardzība ir pārnesta Savienības līmenī.

Esot nepieļaujami un pretrunā vienlīdzības principam, ka radīto tiesisko seku ziņā ierakstīšana E-Bacchus reģistrā tiek vērtēta atšķirīgi atkarībā no tā, vai nosaukumi ir seni vai jauni. No ierakstīšanas izrietošajām tiesiskajām sekām esot jābūt vienādām neatkarīgi no nosaukuma veida, pat ja atkarībā no tā, vai nosaukums ir sens vai jauns, tiek ievērota citāda ierakstīšanas kārtība.

Tāpat no ierakstīšanas tiesiskajām sekām Komisijai neizbēgami izrietot arī konkrēts pienākums, sagatavojot un mainot E-Bacchus datubāzes saturu, veikt kontroli pār to. Konkrēti, atbilstoši labas pārvaldības principam Komisijai esot bijis jāpārbauda, kāda bija tiesiskā situācija Slovākijā atsauces datumā (2009. gada 1. augustā) un vai sākotnējais ieraksts patiešām bijis nepareizs.

Vispārējā tiesa neesot izpildījusi arī savu pienākumu norādīt pamatojumu, jo, vērtējot lietu pēc būtības, argumenti, ar kuriem Ungārijas valdība apstrīdēja Komisijas nostāju, netika izvērtēti, un minētā nostāja tika atzīta par pareizu, neiztirzājot šos argumentus pēc būtības.

Ungārijas valdība uzskata, ka Komisija, grozīdama ierakstu, esot pārkāpusi attiecīgos Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (1) un Komisijas Regulas (EK) Nr. 607/2009 (2) noteikumus, ņemot vērā, ka ar apstrīdēto grozījumu mainot E-bacchus reģistrā sākotnēji esošo norādi, tā saskaņā ar jauno tiesisko regulējumu nodrošināja automātisku aizsardzību nosaukumam, kas nav uzskatāms par tādu, kas “šobrīd tiek aizsargāts” Regulas Nr. 1234/2007 118.s panta izpratnē. Ungārijas valdība apgalvo, ka par aizsargātu un esošu esot uzskatāms 2009. gada 30. jūnijā pieņemtajā un Slovākijas Oficiālajā vēstnesī 2009. gada 30. jūlijā publicētajā Slovākijas Likumā Nr. 313/2009 ietvertais nosaukums “Tokajská vinohradnícka oblast”.

Tāpat Ungārijas valdība apgalvo, ka E-Bacchus datubāzes pārvaldībā, it īpaši, izdarot šajā lietā apstrīdēto ierakstu, Komisija esot pārkāpusi Savienības tiesībās atzītos labas pārvaldības, lojālas sadarbības un tiesiskās noteiktības pamatprincipus.

(1) Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (OV L 299, 1. lpp.).

(2) Komisijas 2009. gada 14. jūlija Regula (EK) Nr. 607/2009, ar ko paredz konkrētus sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2008 piemērošanai attiecībā uz aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, tradicionālajiem apzīmējumiem, konkrētu vīna nozares produktu marķēšanu un noformēšanu (OV L 193, 60. lpp.).