EIROPAS SAVIENĪBAS CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2012. gada 13. jūnijā

Lieta F‑31/10

Christian Guittet

pret

Eiropas Komisiju

Civildienests – Bijušais ierēdnis – Sociālais nodrošinājums – Nelaimes gadījums – Civildienesta noteikumu 73. panta piemērošanas procedūras izbeigšana – Jauno Noteikumu par apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem pielikumā esošās skalas piemērošana laikā – Procedūras ilgums

Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar LESD 270. pantu, kurš ir piemērojams EAEK līgumam saskaņā ar tā 106.a pantu, ar ko bijušais Komisijas ierēdnis C. Guittet īpaši lūdz atcelt 2009. gada 27. jūlija lēmumu, ar kuru iecēlējinstitūcija ir izbeigusi procedūru, kas bija uzsākta atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 73. pantam (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”), un kaitējumu viņa fiziskajai un garīgajai veselībai (turpmāk tekstā – “KFGV”) ir noteikusi 64,5 % apmērā

Nolēmums Atcelt 2009. gada 27. jūlija lēmumu. Komisija izmaksā prasītājam EUR 2500 kā atlīdzību par morālo kaitējumu. Prasību pārējā daļā noraidīt. Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina prasītāja tiesāšanās izdevumus.

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Sociālais nodrošinājums – Apdrošināšana pret nelaimes gadījumiem un arodslimībām – Invaliditāte – Pabalsts – Tiesības uz samaksu – Nosacījumi – Visu bojājumu nostiprināšanās

(Civildienesta noteikumu 73. pants; Noteikumu par apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem 19. panta 3. punkts)

2. Iestāžu akti – Piemērošana laikā – Noteikumu par Savienības ierēdņu apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem pielikumā ietvertā skala – Tās skalas piemērošana, kas ir spēkā visu bojājumu nostiprināšanās dienā – Jaunās pēc šī datuma izstrādātās skalas piemērošana – Tiesiskās paļāvības principa pārkāpums

(Civildienesta noteikumu 73. pants; Noteikumu par apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem 30. pants)

1. Civildienesta noteikumu 73. pantā ir paredzēts, ka ierēdnis “ir apdrošināts no dienesta uzsākšanas datuma” pret arodslimību un nelaimes gadījumu riskiem. Šajā tiesību normā ir arī paredzēts, ka iemaksas par šo risku segšanu ierēdnim ir “garantētas”.

Tomēr, lai gan Savienības likumdevējs ir ieviesis apdrošināšanas kārtību pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem, iestādes, rīkojoties saskaņā ar Civildienesta noteikumu 73. panta 1. punktu, pakārtoja tiesību uz minēto apdrošināšanas prēmiju piešķiršanu – un tātad to izmaksu – konkrēta skaita nosacījumu izpildei.

Tādējādi saskaņā ar Vispārējo noteikumu par ierēdņu apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem 19. panta 3. punktu lēmumu par kaitējuma fiziskajai un garīgajai veselībai pakāpes noteikšanu var pieņemt tikai pēc apdrošinātās personas ievainojumu nostiprināšanās, jo nostiprinājies ir tāds cietušās personas veselības stāvoklis, kad ievainojumi ir nostiprinājušies tādā veidā, ka izārstēšana vai uzlabošanās, šķiet, vairs nav iespējama un ka principā vairs netiek norādīts ārstniecības veids, ja vien nav nepieciešams novērst stāvokļa pasliktināšanos. Tas nozīmē, ka tiesības uz Civildienesta noteikumu 73. panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētā pabalsta samaksu daļējas pastāvīgas invaliditātes gadījumā rodas tikai tad, kad ir nostiprinājušies visi ievainojumi. Tāpat, arī tikai sākot no šī datuma, apdrošinātai personai ir tiesības uz to, lai tiktu noteikts kaitējums viņas fiziskajai un garīgajai veselībai.

(skat. 52.–55. punktu)

Atsauces

Tiesa: 1981. gada 14. jūlijs, 186/80 Suss/Komisija, 15. punkts.

Pirmās instances tiesa: 1996. gada 21. maijs, T‑148/95 W/Komisija, 36. punkts.

Civildienesta tiesa: 2011. gada 17. februāris, F‑119/07 Strack/Komisija, 88. punkts.

2. Procedūrā, kas ir uzsākta saskaņā ar Savienības Civildienesta noteikumu 73. pantu, tā kā apdrošinātās personas situācija sakarā ar tās tiesībām uz kaitējuma viņas fiziskajai un garīgajai veselībai (KFGV) pakāpes noteikšanu pilnībā izveidojas brīdī, kad tās ievainojumi ir nostiprinājušies, apdrošinātajai personai principā ir jāpiemēro šīs nostiprināšanās dienā spēkā esošā KFGV novērtējumu skala.

Ja iecēlējinstitūcijas lēmuma projekta, ar kuru nosaka apdrošinātās personas KFGV pakāpi un atbilstošā kapitāla summu, pieņemšanas datums būtu jāuzskata par atbilstošu datumu, lai noteiktu piemērojamo KFGV novērtējumu skalu, kā tas izriet no jauno Noteikumu par Savienības ierēdņu apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem 30. panta, tas varētu izraisīt to, ka tiek piemērotas dažādas normas personām, kuru ievainojumu nostiprināšanās notika vienā brīdī, atkarībā no tā, cik ātri administrācija ir izskatījusi viņu atbilstošās lietas, un turklāt pastāvot patvaļas riskam.

Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, šķiet, ka minēto noteikumu 30. pants, ciktāl tajā ir paredzēts, ka attiecībā uz apdrošinātām personām – nelaimes gadījumā cietušajām vai arodslimības skartajām, kuru ievainojumi nostiprinājās pirms šo noteikumu spēkā stāšanās, proti, pirms 2006. gada 1. janvāra, – ir jāpiemēro šiem noteikumiem pielikumā esošā [novērtējumu] skala, ja nepastāv iecēlējinstitūcijas lēmuma projekts, ar ko nosaka KFGV pakāpi, un tas attiecas arī – runājot par šīm apdrošinātām personām – uz tiem gadījumiem, kad to situācija bija pilnībā īstenojusies laikā, kad spēkā bija agrākajiem Noteikumiem par apdrošināšanu pielikumā esošā KFGV novērtējumu skala. Tādējādi šajā ziņā ar Noteikumu 30. pantu to pielikumā esošai [novērtējuma] skalai ir piešķirta atpakaļejoša piemērojamība.

Jaunajiem Noteikumiem par apdrošināšanu pielikumā esošās KFGV novērtējumu skalas piemērošana apdrošinātām personām, kas pirms šo jauno noteikumu spēkā stāšanās 2006. gada 1. janvārī cietušas nelaimes gadījumā vai kurām sākusies arodslimība un kuru ievainojumi nostiprinājās pirms šī datuma, noteikti kaitēja šo apdrošināto personu tiesiskajai paļāvībai. Tādējādi jaunie noteikumi ir jāatzīst par prettiesiskiem, jo tajos ir paredzēts piemērot to pielikumā esošo novērtējuma skalu apdrošinātām personām, kuras cietušas nelaimes gadījumā [darbā] vai no arodslimības un kuru ievainojumi ir nostiprinājušies pirms šo noteikumu spēkā stāšanās.

(skat. 56., 60., 62., 66. un 68. punktu)

Atsauce

Eiropas Savienības Vispārējā tiesa: 2011. gada 18. oktobris, T‑439/09 Purvis/Parlaments, 39. un 40. punkts.