VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (apelācijas palāta)

2014. gada 15. oktobrī

Lieta T‑663/13 P

Eiropas Savienības Revīzijas palāta

pret

BF

Apelācija – Civildienests – Pieņemšana darbā – Iecelšana Cilvēkresursu direkcijas direktora amatā – Kandidatūras noraidīšana – Pienākums norādīt priekšatlases komitejas iesniegta ziņojuma pamatojumu

Priekšmets Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 17. oktobra spriedumu BF/Revīzijas palāta (F‑69/11), kurā lūgts atcelt šo spriedumu

Nolēmums Apelācijas sūdzību noraidīt. Eiropas Savienības Revīzijas palāta sedz savus, kā arī atlīdzina BF izdevumus šajā tiesvedībā.

Kopsavilkums

1. Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Procedūra direktora amata vietas aizpildīšanai – Salīdzinošs kandidātu nopelnu izvērtējums – Administrācijas novērtējuma brīvība – Iecēlējinstitūcijas lēmuma sagatavošana, ko veic administratīvie dienesti – Pieļaujamība

(Civildienesta noteikumu 29. panta 2. punkts un 45. pants)

2. Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Procedūra direktora amata vietas aizpildīšanai – Priekšatlases komitejas ziņojums – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms

(Civildienesta noteikumu 29. panta 2. punkts)

3. Apelācija – Pamati – Nepietiekams pamatojums – Vispārējās tiesas izmantots netiešs pamatojums – Pieļaujamība – Ierobežojumi – Pienākums lemt par katru iespējamo tiesību pārkāpumu – Apjoms

(Tiesas statūtu 36. pants un I pielikuma 7. panta 1. punkts)

1. Izvērtējot kandidātus uz direktora amatu, iecēlējinstitūcijas rīcībā ir jābūt visiem kandidātu attiecīgo nopelnu vērtējuma elementiem, un šajā ziņā tai var palīdzēt administratīvie dienesti dažādos hierarhijas līmeņos atbilstoši principiem, kas ir raksturīgi jebkuras hierarhiski veidotas administratīvās struktūras darbībai. Minētajai institūcijai, kas pieņem galīgo lēmumu par iecelšanu amatā, tātad ir jādod iespēja uzzināt un pašai izvērtēt elementus, kuri katrā atlases procedūras norises posmā dažādos administratīvajos līmeņos, ar kuriem ir notikušas konsultācijas, bija pamats tai iesniegto konsultatīvo atzinumu pieņemšanai. Tikai šādā gadījumā iecēlējinstitūcija savu galīgo lēmumu var pamatot ar šiem atzinumiem, nepārkāpjot Civildienesta noteikumu 45. pantu.

(skat. 25. un 42. punktu)

Atsauce

Vispārējā tiesa: 2006. gada 4. jūlijs, Tzirani/Komisija, T‑88/04, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑149. un II‑A‑2‑703. lpp., 81. punkts un tajā minētā judikatūra.

2. Saskaņā ar iekšējiem procedūras noteikumiem direktora amata vietas aizpildīšanas procedūrā priekšatlases komitejas ziņojumam, kuru tā iesniedz iecēlējinstitūcijai, ir jābūt pamatotam un tajā nevar būt tikai to kandidātu saraksts alfabēta secībā, kas ir vislabāk kvalificēti uz katru attiecīgo amatu. Tajā noteikti ir jānorāda komitejas atlasīto kandidātu nopelnu izvērtējuma elementi, lai minētā institūcija pienācīgi varētu vispirms salīdzinoši izvērtēt viņu nopelnus un pēc tam izvēlēties vispiemērotāko kandidātu tā amata pienākumu izpildei, par kuru bija paziņojums par pieņemšanu darbā.

(skat. 37. un 43. punktu)

3. Apelācijas tiesvedībā Vispārējās tiesas veiktās kontroles mērķis it īpaši ir pārbaudīt, vai Civildienesta tiesa no tiesību viedokļa ir pietiekami atbildējusi uz visiem prasītāja izvirzītajiem argumentiem. Tomēr Civildienesta tiesas pienākumu pamatot savus nolēmumus nevar interpretēt tā, ka tai būtu pienākums detalizēti atbildēt uz katru prasītāja izvirzīto argumentu, it īpaši, ja tas nav pietiekami skaidrs un precīzs.

(skat. 70. punktu)

Atsauces

Tiesa: 2008. gada 9. septembris, FIAMM u.c./Padome un Komisija, C‑120/06 P un C‑121/06 P, Krājums, I‑6513. lpp., 91. punkts; 2009. gada 2. aprīlis, France Télécom/Komisija, C‑202/07 P, Krājums, I‑2369. lpp., 41. punkts.

Vispārējā tiesa: 2011. gada 13. decembris, Marcuccio/Komisija, T‑311/09 P, 33. punkts.