Keywords

Summary



Keywords

1. Nodokļu tiesību aktu saskaņošana – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma – Sestajā direktīvā paredzētie atbrīvojumi no nodokļa – Preču, kurām paredzēts noliktavas režīms, kas nav muitas noliktavas režīms, ievešanas atbrīvojums no nodokļa – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ietverta prasība preces fiziski nogādāt muitas noliktavā – Pieļaujamība

(Padomes Direktīvas 77/388, kas grozīta ar Direktīvu 2006/18, 16. panta 1. punkts)

2. Nodokļu tiesību aktu saskaņošana – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma – Priekšnodokļa atskaitīšana – Nodokļu neitralitātes princips – Pienākuma preces fiziski nogādāt muitas noliktavā neievērošana – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ietverta prasība pievienotās vērtības nodokli samaksāt, neskatoties uz to, ka tas jau ir ticis samaksāts apgrieztās iekasēšanas procedūrā – Nepieļaujamība

( Direktīva 77/388, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/18)

Summary

1. Sestās direktīvas 77/388 par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Direktīvu 2006/18, 16. panta 1. punkts, redakcijā, kas izriet no tās 28.c panta, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz valsts tiesisko regulējumu, ar ko šajā tiesiskajā regulējumā paredzēto atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa par importu maksas pakārto nosacījumam, ka ievestajām precēm, kurām saistībā ar šo nodokli ir paredzēts akcīzes preču noliktavas režīms, ir jābūt tajā fiziski nogādātām.

Ir jākonstatē, ka šāds pienākums, neraugoties uz tā formālo raksturu, ir tāda veida, kas ļauj efektīvi sasniegt tā mērķus, proti, nodrošināt precīzu pievienotās vērtības nodokļa saņemšanu, kā arī izvairīties no krāpšanas saistībā ar šo nodokli, un pats par sevi nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs tā mērķu sasniegšanai.

(sal. ar 29. un 30. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Sestā direktīva 77/388, par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Direktīvu 2006/18, ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši pievienotās vērtības nodokļa neitralitātes principam tā nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kuru piemērojot dalībvalsts pieprasa samaksāt pievienotās vērtības nodokli par importu, pat ja tas tiesību aktos paredzētajā kārtībā jau ir ticis veikts apgrieztās iekasēšanas procedūrā ar sev izsniegtu rēķinu un ierakstīšanu nodokļu maksātāja pirkšanas vai pārdošanas reģistrā.

Protams, dalībvalsts, lai nodrošinātu precīzu pievienotās vērtības nodokļa par importu iekasēšanu un izvairītos no krāpšanās, savos valsts tiesību aktos var likumīgi noteikt piemērotas sankcijas, kuru mērķis ir sodīt par pienākuma fiziski nogādāt ievestās preces akcīzes preču noliktavā neievērošanu; tai pat laikā šādas sankcijas nedrīkst pārsniegt to, kas ir nepieciešams šo mērķu sasniegšanai.

Šajā ziņā, ja ievestā prece netika fiziski nogādāta akcīzes preču noliktavā, pievienotās vērtības nodoklis bija jāmaksā preču importa brīdī un ka līdz ar to apgrieztās iekasēšanas procedūrā veiktais maksājums ir šī pievienotās vērtības nodokļa novēlota samaksa.

Tomēr, novēlota pievienotās vērtības nodokļa samaksa, nepastāvot krāpšanas mēģinājumam vai kaitējumam valsts budžetam, ir tikai formāls pārkāpums, kas nevar ietekmēt nodokļu maksātāja tiesības veikt atskaitīšanu. Katrā ziņā šāds novēlots maksājums pats par sevi nevar tikt pielīdzināts krāpšanai, kas nozīmē, pirmkārt, ka ar attiecīgo darījumu, neraugoties uz to, ka ir tikuši ievēroti nosacījumi, kas paredzēti atbilstošajās Sestās direktīvas un šo direktīvu transponējošo valsts tiesību aktu normās, ir iegūta nodokļu priekšrocība, kuras piešķiršana ir pretrunā šajās normās paredzētajam mērķim, un, otrkārt, ka no visiem objektīvajiem faktiem izriet, ka attiecīgā darījuma galvenais mērķis ir nodokļu priekšrocības iegūšana.

Ņemot vērā atskaitīšanas tiesību dominējošo lomu kopējā pievienotās vērtības nodokļa sistēmā, kas ir vērsta uz to, lai tiktu nodrošināta pilnīga neitralitāte attiecībā uz šī nodokļa piemērošanu visām saimnieciskajām darbībām, kas nozīmē, ka nodokļa maksātājs var atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas maksājams vai samaksāts saistībā ar visu viņa saimniecisko darbību, tāda sankcija, kas ir atskaitīšanas tiesību atteikums, nav atbilstoša Sestajai direktīvai, ja nav konstatēta nedz krāpšana, nedz kaitējums valsts budžetam.

(sal. ar 33., 34., 38., 39., 41. un 49. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)