10

Apstrīdētā lēmuma 14.–25. punktā ar nosaukumu “Vispārīgas piezīmes” ir noteikts: “14 Vācijas Federatīvās Republikas iesniegtā informācija, atbildot uz [2006. gada 26. jūlija] pieprasījumu sniegt informāciju, ir nepilnīga un neļauj Komisijai novērtēt iepriekš minēto atbalsta shēmu saderību ar [Regulu par MVU atbrīvojumu]. 15 Vācijas Federatīvā Republika atsakās iesniegt informāciju saistībā ar individuāliem gadījumiem, kuros ir piemērotas attiecīgās atbalsta shēmas, pamatojoties uz to, ka saskaņā ar [pamatregulas] 3. panta 3. punktu Komisijai, lai tā varētu nosūtīt dalībvalstīm informācijas pieprasījumu, jābūt konkrētām šaubām par to, vai pareizi tiek piemērota Regula par [MVU] atbrīvojumu. 16 Vācijas iestādes apgalvo, ka normas attiecībā uz pārskatāmību un uzraudzību, kas paredzētas Regulas par [MVU] atbrīvojumu 9. pantā un kas atļauj Komisijai pieprasīt visu informāciju, ko tā uzskata par nepieciešamu, lai novērtētu, vai ir izpildīti atbrīvošanas nosacījumi, nepiešķir Komisijai vispārējas kontroles tiesības, bet ierobežo šādas tiesības attiecībā uz gadījumiem, kuros pastāv šaubas. 17 Vācijas iestādes uzskata, ka Regulas par [MVU] atbrīvojumu 9. pants nepiešķir Komisijai nekādas citas pilnvaras, kā vien tās, kas tai izriet no [pamatregulas] 3. panta 3. punkta. Šī iemesla dēļ šaubas jāuzskata par Komisijas kontroles pilnvaras ierobežojošu faktoru. 18 Komisijas atbilde uz iepriekš minēto ir, ka kontroli nevar uzskatīt par pabeigtu, kamēr nav pārbaudīti vairāki individuālie atbalsta pasākumi, kas piešķirti, pamatojoties uz izvēlēto atbalsta shēmu. 19 Komisija piebilst, ka [pamatregulas] 3. panta 3. punkts nosaka tikai vispārējās minimālās prasības attiecībā uz pārskatāmību un uzraudzību, un līdz ar to Komisijas kontroles pilnvaras nav ierobežotas tikai attiecībā uz gadījumu, kad pastāv šaubas. 20 Komisijas pienākums pieņemt noteikumus, lai nodrošinātu uzraudzību saskaņā ar [pamat]regulas 3. panta 1. punktu, jāinterpretē, ņemot vērā šīs regulas preambulas desmito apsvērumu, saskaņā ar kuru “Komisijai ir pienākums sadarbībā ar dalībvalstīm regulāri izskatīt pastāvošās atbalsta sistēmas [shēmas]”, kā to paredz EKL 88. panta 1. punkts. 21 Līdz ar to Regulas par [MVU] atbrīvojumu 9. pantu nevar uzskatīt par tādu, kas nav saskaņā ar [pamatregulu]. 22 No tā izriet, ka, atsakoties iesniegt pieprasīto informāciju, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumu, kas tai paredzēts Regulas [par MVU atbrīvojumu] 9. pantā, kas ir balstīts uz [pamatregulas] 3. pantu un EKL 88. panta 1. punktu. 23 Jāatzīmē, ka Tiesa ir nospriedusi, ka Komisijai ir tiesības veikt aizsardzības pasākumus, lai uzturētu status quo, gadījumā, ja kādas dalībvalsts rīcības dēļ tiek deformēta vai apieta [EKL 87. un 88. pantā] paredzētā sistēma. 24 Regulas par [MVU] atbrīvojumu noteikumu attiecībā uz pārskatāmību un uzraudzību ievērošana ir būtisks nosacījums, lai atbalsts tiktu atbrīvots no paziņošanas pienākuma saskaņā ar EKL 88. panta 3. punktu. Šī iemesla dēļ Komisija, pastāvot šādiem apstākļiem, ne vienmēr ir spējīga izlemt, vai katrs atbalsta pasākums, kas piešķirts, pamatojoties uz šo atbalsta shēmu, atbilst visiem Regulā par [MVU] atbrīvojumu paredzētajiem nosacījumiem, kā paredzēts šīs regulas 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā. 25 Līdz ar to Komisija ir nolēmusi nosūtīt Vācijas Federatīvajai Republikai rīkojumu, lai iegūtu informāciju, ko tā jau bija pieprasījusi saskaņā ar Regulas par [MVU] atbrīvojumu 9. pantu. Pieprasītā informācija Komisijai jāiesniedz 20 dienu laikā.”