Keywords

Summary



Keywords

1. Eiropas Savienība – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Protokols, ar kuru iekļauj Šengenas “acquis” – Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu – “ Ne bis in idem” princips

(Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, 54. pants)

2. Eiropas Savienība – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Protokols, ar kuru iekļauj Šengenas “acquis” – Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu – “ Ne bis in idem” princips

(Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, 54. pants)

3. Eiropas Savienība – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Protokols, ar kuru iekļauj Šengenas “acquis” – Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu – “ Ne bis in idem” princips

(Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, 54. pants)

4. Eiropas Savienība – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Protokols, ar kuru iekļauj Šengenas “acquis” – Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu – “ Ne bis in idem” princips

(Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, 54. pants; Padomes Pamatlēmuma 2002/584 3. panta 2. punkts)

Summary

1. Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, 54. pants ir interpretējams tādējādi, ka:

– atbilstošs kritērijs minētā panta piemērošanai ir nodarījumu identiskums, ko saprot kā apstākļu, kas ir savstarpēji nedalāmi saistīti, kopuma esamību neatkarīgi no šo apstākļu vai aizsargājamo juridisko interešu juridiskās kvalifikācijas;

– nodarījumi, ko veido ārvalstu kontrabandas tabakas saņemšana līgumslēdzējā valstī un šīs pašas tabakas ievešana un turēšana citā līgumslēdzējā valstī, kurus raksturo tas, ka tiesājamais, kas ir notiesāts abās līgumslēdzējās valstīs, jau no paša sākuma pēc [tabakas] pirmās saņemšanas bija paredzējis to pārvadāt uz galamērķi, šķērsojot vairākas līgumslēdzējas valstis, ir rīcība, uz ko var attiekties “tā paša nodarījuma” jēdziens minētā 54. panta izpratnē. Apstākļu galīgais vērtējums jāveic kompetentām valsts tiesām.

(sal. ar 37. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)

2. Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, 54. panta izpratnē ir uzskatāms, ka, ja tiesājamajam ticis piemērots brīvības atņemšanas sods, piespriežot to nosacīti, līgumslēdzējas valsts tiesas piemērots sods jau “ir izciests” vai “to izcieš”.

Brīvības atņemšanas sods, kurš ir piespriests nosacīti un ar kuru soda notiesātas personas prettiesisku rīcību, no brīža, kad notiesājošs spriedums kļūst izpildāms, un pārbaudes laikā uzskatāms par tādu, ko “izcieš”. Līdz ar to, izbeidzoties pārbaudes laikam, sods minētās tiesību normas izpratnē ir uzskatāms par “izciestu”.

(sal. ar 42. un 44. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)

3. Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (KĪŠN), 54. panta izpratnē nav uzskatāms, ka līgumslēdzējas valsts tiesas piemērots sods jau “ir izciests” vai “to izcieš”, ja tiesājamais īslaicīgi atradies apcietinājumā policijā un/vai izmeklēšanas apcietinājumā un šādu apcietinājumu saskaņā ar sprieduma pasludināšanas valsts tiesībām ieskaita vēlākā brīvības atņemšanas soda izpildē.

Iepriekšēja apcietinājuma mērķis ļoti atšķiras no KĪŠN 54. pantā paredzētā izpildes nosacījuma mērķa. Iepriekšēja apcietinājuma mērķis ir drīzāk preventīvs, savukārt izpildes nosacījuma mērķis ir nepieļaut situāciju, kad personu, kas ar galīgu tiesas spriedumu notiesāta pirmajā līgumslēdzējā valstī un ja šī pirmā notiesāšanas valsts piespriesto sodu nav nodevusi izpildei, nedrīkstētu notiesāt par to pašu nodarījumu, kā rezultātā šī persona beigās paliktu nesodīta.

(sal. ar 51. un 52. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)

4. Jēdziena “izpilde” interpretāciju Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (KĪŠN), 54. panta izpratnē neietekmē tas, ka saskaņā ar Pamatlēmumu 2002/584 par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm dalībvalsts var izsniegt Eiropas apcietināšanas orderi nolūkā personu, par kuru tās iekšējās tiesībās tika pieņemts galīgs notiesājošais spriedums, apcietināt un šo spriedumu izpildīt.

Šis izpildes nosacījums pēc definīcijas nevar būt izpildīts, ja pēc notiesājoša sprieduma pirmajā dalībvalstī, iespējams, Eiropas apcietināšanas orderis ir izsniegts tieši tādēļ, lai nodrošinātu brīvības atņemšanas soda, kas KĪŠN 54. panta izpratnē vēl nav izciests, izpildi.

Šo konstatējumu apstiprina pats Pamatlēmums, ar kura 3. panta 2. punktu izpildes dalībvalstij ir uzlikts pienākums Eiropas apcietināšanas ordera izpildi atteikt gadījumā, ja izpildes tiesu iestāde ir informēta par to, ka par pieprasīto personu attiecībā uz tādu pašu nodarījumu dalībvalstī pieņemts galīgs spriedums un, ja ir piespriests sods, izpildes nosacījums ir izpildīts.

Šo secinājumu apstiprina tas, ka KĪŠN 54. panta interpretācija, kura būtu atkarīga no Pamatlēmuma normām, radītu juridisku nenoteiktību, kas, no vienas puses, izriet no tā, ka ne visas dalībvalstis, ko saista Pamatlēmums, saista arī KĪŠN, ko turklāt piemēro dažām trešām valstīm, un, no otras puses, no apstākļa, ka Eiropas apcietināšanas ordera piemērošanas joma ir ierobežota, kas neattiecas uz KĪŠN 54. pantu, kuru piemēro visiem valstīs, kas ir pievienojušās šai konvencijai, sodāmajiem nodarījumiem.

Tādējādi tas, ka attiecīgajā gadījumā galīgais brīvības atņemšanas sods pēc tam, kad cita valsts notiesāto personu ir izdevusi, var tikt izpildīts notiesājošajā valstī, “izpildes” jēdziena KĪŠN 54. panta izpratnē interpretāciju neietekmē.

(sal. ar 60.–64. punktu un rezolutīvās daļas 4) punktu)